tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
(ישנה הצלחה רבה יותר באיות חי"ת שורשית מאשר כ"ף שורשית)
ק'-כּ' דגושה - בעבר נהגו האותיות באופן שונה (האות קו"ף נהגתה גרונית), אך כיום הגייתן זהה, ומפני שהאות ק נהגית תמיד כעיצור פוצץ והאות כ לא לרוב כותבים ק במקום כ ולא להפך.
דוגמאות לשגיאות מסוג זה: "קוס" במקום "כוס" ו"כפה" במקום "קפה".
ת'-ט': בעבר נהגו האותיות באופן שונה, אך כיום הגייתן זהה.
דוגמאות לשגיאות מסוג זה: "השחטה" במקום "השחתה" ו"חתיבה" במקום "חטיבה".
(ישנה הצלחה רבה יותר באיות תי"ו שורשית מאשר ט' שורשית)
ס'-ש' שמאלית (שׂין): הגיית שׂין שמאלית התלכדה עם הגיית סמ"ך כבר בימי המקרא.
הבלבול בין האותיות נפוץ למדי, ולרוב נוטים השוגים לכתוב סמ"ך במקום שׂי"ן.
דוגמאות: "סמחה" במקום "שמחה", "מפסעה" במקום "מפשעה", "סמול" במקום "שמאל" או "תשרוקת" במקום "תסרוקת".
במקרים מסוימים היטשטשו ההבדלים, ושתי תצורות הכתיב תקינות.
לדוגמה: שרטוט וסרטוט, שריטה וסריטה או משור ומסור.
ו'-ב' רפה: סוג נדיר יחסית של שגיאות.
לרוב כותבים ב' במקום ו' ולא להפך (ישנה הצלחה רבה יותר באיות ו"ו שורשית מאשר בי"ת שורשית).
דוגמאות לשגיאות כתיב הנובעות מצליל דומה כשהאותיות נחתכות בחלל הפה באותו אופן:
ד'-ת: כיוון ששני עיצורים אלו הם לשוניים מכתשיים ניתן לראות שגיאות כמו "מתפסת" במקום "מדפסת".
פ' רפה - ב' רפה: כיוון ששני עיצורים אלה נחתכים בשפה ההבדל הוא דק וניתן לראות שגיאות כמו "ספתא" במקום "סבתא", "רפקה" במקום "רבקה".
דוגמאות של שגיאות כתיב באנגלית הנובעות מאותיות או צירופי אותיות שצלילם זהה:
u נשמעת לעיתים כמו oo
ight נשמעת לעיתים קרובות זהה ל-ite
tion נשמעת ונהגית תמיד כ-shn
בשפות רבות יש אותיות או צירופי אותיות הנכתבות אך אינן נשמעות בדיבור, או הכפלות של אותיות ללא שינוי בולט בהגייה.
תכונה זו בולטת בשפה הצרפתית ונפוצה מאוד גם באנגלית, אך כמעט ואינה קיימת בשפות כגון ספרדית, איטלקית ואחרות.
אותיות מעין אלה נשמטות באופן טבעי אצל מי שאינם מכירים את הכתיב הנכון.
שגיאות נפוצות מסוג זה באנגלית הן, למשל, השמטת האות k במילה knight, האות g במילה gnome, האות k במלה knowledge, או האות b במילה lamb.
בעברית, מושמטת לעיתים א' שותקת הנמצאת באמצע מילה, למשל במילה "ראשות" בצירוף: "ראשות הממשלה".
וכן האות שׂ' השנייה במילה "יששכר" אינה נשמעת.
במילים בהן מוכפלת אות, עלולה ההכפלה להישמט (comon במקום common).
במקרים אחרים עלולה להיווצר שגיאת כתיב כתוצאה מהכפלת 'פיצוי' של אות שאינה צריכה להיות מוכפלת (comming במקום coming).
שגיאות הנובעות מהכפלה של אותיות מתרחשות גם בגרמנית (Kenntniss במקום Kenntnis), אך הן נפוצות פחות מכיוון שאותיות מוכפלות נהגות בדרך כלל באופן שונה מאותיות שאינן מוכפלות.
שגיאות כתיב רבות מתרחשות במילים שאינן מאויתות בדרך המקובלת ליצירת אותו צליל בשפה.
דוגמאות לכך הן אותיות הנכתבות אך אינן נשמעות ואותיות הנהגות באופן שונה מהגייתן השכיחה.
במקרים רבים מדובר במילים שמקורן בשפות אחרות, המשמרות את כללי האיות וההגייה של שפות אלה.
מילים מעין אלה נפוצות מאוד בשפה האנגלית, שקיבלה מילים רבות משפות אחרות המשתמשות באלפבית הלטיני (בעיקר מצרפתית).
כך, למשל, המילה lieutenant הנהגית 'לוּטננט', ולכן עלולה לסבול מהאיות השגוי lutenant.
דוגמה אחרת היא מילים המאויתות באמצעות האותיות gh, כגון thought או sleigh.
שגיאות מסוג זה נדירות בעברית, משום שאין בה מקרים רבים של מילים המאויתות באופן חריג.
עם זאת, שני מקרים הנופלים תחת קטגוריה זו הן מילים מושאלות מארמית, המסתיימות באות א' (אבא, קמעא), ומילים המנוקדות בפתח גנובה, כגון תפוּחַ; שני המקרים הם כר פורה לשגיאות כתיב ('אבה' במקום 'אבא', 'תפואח' במקום 'תפוח').
שגיאות של צירוף או פירוק מילים
שגיאות כתיב רבות נובעות מחלוקה לא נכונה של מילים - כתיבת מילה אחת כשתיים או שתי מילים כאחת.
שגיאה מעין זו באנגלית היא כתיבת "ofcourse" במקום of course.
שגיאות כאלה נפוצות גם בגרמנית, שבה במקרים רבים נכתב צירוף סמיכות כחיבור של שתי מילים, וקיימים כללים הקובעים מתי יצטרפו שתי מילים לאחת.
בעברית ישנה כתיבה של מילה אחת כשתי מילים בעקבות הפרדת אותיות השימוש מהמילה אליה הן מצורפות - לדוגמה, "כשה למדתי", "לה מקום", "שה היה" או "מי כולם" (במקום "מכולם").
טעויות אלה נפוצות משום שבשפות רבות אחרות (בהן רוב השפות האירופיות) ממלאות מילות-יחס נפרדות את תפקידן של אותיות השימוש.
שימוש בכתיב נכון בהקשר שגוי
במקרים מסוימים מכירה השפה במספר אופני כתיבה נכונים של מילה, אך מגבילה את השימוש בכל צורת כתיבה להקשר מסוים.
בין השאר, אין זה מקובל שבאותו טקסט ישמשו צורות כתיב שונות לאותה מילה.
שמות, למשל, נכתבים במקרים רבים במספר צורות, אך שימוש באופני כתיבה שונים באותו טקסט ייחשב כשגיאת כתיב, וכך גם כתיבת אותו שם רחוב בכתיב שונה בשלטים שונים.
דמיון בהגיית עיצורים שונים מביא לעיתים לשגיאות בהגייה, המובילות בתורן לשגיאות כתיב.
כך, לדוגמה, "ספתא" במקום "סבתא" (דמיון בין שני עיצורים סותמים שפתיים), ו"אגדח" במקום "אקדח" (דמיון בין שני עיצורים סותמים אחוריים).
בשפות שבהן נהוגים מספר עיצורים בזה אחר זה (כגון גרמנית) יש נטייה להיעלמות אחד העיצורים בדיבור, וכתוצאה מכך - לשגיאה בכתיב (hälst במקום hältst וכדומה).
קיצורים או שיבושים בשפה המדוברת מובילים אף הם לשגיאות כתיב, בהם ביטויים כמו "צא בחוץ" במקום "צא החוצה" ו"אחורי זה" במקום "אחרי זה".
באנגלית ניתן לראות זאת, למשל, בקיצורים wanna ו-gonna במקום want to ו-going to.
אחת מן השגיאות הנפוצות ביותר בשפה העברית היא החלפה של האות הראשונה בפעלים בגוף ראשון בזמן עתיד מ-א' ל-י', לדוגמה: "אני ישמע" במקום "אני אשמע".
שגיאה זו נובעת ככל הנראה מהחיבור בדיבור בין ההברה "ני" במילה "אני", להברה "א" בפועל שבא אחריה, היוצר צליל שדומה לצלילה של האות י'.
עוד דוגמה לטעות הגייה שפעמים רבות יכולה להוביל לשגיאת כתיב היא הגייה של כ' דגושה במקום כ' רפויה וכתוצאה מכך החלפתה באות ק' בכתב, מה שמוביל פעמים רבות לכתיבה של מילים שונות לחלוטין: "הכלב מקשקש בזנב" במקום מכֿשכש, "לקלקל את הבית" במקום לכֿלכל.
סוג נוסף של שיבוש דיבור שיכול לגרום לשגיאות כתיב הוא הוספת צליל שבכלל לא קיים במילה, למשל, "אוקטומבר" במקום "אוקטובר", "הורכחה" במקום "הוכחה".
החלפה בין מילים שנהגות באופן דומה
לעיתים יכולה להיות החלפה של מילה במילה אחרת שקיימת באוצר הלשוני של השפה והיגויה דומה.
טעות זו נעשית כיוון שהאדם כבר נתקל בעבר באיות אך משבצו באופן מוטעה.
למשל החלפה של המילים "מיתה" ו"מיטה" אחת בשנייה.
לעיתים קשה לברר לאיזו משמעות התכוון הכותב למשל כאשר הוא כותב ש"המיתה הייתה רכה", האם הוא מתכוון לכך שהמזרן היה רך או שהאדם נפטר בשיבה טובה.
עוד דוגמה מודרנית היא הבלבול המצוי בטלפונים סלולריים ויומנים אלקטרוניים בין התרעה (על אירוע ביומן) לבין התראה, שאין לה קשר ליומן פגישות.
שליטה לקויה בכללי הדקדוק, כגון כללי הטיית הפעלים, עלולה להביא לאיות שגוי של מילה.
כמו כן שליטה לקויה בשורשים מסוימים עשויה לגרום לשיבוש בהרכבת מילים.
למשל חוסר שליטה בשורש ב.ק.ש יכולה להתבטא בכתיבה באופן שגוי של המילה "ביקש", בכתיבתה באות ו': "ויקש".
עלולה להתבטא בכתיבה באופן שגוי של המילה "השתניתי", בכתיבתה ללא יו"ד: "השתנתי".
חוסר שליטה בשורש א.ט.ט עלול להתבטא בכתיבה באופן שגוי של המילה "האט" בחיריק מלא (עם יו"ד) כאילו שגזרת השורש היא נע"ו/י ולא כפולים: "האיט".
בעברית נהוגים שני סוגים של כתיב תקני:
כתיב מנוקד, הנקרא גם כתיב חסר מאחר שבכתיב זה יש שימוש מועט באותיות ו וי'.
כתיב חסר ניקוד (כתיב מלא), שבו מתווספות האותיות ו' וי' כתחליף חלקי לניקוד
הוספת ניקוד בהברה שנכתבה בכתיב מלא היא שגיאת כתיב.
הבלבול בין כתיב מלא לכתיב חסר אף מביא להשמטת אותיות י' או ו' שהן חלק מהכתיב היסודי (המנוקד) של המילה.
אף שפעמים רבות חריגה מכללי הכתיב חסר הניקוד נובעת מחוסר היכרות עם כללים אלה או משגיאת כתיב אקראית, לא תמיד זה המצב.
כללי הכתיב חסר הניקוד עדיין נמצאים בתהליך גיבוש ומשתנים לעיתים, ולכן טקסט שנכתב לפי גרסה קודמת של הכללים עלול להיראות שגוי בעיני קורא המקפיד על הכללים העכשוויים.
כמו כן, יש החולקים על אחדות מהחלטות האקדמיה ללשון העברית בתחום זה, וכותבים במודע שלא לפי הכללים.
כתיב מנוקד נמצא בשימוש מצומצם בקרב כותבי עברית, וכלליו אינם מוכרים למרביתם.
לפיכך פעמים רבות כאשר טקסט מנוקד נכתב על ידי מי שאינו מומחה, נופלות בו שגיאות.
תקנון כתיב והחלטה מהו הכתיב הנכון
ניתן להגדיר כתיב מסוים כ"שגיאת כתיב" אם ישנו גוף המפקח על הלשון וקובע מהו הכתיב התקני.
לכן, ככל שלשפה ישנם חוקי כתיב מפותחים יותר, יש בה יותר מילים שאפשר לאייתן לא נכון.
שגיאות כתיב נפוצות, בעיקר במילים המאויתות באורח לא-סטנדרטי, עשויות להתקבל בשלב מסוים ככתיב תקין על ידי הגוף המפקח על השפה.
במקרה של שפה המדוברת במספר אזורים נבדלים, יכול להיווצר כתיב שונה בכל אחד מהאזורים (כמו ההבדלים בכתיב בין אנגלית בריטית לאנגלית אמריקאית).
בזמנים שבהם לא היו גופים המפקחים על השפה, כל כתיב היה נחשב לתקני.
בימינו, לעומת זאת, בשפות רבות מוגדרת לכל מילה צורה אחת או מספר קטן של צורות תקניות.
הכתיב התקני נקבע בידי גוף ממלכתי האחראי על השפה, או בידי מילונאים וגורמים אקדמיים הנחשבים כבעלי סמכות בעניין.
מסיבה זו, רק מערכת תקנון מפותחת מאפשרת את קיומן של שגיאות כתיב.
כדי להקטין את מספר השגיאות, נערכת במקרים מסוימים רפורמת כתיב בשפה.
מונח זה מתייחס לשינוי מהיר ומקיף בכתיב, בעיקר כזה שמכתיב הגוף האחראי על השפה.
בצרפתית, לדוגמה, התקבלה בשנת 1990 רפורמת כתיב מקיפה, שנועדה להקטין את מספר יוצאי הדופן ולהפוך את השפה לפשוטה יותר לכתיבה.
הרפורמה אושרה באופן רשמי בצרפת, בבלגיה ובמדינת קוויבק שבקנדה.
במקרים קיצוניים יותר נעשו ניסיונות ליצור שפה מתוכננת אידיאלית, שלא יהיו בה חריגים והכתיב בה יתאים בצורה מוחלטת לפונטיקה.
השפה המפורסמת ביותר מסוג זה היא אספרנטו (אף כי מניעת שגיאות כתיב לא הייתה מטרתה העיקרית).
שגיאות כתיב נתפסות כסמל לבוּרוּת ולחוסר חינוך.
טקסט הכתוב בשגיאות כתיב נותן רושם שכותבו איננו אדם משכיל.
להבעת זלזול בטקסט הכתוב בשגיאות גסות משמש הביטוי (שמקורו ביידיש) "נח בשבע שגיאות", שמקורו כנראה בכך שנח היא מילה קצרה שאי אפשר (או קשה מאוד) לאייתה בשבע שגיאות.
תפיסה זו אינה מדעית משום שלעיתים שגיאות הכתיב נובעות מליקויי למידה ואינם מעידות בהכרח על רמת המשכל של הכותב.
הוכחה לכך הם האנשים המחוננים הכותבים בשגיאות כתיב.
בנוסף, שגיאות כתיב מקשות על הקריאה, לפחות בחלק מהמקרים.
עם זאת, ישנם המפחיתים בחומרת הימצאותן של שגיאות כתיב בטקסט כתוב.
גישות אלה כלפי חומרת הימצאותן של שגיאות הכתיב משפיעות לעיתים על השאלה כיצד להתמודד עם שגיאות כתיב אצל תלמידים, אולם הן אינן שיקול בלעדי.
אנשי החינוך חלוקים בשאלה האם להשקיע מאמצים ישירים בהתמודדות עם שגיאות כתיב, ואם כן - באלו אמצעים.
על פי גישה אחת, יש חשיבות לעיסוק בפעילויות ישירות שנועדו ללמוד כתיב נכון של מילים.
מנגד, ישנם הטוענים שעדיף להשקיע את הזמן בעידוד הקריאה ולימודים אחרים, כי הילד ילמד לבד עם הזמן את האיות הנכון של המילים.
במאה ה-19, היה נהוג בהוראת העברית לתרגל את התלמידים בכתיב של אוצר מילים גדול מאוד של 10,000 ויותר מילים בבית הספר היסודי, במתכונת של כ-12 מילים חדשות ליום.
בתחילת המאה ה-20 הוחלט לבטל את לימוד הכתיב בנפרד, מפאת היותו טכני וחסר עניין, והטיפול בשגיאות כתיב הוכלל במקצועות הלשון והספרות.
בהמשך, הוחזר מקצוע הכתיב לתוכנית הלימודים, אך לקראת סוף המאה ה-20 מקצוע הכתיב נדחק שוב אל השוליים.
האמצעים שבהם משתמשים אלו שמחשיבים את הטיפול הישיר בשגיאות הכתיב לחשוב ורצוי כוללים לרוב הכתבות, שלקראתן התלמיד צריך לשנן מספר מילים וחוברות תרגול כתיב בהן מבצע התלמיד משימות שונות סביב רשימות מילים שיש בהן סיכוי גבוה לשגיאות כתיב.
כך גם נעשה לעיתים בלימוד שפות זרות.
ישנם מורים המורידים ניקוד על שגיאות כתיב במבחנים תקניים.
נוהג נפוץ בארצות הברית (שכמעט לא קיים בישראל) הוא תחרויות איות, שבהן מתחרים התלמידים על תואר המאיית הטוב ביותר.
בארצות הברית יש אף תחרות איות לאומית המתקיימת מדי שנה.
שאלה נוספת היא האם לתקן שגיאות כתיב אצל תלמידים, שלא במסגרת לימוד הכתיב, ואם כן - למי ומתי.
בגיל הצעיר מקובל שלא להעיר על שגיאות כתיב.
ההערכה היא שכדאי לעודד כל כתיבה בגיל צעיר, ושהערות על שגיאות כתיב יגרמו יותר נזק מתועלת בכך שימאיסו את הכתיבה על הילד.
בגילאים יותר מבוגרים, יש הטוענים שיש לתקן שגיאות כדי למנוע הישנותן, ויש הטוענים שהכתיבה התקנית מתפתחת עם הגיל ואין לתקנהּ.
לעיתים עולה הטענה שכדאי לעזור לכותב לשים לב לשגיאותיו ולתקנן בעצמו.
נירה אלטלף, מנהלת המרכז להוראה דיפרנציאלית ומכון ליט"ף, מציינת במאמרה כי תיקון שגיאות כתיב על ידי מורים או הורים אינו גומל את הילדים מכתיבה בשגיאות.
ילדים לומדים לכתוב נכון על ידי שיפור הזיכרון החזותי ומיקוד תשומת הלב בזכירת האופן בו כתובות המילים.
כמו כן, מומלץ להקדיש זמן ללימוד שיטתי של "משפחות מילים", כלומר, לימוד המנגנון של יצירת מילים משורשים [מקלט - ק.ל.ט].
ישנה חשיבות רבה ללימוד דקדוק ותחביר כיוון שיש לפתח את הזיכרון החזותי של כתיבת המילים בשל ריבוי היוצאים מן הכלל בעברית.
מאידך, היא מסתייגת מהאמירה כי ילדים שקוראים הרבה, יכתבו עם פחות שגיאות.
ילדים יכולים לקרוא היטב והרבה, ובכל זאת לכתוב בצורה משובשת ובשגיאות כתיב איומות.
הסיבה העיקרית לכך היא שפעולת הכתיבה מצריכה כישורים ויכולות שונות מפעולת הקריאה.
(ילד יכול לקרוא היטב את המילים, ולא לזכור איך כותבים אותן.
אם לא יכוונו אותו לזכור את האופן בו המילים כתובות - הוא גם לא יידע לכתוב אותן בצורה מדויקת).
אחת מהצעותיה של אלטלף לכתיבה נכונה היא להסב את תשומת לבם של הלומדים לאופן בו כותבים את המילים ובאמצעות כך יפנימו את השפה הכתובה.
אחד מהכלים אשר יסייעו לתלמידים להתאמן בזכירת כתיב הוא לתת לתלמידים בכל יום בין 10–20 מילים אשר מנחים אותם להתבונן ולנסות לזכור אותן.
בהמשך, התלמידים צריכים לכסות את אותן המילים ולכתוב אותן מזיכרונם.
לבסוף, כל ילד צריך לבדוק את אשר כתב מול אותם המילים שקיבל, אם יש שגיאה, עליו לתקן ולרשום את המילה מחדש וזאת כדי שהכתיב הנכון של אותה המילה תיחקק בזיכרונו.
במאמרה של מוריה טלמור בנושא שגיאות כתיב מודגשת החשיבות הרבה שיש לכך שתיקון השגיאות יהיה באחריותו של הכותב, לכן עליו לזהות בעצמו את השגיאות, לבדוק איך לתקן ולתקנן בעצמו.
יש חוקרים, כגון ד"ר צביה ולדן, הטוענים שזהו תפקידם של מורים שהוכשרו לכך בלבד, ושההורים לא צריכים להתערב בכתיב של ילדיהם.
וזאת בשל העובדה כי ישנן שני סוגים של שגיאות כתיב, שגיאות המאפיינות שלבי התפתחות וייעלמו עם השנים, ולעומתם שגיאות "קשות" יותר, שלא ייעלמו עם השנים המעידות כי הכותב מתבסס על אסטרטגיה חלקית בלבד או לא מתבסס על אסטרטגיה כלל וכותב מתוך ניחוש.
ההבחנה בין שני סוגי שגיאות אלו דורשת ידע וניסיון רב, שלרוב ההורים אין ולא יכול להיות.
ולפיכך ד"ר ולדן מציעה שרק מורים יתערבו בזמן ובאופן שיבטיחו שהילד ימשיך לכתוב, ולא יפחד ליטול סיכון הכרוך בלמידה.
ילד כזה יהיה בעל סיכויים גדולים יותר להגיע ללמידה משמעותית.
ולדן במאמרה "מתי, כמה, למה ואיך לתקן - אלה הן תשובות אפשריות (1994) מעלה כי בחשיבה על שגיאות כתיב של ילדים אין לתאר כתיב כשגוי או תקני, אלא כיוצרני או מוסכם.
כתיב יוצרני הוא כתיב המבוסס על השערות של הכותב ואיננו שרירותי.
כלומר, אם ניתן למצוא איזו שהיא חוקיות בכתיב, או לחלופין ניתן לקבל מן הילד הסבר אודותיו, ניתן יהיה לתאר את הכתיב כיוצרני.
להסבר ייחשב כל קישור של המילה הבודדת למילה אחרת, או למערכת כלשהי בשפה.
יש חוקרים המנסים לאמוד את הגורמים החינוכיים לשגיאות הכתיב ולברר איך, אם בכלל, יכולות הכתיב של אדם מושפעות מגורמים דידקטיים פורמליים - כלומר הסביבה החינוכית.
בניגוד לדעות הרווחות בעולם המחקר ד"ר ציפי מאק סוברת שקריאה מרובה והכתבות אינן תורמות לצמצום שגיאות כתיב.
לשיטתה יש להתמקד בתיקון המילה כמילה ולא לראות דווקא את הטעות באות ובצליל, לכן היא פיתחה שיטה שלמה העובדת ברובד המילה השלמה, היא מטילה את האחריות על תיקון שגיאות הכתיב על כתפי המורה לחינוך המיוחד ולא המורה ללשון כמתבקש.
בתהליך ההוצאה לאור של ספרים ויצירות כתובות אחרות עוברת היצירה, בדרך כלל, עריכה לשונית והגהה.
בשני שלבים אלה הטקסט עובר קריאה קפדנית כדי לסלק ממנו שגיאות כתיב והקלדה.
בהוצאות הגדולות כל טקסט עובר מספר הגהות, אך עם זאת יכולות להיות טעויות שלא יתוקנו.
הועלו טענות שהמגיהים והעורכים הלשוניים בעיתונים ובמקומונים בישראל לא מבצעים את עבודתם כראוי בשל שחיקת שכרם וקיצוץ בתקנים, מה שגורם לשגיאות כתיב רבות בעיתונים.
בין הדוגמאות שהובאו לכך מהעיתונים המרכזיים בישראל הן "השחיטות", "צלב כרס" ו"המחשב שווק חיים".
בניגוד לעבר, שבו היו נפוצות שגיאות כתיב לכתיב שאיננו קיים, בעקבות הכנסת בודקי איות אוטומטיים לפעולה רוב שגיאות הכתיב הן כאלה שבהן מופיע כתיב לא נכון שיש לו משמעות אחרת מהקשר המשפט, מפני שבודקי איות פשוטים אינם מאתרים שגיאות מסוג זה.
באנציקלופדיות, ספרים מתורגמים וכולי ניתן להוציא מספר כרכים.
מלבד עדכונים, ניתן לתקן בהם גם טעויות כתיב.
כלים ממוחשבים לטיפול בשגיאות כתיב
אדם הקורא טקסט ובו שגיאות כתיב מסוגל בדרך כלל להתגבר עליהן (לפחות כל עוד אינן גסות במיוחד).
כדי שמחשב יתגבר על שגיאות כתיב בקלט הניתן לו, נדרש טיפול מיוחד, ולכך משמשות דרכים אחדות.
כלים המשמשים להקלדה נרחבת של טקסטים, כגון מעבד תמלילים ותוכנת דואר אלקטרוני, מצוידים לעיתים במילון, שבאמצעותו הם בודקים את הטקסט המוקלד, כדי לזהות מילים שאינן נכללות במילון, ולסמנן כדורשות תיקון, לעיתים תוך מתן הצעות לתיקון השגיאה.
ניתן להעשיר את אוצר המילים של המילון, במילים שאינן מוכרות למילון אך המשתמש רואה אותן כתקינות.
בנוסף לאוצר המילים, מצויד המילון ביכולת לשונית, המאפשרת גם זיהוי הטיות שונות של המילה, כגון הטיה מיחיד לרבים, הוספת אותיות השימוש וכדומה.
כלי זה מזהה לא רק שגיאות כתיב, אלא גם טעויות דפוס.
כלי כזה מסייע היטב להפחתת שגיאות הכתיב, אך אינו מושלם, ובפרט אינו מסמן שגיאת כתיב במקרה שהמילה השגויה היא מילה תקנית במשמעות אחרת (לדוגמה, בכתיבת המילה "המון" כ"אמון" היא לא תסומן כשגויה מכיוון שהמילה "אמון" גם היא תקינה).
כלי יעיל נוסף הן התוכנות לניבוי מילים אשר מנבאות את המילה אשר עומדת להיכתב לאחר הקלדת האות הראשונה, על ידי הכרת הסגנון האישי של המשתמש ועל ידי בחירת מילים נפוצות.
המשתמש בוחר מילה מבוקשת מתוך חלון חיזוי אשר נותן מילים אפשריות על פי האות הראשונה או שתי האותיות הראשונות.
כמו כן, ניתן ללמד את המחשב מילים, כך לדוגמה בעת כתיבת עבודה בפילוסופיה ניתן להכניס לתוכנה אוצר מילים מחומר הלימוד כדי להקל על פעולת הכתיבה בהמשך.
מנוע החיפוש "גוגל" מייצג את קול ההמון, וכאשר מחפשים בו מילה בעלת מספר מצומצם של תוצאות (או ללא תוצאות כלל), ששינוי בה מניב תוצאות רבות, נכתבת בראש דף התוצאות שאלה האם הכוונה היא למילה המציעה את מספר התוצאות הרב יותר.
לדוגמה, למי שכותב "קיבוש" מתקבלת השאלה: "האם התכוונת ל:כיבוש" (תוך הצגת כל המופעים של "קיבוש", והתעלמות מהאפשרות שהכוונה הייתה דווקא "קיבוץ" - שגיאת הקלדה שסבירותה נמוכה יותר).
פעמים רבות, ובפרט כאשר מחפשים מחרוזת בת יותר ממילה אחת, הצעתו של "גוגל" מתגברת על שגיאות כתיב.
עם זאת, ככלי לתיקון שגיאות כתיב, שיטה זו אינה מושלמת:
לעיתים יציע "גוגל" תיקון לאיות תקין שאינו נפוץ: למשל במקרה של המילה "משכנתה" מוצגת שאלה המפנה ל"משכנתא".
קבלת הצעה זו תיתן לשואל תוצאות חיפוש רבות, ובכך היא משרתת את מטרתו של "גוגל", אך אינה מעידה על שגיאת כתיב.
כאשר שגיאת הכתיב נפוצה באינטרנט, חיפוש בגוגל מתעלם מהשגיאה, לדוגמה חיפוש של המילה "" באיות שגוי, מספק תוצאות למילה המאויתת נכונה: "זואולוגיה".
אלגוריתמים פונטיים מייצגים מילה באמצעות צורת ההגייה שלהם.
בעזרת אלגוריתמים ממשפחה זאת ניתן לזהות ולתקן שגיאות כתיב והקלדה על ידי השוואה למאגר של מילים חוקיות.
שימוש במחשבים ניידים כעזר להפחתת שגיאות כתיב
במחקרן של פרטשמן, עדן ושמיר מאוניברסיטת בר-אילן, נמצא שמספר שגיאות הכתיב של תלמידי חינוך מיוחד שלמדו עם מחשבים ניידים במהלך השנה ירד באופן מובהק בין תחילת המחקר לסיומו.
לעומתם, בקרב תלמידים שלא למדו עם מחשבים ניידים לא חל שינוי מובהק ואף נצפתה מגמת עלייה לא מובהקת במספר שגיאות הכתיב.
בדרך כלל נוצרות שגיאות כתיב, כמתבקש משמן, כתוצאה משגיאה, אולם לעיתים נעשה שימוש מכוון בשגיאות כתיב להעברת מסר מסוים.
בשל היותן של שגיאות הכתיב סמל לבורות, רבים משתמשים בשגיאות כתיב כלעג לקבוצות חסרות השכלה.
כדוגמה ניתן להביא את הביטוי שולת!!!1 הנפוץ בשפת האינטרנט.
הביטוי הנ"ל הוא איות מיוחד של המילה "שולט", שמשמעה בסלנג הוא "נהדר".
בביטוי זה משתמשים בעיקר כביטוי לעג ל"פקצות" ודומיהן, ולעיתים כהוספת נימה מבודחת לכתיבה.
ביטוי זה בא גם מצד הקבוצה הנ"ל עצמה, כמעין התרסה כנגד הממסד והכרה בחוסר ההשכלה האקדמית שלהן.
לדוגמה, בפרסומות כתובות משתמשים לפעמים בשגיאות כתיב כדי לחקות טקסט שנכתב ברישול או בזריזות, כמו הודעת טקסט, הודעת דואר אלקטרוני או טוקבק.
בכתיב לא תקני נעשה לעיתים שימוש כדי "לחקות" בכתב מבטא זר או לא תקני של דמות ביצירה ספרותית או אחרת .
שימוש אחר בשגיאות כתיב הוא שימוש אירוני בכתיבה שגויה בעת הדיון בשגיאות כתיב עצמן, כמעין התייחסות עצמית הומוריסטית.
"שגיעוט קטיב" (גם "שגיעות קטיב") הוא ביטוי נפוץ בעגה שמשמעותו "שגיאות כתיב", המבוסס על עקרון ההתייחסות העצמית.
בביטוי זה יש מידה של זלזול כלפיהן.
אפשר לכתוב אותו גם כ"שגיעות קטיו" או "שגיעוט קטיו", אך צורות אלה מקובלות פחות.
על אותו העיקרון מתבסס המשפט הפרדוקסלי "במשפת זה יש שלוש שגיעות".
הכשל הלוגי נובע מכך שבמשפט זה ישנן שתי שגיאות כתיב, אך אם אינו נכון הרי הוא בעצמו שגיאה - כך שיש בו שלוש שגיאות; במקרה שיש בו שלוש שגיאות - הוא נכון, ולכן אינו שגיאה, וחוזר חלילה.
להקת התעויוט, אשר ליוותה את הזמר אביב גפן בתחילת דרכו, בחרה בכוונה תחילה שם שגוי זה שהוא התייחסות הומוריסטית לטעויות בכתיבת המילה "הטעויות" עצמה בשגיאות כתיב (בדומה לביטוי "שגיעוט קטיב").
בשמן של קבוצות הבייסבול האמריקאיות "Chicago White Sox" וה"Boston Red Sox" המילה Sox היא שיבוש מכוון של המילה Socks שמשמעותה גרביים.
לשגיאות הכתיב יש חלק חשוב ביצירתו של י"ל גורדון "קוצו של יוד".
הפואמה מספרת על גבר שהסכים להתיר את אשתו מעגינותה וכתב לה גט.
הספינה בה הפליג האיש נטרפה וגורלו לא נודע, אך מסמך הגט שרד.
אף על פי כן, שגיאת כתיב במסמך הרלוונטי (החסרת האות יו"ד מהמילה "הילל") מנעה מן הרבנים לאשרו.
יצירה זו עושה שימוש בתפיסה המקובלת של שגיאות הכתיב כדבר שולי ולא משמעותי כדי למתוח ביקורת על הרבנים ועל המסורת היהודית.
בסדרת ספרי הארי פוטר מוזכרים עטים מאייתים שמאפשרים לכתוב ללא שגיאות כתיב, אולם כשכוחם נחלש הכותב בהם כותב שגיאות כתיב בעל כורחו.
בסיפורו של הסופר דניאל קיז "פרחים לאלג'רנון" יש לשגיאות הכתיב חלק מהותי בעלילה.
הסיפור, שנכתב כיומן של הגיבור, מתאר את התפתחותו האינטלקטואלית של אדם בעל פיגור שכלי, בעקבות ניתוח מוח.
ההתקדמות מתגלה בין השאר על פי מספר שגיאות הכתיב של הגיבור, מספר שקטן ככל שהגיבור "משכיל".
שגיאת קירוב בנתונים מוגדרת כמידת חוסר ההתאמה שבין הערך המדויק לבין הקירוב שלו.
שגיאת קירוב נובעת ממדידה לא מספיק מדויקת של הנתונים (בגלל מכשירי המדידה) או בשל שימוש מודע בקירובים במקום בערכים מדויקים (למשל 3.14 במקום ).
במתמטיקה, באנליזה נומרית, היציבות הנומרית מציינת את מידת דיוקו של האלגוריתם הנומרי ובהתאם את שגיאת הקירוב המוערכת שלו.
בקירוב ערכים מספריים נקראת שגיאת הקירוב על פי רוב שגיאת עיגול.
שגיאת קירוב יכולה להימדד באופן מוחלט, כלומר בסדר הגודל של ההפרש בין הערך המדויק לערכו של הקירוב, או באופן יחסי ואז השגיאה תימדד באחוזים או בקטע היחידה.
למשל אם הערך המדויק הוא 100 והקירוב הוא 99, אז השגיאה המוחלטת תהיה 1, והשגיאה היחסית תהיה 1/100=0.01=1%.
השגיאה היחסית משמשת לעיתים קרובות להשוואה בין קירובים מספריים של ערכים שונים משמעותית.
שגיאה מוחלטת של 1 למשל היא הרבה יותר משמעותית כאשר הערך המדויק הוא 100 מאשר שגיאה מוחלטת של 1 כאשר הערך המדויק הוא 1,000,000 ושימוש בשגיאה יחסית יכול להציג זאת נאמנה (0.01 לעומת 0.000001).
בהינתן ערך מספרי מדויק v וקירוב לאותו הערך vapprox, השגיאה המוחלטת היא:
כאשר השגיאה נמדדת בערך מוחלט שכן אין משמעות לסימן השגיאה.
אם אז השגיאה היחסית מוגדרת כ:
את ההגדרות הללו ניתן להרחיב לווקטורים n-ממדיים על ידי החלפת הערך המוחלט בנורמה ל-n ממד.
שגם ומגרעת היא שיטת חיבור של חלקי מבנים אשר נמצאת בשימוש מזה אלפי שנים.
יתרונה הבולט של השיטה הוא הפשטות התפעולית והחוזק המבני שהיא יוצרת.
עדויות ארכאולוגיות לקיום השיטה לצורך חיבור בין רכיבים נמצאו ברחבי העולם ובאתרים של תרבויות שונות ומרוחקות זו מזו.
ראשית השימוש בשיטת החיבור בין רכיבים שונים באמצעות שגם ומגרעת בוצעה על ידי אומני העץ והאבן לצורך בניית מכשירים וכלי עבודה, ובמשך הזמן החלו לעשות בה שימוש גם בבניית השלדים של מבני מגורים תוך ניצול יתרונות החוזק והפשטות שלה.
שם נוסף לשיטה זו: סין וגרז.
בצורתה הפשוטה ביותר, החיבור בין שני חלקים מתבצע באמצעות יצירת מגרעת כגון חור או חריץ בחלק אחד, ויצירת שגם כגון בליטה בחלק השני וחיבורם זה לזה.
לאחר יצירת החיבור ניתן לבצע "נעילה" שלו באמצעות החדרת רכיב נוסף, אנכי, למרכז השגם אשר ימנע את תנועה בכיוון ההפוך, כגון בורג או מסמר.
דרך נוספת "לייצר" נעילה של הרכיבים המחוברים היא באמצעות יצירת לחץ של השגם על הדפנות הפנימיים של המגרעת באמצעות טריזים משולשים הננעצים בראשו בשלב החיבור במקרה של מגרעת הסגורה בחלקה האחורי או לאחר החיבור כאשר המגרעת היא פתוחה בחלקה האחורי.
גם כיום בבנייה המודרנית בבטון ופלדה, נעשה שימוש בעקרון השגם והמגרעת לצורך חיבור בין רכיבים טרומיים של מבנים.
כך למשל בבניית גשר, הקורות האופקיות מיוצרות במפעל ומובאות לאתר הבנייה מוכנות להרכבה וחיבור מיידי על העמודים, כאשר המגרעות והשגמים מותאמים כבר בשלב התכנון מראש.
במקרים רבים גם רכיבי הנעילה בין שני החלקים נוצקים מראש לתוכם בצורת "קוצים" וכל שנותר לבצע באתר הבנייה הוא לתאם ולבקר את החיבור.
שימוש בשיטת שגם ומגרעת נעשה גם לצורכי תמסורת של תנועה סיבובית.
כך למשל ציר ההינע המחובר לגלגלי רכב או לתיבת ההילוכים בנוי בצורה זו.
באופן רחב יותר, כל צורת התמסורת באמצעות גלגלי שיניים היא למעשה פיתוח של עיקרון זה.
שגיאת מדידה היא ההבדל בין ערך נמדד של גודל פיזיקלי ובין ערכו האמיתי.
בסטטיסטיקה, שגיאה איננה "טעות" בהכרח, שכן השתנות היא חלק אינהרנטי מתוצאות המדידות ומתהליך המדידה.
ניתן לחלק שגיאות מדידה לשני סוגים, מקרית ושיטתית.
שגיאות מקריות הן שגיאות במדידה שגורמות לחוסר עקביות של ערכים מדידים בעת מדידה חוזרת של קבועים וגדלים פיזיקליים.
שגיאות שיטתיות הן שגיאות שאינן נקבעות במקרה, אלא בגורמים אינהרנטיים למערכת.
שגיאה מקרית תקטן כאשר מגדילים את מספר המדידות, בעוד השגיאה השיטתית תישאר.
כך למשל, אם משתמשים במד טמפרטורה, עם אי ודאות של 0.1 מעלות צלזיוס, ככל שנבצע מספר מדידות רב יותר ונמצע את התוצאות, תקטן השגיאה.
אולם, אם מד הטמפרטורה תקול ומראה מראש טמפרטורה גבוהה יותר ב-5 מעלות צלזיוס מהסביבה, מספר המדידות לא יועיל בהפחתת שגיאה זו.
שגיאות מדידה באות לידי ביטוי במושגים דיוק ונכונות.
אין לבלבל שגיאת מדידה עם אי ודאות במדידה.
בכל פעם שחוזרים על מדידה עם מכשיר רגיש, מקבלים תוצאות מעט שונות.
המודל הסטטיסטי הנפוץ הוא שלשגיאה יש שני חלקים שאותם יש לחבר:
שגיאה שיטתית מתרחשת תמיד, עם אותו הערך, בשימוש במכשיר באותו אופן ובעבור מקרה זהה.
שגיאה אקראית - עשויה להשתנות מתצפית לאחרת.
שגיאה שיטתית נקראת לפעמים הטייה סטטיסטית.
לעיתים קרובות ניתן להפחיתה באמצעות יצירת תקן.
חלק מתהליך הלמידה במדעים השונים הוא ללמוד כיצד להשתמש במכשירים ובפרוטוקולים סטנדרטיים על מנת למזער שגיאות שיטתיות.
שגיאה אקראית נובעת מגורמים שלא ניתן לשלוט בהם.
השגיאה עשויה להיגרם מכך כשמנסים למדוד ערך שמשתנה בזמן , או הסתברותי ביסודו (כפי שקורה במכניקת הקוונטים).
שגיאה אקראית נובעת גם מגבולות מכשירים המדידה.
לדוגמה, מאזניים דיגיטליות מציגות שגיאה אקראית בספרה האחרונה שלהן.
כאמור, ניתן לחלק את שגיאות המדידה לשני מרכיבים: טעות אקראית ושגיאה שיטתית.
שגיאה אקראית תמיד קיימת במדידה.
היא נגרמת על ידי תנודות בלתי צפויות מטבען בקריאות של מכשיר מדידה או בפרשנות של הנסיין לקריאתו.
שגיאות אקראיות מופיעות כתוצאות שונות עבור אותה מדידה חוזרת.
ניתן להעריכן על ידי השוואת מדידות מרובות ולהפחיתן על ידי ממוצע מדידות אלה.
שגיאה שיטתית ניתנת לחיזוי ובדרך כלל קבועה או פרופורציונלית לערך האמיתי.
אם ניתן לזהות את הסיבה לשגיאה השיטתית, בדרך כלל ניתן לבטל אותה.
שגיאות שיטתיות נגרמות מכיול לקוי של מכשירי מדידה, שיטות תצפית לקויות, או הפרעה של הסביבה לתהליך המדידה, ותמיד משפיעות על תוצאות הניסוי בכיוון שניתן לצפות מראש.
כמו כן, איפוס שגוי של מכשיר המוביל לשגיאה שיטתית במכשור.
טעות אקראית יכולה להיגרם מתנודות בלתי צפויות בקריאות של מכשיר מדידה, או בפרשנות הנסיין בקריאת המכשיר; תנודות אלו עשויות לנבוע בחלקן מהפרעה של הסביבה בתהליך המדידה.
המושג של טעות אקראית קשור קשר הדוק למושג הדיוק (Precision).
ככל שהדיוק של מכשיר מדידה גבוה יותר, השונות (סטיית התקן) של התנודות בקריאות שלו קטנה יותר.
סיבות לשגיאה שיטתית עשויות להיות כיול לקוי של מכשירי מדידה (שגיאת אפס), שינויים בסביבה שמפריעים לתהליך המדידה, ושיטות תצפית לקויות.
נניח שנסיין מודד את זמן המחזור של מטוטלת, הוא רושם את הזמן שעבר באמצעות קו שסימן מראש.
אם התחיל את שעון העצר, כך שהשעון החל לרוץ כשהציג שנייה אחת במקום אפס, תהיה שגיאה שיטתית של שנייה אחת.
טעויות שיטתיות עשויות להופיע כשאומדן מסוים מבוסס מודל מתמטי או חוק פיזיקלי.
לדוגמה, תדירות התנודה המחושבת של מטוטלת תהיה שגויה באופן שיטתי, אם לא מתחשבים בתנודות קלות של התמך.
שגיאות שיטתיות יכולות להיות קבועות או קשורות לערך הממשי של הכמות הנמדדת, או אפילו לערך של כמות אחרת (הקריאה של סרגל יכולה להיות מושפעת מטמפרטורת הסביבה).
כשהן קבועות, יכול הדבר לנבוע מאפס שגוי של המכשיר.
כשהן אינן קבועות, יכול הסימן להשתנות.
לדוגמה, אם מדחום מושפע משגיאה שיטתית פרופורציונלית השווה ל-2% מהטמפרטורה בפועל, והטמפרטורה בפועל היא 200°, 0° או −100°, הטמפרטורה הנמדדת תהיה 204° (שגיאה שיטתית = + 4°), 0° (שגיאה שיטתית אפס) או 102°- (שגיאה שיטתית = −2°), בהתאמה.
לפיכך הטמפרטורה תהיה מוערכת יתר על המידה מעל האפס וובהערכת חסר בהיותה מתחת לאפס.
קל יותר לזהות שגיאות שיטתיות המשתנות במהלך ניסוי - סחיפה.
מדידות מצביעות על מגמות עם הזמן ולא משתנות באופן אקראי לגבי ממוצע.
סחיפה ניכרת אם מדידה של כמות קבועה חוזרת על עצמה מספר פעמים והמדידות "נעות" בכיוון אחד במהלך הניסוי.
אם מדידה מסוימת נותנת ערך גבוה יותר מקודמתה, כפי שעלול לקרות אם מכשיר המדידה מתחמם במהלך הניסוי, אזי הכמות הנמדדת משתנה, וניתן לזהות סחיפה על ידי בדיקת קריאת האפס בתחילת הניסוי, במהלכו, והשוואתם (קריאת האפס היא מדידה של כמות קבועה).
אם קריאת האפס היא בעקביות מעל או מתחת לאפס, קיימת שגיאה שיטתית.
אם לא ניתן לבטלה, על ידי איפוס המכשיר בראשית הניסוי, אפשר להפחית את ערכה (המשתנה בזמן) מהקריאות, ועל ידי התחשבות בשגיאה בהערכת הדיוק של המדידה.
בהיעדר דפוס בסדרת מדידות חוזרות, ניתן למצוא נוכחות של שגיאות שיטתיות קבועות באמצעות השוואתן לגודל ידוע, או לקריאות שנעשו של מכשיר שנחשב למדויק יותר.
בדומה לדוגמה מקודם, נמדד זמן המחזור של מטוטלת באמצעות שעון עצר מספר פעמים, והמדידות מפוזרות סביב הממוצע.
ייתכן מצב, שביחס לשעון מדויק יותר, יתברר ששעון העצר רץ מהר מדי או לאט מדי.
זוהי שגיאה שיטתית, שיש לתקן לאחר שמבינים את קצב התקדמות שעון העצר ביחס לשעון הנוסף.
מכשירי מדידה כגון מד זרם ומד מתח צריכים להיבדק מעת לעת מול תקנים ידועים.
ניתן לזהות שגיאות שיטתיות גם על ידי מדידת גדלים ידועים מכבר.
לדוגמה, ניתן לבדוק ספקטרומטר המצויד בסריג עקיפה אם משתמשים בו כדי למדוד את אורך הגל של קווי ה-D של הספקטרום האלקטרומגנטי של נתרן, ב-600 וב-589.6 ננומטר.
המדידות עשויות לשמש כדי לקבוע את מספר הקווים למילימטר של סריג העקיפה, ולאחר מכן ניתן להשתמש בהן כדי למדוד את אורך הגל של כל קו ספקטרלי אחר.
קשה יותר להתמודד עם שגיאות שיטתיות קבועות שהשפעותיהן ניתנות לצפייה רק לאחר הסרתן.
לא ניתן להסיר שגיאות כאלה על ידי חזרה על מדידות או ממוצע של מספר רב של תוצאות.
שיטה נפוצה להסרת שגיאה שיטתית היא באמצעות כיול של מכשיר המדידה.
השגיאה המקרית (או הסטוכסטית) במדידה היא השגיאה שהיא אקראית ממדידה אחת לאחרת.
שגיאות סטוכסטיות נוטות להתפלג בצורה נורמלית עקב משפט הגבול המרכזי - השגיאה הסטוכסטית היא סך השגיאות המקריות הבלתי תלויות.
אם המשתנה התלוי ברגרסיה נמדד עם שגיאה, ניתוח הרגרסיה ובדיקת ההשערות הקשורות אינם מושפעים, אולם ה-R²
יהיה נמוך יותר ממה שהיה עם מדידה מושלמת.
עם זאת, אם משתנה בלתי תלוי אחד או יותר נמדד עם שגיאה, אזי מקדמי הרגרסיה ומבחני ההשערה הסטנדרטיים אינם חוקיים.
בליבת לינוקס oops הוא פלט שגיאה המופיע בעת חריגה מהתנהגותה המקובלת של הליבה.
שגיאה שכזו עשויה להביא ליצירת קובץ יומן פעילות, המכיל את פרטי השגיאה.
כאשר תהליך לינוקס רגיל מבצע פעולה אסורה (לדוגמה: גישה לכתובת זיכרון שלא הוקצתה לו), אין אפשרות להמשיך את ביצוע הפעולות הרגיל.
לתהליך נשלח אות ואם התהליך לא יטפל בו, הוא יועף מיד.
הריגת תהליך היא דבר בטוח יחסית במערכת הפעלה, מכיוון שליבת מערכת ההפעלה שומרת על הפרדה בין תהליכים שונים.
oops הוא טיפול במצב שגיאה דומה, אולם כזה שנגרם במהלך ריצה בקוד הליבה עצמו.
ליבת לינוקס רצה כולה במרחב זיכרון אחד, ולכן אין אפשרות פשוטה להעיף "תהליך סורר".
כדי להמשיך את הריצה, המערכת הורגת את התהליך שקרא לקוד הליבה שבו קרתה השגיאה.
אולם מכיוון שהייתה תקלה בקוד הליבה, אין שום ביטחון בכך שכל המשאבים שתפס התהליך שוחררו ושהמערכת נשארה במצב יציב.
אם הקוד לא הורץ מתוך תהליך אלא מתוך שגרת טיפול פסיקה, אין למערכת גם את האפשרות הפשוטה הזו להמשיך, והיא "נכנסת לפאניקה".
המצב הזה נקרא kernel panic.
כשליבת לינוקס מזהה כשל, היא מדפיסה את ההודעה oops על פני המסך ומחסלת את כל התהליכים גורמי הבעיה.
ההודעה עוזרת למפתחי הליבה לנפותה משגיאות וליצור את טלאי התוכנה המתאים לבעיה שנוצרה.
Kerneloops הם תוכנות המעבירות את הודעות ה-oops ומשמעותם אל מאגרי ה-oops ברשת.
האתר Kerneloops.org מכיל סטטיסטיקות של שגיאות oops.
שגית סול (נולדה ב-7 בפברואר 1976) היא שחקנית, תסריטאית, קומיקאית, מחזאית, במאית ומפיקה ישראלית.
סול נולדה בראשון לציון וגדלה בנס ציונה.
בילדותה התגוררה גם במשך שנתיים וחצי בבוסטון.
את לימודי התיכון סיימה במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב ולאחר מכן שירתה כמ"כית בנות בצבא.
היא בוגרת מגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים (2001–2003), למדה משחק מול מצלמה עם רותי דייכס (2003) וכתיבת דרמה בבית הספר בהנהלתו של יובל המון (2005–2008).
לאחר שחרורה החלה סול להופיע ב"צוותא 2" עם רועי בר-נתן, טלי אורן, אדיר מילר, אסי כהן, גורי אלפי ורותם אבוהב.
ביחד כתבו והשתתפו בשתי עונות של תוכנית הטלוויזיה "דומינו" בשנים 1999–2000, שזיכתה אותם ב-2001 בפרס מסך הזהב לתוכניות ילדים ונוער.
סול, בר נתן ומילר העלו בשנת 2000 גם את המופע "אפקט הדומינו" שרץ במשך כשנה וחצי.
ב-1998 הופיעה עם רועי בר נתן וטלי אורן ב"קפה שחור", ערב הצדעה לנעמי שמר שנערך בבריכת הסולטאן.
בשנים 2005–2007 גילמה את דמותו של פוטי השמש בהצגה "השמשים" של חנוך לוין, בבימויו של יובל זמיר בתיאטרון הסימטה.
בשנים 2010–2011 הופיעה בצוותא 2 עם מערכונים שכתבה.
לצידה הופיעו נתן אבינועם ויובל בנימין.
הפחדן מגוש דן - הצגת ילדים בתיאטרון גושן בבימויו של גיל צרנוביץ (2005-2003).
ההצגה מספרת על פחדן שיוצא להשיג מפתחות ולהתגבר על הפחד שלו.
השתתפו בה מירה עווד, ניקי גולדשטיין, הדר שחף-מעיין, רענן פררה, אילן קובץ' וסול.
רחוב העלובים – הצגה במסגרת פסטיבל "פותחים במה" 2005 בבית ליסין, בבימויה של איה שבא ובהשתתפות אלברט כהן, זהרירה חריפאי, גאולה נוני, גיא לואל, עירית פשטן, אורן יאדגר ועדי לב.
סול זכתה במקום השלישי בפסטיבל.
הצעת נישואים – עיבוד לסיפור של יצחק אורפז בבימויה של דליה שימקו שעלה בסמינר הקיבוצים ב-2006 כחלק מ"אהבות קטנות וטירופים קטנים", ארבעה סיפורים של אורפז, סול עיבדה סיפור אחד ושלושה כותבים נוספים עיבדו שלושה סיפורים אחרים.
ארץ זבת חלב ודבש – דרמה על חופש, נאמנות והתבגרות במסגרת פסטיבל "פותחים במה" 2012.
בשנים 2006–2018 ניהלה סול תיאטרון להצגות ילדים בשם "שגית סול הפקות", בו הועלו עיבודים של סול לסיפורי ילדים ידועים כמו "החתול במגפיים", "פיטר פן", "אליס בארץ הפלאות".
לצידה כיכבו בהצגות יונתן אבינועם ("מצב כפית"), אסף דגני, רענן פררה ונעמה בסון.
לילה גוב – שתי הופעות אורח בשידור חי עם רועי בר נתן וטלי אורן (1998).
הראשון בבידור – פינה שבועית קבועה של סול יחד עם רועי בר נתן ואדיר מילר, בתוכנית הדגל של ערוץ 2 בהנחייתו של דודו טופז (2000).
יצפאן – פינה בתוכניתו של אלי יצפאן, לצד בר נתן ומילר.
בוא נתערב – תפקיד אורח בסדרת הדרמה ללימוד לשון של ערוץ 23 (2005).
משנת 2020 מתגוררת בשיקגו עם בעלה וילדיה.
סבה, יהודה ימיני, עלה לארץ ישראל מתימן ב-1933, עסק בחקלאות וב-1971 קיבל עם אליהו גולדין את "פרס קפלן" מנשיא המדינה על פיתוח זן הבוטן "שולמית".
שגיב כהן (נולד ב-20 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן והקשר.
כהן התחיל את הקריירה שלו במחלקות הילדים של מכבי ראש העין.
לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה.
ב-11 בינואר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0-2 על בית"ר ירושלים.
בעונה שלאחר מכן שותף ב-13 משחקים בליגת העל, אך בתום העונה הקבוצה ירדה לליגה הלאומית.
בעונת הפך כהן לשחקן הרכב בקבוצה ושותף ב-19 משחקים בליגה הלאומית, ובמחזור האחרון כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-2 נגד הפועל רמת גן.
בתום עונה אחת חזרה הקבוצה לליגת העל, ובעונת שותף ב-20 משחקים בליגה הבכירה.
באוגוסט הושאל כהן להפועל רמת השרון מהליגה הלאומית, ובינואר חזר להפועל פתח תקווה.
בקיץ חתם בפוליטכניקה יאשי מליגת העל הרומנית, אך כבר בינואר חזר לישראל וחתם בהפועל עכו.
ב-23 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 4-1 למכבי פתח תקווה.
בסך הכל שיחק כהן שלוש וחצי שנים בהפועל עכו, ובמדיה ערך 56 הופעות בליגת העל, בהן כבש שני שערים.
ביולי חזר כהן להפועל פתח תקווה, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
בעונת 2016/17 מונה לקפטן הקבוצה.
בחודש יולי 2017 חתם שגיב בהפועל רמת גן גבעתיים, ואף מונה לקפטן הקבוצה.
כפר קאסם, אך שבועות ספורים אחר כך, במשחק אימון לקראת העונה החדשה, נפצע וגמר את העונה עוד בטרם החלה ומאז לא חזר לשחק.
כיום - שגיב בעל סטודיו לאימוני כושר
שגיאת תקן (או טעות תקן, מאנגלית: Standard Error) היא סטיית התקן של האומד לסטטיסטי הנוצר מדגימה.
למשל, הממוצע הוא אומד נפוץ של התוחלת.
עם זאת, למדגמים שונים אשר נלקחו מאותה אוכלוסייה יהיו ערכים שונים לממוצע המדגם, כך שיש התפלגות של ממוצעי מדגמים (לה ממוצע וסטיית תקן משלה).
שגיאת התקן של הממוצע () היא סטיית התקן של ממוצעי כל המדגמים (בגודל מסוים) שנלקחו מאוכלוסייה.
זאת כשיש שימוש בממוצע המדגם להערכת ממוצע האוכלוסייה.
בניתוח רגרסיה, המונח "שגיאת תקן" יכול גם להתייחס לאומד הריבועים הפחותים סטיית התקן הכלולה במודל.
שגיאת התקן של הממוצע היא סטיית התקן של האומד לתוחלת האוכלוסייה – דהיינו ממוצע המדגם.
ניתן לראות זאת גם כסטיית התקן של שגיאת ממוצע המדגם ביחס לממוצע האוכלוסייה, היות שממוצע המדגם הוא אומד בלתי מוטה.
שגיאת התקן שווה לסטיית התקן של דגימה בודדת, חלקי שורש גודל המדגם: .
זאת בהנחה שערכי המדגם בלתי תלויים.
אפשר לאמוד את שגיאת התקן בעזרת האומד לסטיית התקן, , כש-s היא סטיית תקן של מדגם (או של התפלגות מדגמים).
שגיב שלום יחזקאל (נולד ב-21 במרץ 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדות המגן הימני והקיצוני במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
יחזקאל נולד בראשון לציון שבישראל.
החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל תל אביב, וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
במרץ 2013, כשהגיע לגיל 18, ביקש להשתחרר ממכבי תל אביב, ונכנס להסגר קטין.
יחזקאל לא שיחק במשך תשעה חודשים, עד שבתום הליך בוררות חתם בהפועל תל אביב.
עד תום העונה שיחק בקבוצת הנוער של המועדון, וב-10 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל, וכבש את שערו הראשון בקריירה.
בעונת 2014/2015 ערך יחזקאל 15 הופעות בליגת העל וכבש שני שערים.
את עונת 2016/2017 פתח יחזקאל עם הפועל תל אביב בליגת העל, ושותף בשני משחקי הליגה הראשונים במדיה.
אולם ב-2 בספטמבר 2016 חתם לארבע עונות במכבי תל אביב של ג'ורדי קרויף, ששילמה עבורו כ-750 אלף יורו.
ב-27 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששותף במשחק רבע גמר גביע הטוטו מול עירוני קריית שמונה.
במהלך המשחק, שהסתיים בתוצאה 2–3, בישל יחזקאל את השער השלישי.
בעונה זו ערך שמונה הופעות בליגה במדי מכבי תל אביב.
בתחילת עונת 2017/2018 כבש את יחזקאל את שער הבכורה שלו במכבי תל אביב, בניצחון 0–2 על בני יהודה תל אביב בגביע הטוטו, ולאחר מכן שותף במחזור הפתיחה של ליגת העל.
ב-4 בספטמבר 2017 הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל, עד לתום העונה.
חמישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתחת בהרכב בניצחון החוץ 0–2 על מ.ס.
את שערו היחיד במדי עירוני קריית שמונה כבש בניצחון 0–3 על הפועל עפולה במסגרת גביע המדינה, ובליגה ערך 15 הופעות.
ב-29 ביולי 2018 הושאל לבני יהודה תל אביב.
ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0–0 נגד מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו.
ב-10 בנובמבר כבש את שערו היחיד במדי בני יהודה תל אביב, בניצחון 0–2 על הפועל חיפה, ובסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי הקבוצה.
את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה כבש ב-30 במרץ 2019, בניצחון 3–2 על עירוני קריית שמונה, ובסך הכל כבש שלושה שערים בתשע הופעות ליגה במדי הקבוצה עד תום עונת 2018/2019.
בתום עונת 2018/2019 שוחרר ממכבי תל אביב וחתם כשחקן מן המניין לשנתיים במ.ס.
אשדוד מליגת העל, כשעל פי החוזה החדש שלו, מכבי תל אביב תקבל 50 אחוזים מכל מכירה עתידית שלו.
ב-11 בפברואר 2021 חתם יחזקאל בהפועל באר שבע מליגת העל, בחוזה לשלוש שנים וחצי.
את הופעת הבכורה ערך ב-13 בפברואר בתיקו 2–2 של קבוצתו עם הפועל חיפה.
ב-3 במרץ כבש שער בכורה בתיקו 2–2 של קבוצתו עם עירוני קריית שמונה.
במהלך 2022 עשה יחזקאל הסבה לעמדת המגן-הימני, ובעמדה זו הפך לשחקן מפתח בקבוצה.
ב-15 בספטמבר 2023 חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, בחוזה למשך שלוש עונות עד 30 ביוני 2026, כשהפועל באר שבע קיבלה תמורת יחזקאל, כמיליון יורו.
ארבעה ימים אחר כך הוא ערך את משחק הבכורה שלו במדי אנטליהספור ובליגה, כשעלה כמחליף בדקה ה-58 ואף בישל את שער השוויון השני של קבוצתו החדשה במשחק חוץ מול פנרבחצ'ה, תוך שש דקות מכניסתו.
לזכותו של יחזקאל 6 שערים ו-2 בישולים מתוך 13 הופעותיו בליגה הטורקית (וכן בכל המסגרות) לעונה זו במדי אנטליהספור, – מתוכם צמד שכבש בניצחון הביתי 2–0 על סמסונספור, וצמד מכריע שהבקיע לאחר בישול השער הראשון בניצחון הביתי 3–2 על בשיקטש.
ב-13 בינואר 2024, במשחק ליגה ביתי של אנטליהספור מול טרבזונספור, יחזקאל כבש את שער השוויון לטובת קבוצתו בדקה ה-68, וחגג תוך הקדשת השער לציון 100 יום לחטיפת הישראלים בידי חמאס.
המחווה של יחזקאל עוררה סערה, והנהלת אנטליהספור הודיעה שיחזקאל ישוחרר מהמועדון וחוזהו מבוטל.
באותו הערב עוכב יחזקאל לחקירה במשטרת אנטליה באשמת "פגיעה ברגשות הציבור", והעביר את הלילה במעצר.
למחרת שוחרר ממעצר, ושב לישראל.
ב-26 בינואר 2024, הענישה ההתאחדות הטורקית את יחזקאל בהשעיה ל-8 משחקים, למרות שכבר אינו שחקן בקבוצה.
ב-19 ביולי 2024 פסק בית הדין של פיפ"א, לאחר עתירת השחקן נגד ההתאחדות הטורקית לכדורגל, כי הוא שחקן חופשי, ויפוצה ב-100 אלף אירו.
ב-22 ביולי 2024 חתם במכבי תל אביב מליגת העל, בחוזה למשך שלוש עונות.
לזכותו של יחזקאל 22 הופעות ושלושה שערים בכל מדי נבחרות הנערים והנוער של ישראל (למעט בנבחרת נערים ב' עד גיל 16, בה לא שיחק).
ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 21, במשחק ידידות מול , ובסך הכול לזכותו שתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 21.
ב-17 בנובמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של הנבחרת, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-74, במשחק הידידות מול זמביה שהסתיים בניצחון ביתי 2–4 לטובת ישראל.
באוגוסט 2022 נישא לאליאן יוסף, ולהם בן שנולד ביוני 2023.
שגיב דהן (נולד ב-1980) הוא קצין בצה"ל המשמש כמפקד אוגדה 162. קודם לכן שימש כראש המטה של פיקוד הצפון בדרגת תת-אלוף, כמפקד חטיבה 460 וכמפקד חטיבת שומרון.
התגייס לצה"ל ב-1998 ועבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון.
שימש מפקד מחלקה ומפקד פלוגה ו' בגדוד 52, והוביל אותה בלחימה במבצע עופרת יצוקה במהלכו נפצע.
לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד 9.
ביוני 2014 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 52 והוביל אותו בין היתר במבצע צוק איתן.
על פעילותו במבצע, הגדוד עוטר בצל"ש אלוף.
ב־2016 עבר לשמש כקצין אג"ם של אוגדת איו"ש.
ביולי 2018 מונה דהן למפקד חטיבת שומרון, עליה פיקד עד 2020
ביולי 2021 מונה למפקד חטיבה 460, ובמאי 2023 סיים את תפקידו.
ב-1 במאי 2023 הועלה לדרגת תת-אלוף וב-17 במאי 2023 החל בתפקידו כראש מטה פיקוד הצפון.
כיהן בתפקיד בזמן מלחמת חרבות ברזל, ומבצע חיצי הצפון.
בנובמבר 2024 החליט הרמטכ"ל הרצי הלוי כי דהן יחליף את מפקד עוצבת הפלדה יצחק כהן.
ב-6 באפריל 2025 מונה למפקד עוצבת הפלדה.
דהן נשוי ואב לשלוש בנות.
בוגר המכללה לפיקוד טקטי, בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובעל תואר שני מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בארצות הברית.
לאחר שאשתו ילדה את בתם ונזקקה למנות דם רבות עקב סיבוך בלידה, יזם יחד עם מועצה אזורית שומרון יום התרמת דם ב-6 באוקטובר 2019 בחטיבת שומרון, במטרה לשבור שיא ישראלי של תרומות דם ביום אחד, ולהעלות את הנושא לתודעה ציבורית.
בהתרמה נשבר השיא כשנתרמו 1,551 מנות דם.
כאשר עד אז עמד השיא על 780 מנות דם.
שגעון של אבא הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1981 בבימויו של אלי שגיא שגם כתב את התסריט, עם גבי עמרני בתפקיד הראשי.
עזריאל לוי (גבי עמרני) הוא בעל מוסך הנוסע לעבודתו במכונית מרופטת ומתפרקת.
בביתו גרים בנו הסטודנט מיכה (רפי טיילור) ואשתו אביבה (ג'ודי פאר).
עזריאל רב כל הזמן עם מיכה שלא מסוגל לפרנס את עצמו ומכנה אותו "פופאי".
אתי אשתו (שושיק שני) מנסה לפשר ביניהם.
לעזריאל יש בן בארצות הברית בשם יוסי (ששי קשת) אותו שלח ללמוד אקונומיה שהוא מבטא "אקונומיקה".
יוסי מגיע לבית הוריו ביחד עם חברתו אנדורה (קרוליין לנגפורד).
עזריאל שציפה לקבל את יוסי כדוקטור מכובד לכלכלה, רואה שלפניו בחור היפי מצויד בגיטרה ומדבר כל הזמן על סמים ואהבה חופשית.
אביבה ממררת למיכה את החיים כי אינה יכולה להרות.
היא מקבלת תשובת בדיקת הריון חיובית אך שמחתה נפסקת כשמתברר שהתשובה מיועדת לאתי המבוגרת...
אנדורה משתזפת עירומה על המרפסת כשהשכן זולטאן פרקש (אברהם סלקטר) משקיף עליה כל הזמן במשקפת לגערותיה של אשתו פירושקה (טרי גאבור).
בינתיים מגיע יוסי למוסך ומתאהב במזכירה ענת (טלי גולדברג) אך היא אינה מתלהבת ממנו.
יוסי מביא לה לניסיון כדור אל אס די ושם אותו בכוס מים אך באותו רגע מגיע עזריאל, יוסי בורח ועזריאל שותה את הסם ונכנס לטראנס.
הוא עולה עד לגג המוסך, מתיישב על מוט ומתחיל לצחוק על כל הנוכחים ומכנה אותם "מקקים", מכריח אותם לרקוד ביחד עם אנשי צוות אמבולנס שהגיעו לפנות אותו.
לבסוף הוא בורח מהמוסך עם אנדורה, לוקח את הכספת ומפזר כסף לכל הצדדים ונעלם.
המשפחה מחפשת אותו שלושה ימים ולבסוף מוצאים אותו על חוף הים עם בחורות חצי חשופות.
הוא נהנה מהחופש בלי הצרות של המיסים והעובדים שלו בראשות קלוצמן (יעקב אלפרין) ומסרב לבוא אתם אבל אז מעמידה אביבה פנים שיש לה צירי לידה.
עזריאל נכנס לרכב המשפחה בדרך לבית החולים אלא שהצירים המזויפים הופכים באמצע הדרך לאמיתיים והיא יולדת תאומים.
בסוף הסרט נראית המשפחה המאושרת של עזריאל ואתי עם התאומים, יוסי וענת, מיכה ואביבה עם ילדיהם כשאנדורה מביטה עליהם מהצד.
שחקנ/יתתפקיד גבי עמרני עזריאל לוי שושיק שני אתי לוי ששי קשת יוסי לוי קרוליין לנגפורד אנדורה רפי טיילור מיכה לוי ג'ודי פאר אביבה טלי גולדברג ענת אברהם סלקטר זולטאן פרקש טרי גאבור פירושקה פרקש יעקב אלפרין קלוצמן
שגית זלוף נמיר (נולדה ב-15 ביולי 1978) היא אמנית ישראלית העוסקת בצילום.
בנוסף היא מרצה לצילום ואמנות, אוצרת ומלווה אמנותית.
ביצירותיה עוסקת זלוף נמיר בגוף, מגדר וזהותה המזרחית.
זכתה בציון לשבח של הפרס ע"ש בקי דקל מטעם העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל.
זלוף נמיר נולדה בקריית ביאליק ולמדה במחלקה לצילום של ויצו חיפה.
עם סיום לימודי התואר הראשון בהצטיינות ב-2004 הפכה למרצה במחלקה, וב-2005 החלה את לימודי התואר השני באמנות בין תחומית באוניברסיטת תל אביב.
מאז היא יוצרת, מרצה ואוצרת במסגרות שונות.
תערוכת היחיד הראשונה שלה - "כל מלאך הוא נורא" - הוצגה ב-2005 במסגרת סדרת "נדבך" לאמנים צעירים בבית האמנים ירושלים, באוצרותו של שמחה שירמן.
מאז הציגה ב-8 תערוכות יחיד ובעשרות תערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה.
במהלך השנים 2011–2014 הייתה חברה ב"אינדי" גלריה שיתופית לצילום.
זוכת ציון לשבח מטעם הפרס ע"ש בקי דקל לאמנית עכשווית מצטיינת לשנת 2020, מטעם העמותה לחקר אמנות נשים ומגדר בישראל.
2005 - "קרוב כמו מחט", גלריית המדרשה, המדרשה לאומנות בית-ברל.
2005 - "כל מלאך הוא נורא", נדבך, בית האמנים בירושלים
2006 - "זמן פצע", הגלריה לצילום ע"ש מורל דרפלר, האקדמיה לעיצוב ויצו חיפה
2010 - "מטמורפוזה", מוסררה, ירושלים
2015 - "ברירה טבעית", גלריית המרכז האקדמי ויצו חיפה
2011 - 2014 - מקימה וחברה בגלריה "אינדי", גלריה שיתופית לצילום עכשווי
2014 - הפקת והנחיית "התמגדרות", יום עיון בנושא מגדר, מוזיאון חיפה לאמנות בשיתוף מוזיאון העיר חיפה
2019 - חברה בוועדת השיפוט האמנותי של photo is:rael.
2020 - אוצרת התערוכה הקבוצתית "נגופים" במוזיאון חיפה לאמנות עכשווית, תחת אשכול תערוכות המגיב לתקופת הקורונה.
הילה ברנר, "מדע שימושי", עכבר העיר, 2013
הילה ברנר, "נקודת שבירה", עכבר העיר, 2011
עוזי צור, "מציור לצילום לציור", גלריה, "הארץ" 2011
ד"ר קציעה עלון, "הפסקת אוכל", גלובס, 2008
שיגעון על תנאי הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוג סרט פשע פולחן משנת 1980, בכיכובם של ג'ין ויילדר וריצ'רד פריור ובבימויו של סידני פואטייה.
סקיפ והארי מואשמים בשוד בנק ונאסרים בכלא במערב.
שני הבחורים מן המזרח מתקשים להסתגל להרגלי המערב, עד שאחד הסוהרים מגלה את כישרונו הטבעי של סקיפ לרכיבה פרועה, ופותח רודיאו בין כותלי בית הכלא.
בשנת 2019 הסרט נוסף לנטפליקס.
רורי Schultebrand (גאורג סטנפורד בראון)
Jesus Ramirez (מיגואל אנחל סוארס)
שגית אָפִיק (נולדה ב-1973) היא עורכת דין ישראלית, המכהנת כיועצת המשפטית לכנסת.
קודם לכן כיהנה כיועצת המשפטית של ועדת הכספים.
אפיק סיימה לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בשנת 1997 וב-2001 סיימה לימודי תואר שני במוסד זה בהצטיינות.
בשנת 1999 החלה את עבודתה כעוזרת למשנה ליועץ המשפטי לממשלה (ייעוץ וחקיקה אזרחי).
משנת 2001 עבדה בייעוץ המשפטי של ועדת הכספים של הכנסת, תחילה כעוזרת ליועץ המשפטי לכנסת ולאחר מכן כיועצת המשפטית של ועדת הכספים.
במסגרת עבודתה טיפלה עו"ד אפיק, בין השאר, ב-18 חוקי תקציב וחוקי הסדרים.
במהלך הדיון בכנסת בהצעת החוק להטלת מס ריבוי דירות התריעה אפיק בפני יו"ר הוועדה, ח"כ משה גפני, שהליך החקיקה אינו תקין, משום ששינויים שהוכנסו בהצעה ברגע האחרון לא איפשרו דיון נאות בהצעה.
חרף התרעות אלה נמשך הדיון בהצעת החוק והיא אושרה.
נגד החוק הוגשה עתירה לבג"ץ, וזה הורה על ביטול החוק עקב פגם יסודי בהליך החקיקה, והחזרתו לדיון בוועדת הכספים.
ב-2018 עלה שמה כמועמדת לתפקיד הממונה על שוק ההון, אך היא לא נבחרה לתפקיד זה.
ב-5 במרץ 2020 מינה יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין את אפיק לממלאת מקום היועץ המשפטי לכנסת, לאחר סיום כהונתו של איל ינון.
היא נכנסת לתפקידה ב-1 באפריל 2020, והמשיכה בו גם תחת כהונתם של בני גנץ ויריב לוין כיו"ר הכנסת.
ב-22 בדצמבר 2020, סמוך להתפזרות הכנסת ה-23, הודיע יו"ר הכנסת לוין כי אפיק תמונה לתפקיד יועצת המשפטית לכנסת.
היא נכנסה לתפקידה ב-28 בדצמבר 2020 לאחר אישור ועדת הכנסת.
במסגרת הדיון בעתירה לבג"ץ נגד "חוק הנבצרות" ייצגה את עמדת הכנסת והביעה התנגדות לביטול החוק, בניגוד לעמדת היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, שתמכה בביטול החוק.
לאחר שחברת הכנסת טלי גוטליב מתחה ביקורת חריפה על נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, הסתייגה אפיק מדבריה וקראה ל"כיבוד רשויות הדדי".
על פי עדותו של ח"כ שלום דנינו, ערכה עו"ד שגית אפיק שיחה עימו בקשר להשבתת ועדת המשנה למוכנות ובט"ש, שבראשותו, במשך שנתיים.
לאחר שיחה זו ולאחר הגשת תלונה לוועדת האתיקה של הכנסת מטעם התנועה למען איכות השלטון בישראל, הועבר תפקיד היו"ר לח"כ מרב מיכאלי.
אפיק מתגוררת במבשרת ציון, נשואה לעו"ד עודד אפיק.
בדצמבר 2016 התפרסמה בתה התינוקת כאשר הגיעה לישיבות ועדת הכספים על תקציב המדינה, על מנת שאמהּ תוכל להניק אותה.
בשנת 2013 יצא לאור ספר ילדים פרי עטה, "ניצוץ הקסם", בליווי איוריו של חיים כהן.
שגעונות הוא סרט קומדיה רוסי משנת 2011, סרט הביכורים של הבמאי הגאורגי-רוסי לוואן גבריאדזה.
בסרט מככבים מילה יובוביץ', קונסטנטין חבנסקי ואיוואן אורגנט.
הסרט הוקרן בבכורה ב-17 בפברואר 2011 והכניס 12.86 מיליון דולר לעומת תקציב של 7.8 מיליון דולר.
ויאצ'סלב "סלאבה" קולוטילוב הוא מורה למדעי הטבע מכפר לחוף הים הכספי בשם פלצ'יקי שעובר במוסקבה כדי לחפש את מזלו כסופר, אך ללא הצלחה מרובה.
אבוד במחשבות הוא חוצה את הרחוב ומכונית פוגעת בו במהירות גבוהה.
נאדז'דה הייתה על ההגה עם ארוסה דניל.
ויאצ'סלב יוצא מההתנגשות ברגל שבורה בלבד.
בין סלאבה לנאדז'דה מתפתח ניצוץ.
ויאצ'סלב משכנע אותה לנתק את אירוסיה והם מתחייבים להינשא זה לזה במקום זאת.
על המורה, בנוסף לעזיבת עבודתו, לעבור למוסקבה שם תתקיים החתונה.
עם זאת, באותו יום שעליו לנסוע ברכבת נערכות ההכנות לקראת גביע הנוער בכדורגל.
המפקח על הטורניר, טועה לחשוב שהוא מאמן כדורגל, בהיותו חבר הדומה הממלכתית, הוא לוקח את הדרכון של סלאבה כדי שלא יוכל להימלט ומאלץ אותו לאמן את קבוצת הנוער של הכפר.
סלאבה רוצה לעזוב מהר ככל האפשר, הוא מקבל עצות מחלובוסטין, מאמן קבוצת מרכז מוסקבה, כדי לוודא שקבוצתו תפסיד.
נואש להתאחד עם ארוסתו, הוא מגייס קבוצת עברייני רחוב לשחק בקבוצת הנוער (לאחר שהוא תופס אחד שמנסה לגנוב את הטלפון הנייד שלו).
הוא בטוח שאין להם את המומחיות המספיקה אך הם מתחילים להפגין יכולת מולדת לשחק כדורגל ולנצח בצורה מבריקה, למורת רוחו ובייאושו של קולוטילוב.
מילה יובוביץ' - נאדז'דה (נדיה)
קונסטנטין חבנסקי - ויאצ'סלב קולוטילוב (סלאבה)
איוון אורגנט - דנילה (דניה)
ולדימיר מנשוב - חבר הדומה טריוחולוביץ'
אולגה טומג'קינה - מנהלת בית הספר
סרגיי סלין - ראש העיר
גלינה יובוביץ' - אמה של נדיה, גלינה אלכסנדרובנה
טטיאנה ליוטייבה - חברתה של גלינה אלכסנדרובנה
אלכסנדר קרז'אקוב - בתפקיד עצמו
לבן גבריאדזה - אורח בחתונה (הופעת קמע)
רומן מדיאנוב - מפקח משטרת תנועת הדרכים
אלכסנדרה נזרובה - סבתא של נדיה
הסרט לא תוכנן בתחילה להיות קומדיה רומנטית, אך התסריט השתנה בשלב מאוחר של ההפקה כשמילה יובוביץ' הסכימה לגלם תפקיד בסרט.
יובוביץ' אמרה בראיון שהסכימה לשחק בסרט בגלל ידידותה עם אורגנט.
סצנות בהשתתפותה צולמו במשך 10 ימים.
דוברת הרוסית מילה יובוביץ' גילמה את תפקידה בעצמה וזה היה תפקידה הראשון בשפה הרוסית.
אף על פי שהיא חצי-רוסייה, יובוביץ' עברה להתגורר בילדותה בלונדון, מה שהפך את השפה העיקרית שלה לאנגלית ולכן היו לה קשיים ללמוד את הסצנות שלה.
אמה, גלינה לוגינובה, מופיעה גם בסרט.
היא מגלמת את גלינה אלכסנדרובנה, אמה של נדיה.
רוב הסרט צולם בכפר ייסק שבמחוז קרסנודאר.
האותיות הראשונות של שמות השחקנים הראשיים ששיחקו בסרט (חבנסקי, אורגנט, יובוביץ') יוצרות מילה מגונה ברוסית.
באחד הטריילרים של הסרט זה נראה בולט לעין ומסיבה זו בתי קולנוע רבים סירבו להציג את טריילר הסרט.
באנליזה נומרית ובמדע חישובי, שגיאת קיטום היא השגיאה שנוצרת על ידי הגבלת אורכו של סכום אינסופי וקירובו בסכום סופי.
למשל, אם מחשבים את ערכה של פונקציית הסינוס באמצעות שני האיברים הראשונים שאינם אפסים בסדרת טיילור שלה (למשל, עבור קטן, מחשבים ), השגיאה שמתקבלת היא שגיאת קיטום.
הוא קיים אפילו עם חשבון דיוק אינסופי, מכיוון שהוא נגרם על ידי קטיעה של סדרת טיילור האינסופית ליצירת האלגוריתם.