tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ראובן (רוני בוקסבאום) הוא חתנם, בעלה לשעבר של בתם המנוחה מירל'ה.
הוא איש עסקים עשיר ושולח להם מדי פעם דולרים.
קלרה מגלה את קשריו של שרגא עם ברכה והוא מודה בדבר.
היא מנסה להתאבד על ידי שתיית כדורים אך ניצלת.
נועה מגיעה לקיבוץ לפי בקשתה של ברכה וכן גם ראובן ומאיה.
נועה מגלה לשרי כי ראובן הוא אביה הביולוגי והיא נכנסת למשבר נפשי אך מתאוששת.
לבסוף מפרקים את אוהל המחאה, ברנר נפטר וברכה מודיעה שברצונה לעזוב את הקיבוץ ולחיות עם נועה בהולנד.
שחקןתפקיד שמואל שילה שרגא דינה דורון קלרה עידית צור ברכה דליה שימקו נועה מאיה מרון שרי רוני בוקסבאום ראובן יהודה אפרוני יחיאל רות פרחי מינה דודיק סמדר נחמיה יהודה פוקס ברנר אבי קליינברגר מזכיר התק"םאסתר זבקואחות הקיבוץ
לא זמן למות הוא סרט ריגול והרפתקאות בריטי-אמריקאי, שמספרו 25 בסדרת סרטי "ג'יימס בונד", שהופק על ידי Eon Productions עבור מטרו גולדווין מאייר.
זו הופעתו החמישית והאחרונה של דניאל קרייג כסוכן ה-MI6 הבדיוני ג'יימס בונד.
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים באפריל 2020, אך בעקבות התפרצות נגיף הקורונה נדחה תחילה לנובמבר 2020, לאחר מכן לאפריל 2021, ובסופו של דבר, הבכורה העולמית של הסרט נערכה ב-28 בספטמבר 2021 באלברט הול בלונדון.
יומיים לאחר מכן, הסרט יצא לאקרנים רשמית הן בישראל והן בבריטניה ב-30 בספטמבר 2021, בעוד הסרט יצא לאקרנים רשמית בארצות הברית וברחבי העולם ב-8 באוקטובר 2021. זהו סרט הבונד הראשון שיצא הן בפורמט איימקס והן בתלת־ממד ואיימקס 3D.
הסרט הכניס 774 מיליון דולר בכל העולם והפך לסרט הרווחי ביותר של שנת 2021.
על בימוי הסרט אחראי קארי ג'וג'י פוקונאגה על פי תסריט של פוקונאגה, סקוט ברנס, פיבי וולר-ברידג', מתוך סיפור שפותח על ידי ניל פרוויס ורוברט וייד.
הסרט מבוסס באופן רופף על הרומן "בשירות הוד מלכותה" מאת איאן פלמינג, ובנוסף, יש בו מספר מחוות לסרט בעל אותו שם מ-1969 בכיכובו של ג'ורג' לזנבי כג'יימס בונד.
זוהי הופעתו החמישית והאחרונה של דניאל קרייג כסוכן ה-MI6 הבדיוני ג'יימס בונד.
לצדו של קרייג, חוזרים לאה סדו, ג'פרי רייט, רייף פיינס, בן וישו, נעמי האריס, כריסטוף ואלץ ורורי קיניר לתפקידיהם הקודמים.
אנה דה ארמס, לשאנה לינץ', בילי מגנוסן, דייוויד דנסיק ודאלי בנסאלה מצטרפים לקאסט.
ראמי מאלק משחק בתפקיד הנבל הראשי.
בסרט זה, ג'יימס בונד עוזב את השירות הפעיל בשירות הביון הבריטי זמן מה לאחר לכידתו של ארנסט סטאברו בלופלד, ונהנה מחיים שלווים בג'מייקה.
אלא ששלוותו קצרת המועד מופרת עם הגעתו של חברו הוותיק פליקס לייטר מה-CIA, שמבקש את עזרתו במשימה חדשה: למצוא מדען שנחטף.
בונד מגלה שזו משימה בוגדנית בהרבה מהצפוי, בנתיב שמוביל אותו למאבק עם נבל מסתורי חמוש בטכנולוגיה חדשה ומסוכנת.
מדלן סוואן הילדה עדה לרצח אמה בידי טרוריסט במסכה בשם לוציפר סאפין, שבו היא יורה כנקמה ושוברת למחצה את מסכתו, כשהיא מגלה את פניו המצולקות.
כשהיא מנסה להיפטר מגופו, הוא מתעורר והיא בורחת לאגם קפוא סמוך ונופלת מתחת לקרח.
סאפין יורה לתוך האגם כדי להרגה ואף על פי שכמעט הרגה אותו, הוא בוחר לחלץ אותה מהאגם.
בהווה, סוואן נמצאת במטרה שבאיטליה, עם ג'יימס בונד לאחר לכידת אויבו המושבע של בונד ארנסט סטאברו בלופלד לאחר משימתו האחרונה.
בונד מספר לה על וספר לינד והיא מתעקשת שיבקר בקברה.
שם, המצבה מתפוצצת ובונד מוצא עצמו במארב.
הוא בורח ושולף את מדלן מהמלון.
עד מהרה הם נופלים למארב של מתנקשי ארגון SPECTRE בראשותו של שכיר חרב בשם פרימו בזמן שהם נוסעים באסטון מרטין DB5 של בונד.
בונד וסוואן מצליחים להתגבר על רודפיהם, אך בונד עוזב את סוואן לאחר שהאשים אותה שבגדה בו לטובת הארגון מאחר שבלופלד חדר לטלפון הנייד שלה.
חמש שנים מאוחר יותר, מדען של MI6 בשם ולדו אוברוצ'וב נחטף ממעבדה של MI6 בידי פרימו ואנשיו אך לא לפני שסאפין יוצר עמו קשר לגבי המידע שהוא מחזיק.
אוברוצ'ב פיתח את פרויקט "הרקלס", נשק ביולוגי המכיל ננו-בוטים המתפשטים כנגיף במגע ומקודדים לגדילי DNA ספציפיים כך שהם מסוכנים רק אם מתוכנתים לקוד הגנטי של הפרט הספציפי.
בונד פרש לג'מייקה, שם לאחר שנים בהיותו מחוץ לשירות, פונה אליו פליקס לייטר, שמלווה בסוכן CIA מטעם מחלקת המדינה בשם לוגן אש.
הם מבקשים ממנו עזרה לתור אחר אוברוצ'וב, אך בונד מסרב.
באותו לילה, בונד מתחקה אחר נעמי, שהחליפה אותו בתור סוכנת 007 החדשה, ממנה הוא לומד על הננו-בוטים.
הוא יוצר קשר עם M ומעליב אותו קשות, מכיוון שפרויקט הננו-בוט הוזמן על ידי M בעצמו.
בונד מקבל לאחר מכן את בקשתו של לייטר לעזרה.
בונד, לייטר ואש טסים להוואנה, ונפגשים עם פלומה, סוכנת CIA שזה עתה סיימה אימוניה ובעלת בריתו של לייטר.
בונד ופלומה חודרים לפגישה של ארגון ספקטר במטרה למצוא את אוברוצ'וב אך נכנסים למלכודת.
בלופלד, מעל לרמקולים בעזרת עינו הביונית של פרימו, פוקד להרוג את בונד באמצעות הננו-בוטים.
עם זאת, החברים בספקטר מוצאים את מותם במקום וחושפים שאוברוצ'וב תכנן מחדש את הננו-בוטים כדי להשמיד את ספקטר, אך חסים על חייו של בונד.
בונד והמדען נפגשים עם פליקס ואש על סירה.
עם זאת, אש מסתובב לעברם ויורה בלייטר ובורח עם אוברוצ'וב מאחר שהוא עובד עבור סאפין.
חלק מהסירה מתפוצץ והורג את לייטר למרות מאמציו של בונד להצילו.
בונד עצמו נמלט בקושי רב.
בונד נפגש עם M, שדוחה אותו ואת עזרתו.
הוא פונה ל־Q ומאניפני, שעוזרים לו לאתר את בלופלד הכלוא ולתת לו הזדמנות לדבר איתו.
בלונדון, סאפין מבקר את מדלן וסוחט אותה כדי להדביק אותה בנגיף.
הואיל ומדלן הייתה האדם היחיד במגע עם בלופלד מאז נכלא, הוא מורה לה להדביק את בלופלד ולהרוג אותו תוך כדי כך.
בונד פוגש את מדלן בתא, שם הוא נוגע בה ביד ומדביק את עצמו ללא ידיעה.
מדלן המבוהלת עוזבת מוקדם לפני שהיא מצליחה להגיע לבלופלד.
במהלך חקירתו על ידי בונד, בלופלד מגלה כי הוא עמד מאחורי המארב במטרה חמש שנים קודם לכן, אותו ביים כדי לגרום לג'יימס לחשוב שמדלן בגדה בו.
בונד כועס ותוקף את בלופלד, מדביק אותו בננו-בוטים והורג אותו תוך כדי כך.
Q מסיק כי בונד עצמו נדבק על ידי מדלן.
בונד עוקב אחר מדלן עד לבית ילדותה בנורווגיה.
שם הוא לומד שלמדלן יש בת בת חמש, מתילד, שלטענתה אינה שלו.
מדלן מתוודה בפניו מיהו סאפין ומגלה כי בילדותו נרצחו הוריו על ידי מר ווייט וכי פניו הצטלקו לאורך שנות חייו כתוצאה מגז עצבים שוייט שחרר עליו.
זה גרם לו לנקום במר ווייט על ידי הריגת אשתו, אמה של מדלן, ועכשיו הצליח להפיל את ספקטר, משום שהארגון הורה לרצוח את משפחתו, והשיג את נקמתו.
באמצעות נעמי, בונד לומד כי סאפין בדרך לביתה של מדלן, כך שהשלושה בורחים בג'יפ ונרדפים לכפר.
בונד מצליח לנטרל את סוכניו של סאפין, כולל אש, אך סאפין מצליח ללכוד את מדלן ומתילד.
בעזרת Q, בונד ונעמי מאתרים את סאפין באי במחלוקת מתקופת מלחמת העולם השנייה הממוקם בין יפן לרוסיה.
הם משתמשים במטוס כדי לחדור למפקדתו של סאפין ולומדים שהוא מתכוון להשתמש בננו-בוטים כנשק ביולוגי נגד מיליוני אנשים על פני כדור הארץ.
הם מבינים שהם חייבים להרוס את הבסיס כדי למנוע הפצת ננו-בוטים נוספים.
נעמי לוקחת את אוברוצ'וב כבן ערובה בעוד בונד מחפש את סאפין, שמחזיק במתילד.
סאפין רומז בעדינות כי מתילד היא בתו של בונד ומסביר כי תוכניתו היא להשתמש בננו-בוטים על מנת לשלוט בעולם כדי "להציל" אותו באמצעות הענקת שכחה ושליטה לאנושות.
בונד מרמה את סאפין והורג את אנשיו, אך סאפין בורח.
מתילד בורחת מסאפין לאחר שזה חס על חייה ומתאחדת עם נעמי, מדלן ובונד.
נעמי הורגת את אוברוצ'וב בכך שגרמה לו ליפול למים הרעילים במפקדה כשהוא מדבר על השמדת גזע.
נעמי לוקחת את מדלן ומתילד אל סירה כדי להביאן למקום מקלט, בעוד בונד נשאר מאחור כדי לנסות להרוס את הבסיס של סאפין.
כאשר הוא מורה על תקיפת טילים על האי של סאפין, בונד מנסה לפתוח ממגורות טילים גדולות כדי שהטילים יהרסו כליל את פנים המטה של סאפין ולא יפגעו בחזית החיצונית.
תוך כדי כך, בונד מותקף על ידי סוכניו של סאפין, אותם הוא מצליח להרוג, כולל את פרימו.
לבסוף הוא נלחם בעצמו בסאפין, שיורה בו מספר פעמים ומותיר אותו פצוע קשה.
בונד גובר עליו, שובר את זרועו ואילו סאפין מגלה שהוא הדביק את בונד בננו-בוטים חדשים המתוכנתים עם הקוד הגנטי של מדלן ובתה, כך שאם בונד ייגע בהן שוב, הוא יהרוג אותן.
בונד מתגבר על פציעותיו ויורה בסאפין והורג אותו.
בונד פותח בהצלחה את הממגורות.
הוא מבקש מ־Q לחבר אותו בתקשורת למדלן ואומר לה שהוא אוהב אותה, ומעודד אותה לחיות חיים שלווים עם מתילד.
מדלן מאשרת כי מתילד היא בתו הביולוגית.
הטילים ששוגרו ממשחתת של הצי הבריטי מגיעים לאי, משמידים את הבסיס של סאפין והורגים את בונד תוך כדי כך.
במשרדו של M בלונדון, כל צוות MI6 מרים כוסיות משקה לכבוד בונד ומכבדים את זכרו ואת תרומתו לשירות.
הסרט מסתיים בסצנה שמדלן נוסעת עם בתה מתילד למטרה שבאיטליה ומתחילה לספר לה על אביה.
שם הדמותאודות הדמות דניאל קרייג ג'יימס בונד / 007 סוכן הוד מלכותה לאה סדו ד"ר מדלן סוואן מושא אהבתו של בונד, פסיכיאטרית שסייעה לבונד במשימתו הקודמת.
הבמאי קארי פוקונאגה הדגיש את חשיבותה של סוואן לסרט, כיוון שנוכחותה אפשרה לו לחקור את הטראומה הבלתי פתורה של בונד הנובעת ממותה של וספר לינד בקזינו רויאל.
לאחר שצפתה בסרט, אמרה סדו, כי "יש בו הרבה רגש בבונד הזה.
אני בטוחה שאתם הולכים לבכות.
כשצפיתי בו בכיתי, וזה מוזר כי אני משחקת בו".
רייף פיינס גארת' מלורי / M ראש סוכנות הביון הבריטית MI6 והקצין הממונה על בונד.ראמי מאלק לוציפר סאפין האנטגוניסט הראשי בסרט.
מנהיג טרור, מדען ואנרכיסט שמחפש נקמה נגד ספקטר על מות משפחתו ולשלוט בעולם.
המפיקה ברברה ברוקולי תיארה אותו כ"אחד שנכנס ממש מתחת לעורו של בונד.
הוא חתיכת יצירה מגעילה" בעוד מאלק תיאר אותו כ"ייחודי ומורכב" בזמן שקרייג תיאר אותו כ"לא מובן".
נעמי האריס איב מאניפני סוכנת לשעבר שעזבה את עבודת השטח כדי להפוך לעוזרתו של M.
האריס אמרה כי מאז ספקטר, "מאניפני גדלה במידה מסוימת.
אני חושבת שיש לה עדיין את הנקודה הרכה שלה כלפי בונד, זה לעולם לא ילך.
אבל היא אישה עצמאית עם חיים משלה." בן וישו Q מומחה הטכנולוגיה של MI6 שמצייד את בונד בציוד שימושי בשטח.
לשאנה לינץ' נעמי סוכנת 007 בהיעדרו של בונד אנה דה ארמס פלומה נערת בונד וסוכנת CIA.
דה ארמס תיארה את דמותה כ"חסרת אחריות" ו"מרגשת" וממלאת תפקיד מרכזי במשימתו של בונד כריסטוף ואלץ המייסד והמנהיג העליון של ארגון ספקטר, אחיו החורג של בונד, המוחזק במאסר לאחר משימתו הקודמת של בונד.
הבמאי הסביר מדוע בלופלד חוזר והתגרה ב"תפקיד החדש" של הדמות בסרט באומרו, "בלופלד היא דמות אייקונית בכל סרטי בונד.
הוא בכלא, אבל בהחלט לא סיים עדיין, נכון?
אז מה יכול להיות שהוא עושה משם ואילו דברים זדוניים וסדיסטיים הוא מתכנן לג'יימס בונד ולשאר העולם?".
רורי קיניר ביל טאנר ראש מטה MI6 דייוויד דנסיק וולדו אוברוצ'ב מדען שבונד חוקר את היעלמותו ג'פרי רייט פליקס לייטר חברו של בונד, קצין שטח של ה-CIA.
רייט נשאל מה ניתן לצפות מפליקס בסרט וענה, "טוב, אני חושב שידוע שפליקס מושך את ג'יימס למשחק ומתרחק משם".
רייט אמנם הופתע מכך שלא התבקש לחזור לגלם את הדמות בסקייפול וספקטר, אך הוא חש שחזרתו של פליקס בסרט זה "נותנת משקל רב יותר" בשל היעדרותו הקודמת.
רייט אמר כי הסרט מבסס את ידידותם של בונד ופליקס, שאותו תיאר כ"ליבה" של מערכת היחסים ביניהם.
פרימו שכיר חרב שבונד פוגש לראשונה במָטֶרָה, איטליה בילי מגנוסן לוגאן אש סוכן CIA שנשלח על ידי לייטר לסייע לבונד למצוא את אוברוצ'ב
פיתוח הסרט החל באביב 2016, כאשר החוזה בין סרטי סוני להפקת סרטי ג'יימס בונד עם מטרו גולדווין מאייר ו-Eon Productions פג לאחר שחרורו של "ספקטר".
באפריל 2017 נכנסו סוני, האחים וורנר, פוקס המאה ה-20, יוניברסל ו-Annapurna להתמודדות במכרז כדי לזכות בזכויות ההפצה של סרט ג'יימס בונד הבא.
ותיקי הסדרה ניל פרוויס ורוברט ווייד – שעבדו על כל סרט בונד מאז "העולם אינו מספיק" – ניגשו לכתיבת התסריט במרץ 2017. סם מנדס ציין כי הוא לא יחזור כבמאי למרות ההצלחה של שני סרטי הבונד שלו, סקייפול וספקטר.
זמן רב כריסטופר נולאן הוזכר כמועדף לביים את הסרט, אבל הוא עצמו הצהיר כי לא ישתתף בהפקתו.
ביולי 2017, יאן דמינג, דייוויד מקנזי ודני וילנב נשקלו לצורך בימוי הסרט.
בדצמבר 2017, דחה וילנב את ההצעה לביים את "בונד 24" בשל התחייבויותיו לסרט "חולית".
בחודש פברואר 2018, דני בויל הפך למועמד המוביל לתפקיד ויחד עם המפיקים ברוקולי וילסון צורף ג'ון הודג' על מנת לשכתב את התסריט על בסיס רעיון של בויל, כשגרסתם של פרוויס ווייד נדחתה על הסף.
הטיוטה של הודג' קיבלה את אישור האולפנים כאשר יוניברסל הבטיחו את זכויות ההפצה של הסרט ובויל אושר כמי שמביים את הסרט כאשר תאריך תחילת ההפקה נקבע לדצמבר 2018. עם זאת, בויל עזב את ההפקה באוגוסט 2018 בשל הבדלים יצירתיים ותאריך הפצתו של הסרט נדחה.
דוברתו של הודג' אף אישרה כי הוא גם לא מעורב עוד.
עם עזיבתו של בויל, נשקלו כמה במאים אחרים ולבסוף נבחר קארי ג'וג'י פוקאנגה בתור הבמאי החדש, בספטמבר 2018 באמצעות החשבון הרשמי של ג'יימס בונד בטוויטר.
פוקאנגה הפך לאמריקאי הראשון בהיסטוריה של הסדרה לביים סרט רשמי של ג'יימס בונד.
לינוס סנדגרן נשכר כצלם ראשי בדצמבר 2018.
עם עזיבתו של בויל, פרוויס ווייד הובאו בחזרה לעבד את התסריט בספטמבר 2018. סקוט ז.
ברנס הובא חזרה גם הוא כדי לעבוד על התסריט בפברואר 2019. לבקשת קרייג, נשכרה הסופרת פיבי וולר-ברידג' כדי לשכתב את התסריט באפריל 2019 על מנת להוסיף עוד הומור.
וולר-ברידג' הייתה לתסריטאית הנשית השנייה שזכתה בכתיבת סרט בונד אחרי שג'והאנה הארווד כתבה את "מרוסיה באהבה".
המפיקה ברברה ברוקולי הודיעה כי היחס של בונד כלפי נשים ישתנה ב"בונד 25" כתגובה לתנועת Me Too.
פיבי וולר-ברידג', מתסריטאי הסרט, אמרה כי הסרט יתמקד בפן הרגשי יותר של דמותו של בונד ותציג ג'יימס בונד מדוכא שפרש מעולם הריגול ומנסה להתמודד עם הדיכאון והאבל לאחר רצח אשתו החדשה.
לדבריה הסרט יושפע מהסרט "בשרות הוד מלכותה".
"ספקטר" צפוי היה להיות הופעתו האחרונה של דניאל קרייג כבונד.
בחודש מאי 2016, דווח במספר אתרי אינטרנט ופלטפורמות חדשות שקרייג קיבל הצעה של 100 מיליון דולר ממטרו גולדווין מאייר כדי לחזור לתפקידו כבונד בשני סרטים נוספים, אך דחה את ההצעה והצהיר כי ספקטר יהיה הסרט האחרון שלו כבונד.
בהמשך, קרייג הכחיש כי קיבל החלטה, אבל שיבח את זמנו בתפקיד בונד עד כה ותיאר אותה בתור "העבודה הטובה ביותר בעולם עשיית בונד".
הוא גם הכחיש כי הוצעו לו 150 מיליון דולר עבור שני סרטי בונד הבאים.
הוא ציין כי העובדה שהוא קיבל שום החלטות לחזור לתפקיד בעבר היה בשל ההתמקדותו בפרויקטים אחרים כגון לוגאן לאקי.
בחודש אוגוסט 2017, קרייג אישר שהוא יחזור להופעת סופית כבונד, בזמן שהתראיין בתוכנית לייט שואו עם סטיבן קולבר.
ביולי 2018, קרייג נסע לארצות הברית כדי לבקר במטה ה-CIA בלנגלי, וירג'יניה, כדי לברר פרטים נוספים על אופן הפעולה של סוכנויות המודיעין.
ה-CIA אמר, "מר קרייג נפגש עם ההנהגה וכוח העבודה שלנו, שהסבירו שריגול בחיים האמיתיים הוא הרבה יותר 'גלימה' והרבה פחות 'פגיון' מאשר מה שמוצג בעולם הבידור של מרגלים וריגול נגד."
דיווחים רבים הצביעו על כך שכריסטוף ואלץ חתם לגילום נוסף של ארנסט סטאברו בלופלד לסרטי 007 נוספים בתנאי שקרייג יחזור כבונד.
למרות הליהוק המוגדר של קרייג כבונד, הודיע ואלץ שהוא לא יחזור.
במהלך ימיו של דני בויל כבמאי הסרט, דלפה דרישת ליהוק לפיה לתפקיד הנבל ההפקה דורשת "רוסי קר וכריזמטי" ולתפקיד נערת בונד "ניצולה שנון וכשרונית".
ההפקה גם חיפשה אחרי שכיר חרב ממוצא מאורי עם "מיומנויות לחימה מתקדמות".
רעיונות אלה השתנו, ככל הנראה, לאחר יציאתם של בויל והודג' מהפרויקט.
בדצמבר 2018 חשף פוקאנגה בראיון כי בן וישו, נעמי האריס וראלף פיינס, כולם יגלמו מחדש את תפקידיהם מהסרטים הקודמים גם בסרט הבא, כאשר פוקאגה לא שלל אפשרות להחזיר גם את דמותו של בלופלד, בגילומו של ואלץ.
פוקאנגה חשף גם כי לאה סדו חוזרת לגלם מחדש את תפקידה כמדלן סוואן, מה שהופך אותה לשחקנית השלישית שתגלם את נערת בונד בסרטים עוקבים אחרי שאוניס גייסון גילמה את סילביה טרנץ ב"ד"ר נו" ו"מרוסיה באהבה".
רורי קיניר יחזור לגלם את ביל טאנר, כמו גם ג'פרי רייט שיגלם את פליקס לייטר.
רייט עושה את הופעתו הראשונה בסדרה מאז "קוונטום של נחמה" והופך לשחקן הראשון לשחק את פליקס לייטר שלוש פעמים.
אנה דה ארמס, דאלי בנסלה, דייוויד דנציק, לשאנה לינץ', בילי מגנוסן וראמי מאלק, הוכרזו כחברים בצוות השחקנים באירוע בשידור חי, ששודר מאחוזת הזהב של איאן פלמינג בג'מייקה.
שידור חי זה נערך ב-25 באפריל 2019 וסימן את ההתחלה הרשמית של הפקת הסרט.
מאלק הוכרז כמי שיגלם את נבל הסרט.
על פי הדיווחים, דניאל קרייג בחר באופן אישי את השחקנית הקובנית אנה דה ארמס לגלם את פלומה בסרט, לאחר שעבד איתה על רצח כתוב היטב (2019).
ההפקה הייתה אמורה להתחיל ב-3 בדצמבר 2018 באולפני פיינווד, אבל הצילומים התעכבו עד מרץ 2019, לאחר עזיבתו של בויל.
ההפקה החלה ליד ניטדאל בנורווגיה, עם צוות צילום שני שצילם סצנות באגם קפוא.
הצילומים החלו לפני תחילת ההפקה הרשמית כדי לנצל את תנאי מזג האוויר המקומיים.
צילום מקומות כלל את מטרה באיטליה, ג'מייקה, נורווגיה ולונדון, בנוסף לצילומי פנים באולפני פיינווד.
הסרט היה הראשון בזיכיון שסצנות הירי צולמו במצלמות IMAX.
הצילומים העיקריים החלו באופן רשמי ב-28 באפריל 2019 בג'מייקה.
דווח כי קרייג ינהג ברכב מדגם אסטון מרטין Rapide E בסרט, גרסה חשמלית של אסטון מרטין Rapide ונעשה שימוש גם ברכב אסטון מרטין דגם V8 וינטאג'.
הוא נצפה באתרי צילום גם בנורווגיה ובמרדף מכוניות שצולם על הדרך האטלנטית.
במאי 2019 נודע שדניאל קרייג נפצע במהלך פעלול והצילומים הוקפאו למשך כמה שבועות בזמן שהשחקן עבר ניתוח קטן בקרסול.
ביוני 2019 שוב ארעה תקרית על סט הצילומים, כשבמהלך פיצוץ מבוקר באולפני פיינווד באטלנטה, נפצע קל איש צוות.
הצילומים התחדשו ביוני אותה שנה בלונדון ובמהלכן נחשף רכב אסטון מרטין ולהאלה (Aston Martin Valhalla), שישמש את הסוכן.
ביולי הצילומים נערכו בבריטניה במיקומים כמו לונדון וסקוטלנד.
באוגוסט הצילומים עברו למאטרה שבאיטליה והושלמו ב-25 באוקטובר אותה שנה.
את המוזיקה לסרט כתב והלחין הנס צימר, שזהו הפסקול הראשון של סרט בונד שהוא מלחין.
שיר הנושא, No Time to Die, בוצע בידי בילי אייליש, שכתבה אותו יחד עם אחיה, פיניאס או'קונל.
אייליש בת ה-18 היא האומנית הצעירה ביותר שכתבה והקליטה שיר נושא לסדרת ג'יימס בונד.
השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית, בטקס פרסי גראמי ה-63 שהתקיים ב-14 במרץ 2021. זהו אירוע נדיר שבו זוכה שיר נושא של סרט קולנוע בפרס עוד לפני שהסרט יצא לבתי הקולנוע.
הפסקול הרשמי הופץ על ידי Decca Records, ב-1 באוקטובר 2021. יחד עם הנס צימר עבדו על הפסקול ג'וני מר וסטיב מצארו.
צימר השתמש בכמה רצועות שהלחין בעבר לסרטים קודמים כמו גם נעימות נושא מסרטי בונד ישנים.
רצועת "Matera" מכילה גם חזרה על נעימה מתוך "We Have All The Time In The World", כמו גם מ"City of Lovers" שהלחין דייוויד ארנולד.
ברצועת "I'll Be Right Back" יש שימוש חוזר במוטיבים מתוך רצועת "Molossus" מפסקול הסרט "באטמן מתחיל", שבעצמו משתמש מחדש ברצועה "Charlie Loses His Head" מתוך הסרט "גשם שחור", פסקול שהלחין צימר.
"בונד 25" תוכנן במקור לצאת להפצה מסחרית ב-8 בנובמבר 2019. לאחר עזיבתו של דני בויל, תאריך השחרור נדחה תחילה ל-14 בפברואר 2020 ולאחר מכן ל-8 באפריל.
הסרט תוכנן לצאת מחוץ לארצות הברית ב-3 באפריל 2020. באוגוסט 2019 נחשף כי שם הסרט הוא "No time to die".
במרץ 2020 נודע כי הקרנת הבכורה של הסרט נדחתה לנובמבר 2020 בעקבות התפרצות נגיף קורונה-ווהאן.
בספטמבר 2020 דווח שהקרנת הבכורה נדחתה שוב, הפעם לאפריל 2021. בינואר 2021 יציאת הסרט נדחתה פעם נוספת, והוא יצא ב-8 באוקטובר 2021 בארצות הברית וב-29 בספטמבר 2021 בישראל.
לקראת צאת הסרט לאקרנים, בספטמבר 2021, אפל TV פלוס שידרה סרט טלוויזיה קצר באורך 45 דקות בשם "להיות ג'יימס בונד" בסרט בו דניאל קרייג מהרהר בכנות על גילומו של בונד במשך 15 שנה.
בסרט, שכולל קטעי ארכיון שטרם נראו, החל מ-"קזינו רויאל" ועד "לא זמן למות", קרייג משתף את זיכרונותיו האישיים בשיחה עם מפיקי הסדרה, מייקל וילסון וברברה ברוקולי, לקראת הופעתו הסופית כסוכן החשאי האייקוני.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון משוקלל של 83%.
הביקורות לסרט היו חיוביות בסך הכל, ושיבחו את הופעתו האחרונה של קרייג בתפקיד, העלילה, סצנות האקשן והפעלולים.
ברם, חלק מהמבקרים חשו כי הסרט נופל באיכותו מסרטיו הקודמים של קרייג וכמו כן סצנת הסיום של הסרט נחשבה לשנויה במחלוקת, גם בקרב מעריצי הסדרה.
שנה פרס קטגוריה מקבלי הפרס תוצאה הערות2021 פרס גראמי השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה חזותית בילי אייליש ופיניאס או'קונל על "No Time to Die"
יומיים לפני הבכורה העולמית של הסרט, המפיקה ברברה ברוקולי הצהירה כי לא יתקיימו דיונים בנוגע לליהוקו מחדש של ג'יימס בונד ואמרה; "אנחנו רוצים שדניאל יזכה לחגוג את הזמן שלו".
עם זאת, בן וישו (שגילם את Q) שיתף את דעתו באשר לעתיד הזיכיון ואמר בריאיון כי "היו 25 סרטים.
זה לא שאנשים מורעבים לראות סוג כזה של איטרציה של הדמות.
ואני חושב שאם הם רוצים להמשיך עם הדמות הזו בזיכיון, אני חושב שאפשר לפוצץ את זה ולעשות כל דבר.
אני לא יודע מה זה צריך להיות, אבל נראה לי שזה צריך להיות משהו די קיצוני [וגם] משהו אחר באמת" למרות מותה של הדמות במהלך סיום הסרט.
מצד שני, השחקן הנרי קאביל שמעריצים רבים הביעו עניין לראות אותו מגלם את בונד אחרי קרייג, אמר שהוא יאהב לעשות זאת ובכל זאת שיתף כי רצונו לשחק נבל בונד במקום את בונד עצמו.
"לא ביום ולא בלילה" הוא שיר, שפרסם חיים נחמן ביאליק בכתב העת "השילוח" במרץ 1908. השיר פורסם כאחד מקבוצה של חמישה שירי עם.
בשיר מבקשת עלמה צעירה את עץ השיטה לספק לה פרטים על חתנה המיועד לה על ידי אביה.
השיר דן, באופן היתולי, בחתן המיועד, מקצועו, מעמדו, תארו, ואף גילו של החתן, ומחשבותיה של הנערה בקשר לכך.
ביאליק ביצע בשיר תמהיל מקורי בין שירי עם יהודים עממיים ושירי עם סלאביים.
נערה פונה למעין עץ פלאים, שפותר לה חידות ומנבא עתידות.
השיר ערוך בצורת שאלות חסרות מענה בין הנערה הדוברת לבין השיטה השותקת.
מתוך השאלות מצטיירת, מצד אחד, דמותו הנכספת של החתן; ומצד שני, מנהגי השידוך בחברה היהודית המסורתית והפטריארכלית של התקופה, בתרבות העיירה היהודית.
ההחלטה של בחירת החתן המיועד נתונה בצורה שרירותית בידי האב, ואילו הנערה מצדה יכולה רק לתהות על מה שצפוי לה מהחלטתו.
חרש, באין רואים, בזמן שאינו מוגדר ("לֹא בַיּוֹם וְלֹא בַלָּיְלָה"), יוצאת הנערה מביתה ופונה למקום שאיננו מוגדר ("לֹא בָּהָר וְלֹא בַּבִּקְעָה"), אל השיטה הפלאית, ושוטחת בפניה את מצוקתה הנפשית: מי יהא חתנה?
תחילה היא תוהה על מוצאו של הבחור.
"המפולין אם מליטא?" - יוצאי פולין נחשבו לסוחרים, אנשים קלים ומלאי שמחת חיים, חסידים.
לעומתם, יוצאי ליטא הם "מתנגדים", יבשים ומחמירים.
חשוב לנערה תארו של החתן המיועד, הסטטוס האישי שלו, ומצבו הכלכלי.
לדוגמה, "הַבְּמֶרְכָּבָה יַעֲבֹר שְׁבִילוֹ, אִם בְּמַקְלוֹ וּבְתַרְמִילוֹ?" האם יגיע במרכבה, כלומר הוא אדם אמיד ובעל יכולת, או שיגיע במקלו ובתרמילו, משמע: הוא אדם עני שידו אינה משגת מרכבה או אפילו סוס לרכיבה.
היא מתעניינת בנדוניה שיביא עמו.
"וּמַה-יָּבִיא לִי שִׁלּוּמִים: חֲרוּזֵי פְנִינִים אִם אַלְגֻּמִּים?" אלגומים הם אלמוגים בשיכול עיצורים.
אלמוגים אמנם מובאים מהים אך הם פחות יוקרתיים מפנינים.
תוך כדי השאלות, מספקת העלמה את התשובות בעצמה, כביכול, והמונולוג, לאמתו של דבר הוא בינה לבין עצמה; הנערה חולקת עם הקורא את חששותיה.
ואז נחשף החשש העיקרי שלה: היא דואגת שמא אביה מכין לה חופה עם חתן לא צעיר, "זקן" כדבריה.
לכך היא מביעה התנגדות עזה, ומביעה מעין מרד מנומס במנהג המקובל; מצד אחד היא קובעת: "אז לא אשמע, אז לא אבה", ומצד שני היא נופלת לרגליו ומתחננת לביטול ה"גזירה".
גם במבנה השיר, הבנוי מ-11 בתים מחורזים, המסודרים בחמש יחידות זוגיות, מובלט השינוי, מעין התהפכות של השיר לכיוון שונה; השיר מורכב מבתים 1–2, 4-3, 6-5, 8-7, 11-10. בתי היחידות מתקשרים ביניהם בקשרים רטוריים, תחביריים וכרונולוגים.
ואילו ביחידה הבנויה מהבית התשיעי בלבד, מתפרצת מצוקתה האמיתית של הנערה, והבית בולט בבידודו.
"שֶׁמָּא זָקֵן, שִׁטָּה טוֹבָה, אָז לֹא אֶשְׁמַע, אָז לֹא אֹבֶה" כאילו עומד בפני עצמו בשיר שנדמה כקליל עד כאן, ומכריז על ההיפוך במצב רוחה של הנערה.
אבנר הולצמן מתרשם, ששאלותיה של הנערה ורתיעותיה מתבססות על הנסיבות בחייה, ורומזות על כך ש"יש דברים בגו".
וכך, הוא סבור, כמו בשאר שירי העם שבקבוצה, שבמרכזם עומדת נערה המצפה לחתנה - הציפייה "לא תביא עמה, כנראה, בשורות טובות"
כרוב שיריו של המשורר, נכתב השיר בהגייה אשכנזית, עם הטעמה במלעל ולא במלרע.
הלחן, שמחברו אינו ידוע, משמר את ההגייה האשכנזית של השיר.
הזמר "לא ביום ולא בלילה" היה פופולרי בישראל בעבר, ובוצע על ידי זמרים רבים, ביניהם: נחמה הנדל, חוה אלברשטיין (ביידיש) ריקה זראי, אופירה גלוסקא ואחרים.
אליהו הכהן סובר שמקור הלחן הוא ואלס רוסי.
קיים גם לחן מזרחי שכתב המלחין והזמר עזרא אהרן.
"לא הפסקתי לחפש אותך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי שלמה ארצי בשיתוף הזמר הישראלי עומר אדם.
השיר יצא לאור ב-18 בדצמבר 2017, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי והופק על ידי יעקב למאי.
השיר הוא בסגנון הרוק אשר משלב בתוכו את סגנון הפופ הים-תיכוני.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של ארצי ב-18 בדצמבר 2017, בסמוך לצאת הסינגל.
לא באנו להנות הוא ספר קומיקס מאת רותו מודן ואתגר קרת, שיצא בהוצאת כתר בשנת 1996. הספר מכיל סיפורים קצרים מאוירים, חלק מהם מבדחים אך ברובם יש מסר פוליטי/חינוכי/פילוסופי.
הספר היה רב מכר ונחשב לאחד מגדולי ספרי הקומיקס בישראל.
הספר נכתב במקור כ-22 סיפורים קצרים מאת אתגר קרת, שאת חלקם פרסם זמן מה קודם לכן לא בפורמט של ספר, אלא בפורמט יחידים.
רותו מודן, בוגרת בצלאל ובאותה תקופה גם כותבת הקומיקס המפורסמת היחידה בארץ, הייתה מפרסמת טורי קומיקס מצחיקים או פוליטיים בעיתונים "מעריב", "דבר" ו"ידיעות אחרונות" (בשנת 2006 הוציאה את ספרה הראשון, "קרוב רחוק").
השניים החליטו לשתף פעולה כשקרת, חובב קומיקס בעצמו, רצה שסיפוריו יאוירו בקומיקס לפני שיוציא אותם בספרו החדש.
מודן הייתה מחלקת כל סיפור לפאנלים ומאיירת אותו.
חלק מסיפורים המאוירים צבועים בצבעי מים, חלק בטושים (הסיפור "שעועית מקופסה") וחלקם בשחור-לבן.
לבסוף, בשנת 1996, פרסמה הוצאת כתר את הספר במהדורת כריכה רכה שמכילה 22 סיפורים קצרים מאוירים.
האיורים בספר שונים מאוד מסגנונה הטיפוסי של מודן.
רוב האיורים לא ריאליסטיים, עם קווים לא ישרים בכוונה, וצבועים בצבעי מים, שיטת צביעה שאמנם נמנית עם אמנות הציור הקלאסית על קנבסים, אך למעשה מאוד פופולרית בעולם הקומיקס.
מצד אחד, היו מעריצי קומיקס ואתגר קרת שטענו כי מדובר ביצירת אמנות לא שגרתית.
לעומת זאת, הספר קיבל גם ביקורות שליליות.
חלק מהקוראים התחלחלו מתיאורי האלימות, האכזריות והברוטליות שמצויים בחלק מהציורים, ולא הבינו את הפואנטה בסיפורים.
בביקורת על הספר באתר סלונה נכתב "הסיפורים בספר כה רדודים ושטוחים.
אפילו בתור סיפור קצר כ"כ יש קפיצות בזמן ומנושא לנושא.
אולי הכוונה שאנחנו הקוראים נמלא את הפערים, אבל אין מספיק תוכן שיאפשר לנו לעשות זאת, גם לא לבעלי דמיון מפותח כמוני.
אני רוצה להניח שלפחות בסיפור הראשון שכ"כ לא אהבתי אותו, יש איזה מסר, אבל האמת היא, שאני לא מעוניינת במסר הזה, גם אם אכן הייתה כוונה כזו".
לא בא לי לשמוע הוא פזמון שכתב והלחין איתי גלוסקא וביצעה להקת הדורבנים.
השיר יצא לאור בשנת 2003.
השיר נכתב והולחן על ידי איתי גלוסקא סולן הלהקה.
הוא נכלל באלבום "קובי" שהיה אלבום הבכורה שלה.
"לא בא לי לשמוע" היה לשיר הנושא של תוכנית המציאות "המופע של סטיב", שיצר יגאל שילון ושודרה בשנת 2003.
השיר מדבר על זמר כושל בתחילת דרכו שעל אף נסיונותיו הוא אינו זוכה לאהדת הקהל, שקורא לעברו "לא בא לי לשמוע".
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ג (2003) דורג השיר במקום ה-32.
לא דופקות חשבון הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2002, שנכתב והופק בידי בוב דולמן, עם גולדי הון, סוזן סרנדון וג'פרי ראש בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על שתי נשים בגיל הביניים, שהיו בצעירותן חברות ומעריצות של זמרים, שנפגשות לאחר עשרים שנה ומתמודדות עם הבדלי המעמדות ביניהן.
הסרט התקבל בביקורות מעורבות, אך זכה להצלחה מסחרית גדולה.
גולדי הון הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
סוזט (גולדי הון) היא מוזגת ותיקה במועדון ויסקי אה גוגו בלוס אנג'לס.
היא מפוטרת וחוזרת עצובה לדירתה כדי לחשוב מה תעשה.
היא פותחת קופסה ישנה ושולפת משם תמונות של חברתה וויני (סוזן סרנדון) שגרה כעת בפיניקס, אריזונה.
בשנות העשרים שלהן הן היו חברות צמודות ומעריצות ("גרופיות") של זמרים כמו פרנק זאפה וג'ים מוריסון, עשנו סמים וקיימו סקס פרוע עם הזמרים שהופיעו במועדון.
סוזט מחליטה לנסוע לוויני בתקווה שתוכל לעזור לה.
בדרך נגמר לה הדלק ואין לה כסף מזומן למלא את המכל.
בתחנת הדלק היא פוגשת בהארי פלאמר (ג'פרי ראש) שמוכן לממן לה את הדלק כדי שתסיע אותו לפניקס.
הארי הוא תסריטאי מתוכל ונוירוטי בן חמישים שמאשים את אביו בכל הצרות שלו ונוסע לפיניקס עם אקדח ובו קליע אחד כדי לחסל את אביו.
בפיניקס הם נפרדים, הארי שוכר חדר במלון וסוזט נוסעת לוויני אך מתברר לה שוויני גרה בווילה מפוארת עם בעל ושתי בנות והיא לא רוצה להפריע, חוזרת למלון וכופה עצמה על הארי.
במלון נערכת מסיבת צעירים ובתה של וויני האנה, חשה ברע ומקיאה לאחר שבלעה סמים.
סוזט מטפלת בה ומביאה אותה לוויני שמופתעת לראות את חברתה לאחר עשרים שנה.
וויני כעת היא לאוויניה, אישה מכובדת ומקובלת בחברה הגבוהה בפיניקס, נשואה לריימוד (רובין תומאס), עורך דין מצליח ומפורסם בעל שאיפות פוליטיות ואם לשתי מתבגרות בעיתיות, האנה (אריקה כריסטנסן) וג'ינג'ר (אווה אמורי).
וויני מקבלת אותה בקרירות מופגנת כי אינה רוצה שבני משפחתה יידעו על עברה הפרוע.
לאחר זמן קצר היא "מתאוששת" ומחליטה לחוות עם סוזט את חייה הקודמים, היא מסתפרת קצר, לובשת מכנסיים הדוקים ונועלת נעלי עקב גבוהים והן הולכו לבלות במועדון, שותות לשכרה ומעשנות ג'וינט.
הן חוזרות מאוחר לווילה ווויני מראה לסוזט תמונות של אברי מין של זמרים שהן צילמו.
עשן המריחואנה מפעיל את חיישן העשן ובני משפחתה של וויני מתעוררים ומוצאים את וויני במצב מביך.
לבסוף מקבלים בני המשפחה את עברה של וויני בהבנה והאנה אומרת בנאום סיום בית הספר כי גם המורים, התלמידים וההורים צריכים להפסיק להתנהג באופן מזויף ולדבוק באמת.
סוזט וויני חוזרים למלון ומוצאים שהארי נעלם עם אקדחו.
הם מוצאים אותו בבית קברות שם נקבר אביו לאחרונה.
סוזט לוקחת ממנו את האקדח ויורה את הקליע היחיד באוויר.
סוזט נפרדת באהבה מוויני ומשפחתה וחוזרת ביחד עם הארי ללוס אנג'לס.
הארי מרוצה כעת כי סיפורה של סוזט מהווה לו חומר והשראה לכתיבה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותגולדי הוןסוזטסוזן סרנדוןוויני קינגסליג'פרי ראשהארי פלאמרתסריטאיאווה אמוריג'ינג'ר קינגסליאריקה כריסטנסןהאנה קינגסלירובין תומאסריימונד קינגסלי
לא ביום ולא בלילה הוא סרט מ-1972 בבימויו של סטיבן הילארד שטרן המבוסס על מחזה מאת אברהם רז.
הסרט היה מועמד למספר פרסים בפסטיבל ברלין.
אדם, חייל אמריקאי המתנדב לצה"ל ונפצע בישראל, מתחיל לאבד את ראייתו בעת שהוא מאושפז במחלקת עיניים בבית חולים.
הסרט בוחן את יחסיו עם אביו שבא לבקרו מארצות הברית, עם חברתו תמי, אשר עוזבת אותו, עם האחות המטפלת בו, יעל, ועם סוקולובה - מורה מבוגרת, עיוורת, העומדת בפני ניתוח שישיב לה את ראייתה, המתחילה להיות משוכנעת שהוא בן זוגה מגדוד העבודה.
שם השחקן/ית שם הדמות זלמן קינג אדם, החייל הפצוע מרים ברנשטיין-כהן סוקולבה דליה פרידלנד יעל, אחות בית החולים מונה זילברשטיין תמי, חברתו של אדם אלי כהן ראובן מישה אשרוב הרופא ג'טה לוקה דודיק סמדר נהג אדוארד ג'י רובינסון אביו של אדם
לא דובים ולא יער הוא אלבום הסולו הראשון במספר של הראפר הישראלי לוקץ'.
האלבום יצא לאור ב-2008 דרך היי פייבר הפקות.
האלבום הוא אלבומו הראשון של לוקץ' לאחר פירוק "פי.אר.
טרופרז", הלהקה שבה היה חבר, שעמה הוציא את אלבומה היחיד, "מתוך הזוהמה".
האלבום כולל 15 רצועות שהופקו על ידי מקדדי ג'י ואורי שוחט.
באלבום מתארחים פישי הגדול, אורי שוחט, גבי בן משה, מקדדי ג'י, תמיר בר, אורטגה, צ'ולו, פלד, אלפרבר ונועה פארן.
את עטיפת האלבום אייר גבי בן משה.
לשיר "שיר נפלאפי" מתוך האלבום, הופק קליפ אנימציה על ידי אסף בילט.
לא בשם האל - אל מול האלימות הדתית הוא ספר העוסק באלימות הפועלת בשם הדת, שחיבר הרב יונתן זקס, הרב הראשי של הממלכה המאוחדת.
הרב זקס מציע מספר פרשנויות, ולמסקנה לאחר הבאת מקורות מכל רוחבי הספרות היהודית הוא מציע מניע חדשני לאלימות הדתית.
הספר נכתב במשך 12 שנה והרב זקס כתב 4 גרסאות שלו.
הספר יצא לאור בלונדון ב-2015 בהוצאת מגיד.
הספר תורגם לעברית על ידי צור ארליך ויצא לאור בהוצאת מגיד באותה שנה.
למהדורה העברית נכתב מבוא מאת נשיא מדינת ישראל, רובי ריבלין.
הספר הוא רב מכר של הניו יורק טיימס.
הרב זקס ייעד את הספר לקהל הקוראים הנוצריים בכדי שיעמדו לצד היהודים בהתנגדות לאנטישימיות המוסלמית.
השער הראשון מנתח את שורשי האלימות בדורנו, הרב זקס מגדיר אותה כרוע אלטרואיסטי – רוע הנעשה בשם מטרה נעלה, זקס מזהה את רוע זה בדואליזם הקיצוני, לדבריו המונותאיזם חולק על גישה זו.
השער השני עוסק בסיפורי ספר בראשית, בסיפורים העוסקים במחלוקות – ישמעאל עשיו ועוד.
הרב זקס מציע פרשנויות מגוונות לפרשיות אלו, לדבריו על אף שלכאורה המקרא דוחה את דמויות אלו, לאמיתו של דבר המקרא קורא לאמפתיה ולסובלנות כלפיהם.
בשער השלישי הרב זקס קורא לשלוש הדתות המונותאיסטיות לפעול נגד האלימות בשם האל.
מסקנת הספר היא שהאלימות הדתית לא נובעת מהדת עצמה, אלא מהשבטיות שבדת.
הדת מאגדת אנשים לקבוצה אחת, מה שמוביל לחיכוך עם קבוצות אחרות.
אם כן השאלה המתבקשת היא שאם הדת גורמת בעקיפין לאלימות, אולי כדאי לוותר עליה.
בהמשך דבריו עונה על כך הרב זקס ומסביר את חיוניות הדת לאורך ההיסטוריה עד המאה העשרים ואחת.
הרב זקס בספר מבדיל בין תפישת "העם הנבחר" לבין התפישה "גזע אדונים".
"עם נבחר הוא היפוכו של גזע אדונים, ראשית מפני שאין כאן גזע אלא ברית; שנית, כי הוא קיים כדי לעבוד את האלוקים, לא כדי לשעבד אחרים.
גזע אדונים סוגד לעצמו; עם נבחר סוגד להוויה שמעבר לו.
גזע אדונים מעריץ את החוזק; עם נבחר דואג לחלש.
גזע אדונים מאמין בזכויותיו, עם נבחר יודע רק שיש לו אחריות..."
בראיון בנושאי הספר הרב זקס טען שהיהדות יכולה להיחשב דת אלימה מפני שיש בה טקסטים כאלו, אך כמו שהיהדות התמודדה עם הטקסטים ופירשנה אותה בהתאם לתקופה כך גם האסלאם צריך לעשות.
על נספר נכתבו כמה ביקורות.
הוול סטריט ג'ורנל כתב כי "זקס מאמין שאלימות אסאלמית כמו אלימות יהודית ונוצרית, נובעת מאי הבנה בסיסית של כתבי הקודש.
ב'לא בשם האל' מציג זקס אמונה דתית חכמה יותר, אלהים עדין יותר, ספר חד עמוק ויפהפה".
"לא הכל מן אללה" הוא שיר של הראפר הישראלי איזי.
השיר יצא בתור סינגל ב-6 ביולי 2015 כחלק מאלבום האולפן השני של איזי, לא לילדים.
השיר נכתב והולחן על ידי איזי אשר שלח לעמיתו, המפיק הישראלי ג'ורדי, שהיה בתחילת דרכו, סקיצה של השיר, כך שהשיר עובד והופק על ידי "ג'ורדי".
על תהליך יציאת השיר סיפר איזי:
בנוסף, "איזי" הביע תקווה שהשיר ישפיע על הדור הצעיר:
השיר יצא ב-6 ביולי 2015 ועם יציאתו הועלה השיר לערוץ היוטיוב של איזי ונכון לינואר 2023 צבר סרטון השיר מעל לכ-4 מיליון צפיות.
באתר פרוגי תואר השיר כבעל מסר ענק ורלוונטי במיוחד, בעוד נדב מנוחין מאתר וואלה כתבה: "בשנה של ניהיליזם מוחלט, לא הכל מן אללה הוא בדיוק ההפך", וכללה את השיר ברשימת 50 השירים שצריך לקחת משנת תשעו.
הוידאו-קליפ של השיר יצא ב-27 באוקטובר 2015, הוא הופק על ידי חברת "ROMS" ובוים ונערך על ידי רומן בוצ'אצקי.
על תהליך הצילומים התבטא איזי:
נכון לינואר 2023 מונה סרטון הקליפ מעל לכמיליון צפיות ביוטיוב.
באוקטובר 2015, בהפקת MTV ישראל ביצע איזי את השיר בבית הנשיא בנוכחות נשיא מדינת ישראל רובי ריבלין.
ביולי 2019 ביצע איזי את השיר בגלגלצ.
"לא השמעתי את קולי" הוא שיר מחאה משנת 1946 מאת הכומר הלותרני הגרמני מרטין נימלר (1892–1984), המתאר בצורה פואטית מעין נאום וידוי, ועוסק בנושאים של רדיפה, אשמה, חרטה ואחריות אישית.
השיר מתאר את שתיקתם של אינטלקטואלים גרמנים ואנשי דת מסוימים - כולל, על פי הודאתו, נימלר עצמו - לגבי עליית הנאצים לשלטון, שגררה אחריה "טיהור" של קבוצות אוכלוסייה בזו אחר זו ואף במקביל.
לשיר עיבודים רבים בשפות שונות.
הגרסאות הידועות ביותר של השיר באנגלית הן הגרסאות הערוכות בצורה פואטית שפורסמו והופצו בשנות ה-50.
מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה מצטט את הטקסט הבא כאחת מהגרסאות הפואטיות הרבות של הנאום:
גרסה ארוכה יותר פורסמה מטעם הארגון לזכר יום השואה, ארגון צדקה שהוקם על ידי ממשלת בריטניה.
מרטין נימלר היה כומר ותאולוג לותרני גרמני שנולד בליפשטדט, גרמניה, ב-1892. נימלר היה אנטי-קומוניסט ותמך בעלייתו של אדולף היטלר לשלטון.
אבל כאשר, לאחר עלייתו לשלטון, היטלר התעקש על עליונות המדינה על הדת, נימלר התפכח, והנהיג קבוצת אנשי דת גרמנים שהתנגדו להיטלר.
בשנת 1937 הוא נעצר ובסופו של דבר נכלא בזקסנהאוזן ובדכאו.
הוא שוחרר ב-1945 על ידי בעלות הברית.
נימלר המשיך לשמש ככומר בגרמניה לאחר המלחמה וקרא לתשובה ופיוס עבור העם הגרמני.
בנאומו בכנסייה המוודה בפרנקפורט ב-6 בינואר 1946, נימלר התוודה על הדברים הבאים:
הנאום תורגם לאנגלית ופורסם ב-1947, אך מאוחר יותר נגנז בשל תמיכתו המוקדמת של נימלר בנאצים.
"החולים, חשוכי המרפא לכאורה" נרצחו במסגרת אקציה T4. קבוצות נוספות שהוזכרו בראיון משנת 1965 בו ציטט חוקר גרמני את נימלר כוללות: קומוניסטים, סוציאליסטים, בתי ספר, יהודים, העיתונות והכנסייה.
באמריקה נישא נאום דומה ב-1968, שם הושמטו הקומוניסטים אך נכללו תעשיינים שהנאצים סימנו כמטרות על בסיס אישי.
בשנת 1976 נתן נימלר את התשובה הבאה בתגובה לשאלה על מקורות השיר.
ה- Martin-Niemöller-Stiftung ("קרן מרטין נימלר") רואה בכך את הגרסה ה"קלאסית" של הנאום:
גרסה של השיר מוצגת באנדרטה לזכר השואה ביד ושם בירושלים, כמו גם במוזיאונים רבים ברחבי העולם: במוזיאון הזיכרון לשואה של ארצות הברית בוושינגטון מצוטט קטע מתוך השיר, ובאתר המוזיאון יש דיון בהיסטוריה של הציטוט.
השיר מוצג גם במוזיאון השואה של וירג'יניה בריצ'מונד, וירג'יניה, אנדרטת השואה של ניו אינגלנד בבוסטון, מסצ'וסטס, מוזיאון השואה של פלורידה בסנט פטרסבורג, פלורידה, ומוזיאון השואה והחינוך של אילינוי בסקוקי, אילינוי.
"לא דיברנו עוד על אהבה" הוא שיר בביצוע צמד הזמרות סוזן ופרן.
אהוד מנור כתב את מילות השיר, ומתי כספי הלחין אותו.
השיר נכלל באלבום הבכורה של הצמד, "אמש", שיצא לאור ב־1973.
ביצוע מוכר נוסף לשיר הוא של נתנאלה, שהקליטה אותו לאלבום הבכורה שלה, "נתנאלה", שהתפרסם ב־1976. מתי כספי הקליט את השיר (בלשון זכר) לאלבומו "צד א' צד ב'", שהתפרסם ב־1978. גידי גוב ועפרה חזה ביצעו אותו בתוכנית "לילה גוב".
הביצוע נכלל באלבום "שירים מלילה גוב", שהתפרסם ב־1995. ב־2000 הקליט מתי כספי את השיר עם ירדנה ארזי לאלבום הדואטים שלו, "דואטים".
יהודית רביץ ביצעה את השיר ב־2005 במופע מחווה לשירי אהוד מנור, ודפנה דקל ביצעה אותו ב־2021 במופע דומה.
השיר בביצוע קרן אן היה שיר הנושא של הסרט "הסיפור של יוסי", שיצא לאקרנים ב־2012.
סוזן דבור ופרן אבני, חברות הצמד "סוזן ופרן", הופיעו במשותף עם מתי כספי, שלמה גרוניך ושלומית אהרון ב־1972. לאלבומן "אמש", שהתפרסם ב־1973, הלחין כספי שני שירים: "לא דיברנו עוד על אהבה" ו"סוסי הפרשים" (במשותף עם גרוניך, למילים של אמיר גלבע), ועיבד גם את השירים "העץ הירוק", "כשיבוא ילדי" ו"אבן טובה".
השיר, שמתאר אהבה בין בני זוג עד סופה הבלתי נמנע, הפך לאחד השירים המזוהים ביותר עם כספי, והוא זכה לביצועים רבים של מוזיקאים בולטים.
לא הכל ורוד היא סדרת רשת הומוריסטית, סאטירית גאה בת שלושה פרקים, ששודרה החל מיוני 2018 עד יוני 2019. הסדרה הופקה בחסות חברת האופנה "רנואר" ו"ייגרמייסטר" כחלק מתמיכתן בקהילה הגאה בשיתוף עיריית תל אביב.
הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
מספר פרק שם הפרק תקציר תאריך שידור מקורי 1 "האפליקציה" "מה באמת קורה באמת מאחורי ריבועי התמונות באפליקציית הכרויות של אנשי הקהילה הגאה?" 4 ביוני 2018 2 "הקופאית" "כשצמד קופאיות לבביות הופכת השלמת קניות קטנה לפיאסקו".
3 ביוני 2019 3 "המדחיקה" "ארוחת שישי אצל אמא ואבא, ונושא אחד קטנטן שלא מדברים עליו".
בכל פרק מוצג אירוע בחייו של תום, גיבור הסדרה.
תום עובר חוויות מאתגרות והתמודדות קומית עצובה במסע שלו במציאת אהבה ב"בירת הלטה"ב של המזרח התיכון, הפנינה הגאה והאקזוטית של המזרח התיכון - תל אביב".
"לא הכל ורוד" מנסה ליצור תמונה אותנטית, מלאת כנות והומור עצמי על החיים בתור להט"ב, מנפצת מיתוסים וסטריאוטיפים מיושנים, ובעיקר מבקשת לעורר שאלות בקרב הצופים בבית.
"לא היה מעולם" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית יסמין מועלם.
השיר נכתב והולחן על ידי יסמין מועלם והופק בידי מועלם וטהר שפי רפלד.
השיר יצא לאור כסינגל ב-7 ביוני 2022 על ידי חברות התקליטים תקליטי יהלום והליקון ושימש כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה הישראלית בלאדי מורי.
ב-18 במאי 2022 פורסם כי הזמרת-יוצרת הישראלית יסמין מועלם תשיר את שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה הישראלית "בלאדי מורי".
השיר נכתב והולחן על ידי יסמין מועלם ונשאר במגירה במשך תקופה עד שפנו אליה יוצרי הסדרה.
בריאיון לגיל משעלי מ"מאקו" סיפרה מועלם:
הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-2 ביוני 2022 וב-7 ביוני יצא השיר לאור כסינגל על ידי חברות התקליטים תקליטי יהלום והליקון.
השיר הופק בידי מועלם וטהר שפי רפלד.
בן שליו מעיתון "הארץ" כתב כי השיר משלב באופן יפה בין גרוב ברזילאי להשפעות מבית לורין היל ויהודית רביץ.
לגבי תוכן השיר הסבירה מועלם:
הוידאו קליפ של השיר נכתב ובוים על ידי תמר גור והופק בידי איילת אימברמן.
בקליפ משולבים קטעים של מועלם שרה לבדה יחד עם קטעים של השחקניות רותם סלע ונעמי לבוב מתוך "בלאדי מורי".
"לא הביישן למד ולא הקפדן מלמד" - אחד מפתגמי הלל הזקן הידועים, שמופיעים במשנה, מסכת אבות, ומלמדים את האדם הלכות ומנהגים בחיי היום יום.
הפתגם מייעץ לאדם או לתלמיד, שאינו בקי בעניין מסוים, לא להתבייש באי ידיעתו, ולבקש הסבר ללא כל חשש, פן יישאר לעד בבורותו.
ואילו למורה, או לרב, מייעץ הפתגם לא להקפיד ולהפגין חוסר סובלנות כלפי התלמיד, לבל יחשוש התלמיד לשאול את שאלותיו הבאות.
הפתגם מופיע במסכת אבות, והוא אחד מהמאמרים הרבים שאמר הלל הזקן, ואשר הפכו רובם ככולם לפתגמים ידועים.
מי שמתבייש מהלעג של אחרים על בורותו יישאר תמיד בספקותיו.
ואילו הרב שמקפיד על התלמידים כששואלים אותו שאלה, לא ילמד כראוי.
ולכן יש צורך שהמלמד יסביר את פניו לתלמידיו.
"תפארת ישראל" - הרב ישראל ליפשיץ בפירושו למשנה
לא הבישן למד - מי ששומע או קורא דבר לא ברור או תמוה, והוא חושש לשאול, שמא יחשבו אותו האחרים לחסר דעת – יישאר תמיד חסר דעת.
ולא הקפדן מלמד – "מי שהוא קפדן וכעסן, אינו ראוי ומסוגל להיות מלמד לתלמידים או מורה לעדה, דמלבד שע"י [שעל ידי] הכעס יסתלק חכמת המלמד באותו שעה להסביר דבריו יפה ויתבלבלו דעת משמיע ושומע [...] ואולם דברי חכמים בנחת נשמעים [...] ובדברי חן ואהבה יקרבם תחת כנפי השכינה.
למען יכירו כי אוהבם אמיתי הוא, המייעצם רק לטובתם "
"וביישן ידוע [היינו, אין צורך להסביר מי הוא ביישן] וקפדן הוא מי שמקפיד על כל דבר וכועס [...] ואמרו שהתורה לא תמצא בבעלי הגאווה והגסות".
ולא הבישן למד – לא די לצפות ולהקשיב לדברי חכמים, אלא מומלץ ליצור עמם דיאלוג.
וגם אם קיים תחילה פער גדול בין הידע וההבנה של המורה והתלמיד, מסביר לנו הלל הזקן, על התלמיד להציג את שאלותיו בפני מורו ללא חשש, על מנת שיטמיע המורה את הידע במוח התלמיד.
ולא הקפדן מלמד − תלמידים אינם יכולים ללמוד מרב כעוס ועצבני שמעורר שנאה וחשש בלב תלמידיו.
המימרה מכוונת לא רק אל הרב, כי אם גם אל התלמידים, שעליהם להימנע מללמוד אצל רב רגזן.
"לפחות חציו השני של הפסוק: 'לא הביישן למד ולא הקפדן מלמד' היה השראה לתחרות המתקיימת מדי פעם באוניברסיטאות בארץ - בחירת המרצה המצטיין" כותבת אורלי גוואטה בעיתון מעריב, 1980, בכתבה עם הכותרת: "הסטודנטים נותנים ציונים למרצים"
בעיתון מעריב משנת 1968 במאמר בשם: "לא הבישן למד", נותנת הכתבת ייעוץ פדגוגי להורים: "עודדו את הילדים לשאול ולא להתבייש ולא לחשוש מנזיפות, כי לא הבישן למד ולא הקפדן מלמד".
בעיתון דבר 24 במאי 1963, פורסמה כתבה על אישה, אשר ביקשה גט מבעלה שמכה אותה, בעת שהוא מלמד אותה קרוא וכתוב.
בית הדין הצליח להשכין שלום-בית ביניהם, אך פסק לבעל: "לא הקפדן מלמד".
השיר "לא הרוח" הוא גרסה עברית מאת בצלאל פלדמן לשיר רוסי בשם "אל תיגעו בנו" (מרוסית:" Нас не трогай") שכתב ואסילי איוונוביץ' לבדב-קומאץ' והלחין יורי סרגייביץ' מיליוטין בשנת 1937.
בגרסה המתורגמת נכלל גם בית שלא היה מוכר בגרסה המקורית, ועל כן השיר נחשב לתרגום לא מהימן במשך שנים.
עם זאת, התברר כי השיר המלא, כפי שתורגם, לא נכלל בסרט הסובייטי שדרכו התפרסם, ולאחר שאותר השיר המקורי המלא ברוסית, נמצא שגם הבית השלישי שהכליל פלדמן בתרגומו, תורגם נאמנה.
הביצועים הידועים של השיר הם של ליאור ייני, ושל להקת הזמר הגבעטרון.
"לא ברור לך מה זה אינטימיות" הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי לידור סעדיה.
את האלבום הוציאה ב-7 באפריל 2025 לאור חברת התקליטים D-Music.
ב-3 בינואר 2023 הוציא סעדיה את הסינגל "ללכת לישון", שלימים נכלל כרצועה התשיעית באלבום בגרסת הדואט עם הזמר חן אהרוני.
בשיר "קח את תל אביב" משתתפת הזמרת האיטלקייה-ישראלית אנה סטפני.
ב-10 באפריל 2025 ערך סעדיה מופע השקה לאלבום ב"גיטר לופט" שבתל אביב-יפו.
סעדיה כתב לרגל יציאת האלבום: .
בשנת 2012, על רקע המחאה החברתית החריפה שהתחוללה בשנים 2011–2012, הוציא המוזיקאי נפתלי קון חידוש לשיר של לביא.
הראפר חן רותם הידוע בשם הבמה "סגול 59", ביצע חידוש לשיר בשנת 2000, מתוך האלבום "התקופה הכחולה" בהוצאת פאקט רקורדס.
חידוש נוסף נעשה על ידי הראפרים ג'ימבו ג'יי ואורית טשומה בשנת 2020, בעקבות מגפת הקורונה שגרמה לשיתוק במשק.
בגרסה זו, הבית האחרון בשיר הוחלף בקטע ראפ המלין על המצב הכלכלי בארץ.
הדיג'יי עמרי סמדר, הוציא בשנת 2020 גרסת רמיקס לשיר מתוך האלבום "קולאז', מחווה אלקטרונית למוזיקה ישראלית על זמנית".
"לא המשוגע היחידי" הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי, שיצא ב-29 באוקטובר 2025 במסגרת פרויקט בו הוא מוציא שיר חדש מדי חודש עד לצאת אלבומו הנושא את אותו השם ב-15 בינואר 2026. את השיר כתב והלחין בן ארי עצמו, והוא הופק מוזיקלית על ידי תומר בירן.
השיר הוא הרביעי בפרויקט החודשי של חנן בן ארי, שבו בחר לשחרר מדי חודש שיר חדש עד להשקת אלבומו בעל אותו שם המתוכננת לינואר 2026. הפרויקט נועד לשקף מסע רגשי ורוחני מתמשך, שבו כל שיר מייצג שלב נוסף בהתפתחות האישית והמוזיקלית של היוצר.
את השיר כתב והלחין בן ארי בעצמו, והוא תואר כשיר אישי וחשוף במיוחד, הנוגע בתחושות של פחד, אמונה, שתיקה ובדידות.
ההפקה המוזיקלית נעשתה בידי תומר בירן.
השיר עוסק בחשיפה עצמית ובמאבק שבין אמונה לספק.
בן ארי מתבונן בעצמו ומביע את קשייו לשמור על אמונה ושקט פנימי בעולם רועש ותובעני.
בטקסט השיר הוא מתייחס לחוויות אישיות של עייפות נפשית והתמודדות עם הציפיות הציבוריות ממנו כיוצר.
הוא מבקש שלא לראות בו דמות מופת או מורה רוחני, אלא אדם המתמודד עם שאלות אישיות ורוחניות כמות כל אדם אחר.
בין השורות מופיעה התייחסות ישירה לשבר ולבדידות שלאחר גירושיו, ולבחירה בשתיקה במקום בתגובה פומבית.
בן ארי מציג את השיר כווידוי על רגעים שבהם בחר לשתוק למרות הפיתוי להגיב, ומתאר את הצורך באומץ להיות פחות תלוי בדעת הקהל.
בפוסט באינסטגרם שפרסם עם יציאת השיר כתב בן ארי כי "'לא המשוגע היחידי' מדבר על כל כך הרבה רגעים שבחרתי לשתוק למרות שמפתה מאוד היה לענות ולהסביר הכל".
הוא הוסיף דברי תודה על הכוח שניתן לו לשתוק, על האומץ להיות פחות תלוי במה שיאמרו ועל האהבה המחודשת למוזיקה.
הקליפ לשיר "לא המשוגע היחידי", אשר פורסם כחודש לאחר יציאת הסינגל, בתאריך 24 בנובמבר 2025 נוצר כפרויקט שיתופי עם הקהל.
במקום להציג הפקה מבוימת, הקליפ מורכב ממקבץ של עשרות סרטוני וידאו ביתיים שנשלחו על ידי מעריצי בן ארי בו הם נראים משוגעים ועושים דברים לא רגילים כדי להראות שהם לא המשוגעים היחידים כמו שמתואר במילות השיר.
מבקרי מוזיקה תיארו את השיר כווידוי אישי המשקף את השילוב בין אמונה, ספק ומאבק פנימי.
שיר לוי מאתר "סרוגים" כתבה כי מדובר באחד השירים האישיים ביותר של בן ארי, המתאר פחד ואמונה בעולם שאינו שקט.
איציק ברנדויין מ"ערוץ 7" ציין כי השיר מתמודד עם תחושת התפוררות ואובדן אמונה, תוך ביטול תארים כמו "דמות לחיקוי" או "גורו עם פודקאסט".
"לא בכוונה" הוא שיר מאת הזמרת-יוצרת הישראלית ליהי טולדנו, אשר פורסם ב-5 בדצמבר 2024 ויצא כסינגל עצמאי, מלווה בקליפ וידאו רשמי.
פרסום השיר התרחש בתקופה שבה טולדנו החלה לזכות לחשיפה ציבורית רחבה יותר, בין היתר בעקבות השתתפותה בתוכנית הטלוויזיה "מחוברים", אשר שימשה עבורה פלטפורמה לחשיפה אישית והתמודדות פומבית עם תהליכים פנימיים.
בריאיון שנערך עם טולדנו, היא תיארה את תקופת פרסום השיר כחלק משנה משמעותית בקריירה שלה, שבה חוויית הפריצה המקצועית התקיימה במקביל לשנה ציבורית קשה ורוויית מתחים.
לדבריה, אף על פי המורכבות הכללית של התקופה, היא חשה תחושת סיפוק והתקדמות בתחום המקצועי, והשיר נתפס כחלק בלתי נפרד מהמהלך האמנותי שבו הייתה מצויה באותה עת.
השיר "לא בכוונה" נכתב והולחן בשיתוף פעולה בין טולדנו לבין אופיר יוגב ועמי ניר, כאשר יוגב שימש גם כמפיק המוזיקלי של השיר.
תהליך היצירה החל במקור כסשן עבודה שנועד לדואט מתוכנן, אך לאחר שהפרטנר המיועד לא הגיע, התפתח המפגש לכדי כתיבת שיר חדש, אשר זוהה על ידי היוצרים כמתאים לפרסום כסינגל הבא.
מבחינה מוזיקלית, השיר מתואר כיצירת דיסקו-פופ קצבית, הכוללת אלמנטים מרקידים ושילוב של קטע מסומפל מתוך שיר הנושא של סדרת הילדים "גברת פלפלת", ומכאן הקרדיט ללאה נאור, כותבת שיר הנושא של הסדרה.
מילות השיר עוסקות בחוויה אישית של חוסר הלימה בין עוצמה פנימית לבין התנהלות יומיומית.
טולדנו תיארה את השיר כעיסוק בפיזיות ובמנטליות שלה, ובפער שבין תפיסת העצמי לבין ההשפעה הממשית של פעולותיה ומילותיה על הסביבה.
לדבריה, התחושה של מסורבלות גופנית ושל תוהו ובוהו רגשי עומדת בלב השיר.
הטקסט מתאר דמות הפועלת בעוצמה גבוהה, לעיתים מבלי להיות מודעת להשלכות של התנהגותה.
השיר מציג מתח מתמיד בין כוונה לבין תוצאה, ובין רצון לתשומת לב לבין פגיעה בלתי מכוונת באחרים.
לצד זאת, עולה גם ממד של אשמה וריצוי, המלווים את הדוברת כחלק בלתי נפרד מהאישיות המתוארת, תוך הכרה בכך שאותה עוצמה מהווה גם מקור לקסם אישי.
לשיר הופק וידאו קליפ רשמי, אשר יצא במקביל לפרסום הסינגל.
הקליפ מלווה את האופי הקצבי והאנרגטי של השיר, ומשמש כחלק בלתי נפרד מהצגתו לקהל הרחב באמצעות פלטפורמות הסטרימינג והרשתות החברתיות.
לא המשוגע היחידי הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר והיוצר הישראלי חנן בן ארי.
האלבום יצא לאור ב-15 בינואר 2026, לאחר דחייה של שבועיים ממועד השקתו המקורי שתוכנן לראשית ודש ינואר.
האלבום כולל 12 שירים חדשים כשהשירים "גל עיניי", "אחי", "השבינו", "לא המשוגע היחידי" ואהבת חיי יצאו כסינגלים מקדימים לפני האלבום במסגרת בא כל חודש הוציא שיר עד ליציאת האלבום כולו בנוסף השיר "היום קמתי שמח" יצא כסינגל לפני ההכרזה על האלבום.
יצירת האלבום החלה במהלך שנת 2025 תחת פרויקט מוזיקלי חודשי, במסגרתו שחרר בן ארי סינגל חדש בכל חודש החל מחודש אוגוסט, האלבום תוכנן לצאת ב-1 בינואר 2026, אך יציאתו נדחתה ל-15 בינואר.
במקביל להשקת האלבום, פורסם על הקמת "הבית של חנן", מתחם הופעות עצמאי בתוך אקספו תל אביב שנבנה במיוחד עבור המופעים המלווים את האלבום החדש, במטרה להעניק לקהל חוויה אינטימית ומותאמת אישית עם יציאת האלבום כתב בן ארי
האלבום כולל 12 שירים חדשים, השיר "היום קמתי שמח" שיצא ב-20 בינואר 2025 שיצא לו גם גרסה משותפת עם הזמר עופר לוי הוא שיר שיצא כסינגל עוד לפני ההכרזה על האלבום, השיר "גל עיניי" יצא כסינגל הראשון מתוך האלבום ב-12 באוגוסט 2025.
השיר "אחי" יצא כסינגל השני מהאלבום והוקדש לאחיו של חנן, עמיחי, שנכתב בעקבות הודעת פרידה מטלטלת שקיבל ממנו במהלך שירות מילואים.
השיר "השיבנו" יצא כסינגל השלשי מהאלבום השיר היה אמור להיות הסינגל שסוגר את האלבום אך בעקבות חזרתם של החטופים הקדים את יציאתו השיר משלב דגימה של הרב שלמה קרליבך ומתמקד בכמיהה לאומית להתחדשות וכולל מילים ממגילת איכה שבספר התנ"ך.
השיר "לא המשוגע היחידי" שנבחר כשם האלבום יצא כסינגל רביעי והופץ לו קליפ חודש לאחר יציאתו בהשתתפות המעריצים שלו.
השיר "אהבת חיי" יצא כסינגל האחרון עד ליציאת האלבום בתאריך ה-15 בינואר 2026 ונכתב על הפרידה מאשתו הדסה בנוסף השירים "את ההוכחה שיש אלוהים" ו"סתכלי למעלה" זכו לחשיפה לאחר צאת האלבום.
האלבום קיבל ביקורות שונות בניהם משיר לוי מאתר סרוגים ומיוסי חרסונסקי וכן ביקורות מאשתו לשעבר הדסה וזמרים מובלים כמו הזמר נתן גושן שכתב לחברו חנן בן ארי: "איזה יופי אהוב, אין מילים", הזמרת טוהר גדסי פרגנה גם היא: "מברוק נשמה".
הגולשים ברשת התרגשו יחד עם בן ארי – אך תגובה אחת בלטה יותר מכולן: "תודה שאתה נותן לנו הצצה קטנה ללב שלך".
השיר הפותח של האלבום הוא "רק התחלנו", שיר לוי כתבה כי השיר הוא "שיר פתיחה שמכניס ישר לאווירה.
מציאות לחוצה, חוסר שקט ברחוב, תחושה שהסיפור עוד רחוק מסיום.
פשוט להיות בתוך זה, בלי קיצורי דרך".
השיר השני באלבום "לא המשוגע היחידי" השיר שנבחר כשם שישא את שמו של האלבום, שיר לוי מאתר "סרוגים" כתבה כי מדובר באחד השירים האישיים ביותר של בן ארי, המתאר פחד ואמונה בעולם שאינו שקט וכן כתבה עם יציאת האלבום כי "השיר שמחזיק את האלבום.
דיבור פתוח על תחושת זרות, ספק עצמי והצורך לדעת שאתה לא לבד בזה.
פונה למי שמרגיש לפעמים חריג, ומזכיר שזה הרבה יותר נפוץ ממה שנדמה".
השיר השלישי באלבום הוא "לב אמיץ", שיר לוי כתבה כי השיר הוא "שיר שנוגע בשבר ובמציאות מורכבת: הורות, אובדן, מלחמה ופחד.
הגבורה כאן לא נמדדת בכוח, אלא ביכולת להישאר חשוף ולהמשיך לתפקד.
השיר הרביעי באלבום "אהבת חיי", נכתב בעקבות הפרידה מאשתו הדסה, מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי תיאר את "אהבת חיי" כשיר העוסק באהבה כיעד רוחני וכמסע פנימי של חיפוש משמעות.
השיר החמישי באלבום הוא "את ההוכחה שיש אלוהים" את השיר כתב והלחין עם ליעם חכמון, שיר לוי כתבה כי השיר הוא "התבוננות באמונה דרך קשר אנושי קרוב.
האמונה נבחנת ברוך, בשבריריות וביום-יום, ולא דרך הצהרות גדולות".
השיר השישי באלבום הוא "סתכלי למעלה", השיר כתב והלחין בן ארי עם פאר טסי ואיתי דרמון, שיר לוי כתבה כי השיר הוא "ניסיון לקחת צעד אחורה בתוך העומס.
כשהכול מתערבב ואין שליטה, המבט למעלה הוא דרך להחזיק את הראש מעל המים".
השיר השביעי באלבום הוא "גל עיניי" אותו כתב והלחין עם ליעם חכמון, אלירן אליהו ועומרי דהאן השיר כולל גם את הלחן של רבי שלמה קרליבך למילים "אשא עיניי אל ההרים", בביקורת של יוסי חרסונסקי קיבל השיר "גל עיניי" התייחסות חיובית במיוחד.
השיר השמיני באלבום "אחי" הוקדש לאחיו של חנן, עמיחי, שנכתב בעקבות הודעת פרידה מטלטלת שקיבל ממנו במהלך שירות מילואים, יוסי חרסונסקי העניק לשיר "אחי" ציון של 4.5 כוכבים ומתאר אותו כיצירה אישית וכואבת שיוצאת מעומק הנשמה, המצליחה לגעת בחרדה הקיומית ובתחושת החירום הרגשית של מי שנשאר מאחור בזמן שיקיריו בקרב.
חרסונסקי משבח את היכולת של בן ארי להפוך חוויה פרטית של פחד מאובדן אחיו לתפילה אנושית פשוטה ומרגשת המדברת אל כלל הציבור הישראלי, ומציין לחיוב את הלחן והמקצב שנעים במסלול רגשי מחלחל, החל מהקול המדוכדך בפתיחה ועד לזעקה המצמררת בפזמון.
השיר התשיעי באלבום הוא "היום קמתי שמח", לשיר יצא גם גרסת דואט עם הזמר עופר לוי, גרסה זו לא נכללה באלבום, הביקורת של יוסי חרסונסקי שיבחה את חנן בן ארי על השיר, תוך דגש על הקשר החזק בין קולו, נשמתו והמוזיקה שהוא יוצר.
השיר העשירי באלבום "השיבנו" לקוח ממגילת איכה וכולל לחן של בן ארי לפסוק המסיים את המגילה "השיבנו ה' אליך ונשובה, חדש ימינו כקדם".
השיר ה-11 באלבום הוא "עכשיו כן" שיר לוי כתבה כי זה "שיר על דברים שפעם לא היו אפשריים, ועם הזמן פתאום כן.
שינוי שמגיע בשקט, בלי הצהרות".
השיר ה-12 הוא השיר "רוזמרין" שסוגר את האלבום נכתב עם רועי רסן השיר זכה לתגובה מגרושתו של בן ארי הדסה וכתבה "אחת עשרה שנה חיכיתי שהשיר הנדיר הזה ייצא!
רגע לפני שחתמה את דבריה תייגה את חנן.
"תתחדש על האלבום", בירכה והוסיפה אימוג'י מחבק.
לא כולל שירות היא סדרת טלוויזיה לנוער שנכתבה על ידי נירית ירון ושודרה בשנים 1990– 1993 בערוץ הראשון, בעקבות הצלחת הסדרה "החופש האחרון".
מרכז עלילת הסדרה הוא בית קפה בתל אביב ששמו היה מהעונה השנייה כשם הסדרה "לא כולל שרות", וכל מלצריו, לקוחותיו ומנהל המקום הם בני נוער.