tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ה'תקנ"ח – רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, בעל המאור עיניים, הראשון בשושלת אדמו"רי צ'רנוביל ואבי חצרות בית צ'רנוביל (נולד ב-ה'ת"צ).
ה'תקס"ו – רבי אברהם רפאל קורייאט דיין במוגדור וליבורנו, מחבר הספר "זכות אבות".
ה'תקע"ה – רבי יעקב גינצבורג, רב ודיין בפראג ומחבר הספר "זרע יעקב" (נולד בה'תק"ג).
ה'תרמ"ד – רבי אברהם וינברג (הראשון), מייסד חסידות סלונים, מחבר ספר "יסוד העבודה" (נולד ב-ה'תקס"ד).
ה'תרצ"ו – הרב יהודה לייב חסמן, ראש ישיבה בשטוצ'ין ומנהל רוחני בישיבות טלז וחברון (נולד ב-ה'תרכ"ט).
ה'ת"ש – הרב פסח פרוסקין, רבה של קוברין.
ה'תש"ג – הרב משה חיים לאו, אביו של הרב ישראל מאיר לאו, רב בפיוטרקוב שבפולין, נספה במחנה ההשמדה טרבלינקה (נולד י"ד באייר ה'תרנ"ב).
ה'תשס"א – הרב משה לוי, ר"מ בישיבת כיסא רחמים ומחבר ספר השו"ת "תפילה למשה" (נולד ב-ה'תשכ"א).
ה'תשס"ו – מרים רות, סופרת ומחנכת (נולדה ב-ה'תר"ע).
ה'תשע"ב – רבי נתן צבי פינקל, ראש ישיבת מיר (נולד ב-ה'תש"ג).
ה'תשפ"ד – הרב ברוך מרדכי אזרחי, ראש ישיבת עטרת ישראל (נולד ב-ה'תרפ"ט).
י' בחשוון – י"ב בחשוון
ה'תשס"ג – הפיגוע בציר המתפללים בחברון
ה'תש"ג – מתחילה אקציית החיסול בגטו נובידבור מזובייצקי.
ה'תשפ"ד – עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס
ה'שצ"ג – ברוך שפינוזה, פילוסוף יהודי (נפטר ב-ה'תל"ז)
ה'תקע"ה – רבי הלל ליכטנשטיין, רב יהודי הונגרי, רבה של קולומיאה (נפטר ב-ה'תרנ"א)
ה'תרצ"ט – נאוה ארד, חברת הכנסת מטעם המערך ומפלגת העבודה
ה'תרע"ט – עזריה אלון, סופר ואיש-טבע ישראלי (נפטר ב-ה'תשע"ד)
ה'תש"ה – הרב אריה שטרן, רבה הראשי האשכנזי של ירושלים
ה'תש"ח – ששי קשת, זמר ושחקן ישראלי
ה'תשכ"ז – מרב מיכאלי, עיתונאית ופוליטיקאית ישראלית.
ה'תשל"ה – אריק משעלי, שחקן וזמר ישראלי
ה'תקכ"ג – רבי יצחק סג"ל, בנו של רבי יקותיאל זלמן סג"ל, אב"ד דוקלה, צילץ ופרשבורג, ומחבר "אמרי רברבי".
ה'תקמ"ו – רבי צבי הירש יאנוב, ראש ישיבה ואב"ד בפוזנא ובפיורדא.
ה'תקמ"ו – רבי שמחה מדעסוי, מרא דאתרא בלנצ'נה ובסקולה, ולבסוף בדסאו.
ה'תרכ"ב – הרב יחיאל הלר, רב בוילקובישק ובפלונגיאן שבליטא ומחבר שו"ת "עמודי אור" (נולד ב-ה'תקע"ד)
ה'תרצ"ב – הרב יחיא קאפח, מרבני תימן ומקים תנועת הדרדעים (נולד ב-ה'תר"י)
ה'תשס"ג – אל"ם דרור וינברג, מח"ט יהודה שנהרג בפיגוע בציר המתפללים בחברון.
הקצין הבכיר ביותר שנהרג באינתיפדה השנייה (נולד ב-ה'תשכ"ה)
ה'תשפ"ה – קורין אלאל, זמרת, מלחינה, מעבדת, נגנית ופזמונאית ישראלית (נולדה ב-ה'תשט"ו)
י' בכסלו – י"ב בכסלו
"יום תל חי" – יום הזיכרון ליוסף טרומפלדור ולחללי תל חי
בזמני קדם היו בני הכפרים יכולים להקדים את קריאת המגילה ליום זה אם הוא חל ביום הכניסה, דהיינו כשפורים דפרזים חל ביום ראשון
בשנים בהן י"ג באדר חל בשבת, תענית אסתר מוקדמת ליום זה
ה'תרס"ד – אהרן דוד גורדון עולה לארץ מרוסיה
ה'תר"ף – יוסף טרומפלדור וחמישה מחבריו נהרגים בקרב על תל חי
ה'תר"ץ – הקמת מושב באר טוביה
ה'תרצ"ט – תחילת שידורי קול ציון הלוחמת, תחנת הרדיו של האצ"ל
ה'תש"ו (אדר ב') – העלייה לביריה – אלפים נהרו אל היישוב ביריה לאחר שהבריטים ניסו להוריד את ההתיישבות העברית במקום
ה'תש"י – מוקם מושב גמזו
ה'תשי"ג – נוסד קיבוץ עין גדי
ה'תקצ"ח – יואל משה סלומון, ממיסדי העיתונות העברית, ממקימי נחלת שבעה ופתח תקווה (נפטר ה'תרע"ב)
ה'תרנ"ט – חיים ארלוזורוב, ממנהיגי תנועת העבודה (נרצח בה'תרצ"ג)
ה'תרע"א – חיים כהן, היועץ המשפטי לממשלה, שר המשפטים ושופט בבית המשפט העליון (נפטר ה'תשס"ב)
ה'תש"ב – דורית ביניש, נשיאת בית המשפט העליון
ה'תש"ד – מיכאל איתן, חבר הכנסת מטעם הליכוד (נפטר ב-ה'תשפ"ה)
ה'תש"ה – יוסי בן-חנן, אלוף בצה"ל
ה'תש"ו (אדר ב') – יוני נתניהו, מפקד סיירת מטכ"ל שנפל במבצע אנטבה (נהרג ה'תשל"ו)
ה'תש"ח (אדר א') – הרב שלום דובער וולפא, ראש המטה העולמי להצלת העם והארץ וראש מפלגת ארץ ישראל שלנו
ה'תפ"ח – הרב יחיאל מיכל חסיד, רבה של ברלין ושל פרנקפורט על האודר (נולד ה'ת"ל)
ה'תקס"ו – הרב חיים יוסף דוד אזולאי, מקובל, שד"ר והיסטוריון יהודי (נולד ה'תפ"ד)
ה'תקפ"ד (אדר ב') הרב משה יהושע העשיל אורנשטיין רב גליציאני, מחבר הספר "ים התלמוד" (נולד ה'תקל"ד)
ה'תרל"ב (אדר ב') – הרב שמואל שטראשון, מחבר פירוש על הש"ס (נולד ה'תקנ"ד)
ה'תרנ"ז (אדר ב') – ג'יימס ג'וזף סילבסטר, מתמטיקאי בריטי ממוצא יהודי (נולד ה'תקע"ד)
ה'תר"ע (אדר א') – הרב אברהם בורנשטיין מסוכאטשוב, מחבר אבני נזר ואגלי טל (נולד ה'תקצ"ט)
ה'תר"ף – יוסף טרומפלדור, לוחם, סוציאליסט וחלוץ יהודי (נולד ה'תרמ"א)
ה'תרצ"ו – הרב יוסף רוזין (מפורסם בכינוי הרוגוצ'ובר או הגאון הרוגוצ'ובי) (נולד ה'תרי"ח)
ה'תש"ל (אדר א') – שמואל יוסף עגנון, סופר עברי, חתן פרס נובל לספרות (נולד ה'תרמ"ז)
ה'תשל"ב – יוסף ספיר, ראש עיריית פתח תקווה, שר וחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נולד ה'תרס"ב)
ה'תשל"ה – מרדכי נמיר, מזכ"ל ההסתדרות, ראש עיריית תל אביב, שר וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נולד ה'תרנ"ז)
י' באדר – י"ב באדר
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"א טבת היא ברוב השנים פרשת ויחי.
אבל אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא או זחג) פרשת בר המצווה היא פרשת ויגש.
תענית ציבור ופורים שני בקהילת לונדנבורג , לזכר קריסת כיפת בית הכנסת בשנת ה'תנ"ח.
התענו מחצית היום ואמרו סליחות, ובמחצית השנייה קיימו יום שמחה והודאה על כך שלא היו אבדות בנפש.
ד'ש"ט – מוחמד מתחיל במסע לכיוון מכה ביחד עם הצבא שלו.
ה'תש"ב – הקראת הכרוז של אבא קובנר "אל נלך כצאן לטבח!" הקורא לנוער היהודי להתארגן למאבק חמוש בנאצים.
ה'תש"ט – פתיחת שיחות רודוס.
ה'תשי"ב – מנחם בגין עומד בראש ההפגנה נגד הסכם השילומים בכיכר ציון, שמתפתחת להתפרעות מול בניין הכנסת.
ה'תשמ"א – מבצע סיגל, בו פשטו לוחמים מחטיבת הצנחנים על בסיס מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.
ה'תרס"ז – יעקב כ"ץ, חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל (נפטר ב-ה'תשכ"ח).
ה'תרצ"ז – מאשה לובלסקי, מזכ"ל נעמת וחברת הכנסת מטעם העבודה.
ה'תשי"א – חיים הכט, שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה
ה'תשט"ו – חיים פרייליכמן, מנכ"ל בנק אגוד.
ה'תרי"ב – רבי שלמה אֵיגֶר, רבן של קאליש ופוזנן ובנו של רבי עקיבא איגר.
ה'תרכ"ג – רבי שלמה זלמן אולמן, אב"ד מאקו (מאקאווא), מחבר ספר השו"ת יריעות שלמה.
ה'תרנ"א – שמואל יוסף פין, סופר וחוקר בן תנועת ההשכלה, מראשי הקהילה היהודית בוילנא, ומראשי "חובבי ציון" בליטא.
ה'תרס"ח – רבי שלמה יהודה טבק, ראב"ד קהילת סיגט ומגדולי הפוסקים ביהדות הונגריה.
ה'תרע"ג – רבי יהושע הורוביץ, האדמו"ר השלישי מדז'יקוב ומחבר "עטרת ישועה".
ה'תרצ"א – הרב שלמה זלמן כהנא שפירא מירושלים, ראש ישיבת המקובלים שער השמים.
ה'תש"א – ישי שור, מתמטיקאי יהודי (נולד בה'תרל"ה).
י' בטבת – י"ב בטבת
היום העשרים ושישה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
ה'רמ"ח – מהדורה ראשונה של תנ"ך שלם ומנוקד יוצאת לאור בבית הדפוס של משפחת שונצינו בעיר סונצ'ינו, איטליה
ה'תרע"ה – מלחמת העולם הראשונה: החל קרב גליפולי בנחיתת כוחות אנזא"ק בריטיים על אדמה טורקית בחצי האי גליפולי
ה'תרפ"ג – הקמת גדוד מגיני השפה, שנאבק על הפיכתה של העברית לשפת הדיבר השלטת ביישוב.
ה'תש"ג – השואה: מסתיים מרד גטו ורשה
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: השריון הסורי מובס בדגניה
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע בלק להבאת תחמושת מצ'כוסלובקיה
ה'תשס"ד – רצח טלי חטואל עם ארבעת בנותיה – הילה, הדר, רוני ומירב על ידי מחבלים פלסטינים על ציר כיסופים.
ה'תשע"ח – אסון נחל צָפִית בו נספו בשיטפון תשע נערות ונער אחד, תלמידי המכינה הקדם-צבאית בני ציון שלוחת תל אביב ומועמדים ללימודים במכינה.
ה'תשפ"ד – נשיא איראן אבראהים ראיסי, שר החוץ חוסיין אמיר עבדאללהיאן, ובכירים נוספים, נהרגו בהתרסקות מסוק.
ה'תרנ"ח – גולדה מאיר, ראש הממשלה הרביעית של מדינת ישראל (נפטרה ב-ה'תשל"ט)
ה'תש"ד – הרב יגאל רוזן, ראש ישיבת אור ישראל
ה'תש"ו – דניאל ליבסקינד, אדריכל יהודי-אמריקאי, מתכנן מגדל החירות
ה'תש"ז – יעקב בקנשטיין, פיזיקאי ישראלי, חתן פרס ישראל
ה'תשכ"ד – אביב כוכבי, הרמטכ"ל ה-22 של צה"ל
ה'תקפ"ז – רבי נפתלי צבי מרופשיץ מגדולי אדמו"רי פולין בתחילת המאה ה-19
ה'תר"ד – רבי יהודה צבי ברנדויין, מייסד חסידות סטרטין
ה'תרצ"ה – מגנוס הירשפלד, רופא והומוסקסולוג גרמני יהודי
ה'תש"ד – יהושע חנא רבניצקי, עיתונאי ומו"ל עברי ממוצא רוסי
ה'תשי"ז – אריך פון שטרוהיים, במאי ראינוע ושחקן אוסטרי אמריקאי יהודי
ה'תשכ"ו – ישראל בר, מרגל ישראלי
ה'תשנ"ה – דוד אבידן, משורר ישראלי
התשע"ח – מרדכי פרימן, איש תקשורת ומנחה ישראלי
י' באייר – י"ב באייר
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"א אב היא פרשת ואתחנן.
פורים שני ליהודי בגדאד, על סיום שלטונו של שאה תהמאספ השני העריץ בעיר בשנת ה'תצ"ג
ה'תש"ן – תחילת מלחמת המפרץ הראשונה: עיראק פולשת לכווית
ה'תשנ"ג – בית המשפט העליון מזכה את ג'ון דמיאניוק, שהואשם שהיה שומר במחנה ההשמדה טרבלינקה
ה'תשפ"ב – ישראל והג'יהאד האסלאמי חותמים על הפסקת אש בשעה 23:30 ומסתיים מבצע עלות השחר
ה'תרס"ח – ארתור גולדברג, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי (נפטר ב-ה'תש"ן)
ה'ת"ש – זאב רווח, שחקן, מפיק, תסריטאי, זמר, קומיקאי ובמאי ישראלי (נפטר ב-ה'תשפ"ה)
ה'תשמ"א – יוני בלוך, מוזיקאי רוק ישראלי
ה'תקנ"ג – רבי חיים מקרסנה, תלמידו של הבעל שם טוב ומייסד חסידות קרסנה
ה'תרכ"ד – רבי הלל מפאריץ', מגדולי חסידי חב"ד ורבה של בוברויסק (נולד ב-ה'תקנ"ה)
ה'תרס"ז – רבי יצחק בלאזר, מגדולי תנועת המוסר (נולד ב-ה'תקצ"ז)
ה'תש"מ – הרב אברהם משה באב"ד, רב בגורה הומורה שברומניה ורב שכונת גבעת עלייה ביפו (נולד ב-ה'תר"ס)
ה'תש"ס – אליהו בן-אלישר, דיפלומט ופוליטיקאי ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ב)
ה'תשס"ה – אלכסנדר גומלסקי, מאמן כדורסל רוסי ממוצא יהודי (נולד ב-ה'תרפ"ח)
טתיסבאנה (שם מדעי: Tethysbaena) סוג במשפחה Monodellidae מקבוצת הסרטנאים.
המין Tethysbaena relicta זוהה בישראל במעיין חם בשנת 1962.
לפי מקומות הימצאותם מניחים כי בעידן המיוקן הם חיו בתחום הים טתיס.
הם צאצאים לבעלי חיים שחיו בים הפתוח.
ייחודם של הסרטנים הוא בכך שהם נושאים את ביצי הרבייה בצידי הגוף ולא צמוד לבטן או לגב כשאר הסרטנים.
טשיצ'ודזונג (בדזונגקה: བཀྲ་ཤིས་ཆོས་རྫོང) הוא מנזר בודהיסטי ומבצר בקצה הצפוני של העיר טהימפהו, בירת בהוטן.
המבצר נבנה במאה ה-17, והוא מושב ממשלת בהוטן ומרכז הרובע הממשלתי בבירתה מאז שנת 1952.
טשנד (רומנית: Tășnad; הונגרית: Tasnád; גרמנית: Trestenburg; יידיש: טאָשנאַד) היא עיירה במחוז סאטו מארה שבטרנסילבניה, מערב רומניה.
שם העיירה הוא, כנראה, בהונגרית, ופירושו "אזור ביצות וסוף" (Tó-és-Nád).
אגדה אחרת מספרת כי האזור ניתן על ידי המלך ארפאד לאחוזה לאחד מגיבוריו, "טש" (Tas), שקרא למקום על שמו.
כ-2 קילומטר ממרכז העיירה נמצאים המרחצאות התרמיים של טשנד (Băile termale Tăşnad), הידועים ברומניה ומחוצה לה במעיינות החמים שלהם.
על פי מפקד האוכלוסין של 2011, היו 8,411 תושבים בעיירה.
ליד האתר הארכאולוגי של טשנד-סרה בספא באזור, נמצאו ממצאים מן התקופה הנאוליתית של תרבויות קורוס, פישקולט ובאדן, כמו גם שרידים מתקופת הברזל המאוחרת ונדידת העמים.
מאז 2012, אולריקה זומר מן המכון לארכאולוגיה בלונדון מבצעת חפירות של האתר יחד עם מוזיאון סאטו מארה.
האזכור הראשון של העיר בשמה נמצא במסמך שנכתב על ידי הכומר המקומי, בשנת 1021. העיר ניזוקה על ידי הטטרים בשנת 1566, אולם כבר ב-1570 ישנה עדות על מבצר אבן במקום.
מגפות שתקפו את העיירה במחצית השנייה של המאה ה-17 ובמחצית הראשונה של המאה ה-18 הביאו להתיישבות גרמנים "שוואבים" באזור בשנים 1754–1760.
הקהילה היהודית חוסלה בשואה באופן סופי בשנת 1944.
טשרנה רייס (ברומנית: Tscharna Rayss; 27 ביוני 1890–4 באפריל 1965) הייתה בוטנאית רומנית-ישראלית.
היא למדה בשווייץ שם התחילה לעסוק בחקר פטריות.
כשחזרה לרומניה פרסמה שם מספר עבודות על מחלות צמחים.
נחשבת למומחית בנושא חקר פטריות בישראל.
נולדה ב-1890 לרחל ושמואל רייס בויניצה, רוסיה (באוקראינה של ימינו), במשפחה בת שני ילדים.
לאחר שסיימה בהצלחה את לימודיה התיכוניים למדה באוניברסיטת ז'נבה.
סיימה בהצלחה בגיל 25 את הדוקטורט בתחום חקר האצות (אלגולוגיה) הדרכתו של הבוטניקאי וחוקר האצות השווייצרי פרופ' רוברט שודא.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הקימה וניהלה בית ספר לילדי פליטים בעיר חוטין שבבסרביה.
בין השנים 1918–1929 הייתה רייס אחראית על מחלקת הבוטניקה באוניברסיטאות אודסה ובוקרשט, וכן סגנית מחלקת פתולוגיה במחלקה למחקר חקלאי ברומניה.
כציונית, עלתה לישראל ב-1934 ונקלטה באוניברסיטה העברית, שם הקימה את המעבדה לצמחים חסרי פרחים.
עסקה בעיקר בפטריות אך גם באצות.
רייס ארגנה לאחייניתה, רחל זלצר-רייס, סרטיפיקט בשנת 1942 ועם עלייתה קלטה אותה בביתה בירושלים.
שלוש שנים אחר כך התחילה רחל ללמוד מדעי הטבע באוניברסיטה העברית.
אחותה הצעירה ואמה של רחל, עדה, ששרדה את השואה עלתה אף היא לארץ ישראל, שכרה דירה בירושלים והתפרנסה מאריגה ותפירה.
בשנת 1951 מונתה לפרופסורית חברה באוניברסיטה העברית.
במהלך שנותיה שם טיפחה פרופ' רייס קשרים עם חוקרים בעולם ונעזרה בהם לצורך הגדרה של מינים שנצפו בארץ ישראל.
באותן שנים, רייס הייתה אחת מארבע הנשים היחידות שקיבלו את התואר פרופסור חבר, יחד עם נעמי פיינברון-דותן, אלישבע גולדשמידט ואנה רוזין.
לאור דרישת האוניברסיטה כי המרצים יעבירו את שיעוריהם בעברית, ביקשה רייס מאפרים קציר שיעזור לה ויתרגם לה את הרצאותיה.
ותיארה בפניו את פרטי מחקרה על תכונות הפלנקטון.
בשנת 1949 יזמה פרופ' רייס הענקת מלגה על שם אחייניתה, רחל, לסטודנטים מצטיינים בבוטניקה או זואולוגיה.
המלגה הוענקה במשך שנים מדי שנה בחג העצמאות.
טשרנה רייס נפטרה ערירית בירושלים ב-1965 ונטמנה בבית העלמין בסנהדריה.
אחייניתה של טשרנה, רחל זלצר רייס, הצטרפה לארגון לח"י.
היא נהרגה ב-ו' באייר תש"ח, כאשר לקחה חלק בהתקפת לוחמי לח"י על גג מבנה מנזר האחיות המתקנות, הוא קרב "גג המוות", שהיה צמוד לשער החדש.
אחותה של טשרנה, עדה זלצר רייס, לא יכלה לשאת את אובדן בתה ושמה קץ לחייה ב-23 באוגוסט 1948, ביום ה-100 לנפילתה של רחל.
החשיבות הרבה של העבודות שלה היא ביצירה של תעוד, לעיתים קרובות ראשוני, של אצות ופטריות ארץ ישראליות.
היא עסקה בפטריות הפוגעות בגידולי צמחים ביחד עם אנשי הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה.
סמית ברחובות וגם בפטריות כובע.
ריכרט ספרון שנושאו "כמהין ופטריות" מלווה בציוריה של רות קופל.
עיקר ההתמחות שלה הייתה בפטריות והיא עסקה גם באצות ים, ופרסמה ספרון על אצות בבריכות הדגים, שהוביל למחקרי הכנרת ושימש כבסיס הידע להפעלת השאיבה מהכנרת במסגרת המוביל הארצי.
עזרה לטפח את העשבייה של האוניברסיטה העברית, וספריית צמחי חסרי זרע באוניברסיטה.
הנחתה את טוביה קושניר בפיטופתולוגיה של מיני האירוס בארץ ישראל למחלות ספטוריה והטרוספוריום תוך כדי גילוי שונות בין-מינית ותוך-מינית הן בטבע והן בהדבקה מלאכותית במעבדה בתגובה למחלות.
מחקר זה התפרסם בכתב-העת לבוטניקה של ארץ ישראל.
ריכרט "כמהין ופטריות", איורים: רות קופל, הוצאת תרשיש, ירושלים תשי"ב, 1951.
תלמידתה אדית רמון הקדישה לזכרה את האצה ציסטנית רייס (שם מדעי: Cystoseira rayssiae) שהתגלתה בהדרכתה בחופי ישראל.
טתיס (המכונה גם שבתאי III) הוא ירח בגודל בינוני של שבתאי שקוטרו 1,060 ק"מ.
ירח זה התגלה על ידי ג.
קאסיני ב-1684, והוא קרוי על שם הטיטאנית תטיס מהמיתולוגיה היוונית.
לטתיס צפיפות נמוכה של 0.98 גרם/ס"מ3, הצפיפות הנמוכה ביותר מבין כל הירחים הגדולים במערכת השמש, דבר המעיד על היותו עשוי קרח ברובו.
פני השטח של טתיס בהירים מאוד, והוא השני בבהירותו מבין הירחים של שבתאי, לאחר אנקלדוס.
פני השטח של טתיס זרועים במכתשים רבים, ובמספר רב של שברים גאולוגיים/גראבן.
מכתש הפגיעה הגדול ביותר הוא מכתש אודיסאוס שקוטרו כ-400 קילומטרים.
הגראבן הגדול ביותר הוא שבר איתקה שרוחובו כ-100 קילומטרים, ואורכו למעלה מ-2,000 קילומטרים.
חלק קטן מפני השטח של הכוכב הם מישורים שטוחים שנוצרו ככל הנראה מפעילות קריוולקנית.
כמו יתר ירחי שבתאי, טתיס נוצר מתוך ענן הגז השבתאי – ענן הגז והאבק שהקיף את שבתאי לאחר היווצרותו.
טתיס התגלה על ידי ג'ובאני דומניקו קאסיני בשנת 1684, יחד עם דיוני, ירח נוסף של שבתאי.
קאסיני גילה קודם לכן שני ירחים נוספים של שבתאי: יאפטוס בשנת 1671 וריאה בשנת 1672. קאסיני השתמש לגילוי הירחים בטלסקופ אווירי שהקים בשטחי מצפה הכוכבים של פריז.
קאסיני קרא לארבעת הירחים שגילה בשם "Sidera Lodoicea" – "הירחים של לואי" לכבודו של לואי ה-14, מלך צרפת.
בסוף המאה ה-17 אסטרונומים קראו לארבעת הירחים, וכן לירח טיטאן בשמות "שבתאי 1" עד "שבתאי 5" (לפי סידרם: טתיס, דיוני, ריאה, טיטאן ויאפטוס).
לאחר שהתגלו הירחים מימס ואנקלדוס בשנת 1789 שונה המספור בהתאם, כאשר שני הירחים שהתגלו זכו לשמות "שבתאי 1" ו"שבתאי 2" והחמישה האחרים קודמו ונקראי "שבתאי 3" עד "שבתאי 7" בהתאמה.
השמות המודרניים של שבעת הירחים ניתנו על ידי ג'ון הרשל (בנו של ויליאם הרשל, מגלה מימס ואנקלדוס, בספרו משנת 1874, כאשר הוא נתן לירחים את השמות של הטיטאנים מהמיתולגיה היוונית – האחים והאחיות של קרונוס (הוא סטורנוס – שמו הלועזי של שבתאי).
טתיס נקרא על שם הטיטנית טתיס מהמיתולוגיה היוונית.
מסלולו של טתיס הוא במרחק של 295,000 ק"מ ממרכזו של שבתאי (4.4 פעמים קוטרו של שבתאי).
טתיס נע בתהודה מסלולית עם מימס, אך זו אינה גורמית לאקסצנטריות של המסלול.
מסלולו של טתיס נמצא בתוך השדה המגנטי של שבתאי (המגנטוספרה של שבתאי).
טתיס נע במסלול משותף עם הירחים טלסטו וקליפסו, הנעים בנקודת לגראנז' L4 (60° לפני טתיס) ו-L5 (60° אחרי טתיס) על אותו המסלול.
מאפיינים פיזיים של טתיס (תיאור פני השטח)
טתיס הוא הירח ה-16 בגודלו במערכת השמש.
צפיפותו של טתיס היא 0.98 גרם לסמ"ק, דבר המעיד על כך שהוא מורכב ברובו מקרח.
פני השטח של טתיס מחזירים אור גלוי יותר מכל גוף אחר במערכת השמש, האלבדו של טתיס הוא 1.229, דבר המעיד על כך שפני השטח של טתיס מכוסים קרח (ובשל כך פני השטח נראים חלקים באופן יחסי).
"י"א 2" הוא פזמון שנכתב והולחן על ידי ניר דנן והראפר טונה ובוצע על ידי טונה.
השיר יצא לאור בשנת 2017 ונכלל באלבומו השני של טונה "טונהפארק".
טונה (איתי זבולון) שלמד בתיכון עמל א' בפתח תקווה ביצע את השיר מנקודת מבט של בוגר מערכת החינוך המביט לאחור על תקופתו כתלמיד תיכון, שבה חווה תסכולים רבים.
השיר מושר בגוף ראשון ומבטא את כאביו של הדובר כלפי תקופת התיכון.
בנוסף מתלונן הדובר כלפי מערכת החינוך שלא הכינה אותו לחיי הבגרות.
קטע קטן בשיר מושר בגוף שני כפנייה של צוות בית הספר לאמו של הדובר ("גברת טונה") ובה מובעות תלונות על תפקודו הלקוי כתלמיד.
בשיר סומפל קטע מתוך "הבובה זהבה" של להקת החלונות הגבוהים שהולחן על ידי שמוליק קראוס.
השיר הגיע בשיאו במצעד השבועי של גלגלצ למקום השלישי.
במצעד העברי השנתי של גלגלצ הגיע השיר למקום ה-14, ובמצעד השנתי של רשת ג' הגיע למקום ה-22.
טתיתריה (שם מדעי: Tethytheria) היא קבוצת יונקי שליה ממוצא אפרוטרופי השייכת לקבוצה אפרותריה, ובעלי מספר מאפיינים של יונקים ימיים.
מקור השם המדעי הוא מים טתיס (Tethys) הקדום שכיסה את אפריקה בעבר לצד הסיומת "תריה" - שם הקבוצה של היונקים האמיתיים המודרניים.
בתוך קבוצה זו ישנם מספר סדרות בעלות קירבה טקסונומית.
כיום הקבוצה כוללת רק את סדרת הפילאים ואת התחשאים, אשר יחדיו כוללים רק 8 מינים קיימים.
בעבר היו מינים נוספים שנכחדו בנוסף לעוד 2 סדרות: דסמוסטיליים ואמבריתופודיים.
לבני הקבוצה יש מספר מאפיינים, אשר מפרידים אותם משאר האפרותריים לרבות אבותיהם השפנאים: יש להם שקע רחב בארובות העיניים, שיניים טוחנות רחבות בעלות 2 כפלים, מבנה חלול ועבה בעצם הרקה העוזר לשמיעה תת-מימית ומאפיינים נוספים.
מינים אלה הם צמחוניים ומרביתם גדולי-גוף, בעיקר הפילים.
יש המשייכים לקבוצה זו כמה מבני סדרת הקונדילרסים הנכחדת, אף שאין לכך הוכחות ברורות.
טשיקאפה היא עיר הבירה של מחוז קסאי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
העיר ממוקמת כ־64 קילומטרים מצפון לגבול עם אנגולה ו- 190 קילומטרים מערבית לעיר קאנאגה.
היא ממוקמת במפגש הנהרות טשיקאפה וקסאי.
על פי רישומים שפרסמה ספריית אוניברסיטת אוטרכט בהולנד, אוכלוסיית העיר גדלה מ־38,900 בשנת 1970 ל 180,900 בשנת 1994. עם זאת, שתי מלחמות קונגו האחרונות גרמו לשטף רב של פליטים עובדה הופכת את הנתונים לבלתי אמינים.
ליד העיר טשיקאפה נמצא אתר לכריית יהלומים מאז הקמתה בתחילת המאה ה-20. העיר הוקמה על ידי פורמניאר (Forminière) , שהיה קונסורציום כרייה אמריקאי / בלגי שגילה יהלומים בקרבת העיר בתחילת המאה העשרים.
בעיר נמצא שדה התעופה טשיקאפה .
ענף היהלומים הוא ענף התעסוקה העקרי בעיר.
שדה התעופה אינו מצופה אספלט כמו כן גם יתר הדרכים אחרות אינן סלולות (נכון לשנת 2012).
בשנת 1907, באזור של אדמת חמרה אדומה על גדות הנהרות קסאי וטשיקאפה, גילה הגאולוג מחפש המחצבים ג'אן ז'דוט Jean Jadot מחברת פורמניאר, את היהלום הראשון של קסאי .
מיד החל המרוץ אחר חיפוש האבנים היקרות והקמת היישוב טשיקאפה.
תוצאה נוספת מתגלית זו הייתה, ירידה חדה באזור בעיסוק בחקלאות, לטובת פעילות הכרייה וסחר היהלומים.
בעיר התפתחו עשרות מתחמי כריית יהלומים.
שני המתחמים הראשונים שנפתחו היו של חברת מלטקס-Meltax, חברה בת של חברה שווצרית מציריך, וחברת בריטמונד-Britmond, חברה בת של חברה בריטית.
שתי החברות התמחו בכרייה ועיבוד יהלומים.
שלושה רבעים מהגברים, צעירים בפרט שחיו בעיר, עסקו בחיפושים בנהרות או בכרייה באדמה, במכרות פתוחים.
בעיר קמו דלפקי יהלומים שהיוו עם הזמן "שוק פשפשים" ליהלומים גולמיים, שקבל את פני המוכרים בחופשיות.
האינטרס העיקרי של תושבי טשיקאפה התרכז בשוק היהלומים.
היישוב ממוקם במפגש של נהר טשיקאפה ונהר קסאי על הכביש הלאומי מספר 1 במרחק 842 קילומטרים דרומית-מזרחית לבירה קינשאסה.
העיר משתרעת לאורך שתי גדות הנהר קסאי המחוברות ביניהן באמצעות גשר מתכת.
האקלים בטשיקאפה הוא אקלים טרופי לח.
עונת גשמים ארוכה מספטמבר עד מאי, עם זאת, עונת הגשמים הארוכה נקטעת בעונה יבשה קצרה מאוד בפברואר.
היא מאופיינת בסופות טורנדו גשומות שנמשכות מספר שעות, כאשר לאחריהן השמיים מתבהרים והשמש מחממת.
הטמפרטורות הגבוהות בעונה זו, ביחד עם הלחות, יוצרות אוויר כבד שלעיתים מחניק.
העונה היבשה, הנמשכת קצר יותר מחודשיים, מיוני עד אוגוסט.
היא מאופיינת בחוסר גשם, טמפרטורות קרירות יותר ושמים מעוננים.
הטמפרטורות בטשיקאפה נשארות יחסית קבועות לאורך כל השנה.
מפקד האוכלוסין שהתקיים בשנת 1984, חזה הגידול השנתי של 6.08 עד שנת 2012 .
במפלי Pogge Mai-Munene על נהר קסאי, הממוקמים במרחק 36 קילומטרים מטשיקאפה באזור קמוניה, הנהר נחלק למספר זרועות ומגיע לרוחב של 400 מטר בנקודה זו.
נפילת המים אינה עולה מעל גובה של 6 עד 8 מטרים.
המפלים יפים במיוחד, בעונה היבשה בה הסלעים נחשפים בצורה ברורה יותר.
זרימת הנהר במפלים חזקה מאוד ומדרגת אותם בין החשובים ביותר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו .
טתר הוא מטבע מבוזר יציב המגובה באמצעות הדולר האמריקאי ומונפק על ידי חברת טתר לימיטד.
טתר הוא המטבע היציב הראשון שהונפק אי פעם, והוא מתוכנן להיצמד לשער הדולר כך שתיאורתית כל מטבע הנכנס לסירקולציה מבוטח על ידי רזרבת כסף פיאט שוות ערך לדולר מקורי.
הרעיון מאחורי הפרויקט נראה לראשונה בספר לבן מאת ג'.
ווילט ב-2012 ופורסם באופן רשמי ב-2014, כאשר המטבעות המוקדמים שוחררו על גבי הבלוקצ'יין של ביטקוין ב-6 באוקטובר אותה שנה, בידי חברת הזנק השייכת לברוק פירס, ריב קולינס וקרייג סלארס.
אף על פי שההנפקה המקורית נעשתה על רשת הביטקוין, מאוחסן המטבע כיום על רשתות בלוקצ'יין רבות כאשר הריכוזים הגבוהים ביותר נמצאים על רשתות אתריום וטרון.
נכון ל-2021 שווי השוק של טתר הוא יותר מ-69 מיליארד דולר.
ווילט תיאר בספר לבן שפרסם בינואר 2012 את האפשרות לבנות מטבעות מבוזרים חדשים על גבי הבלוקצ'יין של ביטקוין במתכונת "שכבה שנייה", ויישם את הרעיון באמצעות מטבע חדש בשם מאסטרקוין אשר הונפק בידי הארגון "קרן מאסטרקוין", אשר יותר מאוחר שינה את שמו ל"קרן אומני".
הפרוטוקול המקורי של המטבע הפך לבסיס הטכנולוגי של טתר, ואחד מחבריה המקוריים של קרן מאסטרקוין, ברוק פירס, הוא מייסד-שותף בחברת טתר לימיטד.
חבר נוסף, קרייג סלארס, הוא המנהל הטכני הראשי בחברה.
המטבעות הראשונים הונפקו ב-6 באוקטובר 2014 על הבלוקצ'יין של ביטקוין תחת השם רילקוין (Realcoin) בידי חברת הזנק המבוססת בסנטה מוניקה, בבעלותם של ברוק פירס, ריב קולינס וקרייג סלארס.
כעבור חודש הודיע קולינס על כך ששם הפרויקט שונה לטתר.
כמו כן הודיעה החברה כי היא נכנסת לשלב בטא ניסיוני, בו תתמוך בשלושה מטבעות נוספים; טתר דולר עבור הדולר האמריקאי, טתר אירו עבור מטבע האירו, וטתר ין עבור הין היפני.
החברה הודיעה כי "כל אחד מהמטבעות המונפקים מגובה ב-100 אחוז כסף פיאט מקורי, וניתן לפדיון בכל זמן ועת ללא כל חשיפה לסיכון כלכלי".
באתר האינטרנט הרשמי של החברה נכתב כי היא מבוססת בהונג קונג ומשרדיה נמצאים בשווייץ.
אף על פי שהחברות אינן מסגירות באתרי האינטרנט שלהן או במסמכים פומביים כלשהם היכן הן מבוססות או מי בעליהן, הודעת דואר אלקטרוני מטעם רון טורוסיאן, דובר רשמי המועסק על ידי שתיהן, אשר נחשפה במסגרת ההדלפות, מצביעה כי המנכ"ל של שתי החברות הוא ז'אן לודויקוס ואן דר ולדה.
על פי אתר האינטרנט של טתר, חברת טתר לימיטד נמצאת בבעלות חברת טתר לימיטד החזקות.
במשך זמן מה קיבלה טתר את הון עסקאותיה לידי חשבונות שניהלה בבנקים בטאיוואן, אשר העבירו את הכסף למקורות שונים ברחבי העולם דרך בנק ולס פארגו.
ב-18 באפריל 2017 הודיעה החברה כי הגישה להעברות הכספים הבינלאומיות הללו נחסמה.
יחד עם חברת ביטפינקס הגישה תביעה משפטית כנגד ולס פארגו בבית המשפט המחוזי של קליפורניה, אולם משכה אותה חזרה כעבור שבוע.
בין ינואר 2017 לספטמבר 2018 גדל שווי כמות המטבעות שבסירוקלציה מ-10 מיליון ל-2.8 מיליארד דולר.
בתחילת 2018 היה המטבע אחראי ל-10 אחוז מנפח מסחרו של מטבע הביטקוין, אולם עד לאמצע השנה גדל מספר זה ל-80 אחוז.
חוקרים מציעים כי הונאת קריפטו הדומה להרצת מניות אשר עירבה שימוש במטבעות טתר הייתה אחראית לחצי מעליית ערכו של הביטקוין ב-2017.
מחירו של המטבע נפל ל-0.88 דולר ב-15 באוקטובר 2018 בשל סיכון אשראי שנוצר לאחר שסוחרים בביטפינקס החליפו סכום מטבעות טתר גבוה בתמורה לביטקוין, ובכך העלו את מחירו.
סוכנות הידיעות בלומברג דיווחה ב-20 בנובמבר אותה שנה כי חוקרים פדרליים בוחנים את האפשרות שמטבעות טתר שומשו בכדי לשנות את ערכו של הביטקוין.
התובעת הכללית של מדינת ניו יורק לטישה ג'יימס הגישה תביעה נגד ביטפינקס באפריל 2019 בגין שימוש ברזרבת הגיבוי של טתר על מנת לכסות הפסדים בגובה 850 מיליון דולר.
לפי התביעה לא הצליחה החברה להשיג יחסים בנקאיים נורמלים ולכן הפקידה יותר ממיליארד דולר באמצעות מערכת תשלומים פנמית בבעלות תאגיד קריפטו קפיטל.
הכספים עורבבו לכאורה בין הון החברה ובין הפקדות הלקוחות, ולא נחתם כל חוזה בין החברה לקריפטו קפיטל.
בהסדר שנחתם בפברואר 2021 הסכימו ביטפינקס וטתר לשלם קנס בגובה 18.5 מיליון דולר.
מחקר שנערך על ידי ג'ון מ.
גריפין ואמין שמס ב-2018 מציע כי תנועות מסחר המערבות סכומי תטר גבוהים והעברות אשר התרחשו על פלטפורמת ביטפינקס, היו אחראיות למחצית מעליית ערכו של מטבע הביטקוין ב-2017.
כתבי סוכנות הידיעות בלומברג אשר בדקו האשמות שהועלו כנגד מניפולציית מחירים על גבי זירת המסחר של חברת קראקן מצאו ראיות התומכות בהאשמות אלו; הוראות מסחר קטנות וגדולות הגורמות לעליית ערכם של נכסים ומטבעות מבוזרים, וכן "הוראות מסחר בגדלים ספציפיים, רבות מהן עד לרמת מספרים עשרוניים, כאשר חלקן חוזרות בדפוס עקבי".
ייתכן כי הוראות אלו שימשו כסימנים ללקוחות או בוטים המלבינים מסחר.
על פי האתר הרשמי של טתר, מטבעות חדשים מונפקים בתמורה לרכישות באמצעות דולרים, או נפדים על ידי זירות מסחר ושותפים מוסמכים אשר אינם מבוססים בארצות הברית.
העיתונאי ג'ון אוונס מסר כי לא הצליח למצוא דוגמאות פומביות לרכישות של מטבעות טתר חדשים ב-2018.
מנכ"ל ביטפינקס וטתר, ואן דר ולדה, הכחיש את ההאשמות שהופנו כלפי החברות בגין מניפולציית מחירים; "ביטפינקס וטתר אינן, ומעולם לא היו, מעורבות בשום צורה במניפולציית שוק או מחירים.
הנפקת מטבעות טתר אינה יכולה לשמש בכדי להעלות את מחיר הביטקוין או כל מטבע אחר הנסחר בביטפינקס".
צו זימון משפטי הוגש בפני טתר וביטפינקס ב-6 בדצמבר 2017 בידי הסוכנות למסחר בנגזרים של ארצות הברית.
צו דומה נשלח לאודיטור של טתר, חברת פרידמן (שותפות מוגבלת).
באותה תקופה דווח כי בנק נובל בפוארטו ריקו ניהל את הפעילות הכספית של חברת תטר ובשל כך השתמש בשירותי המשמורת של בנק ניו יורק מלון.
נכון לאוקטובר 2018, הציע הבנק את עצמו למכירה ועצר כל קשר עסקי עם טתר, ביטפינקס או בנק ניו יורק מלון.
אף על פי שביטפינקס אינה מחזיקה בשירותים הבנקאיים הנחוצים בכדי לקבל הפקדות כספיות של דולרים אמריקאים, הכחישה את היותה פושטת רגל.
חברת טתר הודיעה על הקמת שותפות עסקית חדשה עם בנק דלטק המבוסס באיי הבהאמה בנובמבר 2018, ופרסמה מכתב מידי הבנק המצהיר על הפקדה שנעשתה בידיה בגובה 1.8 מיליארד דולר.
דובר הבנק סירב להתייחס לנושא כשנשאל על כך בידי כתבי בלומברג.
במהלך חקירה שנערכה על ידי הסוכנות למסחר בנגזרים ומחלקת המשפטים של ארצות הברית בדבר מניפולציית מחירים עזב פיל פוטר, מנהל אסטרטגי בכיר בביטפינקס וסמנכ"ל בטתר לימיטד, את משרותיו בחברות אלו ב-2018. סוכנות בלומברג מסרה כי ב-20 בנובמבר הודיעו הרשויות על המשך החקירה אשר תתמקד בטתר ובביטפינקס.
חברת טתר מסרה כי בכוונתה לשמור את כל הכספים המתקבלים בידיה על מנת שתוכל לפדות את המטבעות המבוזרים שמסרה ללקוחותיה על פי דרישתם, על אף שכשלה לפדות את כל הבקשות שהוגשו בפניה ב-2017. החברה הציעה לחשוף את כל החזקות הגיבוי שלה באמצעות תשקיף חיצוני, אולם טרם עשתה זאת.
בינואר 2018 הודיעה כי הקשר העסקי עם אודיטור החברה תם.
ב-19 בדצמבר הודיעה החברה כי השיבה את המסחר במטבעותיה על כנו וכי תתחיל לטפל בהוראות מסחר ממתינות.
מבקר אינטרנטי העונה לכינוי "Bitfinex'ed" העלה מספר שאלות בנוגע לקשר הקיים בין החברות ביטפינקס וטתר ב-2017, והאשים את ביטפינקס ב"הנפקת מטבעות קסם מתוך האוויר".
בספטמבר אותה שנה פרסמה טתר תזכיר מידי משרד רואי חשבון המצהיר כי המטבעות המונפקים בידיה מגובים באופן מלא ומוחלט באמצעות רזרבת דולרים אמריקאיים.
עם זאת, עורך הדין לואיס כהן מסר בניו יורק טיימס כי הדרך בה התזכיר מנוסח אינה מחייבת או מוכיחה באופן מלא כי המטבעות אכן מגובים.
ב-15 באוקטובר 2021 פורסם כי חברת טתר תשלם קנס בסך 41 מיליון דולר לסוכנות למסחר בנגזרים של ארצות הברית בגין מסירת טענות שווא המטעות באמירתן כי מטבעותיה של החברה מגובים באופן מלא על ידי רזרבת דולרים.
ב-19 באוקטובר הציעה חברת המחקר הפיננסי הינדנבורג פרס כספי בסך מיליון דולר עבור כל מידע אמיתי המשקף את ביטחונותיה והפקדותיה של טתר, או כל פרט אחר אשר עשוי להוכיח האם נכסיה באמת מגובים.
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב חשוון היא פרשת וירא, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת לך לך אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת.
ה'מ"ו – עלילת דם במינכן, יהודים רבים נרצחו על קידוש השם
ה'נ"ט – יהודי היילברון נרצחו בטבח כחלק מפרעות רינדפלייש
ה'תרנ"ט – בנימין זאב הרצל, "חוזה המדינה", ביקר בירושלים ונפגש עם הקיסר הגרמני וילהלם השני ליד מקוה ישראל, במטרה לקדם את רעיון "ארץ ישראל ליהודים"
ה'תשי"ב – חברת האוטובוסים אגד מוקמת ממספר חברות תחבורה
ה'תש"ן – איחוד גרמניה: נפילת חומת ברלין
ה'תשנ"ו – נרצח ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין
ה'תשס"ד – חשיפת "פרשת רמדיה": משרד הבריאות מודיע כי הגורם לתחלואה הקשה והמסתורית של תינוקות ברחבי הארץ הוא מחסור בתיאמין (ויטמין B1) בתחליף החלב הצמחי של חברת רמדיה
ה'תר"ד – חיים פרס, חוקר הלשון העברית וממחיי השפה, עורך כתב העת הירושלמי שערי ציון.
ה'תרל"א – לורד הרברט לואיס סמואל, הנציב העליון הראשון של בריטניה בארץ ישראל (נפטר ב-ה'תשכ"ג)
ה'תרע"ה – רבי משה טייטלבוים, האדמו"ר של חסידות סאטמר (נפטר ב-ה'תשס"ו)
ה'תרמ"א – זאב ז'בוטינסקי, ראש בית"ר, מצביא האצ"ל ונשיא הצה"ר (נפטר ב-ה'ת"ש)
ה'תשט"ז – ביל גייטס, יזם אמריקאי שנחשב לאדם העשיר בעולם
ה'תשי"ב – פיני גרשון, כדורסלן ומאמן כדורסל ישראלי
ה'תקמ"ט – רבי זאב וולף קיציס ממז'יבוז', תלמיד הבעל שם טוב.
ה'תרכ"ו – רבי נחום לעווי משאדיק, רב בשאדיק שבפולין וראש כולל פולין בירושלים.
ה'תרל"ה – אברהם גייגר, ממייסדי היהדות הרפורמית ואבות חכמת ישראל, ראש בית המדרש הגבוה למדעי היהדות.
ה'תרע"ג – יואל משה סלומון, שד"ר ועיתונאי בן היישוב הישן, ממובילי היציאה מן החומות וממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה.
ה'תרע"ט – הרב משה הלברשטאם משינאווא.
ה'תשנ"ב – הרב יהודה צדקה, ראש ישיבת פורת יוסף ורב בולט במגזר החרדי-ספרדי, ממקימי רשת החינוך מעיין החינוך התורני.
ה'תשנ"ו – נרצח יצחק רבין, ראש ממשלת ישראל והרמטכ"ל השביעי של צבא ההגנה לישראל.
ה'תשע"ב – שמואל בן ארצי, סופר, משורר ואיש חינוך, אביה של אשת ראש ממשלת ישראל שרה נתניהו וחמיו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
י"א בחשוון – י"ג בחשוון
ה'תש"ה – השחיטה הראשונה בגרמניה אחר השואה, מבוצעת במחנה העקורים ברגן-בלזן על ידי הרב שלמה זאב צווייגענהאפט
ה'תש"ם – הוקמה ההתנחלות כוכב השחר שבמזרח בנימין
ה'תשמ"ג – הוקמה ההתנחלות סוסיא שבדרום הר חברון
ה'תשס"ג – פיגוע התאבדות של החמאס בטרמפיאדה ליד בסיס צריפין (9 נרצחים)
ה'תפ"ט – משה מנדלסון, הוגה דעות יהודי ואבי תנועת ההשכלה (נפטר ה'תקמ"ו)
ה'תרמ"ב – סמואל גולדווין, מפיק סרטים (נפטר ב-ה'תשל"ד)
ה'תרס"ח – עלי שכטמן, סופר יהודי, מחשובי סופרי היידיש (נפטר ב-ה'תשנ"ו)
ה'תרע"ו – חיים לנדאו, חבר אצ"ל וחבר הכנסת מטעם תנועת החרות
ה'תרפ"א – משה שמיר, סופר, מחזאי, פובליציסט, חבר הכנסת ואיש ציבור ישראלי (נפטר ה'תשס"ד)
ה'תרצ"ח – הרב מרדכי שיינברגר, מקובל ומחבר ספרים תורניים רבים, ממנהיגי ציבור חסידות אשלג
ה'תשט"ו – הרב יהודה גלעד, ראש ישיבת מעלה גלבוע, רב הקיבוץ לביא וחבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת מימד
ה'תשל"ה – הרב חגי לונדין, ר"מ בישיבת אפיקי דעת שדרות, ממקימי ארגון קהלים, מרצה ליהדות, ראש בית המדרש בקריה האקדמית אונו, ומחבר ספרי ביאור לכתבי הראי"ה קוק וספרים נוספים.
ה'תשס"א – יעל שלביה, דוגמנית ושחקנית ישראלית
– רבי שמעון בן הרא"ש במגפה בטולדו
ה'תקפ"ז – רבי שמחה בונם מפשיסחה (נולד בה'תקכ"ה)
ה'תקפ"ח – רבי משה אליקים בריעה הופשטיין מקוזניץ.
ה'תרכ"ה – רבי אלעזר שפירא מלנצהוט (נולד בה'תקס"ח)
ה'תרמ"ה – הרב זאב נחום בורנשטיין, רבה של ביאלה.
ה'תרפ"ז – הרב ישראל אבא ציטרון, רבה השני של פתח תקווה (נולד בה'תרמ"א).
ה'תשס"ג – אדוארד טלר, פיזיקאי יהודי אמריקאי ממוצא הונגרי, "אבי פצצת המימן" (נולד ב-ה'תרס"ח)
י"א באלול – י"ג באלול
בקרב עדות החסידים, מכונה יום זה בשם "שם ה'" (או ביידיש: גאטס נאמען).
הימים שבין יום כיפור לסוכות
ה'תש"ב – מלחמת העולם השנייה – תחילת הקרב על מוסקבה
ה'תש"ז – 11 יישובים חדשים עולים על הקרקע בנגב, מהלך לילה אחד, במבצע שמכונה "11 הנקודות בנגב"
ה'תש"ט – הוקם חיל הקשר בצה"ל (כיום חיל התקשוב)
ה'תשל"ג – מעטפת נפץ נשלחת לשגרירות ישראל בלונדון והורגת דיפלומט
ה'תשנ"ז – היום בו מנהרת החשמונאים חוברה למנהרות הכותל, מעשה שהיווה סמן לפתיחת מהומות מנהרת הכותל בימים שלאחר מכן
ה'תשס"ד – אחמד קריע ("אבו עלאא") נכנס לתפקיד ראש הממשלה ברשות הפלסטינית
ה'תר"ך – אלפרד דרייפוס, קצין צבא יהודי צרפתי, גיבורה של פרשת דרייפוס (נפטר בה'תרצ"ה)
ה'תרע"ט – חיים הרצוג, הנשיא השישי של מדינת ישראל (נפטר בה'תשנ"ז)
ה'תרפ"ה – הרב דוד משה רוזנבוים, האדמו"ר מקרעטשניף (נפטר בה'תשכ"ט)
ה'תשי"א – לימור לבנת, פוליטיקאית ישראלית
ה'תשל"ד – שלומי סרנגה, זמר ישראלי
ה'תשל"ד – סיגל אבין, תסריטאית, מחזאית, במאית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית
ה'תשל"ו – גל פרידמן, גולש, הישראלי הראשון שזכה במדליית זהב באולימפיאדה
– מר בר רב אשי, ראש ישיבת סורא, מאחרוני האמוראים בבבל.
ה'תקכ"ט – רבי אברהם אביש מפרנקפורט, מרא דאתרא ואב"ד בליסא ובפרנקפורט, התפרסם בפרשת הגט מקליווא.
ה'תרס"ד – רבי יוסף זכריה שטרן, רב בשאוולי, ומחבר הספר "זכר יהוסף".
ה'תש"ב – מנחם אוסישקין, ממנהיגי הציונות וראש הקק"ל (נולד ה'תרכ"ג)
ה'תשנ"ח – הרב פרופ' יצחק אשר טברסקי, האדמו"ר מטולנא ופרופסור לספרות עברית ולפילוסופיה באוניברסיטת הרווארד
ה'תשס"ג – הרב פרץ מימון רב ממוצא תוניסאי, רב המושב גילת ורב אזורי של מושבי האזור מרחבים (נולד כ"א בתשרי ה'תרע"ח)
ה'תשס"ו – דניאל רוזוליו, ממנהיגי התנועה הקיבוצית וחבר הכנסת מטעם המערך השני (נולד ה'תרפ"ז)
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב כסלו היא פרשת וישלח, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת ויצא אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת.
מיוחס לתאריך סיום כתיבת התלמוד הבבלי
ה'תש"א – אוניית המעפילים "סלבדור" התנפצה אל הסלעים בים השיש ליד סיליבריה, בדרכה לארץ ישראל.
ה'תשנ"א – מועצת הביטחון של האו"ם מקבלת את החלטה 678, ובה אולטימטום לעיראק להסיג את כוחותיה מכווית עד כ"ט בטבת ה'תשנ"א
התש"ף – פיגוע הטרור במכולת הכשרה בג'רזי סיטי
ה'תרע"ח – הרב יוסף קאפח, חבר בית דין ומגדולי מפרשי הרמב"ם (נפטר ב-ה'תש"ס)
ה'תשט"ז – שרי, זמרת ישראלית
ה'תשט"ז – פאינה קירשנבאום, חברת כנסת מישראל ביתנו וסגנית שר הפנים
ה'תשכ"ז – אורנה בנאי, שחקנית וקומיקאית ישראלית
ה'תשכ"ז – רענן שקד, עורך, עיתונאי, תסריטאי וסופר ישראלי
ה'תשל"ח – יואב אליאסי המכונה "הצל", זמר וראפר ישראלי
– רבי שלמה לוריא, מגדולי פוסקי ההלכה ופרשני התלמוד בפולין, הידוע בכינויו מהרש"ל.
ה'תקי"ז – רבי יצחק למפרונטי, מחבר האנציקלופדיה ההלכתית "פחד יצחק" (נולד ב-ה'תל"ט)
ה'תר"א – רבי אברהם דב אוירבך מאוורוטש, מחבר ספר "בת עין" על התורה (נולד ב-ה'תק"כ)
ה'תש"ב – רבי מנחם בנימין פומרנץ, רבן של הקהילות הענריקוב ודלוגושיודלו (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשנ"ד – הרב יהושע משה אהרונסון, רב בקאנין ובסאניק שבפולין, מחבר השו"ת "ישועות משה" (נולד ב-ה'תר"ע)
ה'תשס"ג – אבא אבן, דיפלומט ומדינאי ישראלי (נולד ב-ה'תרע"ה)
ה'תשס"ו – אברהם מלמד, חבר הכנסת (נולד ב-ה'תרפ"ב)
ה'תשפ"ג – הרב מרדכי שטרנברג, ראש ישיבת הר המור מאז הקמתה בשנת ה'תשנ"ח, קודם לכן שימש ר"מ בישיבת מרכז הרב (נולד ב-ה'תש"ח)
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב טבת היא, ברוב השנים, פרשת ויחי.
אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא או השג) פרשת בר המצוה היא פרשת שמות.
(לפי המקרא והמסורת היהודית) – יחזקאל מתנבא על חורבן מצרים ().
ה'תרצ"ז – ארטורו טוסקניני מנצח על קונצרט הבכורה של התזמורת הסימפונית הארצישראלית, לימים התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
ה'תשכ"ט – שני הרוגים ועשרות פצועים במטח הקטיושות הראשון לעבר קריית שמונה.
ה'תרפ"ג – מארק אדלמן, ממנהיגי מרד גטו ורשה (נפטר בה'תש"ע)
ה'תרצ"ט – אריק איינשטיין, זמר ישראלי (נפטר בה'תשע"ד)
ה'תש"ב – הרב שלמה שלוש, רבה הראשי של חיפה (נפטר בי"ב בחשון ה'תשע"ה)
ה'תשל"ו – חנוך דאום, עיתונאי וסופר ישראלי
ה'תקמ"א – רבי משה מרגלית, רב ליטאי, ומחבר "פני משה", מחשובי הפירושים לתלמוד הירושלמי.
ה'תקס"ו – רבי משה מפשוורסק, מחבר "אור פני משה"
ה'תר"ל – רבי אלכסנדר זוסמן אדלר, רב אורתודוקסי גרמני, רבה של קהילת יהודי ליבק-מויסלינג, וחבר מועצת העיר ליבק.
ה'תשי"ד – רבי מרדכי חיים סלאנים קסטלניץ מטבריה, מנהיג חסידי סלונים.
ה'תשס"ז – טדי קולק, ראש עיריית ירושלים בין השנים ה'תשכ"ז–ה'תשנ"ג.
ה'תשס"ח – סעדיה מרציאנו, מראשי הפנתרים השחורים וחבר הכנסת.
ה'תש"ע – רבי אברהם גולדמן, האדמו"ר מזוועהיל.
י"א בטבת – י"ג בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"א שבט היא, ברוב השנים, פרשת בשלח.
אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא או השג) פרשת בר המצווה היא פרשת יתרו.
ה'תרפ"ט – נפתח הסניף הראשון של רוטרי ישראל
ה'תרצ"ו – דוד פרנקפורטר מתנקש בחייו של הדיפלומט הנאצי הבכיר וילהלם גוסטלוף בדאבוס שבשווייץ
ה'תש"ה – השואה: מתחילה צעדת המוות ממחנה הריכוז שטוטהוף
ה'תש"ח – נפילת שבעת הנוטרים
ה'תש"ט – מנורת שבעת הקנים, בעיצוב האחים שמיר, נבחרת כסמל מדינת ישראל
ה'תשי"א – (ליל י"א שבט) – רבי מנחם מנדל שניאורסון מוכתר לאדמו"ר השביעי של חסידות חב"ד
ה'תשע"ג – הבחירות לכנסת התשע עשרה
ה'תקצ"ח – הרב ישראל מאיר הכהן, "החפץ חיים" (נפטר ה'תרצ"ג)
ה'תרי"ג – הרב משה גרינוולד, רב בחוסט שבהונגריה, אבי שושלת חסידות פאפא ומחבר שו"ת "ערוגות הבושם" (נפטר ז' באב ה'תר"ע)
ה'תרנ"א – הרב ישעיהו שפירא או האדמו"ר החלוץ, מנהיג ורב ציוני (נפטר בה'תש"ה)
ה'תרפ"ו – שושנה ארבלי-אלמוזלינו, שרת הבריאות וחברת הכנסת מטעם המערך
ה'תש"ז – מייק בראנט, זמר ישראלי נפטר ה'תשל"ה)
ה'תש"ך – עופר שלח, עיתונאי ישראלי וחבר כנסת
ה'תש"ם – יעל בר זוהר, ושחקנית
ה'ת"ם – נתן העזתי, נביאה של התנועה השבתאית.
ה'תשנ"ד – בני אמדורסקי, שחקן וזמר (נולד ה'תרצ"א).
ה'תשס"ח – עוזי כהן פעיל פוליטי בליכוד ובעיר רעננה.
ה'תשס"ט – הרב נח וינברג, מראשי תנועת החזרה בתשובה מייסד וראש ישיבת אש התורה.
י' בשבט – י"ב בשבט
בזמני קדם היו בני הכפרים יכולים להקדים את קריאת המגילה ליום זה אם הוא חל ביום הכניסה (ימי שני וחמישי בהם היו בני הכפרים מגיעים אל העיר המחוזית, לצורכי מסחר או ענייני מינהל), דהיינו כשפורים דפרזים חל ביום רביעי או ביום השבת.
יום חנוכת בית המקדש השני שבנה הורדוס
ה'תש"ב – תחילת הקמתו של מחנה ההשמדה סוביבור
ה'תש"ח (אדר א') – חיילים בריטים מפוצצים מכונית תופת ברחוב בן-יהודה בירושלים ומביאים למותם של 54 אנשים ולפציעתם של 130
ה'תש"ח (אדר א') – מוקמת חטיבת גולני
ה'תשי"ד (אדר ב') – טבח מעלה עקרבים
ה'תשנ"ב (אדר א') – צה"ל מחסל את עבאס מוסאווי, מזכ"ל החזבאללה, לאחריו יתמנה לתפקיד חסן נסראללה
ה'תשנ"ב (אדר ב') – הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה: 22 הרוגים ו-252 פצועים בפיצוץ מכונית תופת מול שגרירות ישראל בבואנוס איירס, על ידי ארגון הג'יהאד האיסלאמי
ה'תשנ"ו – 20 הרוגים בפיגוע התאבדות של חמאס באוטובוס מספר 18 בירושלים
ה'תשס"א – אריאל שרון מציג את ממשלתו בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל
ה'תשע"ה – נאום בנימין נתניהו בקונגרס
ה'ר"ל – אליהו בחור בלשן עברי וחוקר המסורה בתקופת הרנסאנס, ומראשוני הכותבים ספרות ביידיש (נפטר ה'ש"ט)
ה' תרמ"ד - הרב ד"ר אברהם יעקב מרק רב אוסטרי ורומני כיהן כרב הראשי של צ'רנוביץ ויהודי בוקובינה (נפטר י"ג בתמוז ה'תש"א)
ה'תרס"ג – הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (מבוסטון) (נפטר ה'תשנ"ג)
ה'תרצ"ט – אדיר זיק, שדרן רדיו ועיתונאי ישראלי (נפטר ה'תשס"ה)
ה'תש"ט – זאב בילסקי, ראש עיריית רעננה וחבר הכנסת
ה'תשי"ב – עמיר פרץ, יו"ר מפלגת העבודה, שר הביטחון ושר הכלכלה
ה'תשי"ט (אדר ב') – אברהם פריד, זמר חסידי אמריקאי
ה'תשכ"ו – עדי גורדון, כדורסלן ישראלי
ה'תשכ"ז – אבי גבאי, שר להגנת הסביבה ויו"ר מפלגת העבודה
ה'תשל"ג (אדר א') – ליאון רוזנברג, שחקן ישראלי
ה'תשל"ז – יוני שלמה, זמר חסידי צרפתי-ישראלי
ה'תשל"ט – קרן פלס, זמרת ישראלית
ה'שע"ב (אדר ב') – רבי יעקב קאשטרו (מהריק"ש), מגדולי הפוסקים ביהדות מצרים, ומחבר "ערך לחם" על השולחן ערוך.
ה'תרכ"ב (אדר ב') – רבי וידאל קואינקה, מקובל, מחכמי ישיבת המקובלים בית אל (נולד ה'תקנ"ה)
ה'תר"ע (אדר א') – רבי אברהם בורנשטיין, האדמו"ר מסוכטשוב בעל ה'אבני נזר'
ה'תרע"ט – הרב אלתר טפליקר, רבי משה יהושע בזשיליאנסקי
ה'תש"ד – עמנואל רינגלבלום, היסטוריון ופוליטיקאי יהודי-פולני (נולד ה'תרס"א)
ה'תשט"ו (אדר א') – רבי ישעיהו חשין, מרבני היישוב הישן בירושלים.
ה'תשי"ז (אדר ב') – ישראל קסטנר, חבר ועד ההצלה בבודפשט בזמן השואה (נולד ה'תרס"ו)
ה'תשל"ז – הרב יוסף אדלר, הרב מטורדה וחבר מועצת גדולי התורה
ה'תשל"ח (אדר ב') – יצחק הירשברג, מורה ומתרגם ישראלי (נולד ה'תרס"ז)
ה'תש"ם – יגאל אלון, מפקד הפלמ"ח, מראשי תנועת העבודה, ראש ממשלת ישראל בפועל, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נולד ה'תרע"ט)
ה'תשנ"ח – הרב חיים דוד הלוי, הרב הראשי לתל אביב-יפו (נולד תרפ"ד)
ה'תשנ"ט – ארז גרשטיין, מפקד חטיבת גולני ויחידת הקישור ללבנון (נולד ה'תש"ך)
ה'תשס"ה (אדר ב') – רבי נפתלי צבי הלברשטאם, האדמו"ר מבאבוב
התשע"ד (אדר ב') – מאיר הר ציון, לוחם קומנדו ישראלי
ה'תשפ"ג – פרופסור שלום רוזנברג, פילוסוף והוגה דעות, חוקר פילוסופיה יהודית והפילוסופיה של הדת
י"א באדר – י"ג באדר
ה'תרפ"ז – רעידת אדמה שמרכזה באזור יריחו בעוצמה של 6.2 בסולם ריכטר; 300 הרוגים
ה'תרפ"א – חנה סנש, משוררת יהודייה וצנחנית בשירות הצבא הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה (הוצאה להורג ב-ה'תש"ה)
ה'תשי"ט – הרב אבי רט, איש חינוך, מרצה ליהדות ואיש תקשורת ישראלי
ה'תשכ"ז – יעל אבקסיס, שחקנית, דוגמנית ומנחה ישראלית
ה'תשכ"ט – יניב פולישוק, שחקן, תסריטאי ובדרן ישראלי
ה'תשל"ב – יובל שם-טוב, שחקן וכוכב ילדים המשחק את דמותו של "יובל המבולבל"
ה'ש"ע – רבי יצחק חיות, רב וראש ישיבה בפראג ובפרוסטיץ.
ה'תקצ"א – רבי צבי הירש מזידיטשוב, האדמו"ר הראשון ומייסדה של חסידות זידיטשוב
ה'תרי"ב – הרב אהרן משה טויבש, רב ביאס ומחבר הספר "קרני ראם" (נולד ב-ה'תקמ"ז)
ה'תרל"ו – הרב אברהם נפתלי הרץ ינר, רב בקרקוב (נולד ב-ה'תקס"ו)
ה'תרצ"ה – אלפרד דרייפוס, קצין צבא צרפתי יהודי (נולד ב-ה'תר"ך)
ה'תש"א – הרב אלחנן וסרמן, מגדולי הרבנים החרדים באירופה בין מלחמות העולם ומחבר "קובץ שיעורים" על הש"ס, נספה בשואה (נולד ב-ה'תרל"ה)
ה'תש"א – הרב יהודה לייב צירלסון, הרב הראשי של חבל בסרביה ושל העיר קישינב שבמולדובה, נהרג בהפצצה של הגרמנים במלחמת העולם השנייה (נולד ב-ה'תר"ך)
ה'תשי"ז – שלום אש, סופר יהודי פולני (נולד ב-ה'תרמ"א)
י' בתמוז – י"ב בתמוז
פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"א בניסן היא בחלק מהשנים הפשוטות פרשת צו, בשנים פשוטות מקביעות (הכז, גכה, בשה) פרשת בר המצוה תהיה חול המועד פסח.
בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, בשנים מקביעות (בחה, בשז, גכז, זשה) היא חול המועד פסח, בשנים מקביעות (זחג) פרשת בר המצוה תהיה פרשת מצורע, בשנים מקביעות (החא והשג) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות
קורבן פגעיאל בן עכרן נשיא שבט אשר
ה'תקנ"ט – מסע נפוליון בארץ ישראל: קרב תבור מסתיים בניצחונו נפוליאון על העות'מאנים
ה'תר"ן – נטבע המונח "ציונות" על ידי הוגה הדעות הציוני נתן בירנבוים
ה'תרצ"ג – פרסום החוק האנטי-יהודי הראשון בגרמניה הנאצית – הגבלת שיעור הסטודנטים היהודים במוסדות השכלה גבוהה (נומרוס קלאוזוס) וסילוק היהודים משירות המדינה
ה'תשמ"ד – בפעולת חילוץ של אוטובוס קו 300 שנחטף יום קודם, נהרגת אחת החטופות ושניים מהחוטפים.
שני מחבלים אחרים שהוצאו חיים מהאוטובוס, מוצאים להורג על ידי אנשי השב"כ
ה'תשע"ה – השבעת הכנסת העשרים
ה'תרכ"ה – רבי אלימלך לאווי (הראשון) מחסידות טאש (נפטר בה'תש"ג)
ה'תרס"ב – הרבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השביעי מחב"ד – לובביץ' (נפטר בה'תשנ"ד)
ה'תרפ"ד – הרב שלמה מיידנצ'יק, יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל יו"ר ועד כפר חב"ד.
ה'תש"ד – יהודית נאות, חברת הכנסת ושרה בממשלת ישראל (נפטרה בה'תשס"ה)
ה'תש"ז – ציפי שביט, שחקנית וזמרת ישראלית
ה'תשט"ו – אורי גבריאל, שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי
ה'תש"ך – דוד ביטן, חבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד
ה'תשכ"ח – איתמר שמעוני, ראש עיריית אשקלון
ה'תשל"ה – עדי אשכנזי, שחקנית וקומיקאית ישראלית
ה'תש"ם – מיקי זוהר, חבר הכנסת ופוליטיקאי ישראלי
ה'תשמ"ו – תום אבני, שחקן ומדבב ישראלי
ה'ש"ץ – ר' ישעיה הלוי הורוביץ, השל"ה הקדוש
ה'תקצ"ט – רבי שלמה זלמן ליפשיץ, הרב הראשי הראשון של ורשה, מחבר שו"ת 'חמדת שלמה'.
ה'תרצ"ב – פטריק גדס, ביולוג ואדריכל סקוטי, תכנן את רחובות העיר תל אביב בראשית דרכה (נולד בה'תרט"ו)
ה'תשי"ז – יואל מסטבוים, סופר ישראלי מתל אביב
י' בניסן – י"ב בניסן
היום העשרים ושבעה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
ג'תתכ"ח – כיבוש החומה השנייה של ירושלים בידי טיטוס.
ה'תר"ע – שמה של אחוזת בית מוחלף לתל אביב
ה'ת"ש – השואה: מוקם מחנה השמדה אושוויץ
ה'תש"ח – אח"י אילת (א-16), הספינה הראשונה של חיל הים הישראלי, עוזבת לראשונה את נמל חיפה
ה'תש"ט – מדינת ישראל מתקבלת כחברה באומות המאוחדות
ה'תשכ"ז – האו"ם נענה לדרישת נאצר לפינוי כוחותיו מסיני ורצועת עזה
ה'תשל"ב – אבי נמני, כדורגלן
ה'תק"מ – רבי זרח איידליץ, דיין, דרשן וראש ישיבה בפראג, מחבר הספר "אור לישרים" (נולד ה'תפ"ה).
ה'תקנ"ד – רבי ישעיה מדינוביץ, עורך ספר צוואת הריב"ש, תורת החסידות של הבעש"ט ותלמידו המגיד ממזריטש.
ה'תרמ"ז – הרב אברהם יוסף אש, מייסד ורב בית המדרש הגדול בניו יורק (נולד בה'תקע"ג).
ה'תרס"ח – רבי מסעוד אבוחצירא, מרבני מרוקו, אביו של הבאבא סאלי.
ה'תש"ה – הרב אברהם שלמה לויסון, מרבני הולנד בתקופת השואה, (נולד בד' בסיוון ה'תרס"ב).
ה'תשל"ט – חביב אלקאניאן, יושב ראש הקהילה היהודית באיראן במהלך שנות ה-60 וה-70, הוצא להורג לאחר המהפכה האיראנית.
ה'תש"פ – הרב נחום אליעזר רבינוביץ', ראש ישיבת ההסדר ברכת משה, פוסק הלכה ומחבר "יד פשוטה" על משנה תורה לרמב"ם.
י"א באייר – י"ג באייר
ה'תרע"ב – ייסוד אגודת ישראל בקטוביץ
ה'תרפ"ד – נוסדה בני ברק
ה'תשנ"א – מתחיל מבצע שלמה להעלאת יהודי אתיופיה לארץ.
ה'תשנ"ו – מתקיימות הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה
ה'תשס"א – הפיגוע בדולפינריום: 21 הרוגים בפיגוע התאבדות בדולפינריום בתל אביב
ה'תשס"ג – הפיגוע בקו 14א: 17 הרוגים בפיגוע התאבדות בקו 14 בירושלים
ה'תשע"ג – הרצח בסניף בנק הפועלים בבאר שבע
ה'תרכ"ד – רבי זליג ראובן בנגיס, כיהן כרב בבלארוס ולאחר מכן גאב"ד העדה החרדית בירושלים.
ה'תשי"ט – יונתן מילר, מוזיקאי ישראלי
ה'תרע"ט – הרב שמואל רוזנברג, רב באונסדורף שבסלובקיה, נודע במשנתו החריפה נגד התנועה הציונית (נולד ב-ה'תר"ב)
ה'תרצ"ב – הרב ד"ר דוד יעקב הלוי סג"ל סימונסן רבה הראשי של דנמרק, ביבליופיל (נולד ז' באדר ב' ה'תרי"ג)
ה'תרצ"ב – מארי יחיא יצחק הלוי, רבה הראשי של תימן (נולד ב-ה'תרכ"ז)
ה'תש"ד – הרב מרדכי בריסק, רב בטושנאד שבטרנסילבניה, חיבר את שו"ת מהר"ם בריסק, נספה בשואה (נולד ב-ה'תרמ"ו)
ה'תשמ"ט – הרב יצחק יעקב וייס, רבה של העדה החרדית (נולד ב-ה'תרס"א)
ה'תשמ"ט – רבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב, אדמו"ר משושלת דז'יקוב-רופשיץ (נולד ב-ה'תרס"ה)
י' בסיוון – י"ב בסיוון
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ב אב היא, ברוב השנים, פרשת ואתחנן.
אולם אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא ביום חמישי (שנים מקביעויות זשה, בחה, בשה וגכה), פרשת בר המצווה היא פרשת עקב.
ה'נ"ח – פרעות רינדפלייש: בתום מצור בן שלשה ימים, הסתיים טבח הקהילה היהודית ברוטנבורג על הטאובר.
ה'תרפ"ד – נוסדה המושבה מגדיאל
ה'תש"ד – אנה פרנק רושמת את הדף האחרון ביומנה
ה'תש"ז – יעקב וייס, מאיר נקר ואבשלום חביב, לוחמי אצ"ל שנתפסו במבצע הפריצה לכלא עכו, הועלו לגרדום
ה'תשמ"ד – נמצאה גופתו של החייל החטוף .
ה'תשס"ה – אשר וייסגן רצח 4 ערבים באזור תעשייה של ההתנחלות שילה על רקע הוצאתה לפועל של תוכנית ההתנתקות
ה'תרצ"ג – שלדון אדלסון, מקימו של ישראל היום
ה'תרצ"ז – הרב זלמן ברוך מלמד, פוסק הלכה, ראש ישיבת בית אל ורב שכונה ב' בבית אל.
ה'תרצ"ח – הרב משה מאיה, חבר מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס וחבר הכנסת מטעם ש"ס
ה'נ"ח – רבי מאיר הכהן מרוטנבורג, תלמיד מהר"ם מרוטנבורג ומחבר הגהות מיימוניות על משנה תורה לרמב"ם, נרצח בטבח רינדפלייש.
ה'תנ"ו – רבי ישראל סג"ל פרנקל, נדבן יהודי אוסטרי, מרא דאתרא, אב"ד וראש ישיבה.
כיהן ברבנות בגרמניה, מוראביה ובליטא
ה'תש"ז – יעקב וייס, אבשלום חביב ומאיר נקר, לוחמי האצ"ל, שהוצאו להורג.
ה'תשע"ט – הרב חיים (עזרא) כהן-פרחיה, מקובל ישראלי.
י"ב 528 (יחידת בקרה 528) הייתה יחידה של מערך הבקרה האווירית חיל האוויר הישראלי בדרום סיני.
היחידה נסגרה בשנת 1979, כחלק מפינוי חצי האי סיני, כתוצאה מהסכם השלום עם מצרים.
בשנת 2003 נפתחה מחדש בבח"א 10 בעובדה ושימשה כמרכז ההדרכה של מערך הבקרה ופיקוח הטיסה כולו.
בעת תרגילים של חיל האוויר כמו דגל כחול או תרגילים משותפים עם חיילות אוויר של מדינות אחרות, ניהלה היחידה את תחום הבקרה האווירית.
בשנת 2020, התמזגה לתוך מסגרת חדשה שהיא ביבו"פ 528 – בית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה.
הבסיס היה ממוקם על מצוק שרוחבו 20 מטרים ואורכו 150 מטרים בפסגת הר צפרא, כ-19 ק"מ דרום־מערבית לשדה אופיר.
בי"ב היה מוצב מכ"ם מדגם AN/TPS-43 וכן מכ"ם מדגם , שניהם בעלי כושר גילוי מטוסים במרחק של עד 300 ק"מ.
בבסיס הוצב קרון מבצעים שבו שתי עמדות בקרה וצג מכ"ם, קרון שירות טכני, שני גנרטורים, שני קרונות שינה (לבנים ולבנות), קרון מטבח, חדר אוכל וקרון שק"ם – מועדון.
הגישה אל ההר ברכב הייתה תלולה וקשה מאוד.
בסיס האם של חיילי היחידה היה בסיס חיל האוויר אופיר בשארם א-שייח', במרחק כ-30 ק"מ מההר.
חיילי הבסיס עלו להר למשמרות של 24 שעות.
בכל עת שהו בבסיס היחידה לא יותר משלושים חיילים, כולל קצינים (בקרי טיסה ומפקדי היחידה), עוזרי בקר, מוכמות (חיילות שעקבו אחר תצוגת המכ"ם, דיווחו לבקרים ותקשרו עם יחידות הבקרה האחרות ועם יחידת ההוקים שהגנה על האזור מתקיפה אווירית), טכנאי קשר, טכנאי גנרטורים וטבח.
בנוסף שהו על ההר אנשי מודיעין.
קווי טלפון של מרכזיית חיל האוויר אל הבסיס היו מוגבלים ולא אמינים.
ב-5 באוקטובר 1973, ערב יום הכיפורים, שררה השלווה הכללית שאפיינה את החיים בבסיס.
אמנם ערב קודם החיילים הדביקו נייר דבק על החלונות ובאותו יום באחת בצהריים הם ראו שנחתו בבסיס אופיר שני מטוסי נורד שהחזירו את אנשי הקבע שהיו בביתם.
באחת וחצי התקשרה אחת החיילות להוריה והתבשרה כי אביה נקרא למילואים.
שיחה זו נקטעה באמצע וזאת הייתה השיחה האחרונה שיצאה מצפרא.
ביום הכיפורים איישו את יחידת הבקרה 2 בקרים-קצינים וכ-20 חיילים: 5 מוכמות, שני עוזרי בקר, 5 טכנאי קשר ומכ"ם, 3 טכנאי גנרטורים והנהג.
המפקד התורן היה אמור לעבוד יחד עם שני קציני בקרה: מפקד תורן ובקר יירוט תורן.
עם תחילתה של מלחמת יום הכיפורים פתח חיל האוויר המצרי במתקפה רחבה על בסיסי צה"ל רבים.
י"ב 528 הייתה מעורבת, כיחידת בקרה, בקרב האוויר הראשון במלחמת יום הכיפורים, שבו הפילו שני מטוסי F-4 פנטום של חיל האוויר הישראלי שבעה מטוסי מיג של חיל האוויר המצרי שתקפו את האזור.
בתקיפה זו הופצצה סוללת ההוק של יטנ"מ 136 ויצאה מכלל פעולה.
חייל אחד נהרג ומספר חיילים נפצעו.
בהמשך אותו יום, בערך בשעה 21:00, שיגר מפציץ מדגם טופולב 16 שני טילי שיוט רוכבי מכ"ם מדגם "קלט" לעבר היחידה.
חיילי הי"ב שהבחינו ברשף הטילים המתקרב סברו שאלה הם מסוקי סער מצריים, דווחו על תנועת "מסוקים" בקשר וניסו להפנות אליהם מטוס פנטום שהיה בפטרול.
בחלוף כדקה טיל אחד התפוצץ באוויר.
הטיל השני ניהג עצמו אל האנטנות, התפוצץ והרג חמישה חיילים, שנשלחו למשמרת באנטנות ובגנרטורים.
לאחר הפיצוץ, נותק הקשר עם הי"ב.
הטנקים הגיעו לשער הבסיס בשעה 1:00 לערך רמסו את שער הבסיס ופתחו באש.
בשל צורתם זיהו אותם חיילי היחידה כטנקים מצרים וירו לעברם.
חיילי השריון סברו שהם מותקפים בידי הקומנדו המצרי שכבש את ההר והשיבו אש, שממנה נהרגו שני חיילי מילואים מיחידת האבטחה במקום.
חילופי האש המבולבלים הסתיימו לבסוף כאשר שמע מפקד היחידה – סרן אבי אמיתי (שהגיע ליחידה בשעה 6 בערב) את הטנקיסטים מדברים עברית הבין שהקרב מתנהל בין כוחות צה"ל שטועים בזיהוי הדדי.
המצרים לא הצליחו לחדור את קו הגבול באותן שתי התקפות ולאחר מכן ויתרו לחלוטין על תקיפות נוספות בחזית שארם א-שייח', שהפכה לחזית היחידה של צה"ל שלא נפרצה במלחמת יום הכיפורים.
היחידה נסגרה ב־1982 כחלק מפינוי סיני כתוצאה מהסכם השלום עם מצרים.
ב־2002 הוחלט להעביר את מרכז ההסמכה המתקדם ובקרי י"ב 503 לבסיס עובדה, והיחידה קיבלה את השם י"ב 528.
ביולי 2020 הוסבה היחידה לבית הספר לבקרה אווירית ופיקוח טיסה.
בזמני קדם היו בני הכפרים יכולים להקדים את קריאת המגילה ליום זה אם הוא חל ביום הכניסה, דהיינו כשפורים דפרזים חל ביום שלישי או ביום שישי
הקואליציה הבינלאומית למען זכויות העגונה הכריזה על יום זה כיום העגונה
– (לפי המסורת היהודית) – נס פורים, נקהלו היהודים בערי מדינות אחשוורוש והרגו את שונאיהם
– יום הניצחון של יהודה המכבי על צבאו של ניקנור בקרב חדשה.
לזכר הניצחון נקבע יום ניקנור.
ה'נ"ז (אדר ב') – בפוגרום נהרג משה בן אברהם מוירצבורג על קידוש השם.
ה'תשנ"א – מסתיימת מלחמת המפרץ: ג'ורג' בוש מכריז ש"כווית שוחררה" ומודיע על הפסקת אש
ה'תשנ"ו – 14 הרוגים בפיגוע התאבדות ליד דיזנגוף סנטר בתל אביב
ה'תרע"ב – אל מנספלד, אדריכל ישראלי, זוכה פרס ישראל לאדריכלות (נפטר ה'תשס"ד)
ה'תרפ"ד (אדר ב') – הרב אליהו שווי, ראש ישיבת פילדלפיה ונשיא מועצת גדולי התורה בארצות הברית (נפטר בה'תשס"ט).
ה'תש"א – הרב מרדכי שטיין, האדמו"ר מפאלטישאן
ה'תש"ב – מאיר אריאל, זמר ישראלי (נפטר בה'תשנ"ט)
ה'תש"ד – מיכאל איתן – חבר הכנסת מטעם הליכוד ושר בממשלת ישראל
ה'תשי"א (אדר ב') – נורית גלרון, זמרת ישראלית
ה'תשל"ו (אדר ב') – אמיר אוחנה, יושב ראש הכנסת, השר לביטחון פנים ושר המשפטים מטעם הליכוד
ה'תשמ"ב – גדעון אוקו, עיתונאי ישראלי
ד'תתקע"ז – רבי יהודה החסיד.
ה'תקמ"ח – הרב שלמה זלמן מוולוז'ין, מחבר, תולדות אדם.
ה'תר"ץ – הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג.
ה'תרנ"ד – רבי נחמן גולדשטיין, הידוע בשם "ר' נחמן מטשערין".
ה'תשכ"ב (אדר א') – ברונו ולטר, מנצח אוסטרי-יהודי (נולד ה'תרל"ו).