tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסרט העלה בקרב הקהילות המקיימות ברית מילה (יהודים, מוסלמים, אפריקאים ועוד), שאלות עמוקות יותר לגבי הצורך בה ושאלות על זהות תרבותית ודתית וקשר קבוצתי, הישרדות והמשכיות היסטורית של קהילות אלו.
ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת (אלכסנדרינה ויקטוריה, באנגלית: Victoria; 24 במאי 1819 – 22 בינואר 1901) הייתה מלכת הממלכה המאוחדת מ-20 ביוני 1837 עד מותה.
היא מלכה במשך 63 שנים ושבעה חודשים ויומיים, שנייה רק למלכה אליזבת השנייה.
הייתה גם קיסרית הודו הראשונה, החל מ-1 במאי 1876.
תקופת שלטונה נקראת על שמה, "התקופה הוויקטוריאנית".
הייתה זו תקופת השיא של המהפכה התעשייתית, שבה עברה הממלכה המאוחדת התפתחויות רבות בתחומי החברה, הכלכלה והטכנולוגיה.
במהלך שלטונה גדלה מאוד האימפריה הבריטית, ונחשבה לאימפריה הגדולה והחזקה ביותר בעולם.
ויקטוריה הייתה נכדתו של המלך ג'ורג' השלישי, והשליטה הבריטית האחרונה לבית הנובר.
ויקטוריה נישאה לבן דודה הראשון, הנסיך אלברט מסקסה-קובורג-גותה, בשנת 1840. תשעת ילדיהם נישאו לבני משפחות מלוכה ואצולה ברחבי היבשת, מה שהעניק לוויקטוריה את הכינוי "סבתא של אירופה".
לאחר מותו של אלברט בשנת 1861, ויקטוריה שקעה באבל כבד והתרחקה מהופעות פומביות.
בשנת 1901 ויקטוריה הלכה לעולמה בגיל 81 בבית אוסבורן שבאי וייט.
בנה אדוארד השביעי ירש את הכתר.
אביה של ויקטוריה, הנסיך אדוארד אוגוסטוס, בנו הרביעי של ג'ורג' השלישי, נישא ב-1818, בגיל 50, לוויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד.
עשרה חודשים לאחר מכן נולדה בתם היחידה, אלכסנדרינה ויקטוריה, על שם אלכסנדר הראשון, הצאר של רוסיה שהיה סנדקה, ועל שם אימה ויקטוריה.
בעת לידתה הייתה החמישית בסדר הירושה לכתר הבריטי.
אף ששמה הרשמי היה ויקטוריה, בני המשפחה נהגו לקרוא לה "דרינה".
אביה נפטר מדלקת ריאות שמונה חודשים ושבעה ימים לאחר לידתה, וסבה, המלך ג'ורג' השלישי, מת שישה ימים ושלוש עשרה שעות בדיוק לאחר מכן.
לאחר מות אביה, לא הייתה לאימה לכאורה כל סיבה להישאר באנגליה: לא הייתה לה בה משפחה, והיא בקושי דיברה אנגלית.
היא בחרה להישאר משום שעל פי סדר ירושת המלוכה הבריטית הייתה אפשרות שבתה תהיה למלכה (לשלושת אחיו הבוגרים של הנסיך אדוארד לא היו ילדים).
בילדותה למדה ויקטוריה אצל מורים פרטיים גרמנית, אנגלית, איטלקית, יוונית, סינית, צרפתית, חשבון, מוזיקה והמקצוע האהוב עליה, היסטוריה.
היא הייתה אספנית של בובות, ציירת ומאיירת מוכשרת, וכתבה יומן אישי, הרגל שנמשך עד מותה.
על חינוכה הופקדה הברונית לואיזה לצן, עד לפיטוריה על ידי מי שיהיה בעלה של המלכה הנסיך אלברט.
לבנו הבכור של ג'ורג' השלישי, המלך ג'ורג' הרביעי, הייתה רק בת אחת, שארלוט הנסיכה מווילס, שנישאה לדודה של ויקטוריה, לאופולד (לימים לאופולד הראשון, מלך הבלגים), ומתה בשנת 1817 בזמן שילדה, עוד לפני שנולדה ויקטוריה.
לאחר מותה מיהרו אחיו הרווקים של המלך להינשא ולהוליד ילדים, כדי להבטיח לעצמם את הירושה.
ג'ורג' הרביעי נפטר כשוויקטוריה הייתה בת 11, ודודה, ויליאם הנרי, ירש את המלוכה כמלך ויליאם הרביעי בגיל 65. לוויליאם נולדו עשרה ילדים מפילגשו, שלא היו כשירים לרשת את כס המלוכה.
בערוב ימיו נשא אישה, אך שתי בנותיו מנישואים אלה מתו בינקותן.
בהיעדר ילדים במסגרת הנישואים שיכלו להמשיך את השושלת, הפכה הנסיכה הצעירה ויקטוריה ליורשת העצר.
בשנת 1830 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק העוצרוּת, שקבע כי במקרה שהמלך ימות לפני שוויקטוריה תגיע לגיל 18, תשמש אמה, דוכסית קנט וסטראת'רן, כעוצרת עד בגרותה של ויקטוריה.
המלך ויליאם היה מסוכסך עם דוכסית קנט, בעיקר מפני שהאמין כי מאהבה, ג'ון קונרוי (שרבים האמינו כי היה אביה הביולוגי של המלכה ויקטוריה), השפיע עליה מעבר למידה הראויה.
ויליאם הצהיר כי הוא מקווה שיחיה לפחות עד יום הולדתה ה-18 של הנסיכה, רק כדי שאמה לא תמלוך בשמה.
בתקופה זו האומנת של ויקטוריה הייתה הברונית לצן.
המלך ויליאם מינה את ידידתו, הדוכסית מנורת'מברלנד, לאומנת הרשמית של ויקטוריה בשנת 1831, אך התפקיד היה בעיקר טקסי, והנסיכה המשיכה להיות תלויה בלצן.
הדוכסית הודחה ב-1837 על ידי אמה של ויקטוריה אף על פי שניסתה להשפיע יותר על חינוך הממונה המלכותי שלה ולצן מילאה את תפקידה.
לימים תהפוך לאחראית על משק הארמון עד שתשלח בחזרה לאחר חיכוכים עם בן זוגה של המלכה הנסיך אלברט.
ב-1837 נפטר המלך ויליאם הרביעי בגיל 71, וויקטוריה בת ה-18 עלתה לכס המלוכה כמלכת הממלכה המאוחדת.
הכתרתה התקיימה ב-28 ביוני 1838 במנזר וסטמינסטר.
ממלכת הנובר, שהייתה מאוחדת באיחוד פרסונלי עם בריטניה מאז 1714, פוצלה ממנה עם המלכתה של המלכה, הואיל ובהנובר, על פי החוק הסאלי, נאסר על נשים לשלוט.
אחד מדודיה של ויקטוריה מצד אביה, הנסיך ארנסט, הומלך כמלך הנובר.
ארנסט מוּנה גם ליורש העצר של כס המלוכה הבריטי עד לידתה של הנסיכה ויקטוריה בשנת 1840, משום שהמלכה הצעירה טרם נישאה וטרם ילדה ילדים.
המלכה ויקטוריה פגשה לראשונה את בעלה המיועד, אלברט, בגיל 16, אך רק במהלך פגישתם השנייה בשנת 1839, בהיותה כבר מלכה, התאהבו זה בזה.
הם היו בני דודים מדרגה ראשונה: אביו של אלברט היה אחי אמה של ויקטוריה.
כמלכת הממלכה המאוחדת היה על ויקטוריה להציע נישואים לאלברט, והזוג נישא ב-10 בפברואר 1840 בארמון סנט ג'יימס שבלונדון.
בניגוד לזוגות מלכותיים אחרים ששודכו על ידי הוריהם, היו ויקטוריה ואלברט מאוהבים.
נישואיהם היו מאושרים ונחשבו מופת לחיי משפחה טובים.
אלברט היה לא רק בן זוגה של ויקטוריה אלא גם יועצה הפוליטי החשוב ביותר.
בעת עלייתה של ויקטוריה לשלטון, אוישה הממשלה באנשי המפלגה הוויגית במשך קרוב לשבע שנים רצופות.
לורד מלבורן, ראש הממשלה מטעם המפלגה, הפך במהרה לאחד האנשים המשפיעים בחייה של המלכה הצעירה, שלא הייתה מנוסה בחיים הפוליטיים.
ממשלתו של מלבורן החזיקה מעמד רק זמן קצר, בעיקר בשל לחצים מהמושבות הבריטיות מעבר לים, והוא התפטר ב-1839. היועץ החשוב ביותר של המלכה ויקטוריה בתחילת דרכה היה דודה, לאופולד הראשון, מלך הבלגים.
דרך לאופולד, אחייניה של ויקטוריה היו לאופולד השני וקרלוטה, קיסרית מקסיקו.
לאחר התפטרותו של מלבורן פנתה המלכה לסר רוברט פיל מהמפלגה הטורית בבקשה שיקים ממשלה חדשה, אולם נתקלה בבעיה בשל משבר שכונה "משבר חדר השינה": באותה תקופה היה נהוג כי עובדי הארמון המלכותי יהיו קשורים למפלגה השלטת, ורוב משרתות המלכה היו נשותיהם של חברי המפלגה הוויגית.
רוברט פיל דרש להחליפן בנשות חברי המפלגה הטורית, אך ויקטוריה סירבה להחליף את בנות לווייתה, משום שראתה בהן חברות ולא חלק ממוסד טקסי.
פיל חש כי אינו יכול לכהן כראש ממשלה בתנאים כאלו והתפטר, ובכך סלל את הדרך לחזרתו של לורד מלבורן לתפקיד.
במהלך היריונה הראשון של המלכה, ניסה צעיר אנגלי בשם אדוארד אוקספורד להתנקש בחייה כשנסעה עם בעלה בכרכרה.
אוקספורד ירה פעמיים לכיוון המלכה, אך אקדחו היה טעון בנייר ובטבק בלבד.
הוא הואשם בבגידה במדינה אך זוּכה בטענה לאי-שפיות.
ניסיון ההתנקשות לא פגע בבריאותה של ויקטוריה או בהיריונה, והיא ילדה את בתה הבכורה ויקטוריה ב-21 בנובמבר 1840.
ב-29 במאי 1842 ירה מתנקש צעיר בשם ג'ון פרנסיס באקדח לעבר המלכה, כשנסעה בכרכרה בפארק סנט ג'יימס.
הוא נתפס במהרה על ידי המשטרה, הורשע בבגידה במדינה, והוגלה מהמדינה.
חודש אחר כך היה ניסיון התנקשות נוסף, כשנער בשם ג'ון ויליאם בין ניסה לירות במלכה.
הנסיך אלברט חש כי המתנקשים קיבלו עידוד מזיכויו של אדוארד אוקספורד ב-1840, והפציר בפרלמנט להעביר חוק חדש, שיקבע כי תקיפה בנשק בנוכחותו של מונרך תביא לעונש מאסר או הגליה של שבע שנים בנוסף להלקאה.
חוק זה, שנקרא חוק הבגידה, התקבל בשנת 1842.
רוברט פיל עלה לבסוף לשלטון לאחר הבחירות של שנת 1841, אך במהרה נתקלה ממשלתו בקשיים בשל חוקי הדגן, שאותם ביקשו רוב הוויגים וחלק מהטורים לבטל.
החוקים בוטלו בפרלמנט בשנת 1846, ופיל התפטר מיד לאחר מכן.
המלכה פנתה ללורד ג'ון ראסל כדי שיקים ממשלה חדשה, אך ממשלתו, ובמיוחד שר החוץ החדש, לורד פלמרסטון, לא מצאו חן בעיני המלכה.
לורד פלמרסטון נהג לפעול ללא אישור מהממשלה, מראש הממשלה או מהמלכה, וב-1849 אף התלוננה ויקטוריה רשמית בפני לורד ראסל על כך שפלמרסטון שלח מסרים רשמיים למנהיגים זרים ללא אישורה.
אולם תלונותיה לא הועילו, ופלמרסטון פוטר מתפקידו רק ב-1851, לאחר שהכריז על תמיכת בריטניה במהפכתו של נפוליאון השלישי בצרפת, ללא אישור מראש הממשלה.
תקופת הנהגתו של לורד ראסל הייתה קשה לוויקטוריה גם מבחינה אישית.
בשנת 1849 ירה מובטל אירי בשם ויליאם המילטון באקדח ליד כרכרת המלכה כשנסעה בלונדון, כדי להבהיל אותה.
המילטון הועמד לדין באשמת עבירה על החוק של הנסיך אלברט משנת 1842, ונגזר עליו העונש המרבי של שבע שנות גלות.
ב-1850 נפצעה המלכה באורח קל במהלך ניסיון התנקשות נוסף: רוברט פייט, קצין צבא לשעבר (שככל הנראה סבל ממחלת נפש), הכה בראשה באקדחו בעודה בכרכרתה.
הוא נשפט וקיבל את העונש המרבי.
המלכה ויקטוריה אהבה לבקר באירלנד עוד בצעירותה, ופעמים רבות בחרה לנפוש בעיר קילארני שבמחוז קרי.
בתחילה הייתה אהודה בקרב האירים, אך ב-1845 החל באירלנד רעב תפוחי האדמה הגדול, שנמשך ארבע שנים, הביא למותם של יותר ממיליון אירים, ולהגירתם של מיליון תושבים נוספים מהאי.
אף שהמלכה תרמה מכיסה כ-2,000 לירות שטרלינג לתושבי אירלנד הרעבים, הם הביעו עוינות כלפיה, בעיקר בשל מדיניותו של ראש הממשלה ראסל, שהואשם בהחמרת הרעב.
ביקורה הרשמי הראשון של ויקטוריה באירלנד היה ב-1849. את הביקור ארגן המושל הבריטי של אירלנד, כדי להסיח את דעתם של האירים מהרעב וכד להבהיר לפוליטיקאים הבריטים את חומרתו.
אף שהרעב פגע מאוד בתדמיתה של המלכה באירלנד, היא נותרה אהודה מספיק כדי שלאומנים איריים ישירו לה "אלוהים, נצור את המלכה" בפגישותיהם.
עד שנות השבעים והשמונים של המאה ה-19 הידרדרה הפופולריות של המלכה באירלנד, בעיקר בשל סירובה לבקר בה לאחר שעיריית דבלין סירבה לברך את בנה אלברט אדוארד על נישואיו עם הנסיכה אלכסנדרה, ועל הולדת בנו הראשון, הנסיך אלברט ויקטור.
ביקורה האחרון של ויקטוריה באירלנד היה בשנת 1900, כשהגיעה לאי כדי לעודד אירים להתגייס לצבא הבריטי במלחמת הבורים.
ביקורה נתקל בהתנגדות מצד לאומנים איריים שהונהגו על ידי ארתור גריפית', לימים מייסד השין פיין.
הנסיך אלברט מת ממחלת הטיפוס ב-14 בדצמבר 1861, כנראה בשל היגיינה גרועה בטירת וינדזור.
מותו מוטט את ויקטוריה, שהתאבלה ולבשה שחורים בשארית ימיה.
לאחר התאלמנותה, פרשה כמעט לגמרי מהחיים הציבוריים, מיעטה להגיע ללונדון, ואף כונתה "אלמנת וינדזור".
היא האשימה את בנה אלברט אדוארד במות בעלה, משום שהאמינה כי חלה כשביקר אצל הנסיך הצעיר בקיימברידג', כדי לנזוף בו על התנהגותו הבלתי נאותה.
בידודה של ויקטוריה מהציבור פגע בתדמית המלוכה הבריטית, והגביר מאוד את האהדה לתנועה הרפובליקנית.
היא בילתה את כל זמנה בבתיה שמחוץ ללונדון, בטירת בלמורל שבסקוטלנד, בבית אוסבורן שבאי וייט ובטירת וינדזור.
הנסיך אלברט התעניין מאוד בהתפתחויות שהביאה עימה המודרניות, ובעיקר בחידושים טכנולוגיים ובמהפכה התעשייתית.
ויקטוריה רצתה להמשיך את מורשת המודרניזציה של אלברט, וימי שלטונה נחשבים לעידן של התחדשות.
בשנים 1868–1880, במהלך המאבק על ראשות הממשלה בין ויליאם יוארט גלאדסטון הליברלי לבנג'מין דיזראלי השמרני, תמכה ויקטוריה בד'יזראלי.
היא גם העניקה לו תואר אצולה, לאחר שביוזמתו הוכתרה ב-1876 לקיסרית הודו.
בימי כהונתו של ד'יזראלי סיפחה בריטניה עוד מושבות לשלטונה, והייתה לאימפריה הגדולה ביותר בהיסטוריה.
ד'יזראלי גם החזיר את עטרת המלוכה והכנסייה לתפארתה.
לעומתו גלאדסטון היה ליברלי, ודגל בשחרור המושבות ובהענקת שלטון עצמי לאירלנד.
לאחר מות ד'יזראלי התחדש המאבק בין גלאדסטון למרקיז סולסברי (בשנים 1880–1895), וויקטוריה תמכה בסולסברי השמרן.
בשנת 1887 חגגה ויקטוריה את יובל הזהב שלה, 50 שנות שלטונה.
האירוע נחגג בנשף מפואר שאליו הוזמנו 50 ממלכי אירופה ומנסיכיה.
למחרת חגג עִמה העם הבריטי בתהלוכה מפוארת שטרם נראתה כמותה במאל הלונדוני: המלכה-הקיסרית, בכרכרת הזהב, מלכי אירופה והעולם – מי על סוס ומי בכרכרה – וכן נציגות מרהיבה של כל המושבות.
ב-22 בספטמבר 1896 עברה ויקטוריה את המלך ג'ורג' השלישי כמונרך ששלט במשך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה הבריטית.
המלכה ביקשה שהחגיגות לציון מאורע זה יידחו בשנה, כדי שיחפפו לחגיגות שישים שנות שלטונה.
לחגיגות אלו, יובל היהלום, הוזמנו כל ראשי הממשלות של חבר העמים הבריטי, ובמהלכן צעדו לפני ויקטוריה חיילים מכל המושבות, כולל מנהיגים מהודו הבריטית, שהביעו כבוד למלכה שהייתה גם קיסרית הודו.
במשך כל שנות אלמנותה בילתה ויקטוריה את תקופת חג המולד בבית אוסבורן שבאי וייט, שם נפטרה משבץ מוחי ב-22 בינואר 1901 בגיל 81. בעת מותה היו לצדה בנה, שעתיד היה להפוך למלך אדוארד השביעי, ונכדה הבכור, וילהלם השני, קיסר גרמניה.
לפי בקשתה הניחו בניה את גופתה בארון הקבורה כשהיא לבושה בשמלה לבנה (המלכה לא לבשה לבן במשך 40 שנה, מאז מות הנסיך אלברט) ובהינומת החתונה שלה.
לווייתה נערכה ב-2 בפברואר, והיא נקברה לצד הנסיך אלברט במאוזוליאום המלכותי שבקרבת טירת וינדזור.
בשל שנאתה ללוויות שחורות, לבשה לונדון לכבודה בעת מותה צבעי סגול ולבן.
מותה של ויקטוריה שם קץ לשלטונו בן 187 השנים של בית הנובר בבריטניה.
הואיל ובעלה היה שייך לבית סקסה-קובורג-גותה, יורשה, אדוארד השביעי, היה המונרך הבריטי הראשון משושלת זו.
עידן שלטונה של ויקטוריה היה עידן המהפכה התעשייתית, על כל השפעותיה על החברה, בעיקר העיור המהיר והחרפת הבדלי המעמדות.
תקופה זו תוארה בכתביו של צ'ארלס דיקנס, שכתב באותה עת.
באותה תקופה, ובמידה רבה בהשראתה של המלכה ויקטוריה, נוצר מה שכונה בדורות הבאים "מוסר ויקטוריאני", שעיקרו נאמנות לערכים פוריטניים (במשפחה) וקפיטליסטיים (בחיי החברה).
לוויקטוריה ואלברט נולדו תשעה ילדים:
ויקטוריה (1840–1901), נישאה לפרידריך השלישי, קיסר גרמניה.
בנם היה וילהלם השני, קיסר גרמניה האחרון.
אלברט אדוארד (1841–1910), ירש את אמו על כס המלוכה הבריטי כמלך אדוארד השביעי.
נישא לאלכסנדרה, נסיכת דנמרק, בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
אליס (1843–1878), נישאה ללודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן.
אחת מבנותיה, אלכסנדרה, נישאה לצאר ניקולאי השני והייתה לצארינה האחרונה של רוסיה.
בתה היא ויקטוריה, נסיכת הסן.
נכדה של ויקטוריה ונינה של אליס היה הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של המלכה אליזבת השנייה.
אלפרד (1844–1900), נישא למריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של הצאר אלכסנדר השני.
הלנה (1846–1923), נישאה לכריסטיאן, נסיך שלזוויג-הולשטיין, נינו של כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק.
מהלנה לא נותרו כיום צאצאים.
לואיז (1848–1939), נישאה לג'ון קמפבל, דוכס ארגייל התשיעי, המושל הכללי של קנדה.
ארתור (1850–1942), נישא ללואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, נינתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה.
לאופולד (1853–1884), נישא להלנה, נסיכת ולדק ופירמונט.
ביאטריס (1857–1944), נישאה להנרי, נסיך בטנברג, נכדו של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ואחיו של לודוויג פון באטנברג שנישא לוויקטוריה, נסיכת הסן, אחייניתה של ביאטריס.
היא אמה של ויקטוריה אאוחניה, סבתו של מלך ספרד לשעבר חואן קרלוס.
הזוג המלכותי השיא את ילדיו בצורה מחושבת לבני משפחות אצולה ברחבי אירופה, דפוס שהעניק לוויקטוריה את הכינוי "הסבתא של אירופה".
כל חברי משפחות המלוכה האירופיות כיום מלבד שושלת המלוכה ההולנדית והנסיכים-שותפים של אנדורה הם צאצאים רחוקים של ויקטוריה.
שושלת המלוכה של בלגיה אינה צאצאית של המלכה ויקטוריה אבל היא קרובת משפחה של המלכה מכיוון שמלך הבלגים הראשון, לאופולד הראשון, מלך בלגיה, היה דוד שלה.
עם צאצאיה שמלכו או מולכים עדיין במדינות אירופה נמנים צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת; האראלד החמישי, מלך נורווגיה; קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה; מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק; קונסטנטינוס השני, מלך יוון (ואחותו סופיה, מלכת ספרד); חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד; ומיכאי הראשון, מלך רומניה.
גם הטוענים לכתר של סרביה, רוסיה, פרוסיה, גרמניה וצרפת הם צאצאיה של ויקטוריה.
ויקטוריה הייתה נשאית של הגן הגורם למחלת ההמופיליה, שאותו העבירה לרבים מצאצאיה, ובשל כך קיבלה המחלה את הכינוי "המחלה המלכותית".
לא ידוע על מקרים של המופיליה במשפחות מלוכה לפני ויקטוריה, ועדיין לא ברור כיצד הגיע הגן למשפחתה.
גם בנותיה אליס וביאטריס היו נשאיות של המחלה, אך היחיד שחלה במחלה היה בנה השמיני, הנסיך לאופולד.
העברת גן ההמופיליה במשפחות המלוכה האירופיות
אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של ויקטוריה, העבירה את הגן לשלושה מילדיה, לכל הפחות:
פרידריך, נסיך הסן, מת בגיל שנתיים וחצי מדימום מוחי לאחר שנפל מחלון.
אירן, נסיכת הסן, העבירה את המחלה לשניים משלושת בניה:
ולדמאר, נסיך פרוסיה, שרד את המחלה אך לא היו לו ילדים.
היינריך, נסיך פרוסיה, מת מדימום בגיל ארבע.
אלכסנדרה, נסיכת הסן, קיסרית רוסיה כאשתו של הצאר ניקולאי השני, העבירה את המחלה לבנה היחיד:
אלכסיי ניקולאייביץ', יורש העצר של רוסיה, אחד מחולי ההמופיליה המפורסמים בעולם.
מחלתו וחולשתו של אלכסיי היו בין הגורמים שתרמו לנפילתה של האימפריה הרוסית ב-1917.
הנסיך לאופולד, דוכס אולבני, היה חולה במחלה (אחד היחידים באותה התקופה ששרד את המחלה).
העביר את הגן לבתו היחידה:
הנסיכה אליס, רוזנת אתלון, העבירה את המחלה לבנה הבכור:
רופרט, נסיך טק, היה חולה במחלה ומת בגיל 21 מדימום מוחי שנגרם כתוצאה מתאונת דרכים.
ביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, העבירה את המחלה לשניים מילדיה, לפחות:
ויקטוריה יוג'ני, נסיכת בטנברג, העבירה את המחלה לשניים מילדיה:
אלפונסו, נסיך אסטוריאס, יורש העצר לכתר הספרדי, מת בגיל 31 מדימום פנימי שנגרם כתוצאה מתאונת דרכים.
גונזאלו, נסיך ספרד, מת בגיל 20 מדימום פנימי שנגרם כתוצאה מתאונת דרכים.
לאופולד, נסיך בטנברג, מת בגיל 33 מדימום במהלך ניתוח בברכו.
תקופת שלטונה של ויקטוריה סימנה את המעבר ההדרגתי למונרכיה החוקתית הבריטית המודרנית.
סדרת חוקים שהתקבלו במאה ה-19 הגבירו את כוחו של בית הנבחרים על חשבון כוחם של בית הלורדים והמלכה, ותפקיד המונרך הבריטי הפך ליותר ויותר סמלי ופחות מעשי.
מאחר ששלטונה של ויקטוריה היה סמלי יותר מאשר פוליטי, היא שמה דגש על נושאי המוסר וערכי המשפחה, בניגוד לשערוריות המיניות, הכספיות והאישיות שהיו קשורות למלכים הקודמים מבית הנובר, שהורידו את ערכה של המונרכיה הבריטית.
שלטונה של ויקטוריה יצר את הרעיון הבריטי של "מונרכיה משפחתית", שאיתו יכול היה המעמד הבינוני המתפתח להזדהות.
מבחינה בינלאומית ויקטוריה הייתה דמות חשובה ביותר, לא רק כשליטת האימפריה החזקה בעולם, אלא גם דרך קשרי משפחה בינה לבין משפחות המלוכה האירופיות האחרות, שאותם יצרה דרך נישואים מחושבים של ילדיה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היו כל המונרכים של המדינות שנלחמו אחת בשנייה נכדיה של ויקטוריה או נשואים לאחד מנכדיה.
מקומות רבים ברחבי העולם קרויים על שם ויקטוריה: שתי מדינות באוסטרליה (ויקטוריה (אוסטרליה) וקווינסלנד); שתי בירות קנדיות ויקטוריה (בקולומביה הבריטית) ורג'ינה (בססקצ'ואן); ויקטוריה, בירת איי סיישל; אגם ויקטוריה ומפלי ויקטוריה באפריקה, ועוד.
ויקטוריה היא אחת משש המדינות המרכיבות את אוסטרליה.
היא ממוקמת בצידה הדרום מזרחי של יבשת אוסטרליה ובעלת חוף בדרום המדינה.
רק מדינת טסמניה קטנה ממנה בשטחה.
על פי הערכה מ-2019 מנתה אוכלוסיית המדינה 6.2 מיליון נפש, השנייה בגודלה בין מדינות אוסטרליה והצפופה ביותר.
בירת ויקטוריה והעיר הראשה בה היא העיר מלבורן שבה מתגוררים כשני שלישים מתושבי המדינה, והיא העיר השנייה בגודלה באוסטרליה.
מדינת ויקטוריה חולקת את נהר המארי כגבול עם מדינת ניו סאות' ויילס בצפון וגבול עם מדינת אוסטרליה הדרומית במערבה.
שטחי מדינת ויקטוריה מגוונים מבחינה אקלימית, טופוגרפית וגאוגרפית, ממזג האוויר הרטוב והלח באזור ג'יפסלנד ועד לשטחים הדרום-מזרחיים אשר מכוסים בשלג ונחשבים לאזור "האלפים הוויקטוריאניים" המתקרבים לגובה של 2,000 מטרים מעל פני הים.
הר בוגונג הוא ההר הגבוה ביותר באזור, גובהו 1,986 מטר.
בוויקטוריה ישנם שטחים צחיחים, יבשים ומישוריים אשר מתפרסים במערבה ובדרום-מערבה של המדינה.
בהשוואה למדינות אוסטרליה האחרות, ויקטוריה נחשבת למדינה שופעת שטחים ירוקים ופוריים והיא המדינה בעלת האחוז הגבוה ביותר של שטחים ירוקים.
ישנה סדרה נרחבת של נהרות בוויקטוריה בשל כמויות הגשם הגדולות יחסית.
נהר המארי הוא המוכר ביותר והוא הנהר השני בגודלו בדרום מזרח אוסטרליה.
הגאולוגיה של המדינה כוללת הרי געש, מכרות זהב, פחם חום ונפט בלב הים.
בנוסף לשירות הייצור במרכז מלבורן, החקלאות מהווה חלק עיקרי בכלכלת ויקטוריה עקב האדמות הפוריות והעשירות והאקלים המתאים.
תחומי הפעילות העיקריים בחקלאות ויקטוריה הם ייצוא בקר, מוצרי חלב, בשר כבש, צמר וחיטה (בעיקר בשטחיה המערבים והיבשים של המדינה), עם גידולי פירות וירקות בסביבת מלבורן ונהר המארי.
גידול הגפנים ופתיחת יקבים גדלו במהירות רבה בשנות ה-90 של המאה ה-20.
ויקטוריה נחשבת ל"בית" הפוטבול האוסטרלי, אשר חוקיו שונים משל הפוטבול האמריקאי: עשרה מתוך 16 מועדוני הקבוצות של הפוטבול האוסטרלי נמצאים בוויקטוריה.
בוויקטוריה נערך גם הגמר הגדול והמסורתי.
האברש הוורוד הוא הפרח הלאומי של ויקטוריה
הפוסום המקפץ (Leadbeater's Possum) הוא בעל החיים הלאומי של ויקטוריה
הצופית בעלת הקסדה היא הציפור הלאומית של ויקטוריה
ויקטוריה (במלטית: Victoria) או בשמה הקודם רבאט של גוזו או רק רבאט (Ir-Rabat Għawdex או Rabat) היא העיר הגדולה באי גוזו שבמלטה ומרכזו המנהלי של האי.
שמה המקורי של העיר היה "רבאט" או "רבאט של גוזו" (כדי להבדילה מהעיר רבאט שבאי מלטה), אך ב-1887 העניק לה המושל הבריטי את השם "ויקטוריה" לרגל יובל החמישים של המלכה ויקטוריה.
עם זאת שני השמות עדיין רווחים, ותושבי העיר מכונים "Rabtin t'Għawdex".
העיר שוכנת על רמה במרכז גוזו ואוכלוסייתה מנתה 6,414 תושבים בשנת 2005, היינו, כמעט רבע מתושבי האי.
ליבה של העיר ברובע המבוצר הקטן (Citadella או Il-Kastel) הנמצא על גבעה בגובה של כ-150 מטר.
לפי ממצאים ארכאולוגיים היה קיים יישוב במקום כבר בתקופת האבן, אך העיר בוצרה לראשונה בתקופת הברונזה, בסביבות שנת 1500 לפנה"ס.
העיר המשיכה להתפתח בתקופת הפיניקים ובתקופת רומאים.
בתקופת השלטון הערבי קיבלה העיר שכללה בעיקר את הסיטדלה, את השם "רבאט".
הסיטדלה הייתה אמורה להעניק מגן לתושבי האי, אך למרות זאת, ב-1551 נשבו כמעט כל 5,000 תושבי העיר והאי על ידי העות'מאנים ועל ידי שודדי ים ברברים, ונשלחו אל שוקי העבדים בלוב.
העיר נותרה בשיממונה עד שההוספיטלרים החלו את בנייתו המחודשת של הרובע המבוצר בשנת 1559. עבודות הבניה נמשכו עד 1603 וכללו את האגף הדרומי הצופה אל העיר שמחוץ לחומות.
האגף הצפוני קדום יותר ונבנה בתקופת שלטון אראגון באי.
לאחר השלמת הבניה נהגו כל תושבי האזור ללון ברובע, אך לאחר שנוהג זה פסק, נותרה הרובע ריק מתושבים בדרך כלל.
ב-1864 הפכה גוזו לדיוקסיה עצמאית וויקטוריה הייתה למקום מושבו של הבישוף.
ב-1887 שונה שמה של רבאט לוויקטוריה (רשמית Città Victoria), והיא חרתה את האותיות VR ("ויקטוריה רגינה" - "המלכה ויקטוריה") על סמלה.
באותה הזדמנות זכתה ויקטוריה למעמד של עיר.
בין חומות הרובע המבוצר נמצאת קתדרלת עליית הבתולה שתוכננה על ידי האדריכל לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà).
הקתדרלה נבנתה בין השנים 1697 ו-1711 במקום הכנסייה שחרבה בשנת 1693 ברעידת אדמה.
בשל קשיי מימון, כיפת הקתדרלה מעולם לא הושלמה, אך בתוך הכנסייה נצבעה התקרה בסגנון המדמה את העיין לחשוב כי זו אכן קיימת (Trope l'oeil).
הכנסייה החשובה האחרת בעיר מוקדשת לגאורגיוס הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר.
ויקטוריה היא עיר הבירה של פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
מוטו העיר הוא: "חופשייה לתמיד" .
העיר ממוקמת בקצהו הדרומי של האי ונקובר, לחוף מצר חואן דה פוקה.
בעיר רבתי מתגוררים 335,000 תושבים.
קודם להגעתם של מתיישבים אירופים בסוף המאה ה-18 היו באזור מספר יישובים של אנשי הסאליש והסונגיס.
בשנת 1790 ושוב בשנת 1792 ביקרו באזור מגלים וחוקרים ספרדיים.
יישוב ראשון נוסד באזור בשנת 1843 על ידי ג'יימס דאגלס ונקרא "מוצג קאמסון" (מקור השם במילה "קאמסוק" שמשמעה - חבצלת בר).
יישוב זה היה יישוב בעלות חברת מפרץ הדסון.
אנשי שבט הסונגיס הקימו כפר ממול למוצב אך נאלצו לעזבו ולעבור צפונה שהמושבה הפכה למושבת כתר.
ויקטוריה הפכה לעיר בשנת 1862, והוקם בה בשנת 1865 נמל הצי המלכותי (נמל המשמש כיום את הצי המלכותי הקנדי).
עם גילוי זהב באזור הפכה ויקטוריה לנמל עיקרי לסחר באזור.
בשנת 1866 אוחד האי ונקובר מבחינה מנהלית עם המושבה היבשתית, וויקטוריה הפכה לבירת המושבה המאוחדת, ועם צירופה של המושבה לאיחוד קנדה היא הפכה לבירת הפרובינציה בשנת 1871.
בשנת 1886 הוקמה הרכבת הקנדית הפסיפית ובעקבות הקמתה של זו הפכה ונקובר לבירה הכלכלית האזורית וויקטוריה ירדה ממעמדה.
ויקטוריה נותרה אתר תיירות ונופש, ומעמדה ככזו התחזק בעקבות פתיחת גני בוצ'ארט בשנת 1904.
האקלים באזור ויקטוריה ממוזג, עם טמפרטורות שאינן עוברות את ה-C30° ביום ואינן יורדות מתחת ל-0°C בלילה.
בינואר, הטמפרטורות הממוצעות הן בין 3°C ל-7°C.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה הייתה ב-16 ביולי 1941 והייתה: 35.0°C.
הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה הייתה ב-28 בינואר 1950 – 15.6°C-.
החורפים בוויקטוריה גשומים, והקייצים יבשים.
כמות המשקעים הממוצעת של חודש ינואר היא 94.3 מילימטרים של גשם, וכן יורדים בממוצע 15.2 ס"מ של שלג.
כמות המשקעים הממוצעת של חודש יולי היא 14 מילימטרים של גשם.
בוויקטוריה נמצא הרובע הסיני (צ'יינטאון) העתיק ביותר בקנדה.
כמו כן נמצאים בוויקטוריה האתרים הבאים:
המוזיאון המלכותי של קולומביה הבריטית
גני בוצ'ארט (כ-20 ק"מ צפונית לוויקטוריה)
בנייני הפרלמנט של הקולומביה הבריטית
בעיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי ויקטוריה וכן יוצאות ממנה מעבורות לוונקובר, איי גאלף ומדינת וושינגטון.
הנסיכה ויקטוריה אדלייד מרי לואיז הייתה בתם הבכורה של המלכה ויקטוריה ובעלה הנסיך אלברט.
בשנת 1841 היא קיבלה את התואר נסיכה מלכותית, השמור לבת הבכורה של מונרך בריטי מכהן.
ויקטוריה הפכה לנסיכת הכתר של האימפריה הגרמנית עם נישואיה ליורש העצר הפרוסי, לימים פרידריך השלישי, קיסר גרמניה, וכיהנה כקיסרית גרמניה במשך 99 יום, מעלייתו לכס המלוכה של בעלה ועד יום מותו.
לאחר מותו של פרידריך ויקטוריה נודעה בשם הקיסרית פרידריך .
הנסיכה ויקטוריה נולדה ב־21 בנובמבר 1840 בארמון בקינגהאם שבלונדון.
היא הייתה הבת הבכורה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה, וכינוייה במשפחה היה ויקי.
כבתה של המלכה המכהנת ויקטוריה קיבלה את התואר נסיכה עם היוולדה, ועד ללידתו של אחיה הצעיר אלברט אדוארד הייתה יורשת העצר לכתר הבריטי.
בשנת 1841 המלכה ויקטוריה העניקה לבתה את התואר נסיכה מלכותית.
חינוכה של ויקטוריה נוהל בעיקר על ידי הוריה.
היא הייתה בוגרת לגילה ואינטליגנטית, שלא כמו אחיה אלברט אדוארד, שלא הצטיין במיוחד בלימודיו.
היא ידעה לקרוא ולכתוב כבר בגיל חמש, ומלבד זאת ניתנו לה שיעורים בצרפתית, גרמנית, לטינית, מדעים, ספרות, והיסטוריה על ידי מורים שונים.
גם אביה הדריך אותה בפילוסופיה ובפוליטיקה.
בשנת 1851 פגשה ויקטוריה לראשונה את בעלה לעתיד, פרידריך וילהלם, נסיך פרוסיה, בזמן שהוא והוריו, וילהלם הראשון והנסיכה אוגוסטה, הוזמנו ללונדון על ידי הוריה כדי שיהיו נוכחים בפתיחת התערוכה העולמית בבריטניה.
באותו הזמן פרידריך היה השני בסדר ירושת הכתר הגרמני, אחרי אביו.
השניים התארסו בשנת 1855 בזמן שפרידריך ביקר בטירת בלמורל, עת ויקטוריה הייתה רק בת 14, ופרידריך בן 24, אולם הוכרזו באופן רשמי רק ב־19 במאי 1857. לפי דרישתה של המלכה, השניים נישאו בארמון סנט ג'יימס ב־25 בינואר 1858, עוד טרם מלאו לוויקי 18 שנים.
הנישואים אומנם אורגנו מראש על ידי ההורים, על מנת להדק את הקשר בין בריטניה לפרוסיה ומתוך תקווה שוויקטוריה תוכל להשפיע על פרוסיה לעבר התנהלות פוליטית ליברלית, אך למרות זאת הזוג היה באמת מאוהב.
וילהלם (1859–1941), ירש את אביו על כס המלוכה כווילהלם השני.
שרלוטה (1860–1919), נישאה לברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
היינריך (1862–1929), נישא לאירן, נסיכת הסן, אחייניתה של הנסיכה ויקטוריה.
זיגיסמונד (1864–1866), נפטר מדלקת קרום המוח לפני הגיעו לגיל שנתיים.
ויקטוריה (1866–1929), נישאה לאדולף, נסיך שאומבורג-ליפה.
סופיה (1870–1932), נישאה לקונסטנטינוס הראשון, מלך היוונים.
מרגרטה (1872–1954), נישאה לפרידריך קרל, נסיך הסן, המלך הנבחר של פינלנד.
לאחר שדודו של פרידריך, פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה, מת בינואר 1861, ירש אביו את כס המלוכה כווילהלם הראשון ופרידריך הפך לנסיך הכתר (יורש העצר) הפרוסי.
כתוצאה מכך ויקטוריה קיבלה את התואר "נסיכת הכתר של פרוסיה".
אולם פרידריך וויקטוריה היו מבודדים מבחינה פוליטית בגלל היותם ליברלים ותומכי בריטניה, בניגוד לאוטו פון ביסמרק – קנצלר גרמניה לעתיד, ששלט למעשה בממלכה.
למרות ניסיונותיהם לחנך את בנם הבכור וילהלם ברוח הליברלית של המונרכיה החוקתית הבריטית, הוא העדיף את מוריו הגרמנים שחינכו אותו לשלטון יחיד והרחיקו אותו מהוריו.
המלחמות לאיחוד גרמניה, שכללה לחימה של פרוסיה והקונפדרציה הגרמנית מול דנמרק על השליטה בשלזוויג והולשטיין, הביאו לקרע בין ויקטוריה לאחיה, אלברט אדוארד, שהיה נשוי לאלכסנדרה, נסיכת דנמרק, בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ב-1871 לאחר ניצחון ברית גרמנית בראשות פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה יוסדה האימפריה הגרמנית ומלך פרוסיה וילהלם הוכתר כקיסר גרמניה.
פרידריך וויקטוריה הפכו לנסיכי הכתר של האימפריה.
במות וילהלם הראשון ב־9 במרץ 1888 עלה פרידריך על כס המלוכה כקיסר פרידריך השלישי, וויקטוריה הייתה לקיסרית גרמניה.
אך פרידריך היה כבר חולה בסרטן הגרון, ומלך רק 99 ימים לפני שמת.
לאחר מותו של בעלה נודעה ויקטוריה בכינוי הקיסרית פרידריך.
אחרי התאלמנותה, היא פרשה אל ארמון פרידריכסהוף במדינת הסה, אותו בנתה לכבוד בעלה המנוח.
מערכת היחסים שלה עם בנה, וילהלם השני, נהיו גרועים יותר ויותר בשל הניגוד בדעותיהם הפוליטיות.
ויקטוריה ייסדה בית ספר גבוה לנשים וכן בית ספר לאחיות בברלין.
במהלך חייה ויקטוריה שמרה היטב על קשר עם המלכה ויקטוריה ועם כל בית המלוכה הבריטי בעזרת מכתבים.
האנציקלופדיה המלכותית הבריטית הצליחה להשיג 3,777 מכתבים מתוך יותר מ־4,000 ששלחה ויקטוריה לאמה.
רבים ממכתביה מביעים את חששה מהעתיד של גרמניה תחת שלטונו של בנה.
ויקטוריה אובחנה כחולה בסרטן השד ב-1899 בעת ביקור אצל אימה.
הסרטן כבר היה במצב מתקדם שלא אפשר ניתוח להסרת הגידול.
בסתיו של 1900 כבר אובחנו גרורות בעמוד השדרה וב־5 באוגוסט 1901, פחות משבעה חודשים לאחר מות אמה, נפטרה ויקטוריה לאחר ייסורים רבים.
היא נקברה סמוך לבעלה ולשני ילדיה, זיגיסמונד וולדמאר, שנפטרו בילדותם, במאוזוליאום המלכותי בפוטסדאם, ב־13 באוגוסט באותה שנה.
ויקטוריה קרוליין בקהאם OBE היא זמרת, מעצבת אופנה, ואשת חברה אנגלייה, אשר הייתה חברה בלהקת ספייס גירלז באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. שם הבמה שלה בלהקה היה "פוש ספייס" (Posh Spice).
הוציאה מספר אלבומים עם להקת ספייס גירלז, בהם: Forever, ו-Spiceworld.
השתתפה עם שאר הלהקה בסרט "ספייס וורלד" בשנת 1997.
החל משנת 2000 מתעסקת בקהאם בקריירה בתחום האופנה כששיתפה פעולה עם מותגי אופנה רבים ובמהלך 2008 פתחה מותג עצמאי.
ב-2019 שיווקה מותג איפור וטיפוח על שמה.
נולדה בשם ויקטוריה קרוליין אדמס במחוז אסקס, אנגליה שבממלכה המאוחדת.
לה אחות בשם לואיז, ואח בשם כריסטיאן.
לאחר פירוק להקת הספייס גירלז, החלה בקהאם בקריירת סולו, שלא נחשבת למוצלחת במיוחד.
היא הייתה האחרונה מבין חברות הספייס גירלז שהוציאה אלבום סולו משלה לאחר פירוקה.
באוגוסט 2000, יצא הסינגל הראשון שלה תחת השם "Out Of Your Mind" בשיתוף עם להקת טרו-סטפרס והזמר דיין באוורס.
ב-2001 הוציאה את אלבום הבכורה שלה שקרוי על שמה.
בשבוע הראשון להוצאתו נמכר האלבום ביותר מ-20 אלף עותקים, ושבוע לאחר מכן נמכר ב-180,584 עותקים.
סינגל שני מתוך האלבום, "Not Such An Innocent Girl", הוציאה בספטמבר 2001. בהמשך הוציאה ויקטוריה עוד מספר סינגלים, שלא זכו להצלחה, מה שהוביל אותה לפרישה ולגניזת אלבום נוסף שהקליטה ב-2003 לאור החלטתה להתמקד בקריירת עיצוב אופנה.
בקהאם הופיעה המסלול של הדוגמנית מריה גרכופוגל ב-17 בפברואר 2000, זאת הופעת הבכורה שלה כדוגמנית בשבוע האופנה בלונדון.
בקהאם שימשה גם כשגרירת בריטניה עבור חברת האופנה דולצ'ה וגבאנה, ושימשה גם כפנים של מותג האופנה "Rocawear" לזמן קצר ב-2003. כמו כן, בקהאם עיצבה מותג אופנה במהדורה מוגבלת עבור מותג הג'ינס "Rock & Republic" הנקרא "VB Rocks" בשנת 2004, ונמכר במחיר של כ-300 דולר בארצות הברית.
ב-16 בינואר 2006, בקהאם צעדה על המסלול של רוברטו קוואלי בשבוע האופנה במילאנו, ובמשך תקופה הייתה לבושה על ידי עיצוביו בלבד לשטיח האדום ולאירועים חברתיים שונים.
בנוסף, במהדורת מרץ 2006 של עיתון האופנה האמריקאי "Harper's Bazaar", בקהאם עיצבה את לבוש חברתה הקרובה, קייטי הולמס, לצילומי אופנה.
היא גם ידועה באמירותיה באהבה אישית למשקפי שמש.
היא אמרה "אני די אובססיבית למשקפי שמש.
אני אוספת פריטי גוצ'י וינטג'.
הם יכולים לגרום למעשה לכל בגד להיראות מגניב".
לאחר עזיבתה של בקהאם מהמותג Rock & Republic בספטמבר 2006, היא המשיכה את מיזמי האופנה שלה על ידי השקת קולקצית ג'ינס משלה, הנקרא "dvb Style".
לאחר מכן השיקה בקהאם אתר רשמי חדש, "dvbstyle.com", כדי לקדם את קריירת האופנה שלה.
בשנת 2007 חתמה בקהאם עם חברת NBC על חוזה בסך 10 מיליון ליש"ט להנצחת חייה עם בעלה דייוויד בתוכנית מציאות חדשה.
התוכנית צומצמה משישה פרקים לפרק אחד, מחוסר עניין לציבור.
בנוסף לקריירת השירה, מנהלת בקהאם קו הלבשה בשם "Rock and Republic" והפכה להיות אייקון גלובלי אופנתי.
ביוני 2007 התאחדו מחדש ספייס גירלז.
ב-14 ביוני 2007, השיקה בקהאם את קולקציית "dvb Denim" בניו יורק, והשיקה את מגוון המשקפיים שלה בארצות הברית בפעם הראשונה.
באותו חודש הופיעה בקהאם לראשונה בשבוע האופנה השנתי לבוגרים בלונדון כשופטת לצד העורכת הראשית של העיתון הרפרס בזאר, גלנדה ביילי ואלבר אלבז, כדי לבחור את הזוכה ב"פרס ריבר איילנד הזהב", בשווי כ-25,000 דולר.
באוגוסט 2007, הושק הבושם "Intimately Beckham" לחנויות בארצות הברית, וזהו אחד מתוך יותר מ-20 בשמים שהיא ובעלה, דייוויד בקהאם, השיקו במהלך השנים.
בספטמבר 2007 השיקה את קולקצית הקוסמטיקה שלה, "V-Sculpt", בטוקיו.
הופעתה הראשונה במגזין האמריקני "Vogue" הייתה במהדורה הבריטית של אפריל 2008. לאחר מכן הופיעה במהדורות ווג הודו , ווג פריז וכן במהדורות הגרמנית, הרוסית, האוסטרלית, הטורקית, הטייוואנית, הסינית והספרדית.
בקהאם גם השיקה מהדורות בינלאומיות שונות של Harper's Bazaar ו-Elle.
ב-12 באוגוסט 2012 הופיעה עם הלהקה בטקס הנעילה של אולימפיאדת לונדון 2012, בהופעה שזכתה לביקורות חיוביות.
ב-17 ביולי 2018, הושק האוסף של ויקטוריה של שיתוף הפעולה שלה יחד עם חברת ההנעלה ריבוק.
באוגוסט 2024, פורסם כי בקהאם קיבלה סדרה דוקומנטרית משלה בנטפליקס, בעקבות ההופעה המוצלחת שלה בסדרת הדוקו "בקהאם" של בעלה, דייוויד בקהאם, בשנת 2023. הסדרה, שעדיין אין לה שם רשמי, תעקוב אחרי המסע של ויקטוריה מימי הזוהר שלה כחברת "ספייס גירלז" בשנות ה-90 ועד להפיכתה למעצבת אופנה מודרנית.
הסדרה תחשוף את סיפור בניית האימפריה האופנתית שלה ותכלול הופעות של ויקטוריה, משפחתה, חברים וקולגות.
הסדרה תופק על ידי חברת ההפקות של דייוויד בקהאם, Studio 99, בשיתוף עם Dorothy St Pictures.
ב-1999 נישאה לכדורגלן דייוויד בקהאם.
מאז נישואיהם, הזוג הפך למגה-סלבריטים, ומוקד עניין של התקשורת.
להם ארבעה ילדים, בהם ברוקלין בקהאם (בעלה של השחקנית האמריקאית ניקולה פלץ).
ויקטוריה (נקראת גם נמל ויקטוריה או מאהה) היא עיר הבירה של סיישל והיא נמצאת בצד הצפון-מזרחי של האי מאהה.
העיר הוקמה ב-1778, והתבססה בתחילה על המושב הבריטי הקולוניאלי.
נכון לשנת 2002 אוכלוסיית העיר מונה 24,970 תושבים - כשליש מאוכלוסיית סיישל.
בסמוך לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי סיישל (הושלם בשנת 1971 ושופץ בשנת 2006 בעזרת מימון הבנק הערבי).
היצוא העיקרי של ויקטוריה הוא וניל, קוקוסים, שמן קוקוס, קונכיית צב, סבון וגואנו.
האטרקציות בעיר כוללות את מגדל השעון שעוצב על פי גשר ווקסהול שבלונדון, בית המשפט, הגנים הבוטניים של ויקטוריה, המוזיאון הלאומי להיסטוריה של ויקטוריה, מוזיאון ההיסטוריה הטבעית של ויקטוריה ושוק סליון סליון-קלארקה.
העיר היא ביתם של האצטדיון הלאומי ומכון הפוליטכניון, בעוד שהנמל הפנימי נמצא בצמוד למזרח העיר, סביב דייגי הטונה והשימורים, המפתחים את התעשייה הראשית המקומית.
אחד הגשרים הגדולים בוויקטוריה הושמד ברעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004.
האקלים בוויקטוריה הוא אקלים משווני טרופי (לפי שיטת קפן) שמאופיין בטמפרטורות גבוהות במהלך השנה.
לעיר אומנם יש חודשים בהם כמות המשקעים ירודה (יוני-יולי), אך גם בהם כמות המשקעים החודשית הממוצעת עדיין גבוהה מ-60 מילימטרים, לכן אין "עונה יבשה" בוויקטוריה.
זו גם הסיבה לסיווג של האקלים בוויקטוריה תחת ההגדרה של אקלים טרופי.
כמות המשקעים הממוצעת לשנה בוויקטוריה עומדת על כ-2,000 מילימטר.
הערים התאומות של ויקטוריה הן:
ויקטורי רשת סופרמרקטים בע"מ, המוכרת במותג ויקטורי היא חברה ישראלית אשר בבעלותה רשת סופרמרקטים.
חנויות הרשת נחשבות לחנויות דיסקאונט (במחירים זולים) בדומה לרשתות רמי לוי שיווק השיקמה ואושר עד.
לרשת פריסה של מעל 2 סניפים רק בתל אביב (5) ובאשקלון (3), בשאר הערים הגדולות יש לרשת סניף אחד או שניים.
מייסד הרשת, חיים (ויקטור) רביד ניהל מאפיית לחם בחוף השנהב במשך מספר שנים.
לאחר שחזר לישראל הקים את קבוצת ויקטורי ב-1986, ותחילה פעלה הקבוצה בענף הבנקאות באפריקה ובאירופה.
ב-1987 הקים האח אבי את רשת "בגט הזהב" למאפים קפואים.
ב-1995 נפלו מספר רשתות מזון פרטיות והספק העיקר של העסק "סלטי בנצי" נקלע לקשיים כאשר מרב חובו היה לעסק המאפים הקפואים, וסוכם שהבעלים, שהיה גם בעלים של רשת סופרמרקטים, יעביר לאייל רביד האח השני, סניף סופרמרקט אחד על מנת לסגור את החוב.
הסניף הראשון הוקם בקניון גת סנטר בקריית גת.
במקביל הוסב מפעל הבגטים למפעל בשר.
לאחר מכן רכש אייל סניף נוסף מבנצי.
לאחר שהאח אבי רביד עזב ב-2005 לארצות הברית החליט אייל רביד שהיה בעל השליטה בעסק, לסגור את מפעל הבשר ולהתמקד בקמעונאות בלבד.
כיום נמצאת הרשת בשליטת משפחת רביד, ומנכ"לה הוא אייל רביד, בנו של חיים.
לקבוצה מרכז לוגיסטי אחד הנמצא ביבנה.
ב-2006, הרשתות הפרטיות "מחסני השוק", "מחסני להב", "סופר דוש", "ויקטורי", "ח.
כהן סיטונאות מזון" ו"רמי לוי שיווק השקמה" הקימו יחד מותג פרטי על מנת להתמודד מול המותג הפרטי של הרשתות הגדולות "שופרסל" ו"מגה קמעונאות".
בשנת 2011 החלה הקבוצה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והקימה מועדון לקוחות.
במהלך שנת 2016 רכשה ויקטורי 11 סניפים של "YOU" ו"מגה בעיר" ממגה קמעונאות בתמורה ל-36.6 מיליון ש"ח.
בתובענה ייצוגית שהגיש גרשון מסיקה נגד ויקטורי, נטען כי הרשת גבתה כסף על שקיות בסניפיה בהתנחלויות אורנית ואלקנה, וזאת למרות שחוק השקיות אינו חל ביהודה ושומרון.
ביוני 2017 הסכימה ויקטורי לפצות את לקוחותיה.
ביוני 2017 החלה הרשת למכור את מוצריה באתר האונליין "ויקטורי אונליין".
באוקטובר 2019 רכשה ויקטורי חמישה סניפים מיינות ביתן שנקלעה לקשיים תזרימיים (בהם סניפים ברחובות ויבנה) תמורת כ-80 מיליון שקל.
בדצמבר 2019 נפתחו 5 סניפים ובמרץ 2020 4 סניפים חדשים.
הרשת מקיימת מבצעים מיוחדים בימי שני (שני צמחוני) על מוצרים צמחוניים ובימי שלישי (שלישוק) על ירקות ופירות.
בדצמבר 2023, החליטה החברה לסגור את סניפי "ויקטורי City", ושבעת הסניפים בתל אביב הועמדו למכירה.
בשנת 2018 הגישה החברה תביעת לשון הרע נגד צעיר ממוצא אתיופי שפרסם בפייסבוק סרטון שבו התלונן על הפלייתו בכניסה לסניף בית שמש של החברה.
הצעיר הגיש תביעה נגדית על הפלייתו.
במאי 2021 נדחתה תביעת החברה, והיא חויבה לשלם לצעיר 100,000 ש"ח עקב הפלייתו, המנוגדת לחוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים.
החברה ואחד ממנהליה הורשעו בהפרת חוקי עבודה אחדים, על שניכתה כספים משכר הקופאיות, בגין חוסרים בקופה.
על החברה הוטל קנס בסך 89,000 ש"ח, ועל אחד ממנהליה, אברהם רביד, הוטל קנס של 40,000 ש"ח.
בפברואר 2025 הגישה רשות התחרות כתב אישום נגד ויקטורי ומנכ"לה אייל רביד, באשמת תיאום מחירים.
אמה נפטרה כשוויקטוריה הייתה רק בת 15 ואחיה ואחיותיה הקטנים היו צעירים מאוד, והאחריות לטפל בהם נפלה עליה.
היא נישאה מאהבה לבן דודו של אביה, לודוויג פון באטנברג, קצין בצי המלכותי הבריטי, וחייתה יחד איתו ועם ילדיהם במקומות רבים ברחבי באירופה.
היא נחשבה במשפחתה כליברלית, ישירה, מעשית ומבריקה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה היא ובעלה ויתרו על תאריהם הגרמניים ואימצו את שם המשפחה מאונטבאטן, גרסה אנגלית לשם "באטנברג".
בשנת 1917 שתי אחיותיה, אלכסנדרה ואליזבת, שנישאו לנסיכים ממשפחת המלוכה הרוסית, נרצחו על ידי מהפכנים בולשביקים.
הנסיכה ויקטוריה היא סבתו מצד האם של פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ויקטוריה אלברטה אליזבת מתילד מרי נולדה ב-5 באפריל 1863 בטירת וינדזור בנוכחות סבתה, המלכה ויקטוריה.
בילדותה היא התגוררה בדרמשטט שבגרמניה, שם חלקה חדר עם אחותה הקטנה, אליזבת, עד בגרותה.
במהלך מלחמת שבעת השבועות, אז פלשה פרוסיה להסה, ויקטוריה נשלחה עם אחותה לאנגליה כדי לגור עם סבתם עד לסיום הקרבות עם איחודה של הסה עם פרוסיה.
במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870 הוקם בית חולים צבאי בארמון בדרמשטט, וויקטוריה הצעירה עזרה לאימה לחלק מרק לחיילים הפצועים.
בשנת 1872 אחיה הצעיר, פרידריך, אובחן כחולה במחלת ההמופיליה, עשרים שנה לאחר שנולד דודם, הנסיך לאופולד, גם כן חולה במחלה.
אבחונו של פרידריך היה הרמז הראשון למשפחות המלוכה האירופאיות כי המחלה היא תורשתית ונמצאת אצל צאצאיה של ויקטוריה.
שנה לאחר מכן פרידריך נפל מחלון ומת כתוצאה מדימום פנימי, הראשונה מסדרת טרגדיות שתפקוד את הנסיכה ויקטוריה.
בשנת 1878 חלתה ויקטוריה בדיפתריה.
אחותה אליזבת הוצאה במהירות מהחדר המשותף ונשלחה לגור עם קרובים, והייתה בת המשפחה היחידה שלא נדבקה במחלה.
האם, אליס, טיפלה במשך ימים ארוכים בילדיה החולים, אולם בבוקר ה-16 בנובמבר הנסיכה מארי, בת הזקונים של המשפחה, נפטרה מהמחלה.
כבת הבכורה קיבלה ויקטוריה את תפקיד אם המשפחה, טיפלה בילדיה הצעירים ושימשה כבת לוויה לאביה.
ויקטוריה פגשה מספר פעמים במהלך ילדותה במפגשים משפחתיים את בן דודו של אביה, לודוויג פון באטנברג, נסיך גרמני זוטר שאימץ לעצמו אזרחות בריטית ושירת כקצין בצי המלכותי.
בחורף של שנת 1882 השניים נפגשו שוב בדרמשטט, ובאותו הקיץ הכריזו על אירוסיהם.
אביה של ויקטוריה לא תמך בנישואים, שכן הוא האמין כי לנסיך לודוויג אין מספיק כסף וכי הוא ימנע ממנו את חברתה של בתו, שכן הזוג יתגורר בבריטניה.
אולם ויקטוריה, שהייתה עצמאית בדעתה, לא התייחסה למורת רוחו של אביה.
באופן מפתיע הדוכס הגדול נשא לאישה את פילגשו, אלכסנדרינה הוטן צ'פסקה, באותו ערב של חתונת בתו.
דבר נישואיו לגרושה שלא מן האצולה זעזע את בתי המלוכה של אירופה, ולאחר לחץ דיפלומטי ומשפחתי לודוויג הרביעי נאלץ לבטל את נישואיו.
לוויקטוריה וללודוויג נולדו ארבעה ילדים:
אליס (1885–1969) – נישאה לאנדראס, נסיך יוון ודנמרק, והייתה אמו של פיליפ, דוכס אדינבורו.
קבורה בכנסיית מריה מגדלנה שבירושלים.
לואיז (1889–1965) – נישאה לגוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה.
ג'ורג' (1892–1938) – נישא לנדג'דה מיכאילובנה, רוזנת טורבי, נינתו של הצאר הרוסי ניקולאי הראשון.
לואי (1900–1979) – רוזן בורמה, אדמירל בצי הבריטי, כיהן כמושל הודו.
נרצח על ידי המחתרת האירית.
המשפחה התגוררה במספר בתים באנגליה, גרמניה ואף מלטה, כאשר לודוויג היה מוצב שם.
בשנת 1887 חלתה ויקטוריה במחלת הטיפוס, אך תחת טיפולו של בעלה הצליחה להחלים וביוני של אותה השנה השתתפה בחגיגות היובל של המלכה ויקטוריה.
הנסיכה, שאהבה מאוד לקרוא, התעניינה בתחומים רבים, בעיקר גאולוגיה וארכאולוגיה, ואף השתתפה בחפירות ארכאולוגיות במלטה וגרמניה.
היא חינכה את ילדיה בעצמה וחשפה אותם לרעיונות חדשים.
בנה לואי העיד עליה כי היא הייתה "אנציקלופדיה מהלכת" וכי את כל מה שלימדה אותו היא עשתה בצורה מעניינת.
הנסיכה הייתה מאוד ליברלית וישירה, ובני משפחתה העידו עליה כי הייתה חסרת כל דעות קדומות.
עד שנת 1914 הנסיכה ויקטוריה ביקרה באופן קבוע אצל קרוביה בגרמניה וברוסיה, שם שתי אחיותיה התגוררו לאחר שנישאו לנסיכים ממשפחת רומנוב: אליזבת נישאה לסרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ואלכסנדרה (אליקס) נישאה לצאר ניקולאי השני.
ויקטוריה הייתה אחת מקרוביה של אליקס שניסו לשכנע אותה להתרחק מהשפעתו של הנזיר גריגורי רספוטין.
עם פרוץ המלחמה בין גרמניה לבריטניה ב-1914 היו ויקטוריה ובתה לואיז באמצע ביקור ביקטרינבורג.
הן נסעו לסנקט פטרבורג על ידי רכבת ואונייה, ומשם הפליגו דרך פינלנד, שוודיה ונורווגיה בחזרה לבריטניה.
הנסיך לודוויג נאלץ לפרוש מהצי הבריטי בתחילת מלחמת העולם הראשונה בשל שורשיו הגרמנים, והזוג עבר לגור בבית על האי וייט שניתן להם במתנה על ידי דודתה של ויקטוריה, לואיז, נסיכת הממלכה המאוחדת.
הרגשות האנטי-גרמניים העזים שפשטו במדינה גרמו למלך ג'ורג' החמישי לוותר על כל התארים הגרמניים שלו, ומיד לאחריו לודוויג ויתר על התואר "נסיך באטנברג" ושינה את שם משפחתו למאונטבאטן, גרסה אנגלית לשם באטנברג.
שלושה ימים לאחר הוויתור על תוארו קיבל לודוויג מהמלך את התואר "מרקיז מילפורד הייבן", וויקטוריה הפכה למרקיזה.
במהלך המלחמה שתי אחיותיה של ויקטוריה, אלכסנדרה ואליזבת, נרצחו על ידי מהפכנים בולשביקים בעוד שאחיה, ארנסט לודוויג, הודח מתפקידו כדוכס הגדול של הסן.
במהלך ביקורה האחרון של ויקטוריה ביקטרינבורג ב-1914 היא נסעה ליד אותו בית בו נרצחה אחותה אלכסנדרה מספר שנים לאחר מכן.
גופתה של אליקס לא נתגלתה בתקופת חייה של ויקטוריה, אך בשנת 1921, לאחר מסע ארוך וקשה, גופתה של אחותה אליזבת נקברה בכנסיית מריה מגדלנה בירושלים, בטקס בו נכחה המרקיזה ויקטוריה.
מאוחר יותר באותה שנה נפטר בעלה לודוויג בגיל 67.
עם התאלמנותה עברה ויקטוריה להתגורר בארמון קנזינגטון.
בשנת 1930 בתה הבכורה, אליס סבלה מהתמוטטות עצבים ואובחנה כסובלת מסכיזופרניה, וויקטוריה לקחה על עצמה את האחריות על גידולו וחינוכו של בנה היחיד של אליס, פיליפ.
בשנת 1937 מת אחיה ארנסט ומאוחר יותר באותה השנה גיסתה, אחיינה, נכדתה ושניים מניניה מתו בתאונת מטוס טראגית.
בשנה שלאחר מכן הטרגדיה המשיכה לגעת בחייה של ויקטוריה כאשר בנה ג'ורג' מת מסרטן.
במהלך מלחמת העולם השנייה ההפצצות הגרמניות אילצו את ויקטוריה לעזוב את ארמון קנזינגטון ולעבור לגור עם המלך ג'ורג' השישי בטירת וינדזור.
בנה לואי ושניים מנכדיה שירתו בצי הבריטי בעוד שרבים מקרוביה הגרמנים לחמו בצד השני.
בתה אליס שהתה במהלך כל המלחמה ביוון הכבושה ולוויקטוריה לא היה קשר עימה במשך ארבע שנים.
לאחר המלחמה הוצע לבנה לואי את תפקיד מושל הודו, אותו הוא קיבל למרות התנגדותה.
בקיץ של שנת 1950 חלתה ויקטוריה בברונכיטיס (המרקיזה הייתה מעשנת כבדה מגיל 16) כששהתה בביתו של לואי בהמפשייר.
המרקיזה, שהעדיפה למות בביתה, חזרה לארמון קנזינגטון, שם נפטרה, בגיל 87, ב-24 בספטמבר.
ויקטוריה פיודורובנה אזרנקה (בבלארוסית: Вікторыя Азарэнка, ברוסית: Виктория Азаренко; נולדה ב-31 ביולי 1989) היא שחקנית טניס מקצוענית מבלארוס.
דורגה במקום הראשון בעולם ב-30 בינואר 2012, ונכון לאוגוסט 2025 היא מדורגת במקום ה-130 בדירוג ה-WTA.
הישגי השיא של אזרנקה הם זכייה בגראנד סלאם אליפות אוסטרליה הפתוחה בשנת 2012 ובשנת 2013. בעקבות הזכייה בשנת 2012 עלתה למקום הראשון בעולם.
באותה שנה היא ניצחה ב-26 משחקים ללא הפסד.
אזרנקה זכתה עד כה ב-21 תוארי יחידות (20 בסבב ה-WTA ו-1 בסבב ה-ITF) וב-9 תוארי זוגות לנשים (6 בסבב ה-WTA ו-3 בסבב ה-ITF).
אזרנקה זכתה פעמיים ברציפות בשני תוארי גראנד סלאם ליחידות, באליפות אוסטרליה הפתוחה ובשני תוארי גראנד סלאם בזוגות מעורבים, באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 2007 עם בן ארצה מקס מירני ובאליפות צרפת הפתוחה בשנת 2008 עם בוב בראיין מארצות הברית.
נוסף לכך, היא זכתה בשתי מדליות באולימפיאדת לונדון (2012), זהב וארד.
מדליית זהב בטורניר הזוגות המעורבים ביחד עם מירני ומדליית ארד בטורניר היחידות.
בשנת 2003 שיחקה אזרנקה לראשונה בטורנירים מסבב ה-ITF.
היא זכתה בשנה זו בתואר זוגות ראשון בטורניר ברמת השרון בצוותא עם אולגה גובורצובה מבלארוס.
בשנת 2004 המשיכה אזרנקה להשתתף בטורנירים קטנים בסבב ה-ITF.
בשנת 2005 זכתה אזרנקה בשני תוארי גראנד סלאם לנוער : אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה.
אזרנקה הוכרזה כ"אלופת ה-ITF לנערות" באותה השנה.
כמו כן אזרנקה שיחקה לראשונה בשנת 2005 בטורנירים מסבב ה-WTA, ואף הגיעה לשלב חצי הגמר בטורניר גואנגג'ואו, בו הפסידה לדזי יאן הסינית.
עוד בשנה זו זכתה אזרנקה בתואר יחידות ראשון בטורניר בפטאנז' שבלוקסמבורג ובתואר זוגות שני בטורניר בטוסון (בצוותא עם טטיאנה פוצ'ק מבלארוס).
שני הטורנירים היו מסבב ה-ITF.
בשנת 2006 נכנסה אזרנקה לראשונה לרשימת מאה הטניסאיות הטובות בעולם.
אזרנקה הגיעה בשנה זו לשלב חצי הגמר בטורניר טשקנט (דרג 4; הפסידה לטיאנטיאן סון).
כמו כן היא שיחקה בשנת 2006 לראשונה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם, ואף הצליחה להגיע לסיבוב ה-3 באליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה לאנה צ'קבטדזה).
כמו כן זכתה אזרנקה בשנה זו בתואר זוגות ראשון בסבב ה-WTA בטורניר טשקנט (בצוותא עם טטיאנה פוצ'ק).
2007 מהווה את שנת הפריצה של אזרנקה.
בשנה זו התמקמה אזרנקה בין 30 הטניסאיות הטובות בעולם.
ב-2007 הגיעה אזרנקה פעמיים לשלב הגמר, בטורניר אשטוריל (דרג 4; הפסידה לגרטה ארן) ובטשקנט (הפסידה לפולין פארמנטייה).
כמו כן הגיעה אזרנקה לשלב חצי הגמר בטורניר פראג (דרג 4; פרשה במהלך המשחק מול אקיקו מוריגאמי).
אזרנקה הגיעה לראשונה ב-2007 לסיבוב הרביעי בטורניר גראנד סלאם כשהתחרתה באליפות ארצות הברית הפתוחה (הפסידה לסבטלנה קוזנצובה).
באליפות וימבלדון ובאליפות אוסטרליה הפתוחה היא הגיעה לסיבוב השלישי ואילו מאליפות צרפת הפתוחה היא נשרה בסיבוב הראשון.
בנוסף אזרנקה זכתה בשנה זו בתואר הגראנד סלאם הראשון שלה, לאחר שזכתה בטורניר הזוגות המעורבים של אליפות ארצות הברית הפתוחה בצוותא עם מקס מירני.
כמו כן זכתה אזרנקה בשנת 2007 גם בתואר זוגות שלישי בסבב ה-ITF בטורניר בלאס וגאס בצוותא עם טטיאנה פוצ'ק.
בשנת 2008 המשיכה אזרנקה את התקדמותה המקצועית.
היא אף נכנסה בשנה זו אל רשימת 20 הטניסאיות הטובות בעולם ליחידות ולרשימת 10 הטניסאיות הטובות בעולם לזוגות.
פעמיים הגיעה אזרנקה בשנה זו לשלב הגמר: בגולד קוסט (דרג 3; הפסידה לנה לי) ובפראג (הפסידה לורה זבונרבה).
כמו כן הגיעה אזרנקה שלוש פעמים לשלב חצי הגמר: בברלין (דרג 1; הפסידה לדינארה סאפינה), במונטריאול (דרג 1; הפסידה לדינארה סאפינה) ובשטוטגרט (דרג 2; ניצחה את אגניישקה רדוונסקה וילנה דמנטייבה לפני שהפסידה לנדיה פטרובה).
אזרנקה הגיעה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה, ולסיבוב השלישי בשלושת טורנירי הגראנד סלאם האחרים (אוסטרליה, וימבלדון וארצות הברית) ובטורניר הטניס האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג.
באליפות אוסטרליה היא שיתפה פעולה עם שחר פאר, והן הגיעו לשלב הגמר לזוגות נשים שבו הפסידו לאחיות קתרינה ואלונה בונדרנקו.
בשנת 2009 זכתה אזרנקה בשלושה טורנירים ראשונים בסבב ה-WTA, בבריזביין (הקטגוריה הבינלאומית; ניצחה את מריון ברטולי בגמר), בממפיס (הקטגוריה הבינלאומית; ניצחה את קרוליין ווזניאקי בגמר) ובמיאמי (הקטגוריה העליונה; ניצחה את סרינה ויליאמס בגמר).
אזרנקה זכתה גם בתחרות הזוגות בממפיס ביחד עם וזניאקי.
בנוסף הגיעה אזרנקה לשלב חצי הגמר בטורנירים באינדיאן וולס מאסטרס (הקטגוריה העליונה; הפסידה לורה זבונרבה) וברומא (הקטגוריה העליונה; הפסידה לסבטלנה קוזנצובה).
באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיעה אזרנקה לסיבוב הרביעי ופרשה במהלך המשחק מול סרינה ויליאמס עקב תשישות.
באליפות צרפת הפתוחה קבעה אזרנקה שיא אישי נוסף כשעלתה בפעם הראשונה לשלב רבע הגמר בטורניר גראנד סלאם.
אזרנקה ניצחה בסיבוב הרביעי את אלופת השנה הקודמת אנה איבנוביץ' לפני שהפסידה לפיינאליסטית בדיעבד דינארה סאפינה.
כעבור כשלושה שבועות שכפלה אזרנקה את ההישג כשהגיעה לרבע הגמר גם באליפות וימבלדון, שם הפסידה לסרינה ויליאמס.
בחודש נובמבר שיחקה אזרנקה לראשונה בקריירה באליפות סבב ה-WTA, אולם לא הצליחה לעבור את שלב הבתים.
עוד הגיעה אזרנקה בחודש אוקטובר של שנה זו לדירוג השיא שלה עד אז- מקום 6 בעולם.
בשנת 2010 זכתה אזרנקה בשני תוארי WTA.
הזכייה הראשונה התרחשה בטורניר סטנפורד (הקטגוריה העליונה), בו ניצחה אזרנקה בגמר את מריה שראפובה.
הזכייה השנייה התרחשה בטורניר הקרמלין קאפ (הקטגוריה העליונה), בו ניצחה אזרנקה בגמר את מריה קירילנקו.
בנוסף לזכיות הללו, הגיעה אזרנקה בשנת 2010 פעמיים לשלב הגמר.
הפעם הראשונה הייתה באליפות דובאי בטניס (הקטגוריה העליונה), שם הפסידה לוונוס ויליאמס.
הפעם השנייה הייתה בטורניר איסטבורן (הקטגוריה העליונה), שם הפסידה ליקטרינה מקארובה.
בנוסף, הגיעה אזרנקה בשנה זו שלוש פעמים לשלב חצי הגמר: בטורניר סידני מהקטגוריה העליונה (שם הפסידה לאלופה בדיעבד ילנה דמנטייבה), בטורניר מונטריאול מהקטגוריה העליונה-5 (שם פרשה במהלך המשחק מול הפיינאליסטית בדיעבד ורה זבונרבה) ובטורניר טוקיו (שם הפסידה לאלופה בדיעבד קרוליין ווזניאקי).
עוד הגיעה אזרנקה בשנה זו לשלב רבע הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה, בו הפסידה לאלופה בדיעבד סרינה ויליאמס.
בסוף עונת התחרויות בסבב ה-WTA שיחקה אזרנקה בפעם השנייה ברציפות באליפות הסבב, ונשרה ממנה לאחר שלב הבתים.
בסבב הזוגות זכתה אזרנקה בתואר הזוגות של טורניר סינסינטי (הקטגוריה העליונה-5) בצוותא עם מריה קירילנקו.
באפריל זכתה אזרנקה בטורניר מיאמי לאחר שניצחה בגמר את מריה שראפובה ובטורניר מרבייה (הקטגוריה הבינלאומית) לאחר שניצחה בגמר את אירינה-קמליה בגו.
בחודש מאי הגיעה אזרנקה לגמר תחרות היחידות של טורניר מדריד (הקטגוריה העליונה; הפסידה לפטרה קביטובה), וזכתה בו בתחרות הזוגות ביחד עם מריה קירילנקו.
בנוסף העפילה לרבע גמר טורניר החימר הגדול ברומא, בו נאלצה לפרוש בשל פציעה במרפק אף על פי שזכתה במערכה הראשונה בהתמודדות נגד מריה שראפובה, ולרבע גמר הרולאן גארוס בו נוצחה על ידי נה לי, האלופה בדיעבד.
בחודש מאי אותה שנה רשמה דירוג שיא בקריירה ואת הדירוג הגבוה ביותר אי פעם של טניסאית מקצועית מבאלרוס - 4 בעולם.
באליפות וימבלדון היא הגיעה עד לשלב חצי הגמר לראשונה בקריירה, בו נוצחה בידי פטרה קביטובה (8 בעולם) בשלוש מערכות 1–6, 3-6, 6-2.
בחודש מרץ זכתה אזרנקה בטורניר אינדיאן וולס (טורניר חובה) לאחר ניצחון בגמר על מריה שראפובה.
בחודש אפריל הפסידה אזרנקה בגמר טורניר שטוטגרט למריה שראפובה.
בחודש מאי העפילה בפעם השנייה ברציפות לגמר טורניר מדריד (טורניר חובה) אבל הפסידה לסרינה ויליאמס.
באליפות צרפת הפתוחה הפסידה אזרנקה כבר בסיבוב הרביעי, ובטורניר וימבלדון העפילה עד לשלב חצי הגמר בו הפסידה לסרינה ויליאמס בתוצאה 3–6, 6-7.
בטורניר הטניס באולימפיאדת לונדון (2012) הפסידה בחצי הגמר לסרינה ויליאמס בשתי מערכות, ובמשחק על המקום השלישי ניצחה את מריה קירילנקו בשתי מערכות וזכתה במדליית הארד.
העפילה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה והפסידה לסרינה ויליאמס בשלוש מערכות.
בשנת 2013 זכתה אזרנקה בתואר באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון בשלב הגמר על נה לי (6 בעולם), 6-4, 4-6, 3-6 ובכך הגנה על תוארה.
בשלב חצי הגמר היא גברה על השחקנית המפתיעה סלואן סטיבנס 6-1 6-4, ובשלב רבע הגמר על סבטלנה קוזנצובה 7-5 6-1. ב-17 בפברואר זכתה אזרנקה בתואר ה-16 שלה באליפות קטר טוטאל הפתוחה, כשניצחה בשלב חצי הגמר את אגניישקה רדוונסקה 6-3 6-3 ובגמר את סרינה ויליאמס 7-6 2-6 6-3.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה אזרנקה בפעם שנייה ברציפות למשחק הגמר שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) 5–7, 7–6(8–6), 1–6. היא היחידה שהצליחה לנצח מערכה את ויליאמס בטורניר זה.
בהמשך השנה הפסידה בטורנירים בטוקיו ובבייג'ינג ולא העפלה לחצי גמר טורניר אליפות סוף השנה בנשים.
בעונה זו הרוויחה אזרנקה 6,497,165 דולר, רק מפרסים על תחרויות בהן השתתפה.
במשך מספר חודשים לאחר מכן מיעטה אזרנקה לשחק ולנצח עקב פציעות וירידת כושר.
ההישג המשמעותי הבא שלה היה בטורניר מונטריאול שבקנדה, שבו ניצחה את אליזה קורנה הצרפתייה שהייתה בכושר טוב ואת הת'ר ווטסון הבריטית בדרך לרבע הגמר, שם נוצחה שוב 2-6,2-6 בידי אגניישקה רדוונסקה שזכתה בטורניר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיעה אזרנקה עד רבע הגמר שנה שלישית ברציפות, אך הפסידה בו לרוסייה אקטרינה מקארובה 6-2,6-4. היה זה הישגה המשמעותי האחרון בעונה זו, והיא סיימה את העונה מוקדם עקב פציעות.
באוגוסט 2014, ירדה בדירוג אל מחוץ ל-10 הראשונות לראשונה מזה 4 שנים, וסיימה את השנה מחוץ ל-30 הראשונות.
ב-2020 הגיעה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה, בו הפסידה לנאומי אוסקה מיפן ב-3 מערכות.
הופעת הבכורה של אזרנקה בגביע הפדרציה הייתה באפריל 2005, אז היא ניצחה את שחר פאר הישראלית כחלק מהניצחון של הנבחרת הבלארוסית על זו של ישראל.
המאזן של אזרנקה בגביע הפדרציה עומד על 13 ניצחונות (9 במשחקי יחידות ו-4 במשחקי זוגות) מול 5 הפסדים (4 במשחקי יחידות ואחד בזוגות).
ויקטוריה היא בתו הבכורה של מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב והמלכה סילביה.