tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שרבטוב התחיל לשחק עם הנבחרת הבוגרת באליפות העולם עד גיל 19, שנערכה באסטוניה.
הוא הבקיע 6 (3 שערים + 3 אסיסטים) בחמישה משחקים, שלא הצילו את הנבחרת הישראלית מירידה לדרג השלישי.
שרבטוב הפך לסנסציה באינטרנט לאחר שהבקיע את שער הדגל מול יוון באליפות העולם שנערכה בדרום אפריקה.
אליעזר שלומוביץ' (נולד בדצמבר 1946) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתפקיד קשר וחלוץ במכבי נתניה.
שלומוביץ' החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה, וב-1965 עלה לקבוצה הבוגרת.
בתחילת הקריירה שיחק בתפקיד הקשר, אך בעונת 1968/1969 העביר אותו מאמנו יצחק שניאור לתפקיד החלוץ, ושם הוא שיחק מאז.
הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ושני גביעי אלוף האלופים.
שלומוביץ' שיחק ב וזכה איתה באליפות אסיה לנוער ב-1967. הוא הוזמן לנבחרת ישראל לקראת מספר משחקים, אך לא שותף בהם.
אביו עמנואל שלומוביץ' שיחק ביובנטוס ובמכבי נתניה, ואחיו הצעיר משה שלומוביץ' שיחק יחד איתו במכבי נתניה.
הרב ד"ר אליעזר (אלויס) שווייגר (1872–1943) היה רב, ד"ר לפילוסופיה ואתנולוג.
רב של קהילות סטטוס קוו בסלובקיה ובהונגריה, וראש פדרציית 'ישורון' - איגוד קהילות הסטטוס-קוו והקהילות הנאולוגיות בסלובקיה.
בנו של אב"ד וראש ישיבת טופולצ'אני הרב יצחק שווייגר.
נולד ב-1872 בטופולצ'אני לר' יצחק וגיטל שוויגער.
בצעירותו למד בישיבתו של אביו ובישיבת פרשבורג אצל הרב שמחה בונם סופר ('השבט סופר'), ומשם המשיך ללימודים אקדמיים באוניברסיטת פרנקפורט בגרמניה ובאוניברסיטת ברן בשווייץ עד לקבלת תואר דוקטור לפילוסופיה.
בין השנים 1904 ו-1929, שירת כרב בקהילת הסטטוס-קוו בעיר אגר (ערלוי) שבצפון הונגריה, ולאחר מכן ברבנות קהילת 'ישורון' בניטרה שבסלובקיה.
בתקופה זו, היה מנהיגה הרוחני של פדרציית "ישורון" - איגוד קהילות הסטטוס-קוו והקהילות הנאולוגיות בסלובקיה.
הר' אליעזר פרסם מספר רב של מאמרים אקדמיים (חלקם הגדול בהונגרית), ותרגם מספר ספרי קודש מעברית לסלובקית, ביניהם סידור התפילה וההגדה של פסח.
פנייתו של ר' אליעזר לעולם האקדמיה ולחוגי הרבנים הליברליים באירופה, עוררה על אביו תרעומת מסוימת בקרב חוגים חרדיים, בתוכם ר"מ בישיבתו בשם ר' מנחם מנדל דייטש (מחותנו של הרב יוסף חיים זוננפלד).
הדבר מסופר בכתב העת אפיריון: "ר' מנחם מענדיל לא היה יכול נשוא מרות ראש המוסד...
ר' יצחק שוויגער, הגם כי התנהג בחסידות, היה לו בן אשר נסע לפרנקפורט באשכנז להשתלם ולהיות רב מודרני, וזה עורר ברבינו חרון גדול...ובנו של הראש בית דין נעשה לדוקטור ראבינער, שומו שמים!".
בנערותו, היה ממובילי ומראשוני התנועה הציונית בטאפאלצ'אני, והיה בין הצעירים שקלטו את רעיונות התנועה הציונית בערים הגדולות בהם למדו בישיבה, והביאו אותם איתם חזרה לעיירות בכלל ולטאפאלצ'אני בפרט.
בספר הזיכרון של הקהילה, מובאת עדות לקשר שלו עם הרצל במטרה לקדם את רעיונות הציונות בהונגריה.
הוא השתתף בשיירה לארץ ישראל שיצאה בשנת 1904 מהונגריה, שאורגנה על ידי יהודים מחוגי ה"מתקדמים" (בעיקר קהילות סטטוס-קוו), אך כללה גם יהודים חרדים דוגמת הרב שלמה צבי שיק, קרובו ותלמידו של המהר"ם שיק.
הרב אליעזר נשא דברים בפני קהל רב בעצירתה במצרים, לפני הכניסה לארץ ישראל, ובהגעתה השיירה עגנה ביפו, וחבריה נפגשו עם רבים מחכמי העדות השונות בארץ ישראל, ובתוכם הרב אברהם יצחק הכהן קוק והחכם באשי.
הוא נרצח באושוויץ בשנת 1943 עם גירוש יהודי הונגריה.
אליעזר שלוסברג (נולד ב־29 ביוני 1956, כ' בתמוז תשט"ז) הוא פרופסור מן המניין העוסק בערבית יהודית שהיה דקאן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר־אילן בשנים 2017–2023.
שלוסברג נולד ב־1956, בתל אביב, למנחם ולאה שלוסברג.
התחנך בבית הספר היסודי "בר־אילן" בעיר ולמד בתיכון העירוני־דתי "צייטלין".
בשנת 1974 התגייס לצה"ל, שירת ביחידת האיסוף "חצב" של חיל המודיעין, ובשנת 1978 השתחרר לאחר שחתם קבע לשנה נוספת.
בשנת 1981 סיים בהצטיינות תואר ראשון דו־חוגי במחלקות לערבית וללשון עברית.
במקביל ללימודיו לתואר הראשון (1979–1981) למד במכון הגבוה לתורה של אוניברסיטת בר־אילן.
אחר כך המשיך בלימודיו במסלול הישיר לתואר שלישי, ובין השנים 1982–1989 השלים את התואר השלישי במחלקה לערבית של אוניברסיטת בר־אילן.
עבודת הדוקטורט שלו נכתבה בהדרכת פרופ' אוריאל סימון וד"ר חגי בן־שמאי ועסקה בפירושו של רב סעדיה גאון לספר דניאל.
בין השנים 1999–2007 ו־2010–2012 כיהן כראש המחלקה לערבית באוניברסיטת בר־אילן.
משנת 2012 ועד שנת 2016 שימש סגן דקן בית הספר ללימודים מתקדמים.
בשנת 2013 שימש כנציג הפרופסורים החברים במועצה האקדמית העליונה של האוניברסיטה ובשנים 2017–2023 היה דקאן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר־אילן.
בשנת 1991 החל ללמד בחוג לערבית במכללת "בית ברל" במקביל לעבודתו באוניברסיטת בר־אילן.
בשנת 2000 פרש ממנו בשל מינויו לראש המחלקה לערבית באוניברסיטת בר־אילן.
בין השנים 1994–2017 לימד גם בחוג למחשבת ישראל במכללת "אורות ישראל" שבאלקנה.
עד שנת 2022 היה חבר ב"מועצה האקדמית העליונה" של המכללה וחבר במערכת כתב העת "אורשת", היו"ל מטעמה.
בין השנים 2013–2019 כיהן כיושב ראש ועדת המקצוע להוראת ערבית ואסלאם במשרד החינוך לסקטור היהודי.
הוא חבר במערכת כתב העת "תימא" לחקר יהדות תימן ותרבותה, וכן במערכת כתב העת "מעיינות" היו"ל על ידי מכללת תלפיות (2022).
שלוסברג מלמד במחלקה לערבית באוניברסיטת בר־אילן משנת 1981, ובינואר 2017 מונה לדקאן הפקולטה למדעי הרוח.
הוא פרש לגמלאות באוקטובר שנת 2024.
מתגורר בפתח תקווה, נשוי לשרונה, ולהם שלושה ילדים.
מחקריו עוסקים בלשון הערבית־היהודית של ימי־הביניים ובתרבותה, ובעיקר בפרשנות המקרא שנכתבה בלשון זו בימי־הביניים.
הוא עסק רבות בתרגומים ובפירושים של פרשנים שחיברו את חיבוריהם בלשון הערבית־היהודית, דוגמת רב סעדיה גאון, יפת בן עֵלי, ר' תנחום הירושלמי ור' יהודה אבן בלעם, במקורותיהם ובהשפעתם.
הוא השווה במחקריו את הפירושים הנ"ל לפירושים מקבילים שנכתבו באותה תקופה, ובכלל זה כאלה שנכתבו בלשון העברית, דוגמת פירושיהם של רש"י, ראב"ע ורד"ק, ולחיבורי הדקדוק המרכזיים של ימי־הביניים, דוגמת אלה של ר' יהודה חיוג' ור' יונה אבן ג'נאח.
כמו כן פעל שלוסברג להנגיש לציבור הלומדים והחוקרים חיבורים שלא ראו אור בדפוס, או שלא הונגשו לציבור הרחב, בעיקר בשל מגבלות שפה, ולכן חלק גדול מספריו וממאמריו כוללים טקסטים מימי־הביניים שראו בהם אור לראשונה.
מרבית ממחקריו הוקדשו ליצירתו הפרשנית של רב סעדיה גאון.
הוא הקדיש עשרות מאמרים לתרגומו של רס"ג למקרא, במטרה לחשוף את מקורותיו, את התחכום והמקוריות של דרכי תרגומו, ואת השפעתו על הדורות הרבים של פרשני מקרא שחיו ופעלו אחריו, הן אלה שכתבו בלשון הערבית־היהודית והן אלה שכתבו בלשון העברית.
במחקרים הציג את בקיאותו של רס"ג בלשון הערבית ובתרבות המוסלמית.
כמו כן הוכיח את השימוש שעשה רס"ג במבנים תחביריים המשתייכים למשלב הסגנוני הגבוה של הלשון הערבית, דוגמת משפט התנאי חסר מילית התנאי ("ג'ואב אלאמר").
במחקריו ביקש להעמיד על הסיבות שהניעו את רס"ג לחבר את יצירותיו, הצביע על חתירתו של רס"ג להנהגה ולמנהיגות, מתוך תחושה אישית כי הוא זה שנועד להוביל את העם היהודי ולהנחותו בזמני קושי ומצוקה דתית, הגובלת בכפירה.
שלוסברג הוכיח את חשיבותו של יפת בן עלי כפרשן ואת השפעתו הרבה על פרשנות המקרא בימי־הביניים, הן זו הקראית והן זו הרבנית.
המהדורה הביקורתית של פירוש יפת לספר הושע, שאותה פרסם יחד עם פרופ' מאירה פוליאק, נחשבת לאחד המחקרים החשובים ביותר שנכתבו על יפת ועל יצירתו.
במספר מאמרים עסק בתרגומים לעברית של פירושי יפת שנעשו בביזנטיון, תוך השוואתם אל כתבי־יד בערבית־יהודית של אותם פירושים.
לתרגומים אלה חשיבות רבה במישור הפרשני, במישור הַקְּשָׁרים בין קראי ביזנטיון לקראי ארץ ישראל, ובנוגע להתפתחות הלשון העברית שם.
בנוסף פרסם יחד עם פרופ' מאירה פוליאק מהדורה ביקורתית של פירוש יפת בן עלי לספר צפניה, ובמהלך שנת 2026 אמור להתפרסם חיבור נוסף שלו, הפעם עם ד"ר מירב עקירב מאוניברסיטת בר-אילן, ובו מהדורה ביקורתית מוערת של פירוש יפת על ספר עמוס.
במחקריו על מדרשי תימן עמד שלוסברג על מאפייניהם של מדרשי תימן, ובין היתר על יחסם לפירושי רב סעדיה גאון.
תשומת לב מיוחדת הקדיש לדור הביניים של מדרשי תימן, אלה שנכתבו בין המדרשים הקלאסיים, שלשונם עברית וערבית ושהתבססו על דרשות חז"ל, על כתבי הגאונים ועל חיבוריהם של חכמי ספרד (במאות ה־13 עד ה־15), לבין המדרשים החדשים, שנכתבו כמעט לחלוטין בלשון העברית ושהתבססו על הדרש, הרמז והסוד.
במחקריו הוכיח שלוסברג, בהסתמך על ראיות סגנוניות, לשוניות ואחרות, כי מוצאו של ר' אברהם בן שלמה מתימן, וכי יש למנות אותו בין החשובים שבפרשני המקרא בתימן.
בנוסף למאמרים רבים שפרסם על מדרשי תימן, ובכלל זה פירושים על ההפטרות הנקראות בשבתות ובמועדים, אמורה להתפרסם בשנת 2026 מהדורה ביקורתית מוערת פרי-עטו של המדרש "ישועת הטובעים" שחיבר ר' סעדיה בן דוד אלעדני בסביבות שנת 1482.
הפולמוס שניהלו היהודים, בעיקר בימי־הביניים
מחקריו של שלוסברג בתחום זה עסקו בפולמוסים שניהלו רס"ג, ר' מימון אבי הרמב"ם, הרמב"ם, חכמי תימן ואחרים נגד האסלאם.
כמו כן הוכיח במספר מאמרים את השתקפותו של הפולמוס המוסלמי הימי־ביניימי בחיבורים מן העת החדשה, ועמד על השינויים שהוא עובר לאורך השנים.
שלוסברג פרסם למעלה מ־150 מאמרים בעברית, באנגלית, בערבית ובגרמנית, וביניהם:
"פולמוסו של רב סעדיה גאון נגד הנצרות", בתוך: י' בלאו וד' דורון (עורכים), מסורת ושינוי בתרבות הערבית־היהודית של ימי־הביניים, הוצאת אוניברסיטת בר־אילן, רמת־גן תש"ס, עמ' 262–243.
"פירושי רס"ג במדרשי תימן המאוחרים", בתוך: משה בר־אשר וחיים א' כהן (עורכים), מַשְׂאַת אַהֲרֹן – מחקרים בלשון מוגשים לאהרן דותן, ירושלים תש"ע, עמ' 521–498.
אליעזר שלוסברג, "פירושו של ר' אברהם בן שלמה התימני לספר עובדיה (מהדורה מוערת ומתוקנת)", בין עבר לערב, יב (תש"פ), עמ' 111–86.
אליפות אוסטרליה הפתוחה היא אחד מארבעת טורנירי הגראנד סלאם, שהם התחרויות החשובות ביותר בענף הטניס.
האליפות מתקיימת במקומה הנוכחי, "מלבורן פארק" בעיר מלבורן שבאוסטרליה מאז 1980. עד 2007 נערכה האליפות על מגרשים קשים מסוג Rebound Ace, ב-2008 הוחלף סוג המשטח ל-Plexicusion וב-2020 הוחלף ל-GreenSet.
האליפות מתקיימת בחצי השני של חודש ינואר (ולעיתים בתחילת פברואר).
קודם לכן היא התקיימה על מגרשי דשא במועדון "קויונג".
האליפות הראשונה נערכה בשנת 1905, ומשנת 1968 היא "נפתחה" לשחקנים מקצוענים.
עד שנת 1972, מיקום התחרות השתנה מדי שנה ונערך במספר ערים שונות ברחבי אוסטרליה.
בין הערים המארחות היו מלבורן, סידני, בריזביין, פרת', אדלייד, קרייסטצ'רץ' (שבניו זילנד) והסטינג.
תאריך ההתחלה של הטורניר השתנה אף הוא משנה לשנה והיה תלוי במזג האוויר בעיר המארחת.
כך, לדוגמה, בשנת 1923 התקיים הטורניר בחודש אוגוסט מכיוון שנערך בעיר בריזביין, הידועה בחום ובלחות הרבה ששוררת בה בחודשי הקיץ (ינואר הוא חודש קיצי באוסטרליה).
החל משנת 1972 הוחלט שהטורניר יתקיים במקום קבוע, ומלבורן נבחרה לעיר המארחת.
מאז ועד שנת 1985 התקיים הטורניר בתאריכים משתנים בחודשים דצמבר וינואר.
עד שנת 1977 הטורניר נערך בעיקר בחודש דצמבר, אך בשנה זו הוחלט להזיז את הטורניר כמה ימים קדימה ובשנה זו התקיימו שני טורנירים.
המועד החדש לא צלח (ככל הנראה עקב היענות נמוכה של שחקנים מהדרג הגבוה להגיע לאליפות) ובשנים 1982–1985 הטורניר חל באמצע דצמבר.
האצטדיון המרכזי של הטורניר נקרא על שמו של רוד לייבר, מגדולי הטניסאים בהיסטוריה.
עד לשנת 2009 היה זה האצטדיון היחיד בטורנירי הגראנד סלאם המאפשר לשחק כאשר יורד גשם, אך בשנת 2009 נבנה הגג החדש באצטדיון המרכזי בווימבלדון וכעת גם שם ניתן לשחק לאורך שעות הלילה ובמקרה של גשם, הגג נסגר.
באליפות אוסטרליה, כמו באליפות ארצות הברית הפתוחה (אך בניגוד לטורניר וימבלדון ואליפות צרפת הפתוחה), מתקיימים משחקים בשעות החשכה לאור זרקורים, ובשנת 2005 נקבע תקדים בטורנירי הגרנד סלאם, כאשר משחק הגמר לגברים נערך בשעות הערב.
בתחרויות הראשיות ליחידים וליחידות משתתפים 128 שחקנים ושחקניות, והזוכה בטורניר צריך לנצח ב-7 משחקים: הטוב מ-5 מערכות אצל הגברים, או הטובה מ-3 מערכות אצל הנשים.
כמו כן מתקיימות תחרויות לזוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים, וכן תחרויות לנוער, לוותיקים ולנכים.
טניסאיות וטניסאים ישראלים באליפות אוסטרליה
בשנת 2007 הגיעה שחר פאר לשלב רבע הגמר, שבו הפסידה ב-3 מערכות והייתה רחוקה משחקון אחד מעלייה לחצי גמר, לסרינה ויליאמס מארצות הברית שזכתה באליפות.
בשנת 2008 זכו בפעם הראשונה זוג ישראלים, אנדי רם ויוני ארליך, באליפות אוסטרליה הפתוחה בקטגוריית זוגות גברים.
אותה שנה, פאר וויקטוריה אזרנקה מבלארוס הגיעו לשלב הגמר בקטגוריית זוגות נשים, שבו הפסידו לאחיות בונדרנקו מאוקראינה.
ראג'יב רם2022 אשלי ברטי רפאל נדאל (2) ברבורה קרייצ'יקובה
איוון דודיג2023 ארינה סבלנקה נובאק ג'וקוביץ' (10) ברבורה קרייצ'יקובה
רפאל מאטוס2024 ארינה סבלנקה (2) יאניק סינר שיה סו-ווי
יאן ז'ילינסקי2025 מדיסון קיז יאניק סינר (2) קטרינה סיניאקובה
(בעידן החדש שלאחר 1969 בלבד):
אליענה בקייר (נולדה ב-31 במאי 1982) היא שחקנית ישראלית, התפרסמה לאחר השתתפותה בתוכנית המציאות "פרויקט Y" ובסדרת הטלוויזיה "השיר שלנו".
אליענה בקייר גדלה ברעננה, בתו של אדוארדו, שף יליד ארגנטינה.
משפחתה ממוצא ארגנטינאי, רוסי ועיראקי.
למדה תיאטרון בבית הספר התיכון.
במהלך שירותה הצבאי נפגעה בתאונת דרכים על ידי אוטובוס.
בעקבות התאונה אושפזה למשך שבועיים ולאחר מכן עברה תהליך שיקום ארוך בבית לוינשטיין.
במהלך השיקום עברה להתגורר בתל אביב והחלה לעבוד כברמנית.
בקייר התפרסמה לראשונה בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות "פרוייקט Y" של Yes בשנת 2003. בקייר הגיעה למקום השלישי בגמר התוכנית, והיא בין היחידים ממשתתפי העונה הראשונה של פרויקט Y שפיתחה קריירת משחק משמעותית.
בשנת 2004 החלה לשחק בדרמה היומית "השיר שלנו" בתפקיד דנה שניר, המרשעת הטיפוסית, לצד נינט טייב, רן דנקר ומיה דגן למשך שתי עונות.
בשנת 2005 השתתפה בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", בה רקדה, יחד עם הרקדן אורון דהן, והם זכו בתחרות במקום הראשון.
בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה "ילדות רעות" של ערוץ 24, שם גילמה את אלינור, בחורה מפולפלת ודעתנית.
באותה שנה שיחקה בסרט הקולנוע של איתן פוקס, "הבועה" לצד אוהד קנולר וציון ברוך.
בנוסף השתתפה ב"פסטיגל גיבורי הממלכה האבודה", בפסטיגל זה זכתה במקום שני בשירה "החץ המנצח".
בשנת 2007 שיחקה בסרטו של מנחם גולן "ריקוד מסוכן" ובסרטו של אסי דיין "רק כלבים רצים חופשי" (לצד איילת זורר וליאור אשכנזי).
באותה שנה שיחקה בסדרה הקומית ללימוד עברית "23FM", ששודרה בערוץ 23.
בשנת 2008 היא שיחקה תפקיד אורח בסדרה "הפיג'מות" בתפקיד עצמה ובנוסף, שיחקה תפקיד משני בסדרה "דני הוליווד" בתפקיד גלי קליסקי.
בקייר השתתפה גם בעונה הרביעית והחמישית בסדרת הנוער "ראש גדול", בתור רחלי בביוף, אחותו של לירון (מייקל לואיס) ובתו של יואל בביוף (דן תורן), עיתונאית שמכניסה סדר לעיתון בית ספר.
בשנת 2009 גילמה ציידת ערפדים במשך שתי עונות בסדרת הנוער "חצויה" ב-HOT.
בנוסף, היא שיחקה תפקיד אורח בסדרה "תיכון השיר שלנו" בתפקיד דנה שניר.
בשנת 2014 השתתפה בסרט התיעודי "אילוף הגוררת" של ריקי שלח.
בשנת 2024 שיחקה בסדרה "ברלין בלוז" ששודרה ב-Yes הטלוויזיה בלוויין.
במאי 2013 נישאה לבן זוגה ארנון פרלמן.
את הזוג חיתן שר החינוך, הרב שי פירון בבית הכנסת אוהל מועד שבתל אביב.
לבני הזוג ארבעה ילדים (מתוכם תאומים).
+שנהשם תוכניתתפקיד2003פרויקט yמתמודדת (הגיעה למקום השלישי)2004–2005השיר שלנודנה שניר2005רוקדים עם כוכביםמתמודדת (הגיעה למקום הראשון)2006ילדות רעותאלינור אברמוביץ'200723FMפלג2007–2009ראש גדולרחלי בביוף2008הפיגמותתפקיד אורח; עצמהדני הוליוודגלי קליסקי2009חצויהתמר בירן2010תיכון השיר שלנודנה שניר15 דקותקרן רייכמן2024ברלין בלוזשלי כרמי- אוחנה
+שנהשם הסרטתפקיד2006הבועהדפי2007רק כלבים רצים חופשישרהריקוד מסוכןאנאבל גולדברג2014אילוף הגוררתעצמה
אליפות אוסטריה הפתוחה בטניס הוא טורניר טניס שנתי, הנערך בקיצביהל שבאוסטריה.
הטורניר הוא חלק מסדרת טורנירי הזהב הבינלאומיים של סבב ה-ATP.
מאז 1894, הוא משוחק על מגרשי חימר.
קולין דיבלי האוסטרלי הוא הזוכה הראשון בטורניר.
השחקנים בעלי מספר הזכיות הגבוה ביותר הם אלברט קוסטה וגילרמו וילאס, עם 3 זכיות של כל אחד.
הוא הועבר לסיור הצ'לנג'ר של ATP בשנת 2010, והוחלף על ידי ה- Open דה ניס קוט ד'אזור, לפני שחזר למעמד ההופעות הגבוה ביותר בשנת 2011.
אליענה שכטר (נולדה ב-10 באפריל 1976) היא שחקנית ובמאית ישראלית.
אליענה שכטר נולדה וגדלה בירושלים.
הוריה, אלכסנדר (אלכס) וסילביה שכטר, הם ילידי מנדוסה, ארגנטינה, שם הכירו בתנועת השומר הצעיר ועלו ביחד לישראל.
אביה הוא רוקח ובעליו של "ד"ר בלה", בית מרקחת ירושלמי ותיק.
אחיה, יואל שכטר, צעיר ממנה בשבע שנים ועוסק בהיי טק בחברת apirro, בתפקיד מהנדס בכיר.
שכטר למדה בתיכון בית הספר הפתוח "הניסויי" במגמת תיאטרון, בה עשתה חמש יחידות בגרות עם המורה המיתולוגי אשלי טוביאס.
באותה תקופה הופיעה בהצגה "בדלתיים סגורות", שעלתה במסגרת עצמאית, בבימויה של רות ריינר.
בכיתה י' שיחקה בסדרת הטלוויזיה "היה או לא היה", פרי עטו ובבימויו של שמעון יקותיאל, שעוסקת באגדות.
למדה תואר ראשון במשחק, אוניברסיטת תל אביב, מצטיינת חוג (2000-1996).
בין מוריה היו נולה צ'לטון, יורם בוקר, חנה הכהן ורות קנר.
במהלך לימודיה זכתה במלגה ע"ש מייקל זוננפלד בתחום מחול-כוריאוגרפיה וביצוע מטעם אוניברסיטת באר–שבע.
בסיום התואר למדה משחק ב-Atlantic Theatre Company, ניו יורק (סמסטר קיץ, 2002).
שכטר שיחקה בהצגה "פרנהיים", על-פי ש"י עגנון (2002–2004), יצירתה של אלית ובר בבימויה של מאשה נמירובסקי.
הצגה של בובות ומסיכות זכתה בפסטיבל דו-אומן 99 והשתתפה בפסטיבלים בטוקיו, קיוטו ומוסקבה.
ב-2004 ביימה את ההצגה "כיפה אדומה ילדה גדולה", פרי עטה של שרית גורן, שזכתה בפרס חביבת הקהל, פרס התלבושות ופרס המוזיקה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
בשנת 2006 שימשה כדרמטורגית של ההצגה: "טרגדיה ב-18 דקות", אותה כתבה וביימה גאיה וילדמן.
זוכת פרס ההצגה והמחזה בפסטיבל Smallבמה.
למדה גרמנית במכון גתה, תל אביב ובAkademie für Fremdsprachen, ברלין (2007–2009).
ניהלה את העתודה של מגמת התיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב (2001–2008).
ב-2006 ביימה פרויקט במגמה למוזיקה.
היה זה קונצרט תיאטרלי, כתבה סיפור על סביב יצירות מוזיקליות שנכתבו בגטו טרזיינשטט והמחיזה את סיפוריה של ניצולת הגטו מנקה אלטר.
ג'אד נאמן הציע להפוך את המופע לדו-לשוני.
המחזה תורגם לגרמנית והוצג בארץ ובגרמניה בשיתוף עם סטודנטים מקונסרבטוריון Schwerin גרמניה.
ב-2005 הצטרפה שכטר לאודליה מורה-מטלון, כבמאית שותפה וכשחקנית להצגה "פרומות" פרי עטה של מורה-מטלון (2005–2007).
למופע התלוותה מוזיקה של יוסי בן נון והוא זכה בפסטיבל עכו 2005.
בשנת 2007 שימשה כעוזרת במאי בהצגה "אמנות", מאת של יסמינה רזה, הפקה של Post Theater בפסטיבל Rohkunstbau, ברלין.
שכטר שיחקה בשתי עונות של הסדרה "תמרות עשן", בבימויו של עודד דוידוף, ששודרה בHOT3. היא גילמה את דמותה של לילי, אחות הקיבוץ, שמחפשת את בן זוגה שנעלם יחד עם שאר חברי תמרות עשן.
ב-2008 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "אמא'לה", בתפקיד המחנכת, בבימויו של רם נהרי.
היא שיחקה בהצגה "נמר חברבורות", בבימויה של אלית וובר, שהציגה בתיאטרון תמונע (2008–2009).
ב-2009 שיחקה בסדרת נוער "דאוס", בבימויו של גידי דר, ששודרה ב-yes.
היא שיחקה את אמא של רוי שכטר (מיכאל אלוני).
ב-2009 ביימה ביחד עם עדי רייס את הסרט התיעודי הקצר (8 דקות) "חדר 28 - רסיסי זיכרון" המספר על חבורת נשים שגרה בגטו טרזיינשטט.
ב-2011 שיחקה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "ילדי ראש הממשלה".
היא גילמה את דמותה של ד"ר כספי, הפסיכולוגית של אשת ראש הממשלה.
באותה שנה שיחקה בסדרה "פלפלים צהובים".
היא גילמה את דמותה של ד"ר אשל, נוירולוגית ילדים, שמאבחנת את עומרי (מיכאל זפסוצקי), בנם של איילת ויניב אוחיון (עלמה זק ויוסי מרשק) כאוטיסט.
היא מביימת אחת לשנתיים אופרטה בתיכון בליך, רמת גן, בהשתתפות תלמידי המוזיקה של בית הספר.
ב-2012 שיחקה בסרט הקולנוע "חנה ארנדט", בבימויה של מרגרטה פון טרוטה.
בנוסף שיחקה בסרט מלאכיות בלבן שיצרה טלי אברהמי שם מגלמת רופאה יהודיה במחנה אוושויץ.
בפברואר 2013 שיחקה שכטר בשתי סדרות טלוויזיה: האחת, "המגפה", מאת ימי ויסלר ומעיין בלום, בבימויו של ויסלר, ב-HOT3. שם גילמה את דמותה של רותי האחות הסקסית שמאוהבת בדוקטור (מנשה נוי).
השנייה, "שטיסל" ב-Yes, בבימויו של אלון זינגמן.
שם גילמה את טובי שטיסל, אשתו של צבי אריה שטיסל (שראל פיטרמן).
בשנת 2016 שיחקה בסדרה "מסובך" של רן שריג.
הצטלמה לסרט הקולנוע "תחת אותה השמש" של סאמח זואבי ושיחקה מתנחלת.
בסרט שיחק גם יוסי מרשק.
מאז שנת 2007 ועד 2013 ניהלה שכטר סדנאות תיאטרון של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
מאז שנת 2008 היא מרצה בקורס מספרי סיפורים בספריית בית אריאלה.
התנדבה במשך שנה באס"ף (ארגון סיוע לפליטים ומבקשי מקלט).
הג'ירפה הנמוכה שרית גורן מיקי מבורך זוכת פסטיבל חיפה להצגות ילדים 2002. ההצגה עובדה לקלטת לילדים 2001 מעשה באישה שהפכה אילמת האישה האילמת יורם בוקר כאן נמלה, רות קיבלתי חתולה שרית גורן מור פרנק תיאטרון הסימטה
שנה סרט סוגה מפיק 2009 חדר 28- רסיסי זיכרון (בימוי משותף עם עדי רייס) סרט תיעודי קצר הופק עבור ROOM 28 e.V.
הפרויקט הפך לסרט תיעודי בבימויו של ג'אד נאמן
אליענה מגון (נולדה ב-23 בפברואר 1993) היא במאית תיאטרון, שחקנית, מדבבת ומוזיקאית ישראלית.
מגון נולדה ב-23 בפברואר 1993 והיא אחותם הקטנה של יהונתן ודניאל מגון.
אליענה נולדה וגדלה ברמת גן, למדה בבית הספר היסודי מכל"ל, ובתיכון ע"ש בליך במגמת תיאטרון שם סיימה בהצטיינות.
לאחר שירותה הצבאי בתור מאבחנת גחל"ת, סיימה לימודי תואר ראשון במסלול בימוי והוראת תיאטרון בבית הספר לאמנויות הבמה "סמינר הקיבוצים".
כיום היא מביימת, משחקת, מדבבת, מורה למשחק ומכינה לאודישנים.
מגון נחשפה בשנת 1999 בתור ילדת פסטיגל (פסטיגל 99 - המילניום).
גם בשנים 2000-2001 היא הייתה ילדת פסטיגל (צעצוע של פסטיגל) (פלאנובלה) .
בשנת 2002 שיחקה בסרט 'כנפיים שבורות' את בר אולמן.
באותה השנה דיבבה בסדרה 'קאיו' את קאיו, בסדרה לילו וסטיץ' את לילו פלקאי ודיבבה ילדה בסרט 'סוס פרא'.
בשנת 2003 השתתפה בתוכנית 'פרפרים של שבת'.
באותה השנה חזרה לדבב את לילו פלקאי ב'סטיץ': הסרט' ודיבבה גם בסיפורי סומסום.
בשנת 2004 שרה את הליווי בשיר הפתיחה של התוכנית 'אובי' ודיבבה ב'אובי' ילדים.
באותה השנה דיבבה דמויות שונות בסדרה 'סאקורה לוכדת הקלפים'.
בשנים 2004–2005 שיחקה את אושר לוי בסדרה 'השיר שלנו' וחזרה לדבב את לילו פלקאי ב'לילו וסטיץ' 2 - הגליץ' של סטיץ''.
בשנת 2007 דיבבה דמויות שונות ב'פוקימון' ודיבבה את לינג לינג ב'טאו שו'.
באותה שנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה מרחק נגיעה את תפקיד שרה ברמן בתו של הרב אהרון.
בשנת 2008 דובבה את ג'י-סי ב'צוות קוואנטום' ואת האנה בסרט 'הורטון שומע מישהו'.
בשנת 2009 שיחקה את מאיה בסדרה נשרים, לצד תובל שפיר, ודיבבה ב'הולי הובי' את גלי.
היא דיבבה גם את מולי בסדרה 'מילי ומולי'.
באותה השנה דיבבה ב'דובוני אכפת לי' את חייכנית.
באותה השנה היא חזרה לדבב ב'דובוני אכפת לי: המשאלה הגדולה', אך הפעם את שיתופית.
היא דיבבה את שיתופית גם ב'דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים'.
בשנת 2010 דיבבה את לוסי פבנסי ב'סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר'.
בשנת 2011 דיבבה את גור הנמרים ודמויות נוספות בסדרה 'רוץ, דייגו, רוץ!'.
היא דיבבה את זזי בסדרה 'זיגי הזברה', ואת ביילי פיקט ב'זאק וקודי החיים היפים על הסיפון - הסרט'.
באותה השנה דיבבה את פולה בסדרה 'סלאש', ואת ביבה בסדרה 'רובי הרובוט'.
באותה השנה היא גם חזרה לדבב את חייכנית ב'דובוני אכפת לי: מבצע ההצלה', 'דובוני אכפת לי: המסע אל עיר הכוכבים', וב'דובוני אכפת לי: פסטיבל הנתינה'.
בשנת 2012 דיבבה דמויות שונות בסדרה 'מגלים עם דורה'.
בשנת 2013 שרה את הליווי לשיר הפתיחה של הסדרה 'יהלי שומר הטבע', ודיבבה שם גם את מיץ.
באותה השנה דיבבה את זהבהבית ב'ילדי העננים', וב'מגלים עם דורה - הרפתקה מסביב לעולם' את אמלי.
בשנים 2014 - 2016 למדה משחק בסטודיו לאמנויות התיאטרון של יורם לוינשטיין.
מאוחר יותר למדה בימוי והוראת תיאטרון בפקולטה לאמנויות הבמה של סמינר הקיבוצים.
ב-2015 החלה לדבב את פוזי בסדרה "קוסמות קטנות".
ב-2016 דיבבה את איזבל בסדרה אלנה מאוולור.
ב-2017 דיבבה את דמותה של ג'יוטי ב'אוטובוס הקסמים נוסע שוב'.
באותה שנה, השתתפה מגון בפרויקט מטעם מכון דוידסון למדע בשיתוף פעולה עם ערוץ הילדים, הפרויקט הנקרא "בוחרות במדע" שם גילמה את גלי (בוגרת מגמת מדעים ופיזיקה) לצד ליאור רז שהשתתף בתפקיד אבא של גלי.
בשנת 2018 דיבבה בסדרה שי-רה ונסיכות הכוח של נטפליקס את גלימר ולוני.
כמו כן היא החלה לדבב בסדרה "אחיות".
בשנת 2021 החלה לדבב את מרסי בסדרת הטלוויזיה "אמפיביה" של ערוץ דיסני ובסדרה "מועדון הספר הדב".
בשנת 2022 החלה לדבב את פולי בסדרת הטלוויזיה "סופר תוכים" ואת סנטיאגו בסדרה "קפטן סנטיאגו", כמו כן דיבבה בסדרה "קלאופטרה בחלל".
בשנת 2023 דיבבה את הדמות הראשית בסדרה "דובי בוס".
בשנת 2024 דיבבה בסדרה "ז-ו-מ-ב-י-ם: סדרת האנימציה".
בשנת 2025 ביימה בתיאטרון הקאמרי את ההצגה "גם הוא באצילים" מאת מולייר, במסגרת "הקאמרי ACADEMY".
הפקה נוספת שביימה היא "טריקסי ובומבו", הצגת ילדים מקורית שעלתה בבכורה בגודמן – בית ספר למשחק בנגב.
בשנת 2024, מגון כתבה וביימה את המחזה "מוכנה" שעלה בפסטיבל תיאטרונטו להצגות יחיד, כמו כן, ביימה את המחזה "פשוט מיוחד" בפסטיבל סוליקו של תיאטרון השעה הישראלי, ההצגה התקבלה לרפטואר התיאטרון, קיבלה אישור סל תרבות וכיום הציגה כבר מעל ל-100 הצגות בכל הארץ.
בנוסף, מגון ביימה בבית הספר למשחק ניסן נתיב את ההפקה "הרדופים" מאת מאור זגורי.
באותה שנה הייתה עוזרת הבמאי של גלעד קמחי בהפקה "צ'ילבות" של תיאטרון הקאמרי, בכיכובן של מרים זוהר ומיה לנדסמן.
בשנת 2023 ביימה את המחזה "אורחת של כבוד" מאת אסיה לבטוב, בפסטיבל הקומדיה ע"ש אפרים קישון.
באותה שנה הייתה עוזרת הבמאי של עירד רובינשטיין במחזה "הבן של מושיקו" מאת גיל ארי כהן ב.
בשנת 2022 יצרה את המחזמר "על הגבעה" ביחד עם קרן שפט, וביימה אותו.
באותה שנה גם הייתה עוזרת במאי של כפיר אזולאי בהפקה "וניה" בעיבודו של איתי טיראן, בתיאטרון הקאמרי.
מגון ביימה בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא את המחזה "אנחנו צריכים לדבר" מאת מאגי גל, כמו כן, ביימה קריאות מבוימות בפסטיבל "כאן ועכשיו" בתיאטרון הקאמרי ובבית ליסין.
אליענה הייתה עוזרת במאית של הבמאית והמחזאית שירילי דשא, בהפקתה המקורית "הסבתות", בתיאטרון החאן.
הפקת הגמר של מגון בסמינר הקיבוצים "מלנכוליה" - קומדיה לאנשים ולשקדים מאת שרה רוהל, רצה במשך שלוש שנים בצוותא.
מביימת ב"הקאמרי ACADEMY" כבר 4 שנים את קבוצת "נוער הקאמרי".
פרס הבימוי על "יש לי רעיון לסטאראפ" מאת בועז גאון בפסטיבל "כאן ועכשיו" למחזאות מקורית בתיאטרון הקאמרי.
פרס ה"אנסמבל" בבימוי המחזמר "על הגבעה", פסטיבל עכו.
פרס "המוזיקה" בבימוי המחזמר "על הגבעה", פסטיבל עכו.
פטימה רפעת (5 ביוני 1930 - ינואר 1996), המוכרת בשם העט אליפה רפעת (), הייתה סופרת מצרית.
סיפוריה הקצרים עסקו במיניות נשית, מערכות יחסים ואובדן בתרבות המצרית הכפרית.
סיפוריה לא ניסו למרוד בפטריארכיה ולא התנגדו לתפקידיהן המגדריים; הם שימשו להצגת הבעיות המהותיות בחברה הפטריארכלית, כאשר לנשים אין זכות בחירה אמיתית או שליטה על גורלן.
אירוע אשר השפיע רבות על כתיבתה היה כאשר חייבו אותה להתחתן, על אף רצונה להמשיך ללמוד לימודים גבוהים.
פטימה רפעת השתמשה בשם העט במטרה "לשמור על כבוד משפחתה" עקב נושאי הסיפורים, שהיו מעוררי מחלוקת ובלתי-מסורתיים, ובגלל עצם קיומה של קריירת הכתיבה שלה.
כתיבה נחשבה לעיסוק שהיה שמור לגברים בלבד בתרבות המצרית.
סיפוריה של רפעת זכו להצלחה רבה בעולם ותורגמו למספר שפות, ביניהן עברית.
פטימה רפעת נולדה ב-5 ביוני 1930 בקהיר, בירת מצרים, לאב ארכיטקט ואם עקרת בית.
היא גדלה במצרים הפרובינציאלית, שהפכה בהמשך לתפאורה לרוב סיפוריה.
התנסותה הראשונה בכתיבה הייתה בגיל 9, כאשר כתבה שיר על הייאוש בכפרה.
היא נענשה על ידי משפחתה בגלל נושא השיר.
לאחר שסיימה לימודי אנגלית, בגיל 19, רצתה להמשיך וללמוד לימודים גבוהים.
בתגובה, אביה ארגן חתונה בינה לבין מהנדס כרייה, נישואים אשר נמשכו 8 חודשים בלבד.
לאחר כישלונם, אביה ארגן נישואים בינה לבין בן דודה, אשר היה שוטר.
השניים התחתנו ביולי 1952, ונולדו להם שלושה ילדים.
עבודתו של בעלה חייבה את המשפחה לבצע נסיעות מרובות, וכך הייתה חשופה לחלקים שונים של מצרים.
במשך השנים הראשונות של נישואיה, בעלה הרשה לה לכתוב ולפרסם סיפורים תחת שם עט.
היא פרסמה סיפורים בשנים 1955–1960. לאחר מכן הפסיקה לכתוב, עקב לחץ מבעלה לשים קץ לקריירת הכתיבה שלה.
במשך 14 השנים הבאות, בהן נאסר עליה לכתוב, היא למדה ספרות, אסטרונומיה, מדע והיסטוריה.
עם זאת, היא נותרה מתוסכלת מכך שלא יכלה לבטא את עצמה, ואת הסוגיות החברתיות איתן התמודדה עקב היותה אישה, דרך כתיבה.
ב-1973, לאחר שהתמודדה עם מחלה קשה, בעלה של רפעת נתן לה רשות לשוב ולכתוב סיפורים.
החל מ-1974, היא חזרה לפרסם סיפורים, בתחילה בכתב עת ספרותי ובהמשך גם כאסופת סיפורים קצרים, וכן שני רומנים.
ב-1979 בעלה של רפעת נפטר.
רק לאחר מותו היא יצאה לראשונה מחוץ למצרים.
ב-1981 היא עשתה חג', כלומר עלתה למכה, והמשיכה לארצות אירופאיות וערביות נוספות, כמו אנגליה, טורקיה, גרמניה, מרוקו ואוסטריה.
רפעת הייתה חברה בפדרציית הסופרים המצרית, מועדון הסיפור הקצר, וכן השתתפה ביריד הספרים הנשי הבינלאומי הראשון, אשר התקיים בלונדון, אנגליה ב-1984. שם נשאה נאום על זכויות נשים באסלאם ופוליגמיה.
בשנה זו היא קיבלה את פרס המצוינות של אספת הספרות המודרנית (Modern Literature Assembly).
רפעת כתבה בשפה הערבית לכל אורך חייה.
בתחילה, היא כתבה בסגנון רומנטי, אך בהמשך נטתה לכתוב ביקורת חברתית, לאחר שפגשה את המתרגם דניס ג'ון-דוויס.
ג'ון-דוויס שכנע אותה לכתוב בסגנון כתיבה מדובר יותר, שהוא אמנם נגיש יותר לאוכלוסייה המצרית, אך באותו הזמן היה פחות רצוי מאשר הערבית הספרותית.
ספריה וסיפוריה הקצרים תורגמו לשפות רבות כולל אנגלית, גרמנית, הולנדית, שוודית ועברית.
אסופת הסיפורים הקצרים, "מבט מרחוק על מינרט וסיפורים אחרים" זכתה להצלחה הרבה ביותר מתוך ספריה אשר תורגמו לאנגלית.
בכתיבתה, רפעת התמקדה בנשים אשר ממלאות תפקידים אסלאמיים מסורתיים.
לאסלאם תפקיד חשוב בחייהן של הנשים.
התפילה נותנת להן כוח, והקריאה לתפילה היא הפסקול של רבים מסיפוריה.
דמויותיה לא מאשימות את האסלאם בחייהן הקשים.
במקום, הן תולות את האשמה בגברים אשר אינם מצייתים לדרישות האסלאם האמיתי, ומקיימים פרשנות של האסלאם הדואגת לשעבוד הנשים.
באוטוביוגרפיה, היא מציינת את חוסר החיבה של אביה כלפיה כמקור אפשרי לעיסוקה בצרכיהם ורצונותיהם של גברים מנשים.
כתיבתה מתמקדת בצרותיהן השקטות של הנשים בחברה המוסלמית הפטריארכלית.
יצירותיה מספרות על סקס, מוות, נישואים, אוננות, השחתת איבר המין הנשי, אהבה, הריון בגיל ההתבגרות, אלמנות, אובדן ונושאים מעוררי-מחלוקת אחרים.
מבט מרחוק על מינרט וסיפורים אחרים (1983) - Distant View of a Minaret and Other Stories (תרגום של דניס ג'ונסון-דייוויס)
אֶליף שאפאק (בטורקית: Elif Şafak; נולדה ב-25 באוקטובר 1971) היא סופרת ופובליציסטית טורקית.
שאפאק היא מחברתם של 14 ספרים, מהם 9 רומנים.
שאפאק נולדה בשם אליף בילגין בשטרסבורג שבצרפת לאב פילוסוף ואם דיפלומטית.
בילדותה הוריה נפרדו ושאפאק גודלה על ידי אמה בלבד, דבר שלטענתה השפיע על יצירתה.
כשהחלה לכתוב החליטה לשלב את שם אמה, שאפאק, שמשמעו "שחר" עם שמה שלה ליצירת שם עט.
שאפאק בילתה את שנות נעוריה במדריד ועמאן ובהמשך חיה בטורקיה ובמקומות רבים נוספים ברחבי העולם.
שאפאק נשואה ואם לשניים וכיום היא מחלקת את זמנה בין לונדון לבין איסטנבול.
היא מגדירה עצמה כפמיניסטית ומוחה נגד אפליית נשים בטורקיה ונגד אפליית להט"ב.
ספריה של שאפאק זכו בפרסים בטורקיה והיו מועמדים לפרסים בינלאומיים כגון פרס האינדיפנדנט, פרס בייליז לסיפורת מאת נשים, פרס IMPAC האירי, ואחרים.
בעקבות ספרה "הממזרה מאיסטנבול", העוסק בשואה הארמנית, שאפאק הועמדה לדין בטורקיה בגין "פגיעה ברגשות העם הטורקי".
הממזרה מאיסטנבול, מאנגלית: קטיה בנוביץ', מחברות לספרות, 2008
ארמון הפרעושים, מאנגלית: סיון מדר, כנרת זמורה-ביתן, 2010
כבוד, מאנגלית: עידית שורר, ספרית פועלים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015
אליפות 24/7 של ה-WWE הייתה תואר אליפות היאבקות מקצועית, שנוצר על ידי הארגון האמריקאי, ה-WWE.
קרבות על התואר יכלו להיערך בכל זמן ובכל מקום, כל עוד היה נוכח שופט WWE.
כמו כן, הם נערכו בכל המותגים של הארגון: Raw, סמאקדאון, 205 לייב, NXT ו-NXT UK.
האלופה האחרונה הייתה ניקי קרוס.
האליפות נחשפה על ידי מיק פולי ב-20 במאי 2019 בפרק של התוכנית Raw, שבה טייטוס אוניל הפך לאלוף הראשון.
הרעיון מאחורי אליפות זו זהה לאליפות ההארדקור אשר הייתה פעילה בין השנים 1998 ל-2002, ואף היא הייתה בעלת חוק ה-24/7.
ב-20 במאי 2019 בתוכנית Raw, אגדת ההיאבקות וחבר היכל התהילה, מיק פולי, חשף את אליפות 24/7 של ה-WWE.
כמו אליפות ההארדקור שהייתה פעילה בעבר וחוק ה-24/7 שלה, אליפות 24/7 יכולה להיות מוגנת בכל זמן ובכל מקום, כל עוד שופט נוכח באותו המקום.
לאחר חשיפת חגורת האליפות, פולי הניח את האליפות באמצע הזירה והצהיר שהמתאבק הראשון שישים את ידו על חגורת האליפות ויאבטח אותה, יהפוך לאלוף הראשון.
אוניל הוא זה שהפך לאלוף הראשון לאחר שגבר על סדריק אלכסנדר, דרייק מאבריק, EC3, אריק יאנג, קארל אנדרסון, לוק גאלוס, מוג'ו ראולי, ונו ויי חוסה.
חשיפת האליפות קיבלה ביקורות שליליות מהקהל, שהגיב בקריאות בוז.
פולי אמר שקבלת הפנים הרעה הייתה מפני שהקהל העדיף לראות את חזרתה של אליפות ההארדקור על פני האליפות החדשה.
מתאבקזכייה מספרמספר ימים בהחזקת התוארתאריךמיקוםאירועהערות1 טייטוס אוניל 1 1> 20 במאי 2019 אולבני, ניו יורק Raw לאחר שהאליפות נוצרה, מיק פולי הניח את האליפות באמצע הזירה והצהיר שהמתאבק הראשון שישים את ידו על חגורת האליפות ויאבטח אותה, יהפוך לאלוף הראשון.
חוק ה-24/7 הושעה זמנית עד לאחר סיום קרב הזוגות מאוחר יותר באותו הערב, שבו נכללו משני הצדדים, אליאס וטרות'.5 R-טרות' 2 5 28 במאי 2019 טלסה, אוקלהומה סמאקדאון הצמיד את אליאס בזירה לאחר שרומן ריינס ביצע על אליאס את מהלך הספיר.
ריינס עזר לטרות' לנצל את סיום תוקפו של ביטול חוק ה-24/7.6 ג'ינדר מהאל 1 1> 2 ביוני 2019 סשן גולף — הצמיד את R-טרות' במגרש גולף.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.7 R-טרות' 3 2 2 ביוני 2019 סשן גולף — הצמיד את ג'ינדר מהאל במגרש גולף.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.11 R-טרות' 5 12 6 ביוני 2019 39,000 רגל מעל הים האדום טיסה בדרך לאירוע סופר שואודאון בערב הסעודית הצמיד את ג'ינדר מהאל, בזמן שמהאל ישן במטוס.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.
בנוסף לכך, ה-WWE מכירים בתקופת הכהונה ככזו שהתחילה ב-21 ביוני 2019, בזמן שהזכייה פורסמה באופן רשמי.14 הית' סלייטר 1 1> 24 ביוני 2019 אוורט, וושינגטון Raw לפני הקרב המתוכנן בין הית' סלייטר למוג'ו ראולי, R-טרות' הגיע מהקהל, כשהוא נרדף על ידי מספר מתאבקים.
מלינה שימשה כשופטת המיוחדת בקרב.26 אלונדרה בלייז 1 1> 22 ביולי 2019 טמפה, פלורידה Raw Reunion הכניעה את קנדיס מישל מאחורי הקלעים לאחר שביצעה עליה את מהלך הסליפר הולד.
מלינה שימשה כשופטת המיוחדת בקרב.27 טד דיביאסי 1 1> 22 ביולי 2019 טמפה, פלורידה Raw Reunion רכש את האליפות מידי אלונדרה בלייז, שהתכוונה לזרוק את האליפות אל תוך פח האשפה, שנמצא בעמדת השידור.
קטע זה התרחש בצהרי היום, אך שודר מאוחר יותר בתוכנית Raw.33 R-טרות' 11 7 5 באוגוסט 2019 פיטסבורג, פנסילבניה בדיקת מיילדות וגינקולוגיה של מריה קנליס הצמיד את מייק קנליס בחדר ההמתנה, כשהיה מחופש לאישה הרה.
קטע זה התרחש בצהרי היום, אך שודר מאוחר יותר בתוכנית Raw.34 הריבייבל(דאש ויילדר וסקוט דוסון) 1 1> 12 באוגוסט 2019 טורונטו, אונטריו, קנדה Raw במהלך קרב זוגות בין הריבייבל ללוצ'ה האוס פארטי (לינסה דוראדו וגראן מטאליק), R-טרות' רץ אל הזירה, כשהוא נרדף על ידי מספר מתאבקים.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.38 רוב סטון 1 1> 23 באוגוסט 2019 לוס אנג'לס, קליפורניה מכללת הפוטבול של פוקס הצמיד את R-טרות' בסט של פוקס.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.39 אליאס 4 4 23 באוגוסט 2019 לוס אנג'לס, קליפורניה מכללת הפוטבול של פוקס הצמיד את רוב סטון בסט של פוקס.
ג'ייקובס ידוע יותר בשם הבמה שלו, קיין.
קטע זה הוצג במהלך התוכנית Raw.47 R-טרות' 16 4 16 בספטמבר 2019 נוקסוויל, טנסי ההגעה של ראש העיר גלן ג'ייקובס לתומפסון-בולינג ארנה התרחש במגרש החניה של האולם.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.56 כרמלה 2 2 4 באוקטובר 2019 לוס אנג'לס, קליפורניה חגיגות 20 שנה לסמאקדאון הצמידה את מרשמלו במגרש החניה.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.63 מייקל ג'אצ'יו 1 1> 19 בנובמבר 2019 סטמפורד, קונטיקט בית העירייה של עובדי ה-WWE התרחש במהלך פגישה במטה ה-WWE.
ג'אצ'יו הוא מנהל החשבונות הבכיר של ה-WWE.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.64 R-טרות' 23 13 19 בנובמבר 2019 סטמפורד, קונטיקט פגישת יחסי כישרונות התרחש במשרד במטה ה-WWE.
הזכייה בתואר שודרה באתר הרשמי של ה-WWE וברשתות החברתיות של ה-WWE.65 קייל בוש 1 1> 2 בדצמבר 2019 נאשוויל, טנסי Raw התרחש בצד הזירה כשמייקל וולטריפ שימש כשופט המיוחד.66 R-טרות' 24 20 2 בדצמבר 2019 נאשוויל, טנסי Raw התרחש מאחורי הקלעים.
עקב עיכוב הקלטות, הפרק שודר ב-10 באוגוסט.102 R-טרות' 38 6 3 באוגוסט 2020 אורלנדו, פלורידה Raw התרחש על רמפת הכניסה.
עקב עיכוב הקלטות, הפרק שודר ב-10 באוגוסט.103 שלטון בנג'מין 2 1> 13 באוגוסט 2020 אורלנדו, פלורידה Raw התרחש בצד הזירה.
עקב עיכוב הקלטות, הפרק שודר ב-17 באוגוסט.104 סדריק אלכסנדר 2 1> 13 באוגוסט 2020 אורלנדו, פלורידה Raw התרחש בצד הזירה.
הדמות של הגובלדי גוקר גולמה על ידי דרו גולאק.
אליף אלמאס (במקדונית: Елиф Елмас; נולד ב-24 בספטמבר 1999) הוא כדורגלן מקדוני המשחק בעמדת הקשר בטורינו ובנבחרת מקדוניה הצפונית.
אלמאס החל את הקריירה שלו בגיל 17 במדי רבוטניצ'קי מהליגה המקומית.
ב-28 בינואר 2018, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הטורקית בתיקו אחת נגד טרבזונספור, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64.
ב-24 ביולי 2019, נאפולי החתימה את אלמאס בסכום של 16 מיליון אירו בחוזה לחמש עונות.
חודש לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במשחק החוץ נגד פיורנטינה, כשנכנס כמחליף של אלאן בדקה ה-72, משחק זה הסתיים בניצחון 3–4 לזכות קבוצתו.
ב-17 בספטמבר, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון הבית 0–2 על ליברפול.
ב-27 בדצמבר 2023 חתם לארבע וחצי שנים ברד בול לייפציג.
ב-30 בינואר 2025 הושאל אלמאס לטורינו מהסרייה א'.
אלמאס נולד במקדוניה למשפחה ממוצא טורקי.
מאמן נבחרת טורקיה באותה התקופה, פתיח טרים, ניסה לזמן אותו לנבחרת, אך אלמאס בחר לייצג את מולדתו.
ב-11 ביוני 2017, אלמאס ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מקדוניה הצפונית במשחק נגד נבחרת ספרד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, כשנכנס במחצית כמחליף.
אליפות TNT של AEW פרטים ארגון מפעיל AEW תאריך יצירה 30 במרץ 2020 האלוף הנוכחי תאריך זכייה 22 בנובמבר 2025 סטטיסטיקות האלוף הראשון קודי הכי הרבה זכיות 3 זכיות:
וורדלו האלוף לזמןהארוך ביותר דארבי אלין (186 ימים) האלוף לזמןהקצר ביותר אדם קופלנד (3 דקות ו-30 שניות) האלוףהמבוגר ביותר דאסטין רודס (56 שנים, 92 ימים) האלוףהצעיר ביותר דניאל גרסיה (26 שנים, 67 ימים) האלוףהכבד ביותר סמואה ג'ו (130 ק"ג) האלוףהקל ביותר ג'ק פרי (76 ק"ג)
אליפות TNT של AEW היא תואר אליפות השייך לארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
האליפות הוכרזה ב-30 במרץ 2020, והיא נקראת אחר רשת הטלוויזיה TNT, המשדרת את תוכנית הדגל השבועית של AEW, Dynamite.
בספטמבר 2019, חודש לפני ש-All Elite Wrestling (AEW) השיקה את תוכנית הבכורה השבועית שלה, סגן הנשיא והמתאבק, קודי, יצר ציפייה לכך שהארגון יצור אליפות טלוויזיה, אך באותה התקופה ההתמקדות שלהם הייתה בעיקר באליפויות הקיימות.
בפברואר 2020, עיתונאי ההיאבקות, דייב מלצר, שאל באופן ישיר את קודי על האפשרות שהארגון יוסיף לשורותיו חגורת אליפות משנית.
אף על פי שהאחרון לא אישר במפורש או הכחיש את הנושא, הוא לא פסל את האפשרות להיווצרותה של אליפות זו.
חודש לאחר מכן ב-30 במרץ בסדרת היוטיוב של AEW, Road to Dynamite, אליפות משנית הוכרזה באופן רשמי.
השדרן של AEW, המשמש גם כמפיק בכיר, טוני שאבוני, חשף שהאלוף יקבע לאחר קיום של טורניר בן שמונה מתאבקים, כך שהמנצח בגמר יוכתר כאלוף TNT הראשון של AEW.
הטורניר החל עם שלבי רבעי הגמר ב-8 באפריל בתוכנית השבועית Dynamite, כשהגמר יתקיים באירוע Double or Nothing, שייערך ב-23 במאי.
ב-29 באפריל בתוכנית Dynamite, קודי ולאנס ארצ'ר ניצחו בקרבות שלהם בשלב חצי הגמר, מה שהוביל לכך שהשניים יתחרו ביניהם על התואר.
באירוע זה, קודי ניצח את ארצ'ר והפך לאלוף TNT הראשון של AEW.
מתאגרף העבר, מייק טייסון, הציג את האליפות בפני קודי.
האליפות קרויה אחר רשת הטלוויזיה TNT, המשדרת את תוכניות הדגל השבועיות של AEW, Dynamite ו-Rampage.
במהלך הודעה לעיתונות, הנשיא ומנכ"ל הארגון AEW, טוני חאן ציין: "זה מאוד ראוי שהאלוף וחגורת האליפות יישאו את הלוגו של רשת הטלוויזיה המכובדת, TNT, ושהם ייצגו לא רק את ארגון AEW, אלא גם את התוכן האיכותי וההיסטוריה של ענף ההיאבקות הקשורים ל-TNT".
בשונה מהאליפות הראשית של הארגון, אליפות ה-TNT היא אליפות שאפשר לאתגר את האלוף ללא קשר לדירוג המתאבקים המתקיים בחברה, כל מתאבק יכול לאתגר את האלוף שמחזיק בתואר וכל עוד האלוף מסכים, הקרב יכול להתקיים.
מחצית המשתתפים הוכרזה ב-31 במרץ בתוכנית Dark, כשהיתר הוכרזו לילה לאחר מכן בתוכנית Dynamite.
הטורניר החל ב-8 באפריל בתוכנית Dynamite.
— סמי גווארה 8 בינואר 2022 Battle of the Belts שארלוט, קרוליינה הצפונית — 18 — קודי רודס היה אמור להגן על האליפות נגד סמי גווארה, אך רודס הוסר מהקרב עקב הנחיות נגיף קורונה.
במקום זאת, גווארה התמודד מול דאסטין רודס על מנת לקבוע אלוף TNT זמני.
תקופת כהונה זו לא הוכרה על ידי AEW.8 סמי גווארה 26 בינואר 2022 :DynamiteBeach Break קליבלנד, אוהיו 2 42 הקרב היה קרב סולם נגד האלוף המקורי, קודי רודס על מנת לקבוע אלוף TNT בלתי מעורער.
לאחר שקול ויתר על התואר, הקרב הפך לקרב מרובע בין פלטשר, דניאל גרסיה, סמי גווארה ודאסטין רודס על התואר הפנוי.28קייל פלטשר31 ביולי 2025Collisionשיקגו, אילינוי1114114הקרב היה קרב רחוב.29מארק בריסקו22 בנובמבר 2025Full Gearניוארק, ניו ג'רזי138+38+הקרב היה קרב ללא חוקים.
אליף תלויה היא אחת מסימני התשכיל.
היא מציינת תנועת , כמו פתחה-אליף, למשל במילה هَـٰذَا (הַאדַ'א – זה) או رَحْمَـٰن (רחמאן).
האליף התלויה מופיעה רק בכמה מילים מודרניות, אך אלה כוללות כמה מילים נפוצות; עם זאת, היא נכתבת רק לעיתים רחוקות, אפילו בטקסטים מלאים, למעט בקוראן.
כפי שויליאם רייט מציין, "אליף סומן בהתחלה לעיתים רחוקות יותר מאשר התנועות הארוכות האחרות, ומכאן קורה שבתקופה מאוחרת יותר, לאחר המצאת נקודות התנועות, זה צוין בכמה מילים נפוצות מאוד רק על ידי פתחה (כלומר האליף תלויה)".
רוב המקלדות אינן כוללות את האליף התלויה.
המילה الله (אללה) מיוצרת בדרך כלל באופן אוטומטי על ידי הזנת "אליף לאם לאם הא".
המילה מורכבת מאליף + ליגטורה של לאם כפול עם שדה ואליף תלויה על הלאם.
ישנן שתי דרכים אפשריות לייצג את האליף התלויה במהדורות מודרניות של הקוראן.
במהדורות מודפסות במזרח התיכון האליף התלויה כתובה עם פתחה: (רחמאן).
לעומת זאת, במהדורות המודפסות בדרום אסיה (פקיסטן, הודו ובנגלדש) האליף התלויה נכתבת ללא פתחה: (רחמאן).
אליפות TBS של AEW היא תואר אליפות נשים, השייך לארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
האליפות הוכרזה ב-6 באוקטובר 2021, והיא נקראת על שם רשת הטלוויזיה TBS אשר משדרת את תוכנית הדגל של AEW, Dynamite.
האלופה הנוכחית היא מרסדס מונה.
במרץ 2020, אליפות TNT של AEW נוצרה כאליפות המשנית עבור מחלקת הגברים אשר נקראה אחר רשת הטלוויזיה TNT ובעליה היא וורנר מדיה.
במאי 2021, דווח שתוכנית הדגל של הארגון, Dynamite, תעבור בינואר 2022 מרשת הטלוויזיה TNT לרשת הטלוויזיה TBS, שגם בה מחזיקה וורנר מדיה בעוד שהתוכנית המשנית, Rampage, תישאר ב-TNT.
העיתונאי של Wrestling Observer Newsletter, דייב מלצר, דיווח שבעקבות מהלך זה שמה של אליפות ה-TNT לא תשונה.
סגן הנשיא הבכיר והמתאבק, קודי רודס אישש את האמירות שלפיהן אין כל תכנון לשנות את שם האליפות או ליצור חגורת אליפות TBS עבור מחלקת הגברים.
בחודש ספטמבר, דווח שהארגון יצור חגורת אליפות נשים משנית, כאשר היא תיקרא בשם אליפות TBS.
ב-6 באוקטובר 2021, לפני קיום חגיגות השנתיים עבור התוכנית Dynamite, נשיא הארגון, טוני חאן הודיע שתהיה בשורה ענקית שתועבר במהלך הפרק.
שדר הארגון, טוני שיבאני והשופטת, אובריי אדוארדס חשפו את חגורת אליפות TBS כאליפות המשנית של מחלקת הנשים.
הארגון הודיע שהאלופה הראשונה תוכתר על ידי קיום טורניר הדחות.
12 המשתתפות נחשפו ב-22 באוקטובר בפרק של התוכנית Rampage.
הטורניר החל לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Dynamite, כשקרב הגמר התקיים ב-5 בינואר 2022 בתוכנית זו אשר ערכה את הבכורה שלה ברשת הטלוויזיה TBS.
בגמר הטורניר, ג'ייד קרגיל ניצחה את רובי סוהו והפכה לאלופת TBS.
ב-22 באוקטובר בפרק של התוכנית Rampage, המשתתפות לקביעת אלופת TBS הראשונה נחשפו.
טוני חאן הודיע שהטורניר יכלול תריסר מתאבקות, כשארבע מהן תקבלנה כרטיס חופשי ותחלנה את הטורניר בשלב רבע הגמר ולא במסגרת הסיבוב הראשון.
עיצוב חגורת אליפות TBS כמעט זהה לאליפות TNT של הגברים עם מספר שינויים קלים.
החגורה כוללת שש פלטות על רצועת עור שחורה.
הפלטה האמצעית כוללת את תבליט הלוגו של TBS.
מעל הלוגו של TBS מופיע הלוגו של AEW, בעוד שמתחת הלוגו של TBS מופיע כיתוב כחול "אלוף" (בניגוד לכיתוב האדום המזוהה עם אליפות TNT).
שתי הפלטות בצדדים זהות לפלטות הצדדיות של אליפות TNT.
עיצוב חגורת האליפות נחשף על ידי טריפל H ב-3 באפריל 2018. האליפות כוללת שלוש פלטות זהב על רצועת עור חומה, הפלטה האמצעית מסמלת את הגלובוס שמציג רק את יבשת צפון אמריקה.
הכיתוב מעל הגלובוס הוא "צפון אמריקאי" ומעליו מופיע הלוגו של NXT.
שתי הפלטות בצדדים ניתנות להסרה ולהחלפה בלוגו של האלוף המכהן.
אליפות זו היא האליפות היחידה של NXT הכוללת את הלוגו של NXT כברירת מחדל בפלטות הצדדיות; כל החגורות האחרות כוללות את הלוגו של ה-WWE.
ההתניה של נייטינגייל הייתה שסקיי בלו וקריס סטטלנדר הורחקו מן הזירה.5 מרסדס מונה 26 במאי 2024 Double or Nothing פרדייז, נבדה 1 +
אליפות CONCACAF 1989 נערכה בין ה-19 במרץ ל-19 בנובמבר 1989, והמהדורה ה-10 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות הייתה המהדורה האחרונה של אליפות CONCACAF והוחלפה בגביע הזהב של CONCACAF.
הטורניר שימש גם כמוקודמות למונדיאל 1990. קוסטה ריקה זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדותיה והעפילה למונדיאל הראשון בתולדותיה בזכות הפרש שערים עדיף בפלוס 1 על פני זה של ארצות הברית שסיימה במקום השני.
ארצות הברית הבטיחה גם את העפלתה למונדיאל לראשונה מזה 40 שנים, לאחר שגברה על טרינידד וטובגו בתוצאה 1 - 0 משער של פול קליגיורי שזכה לכינוי "הירייה שנשמעה ברחבי העולם".
5 קבוצות העפילו משלב המוקדמות לתחרות, מקסיקו הושעתה משלב המוקדמות בשל רישום שחקנים מעל גיל 20 במוקדמות אליפות העולם לנוער ב-1988, פיפ"א דחתה את הרישום של בליז לתחרות בשל חובות כלכליים.
שני המשחקים בין אל סלבדור לגואטמלה היו אמורים להיערך בגואטמלה.
מאוחר יותר הוסכם על ביטולם בגלל חוסר חשיבות ספורטיבית (אף אחת מהנבחרות לא הייתה יכולה להעפיל למונדיאל גם אם הייתה מנצחת בשני המשחקים).
אליפות CONCACAF 1985 נערכה בין ה-24 בפברואר ל-14 בספטמבר 1985, והייתה המהדורה ה-9 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
הטורניר שימש גם כמוקדמות למונדיאל 1986. קנדה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה והעפילה למונדיאל הראשון בתולדותיה לאחר ניצחון 2–1 על הונדורס.
מקסיקו העפילה למונדיאל אוטומטית בשל היותה המארחת של הטורניר.
אליפות CONCACAF 1981 נערכה בין ה-1 בנובמבר ל-22 בנובמבר 1981, והייתה המהדורה ה-8 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
הטורניר שימש גם כמוקדמות למונדיאל 1982. הונדורס זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה והעפילה למונדיאל הראשון בתולדותיה.
אל סלוודור העפילה למונדיאל בפעם השנייה בתולדותיה.
אליפות CONCACAF 1977 נערכה בין ה-8 באוקטובר ל-23 באוקטובר 1977, והייתה המהדורה ה-7 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
הטורניר שימש גם כמוקדמות למונדיאל 1978. המארחת מקסיקו העפילה בקלות למונדיאל וניצחה את כל אחד מחמשת משחקיה כאשר היא כובשת 4 שערים בממוצע למשחק.
אליפות CONCACAF 1973 נערכה בין ה-29 בנובמבר ל-18 בדצמבר 1973, והייתה המהדורה ה-6 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
לראשונה הטורניר שימש גם כמוקדמות למונדיאל, למונדיאל 1974 העפילה האיטי המארחת בפעם הראשונה, וזכתה בפעם הראשונה בתחרות.
אליפות CONCACAF 1971 נערכה בין ה-20 בנובמבר ל-5 בדצמבר 1971, והייתה המהדורה ה-5 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
מקסיקו זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדותיה לאחר שניצחה 4 מתוך 5 משחקיה ולא הפסידה אף משחק.
אליפות CONCACAF 1969 נערכה בין ה-23 בנובמבר ל-7 בדצמבר 1969, והייתה המהדורה ה-4 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
המארחת קוסטה ריקה זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדותיה לאחר שניצחה 4 מתוך 5 משחקיה ולא הפסידה אף משחק.
אליפות CONCACAF 1967 נערכה בין ה-5 במרץ ל-19 במרץ 1967, והייתה המהדורה ה-3 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
גואטמלה זכתה בתחרות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה 4 מתוך 5 משחקיה, לא הפסידה אף משחק, וספגה שער אחד בלבד.
אליפות CONCACAF 1965 נערכה בין ה-28 במרץ ל-11 באפריל 1965, והייתה המהדורה ה-2 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
מקסיקו זכתה בתחרות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שניצחה 4 מתוך 5 משחקיה, ולא הפסידה אף משחק.
אליפות CONCACAF 1963 נערכה בין ה-23 במרץ ל-7 באפריל 1963, והייתה המהדורה הראשונה של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
קוסטה ריקה זכתה בתחרות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שלא הפסידה אף משחק.
גמר ה-NBA הוא סדרת האליפות השנתית של ליגת ה-NBA, בה מתמודדות אלופות האזור המזרחי והאזור המערבי (מאז 1970; לפני כן התמודדה אלופת הבית המזרחי מול המנצחת בין אלופת הבית המרכזי לאלופת הבית המערבי) בסדרת הטוב מ-7 כדי לקבוע את אלופת הליגה.
לקבוצה שזוכה בסדרה מוענק גביע לארי אובריאן, שהחליף את גביע וולטר בראון ב-1983.
נכון ל-, 21 מועדונים שונים זכו באליפות הליגה, מתוכם 20 פעילים.
12 קבוצות זכו בתואר יותר מפעם אחת, בעוד ש-7 מועדונים (5 פעילים) הגיעו לגמר אך הפסידו ו-5 לא הופיעו בו כלל.
בוסטון סלטיקס מובילה את טבלת הזכיות בליגה עם 18, האחרונה שבהן ב-2024, לפני יריבתה הבולטת לוס אנג'לס לייקרס עם 17 אליפויות.
מהאזור המזרחי הגיעו 41 אלופות, לעומת 38 מהמערב.
כתב נטויהקבוצה עם יתרון ביתיותה-MVP של הגמר הגיע מהקבוצה המפסידה*התפרקה
ג'ונסלארי בירדלוס אנג'לס לייקרס (9)4–2בוסטון סלטיקספט ריילי (2)כרים עבדול-ג'באר (2)בוסטון סלטיקס (16)4–2יוסטון רוקטסקיי.
אליפות SheBelieves היא טורניר כדורגל נשים של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, שנערך בערים שונות בארצות הברית כל שנה, בסוף פברואר או תחילת מרץ.
בשלוש השנים הראשונות שלה (2016, 2017 ו-2018), התמודדו בה אותן ארבע נבחרות לאומיות של: ארצות הברית, אנגליה, צרפת וגרמניה.
מאז 2019, מערך הטורניר מזמֵן נבחרות שונות מדי שנה.
לשנת 2024, עקב השינוי בחלונות התחרויות של פיפ"א ועריכת גביע הנשים של ה-Concacaf זהב בפברואר ומרץ, הפורמט של אליפות SheBelieves שוּנה.
בעוד שעדיין היו ארבע משתתפות, היו ארבעה משחקים במקום שישה הרגילים, והקבוצות שיחקו רק חצאי גמר, משחק על המקום השלישי ומשחק גמר האליפות.
על פי פדרציית הכדורגל של ארצות הברית המארגנת את הטורניר, נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים היא מעוררת השראה, ומעודדת נשים ונערות צעירות להגשים את חלומותיהן.
האליפות הושקה במקור לקראת גביע העולם בכדורגל נשים 2015, והתפתחה לקשר מיוחד בין הכדורגל האמריקאי לאוהדות והאוהדים שלו, תוך העברת מסר של העצמה ושל אמונה בעצמֵךְ לקהילות ברחבי המדינה.
כאחת מקבוצות הנשים הפופולריות ביותר בארצות הברית, נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים היא הדוגמה הבולטת לכך שחלומות ניתנים להשגה, אם אתן מכוונות את עצמכן לכך, והולכות אחרי מה שאתן רוצות.
באמצעות מסירות, עבודת צוות, התמדה והצלחה, נבחרת הנשים הלאומית של ארצות הברית מעוררת דורות חדשים של נערות ונשים צעירות להיות טובות יותר, ולשאוף להיות אף לטובות עוד יותר.
בדרך כלל, ארבע הנבחרות המוזמנות, משחקות בטורניר סבב.
הנקודות שהוענקו בשלב הבתים עקבו אחר הנוסחה של שלוש נקודות לניצחון, נקודה אחת לתיקו ואפס נקודות להפסד.
שוויון בנקודות מוכרע לפי הפרש שערים.
שוברי שוויון אחרים משמשים לפי הצורך ולפי הסדר הבא: הפרש שערים, שערים שהובקעו, תוצאת ראש בראש, וציון משחק הוגן המבוסס על מספר הכרטיסים הצהובים והאדומים.
פסגת SheBelieves,מתקיימת מדי שנה, והיא מרכיב מרכזי בפעילות סביב הטורניר עצמו.
מטרתה להעצים צעירות ונערות באמצעות שלושה עמודי התווך של רעיון ה־SheBelieves: ביטחון עצמי, קריירה וקהילה.
הפסגה כוללת פאנלים, "צ'אטים ליד האח" ומפגשים דיגיטליים שנועדו לספק למשתתפי האירוע ניסיון מעשי וכלים להצלחה.
תוכנית האירועים כוללת נשים דוברות מתחומים שונים, וכן ספורטאיות מקצועיות.
בכל הטורנירים השתתפה הנבחרת המארחת של ארצות הברית.
נבחרות נוספות שהשתתפו הן: אנגליה, צרפת וגרמניה, שכאמור היו קבועות עד לשנת 2019. נבחרות נוספות היו: ספרד, יפן, קנדה, ברזיל, ארגנטינה, איסלנד וצ'כיה.
"אַלִיפוּת" הוא המיני-אלבום השני של הזמרת הישראלית דיקלה.
הוא יצא לאור ב-10 בנובמבר 2024 תחת הוצאת הליקון ארומה מיוזיק.
את המיני-אלבום מלווה סרט דוקומנטרי קצר.
דיקלה השיקה האלבום ב-10 בנובמבר 2024. לפני צאת האלבום קדמו לו שני סינגלים - "גלים גלים" ו"ים של געגוע", ועם צאתו הוציאה את השיר "אליפות" כסינגל שיווקי ומאוחר יותר גם את "מכיר אותך" כסינגל שיווקי לתחנות הרדיו.
לכבוד האלבום הופק סרט דוקומנטרי קצר באורך 20 דקות בבימוי של שלומי אלקבץ, איתו הביאה לעולם את בתם רנה בהורות משותפת באמצעות אם פונדקאית מגאורגיה.
הסרט מתעד שיחות של דיקלה עם חברותיה על אהבה, זוגיות וחייהן האישיים.
הרעיון התחיל מצילום קליפ בפריז שהשתנה בעקבות ביטול הטיסה בשל המצב הביטחוני.
הסרט משלב נושאים של התמודדות נפשית - דיקלה מדברת בגלוי על התמודדות עם דיכאון, חרדות וטיפול תרופתי.
הסרט משלב קטעים מתוך שירי האלבום ונתפס כחלק בלתי נפרד ממנו.
העבודה על הסרט נעשתה בשיתוף יובל אהרוני וסטודנטים מהמכללה האקדמית ספיר.
האלבום כולל שישה שירים העוסקים בילדותה והמערכות יחסים שהפכו אותה למי שהיא כיום.
האלבום הוקלט באיטליה בביתו ובאולפן של רוני בראון וביצירתו השתתפו בראון, מיטל מיכאלי ואיתי צוק.
עיבודי השירים משלבים עולמות מוזיקליים כמו פופ, רוק ומוזיקה ים-תיכונית.
דיקלה סיפרה כי השירים "אליפות" ו"מכיר אותך" הם אישיים ונוגעים בילדותה של בבאר שבע.
אליפות אוסטרליה הפתוחה 1969 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא במילטון קורטס בבריסביין.
התחרויות התחילו ב-20 בינואר והסתיימו ב-27 בינואר.
זו הייתה אליפות אוסטרליה הראשונה בה הורשו להשתתף טניסאים מקצוענים.
אליפות 1969 היא המהדורה ה-57 של אליפות אוסטרליה הפתוחה וטורניר הגראנד סלאם הראשון של השנה.
הטורניר אורגן על ידי "טניס אוסטרליה".
הוא נוהל על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס (ITF) ונכלל בסבב ה-ATP וסבב ה-WTA תחת קטגוריית גראנד סלאם.
מרגרט קורט זכתה ב-3 תחרויות ורוד לייבר זכה בתחרות הגברים וזוגות גברים.
בתחרות זו השתתפו 64 טניסאים שחולקו ל-4 בתים.
לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
קן רוזוול (), מנצח תחרות בשנים 1953 ו-1955, הודח בסיבוב השלישי
טום אוקר (), הודח בסיבוב הראשון
טוני רוץ' (), הודח בחצי הגמר
ג'ון ניוקומב (), הודח ברבע הגמר
פנצ'ו גונסאלס (), הודח בסיבוב השלישי
פרד סטולי (), הודח ברבע הגמר
מרטי ריסן (), הודח בסיבוב השלישי
אנדרס חימנו (), הפסיד במשחק הגמר
ביל בורי (), מנצח תחרות 1968, הודח ברבע הגמר
ריי ראפלס (), הודח בחצי הגמר
באטץ' בוכהולץ (), הודח ברבע הגמר
מלקולם אנדרסון (), הודח בסיבוב השני
אלן סטון (), הודח בסיבוב השלישי
מנצח תחרות 1968 ביל בורי (אוסטרליה) הודח ברבע הגמר.
רוד לייבר (אוסטרליה) נפגש במשחק הגמר עם אנדרס חימנו (ספרד) וניצח ב-3 מערכות.
בשנה זו רוד לייבר ניצח גם באליפות וימבלדון, אליפות ארצות הברית הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה.
בכך הוא זכה בגראנד סאלם בתחרויות גברים בפעם השנייה.
בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים.