tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מי שאמור היה לקבלם היה צריך להיות הגיבור השני בחשיבותו במחנה היוונים.
באיליאדה יש עדויות ברורות לאיש, איאס שכן הוא זה שהקטור נלחם מולו.
מנגד מי שקיבל בפועל את כלי הנשק היה אודיסאוס שמתאים לעלילת המיתוס כי אודיסאוס הביא לנפילת טרויה באמצעות תחבולת הסוס הטרויאני.
במילים אחרות, אם הערך החשוב ביותר במלחמה הוא הניצחון, אזהי אודיסאוס הוא הראוי ביותר.
אם הערך העליון הוא הגבורה, איאס היה ראוי להיחשב כממשיכו של אכילס.
זהו מאבק בין ערכי הגבורה והיושר, לבין הערמומיות וההישרדות.
במחזה ניתן להבחין בכך שהעולם ההירואי "הולך ומת" (אכילס, איאס), ובמקומו עולה עולם ערכים חדש, של ערמומיות, גמישות, סתגלנות ואף נכונות לשאת השפלה, כל אלו הם מאפיינים של אודיסאוס.
אודיסאוס מוכן היה לקבל את החברה בעוד שאיאס היה מוכן להרוס אותה כדי לקבל את הצדק שמגיע לו.
הנקודה המרכזית היא לא האם נעשה לו עוול או לא, אלא בהינתן שנעשה ליחיד עוול, מה הוא צריך לעשות למול החברה?
קלחס מנבא כי אם איאס ישרוד את היום הזה (יום המחזה), הוא ישרוד ליתר חייו אבל איאס לא יכול היה לשאת את ההשפלה אפילו יום אחד ולכן הוא משקר לטקמסה ויוצא להתאבד.
זו לא רק החמצה להציל את חיו אלא גם משהו דטרמיניסטי שנובע מהאישיות של איאס.
האישיות של איאס אינה מאפשרת לו לחיות בתוך העולם.
אין פה שתי השקפות מנוגדות, אלא השקפה אחת ושתי דרכי התמודדות.
שליש המחזה הנותר מתרחש לאחר מותה של הדמות הראשית, רעיון שמחזק את התפיסה היוונית כי החיים אינם מסתיימים במוות אלא בקבורה כדי שהנשמה תוכל להגיע לממלכת המתים.
לכן גיבורים מפחדים מאי קבורה הולמת וזו הסיבה מקווה איאס כי אחיו יהיה זה שימצא אותו.
פרט לבעיית הקבורה, יש בעיה נוספת והיא טקמסה והבן שלה.
ביצירה זו אנו רואים קתרזיס באמצעות ביטוי הכאב של איאס, "אי, אי".
איאס, סופקלס, תרגום בידי אהרן שבתאי
איאס, סופקלס, תרגום דרור אורון
סופוקלס, שבע הטרגדיות, תרגום שלמה דיקמן.
איב-ז'וזף דה קֶרְגֶלֶן-טְרֶמָרֶק היה מגלה ארצות ברטוני וקצין צי צרפתי.
במהלך מלחמת שבע השנים פיקד על אוניית התקפה, אך ללא הצלחה מרובה.
בשנת 1767 הפליג קרגלן-טרמרק סמוך לרוקול.
אף כי ייתכן שלא התקרב לטווח צפייה, או אפילו למרחק 240 ק"מ ממנו, נראה שהייתה לו אינפורמציה טובה לגבי האי הזעיר.
המיקום שציין במפה היה רק כ-32 ק"מ ממיקומו הממשי והוא תיאר נכונה את מראיהו ואת שונית הלן הסמוכה, "מזרחית לרוקול, 1/4 ליגה [כ-1.2 ק"מ] ממנו, יש צוק סלע שקוע שהמים משתברים מעליו".
בראשית 1772, הפליג קרגלן-טרמרק לאזור אנטארקטיקה, בחיפוש אחר טרה אוסטרליס האגדית, שם גילה את איי קרגלן הנידחים צפונית ליבשת והכריז חזקה על טריטוריות שונות לצרפת.
נלווה אליו במסע זה חוקר הטבע ז'אן גיום ברוגייר.
בדין וחשבון שלו למלך לואי ה-15 הפריז מאוד בערכם של איי קרגלן, שאותם תיאר כבעלי חשיבות חיונית בנתיב להודו, לאיי מולוקה ולסין וכעתירי סיכויים לכריית מחצבים שונים.
נוסף לכך, תיאר בהתלהבות את הילידים החיים באי, שצרפת תרעיף עליהם את כל טובה של התרבות המערבית, ברוח "הפרא האציל" של ז'אן-ז'אק רוסו.
כתוצאה מכך, שלח אותו המלך בסוף 1773 בראש משלחת שנייה לאיי קרגלן, שנמשכה עד תחילת 1774. בשלב זה היה ברור, שמדובר באיים שוממים וחסרי כל תועלת, וודאי אינם "טרה אוסטרליס".
בשובו לצרפת, נדרש קרגלן-טרמרק להתייצב לחקירה מקיפה ובסופה נשלח לכלא, אף כי לא לבסטיליה אלא לבית קטן סמוך לסונור.
בתקופת המהפכה הצרפתית ראו בקרגלן-טרמרק קורבן של המשטר הישן.
מעמדו הקודם הושב לו והוא השתתף בקרב גרואה.
הוא מת בשנת 1797 כסגן-אדמירל ומפקד נמל ברסט.
איב מיילס היא שחקנית ולשית.
באותה שנה התחילה לשחק בתפקיד סרי לואיס בסדרת הדרמה בשפה הוולשית "Belonging", והמשיכה להופיע בסדרה עד לסיומה ב-2009. בין הופעותיה הראשונות בטלוויזיה הבריטית היו ב-2001 במיני-סדרה "Tales from Pleasure Beach", ב-2003 בדרמה הטלוויזיונית "קולדיץ" וב-2005 בתפקיד הנערה המשרתת גווינית' בפרק "מתים חסרי מנוח" בסדרה "דוקטור הו".
הופעתה של מיילס ב"דוקטור הו" הובילה לקבלת תפקיד ראשי בסדרת הספין-אוף "טורצ'ווד" בה גילמה בין השנים 2006 ו-2001 את הדמות של גוון קופר.
על תפקיד זה זכתה בפרס "Bafta Cymru" לשחקנית הטובה ביותר ב-2007. היא חזרה וגילמה את אותה דמות בסדרת תסכיתי הרדיו "Torchwood Radio Plays" בשנים 2009 ועד 2011. עוד הופיעה מיילס בטלוויזיה במיני-סדרה "דוריט הקטנה" מ-2008, בפרק הראשון בסדרת הפנטזיה "מרלין" וב-2013 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "פרנקי".
ב-2014 הצטרפה לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "ברודצ'רץ'" וגילמה את קלייר ריפלי.
ב-2001 דיבבה דמות ראשית במשחק הווידאו "Dragon Age II".
על משחקה בתיאטרון זכתה מיילס ב-2004 בפרס איאן צ'ארלסון כשהופיעה בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזות "טיטוס אנדרוניקוס" ו"אילוף הסוררת".
בנוסף שיחקה במחזה "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"הנרי הרביעי, חלק שני" בתיאטרון הלאומי, ובתפקיד אמה במחזה "All New People" מאת זאק בראף שהועלה ב-2012.
מיילס נולדה בעיר איסטרדגינליס שבמחוז פוויס.
היא למדה ב-"Ysgol Maes Y Dderwen", ובצעירותה התעניינה מאוד באיגרוף.
היא ויתרה על עיסוק בספורט זה אחרי ששברה את פרקי האצבעות כשחבטה בשק אגרוף רטוב.
בשנת 2000 אחרי שסיימה תואר בוגר אוניברסיטה ב-"Royal Welsh College of Music & Drama" שבקארדיף, עברה מיילס ללונדון.
בשנת 2000 החלה מיילס להופיע בסדרת הדרמה "Belonging" של BBC ויילס בתפקיד סרי אוון (לואיס).
היא שיחקה בסדרה מהפרק הראשון ועל לסיומה ב-2008, וכן בפרק ספיישל ב-2009. ב-2001 שיחקה מיילס בסרט הטלוויזיה "Score" ובמיני-סדרה "Tales from Pleasure Beach".
ב-2003 התמקמה בסטרטפורד אפון אייבון והחלה להופיע בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית.
בהתחלה בתפקיד לביניה במחזה "טיטוס אנדרוניקוס" עליו זכתה ב-2004 בפרס איאן צ'ארלסון.
ואחרי כן שיחקה בתפקיד ביאנקה ב"אילוף הסוררת" וב-2005 הופיעה לצדו של מייקל גמבון במחזה "הנרי הרביעי" בתיאטרון הלאומי.
ב-2005 השתתפה מיילס בדרמה "קולדיץ" של ITV.
מיילס שיחקה בתפקיד אורח בפרק "מתים חסרי מנוח" בסדרה "דוקטור הו".
היא משכה את תשומת לבו של ראסל טי דייוויס, שהיה התסריטאי של "דוקטור הו" והיוצר של סדרת הספין-אוף "טורצ'ווד".
דייוויס כתב את התפקיד של גוון קופר ב"טורצ'ווד" במיוחד עבור מיילס.
לדבריה לקבל תפקיד שנכתב עבורה זה כמו לזכות ב"אוסקר אישי".
בעקבות תפקידה ב"טורצ'ווד" הופיעה מיילס שוב ב"דוקטור הו" בפרקי הסיום של העונה הרביעית לצדם של חבריה מ"טורצ'ווד" ג'ון בארומן וגארת' דייוויד-לויד.
מיילס השתתפה בכל אחד מפרקי הסדרה "טורצ'ווד".
מיילס הופיעה בפרק "The Dragon's Call" בסדרה "מרלין" בתפקיד ליידי הלן ממורה ובתפקיד מרי קולינס, מכשפה המתחזה אליה.
ב-2008 שיחקה מיילס בתפקיד מגי פלורניש ב"דוריט הקטנה", עיבוד של אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת דיקנס.
עוד ב-2008 הנחתה מיילס תוכנית רדיו אודות המתאגרף הוולשי ג'ו קלזאגי , וקראה סיפור קצר בשם "Sorry for the Loss" מאת ברידג'ט קיהאן.
שתי התוכניות שודרו ברדיו ויילס של ה-BBC.
ב-2009 כיכבה בסרט זוכה הפרסים "לשחק אותה טום ג'ונס" ובדרמה הטלוויזיונית "Framed" לצדו של טרוור איב.
היא השתתפה בסדרת הטלוויזיה "נערי בייקר" שנכתבה על ידי הלן ריינור וגארי אוון ושודרה בתחילת 2011. באותה שנה דיבבה מיילס את מריל במשחק הווידאו "Dragon Age II".
ביולי 2011 הגישה תוכנית טלוויזיה דוקומנטרית ב-BBC Wales בשם "ויילס והוליווד" שבה ביקרה השחקנית בשדרת הכוכבים של הוליווד כדי לגלות מיהם הוולשים שזכו לכוכב בשדרה.
ב-2012 חזרה מיילס להופיע בתיאטרון ושיחקה במחזה "All New People" מאת זאק בראף.
ההצגה רצה בתיאטרון הדוכס מיורק בווסט אנד במשך 10 שבועות רצופים, בפברואר 2012 הועלתה ההצגה בבית האופרה של מנצ'סטר וב"קינג'ס תיאטר" שבגלאזגו.
ב-2013 כיכבה מיילס בתפקיד הראשי בסדרה "פרנקי" של BBC1 שצולמה בבריסטול.
הסדרה עוסקת באחות מחוזית הדואגת למטופלים שלה יותר מאשר לעצמה.
מיילס הייתה מועמדת לפרס Wales online Dafftas לשחקנית הטובה ביותר וזכתה בפרס על תפקידה בסדרה "פרנקי".
לפרס BAFTA Cymru הייתה מיילס מועמדת שש פעמים וזכתה פעם אחת.
על תפקידה כסרי בסדרת הדרמה "Belonging" הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בשנים 2002, 2003 ו-2009.
ב-2007 זכתה מיילס בפרס BAFTA Cymru לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה כגוון קופר בעונה הראשונה של הסדרה "טורצ'ווד".
היא הייתה מועמדת על תפקיד זה גם בשנים 2008 ו-2010. היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר לשנת 2010 לפי בחירת הקוראים של מגזין SFX.
על תפקידה כגוון קופר ב"טורצ'ווד: יום הנס" הייתה מיילס מועמדת לפרס סטלייט בקטגוריית שחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר.
ביוני 2010 הוענק למיילס תואר חברה של כבוד ב"קולג' המלכותי הוולשי למוזיקה ודרמה".
ב-1994 הכירה מיילס את ברדלי פריגרד בתיאטרון הלאומי לנוער.
השניים התחתנו באיטליה ב-18 במאי 2013. לבני הזוג יש שני ילדים: מטילדה מיילס פריגרד (ילידת 2009) וסיינה מיילד פריגרד (ילידת 2014).
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2003 אילוף הסוררת The Taming of the Shrew ביאנקה זכייה בפרס איאן צ'ארלסון טיטוס אנדרוניקוס Titus Andronicus לביניה 2005 הנרי הרביעי Henry IV - Part I & II ליידי מורטימר / דול טירשיט 2012 All New People אמה
אמילי "איב" בסט היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ובמאית אנגלייה.
היא מוכרת מתפקידים כמו ד"ר או'הרה בסדרה "האחות ג'קי" של ערוץ שואוטיים (2009–2013), הגברת הראשונה דולי מדיסון בפרק ספיישל של הסדרה "American Experience", קלאופטרה במחזה אנטוניוס וקלאופטרה, מוניקה צ'טווין במיני-סדרה "The Honourable Woman" של ה-BBC, אנה קלייטון בסדרה "Stan Lee's Lucky Man" ופארה דאולינג בסדרה "גורל: סאגת ווינקס" של נטפליקס.
עוד גילמה את דמותה של ווליס סימפסון בסרט "נאום המלך" משנת 2010.
ב-2005 זכתה בסט בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד הדה במחזה "הדה גאבלר".
ב-2007 שיחקה בהופעת בכורה בברודוויי בהפקה מחודשת של המחזה "A Moon for the Misbegotten", וזכתה על הופעתה בפרס דרמה דסק לשחקנית המצטיינת במחזה.
כמו כן הייתה מועמדת על תפקידה לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר.
ב-2008 הייתה מועמדת שוב לפרס טוני על הופעתה במחזה "הביתה".
ב-2015 חזרה להופיע בברודוויי בהפקה מחודשת של המחזה "Old Times".
בסט נולדה וגדלה בלדברוק גרוב שבלונדון, בתם של עיתונאי ושל שחקנית.
היא למדה בבית הספר לבנות וייקומב אבי ואחר כך בלינקולן קולג' באוניברסיטת אוקספורד.
בין הופעותיה הראשונות היו עם להקת האופרה לילדים "W11 Opera" כשהייתה בת 9. בתקופת הלימודים באוקספורד הופיעה בהפקות של האגודה הדרמטית של אוניברסיטת אוקספורד, ושיחקה בפסטיבל אדינבורו.
אחרי שסיימה את לימודי התואר הופיעה לראשונה באופן מקצועי בתפקיד ביאטריס במחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון סאות'ק פלייהאוס.
אחרי זמן מה שעבדה בתיאטרון שוליים בלונדון, נרשמה בסט לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
ב-1999 סיימה את הלימודים והופיעה במחזה "'Tis Pity She's a Whore" בתיאטרון "יאנג ויק".
על הופעתה זכתה בפרס איבנינג סטנדרד ובפרס חוג המבקרים לשחקנית החדשה הטובה ביותר.
היא אימצה לעצמה את השם של סבתה כשם במה מכיוון שהשם 'אמילי בסט' היה כבר רשום באיגוד השחקנים הבריטי .
בסט זכתה בפרס לורנס אוליבייה על משחקה בתפקיד הראשי במחזה "הדה גאבלר" והייתה מועמדת לפרס על הופעתה בתפקיד ג'וזי במחזה "A Moon For The Misbegotten" מאת יוג'ין או'ניל שהועלה בתיאטרון האולד ויק בלונדון.
בתחילת 2007 כיכבה במחזה "כטוב בעיניכם" בתיאטרון קרוסיבל בשפילד, שהוצג גם בתיאטרון סוואן בסטרטפורד, כחלק מעונת "כל היצירות" של הלהקה השייקספירית המלכותית.
באותה שנה שיחקה בסט בברודוויי במחזה "A Moon For The Misbegotten" עליו הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה.
בסט הופיעה במחזה "הביתה" מאת הרולד פינטר בתיאטרון קורט בניו יורק, לצדם של איאן מקשיין, ראול אספרזה ומייקל מקין.
את ההצגה ביים דניאל סאליבן והיא רצה עד 13 באפריל 2008. בשנת 2011 גילמה שוב את דמותה של ביאטריס בהפקה שזכתה לשבחי הביקורת של המחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון שייקספיר גלוב, לצדו של צ'ארלס אדוארדס ששיחק בתפקיד בנדיקט.
ב-2012 כיכבה בהפקה של האולד ויק של המחזה "הדוכסית ממאלפי".
עבודת הבימוי הראשונה שלה הייתה ב-2013 במחזה "מקבת'" שהועלה בתיאטרון שייקספיר גלוב.
בסט השתתפה בגרסה מוקלטת של "אונס לוקרטיה" מאת שייקספיר בתפקיד לוקרטיה.
עוד כיכבה בדרמה רדיופונית של רדיו 4 של ה-BBC עיבוד לרומן "אמה".
בסט שיחקה בתפקיד ד"ר אלינור או'הרה בסדרת הקומדיה השחורה של ערוץ שואוטיים "האחות ג'קי" ששודרה לראשונה ביוני 2009. היא גילמה את דמותה של דוכסית וינדזור, ווליס סימפסון בסרט "נאום המלך" בכיכובם של קולין פירת' וג'פרי ראש.
עוד כיכבה בסט בתפקיד סאלי רייד, האישה האמריקאית הראשונה שטסה לחלל, בסרט הטלוויזיה הבריטי " הצ'לנג'ר" לצדו של ויליאם הרט.
הסרט מגולל את סיפור ועדת החקירה הנשיאותית בראשות ויליאם רוג'רס שהוקמה לחקור את אירועי אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר.
בקיץ 2014 שיחקה בסט בתפקיד קלאופטרה במחזה "אנטוניוס וקלאופטרה" בתיאטרון שייקספיר גלוב.
ב-2015 הופיעה שוב בברודוויי במחזה "Old Times" מאת הרולד פינטר לצדם של קלייב אוון וקלי ריילי.
בשנת 2021 עלתה הסדרה "גורל: סאגת ווינX", בה היא גילמה את המנהלת דאולינג.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2001 Brilliant!
נינה סרט קצר 2002 שקלטון Shackleton אלינור שקלטון סרט טלוויזיה 2004 הדייר The Lodge יוני סרט קצר 2010 נאום המלך The King's Speech ווליס סימפסון 2014 Someone You Love קייט Unity קריינות סרט דוקומנטרי
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2000 The Bill אן בפרק "Beasts" חדר מיון Casualty אמבר הופ בפרק "Seize the Night" 2001 עולמו של ה.
צחי ואלירון בוזגלו, הידועים בשם הבמה שלהם איב אנד ליר, הם צמד אחים זמרים, אשר התפרסמו דרך אתר יוטיוב והרשתות החברתיות.
האחים בוזגלו נולדו וגדלו באשקלון, הבוגרים במשפחה בת שבעה ילדים.
אביהם, משה, היה אף הוא תקליטן, ולדברי האחים, ממנו הם ירשו את האהבה למוזיקה.
המשפחה ניהלה קצביה שהפכה ברבות השנים לסופרמרקט בשם "פרבורגר".
בצבא שירת אלירון במשמר הנגב, ואילו צחי נמצא לא כשיר לשירות בגלל בעיות רפואיות.
איב אנד ליר החלו את דרכם המוזיקלית בתור תקליטנים באירועים פרטיים ומסיבות.
בהמשך, החלו ליצור רמיקסים בהם הוסיפו מילים מקוריות משלהם ללהיטים ים תיכוניים.
אחרי שכבשו את הרשת ואת הבמות ברחבי ישראל - החליטו "איב אנד ליר" לפרסם שירים מקוריים כמו למשל "קזנובה (דודה טובה)" עם ציפי שביט.
עד כה הוציאו הצמד 12 שירים.
ב-7 באוקטובר 2015 הוציא הצמד את השיר "תמונת מצב" כסינגל ראשון מתוך אלבום ראשון.
ב-12 באוקטובר 2016 יצא הסינגל השלישי שלהם, "מכתוב".
סינגל זה זכה למספר הצפיות הרב ביותר בכך שעבר את 20 מיליון הצפיות.
בשכונה של איב אנד ליר (2016)
איאן רוברט קלהאן הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק במרבית הקריירה שלו בקבוצת ליברפול, והוא שיאן ההופעות במדיה בכל הזמנים.
קלהאן החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ליברפול מעיר הולדתו בעונת .
במשך כל הקריירה הוא לא ספג ולו כרטיס צהוב או אדום אחד, לבד מבגמר גביע הליגה נגד נוטינגהאם פורסט ב-, בו קיבל כרטיס צהוב, עקב שיפוט שעליו אמר חברו לקבוצה טומי סמית' (מספר 8 בדירוג ההופעות במדי ליברפול בכל הזמנים) כי "היה צריך לירות בשופט".
הוא שיחק במדי ליברפול 857 פעמים בכל המסגרות, מה שהפך אותו לשיאן ההופעות במדיה בכל הזמנים.
לאחר תקופתו בליברפול, בה זכה עם הקבוצה ב-19 תארים הסך הכל, שיחק בקבוצות קטנות בארצות הברית, אנגליה, אוסטרליה ואירלנד למשך כ-5 עונות נוספות, עד שפרש בשנת 1982. קלהאן קיבל את פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית בעונת ונכלל בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.
קלהאן שיחק גם בנבחרת אנגליה, עמה זכה במונדיאל 1966.
איב דרייפוס היה סייף צרפתי-יהודי.
זכה בשתי מדליות ארד אולימפיות (מלבורן 1956 וטוקיו 1964) והיה שלוש פעמים אלוף עולם בדקר קבוצתי וסגן-אלוף העולם (גדנסק 1963) בדקר אישי.
היה צאצא של אלפרד דרייפוס.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה דרייפוס במדליית ארד בתחרות הקבוצתית בדקר.
באולימפיאדת רומא (1960) סיים דרייפוס במקום שישי בתחרות האישית בדקר.
במדליית הכסף זכה היהודי אלן ג'יי מבריטניה ובמקום השביעי סיים היהודי בן ארצו ארמנד מויאל.
נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות הקבוצתית בדקר.
במכביה השישית שנערכה בשנת 1961 זכה דרייפוס במדליית זהב בתחרות האישית בדקר.
באליפות העולם שנערכה בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1962 זכה דרייפוס במדליית ארד בתחרות דקר אישי.
באליפות העולם שנערכה בגדנסק, פולין בשנת 1963 זכה דרייפוס במדליית כסף בתחרות דקר אישי.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה דרייפוס במדליית ארד בתחרות הקבוצתית בדקר ובמקום 18 בתחרות האישית בדקר.
במכביה השביעית שנערכה בשנת 1965 זכה דרייפוס במדליית כסף בתחרות האישית בדקר.
במכביה העשירית שנערכה בשנת 1977 זכה דרייפוס בשתי מדליות זהב, בתחרות האישית ובתחרות הקבוצתית בדקר.
איב טורס גרייסי (נולדה כאיב מארי טורס, באנגלית: Eve Marie Torres; ב-21 באוגוסט 1984), הידועה יותר בשם הבמה שלה, איב היא מתאבקת מקצועית בעבר, וכיום שחקנית, רקדנית, דוגמנית, מדריכת ג'ו ג'יטסו ברזילאי ומארגנת אירועים אמריקאית.
טורס נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס, אך גדלה בדנוור, קולורדו.
לטורס אח יחיד, הצעיר ממנה בשם פיליפ, שהופיע בתוכנית "האם אתה חכם יותר מתלמיד כיתה ו'?" בחודש אוקטובר 2008 וזכה במאה אלף דולר, כיום הוא מנחה את תוכנית TechKnow בערוץ אל-ג'זירה האמריקאי.
כמו כן, טורס למדה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
במהלך לימודיה באוניברסיטת דרום קליפורניה, טורס הופיעה בפרסומות ובקליפים.
טורס הייתה סגנית הקפטן בקבוצת הריקוד של האוניברסיטה.
לאחר שסיימה בהצלחה את הקולג', החלה טורס את קריירת הריקוד והדוגמנות על בסיס קבוע.
בעונת 2006–2007 של ליגת ה-NBA טורס הייתה חלק מקבוצת הריקוד של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס.
בחודש מאי של שנת 2007 טורס השתתפה בתחרות חיפוש הדיווה של ארגון ה-WWE.
היא נבחרה על ידי השופטים של התחרות כאחת משמונה המתמודדות הסופיות מבין 50 משתתפות.
ב-29 באוקטובר בפילדלפיה היא הוכתרה כזוכה של התחרות לשנת 2007, כאשר היא גוברת בגמר על ברוק ג'ילברטסן ובכך הופכת להיות דיווה באופן רשמי מטעם הארגון.
לאחר ניצחון זה, טורס החלה להתאמן בעבור הופעת הבכורה שלה במתחם הפיתוח של הארגון באותה תקופה, ב-Ohio Valley Wrestling או בקיצור OVW.
ב-11 בינואר 2008 החלו להתפרסם פרומואים לקראת בואה של איב בתוכנית סמאקדאון.
את הופעת הבכורה שלה בתוכנית ערכה שלושה שבועות לאחר מכן, כשהיא מראיינת את אלוף העולם במשקל כבד לשעבר, בטיסטה.
בתחילת שנת 2008 איב השתתפה בתחרות שקבעה את הדיווה המובילה של התוכנית, התחרות כללה תחרות ביקיני, מסלול מכשולים והורדת ידיים.
באירוע רסלמניה 24 היא הופיעה כ"חוטבת עצים" בקרב הזוגות בין מריה ואשלי נגד בת' פיניקס ומלינה.
ב-26 באוקטובר היא לקחה חלק בתחרות ליל כל הקדושים באירוע סייבר סאנדיי, כשהתחפושת שלה הייתה של רפאל מהסדרה צבי הנינג'ה.
ב-3 בנובמבר במסגרת הפרק של Raw ערכה איב את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה בזירה בקרב שמונה על שמונה, שבה קבוצתה הפסידה.
בתחילת שנת 2009 טורס החלה במריבה נגד מישל מק'קול לאחר שאותה מקול תקפה אותה.
ב-6 בפברואר בתוכנית סמאקדאון, התחרתה איב בקרב היחידות הראשון שלה בהפסדה למקול על ידי הכנעה.
הפיוד שלהם המשיך בחודשים הבאים עד לאמצע השנה ששם איב התחרתה בתחרויות ריקוד והורדת ידיים נגד ליילה, כשב-29 במאי ניצחה את ליילה.
לאחר מכן איב הפכה לחברה בקבוצת קריים טיים (שאד ו-JTG), כשהיא מלווה אותם לזירה ומשמשת בתור המנג'רית שלהם.
שלושתם התחרו בקרב שלושה על שלושה נגד משפחת הארט (דייבי הארט סמית', טייסון קיד ונטליה).
הקרב האחרון שלה בתוכנית סמאקדאון היה נגד מקול, שבו שוב הפסידה.
ב-12 באוקטובר 2009 איב הועברה לתוכנית RAW.
חודש לאחר מכן היא התחרתה בקרב באטל רויאל, אשר נוצח על ידי אלישה פוקס.
בחודש דצמבר היא הייתה חלק מהעלילה הרומנטית בתוכנית ביחד עם כריס מאסטרס.
בחודש ינואר 2010, נערך טורניר שקבע את אלופת הדיוות החדשה, בטורניר זה איב הגיעה לחצי הגמר, שם הודחה על ידי מאריס.
ברסלמניה 26 איב הייתה בצד המפסיד של קרב החמש על חמש, אך לילה לאחר מכן בתוכנית RAW, היא הצמידה לניצחון את מאריס בקרב החוזר בין הקבוצות.
ב-5 באפריל איב הפכה לטוענת לכתר ושבוע לאחר מכן ניצחה את האלופה מאריס וזכתה באליפות הדיוות בפעם הראשונה בקריירה שלה.
באירוע "מעבר לקצה" שנערך בחודש מאי הגנה בהצלחה על האליפות בקרב החוזר נגד מאריס.
חודש לאחר מכן באירוע Fatal 4-Way כשלה בניסיונה להגן על האליפות בקרב המרובע בינה לבין גייל קים, מאריס ואלישה פוקס, בקרב זה פוקס זכתה בתואר.
ב-5 ביולי איב מימשה את הקרב החוזר שלה נגד פוקס, אך לא הצליחה לנצח אותה, זאת לאחר שהאחרונה זייפה פציעה בקרסול כדי לנצח.
כתוצאה מכך, איב קיבלה קרב חוזר נוסף באירוע "כסף בבנק", אך שוב הפסידה.
באירוע רויאל ראמבל שנערך בסוף חודש ינואר 2011 איב התחרתה בקרב מרובע על אליפות הדיוות, שבו איב הצמידה את ליילה לניצחון, מה שהפך אותה לאלופה בפעם השנייה.
היא הגנה בהצלחה על התואר נגד נטליה ב-14 בפברואר ונגד ניקי בלה ב-7 במרץ, אך הפסידה את התואר ב-11 באפריל לברי בלה, אחותה של ניקי.
לאחר מכן איב יצרה ברית עם קלי קלי, ואחרי שקלי קלי זכתה באליפות הדיוות בחודש יוני, החלה איב ללוות אותה לזירה בקרבות שלה.
איב וקלי פתחו בפיוד נגד בת' פיניקס ונטליה, ולאחר שפיניקס גברה על קלי קלי והפכה לאלופת הדיוות, איב ניצחה את נטליה כדי להיות המועמדת לתואר.
הקרב בין האלופה פיניקס למועמדת מספר אחת לתואר, איב, נערך באירוע "נקמה", אך איב לא הצליחה לזכות בתואר בפעם השלישית.
ב-31 באוקטובר איב ניצחה בקרב באטל רויאל שזיכה אותה שוב בהזדמנות על התואר.
איב קיבלה את ההזדמנות שלה להתאבק נגד אותה פיניקס באירוע סדרת ההישרדות, אך גם במקרה זה כמו בקודמו פיניקס היא זאת שיצאה עם ידה על העליונה.
בסוף שנת 2011 איב חברה לזאק ריידר בקרב זוגות מעורב נגד נטליה וטייסון קיד, שבו השניים ניצחו.
ב-9 בינואר 2012 איב החלה בעלילה רומנטית עם אותו ריידר על ידי הסכמה לצאת איתו לדייטים.
איב במהרה החלה להטמע בעלילות של ריידר אשר כללו את חברו ג'ון סינה ואת קיין, שפצע את ריידר.
ב-6 בפברואר איב ספגה פציעה באף, שהתברר לאחר מכן שאותו שברה, בקרב נגד בת' פיניקס.
שבוע לאחר מכן סינה הציל את איב מחטיפתו של קיין, מה שהניע בסופו של דבר את איב לנשק את סינה.
ב-20 בפברואר הפכה איב בפעם הראשונה בקריירה שלה לדמות הרעה כאשר היא מתוודה בפני האחיות בלה על כך שהיא אף פעם לא אהבה את ריידר ולמעשה ניצלה אותו כדי להגיע לסינה ולנצלו באותה דרך.
סינה שמע את הגילוי שלה ולעג בה תוך כדי שהיא מתחננת לסליחה ממנו, לאחר מכן איב הצדיקה את מעשיה על ידי כך שאמרה שלא הייתה לא בעיה לנצל גברים כדי להשיג את מבוקשה והגדירה את עצמה כ"אישה בעולם של גברים".
את הקרב הראשון שלה כדמות הרעה ערכה בתוכנית סמאקדאון, שבו ניצחה את נטליה.
ב-5 במרץ ריידר חזר להופיע והתעמת עם איב כדי שתסביר את המעשים שלה, אך האחרונה הצליחה לפתות אותו שיסלח לה.
באירוע רסלמניה 28 איב ובת' פיניקס הפסידו לקלי קלי ומריה מנונוס.
מאוחר יותר באותו הערב, איב ליוותה את ריידר לזירה לקרב שלו כחלק מקבוצתו של טדי נגד קבוצתו של ג'וני, איב גרמה להפסדה של קבוצת טדי לאחר שהסיחה את דעתו של ריידר.
כ"פרס" למעשיה של איב ברסלמניה, ג'ון לאורנייטיס מינה אותה למנהלת הביצועית של התוכניות Raw וסמאקדאון.
המעשה הראשון שלה בתפקיד היה הפיטורים של האחיות בלה ב-30 באפריל.
למרות התפקוד שלה כמנהלת הביצועית, איב המשיכה להתחרות בקרבות.
ב-10 באוגוסט במסגרת פרק של סמאקדאון איב ביקשה מהמנהל של התוכנית, בוקר טי להיות העוזרת שלו, אך מי שקיבלה את המשרה במקומה הייתה קייטלין.
כתוצאה מכך, איב איימה על בוקר טי שהיא תגיד למועצת המנהלים על התנהגותו המעודדת אינטרסים אישיים במינוי התפקיד לעוזרת שלו.
שבוע לאחר מכן נקבע קרב בין איב לקייטלין, כשעל הכף עמדה משרת עוזרת המנהל, בקרב זה איב ניצחה.
בחודש אוגוסט החלה איב במעבר הדרגתי בחזרה לדמות הטובה ובאירוע לילה של אלופים קייטלין הותקפה מאחורי הקלעים על ידי דמות במסכה וכתוצאה מכך, קייטלין הוחלפה באיב בקרב שלה נגד אלופת הדיוות, לילה.
בקרב זה איב ניצחה והפכה לאלופת הדיוות בפעם השלישית.
לאחר שקייטלין אמרה שהתוקפת שלה הייתה בעלת שיער בלונדיני, איב האשימה את בת' פיניקס, בתגובה לאימרה זאת התנהלה חקירה שנועדה לשים את ידה על התוקפת.
במסגרת תפקידה איב השעתה את פיניקס, אך החלטה זו השתנתה על ידי בוקר טי.
לאחר מכן התגלה שהתוקפת הייתה אקסנה, אך מי שעמדה מאחורי הפקודות לתקיפה היא איב בעצמה.
באירוע "גיהנום בכלוב" איב הגנה בהצלחה על האליפות בקרב משולש נגד ליילה וקייטלין.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות איב הגנה בהצלחה על האליפות נגד נעומי.
ב-14 בינואר 2013 איב הפסידה את האליפות לקייטלין.
לאחר ההפסד שלה איב ביקשה את שחרורה מהארגון.
ב-9 בדצמבר 2013 טורס חזרה ל-WWE כדי להעניק את תואר "דיוות השנה" לאחיות בלה במסגרת טקס פרסי הסלאמי.
בחודש אפריל 2014 שימשה כשגרירה של הארגון.
טורס השתתפה בפרק של "שולחן לשלושה" ביחד עם מאריס וקלי קלי בערוץ הנטוורק של ה-WWE.
בשנת 2014 גילמה את העיתונאית ריינה פלורס בסדרת הדרמה "מטאדור" בכיכובו של גבריאל לונה.
בשנת 2015 השתתפה בסרט "מלך העקרבים 4: המסע אחר הכוח".
בשנת 2016 ביצעה הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "סופרגירל" בדמותה של גיבורת העל מקסימה, ושיחקה בסרט האקשן "השגחה צמודה" בדמותה של דשה, בכיכובם של ג'קי צ'אן וג'וני נוקסוויל.
טורס מיומנת בג'ו ג'יטסו ברזילאי ומחזיקה בחגורה סגולה מטעם אקדמיית הג'ו ג'יטסו של משפחת גרייסי.
טורס היא הדוברת של תוכנית העצמת הנשים להגנה עצמית של גרייסי.
טורס נישאה לרנר גרייסי, ממשפחת גרייסי, בחודש אפריל 2014. ב-28 בספטמבר 2015 נולד לשניים ילד, שנקרא רייבן גרייסי.
PWI דירג אותה במקום ה-5 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2010
זוכת תחרות חיפוש הדיווה (2007)
איאת אבו שמיס היא משוררת ערבייה ישראלית מיפו.
איאת אבו שמיס נולדה ביפו למשפחה מוסלמית.
למדה בבית הספר הצרפתי בעיר והיא דוברת חמש שפות: ערבית, עברית, צרפתית, אנגלית וספרדית.
אבו שמיס הוציאה שני ספרי שירה, הראשון "סל מלא שפות שותקות" יצא בשנת 2013, השני "אני זה שנים" יצא לאור בסוף שנת 2018. היא זכתה בפרס למשוררים בתחילת דרכם מטעם משרד התרבות לשנת 2015.
אבו שמיס כותבת שירה בעברית.
שיריה מתרכזים בהתרחשויות יומיומית המאפיינות חיי נשים, בקשריה עם משפחתה והסובבים אותה, ובכאביה ושמחותיה האנושיות.
בשנת 2015 הקולנוענית נוגה קלינסקי עשתה סרט על אבו שמיס.
בשנת 2018 זכתה שמיס בפרס שולמית אלוני ליצירה בשפה הערבית על ספרה "אני זה שניים".
שמיס זכתה בפרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי לשנת 2020.
אבו שמיס נשואה ואם לילד.
איאת אל-אח'רס (; 20 בפברואר 1985 – 29 במרץ 2002) הייתה מחבלת מתאבדת פלסטינית, המחבלת הצעירה ביותר שביצעה פיגוע התאבדות בישראל.
אל-אח'רס ביצעה את הפיגוע בסופרמרקט בקריית היובל עם מטען נפץ שנשאה על גופה ב-29 במרץ 2002, כשהייתה בת 17, במהלך האינתיפאדה השנייה וביום שבו פתחה ישראל במבצע חומת מגן.
בפיגוע נהרגו שני ישראלים ונפצעו 28.
הפיגוע עורר תשומת לב בינלאומית בשל גילה הצעיר של המתאבדת ומינה, וכיוון שבפיגוע נהרגה גם נערה בגיל דומה.
נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש אמר כי .
אח'רס גדלה במחנה פליטים בדהיישה ליד בית לחם, בת לפליטים פלסטינים, חאדרה קטוס ומוחמד אל-אח'רס, שגדלו במחנה אוהלים ברצועת עזה.
משפחותיהם של הוריה של אל-אח'רס נמלטו מכפרם במלחמת העצמאות.
לאחר ניצחונה של ישראל במלחמת ששת הימים וכיבוש עזה, עברו הוריה למחנה הפליטים דהיישה.
אביה, מוחמד אל-אח'רס, הועסק על ידי חברה ישראלית בתחום הבנייה בביתר עילית.
הוא בנה לעצמו בית בן שלוש קומות, שבו גדלה אל-אח'רס לצד ארבעת אחיה ושש אחיותיה.
היא הייתה תלמידת תיכון מצטיינת, ורצתה לעסוק בעיתונות.
במהלך האינתיפאדה הראשונה שהחלה ב-1987, נעצר אחיה הבכור, סמיר, על ידי צה"ל בשל יידוי אבנים על חיילים.
במהלך האינתיפאדה השנייה, ב-8 במרץ 2002 בפעולה של צה"ל במחנה הפליטים דהיישה, נפגע אחד השכנים של אל-אח'רס, עיסא פארג', באופן קשה.
בני משפחתה של אל-אח'רס ניסו להביאו לטיפול בבית החולים, אך הוא מת זמן קצר לאחר מכן.
האירוע השפיע על אל-אח'רס בצורה קשה, והיא גויסה מעט לאחר מכן לגדודי חללי אל-אקצא.
על פי מקורות אחרים היא גויסה על ידי ארוסה, שהיה פעיל התנזים של הפת"ח, קיימה יחסי מין עמו והרתה לו לפני הנישואים ולכן היה צורך לטהר את שם המשפחה על ידי אירוע של פגיעה ביהודים חפים מפשע.
לפני שיצאה לפיגוע, הוקלטה במצלמת וידאו וכתבה צוואה.
ב-29 במרץ 2002 הוסעה אל-אח'רס סמוך לסופרמרקט בקריית היובל בטנדר אדום בעזרתם של אבראהים סרחאנה, שעבד בעבר במקום, ומוסא סראחנה.
אבראהים סרחאנה טען בהמשך שבמהלך הנסיעה הציע לאל-אח'רס להשליך את מטען החבלה ולשוב הביתה, אך היא סירבה, בטענה שאינה מפחדת והיא רוצה להרוג אנשים.
אל-אח'רס נשאה את המטען בתיק נשים שחור.
שתי נשים ערביות שמכרו ירקות בסמוך למקום הוזהרו מפני הפיגוע.
המאבטח של הסופרמרקט, חיים סמדר, חסם את אל-אח'רס בגופו, ובכך מנע ממנה להיכנס לבצע את הפיגוע במקום, כפי שתכננה.
המחבלת הפעילה את מטען החבלה, ובפיצוץ נהרגו, נוסף על המחבלת, המאבטח, סמדר, והנערה רחל לוי בת ה-17.
על הפיגוע נטלו אחריות גדודי חללי אל-אקצא.
בעקבות הפיגוע אמר נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש: .
האיחוד האירופי גינה את מתקפת הטרור.
שגריר סעודיה לממלכה המאוחדת ד"ר ע'אזי עבדאל אל רחמן אלקסיבי כתב שיר לזכרה של אל-אחר'ס, וספג על כך ביקורת מצד ממשלות בריטניה וארצות הברית.
לאחר מותה זכתה להוקרה מהפת"ח כשביום השנה לפיגוע הופיעה מודעה לזכרה בעמוד הפייסבוק הרשמי של התנועה.
ב-2004 נעצרה בת משפחה שלה שתכננה אף היא לבצע פיגוע.
סיפורה של המחבלת הצעירה אל-אח'רס שבפיגוע רצחה נערה בת גילה עורר עניין בינלאומי.
ב-2004 פרסמה הסופרת האיטלקייה גבריאלה אמברוזיו את ספרה "Prima di Lasciarsi", המבוסס על האירוע ומגולל את השעות האחרונות בחייהן של נערה פלסטינית בשם דימה (בת דמותה של איאת אל-אח'רס) ונערה ישראלית בשם מרים (בת דמותה של רחלי לוי).
הספר פורסם בעברית ב-2008 בשם "לפני פרידה" בתרגומו של אלון אלטרס.
ב-2007 יצא לאקרנים סרט תיעודי "למות בירושלים" של הבמאית הילה מדליה, שבו עמדה על הדמיון והשוני בין הנערות, והפגישה בין האימהות של שתי הנערות.
לאחר הפיגוע החזיקה ישראל בגופתה, ורק במאי 2013, בעקבות מאבק ממושך של המוקד להגנת הפרט, הנחה שר הביטחון להעביר לידי הרשות הפלסטינית גופות מחבלים שמצויות בידי ישראל.
בין הגופות שהוחזרו הועברה ב-2 בפברואר 2014 גופתה של אל-אח'רס לידי הפלסטינים לצד גופת מחבל נוסף.
בתקשורת הפלסטינית הוצגו שתי הגופות ככלה וחתן.
מושלת מחוז רמאללה לילא ע'נאם כינתה אותה "גיבורה אמיצה".
איב למפרט (בהולנדית: Yves Lampaert; נולד ב-10 באפריל 1991) הוא רוכב אופני כביש בלגי בקבוצת סודאל קוויק סטפ.
למפרט היה חלק מהסגל של דקונינק קוויק-סטפ בעת זכייתם במדליית הזהב באליפות העולם (נגד השעון הקבוצתי) ב-2016 ו-2018, ובמדליית הכסף ב-2015 והוא סגן אלוף אירופה לשנת 2019.
למפרט נולד ב-10 באפריל 1991 באיזחם שבמערב פלנדריה.
כחובבן, למפרט ניצח את אליפות בלגיה עד גיל 23 ב-2012.
למפרט הצטרף לקבוצת טופ-ספורט פלנדרן מדרג הפרו קונטיננטל.
הוא השתתף באליפות אירופה עד גיל 23, וסיים במקום ה-13 גם בנגד השעון וגם במרוץ הכביש.
הוא סיים חמישי באליפות בלגיה בנגד השעון ובמקום ה-14 באליפות העולם עד גיל 23 בנגד השעון.
ב-2014, למפרט סיים רביעי בקורנה–בריסל–קורנה.
הוא סיים חמישי באליפות בלגיה וניצח את קלאסיקת ויננדאל.
למפרט הצטרף לקבוצת אטיקס קוויק סטפ מדרג ה-UCI World Tour.
הוא ניצח את מרוץ שלושת הימים של ואן ווסט פלנדרן, למפרט גם את הקטע הראשון במרוץ.
הוא סיים רביעי ברונדה ון זילנד.
למפרט סיים במקום השביעי במונומנט פריז–רובה, שבע שניות אחרי תום בונן המנצח.
הוא סיים תשיעי במרוץ רונד אום קלן ובמקום השני בטור ZLM.
למפרט סיים שני באליפות בלגיה בנגד השעון, 42 שניות אחרי יורגן ואן דן ברוק המנצח.
הוא סיים במקום ה-10 בקלאסיקת לונדון-סארי.
למפרט היה חלק מסגל קבוצתו לאליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי, ואף זכה עימם במדליית הכסף כשהם 12 שניות אחרי המנצחים, קבוצת BMC.
בסוף העונה, למפרט סיים במקום השישי בפריז–טור.
בעונת 2016, למפרט סיים במקום החמישי באשבורן–פרנקפורט ובמקום השני באליפות בלגיה בנגד השעון, הפעם אחרי ויקטור קמפנרטס בהפרש של שלוש שניות בין השניים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כשנבחר לוואלטה אספנייה, התוצאות הטובות ביותר שלו במרוץ הן מקום 4 בקטע ה-19 ומקום 6 בקטע ה-13. הוא סיים שישי באליפות אירופה בנגד השעון, 1:01 אחרי ג'ונתן קאסטרוייחו המנצח.
באליפות העולם, למפרט היה שוב מחלק קוויק סטפ לנגד השעון הקבוצתי, והפעם הם הצליחו לזכות במדליית הזהב, כשהם מקדימים את BMC (כסף) ואת אוריקה גרין אדג' (ארד).
במקצה האישי, למפרט סיים במקום ה-7, 1:45 דקות אחרי טוני מרטין המנצח.
ב-2017, למפרט ניצח את דווארס דור פלנדרן ואת אליפות בלגיה בנגד השעון, לאחר שסיים בשנתיים הקודמות במקום השני.
במקצה הכביש, סיים במקום השמיני.
למפרט נבחר שוב לוואלטה אספנייה ואף ניצח את הקטע השני, בעקבות כך עלה למקום הראשון ולבש את החולצה האדומה בקטע הבא, אך הפסיד אותה באותה קטע לכריסטופר פרום.
למפרט שימש בעיקר כפועל של מטאו טרנטין במרוץ, ובסופו של דבר סיים במקום ה-136. באליפות העולם, למפרט וקוויק סטפ סיימו במקום הרביעי בנגד השעון הקבוצתי.
במקצה העלית גברים בכביש, למפרט סיים במקום ה-23. בסוף העונה, סיים שביעי בפריז–טור.
ב-2018, למפרט שיחזר את ההישג שלו משנה שעברה וניצח שוב את דווארס דור פלנדרן.
הוא השתתף במרוץ ההאמר לימבורג וניצח אותו ביחד עם שאר קבוצת קוויק סטפ.
למפרט איבד את תוארו כאלוף בלגיה בנגד השעון לאחר שסיים שלישי, אך ניצח את מקצה העלית גברים בכביש, כשהוא מקדים פיליפ ז'ילבר (מקום שני) ואת יספר סטויבן (מקום שלישי).
הוא סיים במקום הרביעי באליפות אירופה ובמקום החמישי במרוץ המלחמה הגדולה, 13 שניות אחרי מיהקל ראים המנצח.
באליפות העולם, הוא וקוויק סטפ החזירו לעצמם את תואר "אלופי העולם בנגד השעון הקבוצתי" וזכו במדליית הזהב.
הוא סיים שני במרוץ בינץ' - שימאי - בינץ'.
ב-2019 למפרט עשה עונת קלאסיקות טובה, כשסיים שביעי באומלופ הט ניוסבלד, חמישי בקורנה–בריסל–קורנה ו-11 בסטראדה ביאנקה.
אך השיא הגיע כשסיים במקום השלישי בפריז - רובה, 13 שניות אחרי פיליפ ז'ילבר המנצח ונילס פוליט.
הוא ניצח עם קבוצתו את מרוץ ההאמר לימבורג וניצח את הקטע השביעי בטור דה סוויס.
הוא סיים במקום השני באליפות בלגיה בנגד השעון וסיים במקום ה-10 במרוץ הכביש.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטור דה פראנס ובעיקר שימש כפועל של חברי קבוצתו.
באליפות אירופה, למפרט סיים שביעי בנגד השעון ושני במקצה העלית גברים, כשהוא מפסיד לאליה ויוויאני בספרינט סיום.
הוא סיים שלישי בטור של גרמניה וניצח את הטור של סלובקיה.
איב ארדן הייתה שחקנית קולנוע, רדיו, במה, וטלוויזיה וקומיקאית אמריקאית.
היא הופיעה בתפקידים ראשיים ומשניים במשך כמעט שישה עשורים.
ארדן החלה את הקריירה שלה בברודוויי בראשית שנות ה-30. היא שיחקה בקומדיות רבות בין היתר עם האחים מרקס.
היא קיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט מילדרד פירס משנת 1945.
בהמשך הקריירה שלה שיחקה ארדן את המורה בסדרת הטלוויזיה "מיס ברוקס שלנו", תפקיד עליו זכתה בפרס אמי הראשון עבור השחקנית הראשית המצטיינת בסדרת דרמה.
היא שיחקה גם כמנהלת בית הספר בסרטים "גריז" ו"גריז 2".
איב ארדן נולדה כיוניס מרי קווידנס ב־30 באפריל 1908, במיל וואלי, קליפורניה, לצ'ארלס פיטר קוודנס, בנם של צ'ארלס הנרי אוגוסטוס קוודנס ומטה דיארקס, ולוסיל פרנק, בתם של ברנרד פרנק ולואיזה מרטנס.
לוסיל, אמה התגרשה מאביה בגלל התמכרותו להימורים.
אף שלא הייתה קתולית, יוניס הצעירה נשלחה לבית ספר במנזר דומיניקני בסן רפאל, קליפורניה.
לאחר מכן למדה בתיכון במיל וואלי עד גיל 16. לאחר שעזבה את בית הספר, הצטרפה לחבורת 'תיאטרון סטוק' בניהולו של הנרי "טרי" דאפי.
את הופעת הבכורה שלה בקולנוע היא עשתה בשמה האמיתי בסרט שיר האהבה משנת 1929. הסרט היה אחת ההצלחות הראשונות של סרטי קולומביה.
בשנת 1933 עברה להתגורר בניו יורק, שם קיבלה תפקידים משניים בהפקות בימתיות רבות בברודוויי .
בשנת 1934 היא לוהקה למופע "שיגיונות זיגפלד" של זיגפלד פולי, התפקיד הראשון בו זכתה בשם הבמה איב ארדן.
כשאמרו לה לאמץ שם במה לתוכנית אמצה לעצמה את שמה הפרטי איב משם הבושם "ערב (איב) בפריז" של חברת הקוסמטיקה "אליזבת ארדן" ואת שם משפחתה של הקוסמטיקאית אליזבת ארדן.
בין השנים 1934 - 1941 הופיעה בהפקות נוספות בברודוויי ביניהן "המצעד" ו-"חם מאוד לחודש מאי".
תפקידי המסך הרבים הזכורים שלה כוללים תפקיד משנה כחברתה של ג'ואן קרופורד ב"מילדרד פירס" (1945), עליה קיבלה מועמדות לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
היא שיחקה לצד דני קיי בסרט "הנער מברוקלין" משנת 1946. לצידה של דוריס דיי היא שיחקה בסרט תה לשניים" (1950) וכמזכירתו של ג'יימס סטיוארט בסרט המתח של אוטו פרמינגר אנטומיה של רצח משנת 1959.
ארדן התוודעה לדור חדש של צופי קולנוע כשגילמה את מנהלת בית הספר גב' מקגי בסרט "גריז" (1978) וב"גריז 2" משנת 1982.
בזכות היכולת של ארדן לבצע תסריטים שנונים היא הופיעה תמידית ברדיו, והייתה לשחקנית קבועה בתוכנית הרדיו, הקצרה של דני קיי בשנת 1946, בה הופיעו בין היתר המוזיקאים הארי ג'יימס וליונל סטנדר.
המופע של קיי נמשך עונה אחת, אך כישרונה הקומי של ארדן הוביל לתפקידה הידוע ביותר, זה של המורה לאנגלית בתיכון מדיסון, קוני ברוקס, ב"מיס ברוקס שלנו".
ארדן גילמה את הדמות ברדיו בין 1948 ל-1957, בגרסת טלוויזיה של התוכנית בין השנים 1952–1956 ובסרט עלילתי משנת 1956.
גילומה של ארדן את העלמה ברוקס היה כה פופולרי עד כי היא הפכה לחברת כבוד באיגוד החינוך הלאומי, קיבלה פרס משנת 1952 מטעם אגודת מורים במכללת המורים בקונטיקט "על האנשה של המורה האמריקני", ואף קיבלה הצעות עבודה להוראה.
ארדן הייתה נשואה לנד ברגן בין השנים 1939 ל-1947. היא ניהלה מערכת יחסים ארוכה עם דני קיי בשנות הארבעים (ככל הנראה החל מעבודתם המשותפת בברודוויי.
היא הייתה נשואה לשחקן ברוקס ווסט.
ב־12 בנובמבר 1990 נפטרה ארדן מדום לב, בגיל 82, בביתה, על פי תעודת הפטירה שלה.
גופתה נשרפה ואפרה קבור בבית העלמין ווסטווד וילג 'פארק, ווסטווד, לוס אנג'לס, קליפורניה.
איאק (בהונגרית: Ajak) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו ביישובים רבים באירופה גם באיאק מספר התושבים נמצא בירידה.
יהודים החלו להתיישב באיאק בסוף המאה ה-18. רובם התפרנסו ממסחר וממלאכה, וכמה מהם היו חוכרי קרקעות.
הקהילה היהודית התארגנה בתחילת המאה ה-19 והקימה בית כנסת, בית קברות ו"חדר".
החל משנת 1885 היא הייתה כפופה לרבנות קישווארדה.
בשנת 1938, לאחר פרסום "החוקים היהודיים" שהגבילו את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, איבדו רוב יהודי איאק את פרנסתם.
בשנת 1942 גויסו צעירים יהודים מהכפר לעבודות כפייה בחזית אוקראינה, שם נספו רובם בשדות מוקשים.
בשנת 1944 לפני חג השבועות הועברו 50 היהודים שנותרו באיאק לגטו קישווארדה ומשם שולחו יחד עם שאר יושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.
רק חמישה מתושבי העיר שרדו את השואה.
איב קיטוטטה יובולדיו הוא כדורגלן עבר מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ששיחק בעמדת הבלם.
יובולדיו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של שקרספור מליגת העל הטורקית, במדיה שיחק עונה אחת.
בקיץ , יובולדיו חזר לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כאשר חתם במוטמה פאמבה, עמה זכה בשתי אליפויות.
בינואר , יובולדיו חתם בארזורומספור עד לסיום העונה, ולאחר מכן חזר למוטמה פאמבה.
בקיץ , יובולדיו חתם באספראנסה דה תוניס מליגת העל התוניסאית, במדיה זכה באליפות תוניסיה בעונתו הראשונה במועדון.
ב-13 בינואר 2005, יובולדיו חתם בהפועל חיפה מליגת העל.
ב-31 בינואר, יובולדיו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 למ.ס.
יובולדיו, שיחק בכל משחקי הקבוצה עד לסיום העונה, אך לא הצליח לעזור לקבוצה במאבק ההישרדות בליגה הראשונה.
בקיץ , יובולדיו חתם בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית וכעבור שנה חתם בהפועל פתח תקווה.
בשתי הקבוצות שיחק שנה, ועם שניהן רשם עליה לליגת העל.
בקיץ , יובולדיו שוחרר מפתח תקווה ובינואר , חתם בהפועל בני לוד, במדיה שיחק עד לסיום העונה ולאחר מכן פרש מכדורגל.
ב-9 באפריל 1995, יובולדיו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בניצחון 0-1 נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1996. ב-29 בינואר 2002, יובולדיו הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת גביע אפריקה לאומות 2002.
יובולדיו שיחק בנבחרת 7 שנים, בהן יובולדיו ערך 15 הופעות וכבש שער אחד.
ליגת העל של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: ,
איב ביסומה הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג ובנבחרת מאלי.
ביסומה נולד בחוף השנהב, אך גדל במאלי.
בשנת 2009 הצטרף לאקדמיית SC מז'סטיק.
בשנת 2014 עבר לריאל במקו מליגת העל המאלית.
בשנת 2016 חתם ביסומה בליל מליגת העל הצרפתית.
ב-7 ביולי 2016 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון, חוזה לשלוש עונות.
הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 47 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ב-17 ביולי 2018 חתם ביסומה על חוזה לחמש עונות בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 לווטפורד במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. ב-5 בינואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על בורנמות' במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA.
בעונתו הראשונה במועדון הוא ערך 28 הופעות ליגה, מבלי להבקיע שער ליגה.
ב-26 ביולי 2020 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 1–2 על ברנלי במסגרת המחזור ה-38 והאחרון לעונת 2019/2020. הוא ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו.
בעונת 2020/2021 הוא היה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וערך 36 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד, במשחק נגד אברטון.
ב-17 ביוני 2022 עבר ביסומה לטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג, וחתם על חוזה לארבע עונות.
ב-6 באוגוסט הוא ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 1–4 על סאות'המפטון.
ב-18 באוקטובר 2015 ערך ביסומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בניצחון 1–2 על נבחרת מאוריטניה במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2016. ב-4 בפברואר 2016 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–1 על נבחרת חוף השנהב במסגרת חצי גמר הטורניר.
ב-7 בפברואר הוא שיחק בגמר הטורניר, בו הפסידה נבחרת מאלי לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בתוצאה 0–3.
ביסומה היה חלק מסגל נבחרת מאלי בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, וערך שלוש הופעות בטורניר.
איב יוסון היא שחקנית אירית.
יוסון נולדה בדבלין, אירלנד, בתם השנייה של האקטיביסטית אלי יוסון (לבית אליסון סטיוארט) ושל סולן U2, בונו (פול דייוויד יוסון).
שמה נגזר מהזמן ותאריך הלידה שלה (7 בבוקר ב-7 ביולי), שכן "ערב" (Eve, Evening) הוא אמצע המילה "שבע" (Seven) יש לה אחות גדולה יותר, ג'ורדן, ושני אחים צעירים יותר, אלייז'ה וג'ון.
יוסון סיימה את לימודיה בסנט אנדרוז קולג' בדבלין ובאוניברסיטת ניו יורק.
השיר "Kite" של U2 נכתב בהשראת הרגע שבו בונו העלה עפיפון על קיליני היל עם יוסון ואחותה.
אף על פי שהוריה של יוסון התנגדו שתהיה לאיב קריירה בתחום המשחק, היא עשתה את הופעת הבכורה שלה במשחק בשנת 2005 לצד אחותה ג'ורדן בסרט הקצר "Lost and Found".
את הופעת הבכורה שלה בסרט עלילתי היא עשתה בשנת 2008 בסרט הקולנוע "The 27 Club".
באותה שנה, יוסון השתתפה בתוכנית למשחק באקדמיה לקולנוע של ניו יורק.
בשנת 2010, היא הופיעה בקליפ ובסרט הקצר הנלווה לשיר של הלהקה האירית דה סקריפט, "For the First Time".
בשנת 2013 שיחקה יוסון בסרט המתח "קשרי דם".
ביולי 2013, ג'ק קווייד ויוסון ביקשו מהמעריצים לעזור להם לממן סרט חדש בשם "Roadies" באמצעות מיקור המונים.
בספטמבר של אותה שנה, היא הופיעה בסרט הקומדיה הרומנטית "דיברנו מספיק" בתפקיד בתו של דמותו של ג'יימס גנדולפיני, אלברט.
בנובמבר 2013, היא הייתה מועמדת לפרס אשת השנה באירלנד של המגזין "Tatler" על משחקה בקולנוע.
בשנים 2014–2015 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "הניק", של הבמאי סטיבן סודרברג.
באוקטובר 2015, היא הופיעה בתפקיד קרול דונובן בסרט הקולנוע של סטיבן ספילברג "גשר המרגלים".
היא גילמה את בתו של הדמות הראשית של הסרט, בגילומו של טום הנקס.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הקולנוע "הפרפר".
שנה לאחר מכן יוסון גילמה את העלמה מריאן בסרט הקולנוע "רובין הוד", שהוקרן בבכורה בנובמבר 2018. בסרט משתתפים טארון אגרטון, ג'יימי פוקס וג'יימי דורנן.
באוגוסט 2019, פורסם כי יוסון לוהקה לתפקיד אדל במיני סדרת המותחן הפסיכולוגי של נטפליקס "מאחורי עיניה", שהוקרנה לראשונה ב-2021.
בשנת 2020, היא שיחקה בדרמת הטלוויזיה "המאורות", ששודרה ב-BBC One.
הסדרה מבוססת על הרומן של אלינור קטון "המאורות" משנת 2013, ועלילתו מתרחשת בניו זילנד בזמן הבהלה לזהב של 1866.
בשנת 2024 היא שיחקה בסדרת המתח "הזוג המושלם" בהפקת נטפליקס בתפקיד אמיליה סאקס
היא קיבלה את התואר שלה מאוניברסיטת ניו יורק ב-22 במאי 2013. אביה, בונו, דחה באותו יום תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ניו יורק.
בשנים 2010–2015 ניהלה יוסון מערכת יחסים עם השחקן ג'יימס לאפרטי.
שנה כותרת תפקיד הערות 2005 Lost and Found קרדיט בתור ברנדה מ.
שנה סדרה תפקיד הערות 2015–2014 הניק לוסי אלקינס 20 פרקים 2020 המאורות אנה 2021מאחורי עיניה אדל2022 - הווהאחיות רעותבקה גארביתפקיד ראשי; 10 פרקים2024הזוג המושלםאמיליה סאקססדרת טלוויזיה של נטפליקס
שנה אמן כותרת תפקיד 2010 דה סקריפט"For the First Time" דלה
איב אנסלר הידועה גם בשם V, נולדה ב-25 במאי 1953, בעיר ניו יורק, ארצות הברית.
היא מחזאית, שחקנית, פמיניסטית ואקטיביסטית אמריקאית.
אנסלר ידועה בעיקר בזכות הספר "מונולוגים מהוואגינה".
היא הקימה את תנועת V-Day הפועלת ללא מטרות רווח ומטרתה גיוס כסף וחינוך הציבור לגבי אלימות נגד נשים ומאמצים לעצור אותה.
אנסלר נולדה וגדלה בפרבר הצפוני של סקרסדייל, ניו יורק, השנייה מבין שלושה ילדים.
ביתם של ארתור אנסלר, בכיר בתעשיית המזון, וכריס אנסלר.
אביה היה יהודי ואמה נוצרייה, והיא גדלה בקהילה יהודית ברובה; עם זאת, אנסלר מזהה את עצמה כבודהיסטית של ניצ'ירן ואומרת שהתרגול הרוחני שלה כולל שירת נאמו מיהו רנג' קיו ועשיית יוגה.
אנסלר מספרת שמגיל חמש עד עשר היא עברה התעללות מינית ופיזית על ידי אביה.
כשגדלה, היא אמרה שהיא "עצובה מאוד, מאוד כועסת, מאוד מתריסה.
הייתי הילדה עם השיער המלוכלך.
אנסלר למדה במידלברי קולג' בוורמונט, שם נודעה כפמיניסטית לוחמנית.
לאחר שסיימה את לימודיה ב-1975, היא ניהלה שורה של מערכות יחסים פוגעניות ונעשתה תלויה בסמים ובאלכוהול.
בשנת 1978, היא נישאה לריצ'רד דילן מקדרמוט, ברמן בן 34, ששכנע אותה להיכנס לגמילה.
כשהייתה בת 23, היא אימצה את מארק אנתוני מקדרמוט, בנו בן ה-16 של בן זוגה מנישואיו הראשונים.
מערכת היחסים ביניהם הגיעה לקשר קרוב, ואנסלר אמרה שזה לימד אותה "איך להיות בן אדם אוהב".
לאחר שאנסלר הפילה את עוברה, מארק שינה את שמו לשם שתכננה עבור התינוק שלה, דילן.
מקדרמוט ואנסלר נפרדו ב-1988. הוא ציין כי היא "צריכה את העצמאות, את החופש".
על פי מאמר משנת 2012 בסאנדי מורנינג הראלד (Sydney Morning Herald) לאחר שנישואיה הסתיימו, היא ניהלה מערכת יחסים ארוכה עם האמן והפסיכותרפיסט אריאל אור ג'ורדן.
כעת היא רווקה, מה שנראה שמתאים לאורח החיים הנוודי שלה - יש לה בתים בניו יורק ופריז אבל היא מטיילת חלק גדול מהשנה.
במאמר של אנסלר ביוני 2010 בעיתון הגרדיאן ((The Guardian) נאמר שהיא מקבלת טיפול בסרטן הרחם.
אנסלר כתבה על ניסיונה עם הסרטן בספר הזיכרונות שלה "בגוף העולם".
לאחר פרסום ספרה "ההתנצלות" בשנת 2019, שבו תיארה התעללות מינית ופיזית על ידי אביה המנוח, הצהירה המחברת כי היא רוצה להתרחק משם המשפחה בו השתמש והביעה את העדפתה להיקרא בשם בעל האות האחת V.
ספר הזיכרונות של אנסלר "בגוף העולם" יצא לאור ב-30 באפריל 2013 בהוצאת בוקליסט, סקרה את הספר וכתבה: "זהו ספר מרהיב של התגלות וריפוי, אמיתות ורגשות עמוקים, אומץ והתמדה, חמלה ונדיבות.
חמה, מצחיקה, זועמת ופיקחית, כמו גם פואטית, נלהבת והרואית, אנסלר רותמת את כל מה שאיבדה ולמדה, כדי לבטא חזון של משמעות החיים: "הישועה היחידה היא חסד"".
ב-6 בפברואר 2018, היא העלתה לראשונה גרסה תיאטרלית של ספר זיכרונותיה, אותו היא מבצעת כמונולוג סולו, בבימויה של דיאן פאולוס, במועדון התיאטרון של מנהטן בניו יורק.
אנסלר הייתה מעורבת בסרטים, כולל: "V-Day עד שתיפסק האלימות ", הסרט התיעודי של PBS "מה אני רוצה שהמילים שלי יעשו לך ", והופיעה בתוכניות טלוויזיה כולל ראיונות ב-סי.אן.אן., דמוקרטיה עכשיו , טודיי שואו , זמן אמת עם ביל מאהר (26 באוגוסט 2005).
היא תרמה את היצירה "תיאטרון: בית קדוש לנשים" ל-"ארגון אחות היא לנצח: אנתולוגיית הנשים למילניום חדש" משנת 2003, בעריכת רובין מורגן.
מאוקטובר 2005 עד אפריל 2006, אנסלר סיירה ב-20 ערים בצפון אמריקה עם המחזה "הגוף הטוב", בעקבות התקשרויות בברודוויי, ב-ACT בסן פרנסיסקו, ובהפקת סדנה בתיאטרון הרפרטוארי של סיאטל.
"הגוף הטוב" מתייחס לשאלה: מדוע נשים מתרבויות ורקעים שונים חשות לחץ לשנות את המראה שלהן כדי להתקבל בעיני החברה.
המחזה של אנסלר, "הטיפול" , הוצג לראשונה ב-12 בספטמבר 2006, ב"פרויקט התרבות" (Culture Project) בניו יורק.
מחזה זה חוקר את הטראומה המוסרית והפסיכולוגית הנובעת מהשתתפות בסכסוכים צבאיים.
במחזה זה מככב בנה המאומץ, דילן מקדרמוט.
בשנת 2006, אנסלר הוציאה את עבודתה הגדולה הראשונה שנכתבה אך ורק עבור העמוד המודפס.
"סוף סוף לא בטוח: לאבד את זה בעולם האובססיבי שלנו לביטחון" (וילארד; כריכה קשה; 3 באוקטובר 2006).
בספרה "חוסר ביטחון - לבסוף" , היא חוקרת איך אנשים חיים היום, את האמצעים שאנשים נוקטים כדי לשמור על עצמם, וכיצד אנשים יכולים לחוות חופש על ידי שחרור מהמושג המתעתע של "הגנה".
בשנת 2006 אנסלר גם השתתפה בעריכה משותפת ב: "זיכרון, מונולוג, השתוללות ותפילה" , אנתולוגיה של כתבים על אלימות נגד נשים.
עבודתה של אנסלר "אני יצור רגשי: החיים הסודיים של בנות מסביב לעולם" , אוסף של מונולוגים מקוריים על ועבור בנות שמטרתה לעורר בנות להשתלט על המוח, הגוף, הלב והסקרנות שלהן, יצא לאור בפברואר 2010 בספר על ידי בית ההוצאה ויליארד-רנדום ונכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
הספר נתמך וקודם, ביולי 2010, על ידי ארגון הבמה והסרט של ניו יורק ומכללת ואסר של ניו יורק, והתקדם לקראת הפקה אוף ברודוויי.
ההפקה התיאטרלית של היצירה, שכותרתה "יצור רגשי" , הופיעה לראשונה בארצות הברית בתיאטרון הרפרטוארי של ברקלי בברקלי, קליפורניה ביוני 2012. בפברואר 2012, ההפקה הדרום אפריקאית של יצירה זו, הייתה מועמדת לפרס תיאטרון נאלדי לשנת 2011 להפקת האנסמבל/הפקת הקצה הטובה ביותר.
אנסלר הייתה יועצת בנושאי פמיניזם ונושאי נשים לסרט הפעולה מ-2015 "מקס הזועם: כביש הזעם".
בשנת 2019 פרסמה אנסלר את הספר "ההתנצלות", שם היא מדמיינת מה היה אומר אביה המת כעת אם היה מסוגל להתנצל על ההתעללות המינית והפיזית שהוא גרם לה בילדותה.
לאחר שסיימה את העבודה, אמרה אנסלר כי היא חדלה לחוש מרירות כלשהי כלפי אביה, אך היא אינה רוצה עוד לשאת את שמו, והזמינה אנשים לקרוא לה V.
אנסלר כתבה את "מונולוגים מהווגינה" בשנת 1996. המחזה הוצג לראשונה במרתף בית הקפה קורנליה סטריט בגריניץ' וילג', המחזה תורגם ל-48 שפות והוצג בלמעלה מ-140 מדינות.
בין המפורסמות שכיכבו בו ניתן למנות את ג'יין פונדה, וופי גולדברג, אידינה מנזל, גלן קלוז, סוזן סרנדון, מרין מאצי, סינדי לאופר, מרי טסטה, סנדרה או ואופרה ווינפרי.
אנסלר זכתה בפרס אובי בשנת 1996 עבור 'המחזה החדש הטוב ביותר' ובשנת 1999 זכתה בפרס מלגת גוגנהיים בכתיבת מחזות.
היא גם קיבלה את פרס ברילה-קר לכתיבת מחזאים, את פרס אליוט נורטון להופעת סולו יוצאת דופן, ואת פרס חבר השופטים לתיאטרון בפסטיבל האמנויות הקומדיה בארצות הברית.
אנסלר היא פעילה העוסקת בנושאים של אלימות נגד נשים ונערות.
בשנת 1998, הניסיון שלה בביצוע מונולוגים מהוגינה נתן לה השראה ליצור את תנועת V-Day, תנועה אקטיביסטית עולמית להפסקת אלימות נגד נשים ונערות.
התנועה מגייסת כספים ומודעות באמצעות הפקות הטבה שנתיות של המופע.
בשנת 2010, יותר מ-5,400 אירועי V-Day התקיימו בלמעלה מ-1,500 מקומות בארצות הברית וברחבי העולם.
הבתים הבטוחים הללו מספקים לנשים מקלט מפני התעללות, מום באברי המין ו"רצח על כבוד המשפחה".
בפברואר 2004, אנסלר, לצד סאלי פילד, ג'יין פונדה וכריסטין להטי, מחו כדי שממשלת מקסיקו תחקור מחדש את רציחתן של מאות נשים בסיודאד חוארז, עיר לאורך גבול טקסס.
אנסלר היא תומכת של האגודה המהפכנית של נשות אפגניסטן (RAWA) ויצאה לאפגניסטן תחת שלטון הטליבאן.
היא תומכת בנשים אפגניות וארגנה עבורן תוכניות רבות.
אחד האירועים שארגנה אנסלר נקרא "פסגת הנשים האפגניות לדמוקרטיה".
אנסלר הובילה קבוצת כתיבה מאז 1998 במתקן הכליאה לנשים בדפורד הילס, שהוצג בסרט " מה אני רוצה שהמילים שלי יעשו לך".
ג'ודי קלארק, קתי בודין ופמלה סמארט היו בין משתתפי קבוצת הכתיבה שהוצגו בסרט.
בשנת 2011, תנועת V-Day וקרן פאנזי (Fondation Panzi DRC) בתמיכת יוניסף, פתחו את עיר השמחה, קהילה חדשה לנשים שורדות אלימות מגדרית בבוקאבו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (DRC).
עיר השמחה תספק לעד 180 נשים קונגולזיות בשנה, הזדמנות ליהנות מטיפול קבוצתי; אימון הגנה עצמית; חינוך מיני מקיף (המכסה HIV/איידס, תכנון משפחה); חיזוק כלכלי; סיפור סיפורים; ריקוד; תיאטרון; אקולוגיה וגננות.
את עיר השמחה מפעילות ומנהלת נשים קונגולזיות, מקום שנוצר מתוך החזון שלהן.
מאז פתיחת שעריה ב-2011, 1734 נשים ריפאו את עצמן, חזרו לקהילתן והפכו למנהיגות בקהילתן.
סיפורה של עיר השמחה, כולל מעורבותה של אנסלר, מתוארת בסרט התיעודי "עיר השמחה" המוקרן בנטפליקס.
בשנת 2012, יחד עם תנועת V-Day, אנסלר יצרה את הקמפיין "מיליארד מתקוממות" (One Billion Rising), קמפיין מחאה עולמי להפסקת האלימות, ולקידום צדק ושוויון מגדרי לנשים.
ב-14 בפברואר 2013, יום השנה ה-15 ל-V-Day, נשים וגברים במדינות ברחבי העולם ערכו פעולות ריקוד לדרישה להפסיק את האלימות נגד נשים ונערות
בשנת 2016, אנסלר חתמה על מכתב לבאן קי-מון הקורא למדיניות סמים הומאנית יותר, יחד עם וורן באפט, ג'ון לג'נד ואליזבת וורן.
בשנת 2017, במאמר דעה ב"גרדיאן" אנסלר השמיעה ביקורת נוקבת על הנשיא החדש של ארצות הברית, דונלד טראמפ, שהתייחסה אליו כ"תוקף מיני שהודה בעצמו" ו"הטורף הראשי שלנו".
בשנת 2020, אנסלר תמכה בסנאטור ברני סנדרס לנשיא ארצות הברית בבחירות 2020.
מונולוגים מהוגינה: ניו יורק, וילארד, 1998.
מטרות הכרחיות: ניו יורק, דרמטיסטים שירות משחק, 2003.
הגוף הטוב: ניו יורק, וילארד, 2004.
לוחמות ווגינה, ניו יורק, בולפינץ פרס, 2004.
סוף סוף לא בטוח: לאבד את זה בעולם האובססיבי שלנו לביטחון: ניו יורק, ווילארד, 2006.
הטיפול: ניו יורק, דרמטיסטים שירות משחק, 2007.
זיכרון, מונולוג, השתוללות ותפילה ניו יורק: וילארד, 2007.
אני יצור רגשי: החיים הסודיים של בנות מסביב לעולם: ניו יורק, וילארד סלר בכריכה רכה, 2010.
בגוף העולם: מויר ניו יורק, מטרופוליטן ספרים, 2013.
ההתנצלות: הוצאת בלומסברי (PLC), (2019).
מה אני רוצה שהמילים שלי יעשו לך: קולות מתוך כלא האבטחה המקסימלית לנשים (2003)
לא לפחד יותר: להפסיק את האלימות נגד נשים – מרואיין (2002)
אנסלר זכתה בפרסים רבים על עבודתה האמנותית וההומניטרית:
פרס טוני - בשנת 2011, הוענק לאנסלר, פרס איזבל סטיבנסון בטקס פרסי הטוני ה-65, המכיר באדם מקהילת התיאטרון שתרם תרומה משמעותית של זמן ומאמץ בהתנדבות למען ארגונים הומניטריים, שירותים חברתיים או צדקה.
פרס אובי למונולוגים של הנרתיק, 1997
פרס מלגת גוגנהיים בכתיבת מחזאים, 1999
פרס ברילה-קר לכתיבת מחזאים, 2000
פרס אליוט נורטון להופעת סולו יוצאת דופן, 2001
פרס זרקור המדיה של אמנסטי הבינלאומי למנהיגות, 2002
פרס חבר השופטים לתיאטרון בפסטיבל האמנויות הקומדיה בארצות הברית, 2002
אריות יהודה מאת הקהילות היהודיות המאוחדות, 2002
פרס חופש הביטוי של פסטיבל סאנדנס עבור "מה שאני רוצה שהמילים שלי יעשו לך", 2003
תואר דוקטור כבוד לאותיות, אלמא מטר, מידלברי קולג', 2003
פרס תיאטרון NETC, פרס אזורי לתיאטרון בוסטון, 2003
פרס NOW, גאלה של פרס אינטרפיד, 2004
פרס המהפכה האזרחית ממכללת מיאמי דייד, 2004
פרס למאמצי שלום בינלאומיים מבית הספר קרדוזו למשפטים, 2004
פרס סנדרה דיי אוקונור מקרן אריזונה לנשים, 2005
דוקטור כבוד למכתבים אנושיים ממכללת מנהטנוויל, 2005
דוקטור כבוד לתקשורת ממכללת סימונס, 2006
פרס OK2BU הומניטרי כהוקרה על תרומות יוצאות דופן לקהילת הלהט"ב, 2006
דוברת כבוד D010 בהרצאות TED, דצמבר 2010
אנסלר גם זכתה לכבוד על ידי ארגונים כמו: איגוד בתי הסוהר לנשים (2004), הורות מתוכננת (2004, 2006), שאקטי (Shkti) 2004, וכמה מרכזי להט"ב (2004, 2006) על מאמציה לשים קץ לאלימות נגד נשים ונערות.
נבחרה לאחת מ"המנהיגות הטובות ביותר" של US News & World Report בשיתוף עם המרכז למנהיגות ציבורית בבית הספר הרווארד קנדי, 2009
הוכתרה ל"אחת מ-125 נשים ששינו את עולמנו" על ידי Good Housekeeping magazine