tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יכולת שכפול עצמי תביא לחיסכון משמעותי בעלויות ההרכבה העצומות של המכונות המולקולריות הנ"ל.
חלל – נאס"א מימנה מספר מחקרים לפיתוח מנגנונים בעלי יכולת שכפול עצמי.
רוב המנגנונים הללו כוללים מכשור הנשלט על ידי מחשב המסוגל לשכפל את עצמו.
אבטחת מחשבים – בעיות אבטחת מחשבים רבות נגרמות על ידי תוכניות בעלות יכולת שכפול עצמי כמו "תולעים" (computer worms) ווירוסים (computer viruses) הפוגעים במחשב.
רשתות ומערכות מחשוב – יכולת התקנה אוטומטית של תוכנות על מחשבים באותה רשת באמצעות "סוכנים ניידים" (mobile agents) יכולות לחסוך זמן רב של התקנה ידנית בכל מחשב ומחשב וכך לתת למשתמשים מענה מהיר יותר.
כימיה – מחקר כיצד מערכות של מולקולות מסוגלות לפעול ביחד על מנת לשכפל את כל המולקולות במערכת (מאמר לדוגמה).
סיכונים אפשריים במערכות בעלות יכולת שכפול עצמי
מערכות בעלות יכולת שכפול עצמי, כמו מערכות אחרות, עלולות שלא לפעול בצורה נכונה וכתוצאה מכך לגרום נזק בניגוד למערכות רגילות, מערכות אלו יכולות באופן תאורטי לגרום לכמויות נזק בלתי מוגבלת.
במקרים קיצוניים, ייתכן למשל שכפול בלתי מבוקר שיביא להרס כדור הארץ
כל מערכת ייצור שכזאת חייבת להיות בטוחה מטבעה; כלומר, לא די בכך שהמערכת לא תגרום לסיכונים חמורים במיוחד, אלא על מכונה כזו להישמר גם מטעויות מקריות בתכנון ובעיצוב, טעויות בטיפול או בהעברת ההוראות ועוד.
מערכת כזו חייבת להיות בטוחה וחסינה מטעויות.
ככל הנראה, מערכות ייצור כלליות שכאלה תחסרנה את הגמישות המופלאה ויכולת ההסתגלות האופיינית לאורגניזמים חיים (המהוות את הבסיס לתהליך האבולוציה), ויסבלו מנוקשות וחוסר גמישות לשינויים, אפילו קטנים, בסביבה.
חוסר גמישות זה יעיל כלכלית, מפשט את התכנון ומגביר את היעילות וחיסכון, שכן מערכות גמישות המסוגלות להתאים עצמן למגוון רחב של סביבות בסופו של דבר יעילות פחות בכל סביבה ספציפית נתונה, בהשוואה למערכות גמישות פחות המכוונת לסביבה מסוימת.
חוסר גמישות זו רצוי גם כתכונה בטיחותית, משום שמערכות גמישות יהיו בעלות סיכוי גבוה יותר להיכשל ולצאת מכלל שליטה בסביבה לא מבוקרת.
שכנים הוא סרט קומדיה אמריקאי שיצא לאקרנים ב-8 במאי 2014. את הסרט ביים ניקולס סטולר ומככבים בו סת' רוגן, זאק אפרון, רוז ביירן, דייב פרנקו וכריס מינץ-פלאס.
לאחר יציאתו לאקרנים, התקבל הסרט בביקורות חיוביות וגרף מעל ל-254 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם אל מול תקציב של 18 מיליון דולר.
סרט ההמשך שכנים 2 יצא לאקרנים במאי 2016.
מק (סת' רוגן) וקלי רדנר (רוז ביירן) הם זוג צעיר עם בתם הקטנה שזה עתה נולדה.
הגבלות ההורות מקשה עליהם לשמור על סגנון החיים הישן שלהם, מה שמרחיק אותם מחבריהם ג'ימי פולדט ואשתו לשעבר, פאולה.
יום אחד, מגלה הזוג שאחוות דלתא סיי בטא, אחווה הידועה במסיבותיה הפרועות עברה לבית סמוך אליהם.
מנהיגי האחווה, טדי סאנדרס (זאק אפרון) ופיט רגזולי (דייב פרנקו), שואפים להיכנס להיכל התהילה של דלתא סיי בעזרת מסיבת סוף שנה מטורפת.
לילה אחד, הזוג מבקש מטדי לשמור על השקט, ולבסוף מסכימים על כך שבמקום להתקשר למשטרה בכל פעם שיש רעש, יתקשרו אליו.
כדי לזכות באמונם של מק וקלי, טדי מזמין אותם להצטרף למסיבה.
במסיבה, קלי פוגשת את חברתו של טדי, באותו הזמן טדי מראה למק את חדר השינה שלו, שם טדי מחביא את חבילת הזיקוקים שלו בתוך קופסה.
בלילה שלמחרת, מק מנסה להתקשר לטדי כדי להגיד לו שישמור על שקט, אך לא מצליח להשיג אותו.
קלי משכנעת את מק להתקשר למשטרה, אך הקצין ווטקינס מוטעה וחושב שמק וקלי הם אלה שעשו רעש.
למחרת, דלתא סיי מסיתים במכוון את העשן של המנגל לכיוונם של מק וקלי.
הזוג מחליט ללכת לדיקנית המכללה.
ראקול גלאדסטון (ליסה קודרו), ומגלה שלמכללה יש מדיניות של שלוש פסילות, לדלתא סיי הייתה פסילה אחת כאשר שרפו בעבר את ביתם הישן.
הזוג מנסה לפגוע בבית האחווה, אך כושל.
קלי מתמרנת את פיט וברוק לקיים יחסי מין בזמן שמק מנסה לגרום לטדי לתפוס אותם בפעולה.
טדי ופיט רבים, הריב מסתיים בגריל שנזרק לעברו של פרופסור, דלתא סיי מקבלים את פסילתם השנייה.
כדי להשיג הוכחה לפעילותם של דלתא סיי, הזוג משכנע את אסג'וס להקליט את טדי מאיים בנקמה.
במקום זאת, טדי מראה נדיבות וחמלה, אסג'וס חושף שמק וקלי שכרו אותו לרגל על האחווה ופגעו בביתו.
טדי מתחיל לבצע מתיחות אלימות על הזוג.
מק וקלי שולחים לטדי מכתב מזויף מהדיקנית המאשר להם לערוך מסיבות שוב, וטדי מתחיל לתכנן את מסיבת סוף השנה.
כאשר המסיבה בעיצומה, הזוג מתקשר לקצין המשטרה ווטקינס, ומתלונן על הרעש.
טדי מוצא עלונים שמפרסמים את המסיבה, טדי מסיק שמק וקלי הכינו אותם.
הוא עוצר את המסיבה בדיוק כאשר ווטקינס מגיע.
ג'ימי זורק את עצמו מהמרפסת כדי להסיח את טדי, מק וקלי מצליחים להיכנס לחדר השינה של טדי וממשיכים את המסיבה בעזרת מוזיקה.
טדי תופס אותם ונלחם במק כאשר קלי מדליקה את אחד מהזיקוקים וזורקת אותו על ניידת המשטרה של ווטקינס כדי למשוך אותו לפעולה, בינתיים המסיבה ממשיכה.
טדי לוקח את האשמה על המסיבה ומשכנע את פיט לקחת איתו את האחרים ולברוח.
הדיקנית משביתה את הבית ומק וקלי חוזרים לביתם, ומסתגלים לחייהם החדשים.
הסרט זכה להצלחה בקופות, תקציבו של הסרט עמד על 18 מיליון דולר, וכבר בסוף השבוע הראשון הכניס 49 מיליון דולר בצפון אמריקה.
סך ההכנסות בשבוע הפתיחה, הגיעו למקום השלישי בהכנסות לסרט קומדיה אחרי הסרטים "סקס והעיר הגדולה" (57 מיליון דולר) ו"טד" (54 מיליון דולר).
הסרט זכה לביקורות חיוביות של 73% באתר rotten tomatoes, מה שנחשב לציון גבוה לסרט קומדיה.
רוב המבקרים שיבחו את המשחק של סת' רוגן ורוז ביירן, המבקרים לרוב שיבחו את הקומדיה שבסרט וחלק מהמבקרים כתבו שזה הסרט הכי מצחיק של השנים האחרונות.
בנוסף חלק רב מהמבקרים כתבו שיש לסרט פוטנציאל להפוך לסרט פולחן וחלק אף כתבו שזה בית החיות של הדור הנוכחי.
מאמר דעה ב"וושינגטון פוסט", תקף את הסרט, בטענה שסרטים מסוג זה עשויים לדחוף נערים דחויים למסעות טבח.
ליסה קודרו - קרול גלדסטון
אייק ברינהולטץ - ג'ימי לווינס
ג'רוד קרמייקל - גראף (גארפילד)
בנוסף ישנם מספר רב של הופעות קמע כחברי דלתא משנים קודמות הכוללות בין היתר את אנדי סמברג, אדם דווין, אנדרס הולם בלייק אנדרסון ועקיבא שפר.
ב-6 בפברואר 2015 הוכרז כי יצא לאקרנים סרט המשך במהלך שנת 2016, לאחר מכן נודע כי הסרט יצא בתאריך ה-20 במאי 2016. סת' רוגן, זאק אפרון ורוז ביירן הודיעו שהם יחזרו לתפקידים שלהם מהסרט הראשון.
כהן וברנדן אובראיין יחזרו לתפקיד התסריטאים וניקולס סטולר יחזור לתפקידו כבמאי.
הסרט יספר על איחוד כוחות של מאק וקלי עם אחוות דלתא סיי בטא למטרת סילוק אחוות קולג' רעשנית של נשים שעברו להתגורר במקום שבו אחוות דלתא סיי בטא התגוררה.
ב-23 ביולי 2015 קלואי גרייס מורץ הודיעה שהיא מצטרפת לצוות השחקנים של הסרט.
דייב פרנקו וכריס מינץ-פלאס יחזרו בתור הדמויות שהם שיחקו בסרט הראשון.
השחקנית סלינה גומז זוהתה על סט הצילומים במהלך חודש אוגוסט.
זהו סרט ההמשך הראשון (שהוא לא אנימציה) שסת' רוגן ישתתף בו.
שכר גלובלי הוא שכר הכולל בתוכו תשלום אחיד בעד כל שעות עבודתו של העובד - שעות העבודה הרגילות, שעות נוספות ושעות עבודה במנוחה השבועית.
בישראל חל איסור על תשלום שכר גלובלי למרבית העובדים, אולם ניתן בתנאים מסוימים לשלם שכר המחולק לשכר בסיס ולרכיב גמול שעות נוספות גלובלי.
חוק שעות עבודה ומנוחה מחייב לשלם לעובד תשלום מוגדל בעד עבודה בשעות נוספות, בחג וביום המנוחה השבועי (סעיפים 16-17).
עובד שחוק שעות עבודה ומנוחה חל עליו
לאורך השנים נחתמו מספר הסכמים קיבוציים שאושרו על ידי שר העבודה המגדירים שכר כולל (גלובלי) לעובדים.
דוגמה להסכם קיבוצי בדבר שעות נוספות גלובליות, שאף הוצא לו צו הרחבה, הוא ההסכם הקיבוצי בענף השמירה והאבטחה (סעיף 8 לצו ההרחבה).
לצד זאת, לאורך השנים קבע בית הדין לעבודה כי ניתן לשלם לעובד בתנאים מסוימים גמול שעות נוספות גלובליות, כלומר תשלום מראש בגין היקף מסוים של שעות נוספות, ובתנאי שזה יופרד משכר הבסיס שלו בתלוש השכר.
בית הדין לעבודה הבהיר שככל והעובד עבד בפועל יותר שעות מאלו ששולמו לו על פי ההסכם, על המעסיק להשלים לו את גמול השעות הנוספות החסר.
חוק הגנת השכר אף מחייב את המעסיק לציין בתלוש המשכורת את מספר שעות העבודה התקניות בחודש ואת מספר שעות העבודה בפועל, ובכך מתאפשרת, במידה מסוימת, בדיקה האם העובד קיבל את התשלום המגיע לו.
עובד שחוק שעות עבודה ומנוחה אינו חל עליו
אין איסור לקבוע שכר גלובלי לעובדים שחוק שעות עבודה ומנוחה אינו חל עליהם.
ארבע הקטגוריות הראשונות חלות על עובדים בענפים מסוימים, ואילו שתי האחרונות רלוונטיות לכל המשק.
המגמה בפסקי דין של בית הדין לעבודה היא לצמצם את האוכלוסייה הנמנית עם שתי קטגוריות אלה.
כך למשל, שנים רבות עורכי דין נתפסו כמי שלא ניתן לפקח על שעות עבודתם, אבל בעקבות פס"ד אגרון נגד כץ היה תיקון לתקנות האתיקה של לשכת עורכי הדין שקובע שעורכי דין אינם יוצאים מתחולת החוק.
שכנים 2 הוא סרט קומדיה אמריקאי שיצא לאקרנים ב-10 במאי 2016. את הסרט ביים ניקולס סטולר וכתבו איתו במשותף אנדרו ג'יי כהן, ברנדן אובריאן, סת' רוגן ואוון גולדברג.
זהו סרט המשך ל"שכנים" משנת 2014 ומככבים בו סת' רוגן, זאק אפרון, קלואי גרייס מורץ, רוז ביירן, דייב פרנקו.
מק (סת' רוגן) וקלי (רוז ביירן) מצפים לילדם השני ונערכים לביתם החדש שקנו בפרברים, ומנגד לאנשים שלהם מכרו את הבית הישן יש זכות לחזור בהם במשך 30 יום.
יחד עם זאת, מועדון נשים חדש "קאפה נו" שנלחם בזכות לארגן מסיבות בראשות שלבי (קלואי גרייס מורץ), עבר לבית הסמוך.
כדי לגרום לקונים להשתכנע לקנות את הבית, מק וקלי נעזרים בטדי (זאק אפרון) ויוצאים למלחמה נגד הבנות.
סת' רוגן – מק רנדר
זאק אפרון – טדי סנדרס
רוז ביירן – קלי רנדר
קלואי גרייס מורץ – שלבי
ליסה קודרו – קרול גלדסטון
בפברואר 2015 הוכרז כי יצא סרט המשך ב-2016. עם סרט ההמשך המשיכו השחקנים הראשיים, סת' רוגן, זאק אפרון, רוז ביירן ודייב פרנקו.
נודע כי בסרט מק וקלי יאחדו כוחות עם טדי ויצאו נגד בנות האחווה שגרות בבית הסמוך, קאפה-נו.
ב-יולי 2015 לוהקה קלואי גרייס מורץ לדמות הנשית המשנית בסרט ההמשך.
אחר כך נודע כי הסרט ייקרא "שכנים 2: עליית אחוות הבנות".
ב-7 באוגוסט 2015 נוספו השחקניות קירסי סלמונס וביאני פלדשטיין לשחק את בנות האחווה של שלבי.
באותו החודש נודע גם כי השחקן דייב פרנקו יחזור לצילומי הסרט השני.
לאחר מכן הצטרפה סלינה גומז לצוות השחקנים בתפקיד אורח, בתור מדיסון, נשיאת אחוות הבנות הקודמת.
צילומי הסרט החלו ב-31 באוגוסט 2015 בג'ורג'יה והסתיימו ב-29 בספטמבר אותה השנה.
הטריילר לסרט יצא בתחילת ינואר 2016 מלווה עם כרזת הסרט.
בצפון אמריקה, הסרט יצא ב-20 במאי לאקרנים, יחד עם אנגרי בירדס הסרט.
הסרט יצא לאור בסך הכל ב-56 מדינות.
שכר האימה הוא סרט מתח משנת 1953 בבימויו של אנרי ז'ורז' קלוזו.
התסריט נכתב על ידי אנרי ז'ורז' קלוזו ואחיו ז'אן (בשם ז'רום גרומיני) והוא מבוסס על ספר בשם זה מ-1950 מאת ז'ורז' ארנו.
ארנו התגורר בדרום אמריקה בשנים 1947–1950 והעלה בספר את רשמיו משם.
קלוזו הפיק את הסרט באופן עצמאי ושיתף בצוות השחקנים את אשתו, ורה קלוזו, למרות שדמותה לא מופיעה בספר.
בסרט יש ביקורת על יחס משפיל של חברת נפט אמריקאית לתושבים ולכן נחשב בתחילה בארצות הברית כאנטי אמריקאי וקטעים ממנו צונזרו שם.
שכר האימה הצליח מאוד בצרפת ואפשר לקלוזו להפיק את הסרט הבא – בנות השטן שגם נחל הצלחה.
הסרט זכה ב-1953 בפרס דב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.
לאס פידראס היא עיירה שכוחת אל אי-שם בדרום מקסיקו, רחוב אחד ובר אחד שבו מבלים התושבים שרובם מובטלים שהגיעו איכשהו מארצות שונות.
מקור התעסוקה העקרי היא חברת נפט אמריקאית (SOC – Southern Oil Company) המנצלת את העובדים שמוחים לפעמים אבל אינם יכולים לעשות דבר.
הקשר היחיד עם העולם החיצוני הוא מטוס המגיע מדי פעם.
העלילה מתרכזת בארבעה אנשים : מריו הקורסיקני (איב מונטאן), ז'ו הצרפתי (שרל ואנל), בימבה ההולנדי (פטר ואן אייק) ולואיג'י האיטלקי (פולקו לולי).
בקידוח של SOC המרוחק 300 מילים מהעיירה, פורצת דליקה שהאפשרות היחידה להשתלט עליה היא לפוצץ את באר הנפט בניטרוגליצרין.
בלאס פידראס נמצא מאגר של ניטרוגליצרין נוזלי.
מנהל החברה בעיירה מחליט להעביר הניטרוגליצרין לעשרות ג'ריקנים ולהעמיס אותם בזהירות על שתי משאיות.
הוא זקוק לארבעה נהגים ומבטיח שכל נהג שיצליח להעביר את החומר למקום הדליקה, יקבל 2,000 דולר.
רבים מגיעים למבחני הנהיגה אבל לבסוף נבחרים מריו וז'ו למשאית אחת ובימבה ולואיג' למשאית השנייה.
לינדה (ורה קלוזו) העובדת בבר ומאוהבת במריו, מתחננת לפני מריו שלא ייצא למסע המסוכן הזה.
היא נתלית על המשאית אבל מריו לא חוזר בו כי הכסף שבו יזכה הוא הסיכוי היחיד שלו לצאת מהעיירה ולחזור לצרפת.
בימבה ולואיג'י נוסעים בראש אבל לפתע מתפוצצת המשאית שלהם ולא נשאר מהם זכר.
במקום ההתפוצצות נבקע צינור נפט ומתחילה להיווצר שם שלולית ענקית של נפט.
הם יוצאים לדרך המשובשת כשכל זעזוע יכול לפוצץ את הניטרוגליצרין.
עוברים בקושי גשר עץ רקוב, מפוצצים סלע חוסם בעזרת גליצרין וממשיכים הלאה.
מריו וז'ו מגיעים לשלולית הנפט.
ז'ו יורד מהמשאית ומתכסה בנפט אך נפגע מהמשאית.
מריו צולל לתוך הנפט מוציא את ז'ו הגוסס וממשיך לאזור הדליקה כשהוא וז'ו שחורים מנפט.
מריו מצליח להגיע עם משאית הניטרוגליצרין אך ז'ו מת.
למחרת לאחר התאוששות הוא מקבל גם את הפרס של ז'ו – 4,000 דולר.
כעת הוא מאושר ונוהג בפראות בכביש מסוכן וצר כשהוא פונה ימינה ושמאלה.
לבסוף המשאית נופלת לתהום ומריו נהרג.
שכנים שכנים היא אופרת סבון אוסטרלית.
במקור הסדרה הופקה לשידור עבור ערוץ 7 האוסטרלי, כאשר הפרק הראשון עלה לשידור ב-18 במרץ 1985. עלילת הסדרה עוסקת בחייהם של אנשים הגרים ועובדים בפרבר בדיוני של מלבורן המכונה "ארינסבורו".
הסדרה מתמקדת בראש ובראשונה בתושבי רחוב רמזי, ותושבי האזור הסמוך, אשר מכונה מתחם "לאסיטרס", אשר כולל בר, מלון, בית קפה, תחנת משטרה, משרד עורכי דין ופארק.
הסדרה זכתה להצלחה רבה במלבורן אך לא בסידני, ועל כן החליטו בערוץ 7 האוסטרלי לבטל את הסדרה.
בעקבות כך נרכשה הסדרה על ידי הערוץ המתחרה, ערוץ 10 האוסטרלי.
לאחר הרכישה הם נאלצו ליצור מחדש את התפאורה של הסדרה משום שערוץ 7 הרס את התפאורה המקורית על מנת למנוע מהערוץ המתחרה מלהשתמש בהם.
ערוץ 10 האוסטרלי החל לשדר פרקים חדשים בסדרה ב-20 בינואר 1986, אשר המשיכו מהמקום בו הסדרה הקודמת נפסקה (החל מפרק 171).
עם השנים הפכה הסדרה לסדרת הדרמה הארוכה ביותר בטלוויזיה האוסטרלית.
לאורך השנים הסדרה שודרה גם בכ-60 מדינות ברחבי העולם.
בישראל שודרה הסדרה באמצע שנות ה-90 בערוץ 2 הניסיוני בשם "שכנים שכנים".
לאחר 37 שנה וכמעט 9000 פרקים, בפברואר 2022, ערוץ 5 הודיע כי הם מבטלים את הסדרה והמפיקים הודיעו כי לא נמצא לה מחליף.
הודעה רשמית על ביטול הסדרה הגיעה חודש לאחר מכן במרץ 2022. פרק הסיום של הסדרה שודר כפרק באורך 90 דקות באוסטרליה ב-28 ביולי 2022 בערוץ 10, בעוד שהפרק בבריטניה שודר כפרק בן שעה ב-29 ביולי 2022. הפרק שודר באירלנד ב-3 באוגוסט 2022 ובניו זילנד ב-2 ספטמבר 2022.
בנובמבר 2022 הוכרז כי אמזון פיוי ו-פרמנטל הסכימו על עסקה על החזר הסדרה.
הסדרה היוותה קרש קפיצה לקריירה של כמה מהשחקנים שגילמו בה דמויות שונות ובהם: ראסל קרואו, ליאם המסוורת', אלייזה טיילור, כריס המסוורת', מרגו רובי, קיילי מינוג, גאי פירס, ג'סטין הולבורו, ג'ייסון דונובן, ג'סי ספנסר, נטלי אימברוליה, אדלייד קיין והולי ואלנס .
שכפול מפתחות הוא תהליך העתקת או ייצור מחדש של מפתחות.
השכפול מתבצע על בסיס העתקה פיזית של הקומבינציה שעל המפתח, באמצעות מכונות כרסום קונבנציונליות.
בשיטת שכפול זאת אי הדיוקים מועתקים למפתח המשוכפל.
שיטת העתקת מפתח היא הנפוצה ברוב שכפולי המפתחות הנפוצים לבית ולרכב.
ייצור מפתח: בשיטה זאת השכפול מתבצע בהתאם לקודים הנותנים מידע טכני על עומקי החיתוך והיקפם וזאת בהתאם למידע אודות הקידוד שנמסר על ידי היצרן, ללא צורך במפתח המקורי.
שיטת ייצור המפתח היא השיטה המדויקת ביותר לשכפול מפתחות והיא נפוצה לרוב במפתחות מוגני שכפול וכן במפתחות למוצרי נעילה ברמת אבטחה גבוהה.
בשיטת שכפול זו מסתייעים גם במכונות כרסום אוטומטיות.
לאחר החיתוך, המפתח החדש מפורר ומקורצף במברשת חוטי פלדה, בין אם כזו המובנית במכונה או כזו המותקנת במשחזת שולחן, כדי להסיר שבבים שעלולים להיות מסוכנים למגע.
בקרת או הגנת שכפול היא היכולת לשלוט בהרשאות שכפול מפתחות.
ההגנה מתבצעת באמצעות ייצור גלמים שונים המוגנים בפטנט והגבלת הפצתם לאזורים שונים, וכן דרישה של הצגת כרטיס שכפול המכיל קוד ייחודי של המפתח ומציג את קומבינציית הנעילה על גבי הכרטיס.
גלמי מפתח (מכונים גם בלאנקים או פרופילים) הם מפתחות גולמיים שטרם נחתכו בחיתוך ספציפי.
קודם התהליך של שכפול מפתח המנעולן חייב למצוא גלם תואם למפתח המשוכפל.
גורמים חשובים בעת בחירת גלם מתאים לשכפול, הוא; עובי, אורך, רוחב וצורת הלהב (החלק הנכנס לגוף המנעול).
גלם המפתח חייב להתאים במדויק למוצר הנעילה וזאת בטרם המפתח החדש יוכנס למכונת השכפול.
ישנם מאות סוגים של גלמי מפתח.
הגלמים נמכרים לחנויות המתמקצעות בשכפולי מפתחות ובחנויות לחומרי בניין.
רשימות הגלמים מפורטים בקטלוגים של היצרנים השונים.
במדינות רבות, מפתחות עם הכיתוב אסור לשכפל מוגנים מפני שכפול בלתי מורשה והם מוגנים על ידי פטנט רשום וחנויות השכפול מורשות לשכפל מפתחות בהתאם להרשאות השכפול שניתנו על ידי היצרן.
לאחר שפג תוקפו של הפטנט הוא כבר לא מוגן משפטית מפני שכפול לא מורשה, אולם הסכם הרישיון עשוי להמשיך להגביל את המפיץ, ולחלק מארגוני הסחר יש סטנדרטים אתיים המונעים מחברים בה לשכפל מפתחות ללא הצגת כרטיס שכפול.
חלק גדול מיצרני הגלמים מקפידים להגביל את מכירת הגלמים שלהם רק לחנויות מקצועיות.
חלק מהגלמים מיוצרים רק בכמויות קטנות ואינם זמינים בכל חנות.
כרטיס שכפול הוא כרטיס שנדרש כדי לשכפל או ליצור מפתח חדש.
יש מוצרי נעילה הדורשים הצגת כרטיס שכפול לחנות השכפולים קודם ייצור או שכפול המפתח.
דרישה זו תקפה גם לאחר שפג תוקפו של רישום הפטנט של גלם המפתח הנתון.
מכונות מתקדמות לשכפול מפתחות ידרשו להכניס את הכרטיס לתוך המכונה כדי לקבוע את החיתוך המתאים של המפתח או על ידי פענוח קומבינציית הנעילה בצורה ידנית.
כרטיסי שכפול נמסרים ללקוח בעת רכישת מוצר הנעילה ומשתמשים בו בכל פעם שיש דרישה של שכפולי מפתחות.
בדרך כלל מספר המפתחות הראשונים המצורפים לצילינדר נעים מ־3 ועד 5 מפתחות לצילינדר.
למנעולי תליה מצורפים בין 2–3 מפתחות ויש מוצרי נעילה המסופקים מפתח בודד.
כרטיסי השכפול דומים לכרטיסי אשראי, אם כי לא כולם מכילים פסים מגנטיים.
על גבי הכרטיס רשום הקוד הייחודי של המפתח, נתוני המפתח ומידע חשוב אחר על פני הכרטיס.
יש כרטיסים שקידוד שכפול המפתח מוצפן בכרטיס באמצעות פס מגנטי או קידודים אחרים.
כרטיסים מתקדמים יותר עשויים לאחסן מידע המשמש לביקורת (מקומית או למערכת מרוחקת) בכל פעם שיש שימוש בכרטיס לשכפול או יצירת מפתח חדש.
מניעת שכפול לא מורשה מתחלקת לרמות הבאות:
ללא הגנה – מפתחות רגילים ללא הגבלה.
השכפול מותר בכל החנויות המשכפלות מפתחות והמחזיקות גלמים תואמים.
בעל מפתח המשאיל לחברו נותן בו אמון שלא ישכפל את המפתח.
גלמים כאלו מיוצרים על ידי יצרני מפתחות שונים ומופצים ללא הגבלה לחנויות.
הגנה בינונית – השכפול מותר רק בחנויות המורשות על ידי יצרן או ספק הגלמים.
על מפתחות אלו מוטבע הכיתוב "אסור לשכפל", "Do Not Copy", או "Do Not Duplicate" (DND).
גלמי המפתחות מוגנים בפטנט ונמכרים רק לחנויות המורשות והסחר בגלמים אלו הוא אסור.
הגנה זאת לרוב מספקת שכן חנויות ברמת הגנה נחשבות כחנויות מקצועיות ששומרות על כללי יצרני גלמי מפתחות מוגני שכפול.
הגנה גבוהה – גלם ייחודי.
שבנוסף להגבלות לעיל, מיוצר רק ללקוח אחד על ידי היצרן ללא אופציות מכירה.
זהו ייצור מיוחד שעלותו גבוהה יותר מייצור גלמים סטנדרטי.
בנוסף, על המשתמשים לשלוח בקשת הרשאה לחנות לשכפל מפתחות נוספים ורישום קפדני לכל מפתח.
הגנה גבוהה ביותר – גלם ייחודי שהשכפול מתבצע רק על ידי מפעל היצרן.
לא ניתן לשכפל מפתחות אלה באופן מקומי.
בנוסף, על המשתמשים לשלוח בקשת הרשאה למפעל לשכפל מפתחות נוספים ורישום קפדני לכל מפתח.
בישראל וכן במדינות רבות, אין אסדרה חוקית ואכיפה בנושא הגנת שכפולי המפתחות ולמרות האיסור המפורש המוטבע על המפתח, אין מניעה חוקית לשכפול מפתחות האסורים בשכפול ללא הצגת כרטיס.
אם כי ליצרן יש כללים משלו כדי למנוע שכפולים בלתי מורשים ויכול לגרור סנקציות על המשכפל.
שכפול מפתחות מתבצע בחנויות לחומרי בניין, חנויות ייעודיות למוצרי נעילה ושכפולי מפתחות, חנות היצרן, תחנות שכפול ניידות ותחנות שכפול אוטומטיות.
חנויות לחומרי בניין מקומיות נותנות מענה לשכפולי מפתחות מסוג משונן ושקעים.
בחנויות השכפול הייעודיות רמת המכשור והמקצועיות גבוהה, והם משכפלים את רוב סוגי המפתחות.
מפתחות לבית, מפתחות לרכב, מפתחות לכספות, מפתחות חכמים וכן שכפולים במכונות CNC מקצועיות.
חברת רב-בריח וחברת מולטילוק הן השולטות בתעשיית מוצרי הנעילה בישראל.
הגלמים של החברות מופצות לחנויות לחומרי בניין וכן לחנויות ייעודיות למוצרי נעילה ושכפולי מפתחות.
שכפולי מפתחות ברמת אבטחה גבוהה של החברות מתבצעות על ידי החנויות הייעודיות.
ישנן חברות שהיצרן מהווה גם הוא תחנת שכפול.
יש מוצרי נעילה שהשכפול שלהם לא מתבצע בישראל אלא רק במדינת היצרן.
ישנן חנויות או מנעולנים שנותנים שירותי שכפול מפתחות עד בית הלקוח באמצעות הרכב.
את מכונות השכפול מתקינים ברכב והשכפול הוא מיידי וניתן לבדיקה בבית או רכב הלקוח.
בעת הצורך ניתן לפנות לאיש מקצוע פרטי לקבלת מענה לצורך בשכפול מפתחות.
מנעולן עשוי להיות זמין מעבר לשעות העבודה המקובלות בתחנות שכפול מפתחות.
יש מדינות שבהן ניתן לשכפל מפתחות באמצעות מכונות אוטומטיות.
השכפולים הם מפתחות מסוג משונן ולרוב הם מוגבלים למספר גלמים מצומצם.
שכר מחיה מוגדר כהכנסה המינימלית הדרושה לעובד כדי לספק את צרכיו הבסיסיים.
צרכים בסיסיים כוללים בדרך כלל מזון, דיור וצרכים חיוניים אחרים כגון ביגוד.
המטרה של שכר מחיה היא לאפשר לעובד להרשות לעצמו רמת חיים בסיסית אך הגונה, באמצעות תעסוקה ללא סובסידיות ממשלתיות.
בשל האופי הגמיש של המונח "צרכים", אין מדד אחד אשר מקובל בכל העולם לגבי האופן בו יש לקבוע מה הוא שכר מחיה, ובשל כך שכר המחייה משתנה ממדינה למדינה.
שכר המחיה שונה משכר מינימום בכך ששכר מינימום עלול שלא לאפשר לעובד להרשות לעצמו איכות חיים בסיסית, ובשל כך נאלץ להסתמך על תוכניות ממשלתיות בכדי לקבל הכנסה נוספת.
שכר טרחה הוא תשלום שמקבל בעל מקצוע חופשי תמורת שירותו, מלקוח שקיבל ממנו שירות זה.
שכר הטרחה נקבע בהסכם שבין נותן השירות ללקוחו.
דרך זו נקבעת למשימה שגרתית, שניתן להעריך מראש את משך הזמן שיושקע בה, למשל עריכת צוואה.
לפי שעות העבודה שמשקיע נותן השירות במתן השירות.
דרך זו נקבעת למשימה שמשך הזמן שיושקע בה אינו ידוע.
באחוז מסוים מגובה העסקה, מההכנסה שתצמח ללקוח או מעלות המיזם.
דרך זו נפוצה למשל בעריכת חוזה לרכישת נכס, בטיפול בפיצויים לנפגעי תאונות דרכים ובתשלום עבור שירותי אדריכלות.
ריטיינר: תשלום חודשי קבוע לנותן השירות.
במקרים אחדים נקבעו בחוק כללים לקביעת גובה שכר הטרחה.
בתקנות החברות (כללים בדבר מינוי כונסי נכסים ומפרקים ושכרם) נקבעו כללים לקביעת שכר הטרחה של מי שמונה לכונס נכסים או מפרק.
בחוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים נקבעו כללים לגובה שכר טרחת עורך דין בגין טיפול בפיצוי לנפגע תאונת דרכים.
בתיקון לחוק נכי רדיפות הנאצים נקבעו שיעורי מקסימום לשכר הטרחה שמותר לקבל בעד טיפול בתביעה לפי חוק זה.
עתירה לבג"ץ שביקשה לפסול תיקון זה נדחתה ).
נקבעו הגבלות על גובה שכר הטרחה שרשאי לגבות מי שמסייע (חברות למיצוי זכויות, עורכי דין, יועצי מס או רואי חשבון) בהגשת תביעה לגמלה או קצבה מהמוסד לביטוח לאומי.
שכנים: השמדתה של הקהילה היהודית בידוובנה שבפולין הוא ספר מאת ההיסטוריון יאן טומאש גרוס שיצא לאור בשנת 2000 וחוקר את הטבח בידוובנה שהתרחש ביולי 1941 ב-ידוובנה שבו פולנים רצחו את שכניהם יהודי פולין.
הספר עורר סערה בפולין וגרם לרבים מהפולנים להבין כי שואת יהודי פולין התרחשה בחלקה בסיוע של פולנים.
הספר פורסם לראשונה בפולנית בשם Sąsiedzi: Historia zagłady żydowskiego miasteczka (שכנים: תולדות ההרס של עיר יהודית).
הספר בתרגום אנגלי פורסם בשנת 2001, באותה שנה יצא הספר לאור גם בעברית, בהוצאת "יד ושם" ו"ידיעות אחרונות" (תרגום מפולנית: יז'י מיכאלוביץ').
בשנת 1988 נסעה יוצרת הקולנוע הפולנייה אגניישקה ארנולד (Agnieszka Arnold) עם צוות קולנוע לידוובנה והפיקה שני סרטים תיעודיים המבוססים על ראיונות עם תושבי הכפר המקומיים.
Gdzie mój starszy syn Kain (1999, "איפה בני הבכור קין") נוצר בהשראת ויכוח מתמשך בתקשורת המודפסת הפולנית.
השני, Sąsiedzi (2001, "שכנים") שודר על ידי ערוץ הטלוויזיה הפולנית.
גרוס אמר שהצפייה בסרטים של ארנולד נתנה לו השראה לכתוב את ספרו.
באישורה, הוא השתמש בתמלולי הראיונות שלה, בנוסף לחומרים אחרים.
כמו כן הוא השתמש בשם בכותרת הסרט השני שלה לשם ספרו.
גרוס, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת פרינסטון, ממוצא יהודי-פולני, טען כי נרצחו 1,600 יהודים והצביע על שכניהם הפולנים כרוצחים.
(הראשון שציין זאת היה שמעון דטנר בשנת 1966).
בבוקר 10 ביולי 1941, התכנסו גברים פולנים בידוובנה בבית העירייה, והחלו לאסוף את יהודי העיירה לשם בטענה שהם צריכים לעסוק שם בניקיון.
מן הטבח נותרו רק כשבעה ניצולים, ובהם יעקב (פצינוביץ') צופן.
פרסום הספר בשנת 2000 עורר דיון ציבורי סוער ורחב בפולין.
לפי ההיסטריון ג'ושוע צימרמן (Joshua D.
Zimmerman), בעוד שהעיתונות הפולנית המרכזית הביעה הסכמה לגבי הדיוק הבסיסי של ממצאיו של גרוס, פרטים ושאלות ספציפיות לגבי המתודולוגיה של גרוס נדונו על ידי חוקרים פולנים.
אחד המבקרים טען כי הספר גרם לסופו של "מותוס התמימות הפולנית"
הכומר Stanisław Musiał, שהיה חלוץ בקידום דיונים על השואה בין קתולים ליהודים בפולין, כתב כי הספר גרר הלם בדעת הקהל הפולני, יותר מכל ספר ב-50 השנים שלפניו.
הידיעה על השתתפות ברצח היהודים יצרה סדק בראייה של הפולנים את היסטוריה שלהם.
הפולנים האמינו כי ב-200 השנים האחרונות הם לא פגעו באף אחד וכי הם היו הקורבנות היחידים.
הספר "שכנים" סדק דימוי-עצמי זה.
ההיסטוריון הפולני פרופ' טומש סטשֶמבּוֹש, קבע כי אף על פי שמספר פולנים היו מעורבים בטבח, היוזמה לו, ואף רוב ביצועו, היו בידי הגרמנים.
לפי Jaroslaw Anders למרות שהספר עורר ביקורת בפולין, הוא קיבל הכרה מצד דמויות פולניות מובילות כמו הקרדינל Józef Glemp, שתיאר אותו כ"בלתי ניתן לערעור", ומנשיא פולין אלכסנדר קוושנייבסקי, שביקש מהפולנים "לחפש סליחה על מה שעשו בני ארצנו."
שירות החדשות הפולני דיווח כי עיתונים פולנים כמו Nasz Dziennik, Głos, Mysl Polska, ו-Niedziela האשימו את הספר בכך שהוא "חלק ממסע פרסום בינלאומי שמטרתו לפגוע בתדמיתה של פולין ולהכשיר קרקע להשבת רכוש יהודי."
לפי מוטי שלם ספר של גרוס, התמיכה שקיבל מהמכון הלאומי הפולני, ודבריו נשיא פולין, גרמו לעידן חדש שבו חוקרים פולנים הפסיקו לחשוש מהתמודדות עם ההיסטוריה הפולנית.
שכנים הוא סרט קומדיה שחורה משנת 1989 בבימויו של ג'ו דנטה ובכיכובם של טום הנקס, קארי פישר, ריק דוקומון וקורי פלדמן.
הסרט מתאר את חשדותיו של תושב פרברים כלפי שכניו החדשים, ובמהלך הסרט מתגלה סיפור מסתורי וקורע מצחוק על יחסי שכנים.
הסרט משלב אלמנטים של מתח, אימה וקומדיה, והפך לסרט פולחן בקרב אוהבי סרטי קומדיה קלאסיים.
הסרט צוחק על סביבות פרבריות ועל תושביהן האקסצנטריים לפעמים, ובו איש משפחה שחושד שהשכנים החדשים ה"אקסצנטריים" מסתירים סוד אפל.
הסרט חווה הצלחה כלכלית עם הכנסות בגובה של 49.1 מיליון דולר אל מול תקציב של 18 מיליון דולר.
ריי פיטרסון (טום הנקס) הוא תושב פרברים טיפוסי שמחליט להישאר בבית לחופשת קיץ במקום לצאת לנופש.
כאשר שכניו החדשים, משפחת קלופק המסתורית, עוברים לגור לידו, ריי וחבריו לשכונה מתחילים לחשוד שמשהו מוזר קורה בביתם.
עם הזמן, החשדות מתעצמים, וריי וחבריו מחליטים לצאת לחקירה בלתי רשמית כדי לחשוף את האמת על שכניהם המסתוריים.
טום הנקס בתפקיד ריי פיטרסון - גיבור הסרט, שמנהל חקירה לגבי שכניו החדשים.
קארי פישר בתפקיד קרול פיטרסון - אשתו של ריי, שמנסה להרגיע אותו ולשמור על שפיותו.
ריק דוקומן בתפקיד ארט ויינרגרטנר - אחד השכנים והשותף החשדן של ריי.
ברוס דרן בתפקיד מארק רומסון - חייל לשעבר ושכן נוסף שמצטרף לחקירה.
הנרי גיבסון בתפקיד ד"ר ורנון קלופק - השכן החדש והחשוד.
הסרט "שכנים" קיבל ביקורות מעורבות.
בעוד שהמבקרים שיבחו את ההופעות של טום הנקס וצוות השחקנים, העלילה נחשבה לחסרת עומק ולעיתים קלישאתית.
עם זאת, הסרט הפך לסרט פולחן לאורך השנים, במיוחד בזכות הסגנון הקומי והאווירה הייחודית שיצר הבמאי ג'ו דנטה.
הסרט קיבל ציון של 53% באתר Rotten Tomatoes.
בספטמבר 2024 החל שירות הסטרימינג Peacock להפיק עיבוד טלוויזיוני באותו שם.
קיקי פאלמר נבחרה לתפקיד הראשי בסדרה, כאשר בריאן גרייזר וסת' מקפרלן שימשו מפיקים.
הסדרה עלתה לשידור ב-8 בפברואר 2026 בפיקוק.
שכר בכירים הוא מונח בממשל תאגידי המתייחס למכלול התשלומים והטבות הרווחה המוענקים למנהלים בדרג העליון של תאגידים, ובפרט למנכ"לים ולסמנכ"לים.
הבנת מבנה השכר וקביעתו כרוכה בניתוח של מנגנוני התמריצים, הקשר בין ביצועים לתגמול, ומבנה השליטה בחברה.
נושא זה עומד במוקד של דיון ציבורי ואקדמי נרחב, במיוחד נוכח העלייה הדרמטית ברמות שכר הבכירים בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 והשפעתה על האי-שוויון הכלכלי והיציבות הפיננסית.
ניתוח שכר הבכירים נשען על מספר תאוריות מרכזיות המנסות להסביר את גובה השכר ומבנהו:
על פי תאוריית הסוכן, חברות ציבוריות מאופיינות בהפרדה בין בעלות לשליטה, מה שיוצר "בעיית סוכן": למנהלים (הסוכנים) יש אינטרסים העלולים להיות שונים מאלו של בעלי המניות.
כדי לצמצם את "עלויות הסוכן" הנובעות מניגוד עניינים זה, הדירקטוריון אמור לעצב חבילות תגמול שייצרו הלימה בין טובת המנהל לטובת בעלי המניות, בעיקר באמצעות הצמדת השכר לביצועי החברה.
התפיסה ה"רשמית" גורסת כי הדירקטוריון, הפועל בנאמנות עבור בעלי המניות, מנהל משא ומתן עצמאי מול המנהלים כדי להשיג את התנאים היעילים ביותר.
במודל זה, השכר נקבע לפי כוחות השוק של היצע וביקוש לכישרון ניהולי, בדומה לשכרם של ספורטאי צמרת או כוכבי קולנוע.
גישה חלופית זו טוענת כי התהליך רחוק מלהיות משא ומתן בין צדדים שווים.
המנהלים משתמשים בכוחם ובהשפעתם על הדירקטוריון כדי להטות את חבילות השכר לטובתם, תופעה המכונה "חילוץ רנטה" (Rent Extraction).
לפי גישה זו, חבילות השכר כוללות לעיתים מנגנוני "הסוואה" (Camouflage) המיועדים להסתיר את גובה השכר האמיתי או את היעדר הקשר לביצועים כדי למזער "עלויות זעם" (Outrage Costs) מצד הציבור ובעלי המניות.
מודל שיווי המשקל ותחרות על כישרון (Size-Based Equilibrium)
מחקרים מסוימים מציעים כי העלייה בשכר הבכירים אינה נובעת מבעיות ממשל תאגידי בלבד, אלא היא תוצאה של שיווי משקל תחרותי בשוק שבו המנהלים המוכשרים ביותר מותאמים לחברות הגדולות ביותר.
על פי מודל זה, עלייה פי שישה בשווי השוק של החברות הגדולות מסבירה את העלייה המקבילה בשכר הבכירים, שכן תרומתו השולית של מנהל מוכשר גדלה ככל שהחברה גדולה יותר.
שכר הבכירים אינו מורכב רק משכר חודשי, אלא ממבנה מורכב הכולל מספר אלמנטים:
שכר בסיס (Salary): תשלום קבוע שאינו מותנה בביצועים, המהווה לרוב חלק קטן יחסית מסך התגמול הכולל בחברות גדולות.
בונוסים שנתיים: תגמולים משתנים המבוססים לרוב על עמידה ביעדים חשבונאיים (כגון רווח נקי או הכנסות).
תגמול הוני (Equity-Based Pay): כולל אופציות לעובדים ומניות חסומות.
זהו המרכיב שצמח בצורה המהירה ביותר בעשורים האחרונים, במטרה לקשור את עושר המנהל למחיר המניה.
תגמול סמוי (Stealth Compensation): הטבות פחות שקופות כמו פנסיות משלימות (SERPs), דחיית שכר בתנאים מועדפים, הלוואות בריבית נמוכה והטבות פרישה נדיבות.
אחד המדדים המרכזיים לבחינת יעילות השכר הוא הרגישות שלו לביצועי החברה.
מחקרים קלאסיים (מסוף שנות ה-90) מצאו כי רמת הרגישות נמוכה מאוד: על כל עלייה של 1,000 דולר בעושר בעלי המניות, עושר המנכ"ל גדל בממוצע ב-3.25 דולר בלבד (כולל אופציות ומניות).
קיימת טענה כי רגישות נמוכה זו נובעת מלחצים פוליטיים וציבוריים המגבילים תגמול גבוה מאוד על ביצועים יוצאי דופן, מה שגורם לדירקטוריונים להעדיף שכר קבוע יותר.
מנגד, מבקרי הגישה הקיימת טוענים כי מנהלים נהנים מ"מתנת הרוח" (Windfalls) – עלייה בערך האופציות הנובעת מעליית השוק כולו ולא מביצועי המנהל עצמו.
פתרון מוצע הוא שימוש באופציות עם מחיר מימוש מדורג או מוצמד למדד ענפי.
השוואה בינלאומית ומבני ממשל תאגידי
קיימים הבדלים ניכרים בדרכי קביעת השכר בין מדינות שונות, הנובעים ממבני הממשל התאגידי:
ארצות הברית ובריטניה (מערכות מבוססות שוק)
במדינות אלו השכר נוטה להיות גבוה משמעותית וכולל מרכיב הוני דומיננטי.
הממשל התאגידי מתבסס על דירקטוריון יחיד (Unitary Board) ושוק הון נזיל המשמש כמנגנון בקרה חיצוני.
גרמניה ויפן (מערכות מבוססות יחסים)
במדינות אלו השכר היה בעבר נמוך יותר ופחות מוטה למניות.
בגרמניה קיימת מערכת דו-שכבתית הכוללת מועצת מנהלים ומועצה מפקחת (Aufsichtsrat), שבה חברים גם נציגי עובדים ובנקים.
עם זאת, בעקבות הגלובליזציה, ישנה מגמת התכנסות למודל האמריקאי של תגמול מבוסס אופציות גם באירופה וביפן.
בסין, שכר הבכירים מושפע מאוד מהרפורמות במפעלים הממשלתיים.
נמצא כי קיים קשר בין "שיקול דעת ניהולי" (Managerial Discretion) לבין יכולת המנהלים להטות את שכרם כלפי מעלה, במיוחד במצבים שבהם מנגנוני הניטור הפנימיים חלשים.
מבנה הדירקטוריון משפיע באופן ישיר על רמת השכר.
תופעה שכיחה היא "קשרים צולבים" (Reciprocal Interlocks), שבהם מנכ"ל חברה א' מכהן בדירקטוריון חברה ב', והמנכ"ל של חברה ב' מכהן בדירקטוריון חברה א'.
מחקרים הראו כי במקרים כאלה המנכ"לים נוטים לקבל שכר גבוה יותר, מה שמעיד על בעיות ניגוד עניינים אפשריות.
השכר במגזר הבנקאי והמשבר הפיננסי
בעקבות המשבר הפיננסי של 2008, הופנתה ביקורת חריפה כלפי ה"תרבות של בונוסים" בבנקים, בטענה שהיא עודדה נטילת סיכונים מופרזת.
בונוסים המבוססים על רווחים לטווח קצר, ללא מנגנוני "קיזוז" (Clawback) במקרה של הפסדים עתידיים, יצרו מבנה תמריצים א-סימטרי של "ראש אני מרוויח, זנב בעלי המניות מפסידים".
בתגובה, הונהגו רגולציות חדשות המחייבות דחיית תשלום של חלק ניכר מהבונוסים למספר שנים ומתן חלק מהתגמול במניות חסומות.
לאורך השנים הוחלו תקנות שונות בניסיון לרסן את שכר הבכירים ולהגביר את השקיפות:
חוק סרבנס-אוקסלי (2002): אסר על מתן הלוואות של חברות למנהליהן והחמיר את חובות הדיווח.
חוק דוד-פרנק (2010): הנהיג את מנגנון ה-"Say on Pay", המאפשר לבעלי המניות להצביע (הצבעה לא מחייבת) על חבילות השכר של הבכירים.
כללי חשבונאות (FAS 123R): חייבו חברות לרשום את עלות האופציות כהוצאה בדוחות הכספיים, מה שצמצם את האטרקטיביות שלהן ככלי תגמול "חינמי" בעיני הדירקטוריון.
[[חוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים[]] מגביל את שכרם של בכירים בתאגידים פיננסיים.
שכר סופרים הוא הגמול הכספי שמשלם המו"ל לסופר בתמורה לזכות להדפיס ולמכור את יצירתו.
שכר סופרים משולם בגין שירה, סיפורת, כתיבה עיונית, ולמעשה בגין כל יצירה כתובה.
לקביעת גובהו של שכר סופרים שתי שיטות עיקריות:
אחוז מסוים מהמכירות של הספר.
הכללים לקביעת גובהו של שכר הסופרים נקבעים בהסכם ההתקשרות שבין המחבר למו"ל.
מובן שסופר מבוקש יזכה לתנאי התקשרות טובים יותר מאלה של סופר שאין ביקוש ליצירתו.
במקרים קיצוניים לא רק שהמחבר לא יקבל שכר סופרים בגין יצירתו, אלא אף יתבקש לממן חלק מהוצאות הפקת הספר בעצמו או באמצעות מוסד תומך.
בהתאם לפקודת מס הכנסה (קביעת שכר סופרים כהכנסה), התשכ"ד-1963, המשלם שכר סופרים חייב לנכות ממנו מס הכנסה במקור.
בהתאם לתקנות מס הכנסה (ניכוי משכר סופרים), התשכ"ד-1964, שיעור המס המנוכה במקור משכר סופרים שווה לשיעור המס המרבי (47% בשנת 2018).
כאשר שיעור זה מופרז, ניתן להקטינו באמצעות פנייה לפקיד השומה.
להקטנת מס זה ניתן לקזז מההכנסה הוצאות שהיו ביצורה, כגון הוצאות על צילומים, מכשירי כתיבה, ספרי עזר וכדומה.
תנאי יסודי להכרת פקיד השומה בהוצאות אלה הוא רישומו של המחבר כעצמאי במשרדי פקיד השומה, ורישומו המקביל כעוסק במשרדי מע"מ.
רישום זה מאפשר גם קיזוז תשלומי מע"מ המלווים הוצאות אלה מהמע"מ שגובה המחבר מהמו"ל.
שִׁכְרוּת או גילופין היא מצב שבו נמצא אדם בהשפעת אלכוהול.
רמת השכרות עולה בהתאם לכמות האלכוהול הנצרכת.
בממוצע, האלכוהול מתחיל לתת את אותותיו כעשרים דקות לאחר צריכתו.
השפעת האלכוהול אינה אחידה, ומשתנה על פי מספר גורמים.
רמת השכרות עולה עם עליית אחוזי האלכוהול בדם, וככל שהיא עולה – יורדת שליטתו העצמית של השיכור.
שכרות מוגדרת על פי רוב במצב שבו מאבד האדם שליטה על פעולותיו; אך גם כמות קטנה יותר של אלכוהול משפיעה על הגוף, לפעמים בצורה שכמעט אינה מורגשת.
תופעת לוואי של שיכרות היא החמרמורת (האנגאובר).
גורמים האחראים על מידת השפעתו של האלכוהול
מין – אלכוהול דהידרוגנאז, האנזים האחראי על פירוק האלכוהול, נמצא בגופן של נשים פחות מבגופם של גברים, ולכן השפעת האלכוהול על נשים מעט חזקה יותר.
בנוסף, נשים הן בעלות אחוז שומן גבוה יותר מגברים בממוצע והאלכוהול, שהוא מסיס במים אך לא בשומן, מגיע לריכוזים גבוהים יותר לאחר שתיית אותה הכמות אצל נשים לעומת גברים.
משקל הגוף – ככל שמשקל הגוף עולה, קטנה השפעת האלכוהול.
הסתגלות – אדם שנוהג לצרוך אלכוהול מסתגל לכך עם הזמן, והשפעת האלכוהול עליו פחותה יותר.
בטן ריקה – אלכוהול משפיע בצורה חזקה יותר על מי שבטנו ריקה.
לאחר צריכת אלכוהול הגוף מפרק אותו, אך חלק ממנו נספג ישירות אל מחזור הדם.
כשהקיבה מלאה, בעיקר בחלבונים, שומנים ופחמימות, מואט תהליך ספיגת האלכוהול בדם.
לעומת זאת, שתיית משקאות מוגזים וטמפרטורות גבוהות מאיצות את התהליך (משקאות חמים נספגים מהר יותר).
כמו כן שילוב של אלכוהול עם עייפות גורם להשפעה חזקה יותר.
זמן וכמות ההשפעה של האלכוהול וההשפעות עצמן משתנות אצל כל אחד ואחד, אך ההשפעות המוזכרות למעלה הן בדרך-כלל ההשפעות שבסופו של דבר קיימות אצל כל אדם.
כשריכוז האלכוהול בדם מגיע לאלפית אחת (0.1%) מתחילים להופיע שינויים בפעילות המרכזים העליונים של המוח – מצב הרוח ועימו הביטחון העצמי משתפרים, יכולת הריכוז יורדת, זמן התגובה מתארך, ורגישות הרפלקסים נחלשת.
כשריכוז האלכוהול בדם מגיע ל-0.2% המעצורים הנפשיים ממשיכים להתרופף, מה שגורם לשיחה חופשית יותר ולפעמים אף לנטייה לאלימות.
הקואורדינציה ממשיכה לרדת, וייתכן גם טשטוש בראייה.
לעיתים נגרמת הרגשה של כבדות ועייפות.
כשריכוז האלכוהול בדם מגיע ל-0.3% הקואורדינציה ממשיכה לרדת, וקיים קושי ניכר לעמוד או ללכת בצורה יציבה.
גם כושר הביטוי נפגע, ולעיתים גם חלק מהחושים.
השיכור חש סחרחורת, בחילות ולרוב גם הקאות.
מעצוריו הנפשיים כבר רופפים לגמרי.
כשריכוז האלכוהול בדם מגיע ל-0.4% השיכור נעשה אפאטי ואינו מגיב לסביבתו.
החל משלב זה נמצא האדם במצב של סכנת חיים.
כשריכוז האלכוהול בדם מגיע ל-0.5% המצב מידרדר לרוב לחוסר הכרה, חום הגוף יורד, והאדם מאבד שליטה על סוגריו.
במצב בו ריכוז האלכוהול מגיע ל-0.6% ומעלה האדם נמצא בסכנת חיים מיידית.
כמויות אלה אינן מדויקות – כאמור, השפעת האלכוהול פחותה בקרב בני אדם שרגילים בצריכת אלכוהול, והם יכולים להגיע למצבים בהם אחוזי האלכוהול בדמם גבוהים הרבה יותר.
במקרה של שתייה מרובה חווה לעיתים האדם השותה חמרמורת (הנגאובר), כתוצאה מהתייבשות, מספר שעות לאחר השתייה.
זו מאופיינת בתסמינים כגון כאבי ראש, עייפות, קושי בריכוז, רגישות גבוהה לאור ולרעש ונדודי שינה.
התנהגות אלימה – עם עליית אחוזי האלכוהול בדם שליטתו העצמית של האדם יורדת, מה שגורם להתנהגות אלימה בקרב חלק מצרכני האלכוהול.
במקומות כגון פאבים ומועדונים, בהם מרבית הנוכחים צורכים אלכוהול, ישנו סיכוי גבוה מהרגיל לפריצה של קטטות ומריבות.
נהיגה בשכרות – אלכוהול גורם לתגובות שקולות פחות ואיטיות יותר, ולכן אדם הנוהג כשהוא בהשפעת אלכוהול מסכן את עצמו ואת סביבתו.
בישראל מוגדרת נהיגה בשכרות כמצב בו ריכוז האלכוהול בדם הוא 0.05% ומעלה.
התמכרות – צריכה קבועה של אלכוהול עלולה להגיע למצב של התמכרות לאלכוהול - אלכוהוליזם.
בכמה מסיפורי המקרא מופיעה השכרות:
לאחר המבול, נח נוטע כרם, ושותה את יינו לשכרה.
לאחר הצלת לוט מהפיכת סדום, בנותיו משקות אותו לשכרה על מנת לקיים ממנו זרע.
עלי הכהן סבר שחנה השתכרה, ולכן היא ממלמלת בשפתיה.
נבל השתכר במשתה שעשה לרגל גז צאנו.
דוד השקה את אוריה החיתי לשכרה, כדי לשכנעו לבוא אל ביתו ואל אשתו בת שבע.
אבשלום השקה את אחיו אמנון לשכרה, כדי שיוכל להתנקש בחייו על שאנס את אחותו תמר.
אלה בן בעשא מלך ישראל שתה לשכרה בבית ארצא, ועבדו זמרי ניצל זאת להתנקש בו.
בן הדד מלך ארם השתכר בעת שצרו חייליו על שומרון, ואחאב ניצל זאת כדי להביסו במלחמה.
אחשורוש השתכר ביום השביעי למשתה שערך לבני שושן הבירה, ובעקבות זאת צווה להביא את ושתי למשתה הגברים כדי להראות לכולם את יופייה.
בעקבות סירובה, אחשורוש סילקה מן המלכות ובחר את אסתר תחתיה.
בכמה הזדמנויות מוכיח ישעיהו הנביא את ממלכת ישראל ויהודה על מנהגם להשתכר ביין, ואף סימן חטא זה כזרע הפורענות שהביא להגלייתה:
כיוצא בזה מוכיח הנביא עמוס את המשתכרים השאננים מממלכת ישראל ויהודה, שבשכרותם מסרבים לקבל תוכחה ומוסר, וסופם שיגלו בחטאיהם.
מובא במדרש תנחומא על פרשת נח :
במשנה ובתלמוד הבבלי מובאים מאמרים רבים בגנות השכרות, שהיא מקור לחטאי עבודה זרה ועריות, להתבזות, להתרוששות, ולתופעות שליליות נוספות.
שתיית היין בהלכה היא חובה במצבים מסוימים כגון קידוש, ברית מילה, נישואים, ארבע כוסות בפסח ופורים.
אולם מלבד חג הפורים שלגביו נאמר בתלמוד הבבלי: "מיחייב איניש לבסומי בפוריא" (חייב אדם להתבשם בפורים), בשאר המועדים ואירועי השמחה שבהם משולבת שתיית יין, הורו פוסקי ההלכה שאין לשתות לשכרה:
לשיכור יש הגבלות רבות בהלכה כתוצאה מחוסר שיקול הדעת הקיים בשעת שכרותו.
לגבי תפילה לרוב הפוסקים תלוי הדבר ברמת השכרות.
המדד המרכזי המשמש את הפוסקים הוא האם יכול השיכור לדבר בפני מלך.
כלומר, האם יוכל השיכור להתנער מיינו כדי לדבר בצורה הראויה עם אדם מכובד.
אם כן – מותר לו להתפלל (וישנה מחלוקת אם לכתחילה או רק בדיעבד), אם לא – אסור לו להתפלל.
לגבי ברכות הנהנין הדין יותר קל, וכל זמן שלא הגיע לדרגת שכרותו של לוט יכול לברך.
ובפורים מתירים הפוסקים גם לשיכור מעט להתפלל.
השכרות נמנית כאחת ההגנות במשפט הפלילי בישראל.
המחוקק הישראלי, כמו מחוקקים אחרים, התייחס בדין להגנה מאחריות פלילית של ביצוע מעשה בשכרות.
למעשה, השכרות עומדת לנאשם כהגנה במצב ייחודי בו הנאשם נכנס למצב השכרות שלא מדעתו.
בדרך כלל שכרות בעת ביצוע עבירה מחמירה את מצבו המשפטי של הנאשם, ומסייעת לתביעה בכך שהיא יוצרת 'קיצור דרך' להוכחת יסוד נפשי.
שופטי בית המשפט העליון נחלקו לגבי השפעת השכרות על הענישה.
של"פ (שמיניסטים לעשייה פעילה / שמיניסטים לעיירות פיתוח) הוא פרויקט של משרד החינוך ותנועות הנוער שבמסגרתו צעירים עוברים ללמוד בכיתה י"ב בערים שונות.
במקור, הפרויקט יוסד על ידי תנועת הצופים בקריית שמונה, ובהמשך הופעל על ידי תנועות נוער רבות בישראל.
הפרויקט אומץ על ידי החינוך הדתי ובני עקיבא החל משנת 1983. בשנים האחרונות יוצאים גרעיני של"פ מטעם תנועות הנוער בני עקיבא, עזרא ואריאל.
במסגרת התוכנית, תלמידי כיתה י"ב מרחבי הארץ עוזבים את התיכון שבו למדו בסוף כיתה י"א ועוברים לתיכון במקום אחר לכיתה י"ב.
בכל קבוצת של"פ ישנם בין 3–8 חברים שמתגוררים ביחד בדירה שכורה, מקבלים תקציב ומתנהלים באופן עצמאי.
בשנת הלימודים תש"פ בני עקיבא מפעילה גרעיני של"פ ב-12 ערים: בבאר שבע, לוד, כרמיאל, ירושלים (בשכונת הר חומה ושכונת קריית יובל), הרצליה, רחובות לבנים, ובשדרות, בית-שמש, שדות נגב, עכו אשקלון וחצור הגלילית לבנות.
בתנועת הנוער "עזרא" פועלים ארבעה גרעיני של"פ: בבת ים (בנים) בבית שמש (בנים) בכפר תו"ם (בנים) ובקריית גת (בנות), גרעין שנוסד בשנת תשפ"ב.
גרעין השל"פ בבת ים של תנועת "עזרא" נקרא גם גרעין "איל", על שם איל יפרח שהיה חבר בגרעין זה.
בתי הספר שבערים קולטים את קבוצות השל"פ ואחראים לתוכנית לימודיהם והכנתם לבגרות בצורה תקינה, וכן להשתלבותם החברתית בכיתה.
תנועת הנוער נושאת באחריות הכללית על הקבוצה, מגיוס חבריה לתוכנית עד לסיום בחינות הבגרות, כולל ליווי של מדריך צמוד לקבוצה, דיור, קשר עם בית הספר ותיאום בין הרשויות השונות.
הרעיון העומד מאחורי הפרויקט הוא שחברים לכיתה נגישים יותר מאשר מדריכים בשנות שירות, מורים, יועצים ודמויות סמכותיות אחרות מצוות בית הספר.
בכך מבסס הפרויקט גישה ייחודית לעשייה חברתית, עשייה מתוך הקבוצה ולא כגורם חיצוני לה.
חברי הגרעין פועלים בכיתה בצורות שונות: הם מגישים עזרה לימודית, מעודדים תלמידים לגשת לבחינות הבגרות, להתגייס לצה"ל ולפנות לאפיקים שונים של הגשמה עצמית, מזהים תלמידים הזקוקים לעזרה כלכלית ומעודדים אותם לגשת לגורמים המתאימים המטפלים בכך בתוך בית הספר.
של בע"מ , שעד 22 בינואר 2022 נקראה רויאל דאטש של , היא חברת אנרגיה אנגלית-הולנדית רב-לאומית שמרכזה בלונדון, העוסקת בנפט ובגז טבעי.
החברה פועלת באינטגרציה אנכית, ופעילה בכל תחומי הפעילות של תעשיית הנפט והגז - חיפוש והפקה, זיקוק, הובלה, הפצה ושיווק, פטרוכימיקלים, ייצור חשמל ומסחר.
החברה פעילה גם בתחומי אנרגיה מתחדשת ודלק ביולוגי.
של פועלת במעל 99 מדינות, מייצרת אנרגיה בשווי 3.7 מיליון חביות נפט ביום, ומפעילה 44 אלף תחנות דלק.
של היא החברה השנייה בגודלה בעולם לפי הכנסות (אחרי אקסון מוביל), ואחת משש חברות האנרגיה הציבוריות הגדולות בעולם (סופרמייג'ורס).
החברה נוסדה בפברואר 1907 בעקבות מיזוג שתי חברות מתחרות - חברת הנפט ההולנדית "רויאל דאטש", וחברת התובלה והמסחר הבריטית "של", במטרה להתחרות בחברת האנרגיה האמריקנית "סטנדרד אויל" (כיום אקסון מוביל) שייסד ג'ון רוקפלר.
"רויאל דאטש" נוסדה בשנת 1890 בידי ז'אן בפטיסט אוגוסט קסלר והנרי דטרדינג, בחסות המלך וילם השלישי.
"של" נוסדה בשנת 1897 בידי האחים היהודים מרקוס וסמואל סמואל.
מקור שם החברה בחברת עתיקות ברחוב האונדסדיץ', לונדון, שהייתה בבעלות אביהם, אשר התרחבה בשנת 1833 לייבוא ולמכירת קונכיות.
בשנת 1952, של הייתה החברה הראשונה לרכוש ולהפעיל מחשב מסחרי בהולנד - פרנטי סימן 1, שהופעל במעבדת החברה באמסטרדם.
מטה החברה נמצא בהאג שבהולנד, והיא רשומה בלונדון שבאנגליה.
מניות החברה נסחרות בבורסת לונדון (החברה הגדולה ביותר במדד FTSE 100), בורסת יורונקסט באמסטרדם ובורסת ניו יורק.
של סיפקה את התשתית לחברת האנרגיה הישראלית פז, כאשר השנייה רכשה את פעילותה של הראשונה בארץ לפני קום המדינה.
סמל חברת פז עוצב בהשראת סמל חברת של.
באפריל 2015 דווח ששל צפויה לרכוש את חברת BG הבריטית ב-69.6 מיליארד דולר.
עסקת הרכישה הושלמה בפברואר 2016.
לשל פרויקטים בתחום הנפט והגז הטבעי בכל רחבי העולם, ובין היתר באגן פרמיאן במערב טקסס.
באזור זה פועלות חברות נפט נוספות, דוגמת אקסון מוביל ותאגיד שברון.
פעילותן של חברות הנפט באזור, לרבות של, הורידה את רמת האבטלה והביאה לפריחה בתעשייה אך גם יצרה מספר רב של בעיות, ביניהן צפיפות בבתי הספר, עליה במספר תאונות הדרכים הקטלניות ובעיות ברשת החשמל המקומית.
לפיכך, בנובמבר 2018 הודיעה חברת של על הצטרפותה לקבוצת "השותפות האסטרטגית של פרמיאן".
השותפות פועלת עם גורמי ממשל מקומיים ופדרליים, כמו גם עם ארגונים ללא כוונת רווח ועם עסקים מקומיים, כדי לטפל בחלק מן הבעיות שהן יצרו בתחומי התעסוקה, הדיור ושירותי הבריאות.
במשך השנים עלה מספר פעמים הקשר בין חברת "של" לזכויות האדם בניגריה.
בשנת 1996 טענו מספר ארגוני זכויות אדם שחברת "של" אחראית למקרים בהם בוצעו הפרות לכאורה של זכויות אדם בניגריה, ביניהם הוצאה להורג, מקרי פשע נגד האנושות, עינויים, יחס בלתי אנושי ומעצר מנהלי שרירותי.
בפרט נטען ששיתוף הפעולה בין החברה לבין המשטר הצבאי בניגריה גרם ישירות לרציחתם של שמונה מראשי שבט האוגוני, ביניהם קן סארו-ויוה, בשנת 1995.
נגד החברה הוגשו מספר תביעות משפטיות בנושא זה, ובהסכם פשרה היא הסכימה לשלם 15.5 מיליון דולר.
החברה לא קיבלה כל אחריות על הטענות נגדה.
בשנת 2009 נטען בדו"ח של אמנסטי אינטרנשיונל שהחברה אחראית לפגיעה בזכויות האדם בדלתת הניז'ר, כתוצאה מטיפול לקוי בדליפות גז ונפט.
בשנים 2009–2010 פורסמו מסמכים מודלפים בהם נאמר שחברת "של" החדירה סוכנים לכל משרדי הממשלה בניגריה ומצליחה להשפיע על החלטות פוליטיות.
כמו כן נאמר שם שהחברה העבירה באופן סדיר תשלומי שוחד לאנשי הצבא הניגרי על מנת למנוע מהומות.
שכר עידוד (או פרמיה) הוא תוספת שכר המשולמת למי שתפוקת עבודתו גבוהה מעבר למכסות שנקבעו.
שכר העידוד מקובל כאמצעי ארגוני ליצירת הנעה (מוטיבציה), להגדלת תפוקות ולביצוע משימות מעבר ליעדים שנקבעו על ידי הנהלת החברה.
בעבור הישגים אלו נכונה החברה לשלם תגמול מעבר לשכרו הבסיסי של העובד.
ההנחה היא, כי האינטרס העיקרי של העובד הוא להגדיל את שכרו ככל הניתן.
מאידך, התנהגות העובד אינה רק פונקציה של האינטרסים האישיים אלא גם יחס אל הממונים, חברים וכדומה.
מבוססות תפוקה – מדידת התפוקה בפועל ביחס ליעדים.
משלבות מספר מדדים (בהתאם לתפקיד):
תפוקה – ביצוע בפועל ביחס ליעדים שנקבעו
איכות – מינימום תקלות והחזרות למוצר/שרות
עמידה במועדי אספקה – מתן מענה תוך זמן תקן שנקבע לאותו מוצר
רווחיות – פעולות המביאות להכנסות מעל היעדים
שירות – מתן מענה איכותי ומקצועי
מבוססות יעדים: לפי תוכנית עבודה – עמידה ביעדים שנקבעו בתוכנית העבודה
חלוקה ברווחי המפעל (בונוסים, אופציות, מניות)
מקובל לקבוע סולמות לתשלום הפרמיה.
התשלום מתבצע לפרקים בהתאם להחלטת ההנהלה.
גובה מענקי הפרמיה נקבעים בהתאם ליעדי התפוקות אותם מעוניינת החברה להשיג בטווח זמנים מוגדר מראש ושידוע לעובדים.
אי-תשלום פרמיה לעובד שלא עמד ביעד, עלול להשפיע על מעמדו בעיני החברה, על תפוקתו ולגרום לירידה במוטיבציה ופגיעה בביצוע משימות נוספות.
מטרה משותפת לעובדים ולמנהלי הארגון.
התייעלות תביא לירידה בהוצאות והגדלת התפוקה.
עלות ייצור ליחידה תקטן ביחס לכמות המיוצרת.
תגמול על בסיס שיתוף ברווחים: יצירת שייכות, מחויבות ונאמנות העובד ומטרה משותפת להגדלת התפוקות.
תגמול קבוצתיות: לחץ חברתי להשגת המטרה ועבודה משותפת.
ירידה באיכות המוצר בשל כוונת העובד לעמוד במכסות.
המשמעות לארגון היא הגדלת כמות ההחזרות ופגיעה בתפוקה הכוללת.
ללא מערכת מחשוב לספירת כמויות ייתכנו דיווחים הסותרים את רמת המלאי המוגמר.
הודות ללמידה, היעילות הממוצעת לעובד עולה עם הזמן, ואם זמן התקן הבסיסי ליצור מוצר אינו מתעדכן, אזי תפוקת העובד המוגדלת תגרור עליה בשכר ללא הגברת המוטיבציה.
אי תשלום תוספת שכר במהלך מספר תקופות ברצף, מעידה על אי-יכולתו לבצע את עבודתו מקצועית, ולעיתים אף ניתן להסיק כי אינו מתאים לתפקיד.
מקובל לחשב את גובה הפרמיה בהתאם ליעילות העובד.
יעילות העובד מחושבת באופן הבא:
זמן מוקצב = זמן יצור ליחידה כמות היצור
זמן מושקע = שעות עבודה נטו דקות
(E) יעילות = זמן מוקצב זמן מושקע
קיימים הבדלים במתן הפרמיה בין המגזר הפרטי לבין המגזר הציבורי.
מגזר פרטי – בארגונים אלו גובה הפרמיה, היקף הזכאים וקריטריונים נקבעים לפי שיקול דעת בעלי החברה.
לבעלים יש "חופש תמרון" להעניק פרמיה גם לעובד אשר לא עמד במכסות וזאת לאחר שנבחן תפקודו המקצועי והסיבות אשר הביאו לכך, אך, יוצר פערים בין העובדים ומטרת הפרמיה אינה משיגה את מטרתה.
מגזר הציבורי – ארגונים ציבוריים כגון עמידר, מכון התקנים הישראלי, מינהל מקרקעי ישראל ומשרדי ממשלה השונים שכפופים להחלטות ממשלה ולתקציב משרד האוצר.
לכל עובד מוגדר לפי תפקידו טווח הפרמיה אותה יוכל להשיג ובכפוף לאישור רשות החברות הממשלתיות.
אין באפשרות החברה להעניק פרמיה לעובד מסוים או למספר עובדים שלא תכלול את כלל עובדי החברה המועסקים בתום זהה לאלו.
הדבר מקטין את טווח תמרון החברה לתגמל עובדים בעבור פעילות "חריגה" שביצעו, אך מונע הפליה על ידי מתן מענקי פרמיות מיוחדות.
של"ח (ראשי תיבות: שדה, לאום, חברה; השם המלא: של"ח וידיעת הארץ) הוא שמו של אגף במינהל חברה ונוער במשרד החינוך של מדינת ישראל, המפעיל במחוזות המשרד ובאמצעות כ-1,020 מורים תוכנית לימודים חינוכית ערכית, הנלמדת בחלק מחטיבות הביניים ובתיכונים.
כמו כן, אחראי האגף על תחום הטיולים במשרד החינוך, על חידון התנ"ך ועוד.
בעבר פעילויות ידיעת הארץ והיציאה לשדה ולטיולים הופעלו במסגרת הגדנ"ע, עד שהועברו לאגף של"ח במינהל חברה ונוער.
של"ח מופעל בחטיבות הביניים ובתיכונים.
קהל היעד העיקרי הוא תלמידי כיתות ח'-ט', אך בבתי ספר רבים נלמד המקצוע גם בכיתות ז' ובתיכונים אחדים גם בכיתות י'-י"א.
נכון לשנת הלימודים תשע"ט, מפקח השל"ח הארצי הוא אלי שיש.
שיש משמש בתפקידו מאז שנת 1995, והחל את דרכו כמורה לשל"ח.
תוכנית הלימודים של של"ח מתפרסמת בחוברת "דרך ארץ בדרכי הארץ" בהוצאת משרד החינוך משנת 2006, אותה כתב ד"ר טימי בן-יוסף, שהיה ראש גף תכנים בשל"ח ומייסד שיטת מכלול נופאדם.
התוכנית במלואה נמצאת באתר מנהל חברה ונוער תחת הכותר של"ח וידיעת הארץ.
תוכנית הלימודים משלבת לימודים בכיתה עם סיורים בשטח, ומבוססת על חזון האגף.
חזון זה כולל את היסודות הבאים: הצבת ההתנסות החווייתית במוקד התהליך, המתרחש במוסד החינוכי, בכיתה ובשדה; טיפוח האחריות האזרחית, המוסרית והדמוקרטית; מימוש עצמי; מעורבות חברתית ומחויבות לארץ ולמדינה.
בשנת הלימודים השנייה התכנית עוסקת בארץ ישראל כיחידה כוללת, המזמנת מפגש תרבויות ומפגש טבע ייחודי.
פרק מיוחד מוקדש לירושלים ופרק נוסף עוסק באחריות שיש לכל אזרח כלפי הארץ, החברה והמדינה.
תחומי אחריות נוספים של תחום של"ח
במסגרת המקצוע בבית הספר, מוכשרים תלמידים להיות מש"צים - מדריכי של"ח צעירים.
המש"צים משתתפים בפעילות שבועית המודרכת על ידי מש"צים בוגרים (משב"ים) ויוצאים לפעילויות בחופשים חנוכה, פסח וחופשת הקיץ העוסקות במיומויות הדרכה, שטח ומחנאות.
בנוסף לתוכנית דרך ארץ בדרכי הארץ, מופקד תחום של"ח במשרד החינוך גם על מינהלת הטיולים ועל הפעלת תוכנית הליבה להסדרת הטיולים במוסדות החינוך בכל שכבות הגיל, מגן ועד י"ב.
כמו כן, תחום של"ח אחראי גם על מסעות הנוער לפולין, וכן על מסע ישראלי (נקרא בעבר גם "מבראשית").
הפעילויות של השל"ח בבתי הספר העל-יסודיים
מקצוע השל"ח הנלמד במגוון בתי ספר יהודיים ברחבי ישראל, חילוניים ודתיים, הכולל שיעור כיתתי שבועי, בחטיבות הביניים ובתיכונים (עם ציון בכל סוף סמסטר/שנת הלימודים, אם כי ללא-מבחן בגרות).
כמו-כן, מקצוע השל"ח כולל בחובו יציאה לפעילויות שטח/טיולים וגיחות/ימי מסע במהלך השנה:
יום שדה משימתי - יום סיור אותו מובילים המש"צים ומורה השל"ח.
כל כיתה יוצאת ליום שדה אחת לכמה שבועות.
מטרת הסיור היא למידה אחרת של החומר, דרך מפגש בשטח עם הנושאים שנלמדו בכיתה.
המסע השנתי אליו יוצאים תלמידי במבנה שכבתי.
על פי דרישות אגף של"ח- מסע של"ח נמשך לפחות 3 ימים.
הלינה במסעות היא בתנאי שטח- מתחמים מגודרים ומוסדרים בהם מקימים אוהלים, מאהלים מסודרים משותפים ולעיתים לינה באכסניות נוער או בתי ספר שדה.
אזור הטיול ומסלולי ההליכה נקבעים על ידי מורי השל"ח, רכזי השכבות והנהלת בית הספר בהתאם לתוכנית הליבה להכרת הארץ.
חלק מבתי הספר יוצאים למסע "נודד" בו ימי ההליכה מסתיימים ומתחילים בחניוני לילה בהם מוקמים האוהלים, ללא הסעות לתחילתו ומסופו של מסלול ההליכה.
חלק מבתי הספר יוצאים למסעות בשיתוף עם גופים חינוכיים נוספים:
"מסע ישראלי מבראשית": אליו יוצאים בדרך כלל כיתות י"א, מסע בן 6 ימים שמסתיים בשבת בירושלים.
המסע מודרך על ידי מורי השל"ח ומדריכי מסע ישראלי
מסע "על חומותייך"- מסע להכרת עומק של ירושלים וסביבתה, אליו יוצאים תלמידי כיתות י'.
המסע בשיתוף יד בן צבי ועמותת אלע"ד.
מסע "לעבדה ולשמרה" המתמקד בשילוב של מסלולי הליכה, תכנים של חיבור לארץ והכרתה ועבודה התנדבותית בתחום החקלאות, בשיתוף ארגון השומר החדש
מסעות נוספים: מסע בשבילי התנ"ך, מסע בשילוב עבודה ארכאולוגית בשיתוף רשות העתיקות
ימי שיא ייחודיים המשלבים בין הכרת אזורים בארץ ותכנים ערכיים, כמו יום של"ח בשביל ישראל ויום "בעקבות לוחמים"
יציאה בת יומיים לאתר מחנאות בו כל כיתה מתכננת את הפעילות, האוכל ובניית המחנה שלה.
את הגיחה מנחים ומובילים המש"צים בליווי צוות השל"ח, והיא כוללת בניית מחנה המורכב מאוהלי שדה ותקנים משותפים הבנויים מסנאדות וכפיתות חבלים.
חלק מאתרי המחנאות צמודים לאתרי הנצחה כמו אנדרטת הנח"ל בפרדס חנה, יד לשריון בלטרון ומצודת יואב, אתרי קק"ל כמו יער ציפורי ויער לביא, או גנים לאומיים כמו גן לאומי מקורות הירקון, חוות משמר הכרמל, ממשית פארק תמנע ופארק אשכול.
הגיחה מתקיימת בדרך כלל בשכבות ח או ט.
מורי המקצוע נדרשים לתואר ראשון בתחום קרוב למקצוע כמו: לימודי ארץ ישראל או גאוגרפיה וכן תעודת הוראה.
בנוסף, על המורה החדש לעבור הכשרה מיוחדת בת 15 ימי למידה ושטח (נכון לשנת תשפ"ה).
צוות השל"ח כולל בדרך כלל 2 מורים בבית ספר ויש מקרים בהם מורה אחד, אך בחלק מבתי הספר הגדולים, יש צוותים בני 5 מורים ואף יותר.
מש"צים הם ראשי תיבות של מדריך של"ח צעיר.
זוהי אחת ממסגרות מנהיגות נוער שמפעיל משרד החינוך באמצעות תחום של"ח וידיעת הארץ במינהל חברה ונוער, והיא למעשה אחת מתנועות הנוער הגדולות בארץ.