tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הנבחרת הופיעה לראשונה בשנת 1920. במהלך התקופה היא שיחקה 186 משחקים וניצחה ב-86.
נבחרת הולנד משחקת בצבעים כתום ולבן.
נבחרת גביע דייוויס של הודו היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של הודו שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1921. במהלך הנשים היא שיחקה 210 משחקים וניצחה ב-86.
נבחרת גביע דייוויס של צ'ילה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של צ'ילה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1928. במהלך התקופה היא שיחקה 171 משחקים וניצחה ב-90.
נבחרת גביע דייוויס של סלובקיה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של סלובקיה.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1994, לפני זה טניסאים סלובקים היו חלק של נבחרת גביע דייוויס של צ'כוסלובקיה.
במהלך התקופה היא שיחקה 72 משחקים וניצחה ב-40.
נבחרת גביע דייוויס של בלארוס היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של בלארוס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1994, לפני זה טניסאים סלובקים היו חלק של נבחרת גביע דייוויס של ברית המועצות.
מאז הקמתה היא שיחקה 65 משחקים וניצחה ב-39. עקב פלישת רוסיה לאוקראינה נבחרת בלארוס נפסלה מהשתתפות בגביע דייוויס 2022. נכון למאי 2025 הפסילה בתוקף.
נבחרת גביע דייוויס של מרוקו היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של מרוקו.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1961. במהלך התקופה היא שיחקה 115 משחקים וניצחה ב-62.
נבחרת גביע דייוויס של אקוודור היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של אקוודור שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1961. במהלך התקופה היא שיחקה 125 משחקים וניצחה ב-64.
נבחרת גביע דייוויס של זימבבואה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של זימבבואה.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1963. במהלך התקופה היא שיחקה 125 משחקים וניצחה ב-64. תקופת הזהר של הנבחרת קשורה להופעות של אחים בלק בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
נבחרת גביע דייוויס של דרום אפריקה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של דרום אפריקה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1913. במהלך התקופה היא שיחקה 161 משחקים וניצחה ב-95. בשנת 1974 הנבחרת זכתה בגביע (נבחרת גביע דייוויס של הודו סירבה להשתתף במשחק הגמר).
בשנים 1995-1998 הנבחרת שיחקה בבית עולמי א'.
נבחרת גביע דייוויס של מקסיקו היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של מקסיקו שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1924. במהלך התקופה היא שיחקה 189 משחקים וניצחה ב-89.
נבחרת גביע דייוויס של דנמרק היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של דנמרק שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1921. במהלך התקופה היא שיחקה 202 משחקים וניצחה ב-107. הנבחרת שיחקה בבית העליון בשנים 1988-1989 ו-1993–1996
נבחרת גביע דייוויס של הונגריה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של הונגריה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1924. במהלך התקופה היא שיחקה 181 משחקים וניצחה ב-89.
הנבחרת עלתה לבית העליון 6 פעמים (פעם אחרונה לקראת עונה 2024) אך טרם השיגה הישגים משמעותיים.
נבחרת גביע דייוויס של יוגוסלביה הייתה נבחרת טניס הגברים הלאומית של יוגוסלביה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1927 כנבחרת של ממלכת יוגוסלביה.
לאחר מלחמת העולם השנייה זה הייתה נבחרת של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
בתחילת שנות ה-90 יוגוסלביה התפרקה למספר מדינות, ונבחרתה הפסיקה להתקיים.
במהלך התקופה היא שיחקה 152 משחקים וניצחה ב-85.
נבחרת גביע דייוויס של ניו זילנד היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של ניו זילנד שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1924. במהלך התקופה היא שיחקה 148 משחקים וניצחה ב-70.
לפני מלחמת העולם הראשונה טניסאי ניו זילנדי אנטוני וילדינג היה חלק מנבחרת אוסטרלאסיה.
הוא היה שותף ל-4 זכיות בגביע דייוויס.
נבחרת גביע דייוויס של קולומביה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של קולומביה שיחקה בעבר בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1959. במהלך התקופה היא שיחקה 122 משחקים וניצחה ב-62.
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של קזחסטן היא נבחרת הטניס של קזחסטן המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.
הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1995.
נכון לשנת 2025 שיחקה קזחסטן מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג/גביע הפדרציה 108 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 58 פעמים.
הנבחרת שיחקה בבית העולמי ב-5 תחרויות.
בגביע בילי ג'ין קינג 2022 הנבחרת שיחקה במשחקי הגמר.
שיפור בביצועי הנבחרת נרשם לאחר השתלבותה של ילנה ריבאקינה בסגל.
נבחרת גביע דייוויס של פינלנד היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של פינלנד.
היא משחקת בבית העליון של גביע דייוויס.
הנבחרת הופיע לראשונה בשנת 1928, במהלך השנים היא שיחקה 145 משחקים וניצחה ב-61.
נבחרת גביע בילי ג'ין קינג של שוודיה היא נבחרת הטניס של שוודיה המשחקת בגביע בילי ג'ין קינג (גביע הפדרציה) ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.
הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1964. נכון לשנת 2025 שיחקה שוודיה מאז תחילת השתתפותה בגביע בילי ג'ין קינג/גביע הפדרציה 174 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 89 פעמים.
הנבחרת השתתפה במשחקי הדרג העליון ב-29 תחרויות, בפעם האחרונה בשנת 2003. ההישג של הנבחרת הוא השתתפות במשחקי רבע הגמר - 4 פעמים.
נבחרת גינאה בכדורגל, הידועה בכינויה "Syli Nationale", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של גינאה.
נבחרת גינאה מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל.
הישג השיא של הנבחרת היה ב-1976, לאחר שסיימה במקום השני בבית הגמר של גביע אפריקה לאומות אחרי , שזכתה בתואר.
2002 - מועמדותה נפסלה על ידי פיפ"א במהלך המוקדמות
נבחרת גואם בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של טריטוריית גואם, שבשליטת ארצות הברית.
2019 - פרשה במהלך המוקדמות
נבחרת גינאה המשוונית בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של גינאה המשוונית.
הנבחרת העפילה 5 פעמים לגביע אפריקה לאומות.
בשנת 2015 רשמה את הישג השיא שלה כאשר סיימה רביעית.
נבחרת גינאה ביסאו בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של גינאה ביסאו.
בשנת 1996 הנבחרת התמודדה בפעם הראשונה בטורניר מוקדמות של גביע העולם בכדורגל במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998.
נבחרת גואטמלה בכדורגל (בספרדית: Selección de fútbol de Guatemala), הידועה בכינוייה "הכחול והלבן", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת גואטמלה.
הנבחרת הוקמה בשנת 1919 אך צורפה לפיפ"א רק בשנת 1946.
הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל ובמוקדמות מונדיאל 2006, בבית של CONCACAF סיימה במקום החמישי בבית, קרוב מאוד למיקום שהיה מעלה אותה למשחקי ההצלבה.
הנבחרת הופיעה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים וההישג הכי גדול שלה בגביע הזהב של CONCACAF הוא המקום הרביעי בשנת 1996. הקבוצה זכתה במשחקי צפון אמריקה-מרכז אמריקה-האיים הקריביים בשנת 1967 וכן זכתה בגביע UNCAF לאומות (כיום קופה סנטרואמריקנה) בשנת 2001.
נבחרת גיברלטר בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של מושבת גיברלטר שבשליטת בריטניה.
המשחקים הראשונים בהם השתתפה הנבחרת היו בשנת 1993, בהם הפסידה בכל המשחקים והבקיעה רק שער בודד.
הנבחרת הצליחה הרבה יותר במשחקי האיים בשנת 1995, שאותם אירחה בגיברלטר, בהם הפסידה תחילה לנבחרת גרינלנד ולאחר מכן זכתה בניצחונה הראשון בתחרות כלשהי, ניצחון על נבחרת האי מאן.
ניצחון נוסף הגיע נגד נבחרת אנגלסיי.
לאחר שני הניצחונות סימה הקבוצה במקום השני בבית והעפילה לחצי הגמר.
בחצי הגמר ניצחה הקבוצה בתוצאה 0–1 את נבחרת ג'רזי והעפילה לגמר, בו הפסידה לנבחרת האי וויט בתוצאה 1-0.
במשחקי האיים 1997 ניצחה הקבוצה שני משחקים בשלב הבתים והפסידה בשניים ובמשחקי ההצלבה, נגד נבחרת איי שטלנד וסיימה במקום ה-6 מתוך תשע נבחרות ששיחקו.
במשחקי האיים 1999 סיימה הקבוצה במקום ה-11.
התוצאות השתפרו בהדרגה במשחקי האיים 2001 כאשר הם סיימו במקום החמישי ובמשחקי האיים 2003 סיימה הקבוצה בניצחון הכי גדול שלה עד כה בהיסטוריה, ניצחון 0–19 על סרק.
ניצחונות טובים אחרים היו ניצונות על נבחרת גרינלנד ונבחרת אורקניי ובסופו של דבר ניצבה במקום ה-6 מתוך 12 נבחרות, למרות ההישגים הללו הנבחרת לא נכנסה למשחקים שנערכו בשנת 2005.
בשנת 2006 שיחקה הקבוצה ב"מונדיאל הנבחרות שאינן מוכרות על ידי פיפ"א".
במשחק הראשון, בשלב הבתים, שיחקה נגד פ.צ.
סנט פאולי שאירחה את הטורניר וסיימה בתיקו 1-1. במשחק השני הבסיה הקבוצה את נבחרת טיבט בתוצאה 0–5. בחצי הגמר הפסידה הקבוצה לנבחרת צפון קפריסין בכדורגל בתוצאה 2-0. במשחק על המקום השלישי שוב נפגשה הקבוצה עם פ.צ.
סנט פאולי רק שהפעם ניצחה נבחרת גיברלטר וסיימה במקום השלישי מתוך שש הנבחרות המשתתפות.
ב-1 באוקטובר 2012 נתקבלה גיברלטר בחברה זמנית באופ"א, ובקונגרס אופ"א שנערך ב-24 במאי 2013 אושר צירופה של הנבחרת כחברה קבועה באופ"א, והיא תוכל להשתתף במוקדמות יורו 2016, וקבוצותיה ישחקו בשלבים המוקדמים של הליגה האירופאית וליגת האלופות החל מעונת 2014/15.
ב-19 בנובמבר 2013 שיחקה הנבחרת את משחקה הרשמי הראשון נגד באצטדיון אסטדיו אלגרבה שנגמר בתוצאה 0-0.
ב-7 בספטמבר 2014 החלה גיברלטר את משחקיה במסגרת מוקדמות יורו 2016, ובמשחק הראשון במסגרת זו הובסה בידי נבחרת בתוצאה 7-0. בהמשך הפסידה באותה התוצאה גם לנבחרות ו.
ב-29 במרץ 2015 רשמה את שער הבכורה שלה במפעל אירופי כשהפסידה 6-1 לסקוטלנד לאחר שלי קאסיארו הבקיע שער שוויון זמני.
בחודש מאי 2016 הצטרפה הנבחרת לפיפ"א.
נבחרת גיברלטר השתתפה לראשונה בתולדותיה במוקדמות למונדיאל 2018.
נבחרת גיברלטר השתתפה בליגת האומות והשיגה ניצחונות יוקרתיים.
נבחרת גיאנה הצרפתית בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של המושבה גיאנה הצרפתית שבשליטת צרפת הנמצאת בדרום אמריקה.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של גיאנה הצרפתית הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית.
הנבחרת אינה חברה בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל.
למרות זאת, היא חברה ב-CONCACAF ומשחקת בגביע הזהב של CONCACAF.
הנבחרת העפילה לראשונה לגביע הזהב של CONCACAF ב-2017.
כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל
נבחרת גיאנה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של גיאנה.
למרות מיקומה של המדינה בדרום אמריקה היא חלק מקונפדרציית הכדורגל הצפון-אמריקאית ביחד עם מדינות סורינאם וגיאנה הצרפתית שהן בעלות סטטוס זהה.
עד עצמאותה של המדינה ב-1966 הייתה גיאנה תחת שלטון בריטי ולכן נקראה "נבחרת גיאנה הבריטית בכדורגל".
הקבוצה בעיקר מופיעה בגביע הקריבי ולא העפילה מעולם לגביע העולם בכדורגל או לגביע הזהב בכדורגל.
נבחרת גינאה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של גינאה.
נבחרת גינאה השתתפה 7 פעמים באליפות אפריקה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום הרביעי באליפות אפריקה הראשונה שנערכה בשנת 1962.
נבחרת גינאה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.
נבחרת גוואדלופ בכדורגל לגברים היא נבחרת הכדורגל של המושבה גוואדלופ שבשליטת צרפת הנמצאת בדרום אמריקה.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של גוואדלופ הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית.
למרות זאת, היא חברה ב-CONCACAF ומשחקת בגביע הזהב של CONCACAF, שבו העפילה לשלב חצי הגמר בשנת 2007.
עקב היותם בעלי אזרחות צרפתית, תושבי גוואדלופ יכולים לשחק עבור נבחרת הכדורגל של צרפת.
כדורגלן מפורסם שכזה הוא ליליאן תוראם אשר שיחק במדי נבחרת צרפת וזכה עמה בגביע העולם בכדורגל שנערך בשנת 1998.
נבחרת גביע הפדרציה של יוגוסלביה היא נבחרת הטניס של יוגוסלביה ששיחקה בעבר בגביע הפדרציה העולמי והורכבה משחקניות הטניס הבכירות שלה.
הנבחרת שיחקה בגביע הפדרציה החל משנת 1969. תקופת השיא של הנבחרת הייתה בשנות ה-80. בשנת 1991 יוגוסלביה הפסיקה להתקיים והתפרקה למספר מדינות.
נבחרת גיברלטר בכדורסל היא הנבחרת הלאומית בכדורסל של טריטוריית גיברלטר הבריטית.
הנבחרת מופעלת על ידי התאחדות כדורסל החובבים של גיברלטר, שחברה בפיב"א אירופה מאז 1985. הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורסל למדינות קטנות ובמשחקי האיים.
הישגיה הטובים ביותר של הנבחרת הם המקום הרביעי באליפות למדינות קטנות (1998), והמקום השני במשחקי האיים (2017).
נכון ל-10 ביוני 2019 הנבחרת מדורגת במקום ה-147 (מתוך 165) בדירוג הנבחרות העולמי של פיב"א.
נבחרת גואם בכדורסל היא נבחרת כדורסל המייצגת את גואם בתחרויות בינלאומיות.
היא מנוהלת על ידי קונפדרציית הכדורסל של גואם.
גואם היא הנבחרת היחידה מלבד אוסטרליה וניו זילנד שזכתה במדליית כסף באליפות אוקיאניה בכדורסל.
אליפות אסיה בכדורסלשנהמיקוםמשחקיםניצחונותהפסדים 2017לא השתתפה 2022לא העפילה 2025מקום 12 413סך הכלהופעה אחת 413
שנהמקום טורנירמארחת 1999 אליפות אוקיאניה 1999 אוקלנד, ניו זילנד
גואם היא נבחרת השנייה הכי מצליחה במשחקי האוקיינוס השקט, זכתה בגביע שלוש פעמים, אחת פחות מטהיטי.
הנבחרת זכתה בפעם האחרונה ב-2015 וב-2019.
נבחרת גרמניה בכדורגל , מוכרת גם בקיצור 'מאנשאפט', היא אחת מנבחרות הכדורגל הטובות בעולם.
לזכותה ארבע זכיות בגביע העולם.
במשך תקופת חלוקת גרמניה בין השנים 1949 ו-1990 היו שתי נבחרות גרמניות: נבחרת גרמניה המזרחית ונבחרת גרמניה המערבית.
הנבחרת זכתה שלוש פעמים בגביע העולם בכדורגל כנבחרת גרמניה המערבית (בשנים 1954, 1974 ו-1990) והופיעה שלוש פעמים נוספות בגמר (1966, 1982, 1986).
כגרמניה המאוחדת זכתה פעם אחת (2014) והופיעה בגמר פעם נוספת (2002).
כמו כן, גרמניה הופיעה בשישה גמרי אליפות אירופה וזכתה בשלושה (ב-1972 וב1980 כגרמניה המערבית.
ב־1996 זכתה לראשונה לאחר איחודה כנבחרת גרמניה).
נבחרת גרמניה לא השתתפה בגביע העולם הראשון בכדורגל שנערך בשנת 1930 עקב קשיים כלכליים שהיו כרוכים בהגעה לאורוגוואי, ולמעשה היה גם לטורניר גביע העולם היחיד בו היא לא השתתפה.
הופעת הבכורה של גרמניה בגביע העולם הייתה במונדיאל 1934. גרמניה ניצחה את בלגיה בשמינית הגמר ואת שוודיה ברבע הגמר אך הפסידה בחצי הגמר לצ'כוסלובקיה, וסיימה במקום השלישי לאחר ניצחון על אוסטריה.
כעבור ארבע שנים השתתפה נבחרת גרמניה במונדיאל 1938, והודחה כבר בסיבוב הראשון לאחר הפסד לשווייץ.
הנבחרת כללה כמה שחקנים מנבחרת אוסטריה לאחר שזו סופחה לגרמניה כמה חודשים לפני כן.
הופעתה של הנבחרת במונדיאל זה הייתה גרועה.
הייתה זו הפעם הראשונה שבה גרמניה הודחה כבר בסיבוב הראשון, דבר שנשנה רק במונדיאל 2018 ובמונדיאל 2022.
לאחר מלחמת העולם השנייה חולקה גרמניה לגרמניה המערבית ולגרמניה המזרחית.
שתי הנבחרות הוחרמו בעקבות המלחמה ולא השתתפו במונדיאל 1950.
נבחרת גרמניה המערבית העפילה למונדיאל 1954 שנערך בשווייץ, ורשמה את אחת ההפתעות הגדולות בתולדות גביע העולם, כאשר זכתה בתואר על חשבון הונגריה החזקה שהייתה המועמדת הבולטת לזכייה.
בשלב הבתים המוקדם נפגשו שתי הנבחרות, ונבחרת גרמניה הובסה בתוצאה 3–8. שני ניצחונות על טורקיה העלו את גרמניה לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר ניצחה גרמניה את יוגוסלביה 0-2, ובחצי הגמר ניצחה את אוסטריה 1-6.
במשחק גמר מונדיאל 1954 שוב פגשה גרמניה את הונגריה, שלא נוצחה ב-32 משחקיה הקודמים.
ההונגרים עלו ליתרון 0–2 בתוך 8 דקות, אך שער של מקס מורלוק וצמד שערים של הלמוט ראן, האחרון שבהם 6 דקות לסיום המשחק, קבעו מהפך 2–3 והכתירו את הגרמנים לאלופי עולם בפעם הראשונה.
לזכייה הגרמנית היה תפקיד משמעותי בביסוס היסודות האידאולוגיים שלאחר המלחמה בגרמניה המערבית.
מאמן הנבחרת בטורניר היה ספ הרברגר, ושחקנים בולטים בנבחרת היו מקס מורלוק, הלמוט ראן, הנס שפר, אוטמר ואלטר והקפטן פריץ ואלטר.
גרמניה המערבית המשיכה להתבסס בצמרת העולמית של עולם הכדורגל.
במונדיאל 1962 הודחה גרמניה המערבית ברבע הגמר על ידי יוגוסלביה.
במונדיאל 1966, תחת הדרכתו של הלמוט שן, גרמניה המערבית שיחקה כדורגל מצוין והעפילה עד למשחק הגמר מול אנגליה המארחת, אך הפסידה 2–4 בהארכה משלושער של ג'ף הרסט באחד ממשחקי הגמר המרתקים והשנויים במחלוקת בתולדות גביע העולם.
בשנת 1968 השתתפה לראשונה גרמניה המערבית במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל אך לא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר.
הייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה שבה נבחרת גרמניה (או גרמניה המערבית) לא הצליחה להעפיל לטורניר בסדר גודל של אליפות אירופה או גביע העולם (טורניר הגמר כלל אז ארבע נבחרות בלבד, ויוקרתו עלתה רק מ-1980 והלאה, עת נזנחה שיטת הפיינל פור).
גרמניה המזרחית, לעומת זאת, החלה להשתתף במוקדמות אליפות אירופה כבר בשנת 1960 אך מעולם לא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר.
במונדיאל 1970 ניצחה גרמניה המערבית בכל משחקיה בשלב הבתים וברבע הגמר ניצחה את אנגליה 2-3 בהארכה, לאחר שפיגרה במהלך המשחק 0–2, ובכך "נקמה" בה על ההפסד בגמר המונדיאל ארבע שנים קודם לכן.
בחצי הגמר הפסידה גרמניה המערבית בהארכה 3–4 לאיטליה, באחד המשחקים הגדולים בתולדות הכדורגל, שאף זכה לכינוי "משחק המאה", ובמהלכו הובקע מספר שיא של חמישה שערים בהארכה.
גרמניה המערבית סיימה במקום השלישי לאחר ניצחון 0–1 על אורוגוואי וכוכב הנבחרת גרד מילר הוכתר כמלך שערי הטורניר עם עשרה שערים.
בשנת 1971 מונה פרנץ בקנבאואר כקפטן הנבחרת המערב גרמנית והוביל אותה להצלחה כבירה ולזכייה באליפות אירופה ובגביע העולם.
גרמניה המערבית העפילה לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה בשנת 1972, כאשר במשחקי ההכרעה על העלייה לאליפות נגד אנגליה היא ניצחה 1–3 בומבלי וסיימה בתיקו 0-0 בגומלין באצטדיון האולימפי במערב ברלין.
בחצי הגמר ניצחה גרמניה המערבית את בלגיה 1-2 מצמד שערים של גרד מילר ובמשחק הגמר הביסה את ברית המועצות 0-3 מצמד שערים של גרד מילר ושער של הרברט וימר.
שתי הנבחרות שובצו לאותו בית בשלב המוקדם ובמשחק על ראשות הבית ניצחה גרמניה המזרחית את גרמניה המערבית 0–1 במשחק טעון פוליטית.
הגרמנים נקלעו לפיגור 0–1 כבר בדקה השנייה של משחק הגמר, אבל שערים של פול ברייטנר וגרד מילר קבעו מהפך, ניצחון 1–2 וזכייה שנייה בגביע.
ביורו 1976 המשיכה גרמניה המערבית ביכולתה הגבוהה, אך לא הצליחה להגן על תארה כאלופת אירופה.
גרמניה המערבית ניצחה בחצי גמר האליפות את יוגוסלביה 2-4 בהארכה, לאחר שפיגרה 0–2 במחצית המשחק בעזרת שלושער של דיטר מילר, אך הפסידה בגמר הטורניר לצ'כוסלובקיה 5-3 בבעיטות הכרעה לאחר 2-2 בתום המשחק.
בדומה למשחק חצי הגמר, גם במשחק הגמר חזרה גרמניה המערבית מפיגור 0–2 לשוויון בתום 90 הדקות, אך בעיטת הכרעה לא מוצלחת של אולי הנס, מכוכבי הנבחרת המערב גרמנית ביורו 1972 ובמונדיאל 1974, העבירה את הכתר לצ'כוסלובקים.
במונדיאל 1978 הודחה גרמניה המערבית בשלב הבתים השני ויופ דרוואל מונה להיות מאמן הנבחרת.
ביורו 1980 שבה גרמניה המערבית וזכתה באליפות אירופה בפעם השנייה בתולדותיה.
גרמניה המערבית ניצחה בשלב הבתים את צ'כוסלובקיה והולנד וסיימה בתיקו עם יוון.
גרמניה המערבית עלתה למשחק הגמר נגד בלגיה, שבו ניצחה 1–2 מצמד שערים של הורסט הרובש.
קלאוס אלופס סיים כמלך שערי הטורניר עם שלושה כיבושים.
את מונדיאל 1982 פתחה גרמניה המערבית בהפסד מפתיע לאלג'יריה.
בהמשך ניצחה את צ'ילה ואוסטריה במשחק שנוי במחלוקת ועלתה לשלב הבתים השני מהמקום הראשון בבית יחד עם אוסטריה, בעוד אלג'יריה שסיימה שלישית עם אותו מספר נקודות כמו השתיים לא עלתה עקב הפרש שערים נחות.
האלג'ירים טענו לחוסר ספורטיביות במשחק שהתקיים בין הגרמנים לאוסטרים וטענו שתוצאת המשחק "סודרה" כך ששתי הנבחרות יעלו לשלב הבא.
בשלב הבתים השני סיימה גרמניה המערבית בתיקו 0-0 עם אנגליה וניצחה את ספרד המארחת 1–2. תיקו 0-0 בין אנגליה לספרד הבטיח לגרמנים מקום בחצי הגמר.
במשחק דרמטי בחצי הגמר סיימה גרמניה המערבית בתיקו 3-3 עם צרפת לאחר הארכה, כשבתום 90 הדקות הייתה התוצאה 1-1. הגרמנים ניצחו 4–5 בבעיטות ההכרעה והעפילו למשחק הגמר מול איטליה.
הגרמנים הפסידו במשחק הגמר 1–3 וסיימו במקום השני בטורניר.
קרל היינץ רומיניגה היה המבקיע הבולט בנבחרת הגרמנית עם חמישה שערים.
יורו 1984 היה טורניר מאכזב לגרמנים מאחר שהודחו בו כבר בשלב הבתים, למרות היות הנבחרת אחת המועמדות הבכירות לזכות בתואר.
בעקבות הטורניר חזר פרנץ בקנבאואר לנבחרת בתפקיד המאמן.
במונדיאל 1986 הגיעה גרמניה המערבית למשחק הגמר בפעם השנייה ברציפות, אך הפסידה לארגנטינה של דייגו מראדונה 3-2.
ביורו 1988 נבחרה גרמניה המערבית לארח את אליפות אירופה לראשונה בתולדותיה, אך אכזבה כשהפסידה בחצי הגמר להולנד 2-1.
מונדיאל 1990 היה גביע העולם האחרון שבו התמודדה גרמניה המערבית שלא כנבחרת גרמניה המאוחדת.
גרמניה המערבית ניצחה את יוגוסלביה, איחוד האמירויות הערביות, הולנד, צ'כוסלובקיה, אנגליה בבעיטות הכרעה וארגנטינה במשחק הגמר.
הגרמנים קבעו תקדים של הופעה שלישית רצופה במשחק גמר גביע העולם, ובניגוד לפעמיים הקודמות, גם זכו בו בניצחון 0–1 משער בבעיטת עונשין של אנדראס ברמה.
פרנץ בקנבאואר הפך לאדם השני (אחרי מאריו זגאלו) שזכה בגביע העולם הן כשחקן והן כמאמן, והראשון שעשה זאת כקפטן וכמאמן.
כוכבי הנבחרת היו הקפטן לותר מתאוס, יורגן קלינסמן ורודי פלר.
הייתה זו הזכייה השלישית של הנבחרת בגביע העולם.
נבחרת גרמניה המאוחדת התבססה בעיקר על שחקני נבחרת גרמניה המערבית, כשהיא מחוזקת בשחקנים מזרח גרמניים כמתיאס זאמר ואולף קירסטן.
ברטי פוגטס מונה למאמן הנבחרת במקום פרנץ בקנבאואר.
האתגר הראשון של נבחרת גרמניה המאוחדת היה יורו 1992. הגרמנים העפילו למשחק הגמר אך הפסידו באופן מפתיע לדנמרק 2-0. במונדיאל 1994 הודחה גרמניה באופן מפתיע כבר בשלב רבע הגמר על ידי בולגריה.
התואר הראשון שבו זכתה גרמניה כנבחרת מאוחדת היה ביורו 1996. הגרמנים ניצחו בשלב הבתים את צ'כיה ואת רוסיה וסיימו בתיקו עם איטליה כדי לסיים במקום הראשון בבית.
ברבע הגמר ניצחה גרמניה את קרואטיה ובחצי הגמר הדיחה את אנגליה המארחת בבעיטות הכרעה, כפי שעשתה שש שנים קודם לכן.
בגמר ניצחה גרמניה את צ'כיה 1–2, במשחק הראשון בהיסטוריה שהוכרע בשער זהב.
את שני השערים לטובת גרמניה בגמר הבקיע אוליבר בירהוף.
מתיאס זאמר היה השחקן המצטיין באליפות.
שחקנים בולטים נוספים היו יורגן קלינסמן, אוליבר בירהוף, השוער אנדראס קפקה ודיטר איילטס.
הייתה זו הזכייה השלישית של נבחרת גרמניה, על גלגוליה השונים, באליפות אירופה.
בתקופה זו שינתה נבחרת גרמניה את מאפייניה.
בעוד בעבר, מ-1954 ואילך, הייתה זו נבחרת טורנירים טיפוסית, המצליחה להעפיל שלב אחרי שלב גם עת הפגינה יכולת אפורה, תוך הצגת יכולת מנטלית גבוהה המאפשרת חזרה ממצבי פיגור והכרעה במצבי שוויון, הפכה גרמניה נבחרת "פגיעה" יותר ו"דורסנית" פחות.
מצד שני, בטורנירים כמו מונדיאל 2006 ו-2010 ויורו 2008 ו-2012, גרמניה הפגינה לרוב יכולת מלהיבה וכדורגל "שמח", יותר מאשר בתקופות קודמות.
בנוסף, איישו את הנבחרת שחקנים רבים ממוצא זר, מה שאולי תרם לשינויים שהוזכרו.
אלופת אירופה הודחה בפעם השנייה ברציפות ברבע גמר גביע העולם לאחר תבוסה 0–3 לקרואטיה במונדיאל 1998. כעבור שנה השתתפה גרמניה לראשונה בגביע הקונפדרציות, אך הודחה כבר בשלב הבתים לאחר תבוסה מול ברזיל והפסד מפתיע לארצות הברית.
הידרדרותה של הנבחרת המשיכה ביורו 2000, בעת שסיימה במקום האחרון בשלב הבתים.
במונדיאל 2002 רשמה הנבחרת התאוששות מהמשבר שתקף אותה, כאשר הגיעה למשחק הגמר מול , שבו הפסידה 0–2. השוער אוליבר קאן נבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
על הנהגת חוליית הקישור היו אחראים שחקנים כמו מיכאל באלאק, דייטמר האמאן וברנד שניידר, בעוד שמירוסלב קלוזה היה החלוץ המוביל של הנבחרת וכבש חמישה שערים.
ביורו 2004 שוב כשלה גרמניה לעבור את שלב הבתים.
כעבור שנה השתתפה גרמניה בפעם השנייה בגביע הקונפדרציות וסיימה במקום השלישי.
גרמניה נבחרה לארח את מונדיאל 2006 ולמרות הציפיות הנמוכות, הצליחה הנבחרת, תחת שרביט האימון של יורגן קלינסמן, להפגין כדורגל אטרקטיבי שהוביל אותה למקום השלישי בטורניר, לאחר הפסד בדקות הסיום של ההארכה בחצי הגמר לאיטליה וניצחון 1–3 על פורטוגל במשחק על המקום השלישי.
מירוסלב קלוזה, שכבש פעם נוספת חמישה שערים, היה מלך השערים בטורניר.
שחקנים בולטים נוספים בנבחרת היו לוקאס פודולסקי, מיכאל באלאק, פיליפ לאם והשוער ינס להמן.
תחת הדרכתו של יואכים לב, שהחליף את קלינסמן, הגיעה גרמניה לגמר יורו 2008 לאחר כישלונות בשני הקמפיינים האירופאים הקודמים שקיימה.
גרמניה ניצחה בשלב הבתים את פולין ואת אוסטריה, הפסידה לקרואטיה ועלתה לרבע הגמר מהמקום השני בבית.
ברבע הגמר ניצחה גרמניה את פורטוגל 2-3 ובחצי הגמר ניצחה את טורקיה 2-3 משער ניצחון דרמטי של פיליפ לאם בדקה ה-90. במשחק הגמר הפסידה גרמניה לנבחרתה של ספרד וסיימה במקום השני.
במונדיאל 2010 הגיעה גרמניה בפעם השנייה ברציפות למקום השלישי בטורניר.
למרות הפסד לנבחרת בשלב הבתים, סיימה גרמניה במקום הראשון בבית, בעקבות ניצחונות על נבחרות ו.
בשני משחקי הנוק-אאוט הראשונים של הטורניר רשמה גרמניה ניצחונות גבוהים, 4-1 על נבחרת בשמינית הגמר ו-0–4 על ברבע הגמר.
בחצי הגמר הפסידה גרמניה 0–1 ל, וסיימה את הטורניר בניצחון על 3-2 במשחק על המקום השלישי.
שחקן הנבחרת תומאס מילר כבש חמישה שערים בטורניר, חלק את מעמד מלך השערים עם שלושה שחקנים אחרים, וזכה בפרס נעל הזהב של הטורניר.
מילר זכה גם בפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר בטורניר.
מבקיע בולט נוסף של הנבחרת במונדיאל זה היה מירוסלב קלוזה, שעם ארבעה שערים בטורניר השתווה לבן ארצו גרד מילר במקום השני בטבלת הכובשים המצטיינים של כל הזמנים בגביע העולם בכדורגל.
ביורו 2012 הוגרלה גרמניה לבית שהוגדר כ"בית המוות", לצד נבחרות , ו.
גרמניה ניצחה בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים, ועלתה לשלב רבע הגמר מהמקום הראשון בבית.
בשלב רבע הגמר גברה גרמניה על נבחרת בתוצאה 2–4, אך בחצי הגמר הפסידה 1–2 לנבחרת .
במונדיאל 2014 זכתה גרמניה בטורניר בפעם הרביעית בתולדותיה ולראשונה כנבחרת מאוחדת.
גרמניה פתחה את שלב הבתים בניצחון 0–4 על פורטוגל ובהמשך סיימה בתיקו עם גאנה וניצחה את ארצות הברית וסיימה במקום הראשון בבית.
בשמינית הגמר ניצחה גרמניה את אלג'יריה וברבע הגמר גברה על צרפת 0–1. בחצי הגמר הביסה גרמניה את 1-7, והנחילה לה את הפסדה הגדול ביותר אי פעם.
במשחק הגמר גברה על לאחר הארכה, משער של מריו גצה בדקה ה-113 וניצחה 0–1. תומאס מילר הצטיין בנבחרת הגרמנית עם חמישה שערים ושלושה בישולים.
שחקנים בולטים נוספים בנבחרת היו השוער מנואל נוייר, מאטס הומלס, פיליפ לאם וטוני קרוס.
ביורו 2016 סיימה גרמניה ראשונה בשלב הבתים לאחר ניצחון על אוקראינה, תיקו מול פולין וניצחון על צפון אירלנד.
בשמינית הגמר הביסה גרמניה את סלובקיה 0–3 וברבע הגמר ניצחה את איטליה בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 1-1. זו הייתה הפעם הראשונה בה גרמניה מנצחת את איטליה בטורניר רשמי.
זו גם הייתה הפעם השישית ברציפות בה גרמניה מעפילה לחצי גמר של טורניר גדול (אליפות עולם או אליפות אירופה) ופעם שלישית ברציפות שהיא עושה זאת באליפות אירופה.
בחצי הגמר הפסידה גרמניה לצרפת 0–2. בשנת 2017 זכתה הנבחרת הגרמנית לראשונה בגביע הקונפדרציות לאחר ניצחון במשחק הגמר על צ'ילה 0–1, זאת אף על פי שהתייצבה לטורניר בסגל משני.
את מונדיאל 2018 פתחה גרמניה עם הפסד מפתיע 0–1, ל.
במשחק השני ניצחה 1–2 את , משער ניצחון של טוני קרוס, שהובקע בדקה ה-95. במשחק השלישי הייתה זקוקה גרמניה לניצחון על מנת להעפיל לשמינית הגמר.
במשחק זה הפסידה גרמניה 0–2 ל משני שערים שהובקעו בתוספת הזמן.
עקב ההפסד סיימה גרמניה את שלב הבתים במקום האחרון והודחה מהטורניר.
זו הייתה הפעם הראשונה מאז מונדיאל 1938 שגרמניה מודחת בשלב הראשון של אליפות העולם, והפעם הראשונה בתולדות הנבחרת שהיא מודחת בשלב הבתים.
ההפסד לדרום קוריאה נמשך עם שוויון 0-0 עם נבחרת צרפת במסגרת ליגת האומות של אופ"א והפסד 0–3 נגד נבחרת הולנד באותו הטורניר והפסד נוסף נגד נבחרת צרפת 1–2 מה שהווה, פעם ראשונה בהיסטוריה של נבחרת גרמניה בה היא לא מצליחה לנצח ארבעה משחקים רצופים במסגרות רשמיות.
התוצאות הללו הורידו את נבחרת גרמניה בדירוג פיפ"א עד למקום ה-14.
בנובמבר 2020, במסגרת ליגת האומות 2020/2021 הובסה נבחרת גרמניה 0–6 על ידי נבחרת ספרד, הייתה זו התבוסה הגבוהה ביותר בתולדות הנבחרת (לא כולל נבחרת גרמניה המערבית).
ביורו 2020 גרמניה הודחה בשמינית הגמר בתוצאה 2:0 לנבחרת אנגליה.
במונדיאל 2022 גרמניה הודחה בשלב הבתים במונדיאל בפעם השנייה ברציפות לאחר שפתחה את משחקיה בהפסד מפתיע 2-1 ליפן.
בהמשך היא סיימה בתיקו 1-1 עם ספרד וגברה על קוסטה ריקה 2-4, אולם זה הספיק לה רק למקום השלישי בבית והיא הודחה עקב הפרש שערים פחות טוב מזה של ספרד שסיימה במקום השני עם אותו מספר נקודות.
גרמניה אירחה את יורו 2024. בשלב הבתים היא הביסה את סקוטלנד 1-5 במשחק הפתיחה של הטורניר ולאחר מכן גברה 0-2 על הונגריה.
גרמניה סיימה ראשונה בבית לאחר שסיימה בתיקו 1-1 עם שווייץ והעפילה לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר גברה גרמניה על דנמרק 0-2 והעפילה לרבע הגמר.
ברבע הגמר הפסידה גרמניה לספרד 2-1 משער שהובקע דקה לסיום ההארכה.
שנההישגמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובהכגרמניה המערבית 1960לא נרשמה 1964 1968לא העפילה 1972מקום ראשון 22005 1 1976מקום שני 21106 4 1980מקום ראשון 43106 3 1984שלב הבתים
שנההשתתפה בתורהישגמשחקיםניצחונותתיקוהפסדיםשערי זכותשערי חובה 1992 לא העפילה 1995 1997 1999אלופת אירופה 1996שלב הבתים
שנהדרגהישגמשחקיםניצחונותתיקו*הפסדיםשערי זכותשערי חובה 2018-2019אשלב הבתים
הנתונים מעודכנים נכון ל-5 ביולי 2024.
שחקנים מודגשים הנם שחקנים פעילים בנבחרת.
נבחרת דנמרק בכדורגל (בדנית: Danmarks fodboldlandshold) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של דנמרק.
החל מאמצע שנות ה-80 משתתפת הנבחרת באופן קבוע בתחרויות כדורגל רשמיות.
הישג השיא של נבחרת דנמרק היה זכייתה בטורניר יורו 1992. תחילה לא הצליחה נבחרת דנמרק להעפיל לטורניר, לאחר שסיימה במקום השני אחרי יוגוסלביה בשלב המוקדמות.
בעקבות מלחמת יוגוסלביה הוחלט להטיל סנקציות בינלאומיות על המדינה, שכללו את ביטול השתתפותה בטורניר יורו 1992. נבחרת דנמרק זכתה מן ההפקר וקיבלה את הכרטיס לטורניר, ובסופו של דבר גם זכתה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את גרמניה בתוצאה 2:0.
דנמרק עשתה את הופעת הבכורה שלה בטורניר גביע העולם בכדורגל ב-1986, כשהפתיעה את העולם, לאחר שניצחה בכל שלושת משחקי שלב הבתים שלה, שכוללים ניצחון מוחץ על נבחרת אורוגוואי בתוצאה 6:1, וניצחון 2:0 על סגנית אלופת העולם לשעבר גרמניה המערבית.
בשלב שמינית הגמר הובסה דנמרק על ידי ספרד בתוצאה 5:1 וסיימה את דרכה בטורניר.
אוהדי הנבחרת, הידועים כאיכותיים ותרבותיים, מכונים רוליגאנס.
האוהדים קיבלו מספר פרסים מפיפ"א ומאופ"א, על שילוב בין מסירות קיצונית לנבחרתם לבין אופי שקט ורגוע.
כמו כן, שיחקו בשורות נבחרת דנמרק זוכה פרס נובל לפיזיקה, נילס בוהר ואחיו, המתמטיקאי הארלד בוהר שאף זכה עם הנבחרת הדנית במדליית הכסף בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון (1908).
בחצי הגמר הובסה דנמרק על ידי בתוצאה 0–3, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה 1–3 ל אחרי הארכה.
עד שנות ה-80 של המאה ה-20 לא הגיעה הנבחרת להישגים חשובים נוספים.
עם זאת זכתה בפעם השנייה באליפות המדינות הנורדיות בכדורגל ב-1978 וב-1985.
הפריצה של נבחרת דנמרק החלה בשנות ה-80. דנמרק העפילה במפתיע ליורו 1984 כשהיא מקדימה בבית המוקדם את נבחרות , , ו.
במהלך המוקדמות הרשימה דנמרק כאשר ניצחה 0–1 את אנגליה באצטדיון ומבלי משער של אלן סימונסן.
דנמרק פתחה את טורניר הגמר בהפסד 0–1 ל, אך בהמשך הרשימה כאשר הביסה את 0-5 וניצחה את 2-3, כאשר היא חוזרת מפיגור בן שני שערים.
דנמרק העפילה לחצי הגמר מהמקום השני בבית, אחרי צרפת.
בחצי הגמר הובילה דנמרק על 0-1 משערו של סורן לרבי בדקה השביעית, אולם הספרדים השוו ולאחר שגם ההארכה הסתיימה בתיקו 1-1 התייצבו שתי הנבחרות לבעיטות הכרעה.
פרבן אלקיאר לארסן החמיץ את הבעיטה החמישית לדנים, והם הפסידו 4–5. אף על פי שלא העפילה לגמר, נחשב הטורניר כהצלחה גדולה לנבחרת דנמרק.
המבקיע הבולט של הנבחרת בטורניר היה פרנק ארנסן עם שלושה שערים.
פרבן אלקיאר לארסן הבקיע שני שערים.
כוכבי הנבחרת היו אלן סימונסן, פרבן אלקיאר לארסן ומורטן אולסן.
דנמרק העפילה לראשונה לגביע העולם בכדורגל בשנת 1986, לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם לפני , , ו.
במונדיאל 1986 היא שובצה בשלב הבתים עם נבחרות , ו.
דנמרק פתחה את הטורניר בניצחון 0–1 על סקוטלנד משער של פרבן אלקיאר לארסן, ובמשחקה השני הביסה 1–6 את אורוגוואי משלושער של אלקייאר-לארסן ומשערים של סורן לרבי, מיכאל לאודרופ ויספר אולסן.
היכולת המרשימה והמפתיעה של הדנים הגיעה לשיאה בניצחון על נבחרתה החזקה של גרמניה המערבית בתוצאה 0–2 משעריהם של אולסן ואריקסן.
דנמרק סיימה את שלב הבתים במקום הראשון עם מאזן מושלם, הטוב ביותר מבין כל הנבחרות בשלב הבתים.
בשלב שמינית הגמר הובילה דנמרק על ספרד 0–1, אך הובסה בסופו של דבר 1–5 והודחה מהמשך הטורניר.
אלקיאר לארסן היה המבקיע הבולט של הנבחרת עם ארבעה שערים.
דנמרק העפילה ליורו 1988, אך לא הצליחה לשחזר את הצלחותיה מהטורניר הקודם, כאשר הפסידה בכל משחקיה לספרד, לגרמניה המערבית ול.
דנמרק לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1990. דנמרק הייתה זקוקה במשחקה האחרון לתיקו נגד נבחרת רומניה כדי לעלות למונדיאל באיטליה אך היא הפסידה 1–3.
שעתה היפה של נבחרת דנמרק הגיעה ביורו 1992. הדנים כשלו בניסיונם להעפיל לטורניר, לאחר שסיימו במקום השני בבית המוקדם אחרי יוגוסלביה.
אולם, בעקבות סנקציות בינלאומיות שנבעו ממלחמות יוגוסלביה, הושעתה הנבחרת היוגוסלבית מהטורניר ודנמרק, כסגניתה בשלב המוקדמות, העפילה במקומה.
הנבחרת נשענה על יכולתו הגבוהה של השוער פטר שמייכל ועל היצירתיות של בריאן לאודרופ.
הנבחרת, תחת הדרכתו של המאמן ריצ'רד מולר נילסן, רשמה את אחת ההפתעות הגדולות בכדורגל האירופי.
דנמרק פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 0-0 עם , ובהמשך הפסידה 0–1 ל.
במשחק המכריע בשלב הבתים ניצחה דנמרק את 1-2, ובזכות ניצחונה של שוודיה על אנגליה במשחק המקביל הצליחה להעפיל לחצי הגמר.
בחצי הגמר הובילה דנמרק פעמיים מול מצמד שערים של הנריק לארסן, אולם המשחק הסתיים בתיקו 2-2. דנמרק ניצחה בבעיטות הכרעה 4–5, והעפילה לגמר הטורניר מול אלופת העולם והמועמדת העיקרית לזכייה, .
במשחק הגמר הדהימה דנמרק את גרמניה הפייבוריטית כאשר ניצחה 0–2 משעריהם של ג'ון ינסן וקים ווילפורט, ובכך זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות אירופה.
הנריק לארסן היה מלך שערי הטורניר עם שלושה שערים, בצוותא עם שלושה שחקנים נוספים.
אף על פי שזכתה באליפות אירופה, לא הצליחה דנמרק להעפיל למונדיאל 1994 וזאת משום שהיה חסר לה שער אחד בלבד.
היא סיימה עם אותו מספר נקודות כמו של נבחרת אירלנד (18 נקודות לכ"א) וכן הפרש שערים זהה (פלוס 13) העובדה שאירלנד כבשה יותר שערים (19 לאירלנד לעומת 15 שערי זכות לדנמרק) השאירה את הדנים בבית.
בשנת 1995 השתתפה דנמרק, בפעם היחידה בתולדותיה, בגביע הקונפדרציות כאלופת אירופה ואף זכתה בו לאחר ניצחון על , ניצחון בבעיטות הכרעה על וניצחון 0–2 במשחק הגמר על .
מיכאל לאודרופ ופיטר רסמוסן הבקיעו את השערים לזכותה של דנמרק במשחק הגמר.
דנמרק העפילה ליורו 1996 ושובצה בשלב הבתים עם , ו.
דנמרק פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 1-1 עם פורטוגל, הובסה 0–3 על ידי קרואטיה וסיימה את משחקיה בניצחון 0–3 על טורקיה, שלא מנע ממנה להיפרד מהטורניר בתום שלב הבתים בעקבות ניצחונה של פורטוגל על קרואטיה במחזור המשחקים האחרון בשלב זה.
דנמרק העפילה למונדיאל 1998 לאחר שלא הצליחה להעפיל לשני הטורנירים הקודמים.
היא ניצחה את 0-1, סיימה בתיקו 1-1 עם וסיימה את משחקיה בשלב הבתים בהפסד 1–2 ל המארחת.
התוצאות הבינוניות שהשיגה הנבחרת הספיקו לה כדי לסיים במקום השני בבית ולהעפיל לשמינית הגמר.
בשלב זה הרשימה דנמרק כשהביסה 1–4 את , והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר המונדיאל.
בשלב רבע הגמר שוב הפגינה דנמרק יכולת גבוהה, אך הפסידה ל העדיפה 2–3. מיכאל לאודרופ ובריאן לאודרופ, בטורניר הפרישה שלהם מהנבחרת, היו המצטיינים בנבחרת ומהמצטיינים בטורניר כולו.
דנמרק העפילה ליורו 2000, כאשר בדרכה לטורניר הביסה את נבחרת 0-5 ו-0–3 בשלב הפלייאוף.
דנמרק, ששובצה לבית קשה, הפסידה בכל משחקיה לצרפת, להולנד ול ולא הבקיעה שער.
דנמרק העפילה למונדיאל 2002 בפעם השנייה ברציפות, והפגינה יכולת טובה בשלב הבתים, שבו ניצחה 1–2 את , סיימה בתיקו 1-1 עם וניצחה את אלופת העולם היוצאת צרפת 0–2. דנמרק סיימה ראשונה בבית המוקדם, אך הודחה בשמינית הגמר לאחר תבוסה 0–3 ל.
יון דאל תומאסון היה כוכב הנבחרת, והבקיע ארבעה מחמשת השערים שלה בטורניר.
דנמרק העפילה לאליפות אירופה בפעם השישית ברציפות כאשר עלתה ליורו 2004. בשלב הבתים סיימה דנמרק בתיקו 0-0 עם איטליה וניצחה 0–2 את .
המשחק האחרון בשלב הבתים היה שנוי במחלוקת: דנמרק התמודדה מול שוודיה, כאשר תוצאת תיקו 2-2 ביניהן הייתה מעלה את שתי הנבחרות לשלב הבא בלי קשר לתוצאת המשחק שהתקיים באותה שעה בין איטליה לבין בולגריה.
המשחק אכן הסתיים בתיקו 2-2, והדבר גרם לזעם בקרב האיטלקים, שטענו שתוצאת המשחק סודרה מראש בין הקבוצות.
בעקבות התיקו, העפילה דנמרק לרבע הגמר מהמקום השני בבית, והובסה בשלב זה 0–3 על ידי צ'כיה.
גם בטורניר זה היה יון דאל תומאסון כוכב הנבחרת, והבקיע שלושה שערים.
דנמרק לא העפילה למונדיאל 2006 לאחר שסיימה במקום השלישי בבית המוקדם אחרי נבחרת אוקראינה ונבחרת טורקיה וכשלה גם בניסיון ההעפלה שלה ליורו 2008 לאחר סיימה בבית המוקדם במקום הרביעי בלבד אחרי נבחרת ספרד, נבחרת שוודיה ונבחרת צפון אירלנד ובכך נקטע רצף של שש הופעות רצופות באליפות אירופה.
דנמרק העפילה למונדיאל 2010, אך לראשונה בתולדותיה לא הצליחה לעבור את שלב הבתים לאחר שהפסידה להולנד 0–2, ניצחה את 1-2 והפסידה ל 3-1 במשחק המכריע על העלייה לשלב שמינית הגמר.
את טורניר יורו 2012 פתחה דנמרק עם ניצחון על , אך בהמשך הפסידה לנבחרות ו, והודחה מהטורניר.
דנמרק לא העפילה למונדיאל 2014 לאחר שסיימה במקום השני ולא העפילה לפלייאוף על ההעפלה למונדיאל משום שהייתה הסגנית הגרועה ביותר מבין 9 הסגניות של הבתים האירופאים, בנוסף היא לא העפילה ליורו 2016, שכלל לראשונה 24 נבחרות לאחר הפסד בפליאוף לנבחרת שוודיה.
דנמרק העפילה למונדיאל 2018 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי נבחרת פולין והעפילה לפלייאוף נגד נבחרת אירלנד.
במשחק הראשון בקופנהגן סיימו שתי הנבחרות בתיקו 0-0 ואילו בגומלין בדבלין הביסה דנמרק את אירלנד 1–5.
בכך העפילה דנמרק לטורניר גמר גדול לראשונה מאז יורו 2012.
בשלב הבתים של טורניר הגמר גברה דנמרק על פרו 0–1 ובהמשך סיימה בתיקו 1-1 עם אוסטרליה ובתיקו 0-0 עם מנצחת הבית צרפת, תוצאה שהבטיחה לה את המקום השני בבית.
בשלב שמינית הגמר סיימה דנמרק בתיקו 1-1 עם קרואטיה והפסידה 2–3 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים.
דנמרק העפילה ליורו 2020 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי שווייץ.
היא אירחה את שלושת משחקיה בשלב הבתים בביתה.
במהלך משחק הפתיחה שלה נגד פינלנד, הקשר הדני כריסטיאן אריקסן התמוטט על המגרש בדקה ה-43 כתוצאה מדום לב.
הוא פונה לבית החולים המלכותי בקופנהגן שם מצבו התייצב.
המשחק נעצר ואופ"א הציעה לשחקנים שתי אפשרויות להמשיך את המשחק - באותו ערב או למחרת בצהריים.
בשמינית הגמר הביסה דנמרק את ויילס 0-4 וברבע הגמר גברה דנמרק על צ'כיה 1-2. בחצי הגמר הפסידה דנמרק לאנגליה המארחת 1–2 אחרי הארכה והודחה לאחר טורניר היורו המוצלח ביותר שלה מאז זכייתה ב-1992.
דנמרק העפילה למונדיאל 2022, בעקבות קמפיין מוקדמות מרשים בו סיימה ראשונה בבית המוקדם כשהיא מנצחת 9 מ-10 משחקיה, כולל שני ניצחונות על ישראל והייתה מהנבחרות הראשונות שמבטיחות את השתתפותן בטורניר הגמר.
בטורניר הגמר עצמו אכזבה דנמרק כאשר סיימה בתיקו 0-0 עם תוניסיה, הפסידה 2-1 לצרפת והפסידה 0–1 לאוסטרליה.
בכך דנמרק סיימה במקום האחרון בבית ללא ניצחון.
דנמרק העפילה ליורו 2024. היא סיימה את שלושת משחקיה בשלב הבתים בתיקו (1-1 עם סלובניה ועם אנגליה, 0-0 עם סרביה) והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית.
בשמינית הגמר הפסידה דנמרק 2-0 לגרמניה המארחת והודחה.
סגל השחקנים לקראת משחקי יורו 2024
נתוני ההופעות והשערים נכונים לתאריך 8 ביוני 2024
נכון ל-09 באוקטובר 2025. לאחר המשחק נגד
נבחרת דרום וייטנאם בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת דרום וייטנאם מ-1949 עד 1975.
נבחרת דרום וייטנאם השתתפה בשני גביעי אסיה בהם סיימה במקום הרביעי.
ב-1991 התאחדה הנבחרת עם נבחרת צפון ווייטנאם ל"נבחרת וייטנאם" (הנבחרת לא שיחקה מ-1976 עד 1990).
נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל ייצגה את מדינת גרמניה המזרחית עד איחוד גרמניה בשנת 1990.
נבחרת הכדורגל לא הייתה נבחרת מצליחה כמו שכנתה מהמערב.
לזכותה של הנבחרת הופעה אחת בלבד בגביע העולם בכדורגל, ב־1974 שהתקיים במערב גרמניה, שגם זכתה בתואר.
באותו טורניר הדהימה גרמניה המזרחית את שכנתה מהמערב, בתוצאה 1:0 בשלב הבתים, במשחק פוליטי טעון.
כמו כן, הנבחרת מעולם לא הצליחה להעפיל לטורניר אליפות אירופה בכדורגל.
לעומת זאת, הנבחרת קצרה הצלחות באולימפיאדות: באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה גרמניה המזרחית במדליית ארד, באולימפיאדת מונטריאול (1976) במדליית הזהב, ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) במדליית כסף, לאחר ניצחון על נבחרת ברית המועצות בחצי הגמר.
מתיאס זאמר (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת)
אולף קירסטן (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת)
אנדראס תום (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת)
דריוש ווש (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת)
תומאס דול (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת)
אולף מארשל (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת)
נבחרת כדורגל הנשים של גרמניה היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של גרמניה.
הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית, ומייצגת את גרמניה במשחקי ידידות נגד נבחרות לאומית אחרות, וכן בטורנירים בינלאומיים כמו אליפות אירופה בכדורגל נשים, גביע העולם בכדורגל נשים, ליגת האומות של אופ"א לנשים ובמשחקים האולימפיים.
הנבחרת הגרמנית היא הנבחרת המדורגת שנייה במידת הצלחתה ההיסטורית אחרי נבחרת ארצות הברית.
הנבחרת זכתה פעמיים במונדיאל, שמונה פעמים באליפות אירופה וזכתה במדליית הזהב באולימפיאדה ב-2016. בין השנים 1995-2013, הנבחרת זכתה בשישה טורנירי יורו רצופים.
גרמניה היא המדינה היחידה בה נבחרות הנשים והגברים זכו גם במונדיאל וגם ביורו.
השחקנית עם מספר השערים הגבוה ביותר עבור הנבחרת היא בירגיט פרינץ, שגם זכתה בנעל הזהב במונדיאל 2003.
בשנים 2003 ו-2009, הנבחרת נבחרה כקבוצת השנה של גרמניה.
עד למרץ 2009, הנבחרת הייתה מדורגת במקום השני בדירוג פיפ"א, אך ב-27 במרץ היא נשרה למקום השלישי לראשונה אחרי חמש וחצי שנים.
לאחר שזכתה ביורו 2009, הנבחרת חזרה למקום השני.
ב-19 בדצמבר 2014, גרמניה עלתה למקום הראשון בדירוג, וזו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה בה נבחרות הגברים והנשים של אותה המדינה דורגו במקום הראשון בדירוג בו זמנית.
גם לאחר ההופעה הכושלת בגביע SheBelieves ב-2018, הנבחרת ירדה למקום השלישי.
ביוני 2018 חזרה הנבחרת למקום השני.
עקב כישלונה להעפיל לאולימפיאדת טוקיו שנדחתה בשנה עקב מגפת הקורונה, הנבחרת ירדה למקום השלישי באוגוסט 2021, ומשם למקום הרביעי במרץ 2022. לאחר ההפסד נגד סרביה במוקדמות המונדיאל, נשרה הנבחרת למקום החמישי בחודש יוני.
אחרי ההדחה בשלב הבתים במונדיאל 2023, הנבחרת ירדה למקום השישי בדירוג.
תודות להופעות הנבחרת במוקדמות יורו 2025 ובאולימפיאדת פריז ב-2024, הנבחרת עלתה למקום השלישי בדצמבר 2024.
על הופעותיה במונדיאל 2003 ו-2007 וביורו 2009, הקבוצה הייתה מועמדת לפרס לאורוס לקבוצה הטובה של השנה בשנים 2004, 2008 ו-2010.
הערה: שני הקטעים הבאים עוסקים בהתפתחות כדורגל הנשים ברפובליקה הפדרלית לשעבר.
ראו גם: כדורגל נשים ברפובליקה הפדרלית הגרמנית
ב-1955, באספת פדרציית הכדורגל הגרמנית, הוחלט לאסור על קיום כדורגל נשים.
הנימוק באותה התקופה היה ש"משחק מעין זה מהווה היפוך לטבע הנשים", וש"במאבק על הכדור, החן הנשי נעלם והגוף והנשמה סופגים פגיעה", וש"חשיפת הגוף מפירה את ההגינות ואת דרך הישר".
למרות האיסור, למעלה מ-70 משחקים בינלאומיים בלתי-רשמיים נערכו בשנות ה-50 וה-60. ב-23 בספטמבר 1956, התקיים המשחק הראשון של נבחרת גרמניה בכדורגל נשים.
המשחק נערך באצטדיון מתיאס סטינס באסן בפני 17,000 צופים.
היריבה הייתה נבחרת הולנד בכדורגל נשים, והמשחק הסתיים בניצחון גרמניה 2-1.
האיסור על קיום כדורגל נשים בוטל על-ידי ההתאחדות רק ב-31 באוקטובר 1970. באותו הזמן, ההערכה הייתה שישנן 40-60,000 כדורגלניות שמשחקות במועדונים תחת ההתאחדות הגרמנית.
ההתאחדות פחדה שמא הנשים יפתחו התאחדות כדורגל משלהן.
בעוד התאחדויות שונות הקימו נבחרת נשים כבר בשנות ה-70, ההתאחדות הגרמנית לא עשתה מאומה למשך תקופה ארוכה.
ב-1980, נציג ההתאחדות הורסט שמידט ביקר בטאיוואן ביחד עם קבוצת הנוער של איינטרכט פרנקפורט, וקיבל הזמנה לגביע העולם בכדורגל נשים הבלתי-רשמי בשם ההתאחדות הגרמנית, תוך שהוא אינו מציין את העובדה שלגרמניה אין נבחרת נשים.
בכדי לא להביך את עצמה, ההתאחדות שלחה את האלופה המכהנת ברגיש גלדבאך למזרח הרחוק, והקבוצה יצאה מהטורניר כמנצחת הבלתי-רשמית עם 25 שערים וללא הפסדים.
ההתאחדות אז הכירה בצורך בנבחרת, וייסדה את נבחרת הנשים ב-1982. נשיא ההתאחדות דאז, הרמן נויברגר, הפקיד בידי גרו ביסנץ - אז מאמן בבית הספר לספורט בקלן - את המשימה לבנות את הנבחרת.
ביסנץ היה סקפטי בתחילה, אך בהמשך קיבל על עצמו את תפקיד המאמן.
כיון שאופ"א ייסדה את אליפות אירופה בכדורגל נשים ומשחקי המוקדמות הראשונים תוזמנו ל-1983, זמן היה שם המשחק.
גרו ביסנץ ערך שני מסעות חיפוש בספטמבר 1982, מהם הרכיב נבחרת בת 16 כדורלגניות.
הנבחרת דאז הורכבה בעיקר משחקניות המועדון הבכיר ברגיש גלדבאך.
אן טרבנט מונתה לשמש כעוזרת המאמן.
המשחק הבינלאומי הרשמי הראשון נערך ב-10 בנובמבר 1982. במעקב אחרי המסורת, היריבה הייתה שווייץ, מולה ערכה נבחרת הגברים את משחקה הרשמי הראשון.
דוריס קרסימון כבשה את השער הראשון בדקה ה-25, ובמחצית השנייה השחקנית בת ה-18 סילביה נייד כבשה פעמיים והובילה לניצחון 5-1. נייד מונתה ב-1996 לשמש כעוזרת מאמן הנבחרת וב-2005 מונתה למאמנת הנבחרת.
מריון איזברט (36. קלאודיה רייכלר) - גבי דלוגי-וינטרברג (52. קריסטל קלינצמן ); פטרה לנדרס ; מוניקה שטיינמץ ; בריג'יט קלינץ - ריקה קוקק (41. סילביה נייד); אן טרבנט-הארבראך ; בטינה קרוג (47. בירגיט אופרמן ) - בירגיט בורמן; דוריס קרסימון; אינגריד גבאואר (47. פטרה ברטלמן)
שערים: נייד (2), בורמן, גבאואר, קרזימוןעקב העבודה המאומצת, אן טרבנט פרשה מתפקידה כעוזרת המאמן ב-1983. מחליפתה שמונתה ב-1986 הייתה טינה ת'וין , אותה הכיר ביסנץ מעבודתו באוניברסיטת קלן.
אליפות אירופה הראשונה נערכה כשגרמניה אינה משתתפת, כיון שכשלה מלהעפיל לטורניר.
חמישה תוצאות תיקו והפסד לדנמרק הובילו לסיום במקום השלישי במוקדמות.
מטרתו הראשונית של ביסנץ הייתה להדביק את הפער אל מול הקבוצות הסקנדינביות ואיטליה - שבאותו הזמן היו הנבחרות החזקות באירופה - תוך חיזוק אימונים ועבודה עם הנוער.
מ-1985 והלאה, ביסנץ חידש את הקבוצה לעיתים קרובות, אך זה לא מנע מהקבוצה מלהיכשל להעפיל ליורו 1987. באותה התקופה, ת'וין פיתחה את מערך הסקאוטינג בכדי לשלב כדורגלניות חדשות ומוכשרות בנבחרת.
במוקדמות יורו 1989, הנבחרת הגרמנית סיימה את הקמפיין ללא הפסדים וללא ספיגות.
ב-17 בספטמבר הנבחרת השיגה את ניצחונה הראשון בספרות זוגיות, בניצחון 10-0 על שווייץ.
בהמשך הבטיחה הנבחרת את השתתפותה בחצי הגמר, אחרי ניצחונות ברבע הגמר על צ'כסלובקיה (1:1, 2-1).
הטורניר התקיים בגרמניה, ובחצי הגמר שיחקה הנבחרת נגד איטליה בזיגן.
היה זה המשחק הראשון של הנבחר ששודר בשידור-חי בטלוויזיה.
ערוץ ARD משך יותר צופים מהערוצים היריבים, כששטפי גראף משחקת טניס באותה השעה.
בדו-קרב הפנדלים, שוערת הנבחרת מריון איזברט יצאה הגיבורה, כשהיא הצילה שלוש בעיטות והבקיעה את הבעיטה המכריעה.
ב-2 ביולי 1989, הנבחרת פגשה בגמר את הנבחרת העדיפה, נורווגיה.
23,000 צופים צפו במשחק באוסנבריק, מספר שיא לנבחרת הגרמנית שעמד על תילו עד ל-22 ביולי 2009. הנבחרת הגרמנית הייתה עדיפה כל המשחק וניצחה 4-1, כשהניצחון מהווה פריצת דרך בכדורגל הנשים בגרמניה.
סילביה נייד הובילה את הקישור באותו המשחק, כשדוריס פיטשן מנצחת על ההגנה, והיידי מוהר משמשת כאחת החלוצות הטובות בעולם באותה התקופה.
שנתיים לאחר מכן, הנבחרת הגרמנית שמרה בהצלחה על התואר.
במוקדמות, הנבחרת שמרה על מאזן ללא הפסדים (חמישה ניצחונות ותיקו בודד), לפני שניצחה את אנגליה (4-1, 2-0) ברבע הגמר.
טורניר הגמר נערך במתכונת מצומצמת בדנמרק ב-1991. בחצי הגמר הקבוצה שיחקה שוב נגד איטליה, וניצחה בקלילות 3-0, כשהיידי מוהר כובשת שני שערים וסיסי ריית' מבקיעה אחד.
ב-14 ביולי 1991 גרמניה נפגשה לגמר שני ברציפות נגד נורווגיה.
הנורווגיות עלו ליתרון משער של הגסטד, אך שער של היידי מוהר הוביל לכך שהמשחק המשיך להארכה.
בהארכה מוהר הבקיעה שוב וסילביה נייד הוסיפה לניצחון 3-1. בקבוצה המצליחה הייתה גם בטינה ויגמן, מי שלימים הייתה מאמנת הנבחרת, יחד עם בירגיט פרינץ, קפטנית הכבוד של הנבחרת.
המשחק הראשון אחרי הזכייה בטורניר ציין מאורע היסטורי, כשגרטרוד רגוס הייתה לשופטת הראשונה שניהלה משחק בין נבחרות נשים.
בנובמבר 1991, הנבחרת השתתפה במונדיאל הנשים הראשון, שנערך בסין.
אחרי ניצחונות על ניגריה, טאיוואן ואיטליה, הקבוצה העפילה לרבע-הגמר מבלי שספגה שערים.
סילביה נייד כבשה את שערה הראשון של הנבחרת במונדיאל ב-17 בנובמבר נגד ניגריה.
ברבע הגמר ניצחה הנבחרת את דנמרק 2-1, אך בחצי הגמר נבחרת ארצות הברית הייתה חזקה מדי עבור הגרמניות, שהפסידו 5-2 לזוכה העתידה.
אחרי הפסד 4-0 לשוודיה במשחק על המקום השלישי, גרמניה סיימה במקום הרביעי בטורניר.
יורו 1993 היה אכזבה עבור הנבחרת.
ההעפלה הושגה על-ידי משחק בודד (ניצחון 3-0 על יוגוסלביה, כשהגומלין מבוטל עקב מלחמת האזרחים) וגרמניה עברה את רבע הגמר בקלילות עם ניצחון 7-0 ותיקו 0-0 על רוסיה.
עם זאת, בטורניר הגמר הנבחרת הפסידה בחצי הגמר בפנדלים לאיטליה, וכן ספגה הפסד 3-1 נגד דנמרק בשלב הבתים.
המאמן ביסנץ שילב בנבחרת שחקניות צעירות ומוכשרות כמו סטפי ג'ונס , מארן מיינרט וסילקה רוטנברג , ובכך הניח את היסודות להצלחה העתידית של הנבחרת.
1994-2001: סדרת ניצחונות באירופה, אכזבות במונדיאל ובאולימפיאדה
ב-1995, הנבחרת שוב הגיעה לגמר היורו.
הנבחרת ניצחה בכל משחקי המוקדמות, ורשמה רקורד מדהים של 55 שערים ואפס ספיגות בשישה משחקים.
הגרמניות ניצחו שלושה משחקים בספרות זוגיות, כולל ניצחון שיא של 12-0 על ויילס ב-31 במרץ 1994. מספר חודשים לאחר מכן, בירגיט פרינץ בת ה-16 ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי הנבחרת.
ברבע הגמר פגשה גרמניה את רוסיה וניצחה 5-0 בסיכום שני המשחקים.
בחצי הגמר, ניצחה הנבחרת את אנגליה 4-1 ו-2-1 והעפילה לגמר.
הגמר נערך ב-26 במרץ 1995, והתקיים באצטדיון פריץ ואלטר בקייזרסלאוטרן.
שוודיה עלתה ליתרון מוקדם דרך אנדרסון, אך הגרמניות הפכו את התוצאה עם שערים של מארן מיינרט, בירגיט פרינץ ובטינה ויגמן.
השוודיות הספיקו לכבוש שער נוסף, אך בסופו של דבר חגגו הגרמניות זכייה שלישית ביורו.
בקיץ 1995 התקיים בשוודיה מונדיאל הנשים השני.
גרמניה שהעפילה לטורניר עקב זכייתה ביורו ב-1991, התקשתה בשלב הבתים.
אחרי ניצחון צמוד על יפן, הגרמניות איבדו יתרון 2-0 והפסידו 3-2 למארחת.
ניצחון 6-1 על ברזיל סייע לנבחרת לסיים במקום הראשון בבתים.
ברבע הגמר הביסה גרמניה את אנגליה 3-0, ובחצי הגמר נגד סין, בטינה ויגמן הבקיעה בשניות האחרונות לפני שריקת הסיום ושלחה את הנבחרת לגמר.
עם זאת, החגיגה הגרמנית נעצרה כשנורווגיה ניצחה בגמר 2-0.
באותה שנה, התקיימו בפרנקפורט משחקי ה-EuroGames, מאירועי הספורט הגדולים של קהילת הלהט"ב.
מספר שחקניות מהנבחרת הגרמנית רצו להשתתף במשחקי הבדמינטון, ושערורייה פרצה כשההתאחדות הגרמנית שמעה על העניין.
ההתאחדות אסרה על השחקניות להשתתף במשחקים, והזהירה בהשעייה מהנבחרת של שחקניות שישתתפו באירוע.
שנה לאחר מכן, כדורגל הנשים הפך לראשונה לספורט אולימפי באולימפיאדת אטלנטה.
בטינה ויגמן כבשה את השער האולימפי הראשון במשחק הפתיחה נגד יפן.
אחר הניצחון על יפן הגיע הפסד לנורווגיה.
במשחק האחרון בשלב הבתים, גרמניה הובילה על ברזיל חלק גדל המשחק, עד ששער של סיסי קבע את התוצאה 1-1 והדיח את הנבחרת מהטורניר.
אחרי הקמפיין, גרו ביסנץ פרש מתפקיד המאמן.
תחת הנהגתו, הפכה הנבחרת הגרמנית לאחת מהנבחרות החזקות בעולם.
את ביסנץ החליפה טינה ת'וין, מי ששימשה כעוזרת המאמן מ-1986 והאישה הראשונה שקיבלה רישיון אימון כדורגל.
אליפות אירופה ב-1997 בנורווגיה ושוודיה הייתה המבחן הראשון עבור המאמן החדש.
במוקדמות, הנבחרת הגרמנית פגשה את נורווגיה ונחלה הפסד ביתי ותיקו בחוץ.
גרמניה סיימה במקום השני בבית ונאלצה לשחק במשחק הדחה נגד איסלנד.
שני ניצחונות מכריעים העניקו לגרמניות את הכרטיס לטורניר.
תוצאות תיקו מול נורווגיה ואיטליה וניצחון 2-0 על דנמרק בשלב הבתים סייעו להעפלתה של הנבחרת לחצי הגמר, בו ניצחה היא את המארחת האחרת, שוודיה, בתוצאה 0-1. בגמר הנבחרת פגשה שוב את איטליה, כששערים של סנדרה מינרט ובריגיט פרינץ מבטיחות תואר אליפות אירופה רביעי לגרמניות.
האכזבה היחידה בגמר הייתה כמות הצופים, שעמדה על 2,200 בלבד באצטדיון באוסלו.
הנבחרת הגרמנית התקשתה להעפיל לגביע העולם השלישי בארצות הברית.
במשחק המוקדמות האחרון, היא הפסידה 3-2 לנורווגיה, שהעפילה אוטומטית לטורניר לאחר שהביסה את אנגליה.
זה היה ההפסד האחרון של נבחרת גרמניה במוקדמות המונדיאל ואליפות אירופה עד ל-20 באוקטובר 2017. גרמניה עשתה את העבודה בסופו של דבר, באמצעות ניצחון 5-0 ותיקו 1-1 על אוקראינה בפלייאוף.
את המונדיאל היא פתחה בתיקו נגד איטליה, כשלאחריו מגיע ניצחון קליל 6-0 על מקסיקו.
אינקה גרינגס כבשה שלושער במשחק וקבעה שיא בגביע העולם (לשחקנית גרמניה).
במשחק האחרון של שלב הבתים, הקבוצה סיימה בתיקו 3-3 נגד ברזיל.
שער השוויון של הברזילאיות הגיע בדקה האחרונה למשחק ועלה לגרמניות במקום הראשון בבית.
כתוצאה, הנבחרת פגשה את המארחת, ארצות הברית, ברבע הגמר.
55,000 צופים התאספו בוושינגטון די.
סי., כולל נשיא ארצות הברית דאז, ביל קלינטון.
מספר הצופים הזה היה לגבוה ביותר במשחק בו השתתפה הנבחרת הגרמנית, שיא שנשבר במשחק הפתיחה של מונדיאל 2011. למרות שלקחה את ההובלה פעמיים בזכות שער עצמי של ברנדי צ'סטיין ושער של בטינה ויגמן, הנבחרת הפסידה במשחק 3-2.
במהלך מחנה אימונים לקראת אולימפיאדת סידני ב-2000, ויכוח התגלע בין מרטינה פוס-טקלנבורג לאינקה גרינגס, מה שסיים את מערכת היחסים הארוכה ביניהן.
טינה ת'וין, מודאגת מהאטמוספירה בקבוצה, הוציאה את פוס-טקלנבורג מהסגל מבלי לתת הסבר מפורט.
בקיץ, ההתאחדות הגרמנית ארגנה טורניר עם נבחרות ארצות הברית, נורווגיה וסין.
עם שלושה הפסדים, הנבחרת הגרמנית סיימה אחרונה.
הדברים הלכו בצורה טובה יותר באולימפיאדה, בה בשלב הראשוני הנבחרת הגרמנית ניצחה את אוסטרליה, ברזיל ושוודיה.
בחצי הגמר, הנבחרת הגרמנית הייתה עדיפה על הנבחרת הנורווגית בצורה ברורה, אך הפסידה עקב שער עצמי של טינה וונדרליך.
במשחק על מדליית הארד, הנבחרת הבטיחה את המדליה אחרי ניצחון 2-0 על ברזיל.
עבור ההתאחדות, זו הייתה המדליה האולימפית הראשונה מ-1988, כשגם נבחרת הגברים זכתה בארד.
ב-2001, הגרמניות העפילו ליורו שוב.
תיקו 4-4 עם איטליה במשחק האחרון במוקדמות, היה משחק המוקדמות האחרון לטורניר משמעותי אותו לא ניצחה הנבחרת עד 24 בנובמבר 2011. מועמדות ההתאחדות הגרמנית לאירוח התחרות התקבלה בהצלחה.
בשלב הבתים, היו ניצחונות ברורים נגד שוודיה, רוסיה ואנגליה.
אחרי ניצחון 1-0 על נורווגיה בחצי הגמר - כששער הניצחון נכבש על-ידי סנדרה סמיזק בנגיחה - הנבחרת העפילה שוב לגמר.
בגמר שנערך באולם אל מול 18,000 צופים, הנבחרת התמודדה מול שוודיה שוב.
תחת גשם שוטף, התפתח משחק קשוח שלא סיפק הכרעה בתום 90 דקות.
הגשם הפסיק בדיוק לקראת ההארכה, ובדקה ה-98 מארן מיינרט שלחה את קלאודיה מולר לעבר השער השוודי.
מולר שיטתה בהגנה השוודית וכבשה את שער הניצחון בשער הזהב, מה שהעניק לנבחרת הגרמנית את תואר אלופת אירופה.
מונדיאל 2003 היה אמור להתקיים בסין.
עם זאת, עקב מגפת הסארס, הטורניר הועבר לארצות הברית בהתראה קצרה.
כל משחקי המוקדמות נוצחו עוד קודם לכן, וקוני פוהלרס עשתה היסטוריה בניצחון 9-0 על פורטוגל כשהפכה לשחקנית הראשונה שכבשה חמישייה במשחק.
במהלך ההכנות, הנבחרת הגרמנית שיחקה במשחק אימון נגד קבוצת המילואים של שטוטגרט, אותו היא הפסידה 3-0. עם ניצחונות משכנעים בשלב הראשוני נגד קנדה, יפן וארגנטינה, הגרמניות הביסו את הרוסיות 7-1 ברבע הגמר.
בחצי הגמר, המארחת חיכתה לנבחרת הגרמנית.
קרסטין גרפרקס העניקה לגרמניות את היתרון, במשחק שהפך לקרב קישור בניצוחה של סילקה רוטנברג שהצטיינה.
בדקות הסיום, מרן מיינרט ובירגיט פרינץ הבטיחו את הניצחון 3-0. מומחים רבים מחשיבים את המשחק הזה למשחק כדורגל הנשים הטוב בהיסטוריה.
בגמר, הנבחרת ניצבה מול הנבחרת השוודית.
השוודיות עלו ליתרון בדרה ה-41 בעקבות טעות בהגנה.
מיד בתחילת המחצית השנייה, מארן מיינרט השוותה.
בהארכה, ניה קונצר כבשה את שער הניצחון וגרמניה הפכה לאלופת העולם תודות לחוק שער הזהב.
זכייה זו הפכה את ההתאחדות הגרמנית להתאחדות הראשונה שנבחרות הגברים והנשים שלה זכו בגביע העולם.
עם ניצחון זה, הושגה פריצת דרך בכדורגל הנשים הגרמני.
הנבחרת הזוכה התקבלה בגרמניה על-ידי אלפי צופים.
לאחר הזכייה, ההתאחדות הגרמנית חתמה על הסכם חסות עם קטייס עבור נבחרות הנשים של גרמניה.
המשחק הראשון לאחר המונדיאל היה במוקדמות אליפות אירופה נגד פורטוגל.
המשחק שהסתיים בניצחון 13-0 על היריבה ההמומה הוא הניצחון השני הגדול בהיסטוריית הנבחרת.
הגומלין בפורטוגל הסתיים בתוצאה דומה, 11-0, כשאינקה גרינס כובשת חמישה שערים.