tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסוכן סמית' הוא דמות בדיונית בטרילוגיית המטריקס בגילומו של הוגו ויבינג.
סמית' הוא יריבו העיקרי של ניאו, גיבור הטרילוגיה, והמאבק בין השניים הוא אחד הצירים המרכזיים בעלילה.
בסרט הרביעי, מטריקס: התחייה, הוא גולם על ידי ג'ונתן גרוף.
סרטי המטריקס הם סרטי מדע בדיוני המתרחשים בעתיד.
בני האדם יצרו מכונות בעלות אינטליגנציה מלאכותית והפכו אותן למשרתיהם.
המכונות התמרדו ביוצריהן ופתחו במלחמת חורמה.
בני האדם החליטו לחסום מפני המכונות את מקור האנרגיה העיקרי שלהם – השמש, בה השתמשו לצורכי אנרגיה סולארית – וכיסו את פני האדמה בעננים סמיכים אשר מנעו חדירת קרני אור.
כדי לתחזק את המערכת יצרו המכונות מספר תוכנות שמטרתן לווסת ולנהל את המערכת.
עם הזמן נוצרה "חריגה" במערכת – בני אדם המצויים בתוך המטריקס החלו להיות מודעים לכך ולהשתחרר ממנה ואף לעוות את חוקיה.
אלו הפכו למורדים והקימו עיר אנושית מוגנת היטב ממנה נלחמו במכונות בתוך ומחוץ למטריקס.
כדי להילחם במורדים אלו פותחו תוכנות ה"סוכנים", אשר מופיעים במטריקס כאנשי אכיפת חוק רמי דרג, אך בעלי יכולת לכופף את חוקיה.
כך, חוקים פיזיקליים המכתיבים את מהירותם וחוזקם הופכים לבעלי גמישות רבה יותר – הם מסוגלים לנוע מהר יותר מכדורי אקדח ולשבור קירות בטון באגרופיהם.
בנוסף, ביכולתם להשתלט על בני אדם אחרים הנמצאים במטריקס (ובתנאי שמחוברים באופן רגיל, בניגוד למורדים), בדומה להאקר הפורץ תוכנה.
בני האדם אשר הופכים מודעים למטריקס גם כן מצליחים להגמיש חלק מהחוקים, אך לא באותה עוצמה כשל הסוכנים.
ברם, עם התפתחות העלילה מתגלה כי המודעות אותה מפתחים חלק מבני האנוש למטריקס היא "תקלה" שהמכונות לא הצליחו לתקן.
מבין אותם אנשים נולד מדי מספר דורות "האחד" – בעל יכולות רבות יותר המסוגל להילחם בהצלחה בסוכנים ולהשפיע באופן רב יותר על חוקי המטריקס, ואף לשבור אותם.
ה"ארכיטקט", התוכנה אשר יצרה את המטריקס, נאלצה לשאת בקיום התקלה ולקיים מחזוריות – כאשר אנשי המרד מוצאים את "האחד" והמרד מתגבר המכונות יוצאות להתקפה מוחלטת על עירם של בני האדם, משמידים את כולם מלבד מספר מצומצם ונבחר, לרבות "האחד", אשר נועד ליצור את דור ההמשך.
הטרילוגיה נפתחת לקראת סיום המחזור השישי בסדרה זו, עם גילויו של "האחד" – ניאו.
סמית' הוא אחד מה"סוכנים" אשר דולקים אחר בני האנוש המורדים.
כשאר הסוכנים הוא נוצר על ידי המכונות וכפוף לתפקיד שהם נותנים לו (במיקרה של הסוכנים הרג אנשים מנותקים) אך הוא גם בעל מודעות משלו.
הוא מופיע בחליפה מעונבת ומצויד במשקפי שמש, אקדח נשר המדבר ואוזניה, המהווה את הקשר שלו עם סוכנים אחרים ושאר תוכנות ומכונות.
עם זאת, בניגוד לשאר הסוכנים, סמית' מגלה יוזמה וכן רגשות עזים.
הוא שואף להשתחרר מכבליו ב"מטריקס" וכן מביע שנאה עזה למין האנושי, אותו הוא רואה כנחות.
בסוף הסרט הראשון סמית' משתחרר מאדוניו מעולם המכונות לאחר שניאו תוקף אותו.
כתוצאה הוא בורח ממחיקה במחשב הראשי וחוזר למטריקס אבל בדרך התוכנה שלו מיתקלקלת והוא מפתח יכולות נוספות – הוא מצליח לשנות עוד יותר את עולם המטריקס כרצונו ולשכפל את עצמו על ידי שיכפולו על תוכנות ובני אדם אחרים, כמעין וירוס מחשב.
הסוכן סמית' מתגלה לראשונה לעיני הצופים כסוכן "רגיל".
הוא צד יחד עם שני סוכנים נוספים אחר צוותו של מורפיאוס, אחד מהמורדים, אשר בתורו נכנס למטריקס כדי לחפש אחר "האחד".
מטרתו של סמית' היא לדלות ממורפיאוס את קודי הגישה לשרתים של עיר המורדים כדי לתוקפם.
הוא רוקם עסקה עם אחד המורדים בצוותו של מורפיאוס וזה מגלה לסוכנים את מיקומו של מורפיאוס בעת ביקור במטריקס והורג את רוב חברי הצוות, לפני שנהרג בעצמו על ידי אחד המורדים.
הסוכנים חוקרים את מורפיאוס בתוך המטריקס אך לשווא, בעוד שצוותו של מורפיאוס מנסה לשחררו.
סמית' מבקש מעמיתיו לאפשר לו לחקור את מורפיאוס לבד.
סמית' מסיר את האוזניה שלו, ובכך מנטרל הקשר בינו לבין הסוכנים האחרים ושאר תוכנות המטריקס ומתוודה בפני מורפיאוס על שנאתו העזה לאנושות ורצונו להתרחק ממנה – ולשם כך, להשתחרר מהמטריקס.
סמית' מתאר את האנושות כוירוס המשתלט על העולם בעוד שהמכונות והסוכנים הם "התרופה".
ניאו, בסיועה של טריניטי, סגניתו של מורפיאוס, מצליח לשחררו תוך כדי תקיפת הסוכנים.
מורפיאוס וטריניטי מצליחים להימלט מהמטריקס, אך ניאו נותר לכוד לאחר שסמית' מנטרל את נקודת היציאה.
בין השניים מתפתח קרב, בו סמית' מסביר לניאו, בעודו מתכוון להורגו, כי מותו של ניאו מידיו הוא בלתי נמנע.
על אף זאת מצליח ניאו להתחמק ואף להרוג, כביכול את סמית', אך זה מיד חוזר, משתלט על גוף אדם אחר במטריקס, ורודף אחרי ניאו.
סמית' אורב לניאו בנקודת היציאה בה הסיק כי ישתמש ויורה בו.
לאחר שבדקו כי מת, סמית' והסוכנים הולכים לדרכם אך ניאו קם לתחייה, עוצר באוויר את כדוריהם של הסוכנים ונלחם בסמית' ניאו מזנק "לתוך" דמותו הווירטואלית של סמית' וגורם לה להתפוצץ.
על אף הרושם כי סמית' מת בסוף הסרט הראשון הוא חוזר שוב בתחילת השני.
הוא מופיע במפגש של מנהיגי המורדים במטריקס ומוסר לניאו את האוזניה שקישרה בינו לבין שאר תוכנות המטריקס באומרו כי ניאו "הוציא אותו לחופשי".
ברם, סמית' השתנה במעט – חליפתו שינתה צבע ומשקפיו צורה (בעוד שקודם לכן היו זהים לאלו של כל שאר הסוכנים) ויכולתיו גברו, וכללו עכשיו שיכפול של עצמו בתוכנות ובני אדם אחרים במטריקס אשר יוצרים תכפילים של סמית'.
כאשר סמית' משכפל את עצמו על אחד המורדים בתוך המטריקס הוא משבט את עצמו על גופו גם "בעולם האמיתי".
הוא מנסה לשכפל את עצמו בגופו של ניאו, אבל הוא ניכשל ואז מתחיל קרב בין השיבוטים של סמית' וניאו, בסוף הקרב אחרי שכימעט הובס ניאו בורח בתעופה ושיבוטי סמית' מיתפזרים מאוכזבים.
סמית' פותח במערכה המכוונת כנגד ניאו והמורדים.
בתוך המטריקס הוא תוקף את ניאו ומנסה להרוג אותו כשהוא ניסה לגשת ל"ארכיטקט" – התוכנה אשר בנתה את המטריקס ואמורה להסביר לניאו את ייעודו.
בעוד שהוא נכשל בכך, סמית' מצליח לפגוע במורדים בעולם האמיתי אם המורד שעל גופו השתלט.
סמית' פוגע בגל אלקטרומגנטי בספינות המורדים בעודן אורבות לצבא המכונות אשר נשלח להרוס את ציון, משתקן ובכך מאפשר לצבא המכונות להמשיך להתקדם באין מפריע אל עבר העיר.
בשתקו את ספינות המורדים ביין כלומר סמית' בגופו של ביין, מאבד את ההכרה ונאסף אל אחת מספינות המורדים, לצד ניאו – אשר איבד ההכרה גם כן באחד הקרבות.
סמית' ממשיך לשבט את עצמו ולהשתלט על המטריקס, עד אשר גם המכונות אינן יכולות לעצור בעדו.
ניאו, אשר מחלים מהתרדמת ומגלה כי ביכולתו להשפיע גם על המציאות הולך לפגוש ב"אורקל" – תוכנה במטריקס אשר סייעה למורדים ומהווה הגורם המאזן ל"ארכיטקט".
ניאו לומד מהאורקל כי סמית הוא הגורם המאזן שלו עצמו, המייצג את ההפך המוחלט שלו – כשם שניאו מייצג את חופש הבחירה, סמית' מייצג את הבלתי נמנע – הדטרמיניזם.
זמן קצר לאחר מכן סמית' משתלט גם על האורקל והופך אותה לתכפיל נוסף, ובכך מקבל את כוחותיה לרבות יכולת ראיית העתיד שלה ותעופה כמו זאת של ניאו, והופך לחזק ועוצמתי בהרבה מאי פעם.
בעוד המכונות מיתקרבות לעיר המורדים ניאו וטריניטי יוצאים בספינה אל עבר עיר המכונות, במטרה לעצור את המלחמה.
אל הספינה מתגנב סמית' בגופו של ביין, פוצע את טריניטי ותוקף את ניאו, אך לבסוף נהרג בעצמו.
ניאו וטריניטי ממשיכים לעיר המכונות, שם ניאו רוקם עסקה עימן – הוא יחסל את הווירוס של סמית' לפני שיתפשט גם במחשבי המכונות, בתנאי שהם ישחררו את בני האדם ויביאו שלום.
המכונות מסכימות ומכניסות את ניאו בחזרה למטריקס.
בשלב זה סמית' השתלט כמעט לחלוטין על המטריקס ועשה בה כרצונו.
הוא אומר לניאו שהוא (ליתר דיוק – התכפיל של סמית' שנוצר מהאורקל) ילחם לבדו וללא עזרת שכפוליו, כי הוא ראה מה יקרה והשיכפולים שלו יכולים "להנות מההצגה" כי הם כבר יודעים שהוא ינצח, בקרב המהווה את שיא הסרט.
ניאו נאבק בסמית' ואף נראה שמביס אותו, אך סמית' מתאושש שוב בהכריזו "זה העולם שלי!
העולם שלי!" ונראה כבלתי מנוצח.
הוא תוקף את ניאו בעוצמה, אך זה שב וקם כל פעם, על אף שכוחו תש.
סמית' שואל את ניאו מדוע הוא נאבק בבלתי נמנע – ניצחונו של סמית' – וממשיך להילחם, וזה מסביר לו כי הוא בוחר להמשיך.
לפתע סמית' נתקף תחושת דז'ה וו – ונזכר במחזורים הקודמים של המטריקס בהם התחולל הקרב הזה.
הוא נתקף פחד מפני ניאו, אשר מעודד אותו לא לפחד, ולהשלים את ניצחונו.
לבסוף סמית' משתלט על גופו ניאו והופכו לכפיל שלו.
בבהלה הוא שואל את הכפיל האם בכך הסתיים המאבק, אך על אף שזה מבשר לו שכן – במהרה סמית' וכל תכפיליו מתפוצצים.
סמית' חוזר במטריקס: התחייה, בגילומו של ג'ונתן גרוף.
למרות תבוסתו בסוף "מטריקס: מהפכות", סמית' שרד הרס מכיוון שניאו שרד, אף על פי שאיבד את היכולת לשכפל את עצמו על פני אחרים, במקום זאת החזיר לעצמו את היכולות שהיו לו כשהיה סוכן.
כאשר האנליסט יצר את הגרסה החדשה של המטריקס על מנת לשמור על ניאו מאופק כך שניתן יהיה לפתור את משבר האנרגיה של המכונות, סמית' לקח על עצמו מעטפת חדשה כדי להישאר מוסתר.
האנליסט, היוצר של המטריקס החדש, גילה שניאו וסמית' היו קשורים, והוא בחר להפוך את הקשר הזה ל'שרשרת': כשניאו דוכא, סמית' דוכא באופן דומה, ולקח את תפקיד השותף העסקי של תומאס אנדרסון.
ניאו, בדמותו המקורית של תומאס אנדרסון, יצר סדרת משחקי וידאו המבוססת על זיכרונותיו המודחקים.
לאחר שניאו התעורר מחדש למטריקס, סמית' החזיר לעצמו את זיכרונותיו ותקף את ניאו, והצהיר שמצא חן בעיניו החופש שקיבל, ושהחזרה הפוטנציאלית של ניאו לחוסר מודעות מאיימת על החופש הזה.
סמית' הופיע בסימולטה, במהלך העימות של ניאו וטריניטי עם האנליסט, הציל אותם וסייע להם בלחימה בכוחות האנליסט.
סמית' ירה באנליסט, מה שגרם לו להיעלם.
בהתייחסו לניאו בתור תום, סמית' הכריז שהברית הבלתי צפויה שלהם הסתיימה והצהיר שההבדל בין השניים הוא ש"כל אחד יכול היה להיות אתה בעוד שתמיד הייתי כל אחד".
לאחר מכן סמית' עוזב את גופו המארח ומשאיר את האיש מבולבל מהחוויה.
ניאו גם יצר באופן לא מודע גרסה של הסוכן סמית' במודל המושפע מהזיכרונות המודחקים שלו.
גרסה זו של הסוכן סמית' (מגולם על ידי יחיא עבדול-מאטין השני) התבססה על זיכרונותיו של ניאו ממורפיאוס שהתמזגו עם זיכרונותיו מהסוכן סמית' המקורי ושוחררה על ידי באגס והפכה למורפיאוס החדש.
הסווינגינג בלו ג'ינס הייתה להקת רוק בריטית מהעיר ליברפול מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20.
הלהקה הוקמה בשנת 1958 כאיחוד של שתי להקות והופיעה במועדונים כמו קאוורן, מארדי גרא ודאונביט בליברפול.
חברי הלהקה המקורית היו הסולן והגיטריסט המוביל ריי אניס, הגיטריסט ראלף אליס, נגן הבס לס ברייד והמתופף נורמן קולקה.
בשנת 1963 שינו חברי הלהקה את שמם לשם הסווינגינג בלו ג'ינס וקיבלו חוזה בחברת התקליטים HMV.
הסינגל הראשון שלהם פרי עטם It's too late now זכה להצלחה בינונית במצעד והסינגל השני שכתבו לא נכנס למצעד.
רק הלהיט השלישי - Hippy hippy shake של צ'אן רומירו הפך ללהיט, וכך גם Good Golly Miss Molly של ריצ'רד הקטן ו- You're no good של בטי אוורט.
בסוף 1964 עזב ראלף אליס את הלהקה ובמקומו צורף טרי סילבסטר שהיה חבר בלהקת The Big Three ויותר מאוחר החליף את גרהאם נאש בלהקת ההוליס.
הם כתבו את Promise you'll tell her שלא צעד, ולמעשה, רק להיט אחד נוסף Don't make me over של דיון וורוויק נכנס למצעד.
ריי אניס הקים את להקת ריי אניס והסווינגינג בלו ג'ינס, הקליט שני שירים שלא נכנסו למצעד והלהקה התפרקה.
ב-1973 הקים ריי אניס שוב את הסווינגינג בלו ג'ינס עם הרכב חדש והלהקה הפכה ללהקת הופעות מצליחה אבל לא הצליחה להיכנס למצעד הבריטי.
הסוכנות היפנית לחקר החלל (יפנית: 宇宙航空研究開発機構, אנגלית: JAXA) היא סוכנות החלל הלאומית של יפן.
הסוכנות הוקמה ב-1 באוקטובר 2003 ממיזוג של שלושה גופים שהיו עד אז עצמאיים.
באחריותה של הסוכנות לבצע מחקרים, לפתח ולשגר לוויינים למסלול וכן לשגר משימות לאסטרואידים ולבסוף אף תישקל משימה מאוישת לירח.
ב-1 באוקטובר 2003, התאחדו שלושה ארגונים ממשלתיים יפניים כדי ליצור את הסוכנות החדשה:
המכון היפני למדעי החלל והתעופה (ISAS) - לפני המיזוג היה אחראי למחקרי חלל ולמחקרים פלנטריים.
לזכותו נזקפות מרבית ההצלחות בתוכנית החלל בתחום האסטרונומיה בקרני X בשנות השמונים והתשעים.
תחום מוצלח נוסף היה האינטרפרומטריה בעלת קו בסיס רחב (VLBI), באמצעות משימת HALCA.
הצלחות נוספות הושגו בלוויינים שעסקו בחקר השמש (לוויין "יוקו" בשנת 1991) וכן בחקר המגנטוספירה של כדור הארץ ובתחומים נוספים.
בשנת 1970 משגר מדגם "למבדה" שפותח במכון שוגר ממרכז החלל אוצ'ינורה עם חללית פנית הראשונה.
מעבדה הלאומית לאווירונאוטיקה של יפן (NAL) - לפני המיזוג התמקד במחקרי תעופה
סוכנות פיתוח החלל הלאומית (NASDA) - נוסדה ב-1 באוקטובר 1969. בשנות ה-90 היא פיתחה משגרים, לוויינים וכן בנתה מודול לביצוע ניסויים בחלל - תרומתה של יפן לתחנת החלל הבינלאומית.
כמו כן אימנה אסטרונאוטים יפנים שטסו במעבורות חלל אמריקניות.
נאסד"א הייתה פעילה בעיקר בתחום טכנולוגית לווייני התקשורת אולם מכיוון ששוק התקשורת היפני פתוח לתחרות, הזכייה הראשונה של הסוכנות בפיתוח לוויין תקשורת אזרחי הייתה רק בשנת 2005. תחום נוסף בו התמקדה נאסד"א היה תצפיות אקלים על כדור הארץ (במסגרת זו יפן השתתפה בהכנת מכשירים ששולבו בלוויין Aqua).
מטה הסוכנות הישנה (סוכנות פיתוח החלל הלאומית) ממשיך לשמש את הסוכנות החדשה באתרו במרכז החלל טנגשימה באי טנגשימה, שמדרום לאי קיושו.
חללית זו שחררה למסלול סביב הירח לוויין קטן בשם האגורומו.
3 שנים לאחר שיגורה, התרסקה היטן על הירח.
הסוכנות היפנית לחקר החלל השתמשה בטילים מדגם H-IIA שירשה מנאסד"א לשיגור לוויינים נסיוניים, לווייני מזג אוויר ועוד.
עבור משימות מדעיות כגון שיגור לוויינים הצופים בתחום קרני ה-X לצורכי אסטרונומיה השתמשה הסוכנות היפנית לחקר החלל בלווייני M-V המונעים בדלק נוזלי, וכן במשגרים של לוקהיד מרטין ושל חברת גלקסי אקספרס (GALEX) - טילי GX.
ה-GX יהיו הטילים הראשונים שישתמשו כדלק בגז טבעי נוזלי (LNG).
המשימות הראשונות של משגר H-IIA
המשימה הראשונה שבוצעה תחת חסותה של הסוכנות הייתה שיגור טיל מדגם H-IIA ב-29 בנובמבר 2003. משימה זו נכשלה בשל לחצים על הטיל.
לאחר 15 חודשים, ביצעה הסוכנות היפנית שיגור מוצלח של טיל מדגם זה ממרכז החלל טאנגאשימה, והציבה בעזרתו לוויין בחלל ב-26 בפברואר 2005.
ב-9 במאי 2003, שוגרה החללית היאבוסה (משמעות השם היא "הבז הנודד") על גבי טיל מדגם M-V.
מטרת המשימה הייתה לאסוף דוגמאות מהאסטרואיד איטוקווה.
החללית תוכננה לפגוש את האסטרואיד ב־25 בנובמבר 2005 ולחזור לכדור הארץ עם דוגמאות ממנו ביולי 2007. הסוכנות אישרה שהחללית נחתה על האסטרואיד ב־20 בנובמבר 2005 אולם לאחר כמה אי הבנות ופרשנויות שונות של הנתונים שהגיעו מהחללית, לא ברור היה אם החללית הצליחה גם לאסוף דגימות או אף אם נחתה כלל.
בסופו של דבר, כשבוע לאחר מכן ב־26 בנובמבר 2005, הצליחה החללית לנחות נחיתה רכה על האסטרואיד, אך לא ידוע אם אספה דוגמיות קרקע.
הקשיים בתקשורת הביאו להוראה לחללית להקיף פעם נוספת את השמש כך שחזרתה לכדור הארץ נדחתה ליוני 2010.
ב־9 באוגוסט 2004, הצליח ISAS לפרוש שני מפרשי שמש מתוך טיל שיגור.
המפרש, בצורת תלתן נפרש בגובה 122 קילומטרים ומפרש אחר בצורת מאוורר נפרש בגובה 169 קילומטרים.
שניהם היו עשויים מחומר פלסטי דק בעובי 7.5 מיקרומטר.
ISAS ניסתה את מפרשי השמש שוב כמטען נלווה למשימה Astro-F (טלסקופ החלל אקארי) ב־22 בפברואר 2006 אולם המפרשים לא נפרשו במלואם.
ISAS ניסתה שוב לפרוש מפרשי שמש כמטען נלווה לחללית Solar-B ב־23 בספטמבר 2006, אך הקשר עם החללית נושאת המפרשים אבד (בניגוד לחללית Solar-B עצמה שהייתה הצלחה).
המטרה הנוכחית היא לבנות חללית שתגיע לצדק בכוח מפרשי השמש ב־2010.
משימת האסטרונומיה באינפרה אדום הראשונה של יפן הייתה של טלסקופ בקוטר 15 סנטימטר בשם IRTS שהיה חלק מלוויין רב תכליתי בשם SFU ששוגר בשנת 1995. IRTS, סרקה במהלך חודש אחד בו שרדה כ־7% מהשמים.
טלסקופ החלל אקארי, שלפני שיגורו כונה ASTRO-F שוגר ב־21 בפברואר 2006 במטרה לבצע תצפיות אסטרונומיות בתחום האינפרה אדום שיסתכמו בסופו של דבר לסקר המקיף הראשון של כל השמיים.
באותו שיגור גם הועלה למסלול ננו לוויין המכונה CUTE-1.7.
ג'אקסה גם מתכננת לבצע מחקרים נוספים לצורך הגברת ביצועי המקררים המכניים המיועדים למשימת האינפרה אדום SPICA.
הדבר יאפשר לה לבצע שיגור חם בלא לקרר את הלוויינים בהליום נוזלי.
ב־10 ביולי 2005 שיגרה ג'אקסה את הלוויין לתצפית אסטרונומית בתחום קרני ה-X, במשימה שכונתה ASTRO-E II ((Suzaku.
שיגור זה היה חשוב מאוד עבור ג'אקסה, משום שבחמש השנים מאז כישלון שיגורו של לוויין ASTRO-E המקורי, נותרה יפן ללא טלסקופ בקרני ה־X.
שלושה מכשירים בתוך הלוויין: ספקטרומטר בקרינת X (XRS), ספקטרומטר הדמיה (XIS) וגלאי קרני X (HXD).
ואולם ה־XRS התגלה כלא יעיל בשל תקלות שגרמו ללוין לאבד את אספקת ההליום הנוזלי.
החללית הינודה (Solar-B), לוויין שמחליף את הלוויין היפני/אמריקאי/בריטי Yohkoh (Solar-A), שוגר ב־23 בספטמבר 2006.
ב־24 באוגוסט 2005, שיגרה סוכנות החלל היפנית את לווייני הניסוי OICETS ו־INDEX על גבי טיל דנפר רוסי.
משימת OICETS נועדה ליצור קשר אופטי עם הלוויין ארטמיס של סוכנות החל האירופית שהיה במרחק 40 אלף קילומטרים מ־OICETS.
הניסוי הצליח ב־9 בדצמבר של אותה שנה, כאשר נוצר הקשר.
במרץ 2006 הציגה הסוכנות באמצעות הלוויין OICETS את קשר הנתונים האופטי הראשון בין לוויין נמוך מסלול, ותחנה קרקעית תחילה ביפן, ולאחר מכן ביוני 2006, עם תחנה ניידת בגרמניה.
INDEX היה לוויין ניסוי במשקל 70 ק"ג שפעל במשך שלושה חודשים ונועד לנסות מספר פריטי ציוד ולתצפיות במסגרת משימת אורורה לחקר זוהר הקוטב.
לווייני תצפית על כדור הארץ
בינואר 2006 שיגרה סוכנות החלל היפנית בהצלחה את הלוויין Advanced Land Observation Satellite (ALOS/Daichi).
התקשורת בין ALOS ובין תחנות הקרקע ביפן ייעשה באמצעות תחנת הממסר קומאדה שהוקמה במהלך שנת 2002. פרויקט זה נמצא בלחץ מתמיד לשיגור בשל התקצרות חייו של לוויין הדור הקודם ADEOS II (Midori).
המשימה הבאה לתצפית על כדור הארץ, שנועדה לרשת את מידורי היא משימת GCOM.
כדי למזער את הסיכון וכדי להאריך את זמן המשימה, הוחלט כי היא תפוצל לשני לוויינים קטנים יותר.
GCOM תהיה בסופו של דבר סדרה של שישה לוויינים כשהראשון שבהם ישוגר בשנת 2010.
יפן שיגרה בפברואר 2005 את לוויין תצפית מזג האוויר MTSAT-1R (ראשי תיבות של Multi-Functional Transport Satellite 1R).
הצלחת השיגור הייתה חיונית ליפן, מכיוון שהלוויין הקודם, MTSAT-1 לא הצליח להגיע למסלול בשל תקלה במשגר מדגם H-2 ב-1999. יפן הסתמכה בתחזיות מזג האוויר על לוויין ישן שזמן פעולתו המתוכנן כבר עבר ועל לוויינים אמריקנים.
ב-18 בפברואר 2006 הצליחה סוכנות החלל היפנית לשגר את לוויין הגיבוי של MTSAT-1R, ששמו MTSAT-2 על סיפון משגר מדגם H-IIA.
כמשימה משנית, מסייעים שני לווייני החיזוי הללו גם לנתב את התנועה האווירית מעל יפן.
בתחילת שנת 2007 שיגרה יפן לוויין IGS נוסף.
השיגור של משימת הירח הדחויה סלן-קאגויה יצא לפועל לבסוף בספטמבר.
עוד תכננה יפן לשנת 2007 עוד מתכננת השנה הסוכנות לשגר את לוויין התקשורת WINDS שגם שיגורו נדחה פעמים רבות, ואשר יספק ליפן קישור מהיר יותר לאינטרנט.
סוכנות החלל היפנית מתכננת להתחיל להשתמש במשגר הלוויינים החדש H-II B.
הלוויין GOSAT (Greenhouse Gas Observing SATellite) אמור להיות משוגר כדי לסייע למדענים לקבוע ולנטר את צפיפות דו־תחמוצת הפחמן באטמוספירה.
הלוויין מפותח במשותף על ידי הסוכנות ועל ידי משרד האנרגיה היפני.
JAXA בונה את הלוויין והמשרד לאיכות הסביבה ממונה על הנתונים שיאספו.
מכיוון שתצפיות קרקעיות אינם מסוגלים לנטר את כל האטמוספירה של כדור הארץ ומכיוון שגזים אלה אינם מפוזרים באופן אחיד ברחבי העולם, יוכל הלוויין GOSAT לאסוף נתונים מדויקים יותר ולמלא את הפערים בכיסוי העולמי, במקומות בהם לא נערכו תצפיות קרקעיות.
הסוכנות גם שוקלת הוספת חיישנים לאיתור מתאן וגזי חממה אחרים ללוויין, אף כי התוכניות עדיין אינן שלמות.
משקלו של הלוויין כ-1,650 ק"ג והוא צפוי לפעול כחמש שנים.
GOSAT ישוגר ביחד עם הלוויין SDS-1.
משימה זו היא משימת המשך למשימה המוצלחת TRMM.
הסוכנות היפנית תפתח את המכ"ם ותספק את המשגר.
סוכנויות חלל אחרות השותפות בפרויקט - הסוכנות הסינית, ההודית והאירופית - יספקו את הלוויין.
מטרת המשימה היא למדוד את תפוצת הגשם בעולם.
ואולם בשל מגבלות תקציב של נאס"א, נדחה מועד שיגורו של הלוויין ל-2010 לפחות.
בשנת 2009 צפויה JAXA לשגר את הלוויין הראשון בסדרת Quasi Zenith Satellite System (QZSS), שהיא תת-מערכת ל-GPS האמריקני.
מיד לאחר מכן צפויים להיות משוגרים שני לוויינים נוספים.
אחד מהם יהיה במצב שבו נקודת הקודקוד של מסלולו תהיה מעל יפן.
משימת QZSS היא המשימה העצמאית הגדולה האחרונה המתוכננת של יפן.
נכון לעכשיו לא מומנו משימות נוספות מעבר לכך.
יוצאת הדופן היחידה היא תוכנית IGS שתמשיך גם מעבר לשנת 2008. בכל אופן נראה שיפן מבקשת להתקדם בשיגור לווייני התצפית על כדור הארץ מסדרת GCOM כממשיכים למשימת ADEOS.
השיגור הראשון מתוכנן ל-2010. בשנת 2009 מתכננת יפן לשגר גרסה חדשה של ה-IGS ברזולוציה משופרת של 60 סנטימטרים.
יפן לא פיתחה יכולת שיגור מאוישת לחלל.
תחת זאת מתקיימים קשרים בין יפן למדינות אחרות בעלות יכולת זו - רוסיה וארצות הברית.
היפני הראשון שטס לחלל היה הקוסמונאוט טויהירו אקיאמה, עיתונאי יפני שהמריא בחללית סויוז TM-11 בדצמבר 1990. הוא בילה שבעה ימים בתחנת החלל מיר במה שהסובייטים אז כינו המשימה המסחרית הראשונה לחלל ששילשלה לכיסם 14 מיליון דולרים.
האסטרונאוט המקצועי הראשון של מה שכונה אז NASDA היה מאמורו מוהרי שהמריא ב-1999 במעבורת החלל במשימה STS-47. במסגרת התוכנית החדשה הציבה לעצמה JAXA מטרה לבנות מוצב מאויש על הירח בשנת 2030. האסטנואוטים ישוגרו לירח בסביבות שנת 2020 והמוצב יוקם בהדרגה במשך כעשור.
ב-10 באוגוסט 2013, שוגר קירובו האסטרונאוט הרובוטי הראשון אל תחנת החלל הבינלאומית, כדי ללוות את האסטרונאוטים שם כדי להפיג את בדידותם.
הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי היא ארגון של ממשלת ארצות הברית, הממונה על סיוע החוץ האזרחי שמושיטה ארצות הברית למדינות שונות בעולם.
הסוכנות היא גוף עצמאי, אך פועלת בהתאם להנחיות מדיניות החוץ של מחלקת המדינה.
ראשיתה של הסוכנות בתוכנית מרשל לשיקום אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה.
במתכונתה הנוכחית פועלת הסוכנות מאז נחקק חוק סיוע החוץ (Foreign Assistance Act) ב-1961.
מטה הסוכנות ממוקם בבניין רונלד רייגן בוושינגטון די.
סי., ול-USAID יש משרדים ביותר מ-100 מדינות ברחבי העולם.
הסוכנות פועלת בתחומי בריאות, סיוע בעת אסונות, פיתוח חברתי-כלכלי, הגנה על הסביבה, ממשל דמוקרטי וחינוך.
USAID היא אחת מסוכנויות הסיוע הרשמיות הגדולות בעולם ומהווה יותר ממחצית מכלל הסיוע החוץ האמריקאי.
לסוכנות יש נציגויות בלמעלה מ-100 מדינות, בעיקר באפריקה, אסיה, אמריקה הלטינית, המזרח התיכון ומזרח אירופה.
בתחילת שנת 2025 הכריז ממשל טראמפ השני על שינויים מפליגים ב-USAID.
כמעט כל העובדים הוצאו לחופשה מנהלית, מתוך 10,000 עובדים בכוונת הממשל להותיר פחות מ־300, ובנוסף בכוונת הממשל לאחד את הסוכנות עם מחלקת המדינה של ארצות הברית.
הרעיון למתן סיוע בין-לאומי לפיתוח וסיוע הומניטרי כנדבך אסטרטגי ממדיניות החוץ האמריקאית התעורר בסוף מלחמת העולם השנייה עם תוכנית מרשל.
בין השנים 1947 ל-1949, תוכנית מרשל הייתה המאמץ הראשון בקנה מידה גדול לספק סיוע לפיתוח למדינות זרות, בעיקר בנות הברית האירופיות של ארצות הברית.
בשנת 1949 החליט נשיא ארצות הברית הארי טרומן לנצל את הצלחת תוכנית מרשל על ידי יצירת תוכנית נקודה ארבע כדי לסייע לכלכלות מתפתחות, על ידי ייצוא כישורים והון אמריקאי למדינות כחלק המאבק בברית המועצות.
התוכנית הוכרזה בנאום בנאום ההשבעה של טרומן.
החל משנת 1952, תוכנית נקודה ארבע הופעלה באמצעות הקמת סוכנויות ממשלתיות: מינהלת שיתוף הפעולה הבין-לאומי (International Cooperation Administration), מינהלת פעולות החוץ (the Foreign Operations Administration), קרן הלוואות הפיתוח (the Development Loan Fund) וסוכנות לביטחון ההדדי (the Mutual Security Agency), שפעולותיהן תואמו במידה רבה על ידי מחלקת המדינה.
הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי הוקמה בנובמבר 1961, תוך שהיא מתבססת על סוכנויות סיוע קודמות, כולל כוח אדם, תקציבים ונוהלי עבודה קיימים.
עוד לפני הקמתה, פעלה סוכנות קודמת עם כ-6,400 עובדים אמריקאים בשליחויות למדינות מתפתחות, מספר גבוה יותר ממה שהיה ל-סוכנות ברוב השנים לאחר מכן.
עם כניסתו לתפקיד ב-1961, הנשיא ג'ון קנדי ייסד את חיל השלום והציע לאחד את ניהול הסיוע לפיתוח תחת סוכנות אחת.
הסוכנות הוקמה בצו נשיאותי ובמאי הוא הציג לקונגרס את "חוק הפיתוח הבין-לאומי", אשר הפך לחוק הסיוע החוץ-אמריקאי בספטמבר.
בנובמבר חתם קנדי על החוק והורה למזכיר המדינה להקים את סוכנות USAID כממשיכת דרכן של סוכנויות קודמות.
ממטרת סוכנות זו הייתה להתמודד עם השפעת ברית המועצות במהלך המלחמה הקרה ולקדם את הכוח הרך של ארצות הברית באמצעות פיתוח סוציו-אקונומי של מדינות מתפתחות.
הסוכנות הוקמה כסוכנות קבועה עם אוטונומיה ניהולית תחת הנחיות מדיניות של מחלקת המדינה, במטרה להפעיל תוכניות סיוע טכני ופיננסי למדינות בעלות הכנסה נמוכה.
מבנה זה נותר בעינו לאורך השנים.
המטרות המרכזיות של הסוכנות במדינות במדינות עולם שני ושלישי הן:
הקלה בעוני: פעילות הקלה בעוני כוללות תמיכה הבריאות הציבור ושירותי חינוך המיועדים לעניים ביותר.
הסוכנות גם עזרה בניהול סיוע במזון שסופק על ידי מחלקת החקלאות של ארצות הברית.
שיתוף פעולה טכני בנושאים גלובליים, כולל איכות הסביבה
אינטרסים לאומיים של ארצות הברית: קרן התמיכה הכלכלית (ESF - Economic Support Fund) משתמשת בסיוע כלכלי לקידום יעדים פוליטיים ואסטרטגיים של ארצות הברית במדינות בעלות חשיבות מיוחדת למדיניות החוץ של ארצות הברית.
נכון לדוח משנת 2015, 90% מהסיוע הכלכלי לקידום האינטרסים של ארצות הברית הועבר באמצעות הסוכנות.
פיתוח סוציו-אקונומי: במטרה לסייע למדינות בעלות הכנסה נמוכה להשיג פיתוח חברתי-כלכלי בר-קיימא, USAID מסייעת למדינות בשיפור ניהול המשאבים שלהן.
סיוע שהקרן מספקת כוללים בין היתר ייעוץ טכני, הכשרה, מלגות, סחורות וסיוע כספי.
באמצעות מענקים וחוזים, USAID מייצרת שיתופי פעולה עם המגזר הפרטי וסוכנויות ממשלתיות אחרות בארצות הברית, אוניברסיטאות וארגונים לא ממשלתיים להשתתף בסיוע זה.
הסוכנות מפעילה מגוון רחב של תוכניות סיוע במדינות מתפתחות, מתוך מטרה לשפר את תנאי החיים ולתרום ליציבות אזורית ובין-לאומית.
פעילותה מתמקדת במספר תחומים עיקריים:
הסוכנות משקיעה משאבים רבים במערכות הבריאות במדינות מתפתחות, מתוך מטרה לשפר את תוחלת החיים ולהיאבק במחלות זיהומיות.
השקעות בחיסונים, טיפולים רפואיים והכשרת צוותים רפואיים להתמודדות עם מגפות כמו HIV/איידס, מלריה ושחפת.
USAID מספקת סיוע נרחב למאבק ב-HIV/איידס ברחבי העולם, בעיקר באמצעות תוכנית החירום של נשיא ארצות הברית לסיוע נגד איידס (PEPFAR).
תוכנית זו, שהושקה בשנת 2003, וההערכה כי שהיא הצילה יותר מ-26 מיליון בתי אדם מאז הקמתה.
שיפור תשתיות רפואיות, אספקת ציוד רפואי, הכשרת צוותים רפואיים ושיפור הנגישות לשירותי בריאות.
מימון תוכניות ללידה בטוחה, תזונת תינוקות וגישה לטיפולים רפואיים ראשוניים.
סיוע למדינות בהקמת מרפאות כפריות ומתן טיפולים רפואיים באזורים נידחים.
הסוכנות פועלת להבטחת אספקת מזון בריאה ובת קיימא במדינות הסובלות ממשברים תזונתיים.
הכשרת חקלאים, מתן גישה לטכנולוגיות חקלאיות חדשניות והנגשת אשראי לתמיכה בייצור חקלאי.
הפחתת הרעב על ידי הפצת סיוע תזונתי, הקמת מערכות חלוקת מזון יעילות, ושיפור ניהול משאבי מים וקרקע.
פיתוח חקלאות בת-קיימא, ייעוץ לשימוש במקורות אנרגיה חלופיים, ושיפור הגישה להשקיה במדינות צחיחות.
הסוכנות פועלת במצבי חירום כדי לסייע לקהילות שנפגעו מאסונות טבע, מגפות, מלחמות ועימותים פוליטיים.
אספקת מזון, תרופות ומים נקיים – במצבים של רעב או אסונות טבע.
תמיכה בשיקום קהילות שנפגעו – סיוע בבנייה מחדש של בתים, בתי ספר ותשתיות.
סיוע לפליטים ועקורים פנימיים – שיפור התנאים במחנות פליטים ומתן פתרונות ארוכי טווח לשיקום האוכלוסייה.
הסוכנות משקיעה בחינוך על מנת להעצים קהילות ולעודד פיתוח כלכלי במדינות מתפתחות.
שיפור תוכניות לימודים, הכשרת מורים ובניית בתי ספר.
תמיכה באוניברסיטאות מקומיות ובמתן הכשרות מקצועיות בתחומים רלוונטיים לשוק העבודה.
עידוד השכלה בקרב נשים ונערות, במיוחד במדינות שבהן שיעורי הנשירה של ילדות גבוהים.
דמוקרטיה, שלטון החוק וזכויות אדם
הסוכנות פועלת לקידום דמוקרטיה וממשל תקין במדינות מתפתחות, תוך חיזוק מוסדות שלטון והגברת השתתפות האזרחים בתהליכים דמוקרטיים, ואף תומכת בגורמי אופוזיציה ומחאה וארגוני זכויות אדם במדינות זרות אשר לדעתה יחזקו את המבנה הדמוקרטי.
תמיכה ברשויות בחירות מקומיות, פיקוח על תהליכי הצבעה והכשרת גורמי ממשל.
חיזוק מוסדות ממשלתיים, הכשרת פקידים ציבוריים, ולחימה בשחיתות.
מימון פעילויות של ארגונים הפועלים לשמירה על חירויות אזרחיות וזכויות מיעוטים.
הסוכנות פועלת לקידום צמיחה כלכלית במדינות מתפתחות באמצעות תמיכה ביזמות, יצירת מקומות עבודה ושיפור מערכות פיננסיות.
תמיכה בעסקים קטנים ובינוניים – מתן אשראי והדרכה לעסקים במדינות מתפתחות.
קידום חדשנות טכנולוגית – עידוד פיתוחים טכנולוגיים בתחומי הבריאות, האנרגיה והחקלאות.
יצירת תשתיות כלכליות – פיתוח מערכות תחבורה, חשמל ותקשורת שיאפשרו צמיחה כלכלית.
הסוכנות האמריקאית לפיתוח בין לאומי מסייעת למעל ל-31 מדינות אזורי אסיה ואוקיאניה ואפריקה שמדרום לסהרה.
מדינות אלו קיבלו מארצות הברית לפחות רבע מסך סיוע החוץ שלהן.
איי מרשל, מיקרונזיה ותאילנד באסיה ובוטסואנה ואסוואטיני באפריקה שמדרום לסהרה היו תלויות בארצות הברית עבור יותר ממחצית מסיוע החוץ שלהן.
אזור המזרח התיכון וצפון אפריקה קיבל כמעט מחצית מהסיוע שחולק בתחום השלום והביטחון.
ישראל, אפגניסטן ומצרים היו המוטבות העיקריות.
אזור אפריקה שמדרום לסהרה, שקיבל עיקר מהסיוע שחולק בתחום הבריאות והסיוע ההומניטרי.
למשל, הסוכנות תמכה בתוכניות נגד מלריה בקניה ובגאנה.
המדינות נתמכו 434 מיליון דולר ו-334 מיליון דולר בהתאמה כדי להילחם במחלה.
בין השנים 2014 ל-2024, אפגניסטן הייתה מקבלת הסיוע הגדולה ביותר הסוכנות האמריקאית לפיתוח בין לאומי, עם סכום כולל של כ-53.1 מיליארד דולר.
עיקר הסיוע הופנה לתחום הביטחון והייצוב, וכלל תמיכה בבניית הצבא, המשטרה והמוסדות הממשלתיים כדי להיאבק בטליבאן ולבסס שלטון מרכזי יציב.
מעבר לכך, הסיוע כיוון גם לפיתוח כלכלי, בניית תשתיות, חיזוק מערכות בריאות וחינוך, והעצמת נשים באזורים כפריים.
בנוסף, סופק סיוע הומניטרי נרחב לאוכלוסיות עקורות.
לאחר נסיגת הכוחות האמריקאיים ב-2021 ועליית שלטון הטליבאן, הסיוע הישיר לממשלה הופסק, אך חלק מהסיוע ההומניטרי המשיך לעבור דרך גופים בינלאומיים, כגון האו"ם וארגוני סיוע לא ממשלתיים, כדי למנוע קריסה מוחלטת של מערכות הבריאות והתזונה במדינה.
בשנות הארבעים והחמישים של המאה הקודמת, חתמה הסוכנות חוזים עם חברות פרטיות או עם יחידים למתן שירותים מומחים, שנמשכו מכמה שבועות ועד מספר שנים.
בעקבות צורת העסקה זו, עלתה השאלה האם יש להקצות משימות אלו לעובדי ממשלת ארצות הברית במשרות קבועות.
עם התפשטות הסיוע הטכני ברמה העולמית בתחילת שנות ה-50 עלה הצורך שוב לשלב מומחים חיצוניים.
אולם, היו נציגי קונגרס שדרשו להפחית משמעותיות בכוח האדם הממשלתי ב-1953. עד שנת 1955, הסוכנות חזרה להעסיק בחוזים לטווח קצר (לעומת העסקת עובדים במשרות קבועות).
הסוכנות מציינת כי "סיוע זר של ארצות הברית תמיד שימש למטרה כפולה – קידום האינטרסים של מדיניות החוץ של אמריקה בהרחבת הדמוקרטיה והשווקים החופשיים, תוך שיפור חייהם של אזרחי העולם המתפתח." בשנת 2008, דו"ח מצא שכ-40% מכספי הסיוע שהושקעו באפגניסטן חזרו למדינות התורמות באמצעות רווחים תאגידיים, משכורות יועצים ועלויות נוספות.
למרות שהסוכנות בוחרת קבלנים באופן רשמי על בסיס תחרותי ואובייקטיבי, קבוצות פיקוח, פוליטיקאים, ממשלות זרות ותאגידים האשימו לעיתים את הסוכנות בכך שהתהליך המכרזי שלה הושפע בצורה בלתי הולמת מהאינטרסים הפוליטיים והפיננסיים של הממשל הנשיא הנוכחי.
תחת ממשל בוש, למשל, התברר כי כל חמישה שותפים ליישום שנבחרו להגיש הצעות על חוזה שיקום עיראק בשווי 600 מיליון דולר נהנו מקשרים קרובים לממשל.
ויליאם בלום טען שבשנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70, שמרה הסוכנות על "מערכת יחסים קרובה עם CIA, ונציגי הסוכנות פעלו לעיתים בחו"ל תחת מסווה הסוכנות." המשרד לביטחון הציבורי משנות ה-60, שהיה בעבר חלק מ-USAID וכעת מפורק, הוזכר כדוגמה לכך, כששימש כחליפה להכשרת משטרת חוץ בשיטות נגד מהומות (כולל טכניקות עינוי).
בשנת 2008, בנימין דנגל כתב בעיתון The Progressive כי ממשלו של ג'ורג' בוש השתמש ב-USAID למימון מאמצים בבוליביה ל"ערער את ממשלתו של מוראלס ולגייס את התנועות החברתיות הדינמיות של המדינה לטובת המטרות שלו"—בדומה לניסיונות שנעשו בוונצואלה ובאופן מסורתי ברחבי אמריקה הלטינית.
בין השנים 2010 ל-2012, ניהלה הסוכנות את ZunZuneo, אתר רשת חברתית בדומה לטוויטר, בניסיון לעורר התפרצויות נגד ממשלת קובה.
מעורבותה הוסתרה על מנת להבטיח את הצלחת המשימה.
התוכנית הייתה למשוך משתמשים עם תכנים שאינם שנויים במחלוקת עד להגעה למסה קריטית, ולאחר מכן להכניס מסרים פוליטיים נוספים.
בשיאה, יותר מ־40,000 קובנים לא חשודים השתתפו בפלטפורמה.
מבקרים האשימו את הסוכנות ככלי ל-התערבות אמריקאית.
בנוסף, האשימו את הסוכנות בביצוע פעולות פוליטיות סמויות בחו"ל, תוך טענה לשיתוף פעולה עם ה-CIA במאמצים לשינוי משטר ובקבלת החלטות מימון שנויים במחלוקת, דבר שהוביל למתחים ביחסים עם כמה ממשלות זרות.
מחקרים מצאו קשרים בין רמות הסיוע הזר של ארצות הברית לבין חברות מדינות במועצת הביטחון של האו"ם, מה שמעיד על שימוש בסיוע כדי להשפיע על הצבעות במועצה.
בשנת 1990, לאחר שתימן הצביעה נגד החלטה לקואליציה בראשות ארצות הברית להשתמש בכוח נגד עיראק, השגריר האמריקאי באו"ם תומאס פיקרינג אמר לשגריר האו"ם של תימן, "זו הייתה ההצבעה היקרה ביותר 'לא' שהצבעת אי פעם." תוך ימים ספורים, הסוכנות הפסיקה את פעילותה והמימון בתימן.
רשימת הטרור של משרד המדינה
הסוכנות דורשת מארגונים לא ממשלתיים לחתום על מסמך בו הם מוותרים על טרור, כתנאי לקבלת מימון.
אסאם עבדול רחמן, מתאם המדיה של רשת הארגונים הפלסטיניים הלא ממשלתיים, גוף המייצג 135 ארגונים בהגדה המערבית וברצועת עזה, אמר כי הארגון שלו "מביע התנגדות למימון מותנה פוליטית".
בנוסף, החזית העממית לשחרור פלסטין, המופיע כארגון טרור על ידי משרד המדינה של ארצות הברית, טען שהתנאי של הסוכנות אינו אלא ניסיון "להטיל פתרונות פוליטיים המוכנים במטבחים של סוכנויות המודיעין המערביות כדי להחליש את זכויות ועקרונות הפלסטינים, ובפרט את זכות השיבה".
ויתור על זנות וסחר מיני
בשנת 2003, הקונגרס אישר חוק המספק כספי ממשלת ארצות הברית לקבוצות פרטיות במטרה להילחם במחלת האיידס ובמחלות נוספות ברחבי העולם באמצעות מענקי הסוכנות.
אחד מהתנאים שהוטלו על מקבלי המענקים היה דרישה להחזיק ב"מדיניות המתנגדת במפורש לזנות ולסחר מיני".
בשנת 2013, בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע שהתנאי מפר את איסור ההתבטאות הכפויה על פי תיקון הראשון של חוקת ארצות הברית.
במשך 30 שנה, USAID הייתה התורמת הזרה העיקרית לתכנון המשפחה בפרו.
עד שנות ה-90, לממשלת פרו הייתה מחויבות נמוכה לספק שירותים לתכנון משפחה.
הסוכנות העניקה אמצעי מניעה וסיוע טכני לארגונים לא ממשלתיים כדי לספק שירותי תכנון משפחה, בעיקר באמצעות תוכניות במרפאות.
ארגוני ימין שמרני בארצות הברית התנגדו למערבות הסוכנות בפעילות לתכנון המשפחה ולחצו על חברי קונגרס רפובליקנים לבדוק את הנושא.
בפברואר 1998, תת-ועדה של ועדת בית הנבחרים של ארצות הברית ליחסים בינלאומיים, קיימה שימוע בנושא "תוכנית בקרת האוכלוסייה בפרו".
שם עלו טענות כי USAID מימנה עיקור כפוי בפרו.
אך, התת-ועדה מסיקה כי המימון של הסוכנות לא תמך בהפרות שבוצעו על ידי ממשלת פרו.
חקירת המפקח הכללי של USAID בנוגע למימון הקשור לטרור
לפי דו"ח מפברואר 2024, המפקח הכללי של USAID פתחה בחקירה בשנת 2023 נגד הסוכנות בגין הענקת $110,000 בשנת 2021 לארגון Helping Hand for Relief and Development (HHRD), עמותה במישיגן אשר נחשבת בעיני הרפובליקנים בוועדת ענייני חוץ של הבית בשנים האחרונות כבעלת קשרים לארגוני טרור בדרום אסיה.
באוגוסט 2023, יחידת התמיכה בבדיקת הרקע של USAID אישרה את זכאות HHRD לקבלת המענק.
בשנת 2024, חוקרים מאוניברסיטת ג'ורג' מייסון דיווחו כי הטענות נגד HHRD היו חלק מקמפיין שמטרתו לפגוע בארגונים מוסלמיים אמריקאים גדולים, בהתבסס על מניפולציה של מידע שאינו מבוסס היטב.
בשנת 2025, ממשל טראמפ האשים את הסוכנות ב"בזבוז כמויות אדירות של כסף ממסי הציבור" במשך מספר עשורים, כולל במהלך הנשיאות הראשונה של טראמפ בין השנים 2017 ל-2021. הממשל הדגיש רשימה של שני-עשרה פרויקטים, בסך כולל של כ-400 מיליון דולר — פחות מ-1% מתקציב השנתי של הסוכנות.
בין הדוגמאות שצוינו היו 1.5 מיליון דולר להכללת עובדים מהקהילה הלהט"בית במקום העבודה בסרביה, 2.5 מיליון דולר לבניית מטענים לרכבים חשמליים בווייטנאם, 6 מיליון דולר לקידום התיירות במצרים, ו"מאות מיליוני דולרים" (הסכום הגדול ביותר) שלכאורה הוקצו כדי למנוע חקלאים באפגניסטן מלגדל אופיום, דבר שהועיל לכוחות הטליבאן.
בודקי העובדות מצאו כי הטענות הללו היו במידה רבה שגויות, "מוטעות מאוד" או שגויות.
הסוכנות ספגה ביקורת על כך שהיא פועלת לעיתים קרובות לקידום אינטרסים גאופוליטיים של ארצות הברית, ולא רק לסיוע הומניטרי.
כך למשל, נטען כי הארגון תמך בהפרטה במדינות מתפתחות, גם כאשר הדבר עורר התנגדות מקומית.
בנוסף, USAID הואשמה בהתערבות פוליטית ברוסיה ואוקראינה בשנים האחרונות.
לפי דו"ח של NGO Monitor, מתוך מיליארדי הדולרים שהעבירה USAID לרצועת עזה, חלק משמעותי הגיע למשרד בשליטת חמאס שניתב את הכספים לבניית תשתיות טרור.
שינויים תחת ממשל טראמפ השני
ב-24 בינואר 2025, הנשיא טראמפ הורה על הקפאת הסיוע החוץ-אמריקאי, ובעקבות זאת פוטרו או הוצאו לחופשה למעלה מ-1,000 עובדים.
ראש הסגל מאט הופסון התפטר.
המפקח הכללי של הסוכנות הוציא דו"ח על הפסקת ההוצאות והחיתוכים בצוות, וציין כי פעולות אלו הגבילו את מאמצי הסוכנות להבטיח שכספיה המופצים "לא יועילו לטרוריסטים ולתומכיהם".
המפקח הכללי גם הזהיר כי 489 מיליון דולר במענקי מזון הומניטריים עלולים להיהרס עקב חיתוכי הצוות והנחיות לא ברורות.
משרד כוח האדם הנשיאי של הבית הלבן פיטר את המפקח הכללי ביום שאחרי, למרות חוק המחייב מתן הודעה של 30 יום לקונגרס לפני פיטוריו של מפקח כללי.
ב-3 בפברואר, אילון מאסק הודיע כי הוא וטראמפ פועלים לסגירת הסוכנות, ומזכיר המדינה מרקו רוביו הכריז על מיזוגה למחלקת המדינה, צעד שחוקיותו שנויה במחלוקת.
ב-6 בפברואר, הוכרז כי כל עובדי הסוכנות יוצאו לחופשה מנהלית, למעט עובדים חיוניים, ונותרו רק 294 מתוך למעלה מ-10,000. פרויקטים גלובליים רבים, כולל תוכניות למאבק במחלות וסיוע באוקראינה, הוקפאו.
בעקבות זאת, הוגשה תביעה לבית המשפט המחוזי בדרישה לעצור את סגירת הסוכנות.
ב-7 בפברואר, השופט קרל ניקולס הוציא צו מניעה זמני המונע את הוצאת העובדים לחופשה ועצירת פעילות הסוכנות.ב-3 בפברואר 2025, דוברת הבית הלבן קרוליין לוויט ביקרה ארבע הוצאות שלכאורה נחשפו על ידי DOGE.
בודקי העובדות מצאו כי מספר מהמענקים הנטענים כבזבוזיים נוהלו למעשה על ידי משרד המדינה, ולא על ידי סוכנות ה-USAID.
שופט המחוז האמריקאי קרל ניקולס, בהוראתו מ-2025 לחסימת ממשל טראמפ מלהעביר חלק מעובדי הסוכנות לחופשה, "ציין שלמרות טענת טראמפ בדבר 'שחיתות והונאה' מסיביות בסוכנות, לעורכי הדין הממשלתיים לא הייתה כל תמיכה לטענה זו בבית המשפט".
הסוכנות הלאומית לבטיחות בתעופה (באיטלקית: Agenzia Nazionale per la Sicurezza del Volo; בראשי תיבות: ANSV) היא סוכנות חקירות ממשלתית באיטליה שחוקרת תאונות כלי טיס שונים.
הסוכנות כפופה לנשיא מועצת השרים של איטליה ומוסרת לו את המלצותיה, מסקנותיה ודו"חות מחקירת תאונות תעופה שונות.
הסוכנות הוקמה ב-25 בפברואר 1999 ונשיא הסוכנות מתמנה לתפקיד על ידי נשיא המדינה.
המזכ"ל ממונה על ידי ראש הממשלה בתיאום עם שר התשתיות והתחבורה של איטליה.
בצמוד לסוכנות זו פועלת גם הסוכנות הלאומית לבטיחות הרכבות (Agenzia Nazionale per la Sicurezza delle Ferrovie) האחראית לחקירת תאונות ותקריות על מסילות הברזל האיטלקיות.
הסוכנות האירופית לתרופות היא סוכנות רגולציה של האיחוד האירופי להערכת מוצרים רפואיים ותרופות.
הסוכנות הוקמה ב־1995 במימון האיחוד האירופי והתעשייה הפרמצבטית, זאת בניסיון להגביר את שיתוף הפעולה ולשפר את הסנכרון בין גופי הרגולציה הקיימים במדינות האיחוד.
בין התופעות עימן ביקשו המייסדים להתמודד היו הפרוטקציוניזם במנהלי אישור התרופות השונים, שבהם תרופות מתחרות לתרופות בייצור מקומי לא אושרו לעיתים, והעלויות הגבוהות שהושתו על חברות התרופות שנאלצו להגיש בקשות אישור במספר רב של גופים.
הדיונים בין הממשלות השונות על הקמת הסוכנות ארכו כ־7 שנים.
עם הקמתה הוסכם שמטה הסוכנות ימוקם בלונדון, מאחר שהממלכה המאוחדת מהווה מרכז בינלאומי לפיתוח תרופות.
וב-2014 עברה הסוכנות למגדל משרדים שהוקם למענה במרכז העסקים קנרי וורף במזרח לונדון.
במאי 2004, בעקבות הרחבת האיחוד האירופי והצטרפות שמונה מדינות ממזרח אירופה, הורחב תחום השיפוט של הסוכנות והיא יישמה את הכללים שלה על ייצור ושיווק תרופות גנריות זולות במדינות אלו.
מאחר שההכנסה הממוצעת לנפש הייתה נמוכה ותקציבי הבריאות נמוכים יותר הן היו תלויות יותר בתרופות גנריות.
בנוסף היה נהוג לייצר בהם תרופות גנריות גם עם לא פג תוקף הפטנט על תרופת המקור.
ביוני 2009 ישראל והאיחוד האירופי חתמו על הסכם, שנכנס לתוקף בינואר 2010, על הכרה של הסוכנות האירופית בבדיקת תרופות הנעשית במשרד הבריאות בישראל, כך שיצואניות תרופות ישראליות יהיו פטורות מבדיקות מעבדה נוספות באירופה, ויידרשו לעמוד רק בביקורת תקופתית של משרד הבריאות.
גם תרופות אשר מיובאות לישראל ממדינות האיחוד האירופי יזכו להכרה דומה, והחלו להיות פטורות מביצוע בדיקות נוספות בארץ.
ביוני 2016, בעקבות פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי, החלה הסוכנות לחפש מיקום חדש למטה שלה, במקום המטה בלונדון.
בנובמבר 2017 הוכרז שהמטה יעבור לאמסטרדם.
בינואר 2019 נסגר המטה בלונדון ועבר לאמסטרדם.
הסוכנות ביקשה לבטל את חוזה השכירות ארוכת הטווח עם "קבוצת קנרי וורף" בעלת המבנה, שאומר היה להימשך עד שנת 2039 בעלות של חצי מיליארד ליש"ט, אך היא סירבה וזכתה בתביעה משפטית שהוגשה נגדה.
הסוכנות נאלצה להמשיך לשלם את דמי השכירות, אך השכירה את המבנה בשכירות משנה לחברת WeWork.
EMA מגנה על בריאות הציבור ובעלי החיים ב־27 מדינות חברות באיחוד האירופי, כמו גם במדינות האזור הכלכלי האירופי (EEA), במטרה שכל התרופות הקיימות בשוק האיחוד האירופי הן בטוחות, יעילות ואיכותיות.
היא גם ממלאת גם תפקיד בתמיכה במחקר וחדשנות בענף התרופות, ומקדמת חדשנות ופיתוח תרופות חדשות על ידי חברות מיקרו, קטנות ובינוניות אירופאיות.
הוועדות המדעיות של EMA מספקות המלצות עצמאיות לגבי תרופות לשימוש אנושי ווטרינרי, על בסיס הערכה מדעית מקיפה של נתונים.
הסוכנות מקבילה בפעולתה באופן חלקי למנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), אך בניגוד ל־FDA, המבנה שלה אינו ריכוזי.
הסוכן הנרי היא קומדיית מצבים אמריקאית לנוער, המשודרת בערוץ ניקלודיאון.
הסדרה שודרה מ-26 ביולי 2014 עד ל-21 במרץ 2020. בסדרה מככבים ג'ייס נורמן, קופר ברנס, ריאל דאונס, שון ריאן פוקס ואלה אנדרסון.
התוכנית נוצרה על ידי דן שניידר ודנה אולסן.
ב-28 במרץ אותה השנה, כשבוע בלבד לאחר סיום הסדרה, עלתה סדרת ההמשך, "סוכני העל" ("Danger Force") שבה ג'ייס נורמן (הנרי) הגיע לתפקידי קמע ב4 פרקים לאורך כל הסדרה.
לסדרת ההמשך חזרו ריי מנצ'סטר / קפטן מן (קופר בראנס) ושוואז שוורץ (מייקל ד.
כהן), יחד עם צוות שחקנים חדש.
הסדרה החלה לתפוס תאוצה, אך הסתיימה ב-21 בפברואר 2024, לאחר 3 עונות ו65 פרקים.
בנובמבר 2024, שירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" הודיע על עלייתו של "הסוכן הנרי: הסרט", שבסופו של דבר יצא בפברואר 2025. בישראל, הסרט זמין לצפייה רק בערוץ TeenNick.
פנייה לערך מורחב יותר: יקום הסוכן הנרי.
העלילה מתמקדת בהנרי הארט, נער בן 13, שמחפש עבודה ומוצא משרה של מנקה בחנות תמהונית בשם "גרוטאות ועוד".
הנרי מגלה שמתחת לחנות נמצאת המאורה של גיבור העל של העיר סוולויו - "קפטן מן" (שזהותו הרגילה היא בשם ריי מנצ'סטר).
להנרי מתברר שמשרתו היא להיות עוזרו של "קפטן מן".
הוא הופך לעוזרו ומקבל את הכינוי "קיד דאנג'ר" (בעברית: "ילד סכנה").
ריי משביע את הנרי שלא יגלה את האמת לגבי עבודתו, אך חברתו הטובה שרלוט מגלה שהנרי הוא ילד סכנה כבר בפרק הרביעי של הסדרה.
לאחר מכן מסכים ריי לקבל את שרלוט בתור עובדת במקום.
בהמשך העונה הראשונה מצטרף גם שוואז, מכר של ריי מהעבר.
בפרק האחרון של העונה השנייה מגלה גם ג'ספר, חברו של הנרי, את זהותו הסודית.
ריי רוצה למחוק את הזיכרון של ג'ספר, אך הנרי מספר לריי על חברותו רבת השנים עם ג'ספר.
ריי נמלך בדעתו ולבסוף מקבל גם את ג'ספר לעבודה.
בעונה החמישית מגלה פייפר, אחותו של הנרי, צינור שמוביל למאורה.
היא רואה את ריי והנרי הופכים לקפטן מן וילד סכנה.
לאחר שפייפר מוכיחה את עצמה כיעילה היא מתקבלת לעבודה, למרות דאגתו של הנרי לשלומה.
באחד מארבעת הפרקים האחרונים של העונה החמישית ושל הסדרה כולה, לאחר שהנרי "פורש" מתפקידו כילד סכנה, הוא מגלה להוריו על זהותו הסודית שהייתה.
בעונה הראשונה המכילה 25 פרקים, נראים הנרי וריי לבדם בעזרה תמנוהית מאוד של ג'וץ, עובד שריי שכר שיהיה במעלה המן-ערה, בחנות "גרוטאות ועוד".
בפרק הרביעי בעונה, לאחר ששרלוט גילתה את סודו של הנרי, ריי מסכים לה לעבוד יחד איתם, והיא משמשת כהאקרית מחשבים.
בפרק העשירי בעונה נראה לראשונה שוואז, איש נמוך עם מבטא מצחיק, אשר מתגלה כי הוא בנה את כל המן-ערה והוא מדען גאון.
לאחר התלבטויות רבות, ריי מחליט לאשר לו לחזור לצוותו.
מסוף העונה הראשונה גוץ' לא נראה יותר.
העונה השנייה מכילה 19 פרקים, אשר בפרק האחרון ג'ספר, חברו הטוב ביותר של הנרי, מגלה את סודו של הנרי לאחר תקרית שהשתבשה.
בפרק ה-18 בעונה, שודר פרק ספיישל כפול הנקרא "סכנה ורעם", המבשרת על שיתוף פעולה קצר עם עוד אחת מהסדרות הכי מצליחות של ניקלודיאון: "משפחת רעם".
העונה השלישית מכילה 20 פרקים.
בפרק הראשון לעונה מצטרף רשמית לצוות ג'ספר, לאחר שבסיום העונה השנייה גילה על סודו של הנרי.
בעונה שודרו מספר פרקים מוכרים, כגון שני פרקי "פולשי החלל".
עונה זו נחשבת לעונה הכי "אייקונית" של כל הסדרה.
במהלך העונה הוצג פרק הנקרא "מהיר או מסוכן", המציג את הנבל הראשי של הסדרה לראשונה: דרקס.
בעונה גם מופיע הפרק הכי מצליח של כל הסדרה, "התחמקות מסוכנת", שקיבל ציוני 100 מהמבקרים המשגיחים.
הפרק האחרון בעונה היה "לסוולויו יש כישרון".
העונה הרביעית הכילה 20 פרקים, ביניהם פרקים שנחשבים לכמה מהפרקים הכי טובים בסדרה יחד עם "התחמקות מסוכנת" מהעונה הקודמת, כגון שני פרקי "בחזרה לסכנה", שלושת פרקי "משחקים מסוכנים" שמציגים שיתוף פעולה עם עוד סדרת ניקלודיאון מצליחה באותה התקופה: "השייקריות", ועוד.
הפרק האחרון בעונה היה "גנב המגבות", אך בישראל פרק סיום העונה שודר בשני חלקים נפרדים בפרק "מלחמת אגודלים", שבכלל הוא הפרק השלישי בעונה החמישית.
העונה החמישית המכילה 39 פרקים נחשבת לפי מבקרים רבים לעונה הכי טובה בכל הסדרה, והיא מציגה את ארבעת פרקי סיום הסדרה ועוד פרקים רבים מצליחים.
בפרק התשיעי של העונה, הנקרא "אבירים ממימד אחר" , הוצג שיתוף פעולה נוסף בין סדרות ניקלודיאון, הפעם בין הסדרה "בית ספר לאבירים".
באמצע העונה שודר פרק ספיישל כפול ומיוחד, הנקרא "הסוכן הנרי: המחזמר", שבו היו בעיקר שירים שהדמויות שרות.
הסדרה מסתיימת בעונה החמישית בסדרת פרקים בהן הנרי מבין שבזבז את כל חייו בלהיות ילד סכנה וכעת כל חבריו עומדים לעזוב.
הנרי פורש מתפקידו בדיוק כשדרקס חוזר, לאחר שבעונה הרביעית החבורה שלחה אותו לעבר לתקופת אנשי המערות.
דרקס מתכנן להשתמש במוחק הזיכרון כדי למחוק את זכרונותיהם של כל תושבי העיר מקפטן מן.
בעזרת נשק האומגה שיכול להשמיד את קפטן מן, הם מצליחים לגרום לדרקס לאבד את כוחו שהגן עליו מכל פגיעה.
בקרב האחרון על הצפלין המעופף, ילד סכנה וקפטן מן נלחמים בדרקס ומצליחים לשלוח אותו לכלא.
ריי מזכיר שקרב זה הוא הקרב החלומי שלו, אך זה גם הקרב האחרון של ריי והנרי ביחד.
הצפלין עומד להתרסק על בית חולים לתינוקות וילד סכנה מקריב את עצמו כדי למנוע את הפגיעה בבית החולים.
במקביל תגובת שרשרת כימית גורמת להתפוצצות כל 10 המן-ערות.
ג'ספר ושרלוט כמעט מצליחים לברוח ברגע האחרון.
בהמשך מסתבר שהנרי שרד, כיוון שבמהלך הקרב עם דרקס, הוא קיבל שדה כוח שהגן עליו מההתרסקות.
הנרי וחבריו עוזבים את העיר.
בסצנה האחרונה, לאחר כמה שבועות, הנרי שרלוט וג'ספר עוברים להיות גיבורי על בדיסטופיה, עיר בדיונית מלאת פשע.
הסיפורים של הנרי וג'ספר (ללא שרלוט) בדיסטופיה נראים קצת בסרט ההמשך "הסוכן הנרי: הסרט".
ריי ושוואז פותחים אקדמיה לגיבורי על, שם ילמדו ארבעה ילדים, בוז, מיילס, מיקה וצ'אפה, שבמהלך הקרב עם דרקס, נפגעו מנשק האומגה וקיבלו כוחות על.
הפיכתם לגיבורי על מוצגת בסדרת המשך הנקראת "סוכני העל" .
לערך מורחב: רשימת הפרקים של הסוכן הנרי.
מספר הפרקשם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי 1יוצאים למשימה: פיילוט מורחבThe Danger Begins: Extended Pilot26 ביולי 20142ספיישל מחזמר - שירה בודדהHenry Danger: The Musical Sing A Long3 באוגוסט 2019
הסדרה נוצרה על ידי דן שניידר ודנה אולסן, שהיו בתקופה זו מאוד מוכרים בערוץ ניקלודיאון, ויצרו סדרות מצליחות כגון "משפחת רעם".
פעם אחת, במהלך צילום פרק של "משפחת רעם" נער צעיר שלפי שניידר היה "עם יכולות משחק מרשימות" התקבל לתפקיד אורח במהלך העונה הראשונה, ששודרה במהלך 2013 ו-2014. שחקן צעיר זה היה ג'ייס נורמן.
שניידר אהב איך שנורמן שיחק והופיע על המסך, ולפיו אמר שגנב את ההצגה בפרק.
בעקבות זה ששניידר אהב את נורמן ואת יכולות המשחק שלו, הוא ודנה אולסן יצרו את הסדרה החדשה "הסוכן הנרי", ושניידר התעקש על כך שנורמן ישחק בתפקיד הראשי, את הנרי.
לאחר שאוטומטי לוהק נורמן לתפקיד הראשי, התחיל צוות הליהוק של הסדרה.
ריאל דאונס הייתה שחקנית צעירה שכבר שיחקה בסרטים מסוימים, והיא התקבלה לתפקיד ראשי נוסף בתור שרלוט פייג', חברתו הטובה של הנרי.
מאוחר יותר הצטרף לשניים השחקן שון ריאן פוקס, בתפקיד ג'ספר דאנלופ.
תפקיד זה הפך את פוקס לשחקן מוכר בניקלודיאון.
לאחר שהשלושה נחשפו בתחילת שנת 2014, שניידר הביע כי "הייתה להם כימיה מושלמת".
באותו הזמן התרחשו ליהוקים נוספים ראשיים, כמו קופר בראנס בתפקיד ריי מנצ'סטר, מייקל ד.
כהן בתפקיד שוואז, ואלה אנדרסון בתפקיד פייפר הארט.
מאוחר יותר התרחשו גם ליהוקים של בן ג'ירו בתפקיד הפעוט, ועוד תפקידים רבים נוספים.
שניידר כתב את כל פרקי הסדרה, כשכל פעם היה איתו מישהו נוסף, כגון דנה אולסן, דייב מלקוף ועוד.
כל התסריטים נקראו ב"שולחן ההקראה" של ניקלודיאון.
שני פרקי סיום הסדרה, "גורל הסכנה", נחשפו בתסריט אחד גדול ולא בשני חלקים נפרדים כפי שהוצג בשידור עצמו.
שני הפרקים הללו שודרו במרץ 2020, כאשר פרק סיום הסדרה שודר ב-21 במרץ.
הקראת התסריט האחרונה בשולחן ההקראה, של שני פרקים אלו, הייתה ב-11 בנובמבר 2019, צולמו במהלך דצמבר 2019 עד ינואר 2020, ונערך במהלך פברואר ומרץ 2020.
הקראת התסריט הראשונה של סדרת ההמשך, "סוכני העל", התרחשה ב-27 בינואר 2020.
הסדרה יצאה להפקה רשמית לאחר כל הליהוקים והתסריטים בתחילת 2014, עם תקציב מאוד גדול שהורשה לצוות ההפקה להביא דברים גדולים ומשוגעים שלא ראו בכל סדרת ניקלודיאון אז.
העונה הראשונה יצאה ב-26 ביולי 2014, ונגמרה ב-16 במאי 2015, עם קו הפקה מאוד חזק וברור של פרק בכל שבוע.
הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות רבות, והרבה מבקרים משגיחים וצופים הכריזו שזו הסדרה הכי טובה של ניקלודיאון עד היום.
הנרי הארט "ילד סכנה" (ג'ייס נורמן) - נער בן 13 שמוצא עבודה בחנות תמהונית, הופך לעוזרו של קפטן מן ומקבל את הכינוי "ילד סכנה".
חזק ומהיר פיזית, תמיד מנצח וצודק בהכל, בעל קו לסת מאוד מחודד וחזק.
אחותו היא פייפר, וחבריו הטובים הם שרלוט וג'ספר.
בעונה השלישית מקבל כוח על - רפלקסים סופר מהירים - אך מאבד אותם בעונה החמישית, כאשר הוא מקריב את כוחותיו להצלת העולם.
בסוף העונה החמישית מקבל שדה כוח.
ריי מנצ'סטר "קפטן מן" (קופר ברנס) - גיבור העל של העיר סוולויו.
קיבל את כוח על שהופך אותו לחסין כל בעקבות תאונה בילדותו.
הוא שוכר את הנרי ומספר אנשים אחרים, שיעזורו לו לטפל בפשע בעיר.
קפטן מן הוא איש תמהוני, לא אחראי ואוהב להפוך מקרים מסוכנים למצחיקים ומהנים, אך כוונתו תמיד טובה.
הוא מאוהב באמא של הנרי וידוע במשפט "אני בסדר" (I'm okay).
כהן) - עוזרו של ריי, אשר מצטרף לצוותו בפרק 10 בעונה 1. שווארז הוא נמוך, מלא, בהיר עור וחכם.
יש לו מבטא, ולעיתים הוא לא מצליח להגות מילים בצורה נכונה.
שרלוט פייג' (ריאל דאונס) - חברתו הטובה ביותר של הנרי, חכמה מאוד ובעלת סקרנות גדולה.
במהלך העונה הראשונה, בפרק "הסוד נחשף", מגלה את סודו של הנרי ומקבלת עבודה במאורה של קפטן מן כהאקרית מחשבים.
היא כנה ואינה אוהבת שמסתירים ממנה דבר.
היא חושבת מחוץ לקופסה, ותמיד עוזרת לכולם.
כולם תמיד שוכחים את שם המשפחה שלה.
ג'ספר דנלופ (שון ריאן פוקס) - חברו הטוב ביותר של הנרי מאז גיל 5, יוצר דברים רעים מאוד, אף על פי שכוונותיו טובות ותמימות.
ג'ספר נוטה להסתבך עם פייפר לעיתים קרובות.
הוריו לא מופיעים בסדרה, אך עולה השערה כי הם לא ממש אוהבים אותו או דואגים לו.
בסוף העונה השנייה, בפרק "אני יודע מה הסוד שלך", הוא מגלה על סודו של הנרי.
עקב כך, בפרק הראשון של העונה השלישית מצטרף למן-ערה כעוזר.
פייפר הארט (אלה אנדרסון) - אחותו של הנרי, בת 9. היא ערמומית, מתוחכמת ונוטה לסבך את ג'ספר בצרות.
בעונה השנייה היא מקבלת רישיון נהיגה בטעות ומאז נוהגת בעצמה.
נוטה לצעוק על ג'ספר, מעריצה את ילד סכנה ומחשיבה אותו כחתיך, מה שמגעיל את הנרי.
ידועה במשפט "אני לא בסדר" (!!!I'm not OK).
במהלך העונה החמישית, בשני הפרקים "אחות סכנה", היא מגלה שאחיה הנרי הוא ילד סכנה.
גייק הארט (ג'פרי ניקולס בראון) - אביהם של פייפר והנרי.
מגלה את סודו של הנרי בפרק "קפטן דרקס", לקראת סוף העונה החמישית.
ריי שונא אותו, לרוב בגלל האהבה המותירה שלו אל גברת הארט
גברת הארט (קלי סאליבן) - אמם של פייפר והנרי.
היא אחראית ונחושה, ורוצה להוות דוגמה טובה לילדיה.
אוליבר (מת'יו זאנג) (עונות 4-1, אורח בעונה 5) - ילד מוזר בכיתתו של הנרי.
חנון, בת דודתו היא קרישה.
בניגוד לסידני, הוא שמן ונמוך.
סידני (ג'ו קפריליאן) (עונות 4-1) - ילד מוזר בכיתתו של הנרי, חברו הטוב הוא אוליבר.
בניגוד לאוליבר, הוא רזה וגבוה.
גוץ' (דנקן בראבו) (עונות 1–2) - הקופאי בחנות "גרוטאות ועוד".
גוץ נראה מוזר במבט ראשון, אך הוא ידידותי מאוד כשמכירים אותו.
יש לו צמח לא כל כך ידידותי, שנושך כמעט את כולם.
בעונה השלישית מחליף אותו ג'ספר בתור הקופאי.
קלואי הארטמן (ג'ייד פטיג'והן) (עונות 1–2) - חברתו לשעבר של הנרי, לא מסתובבת איתו הרבה אחרי שמקבל את העבודה.
הופיעה לראשונה בפרק "הנרי איש-החיה".
עזבה את הנרי לטובת תוכנית ריאלטי (kids in the" woods").
בעונה השנייה הגיעה חזרה מהסדרה, והולכת לנשף עם ילד סכנה (הנרי).
לא ברור מה קורה איתה לאחר מכן, אך נרמז שהיא הגיעה לעונה השנייה של סדרת הריאליטי.
ביאנקה (מייב טומאלי) (עונות 2-1) - חברה לשעבר של הנרי.
הנרי מתנשק איתה בתור ילד סכנה, כאשר הוא מציל אותה ממעלית שנתקעה בעונה הראשונה.
בסוף העונה השנייה מתגלה כי עזבה את הנרי לטובת אותה תוכנית ריאלטי שקלואי עזבה אליה.
ורוניקה (מדיסון אייסמן) (אורחת בעונות 2-1) - ילדה מ"כלבי הקיר", כנופיית גרפיטי מושחתת, המאוהבת בילד סכנה ומתנשקת איתו מספר פעמים.
לבסוף היא פורשת מהכנופיה לטובתו.
הופיעה בעונה הראשונה בפרקים 25-24, ובעונה השנייה בפרק 2. נעצרת בעונה השנייה בעקבות היותה "הסבתא המטורפת".
חברי השייקריות (אורחים בעונה 4) - הופיעו בשלושה פרקים כחלק מפרקי הקרוסאובר עם הסדרה, בהם הם מנסים להציל את דאבל ג'י, אביו של אחד מהשייקריות, מהנבל המרושע דוקטור מיניאק.
הם מגלים את זהותו של הנרי לאחר שהדסון, אחר מחברי החבורה, מנפח את המסטיק של הנרי והופך לילד סכנה בעצמו.
החברה של ג'ספר (אורחת בעונה 1) - חברתו הראשונה של ג'ספר.
כולם חושבים שהיא לא אמיתית אך בסוף מתגלה שהיא אמיתית.
לאחר שהנרי אומר לה שג'ספר אוהב גם את שרלוט, היא מנסה להרוג את שרלוט, אך אז הנרי דוחף אותה מחלון עליית גג, ולא ידוע מה קורה איתה לאחר מכן.
ואן דאל (ג'וש פינג'רהוט) (אורח בעונות 2-1) - הבוס של "כלבי הקיר", כנופיית גרפיטי בסוולויו.
מרושע ושונא את קפטן מן.
הופיע ב-2 פרקים ובספיישל "רעם וסכנה".
ג'ף בילסקי (ריאן גרסמייר) - הפושע הכי טיפש בעיר.
מתגלה בעונה 5 כאח של מיטש ובילי בילסקי בארוחת ערב עם משפחתו של הנרי.
בראד הבלתי נראה (ג'ייק פארו [קול בלבד]) (אורח בעונות 2-1 ו-5) - חבר ישן של ריי.
חושבים שהוא מת בעונה 1. בעונה 2 הוא חוזר וקובר את הנרי וריי חיים; למזלם ג'ספר ופייפר מצילים אותם.
בעונה החמישית עוזר להם ובתמורה חוזר להיות נראה.
דוקטור מיניאק (מייק אוסטרוסקי) - פושע בריטי גאון.
האחות קוהרט (אמבר בלה מוס) - העוזרת המרשעת והחתיכה של דוקטור מיניאק.