tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Fame (בעברית: תהילה) הוא סינגל שבוצע על ידי איירין קארה ויצא לאור בשנת 1980. השיר שימש כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "תהילה" ושל סרט הנושא אותו שם וזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
השיר יצא כסינגל הראשון מתוך הפסקול, Fame.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-4 במצעד הבילבורד הוט 100.
איירין קארה גילמה את התפקיד של קוקו הרננדז בסרט תהילה וביצעה את שיר הנושא של הסרט.
מילות השיר נכתבו על ידי דין פיצ'פורד והלחן על ידי מייקל גור.
בשנת 1981 השיר זכה בפרס האוסקר על הופעתו כשיר הנושא בסרט תהילה.
השיר היה גם לשיר הנושא של הסדרה תהילה ששודרה בין השנים 1982 ל-1987.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום הראשון בבריטניה.
בבריטניה נמכרו מן הסינגל מעל מיליון עותקים.
Fame הגיע למקום הראשון גם במצעדים באירלנד, ניו זילנד והולנד ולמקום השלישי בשוודיה ואוסטרליה.
Fantasy: Mariah Carey at Madison Square Garden הוא אלבום הווידאו הרביעי של הזמרת מריה קארי אשר מציג את הופעתה במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק ב-10 באוקטובר 1995. הוא יצא לאור בפורמט VHS ב-4 במרץ 1996 על ידי קולומביה רקורדס ובסוף 2004 גם יצאה לאור גרסת ה-DVD.
ההופעה שודרה לראשונה ב-29 בנובמבר 1995 בטלוויזיה על ידי רשת פוקס.
הופעה זו נעשתה על מנת לחגוג את יציאת אלבומה החמישי, "Daydream", וכדי לעזור להכין אותה ואת צוותה לסיבוב ההופעות העולמי לקידום האלבום "Daydream World Tour".
במהלך סיבוב ההופעות שיצא במטרה לקדם את האלבום "Daydream", שרה מריה קארי מספר שירים מתוך האלבום כמו "Fantasy" ו-"One Sweet Day", לצד להיטים קודמים כמו "Vision of Love" ו-"I'll Be There".
המופע כולל הופעת אורח של ההרכב בויז טו מן אשר ביצעו עם קארי את השיר "One Sweet Day" ואף אחד מחברי ההרכב ביצע עם קארי את "I'll Be There".
בנוסף, גם הראפר אול דירטי באסטרד עלה בלעדיי קארי להופיע עם קטע מתוך הרמיקס לשיר "Fantasy".
בנוסף לגרסה הרגילה של האלבום קיימת לו גם גרסה מורחבת הכוללת את הקליפ לשיר "One Sweet Day" וגרסה מיוחדת לקליפ לשיר "Anytime You Need a Friend".
במשך השנים גרסאות לייב מתוך האלבום הזה שימשו בהמשך בהוצאות נוספות.
בשנת 2008, האלבום הופץ מחדש במארז מיוחד עם אלבום הווידאו "Number 1's".
במופע שיצא במסגרת הווידאו נשמטו מספרים קטעים מהמופע המקורי, כמו למשל הקטע בו קארי מנופפת לשלום לקהל, קטע הראפ של אול דירטי באסטרד, הצגת חבריי הלהקה בשמותיהם וכו'.
הופעה זו נחשבה לימים כאחת מההופעות הטובות ביותר בקריירה של קארי בזכות בחירת השירים והיכולת של קארי לבצע את השירים באותה רמה בה היא מבצעת אותם באולפן ההקלטות.
מצעדים ודירוגיםמיקומי שיאתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)1פלטינה100,000צרפת (SNEP)זהב10,000
FanMail (בעברית: דואר אלקטרוני של מעריץ) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הבנות האמריקאית, TLC.
האלבום יצא לאור ב-23 בפברואר 1999, על ידי חברות התקליטים לה-פייס רקורדס ואריסטה רקורדס.
שם האלבום שואב השראה מתוך דואר אלקטרוני שמעריץ שלח להן בתקופת ההפסקה שלהן.
האלבום הגיע למקום הראשון בארצות הברית עם מכירות של 318 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, ובכך נהיה לאלבום הראשון של הלהקה שמגיע למקום הראשון במדינה, שם בילה במשך 5 שבועות.
האלבום קיבל 8 מועמדויות לפרס גראמי כולל אלבום השנה, מתוכם זכה ב-3 פרסים.
האלבום מכר 6 מיליון עותקים בארצות הברית, ובכך קיבל זכאות ל-6 מעמדות פלטינה.
בכל העולם עצמו האלבום זכה להצלחה אדירה גם כן כאשר מכר 14 מיליון עותקים.
על מנת לקדם את האלבום יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות "FanMail Tour".
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 6×5,677,000בלגיה (BEA)זהב25,000בריטניה (BPI)פלטינה300,000הולנד (NVPI)פלטינה100,000יפן (RIAJ)מיליון1,000,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה15,000צרפת (SNEP)זהב100,000קנדה (Music Canada)פלטינה 4×400,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה50,000סיכוםאירופה (IFPI)פלטינה1,000,000בכל העולם10,000,000
Family of the Year (בעברית: המשפחה של השנה) היא להקת אינדי רוק אמריקאית, מלוס אנג'לס שבקליפורניה.
חברי הלהקה הם ג'וזף קיף (שירה וגיטרה), סבסטיאן קיף (שירה ותופים), ג'יימס באקי (שירה וגיטרה) וכריסטינה שרוטר (שירה וקלידים).
שירם "Hero", אשר יצא ב-2012, כבש את מצעדי הפזמונים במספר מדינות, ביניהן אוסטריה, בלגיה, גרמניה ושווייץ.
כמו כן, היה לחלק מפסקול הסרט "התבגרות" שיצא כשנתיים לאחר מכן.
בשנת 2009 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "Songbook".
באוקטובר 2009, הם נבחרו מתוך 700 אמנים על ידי בן פולס וקית' לוקהארט לבצע את מופע החימום עבור בן והבוסטון פופס ב-"Symphony Hall".
זמן קצר לאחר מכן, הלהקה טסה מערבה להופעות בקליפורניה עם בל X-1 לפני שחזרו מזרחה למרתון המוזיקה של CMJ, בסימן הופעת הבכורה של משפחת השנה בניו יורק.
SPIN בחרה בלהקה כאחת מ-25 אמני Must-Hear מפסטיבל CMJ 2009. בנובמבר 2009 הם יצאו לדרך עם "Edward Sharpe and The Magnetic Zeros" וזכו לתמיכה באלבום הבכורה שלהם.
בינואר 2010 הודיעה הלהקה על הוצאתו של שיר בלעדי לכל חודש של אותה השנה באמצעות רשימת הדואר האלקטרוני שלהם ובעקבותיו עם יציאת הגרסה הדיגיטלית של אלבום ה-EP השני שלהם "Through the Trees" ב־9 במרץ תחת חותם משלהם, Washashore Records.
הלהקה זכתה להכרה בגיוסים עצמאיים.
מכירות מבוססות תרומות עבור ה-EP הראשון של הלהקה Where's the Sun עזרו לממן את הקלטת ספר הבכורה שלהם ב-LP Songs, והלהקה מימנה סיורים באמצעות מכירת סחורה מקוונת של פריטים כמו גלויות.
ביולי 2012, הלהקה הוציאה את אלבומם השני Loma Vista עם Nettwerk Records, שהופק על ידי וולי גגל.
עם הוצאתה, הלהקה נכללה במספר תווי אמנים מתעוררים ב-MTV, USA Today, Entertainment Weekly ,Billboard, Amazon,KCRW, וראיון .האלבום הגיע לשיא במקום ה-35 בתרשים הראשי של בילבורד.
עם הסינגל השני שלהם, "Hero", הלהקה ביצעה הופעה של הופעות טלוויזיה מאוחרות בלילה בתוכניות כולל The Tonight Show עם ג'יי לנו, ג'ימי קימל לייב!, קונאן ושני פרקים של השיחה האחרונה עם קרסון דאלי.
הסינגל הגיע לשיא במקום ה-12 במצעד השירים האלטרנטיביים של Billboard.
ברדיו, "גיבור" הגיע למקום הראשון בתמונת הרדיו המשולשת השלושה ראשונה ובטופ 15 ברדיו האלטרנטיבי.
השיר שימש בצורה בולטת בסרטו של ריצ'רד לינקלטר שהיה מועמד לאוסקר מ-2014, Boyhood .
הקבוצה שיתפה פעולה בהופעות מגוון אמנים, כולל פאן, ממפורד אנד סאנז, אדוארד שארפה והזרואים המגנטיים, Walk the Moon, Good Old War, Grouplove, Atlas Genius ורבים נוספים.
במהלך סיבוב ההופעות הראשון שלהם בשנת 2013, אזלה הלהקה תוכניות ברחבי הארץ, בהן ניו יורק, שיקגו, פילדלפיה, מיניאפוליס, אינדיאנפוליס, נאשוויל, דנבר, פורטלנד ועוד.
לעיתים קרובות הצטרפות אליהם לדרך היא סיור בסיסט אלכס ווקר.
ב -8 ביוני 2015, הלהקה הוציאה את הסינגל הראשי "Make You Mine" מתוך אלבומה שכותרתו העצמית, אשר עצמו יצא ב-4 בספטמבר 2015. די הרבה מדהים כינה את התקליט "רחב ונגיש".
הלהקה הייתה עמוד התווך של פסטיבלי הקיץ,Lollapalooza, Summerfest, Downsview, BottleRock עמק נאפה, גינס אויסטר & Music Festival, הפעלה סקרמנטו, Mariposa פולק פסטיבל, אמפיתיאטרון רד רוקס, ואחרים.
באפריל 2019 הודיעה הלהקה כי סיבוב ההופעות שלה בצפון אמריקה בוטל עקב נסיבות אישיות.
סבסטיאן קיף וג'וזף קיף הופיעו בסצנה של העלילה הדרמטית הלא תסריטית "ההוריקן אמה", בבימויו של אלכס קסון ובכיכובו של חברו ללהקה לשעבר, ונסה לונג.
ג'יימס באקי עבד גם על הסרט, והנדס את הקלטת הדיבוב.
שימוש לא מוסמך בשירם "צ'וג'וג" בפרסומת טלוויזיה אמריקאית עבור אדוויל הביא את הלהקה להכרה רבה.
השיר של הקבוצה "Hero" שימש בתמונת הקולנוע של שנת 2012 בסרט "תודה על השיתוף" ובטריילרים לסרט "התבגרות" בשנת 2014", כמו גם במהלך הסרט עצמו.
בנוסף, הוא הוצג בכמה הופעות טלוויזיה, כולל "בנות", "מועסקים", "עולם הג'נקס", "טיפול זוגי", "דגראסי: הדור הבא", הדרמה הקוריאנית משנת 2014, "זה בסדר, זה אהבה" וסדרת האינטרנט הסינית "מכורה".
השיר "Buried" מופיע "בהיותו אנושי".
השיר "The Stairs" מופיע בפרברי הגיהנום, והשיר "Find It" הוצג על אמילי אוונס" ו"העולם של ג'נקס".
השיר "Carry Me" הושמע בבכורה בסדרה "בנות", בפרק סיום עונה 4, פרק 10 "Birth Home".
השיר "Carry Me" מוצג גם לאורך כל הדרמה הקוריאנית 2018 בשידור חי.
השיר "Everytime" מופיע בעונה 8 פרק 13 של "העשב של השכן".
Familia (בעברית: משפחה) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה סופי אליס-בקסטור.
האלבום יצא לאור ב-2 בספטמבר 2016 על ידי חברת התקליטים EBGB's.
האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים העצמאיים של חברת המצעדים הרשמית.
Family (בעברית: משפחה) הוא אלבומה ה-12 של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס אשר יצא ב-9 באוקטובר 2007 על ידי קורב רקורדס.
את האלבום הפיקו דן האף, טוני בראון ורבא מק'נטייר וריימס הייתה שותפה לכתיבת כל שירי האלבום ביחד עם דארל בראון, בלייר דיילי ובעלה של ריימס.
כותב השירים הידוע טרוי וגאס היה שותף גם הוא לכתיבת אחד משירי האלבום.
זהו היה האלבום הראשון בקריירה של ריימס שבו היא הייתה שותפה לכתיבת כל השירים.
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-4 בארצות הברית ומכר כ-74 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
עם יציאתו הוא זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים אשר שיבחו את הביצועים של ריימס ואת הכתיבה שלה.
הסינגל הראשון מהאלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר קאנטרי" ואילו הסינגל השלישי גרף את אותה מועמדות שנה לאחר מכן.
מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים: "Nothin' Better to Do, אשר יצא ב-29 במאי 2007 והגיע למקום ה-14 במצעד השירים האמריקאי ואף היה מועמד לפרס גראמי.
ו-"What I Cannot Change" כאשר השניים האחרונים היו מועמדים לפרס גראמי אך הם לא זכו להצלחה במצעד שירי הקאנטרי.
Famous הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, בשיתוף הזמרת הברבדית ריהאנה, מתוך האלבום The Life of Pablo.
השיר יצא לאור ב-1 באפריל 2016, כסינגל הראשון מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם.
במאי 2016 שיתף הראפר צ'אנס הראפר קטע של גרסת הדגמה לשיר במהלך ריאיון עם התקליטן הניו זילנדי זיין לו , תוך שהשיר מציג בית של צ'אנס הראפר בתוכו.
במקור, אמור היה השיר לצאת בשם "Nina Chop", וכלל בתוכו גם קולות של הראפר האמריקאי יאנג ת'אג.
באוקטובר דלפה גרסת הדגמה נוספת ברשת, בה הוצגו שני בתים המבוצעים על ידי יאנג ת'אג.
ההדגמה כללה בתוכה מילים המכוונות אל טיילור סוויפט, מפורשות יותר מבשיר המקורי, ואף עלבון לבת זוגו של וסט לשעבר, הדוגמנית והשחקנית אמבר רוז .
השיר מציג בתוכו סימפולים משירן של זמרת הדאנסהול הג'מאייקנית סיסטר ננסי , "Bam Bam" , וזמרת הנשמה האמריקאית נינה סימון, "Do What You Gotta Do".
לאחר הוצאתו הראשונית של האלבום The Life of Pablo, השיר היה בין מספר הרצועות מתוך האלבום שחלו בהם שינויים במילות השיר, בעדכונו של האלבום במרץ 2016, שכלל בתוכו שינוי מספר מילים בשיר.
גרג קוט מהשיקגו טריביון, תיאר את השיר כ"דוגמה עד כמה וסט יכול להיות מבריק ומרגיז בו זמנית", תוך שהוא מציין את המילים השנויות במחלוקת על טיילור סוויפט כשהוא ממשיך לשבח את ההפקה ואת הופעת האורח של ריהאנה.
ג'ייסון גרין מפיצ'פורק כתב כי המילים השנויות במחלוקת "מרגישות כמו חתיכת גרפיטי של אמבטיה שנועדה לייעד מחדש בכוונה את היריבות הכי טעונה בפופ של המאה ה-21".
אלכס פיטרידיס מהגרדיאן, תיאר את השיר כ"קטע מוזיקלי פנטסטי למדי שכנראה הטובה ביותר מתוך האלבום".
מגזין טיים דירג את השיר כאחד מהשירים הטובים ביותר משנת 2016, וכתב כי:
השיר התמקם במקום ה-10 ברשימת השירים הטובים ביותר של 2016, ברשימה השנתית והיוקרתית שערך מגזין טיים.
מגזין סלנט דירג את השיר כסינגל השני בטיבו משנת 2016. המגזין הגרמני Juice, הגדיר את השיר כשיר הראפ הבינלאומי השביעי בטיבו משנת 2016.
בשנת 2017, הועמד השיר לקטגוריות ביצוע הראפ/שירה הטוב ביותר ושיר הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-59, אך בסופו של דבר הפסיד בשתי הקטגוריות, לשירו של הראפר הקנדי דרייק, "Hotline Bling".
השיר כולל מילים שנויות במחלוקת, המתייחסות להפרעה של וסט בנאומה של טיילור סוויפט בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV משנת 2009 ותוצאותיו.
עם יציאתו של השיר, מילותיו פורסמו בכלי התקשורת.
וסט הגן על יצירתו ואמר: "התקשרתי לטיילור והייתה עמה שיחה של שעה, והיא חשבה שזה מצחיק ונתנה את ברכותיה".
בתגובה, דוברו של סוויפט הכחיש בתוקף כי וסט ביקש את אישורה עקב הליריקה השנויה במחלוקת, וכן אמר שסוויפט הזהירה אותו שלא להוציא שיר "עם מסר מיזוגני כל כך חזק".
בנאום של סוויפט בטקס פרסי גראמי של שנת 2016 היא רמזה לתקרית עם וסט, ואמרה: "האנשים האלה בדרך, שמנסים לגמד את ההצלחה שלך, או לקחת קרדיט על הישגייך או על תהילתך."
בריאיון ל-GQ ביוני 2016, טענה אשתו דאז של וסט, קים קרדשיאן, כי ברשותה הקלטת וידאו של שיחת הטלפון של וסט עם סוויפט, בה ניתן לשמוע את סוויפט מאשרת את מילותיו של השיר.
ביולי 2016 פרסמה קרדשיאן ברשת את הקלטת שיחת הטלפון, שלמעשה נערכה בזדון, ובה ניתן לכאורה לשמוע את סוויפט מאשרת את המילים של ווסט, תוך שהיא מתארת את השיר כ"מחמאה" ומפגינה ידידות.
עקב פרסום השיחה סוויפט הואשמה בשקר, אך בשנת 2020 פורסמה השיחה במלואה, וממנה ברור כי וסט העלים מסוויפט שורה פוגענית כלפיה, בה הוא משתמש במילה "Bitch", וכן כי סוויפט לא הסכימה לפרסם את שירו של וסט בדף האינסטגרם שלה.
הווידאו קליפ שצולם לשיר הוקרן בבכורה באירוע בלעדי של טיידל בפורום, באינגלווד שבקליפורניה, ב-24 ביוני 2016. הקליפ מתחיל במצלמה העוברת לאט מעל גופי אישים מפורסמים הישנים במיטה.
בסוף הקליפ, נראה וסט מתעורר מתרדמתו.
יומיים לפני צאת הקליפ, וסט הראה אותו לדירק סטפן ממגזין "Vanity Fair", בזמן שהקליפ היה בשלבי העריכה הסופיים שלו.
הקליפ צולם במשך שלושה חודשים והיו לו כארבע גרסאות שונות לפני הגרסה הסופית.
וסט לא חשף אילו מגופי הידוענים בקליפ היו אמיתיות ואילו היו תותבות; עם זאת, הוא הצהיר שהסרטון "לא תומך או נגד אף אחד מהאנשים בקליפ".
כמו גם, הצהיר כי קיבל את אישור אשתו קים קרדשיאן, להופיע בקליפ.
ב-1 ביולי, הווידאו קליפ הועלה ליוטיוב, תוך שהשיר "Father Stretch My Hands Pt.
1", מתוך האלבום The Life of Pablo מופיע בו אף הוא.
הווידאו קליפ התקבל ביוטיוב בשלילה, כאשר קיבל כמעט 100,00 אנלייקים בשלושה הימים שלאחר צאתו בלבד, שגברו על כמות הלייקים.
מדינהתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000איטליה (FIMI)זהב25,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה ×22,000,000בריטניה (BPI)זהב400,000דנמרק (IFPI Denmark)זהב45,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטחברות תקליטיםמקורבריטניה28 במרץ 2016הורדה דיגיטליתGOOD • דאף ג'אםארצות הבריתרדיו קצבי עכשווירדיו אורבני עכשוויאיטליה15 באפריל 2016רדיו להיטים עכשווייםיוניברסל
הקרן למחקר יהלומי פנסי קולור (FCRF) היא ארגון עצמאי שהוקם במטרה לחזק את האמון בין קונים ומוכרים בתחום המסחר הגלובלי ביהלומים טבעיים צבעוניים.
הדוחות והשירותים של הקרן משמשים אנשי מקצוע מובילים לאורך כל שרשרת האספקה, כולל חברות כרייה, מותגי על של תכשיטים, חברות ייצור מובילות ואספנים.
הקרן הושקה רשמית בנובמבר 2014 וזוכה לאמון של מותגי תכשיטים יוקרתיים רבים וגם לכתבי-עת פיננסים גדולים.
ההכנסות מפעילותה מופנות להמשך צמיחה ופיתוח של שרותי הקרן וכמו כן גם ליוזמות צדקה.
הקרן מבצעת מחקר מקיף על כל היבטי שוק היהלומים הצבעוניים ומפרסמת את מדד היהלומים הצבעוניים (Fancy Color Diamond Index – FCDI), הכולל ניתוח רבעוני המשקף את השינויים במחירי הרכישה הסיטונאיים.
המדד מבוסס על נתוני תמחור הנמסרים על ידי יצרנים, סוחרים ותכשיטנים מובילים ברחבי העולם.
בנוסף למדד ה-FCDI, הקרן פיתחה מספר כלים ושירותים מקצועיים לתעשייה:
דו"ח נדירות (Rarity Report): דו"ח מבוסס נתונים המעריך את נדירותו של יהלום צבעוני מסוים, תוך הסתמכות על נתוני שוק, מקורות כרייה ומסמכים גמולוגיים, ומסתמך גם על נתונים של ה- GIA.
יומן היהלום (Diamond Diary): דו"ח יישומי המספק לתכשיטנים נקודות מפתח להצגת יהלום צבעוני טבעי בפני לקוחות.
ניתוח טרום-מכירה פומבית (Pre-Auction Analysis) ועדכונים חיים של מכירות פומביות (Live Auction Results): הערכות בלתי תלויות של יהלומים צבעוניים המוצעים במכירות פומביות מרכזיות, המספקות תובנות מקצועיות עבור קונים פוטנציאליים ועדכונים אונליין של תוצאות המכירה הפומבית בזמן אמת.
שירותי הערכה (Valuation Services): הערכות אובייקטיביות ליהלומים צבעוניים, המבוססות על תקן הדירוג הייחודי של הקרן, תוך שימוש ב- IDU Grading Standard.
תקן הדירוג IDU, שפותח על ידי הקרן, מבוסס על מתודולוגיית ההערכה המפורטת בספר Fancy Color Diamonds – The Pricing Architecture מאת אדן רחמינוב.
התקן כולל שלושה פרמטרים חזותיים — Inner-Grade, color Dispersion, ו-Undertone — המאפשרים למקד את הערכת איכויותיו האסתטיות של היהלום ולתמוך בניתוח ערכו מעבר לדירוג הגמולוגי המסורתי.
על אף שהקרן הושקה רשמית ב-2014, מאמצי איסוף הנתונים עבור מדד היהלומים הצבעוניים החלו כבר בשנת 2005. לאחר כמעט עשור של מחקר שוק, פיתוח מתודולוגיה וביקורת חיצונית, פורסם מדד ה-FCDI הראשון בינואר 2015.
הקרן לחקר יהלומים צבעוניים (Fancy Color Research Foundation) נוסדה בשנת 2005, אז החלה לאסוף נתונים על מחירי השוק הסיטונאי של יהלומים צבעוניים.
הנתונים נאספו במשך כמעט עשור, ובנוסף המתודולוגיה שיושמה על מנת לבנות את האינדקס נבחנה על ידי גורמים חיצוניים ובלתי תלויים כדי לוודא תוצאות נייטרליות.
בינואר 2015 הקרן החלה את פרסום העדכון הרבעוני הראשון של מדד היהלומים הצבעוניים (Fancy Color Diamond Index - FCDI) ומאז מפרסמת עדכון שלו בכל רבעון.
בנוסף למדד ה-FCDI, הקרן מפרסמת מאמרי מחקר ייחודיים ומפתחת כלים דיגיטליים ייעודיים עבור תחום היהלומים הצבעוניים.
הקרן לחקר יהלומים צבעוניים (FCRF) מפרסמת מאמרי מחקר בנושאים הקשורים ליהלומים צבעוניים, כגון ניתוחים טרום-מכירה פומבית, מחקרי שוק ומגוון רחב של נושאים ייעודיים לענף.
בין השנים 2005 ל-2014, הקרן אישרה כי יהלומים צבעוניים רשמו עליית ערך ממוצעת כוללת של 154.7%.
עיתון Financial Times דיווח כי דניאלה מסצ'טי, מומחית בכירה במחלקת התכשיטים הבינלאומית של Sotheby's, הביעה עניין בנתוני הקרן וציינה כי "קטגוריית היהלומים הצבעוניים היא תחום מלא רבדים וסובייקטיבי מאוד."
בשנת 2023 הקרן פרסמה מחקר שוק מקיף ובשנת 2025 הקרן פרסמה דוח מקיף בשיתוף פעולה עם NDC שכיסה אזורים נרחבים של שוק יהלומי הצבע.
מרבית ההכנסות של הקרן לחקר יהלומים צבעוניים (FCRF) מושקעות מחדש במחקר נוסף ובפעילויות חינוכיות.
כל ההכנסות ממכירת The Fancy Color Diamond Book מועברות כתרומה לעמותות צדקה.
במסגרת העלילה, השחקן נכנס לנעליו של בלדר המנסה לאתר אדם שניסה להתנקש בחייו, ונקלע בעל כרחו למאבק כוחות בין אגודות שונות המנסות להשיג שליטה באזור.
המשחק מציג עולם פתוח רחב ידיים שהשחקן יכול לסייר בו בחופשיות, ויכול להיתקל בדרכו בדמויות ללא שחקן (NPCs) איתן הוא יכול לפתח דו-שיח (באמצעות עצי דיאלוג) ובאויבים שבהם הוא יכול להילחם תוך שימוש במגוון כלי נשק.
הפעולות והבחירות שהשחקן מבצע עשויות להשפיע לחיוב או לשלילה על המוניטין שלו בקרב האגודות השונות.
עבודת הפיתוח על המשחק החלה לאור הצלחת המשחק הקודם, Fallout 3, לאחר שהחברה המפיצה, Bethesda (קרי: בת'סדה), חתמה על חוזה עם Obsidian לצורך פיתוח משחק ספין-אוף שיתרחש בעולם של סדרת משחקי פולאאוט.
צוות הפיתוח, שכלל בין היתר מפתחים שפעלו בעבר בשני משחקי הפולאאוט המקוריים, קבע כי עלילת המשחק תשוב לאזור החוף המערבי של ארצות הברית.
בניגוד לפולאאוט 3, שעלילתו התרחשה בוושינגטון די.
ובסביבותיה, בחר הצוות למקם את ההתרחשות בלאס וגאס שבנבדה ובמדבר מוהאבי המקיף אותה.
בחירה זו נשענה על מחקר היסטורי של התפתחות העיר, על שימוש במידע גאוגרפי שסופק בידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, על ניתוח תצלומים שנאספו במהלך סיורי שטח של חברי הצוות, וכן על השפעות סגנוניות שנבעו מאווירת שנות ה-50 של המאה ה-20 וממסורת הסרטים הפוסט אפוקליפטיים, ובהם "מקס הזועם".
בת'סדה הקציבה בפני המפתחים כ-18 חודשים לצורך פיתוח המשחק, אשר נחשב לזמן קצר מאוד ביחס למשחקי "טריפל A" של אותה התקופה.
עם יציאתו הפך המשחק להצלחה מסחרית, ומכר למעלה מ-11 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הביקורות הדגישו את איכות הכתיבה, את עיצוב העולם ואת מבנה המשימות, אך עמדו גם על היעדר חידושים מהותיים ביחס לקודמו ועל ריבוי באגים ותקלות בעת ההשקה.
למשחק פותחו שש חבילות הרחבה, ארבע מהן הוסיפו תוכני עלילה אזוריים חדשים.
בשנים שלאחר יציאתו זכה המשחק להערכה מחודשת מצד עיתונאים, שחקנים ומעריצי הסדרה, והוא נמנה כיום עם המשחקים הבולטים בסדרת "פולאאוט" ועם משחקי הווידאו הטובים ביותר בכל הזמנים.
פולאאוט: ניו וגאס הוא משחק פעולה-תפקידים ממוחשב שניתן לשחק בו מנקודת מבט של גוף ראשון או של גוף שלישי.
במסגרת המשחק, השחקן נכנס לנעליו של בלדר שניצל מניסיון התנקשות ועליו להשלים סדרה של משימות במטרה למצוא את המתנקש תוך כדי נדודים בעולם הפתוח של המשחק, המכונה "השממה של מוהאבי".
עם זאת, לצד המשימות הראשיות שתפקידן לקדם את עלילת המשחק, יכול השחקן להשלים משימות צד הזמינות עבורו בחלק מהאזורים שבהם מבקר השחקן.
באתר IGN הוערך כי נדרשות כ-100 שעות על מנת להשלים את כל המשימות במשחק, ראשיות וצדדיות כאחד.
העולם הפתוח במשחק הוא רחב ידיים, ובמסגרתו השחקן יכול לחקור ולגלות מקומות רבים, החל מבניינים נטושים והתנחלויות קטנות ומבודדות ועד למקומות מונומנטליים כגון סכר הובר וה"סטריפ" המפורסם של "ניו וגאס", העיר שנבנתה על חורבותיה של לאס וגאס.
ה-Pip-Boy מצויד גם במקלט רדיו, דרכו השחקן יכול להאזין לתחנות רדיו מאולתרות המשודרות באזור.
חלקן משדרות מוזיקה (לרוב מוזיקה משנות ה-40-60) וחלקן משדרות אותות מצוקה המופעלים כאשר השחקן מתקרב לאזור מסוים, או תוכן המשתנה בהתאם למשימות בהן נמצא השחקן.
מערכת הקרבות במשחק מפותחת ובמסגרתה השחקן יכול להתמודד נגד אויביו תוך שימוש בידיים ריקות, בנשק קר, בנשק חם קונבנציונלי (כלי ירייה בליסטיים), בנשקי אנרגיה (כלי ירייה מבוססי לייזר, פלזמה ועוד) ובחומרי נפץ לרבות משגר אטומי נייד.
חלק מכלי הנשק ניתנים לשפצור וניתן להרכיב עליהם כוונות או משתיקי קול.
מערכת ה-VATS (ראשי תיבות של Vault-Tec Assisted Targeting System) חזרה מהמשחק הקודם; כאשר השחקן נכנס למצב VATS, המשחק עובר ממצב של קרב בזמן אמת למצב "מוקפא" בו השחקן יכול להתמקד באויב אחד ולבצע פעולות שונות, כמו כיוון לאיברי גוף שונים באופן מדויק, כאשר כל פעולה עולה "נקודות פעולה" (AP).
כאשר "נקודות הפעולה" של השחקן נגמרות, השחקן יוצא ממצב ה-VATS ועליו להמתין זמן מה עד ש"נקודות הפעולה" יתחדשו והוא יוכל להיכנס למצב VATS שוב.
חלק מה-NPCs במשחק יכולים לשמש כשותפים (אחד מהם הוא כלב), והשחקן יכול לגייס מביניהם שותף שילווה אותו לכל מקום ויסייע לו בעת קרב.
בתחילת המשחק, השחקן יכול להעניק שם לדמות השחקן ולשנות בחופשיות את גילה, המגדר שלה ומראה החיצוני.
בדומה ליתר משחקי פולאאוט, מאפייני הדמות נקבעים על ידי מערכת שנקראת SPECIAL, שמשמעותו שבע התכונות הבסיסיות של הדמות (כוח, תפיסה, סיבולת, כריזמה, אינטליגנציה, זריזות ומזל).
לצד תכונות אלו, השחקן יכול להקצות בכל רמה נקודות עבור 13 מיומנויות משניות שהכמות ההתחלתית שלהן נקבעת בהתאם לנתוני ה-SPECIAL ועל ידי "מבחן פסיכולוגי" מיוחד שהרופא שהשחקן פוגש בתחילת המשחק עורך עבורו.
המיומנויות הן: מסחר, נשקי אנרגיה, חומרי נפץ, נשק חם, פריצה, רפואה, נשק קר, מכונאות, מדע, התגנבות, דיפלומטיה, הישרדות וקרב פנים אל-פנים.
כך לדוגמה, שחקן בעל נתון "אינטליגנציה" גבוה מגיע עם מיומנויות רפואה, מכונאות ומדע ברמה גבוהה יותר מאשר שחקן עם נתון "אינטליגנציה" נמוך, נתון ה"כריזמה" משפיע על מיומנויות המסחר והדיפלומטיה, ועוד.
באמצעות הריגת אויבים והשלמת משימות, השחקן מקבל נקודות ניסיון ובעזרתן להתקדם ברמות.
כאשר השחקן מגיע לרמה זוגית נפתחת בפניו אפשרות לבחור שדרוג (Perk) לשחקן.
כל שדרוג דורש רמה מסוימת ונתון SPECIAL מסוים; לדוגמה, השדרוג המכונה Scrounger מאפשר לשחקן למצוא יותר תחמושת בתוך קופסאות וארונות, אך דורש רמה 8 ונתון "מזל" של 5 לפחות.
במהלך המשחק, השחקן יכול לבוא במגע עם מגוון דמויות ללא-שחקן (NPCs) ולקיים איתן אינטראקציה המתקיימת בצורת עץ דיאלוג בעל אפשרויות שונות.
לדוגמה, במשימה הפותחת את המשחק שבה השחקן פוגש ברופא ש"שיפץ" אותו לאחר ניסיון ההתנקשות והחזיר לו חזרה את חפציו, עומדות בפניו האפשרויות להודות לו על הטיפול המסור שקיבל, לנזוף בו על שחיטט בחפציו האישיים, או לשאול אותו מה יעשה הלאה.
חלק מהאינטראקציות דורשות מיומנות מסוימת ברמה כלשהי.
לדוגמה, ישנן משימות שבהן השחקן נשלח על ידי חברי אגודה מסוימת לפתור סכסוך עם חברי אגודה יריבה.
השחקן יכול כמובן לפתור את הסיטואציה בכוח הזרוע, אך אם לשחקן ישנה רמת "דיפלומטיה" מספקת, השחקן יכול לבוא עם חברי האגודה היריבה במשא ומתן ובכך לפתור את הסכסוך ללא שפיכות דמים.
או: בעזרת רמת "מסחר" מספקת השחקן יכול להשיג הנחות בחנויות.
לבחירות שהשחקן עושה במהלך דו-שיח, או במהלך קרב, יש השלכות על עולם המשחק, ועל המוניטין שלו בקרב האגודות השונות.
ישנן אגודות שנמצאות ביריבות אחת עם השנייה; ביצוע משימות עבור אגודה אחת תשפר את המוניטין של השחקן עימה, אך תגרום לירידה של השחקן במוניטין של האגודה היריבה.
אם השחקן זכה למוניטין חיובי בקרב אגודה מסוימת, חברי האגודה יכולים לסייע לשחקן באמצעות נתינת מעבר חופשי למקומות מסוימים או בנתינת גישה לבסיס סודי של אותה האגודה על מנת שהשחקן יוכל להצטייד דרכו בנשק וציוד; ואילו אגודות שהשחקן הגיע עימן לרמת מוניטין שלילית עשויות לשלוח כנגדו כיתת מתנקשים.
חלק מהשותפים במשחק משתייכים לאגודות מסוימות, וינטשו את השחקן אם הוא השיג מוניטין שלילי בקרב אותה אגודה.
מערכת שחזרה ממשחקי "פולאאוט" הישנים היא מערכת ה"קארמה".
השחקן יכול לצבור קארמה על ידי ביצוע פעולות הנחשבות "טובות" או לאבד קארמה על ידי ביצוע פעולות "רעות" (גניבה, רצח חפים מפשע, בגידה באמון של קבוצה מסוימת ועוד).
רמת קארמה חיובית או שלילית עשויה להשפיע על חלק מהדיאלוגים ואף על היחס שמקבל השחקן מסביבתו.
כפי שמצופה ממשחק שמתרחש בגרסה פוסט-אפוקליפטית של לאס וגאס - השחקן יכול גם לשחק במשחקוני מזל ולהמר בבתי הקזינו של ניו וגאס, המציעים לשחקן להשתתף במשחקוני רולטה, בלאק ג'ק, מכונת מזל וכן משחקון שהומצא במיוחד עבור המשחק ומכונה "פרסת המזל".
ההימורים מתבצעים על ידי המרה של כסף המשחק ("פקקי בקבוק", דולר של ה-NCR או דינרים של הלגיון) לז'יטונים אותם ניתן לפדות בחזרה לכסף לאחר תום המשחקים.
על השחקן להיזהר שלא לנצח יותר מדי: הקזינו עשוי לסגור את דלתותיו בפני שחקן שהרוויח יותר מדי כסף על חשבונו.
לצד משחקי הקזינו, השחקן יכול לאתגר את חלק מה-NPCs למשחקון קלפים בשם "קרוואן", שאף הוא הומצא במיוחד עבור המשחק.
במשחק קיים גם מצב משחק שנקרא "הארדקור" שמוסיף אלמנטי הישרדות למשחק ועל השחקן לעמוד בהם.
השחקן יכול להפעיל ולכבות את מצב ה"הארדקור" בכל נקודה במהלך המשחק, אך שחקן שהתחיל את המשחק במצב הארדקור וסיים את כולו מבלי "לחזור חזרה" לרמת קושי נמוכה יותר, מקבל "הישג" הנרשם בחשבון המשתמש של הפלטפורמה בה הוא משחק (חשבון ה-Steam במחשב, או בחשבון הפלייסטיישן/אקסבוקס).
עלילת המשחק מתרחשת בשנת 2281, כ-204 שנים לאחר מלחמה גרעינית כלל-עולמית המכונה "המלחמה הגדולה" שהותירה מהעולם כולו עיי חורבות.
על מנת לשרוד בשממה הרדיואקטיבית שהייתה בעבר ארצות הברית, התאגדו צאצאי הניצולים לאגודות שונות על מנת להמשיך לקיים את הציוויליזציה, ולעיתים תכופות הן נלחמות ביניהן על השליטה באזורים שונים.
במשחק זה העלילה מתרחשת ברובה ב"שממה של מדבר מוהאבי" בה נמצאת העיר "ניו וגאס", שגם לאחר המלחמה הוסיפה לשמש כ"עיר האורות" ובירת ההימורים של האזור כולו.
בעוד ש"ניו וגאס" נמצאת תחת שליטתו של מר.
ב-2277, כארבע שנים לפני התרחשות עלילת המשחק, התרחש קרב גדול בין רפובליקת קליפורניה החדשה ו"הלגיון של קיסר" על השליטה בסכר הובר, מקור המים העיקרי (ואולי היחיד) של האזור כולו, ומטבע הדברים הפך לנכס אסטרטגי שהשליטה בו קובעת למעשה את השליטה באזור.
בקרב זה ניצח צבא רפובליקת קליפורניה החדשה, ואילץ את "הלגיון" לסגת חזרה אל אריזונה.
כתוצאה מכך, החל ה"לגיון" לחדור ולכבוש שטחים ב"שממה" הנמצאים מזרחית לסכר על מנת לארגן את כוחותיו מחדש, בעוד שמר.
האוס מחפש אף הוא דרך לשלוט בסכר ובכך לקדם את מטרותיו.
השחקן נכנס לנעליו של בלדר חסר-שם שמשימתו היא להעביר שבב נתונים בצורת ז'יטון המכונה "ז'יטון הפלטינום" אל ניו וגאס.
במהלך המסע, בדרכו להתנחלות "גודספרינגס", אורב לו אדם בשם בני, מאפיונר ובעל קזינו, ויחד עם עושי דברו משבט "הח'אנים הגדולים" גונב ממנו את הז'יטון, יורה בראשו ומותיר אותו למות.
למזלו של הבלדר, רובוט מדגם "סקיוריטרון" העונה לשם ויקטור מציל אותו ומוביל אותו אל דוקטור מיטשל, הרופא המקומי, שמרפא אותו ומחזיר אותו לאיתנו.
הבלדר יוצא לדרכו למצוא את האיש שהרג אותו ולהשיג בחזרה את ז'יטון הפלטינום על מנת להשלים את שליחותו.
הוא פוגש לבסוף בבני בסטריפ של ניו וגאס ומתעמת עימו.
ובידי השחקן יש בחירה האם להרוג את בני ולהחזיר לעצמו את הז'יטון, או לתת לו להימלט ולהיתפס בידי אנשי ה"לגיון".
תוך כדי המפגש עם בני, הבלדר למד על מהותו של הז'יטון המסתורי ותגלית זו גוררת אותו בעל כרחו למאבק הכוחות על השליטה בעיר.
האוס הוא איש עסקים שחי עוד לפני המלחמה הגדולה ושרד אותה הודות לטכנולוגיה מתקדמת שהאריכה את חייו כל עוד הוא מחובר למערכת תומכת חיים.
לפני המלחמה, יצר האוס את ז'יטון הפלטינום על מנת לשדרג את יכולותיהם של ה"סקיוריטרונים" האוכפים את החוק והסדר בעיר ובכך להפוך אותם למעין צבא, אך המלחמה פרצה בטרם הספיק מר.
משימתו של הבלדר הייתה להעביר את הז'יטון למר.
האוס, ובכך לאפשר לצבא ה"סקיוריטרונים" להטות את הכף לטובתו במאבקי השליטה על האזור ולהסתייע בהם על מנת לכבוש את סכר הובר מידי ה-NCR, בעוד שמשימתו של בני הייתה למנוע מהז'יטון להגיע אל מר.
האוס כיוון שהוא מעוניין לשחרר את ניו וגאס משליטתו הרודנית של מר.
האוס באמצעות סקיוריטרון מתוכנת מחדש בשם "יס מן".
עד מהרה, הבלדר פוגש גם בנציגי ה-NCR והליגיון המעוניינים שהוא יעבוד אצלם, ובפני השחקן עומדות ארבע אפשרויות פעולה שיכריעו את גורל האזור כולו:
לסייע ל-NCR, ובכך לאפשר להם לסלק את "הלגיון" בפעם השנייה מאזור הסכר ולאפשר לרפובליקה לספח אליה את שטחי "השממה של מוהאבי" לרבות ניו וגאס.
לסייע ללגיון, ובכך לאפשר להם לכבוש את הסכר, לסלק את הנוכחות של ה-NCR מ"השממה של מוהאבי" ובכך לשלוט הלכה למעשה גם על ניו וגאס תוך כדי סילוקו של מר.
האוס, ובכך להגשים את תוכניתו לשדרג את צבא הסקיוריטרונים שיסייעו למר.
האוס לסלק את הנוכחות של ה-NCR והליגיון מהאזור על מנת לשמור על העצמאות של ניו וגאס תחת שלטונו.
להסתייע ב"יס מן" על מנת לתכנת מחדש את הסקיוריטרונים של מר האוס ולשחרר אותם משליטתו, להדיח את מר.
האוס מהשליטה על ניו וגאס (בין אם באמצעות הסקיוריטרונים ובין אם בדרך אחרת), ולסלק את הנוכחות של ה-NCR והליגיון מהאזור ובכך לשמור על עצמאותה של ניו וגאס בתקווה שתהא תחת שלטון חופשי יותר.
רפובליקת קליפורניה החדשה (New California Republic - NCR) החלה את דרכה ב-2198 ככפר קטן בשם "שיידי סנדס" ובתקופה שחלפה מאז אירועי פולאאוט 1 ו-2 הפכה לכוח הדומיננטי ביותר בחוף המערבי.
ה-NCR היא מדינה דמוקרטית-להלכה שמשתרעת על השטחים שהיו שייכים בעבר לקליפורניה (ומכאן שמה), אך יש לה נוכחות גם בשטחים שהשתייכו בעבר לאורגון, נבדה, אריזונה וניו מקסיקו.
ה-NCR בנויה בסגנון המזכיר את ארצות הברית כפי שהייתה בעבר, עם רשות מחוקקת, נשיא, בתי משפט רפובליקניים ומערכת בירוקרטית ענפה, ומתיימרת, לפחות להלכה, להמשיך את העקרונות עליהן נבנתה: דמוקרטיה, שלטון החוק וחירויות הפרט.
הלגיון של קיסר (Caesar's Legion) היא אגודה מיליטריסטית שנוסדה ב-2247 בידי יוצאי אגודת "שוחרי האפוקליפסה" (קבוצה שהופיעה בפולאאוט 1) בראשות אדוארד סאלו, המכנה את עצמו "קיסר".
בראשית ימיו, חקר סאלו את תרבויות העת העתיקה והוקסם ביותר מתרבות רומא העתיקה וכתוצאה מכך הארגון מושפע ממנה ושואף להקים מחדש את האימפריה הרומית על שטחי ארצות הברית תוך החלת שלטון טוטליטרי ואולטרה-לאומני על כל שטח אליו הגיעו.
במהלך מסעות הכיבוש שלהם בדרום-מערב ארצות הברית, כבשו צבאות "הלגיון" כ-66 שבטים בטרם הגיעו למדבר מוהאבי והותירו להם ברירה להשתעבד ללגיון או להיהרג בדרכים אכזריות ביותר, כאשר הדרך ה"חביבה" ביותר עליהם היא צליבה.
הארגון הוא היררכי והדרגות בו דומות לדרגות הצבאיות שהיו נהוגות ברומא (לגיונר, קנטוריון, לגאטוס) ובנוסף לכך הינו דתי-למחצה ומקדם את פולחן האל הרומי מרס כחלק מפולחן הקיסר, המכונה "בנו של מרס".
שאיפתם העליונה: לסלק את ה-NCR משטחיהם בטרם ימשיכו במסעות הכיבוש.
רוברט האוס (Robert House) הוא איש עסקים עשיר ביותר שחי עוד לפני המלחמה הגדולה, שם כיהן כמייסד ומנכ"ל תאגיד הרובוטיקה "רוב-קו".
באמצעות טכנולוגיה תומכת-חיים מתקדמת, הצליח מר.
האוס להינצל מהמלחמה הגדולה ולחיות עוד 200 שנים לאחריה.
לאחר שהתעורר מתרדמת ב-2138, הצליח האוס להשתלט בסתר על ניו וגאס תוך שימוש ברובוטי ה"סקיוריטרון" פרי פיתוחו לאכיפה קפדנית של החוק והסדר והסתייעות במשפחות הפשע שיצאו מ"כספת 21" ונלחמו זו בזו על השליטה בעיר לפני כן על מנת לבנות אותה מחדש כעיר-מדינה עצמאית ולאחד ממפלטי התרבות הבולטים בעולם שלאחר המלחמה.
ב-2274, חזר האוס לפעול בגלוי על מנת להמשיך בתוכניתו לשדרג את צבא ה"סקיוריטרונים" שלו כדי להפוך אותם לצבא של ממש הרחיק את ה-NCR והליגיון משטחי העיר תוך שימוש בשבב הפלטינום, אותו הבלדר נדרש להעביר.
האוס מושל בעיר ביד ברזל ממרומי מגדל הקזינו "לאקי 38", והרובוטים שתחת פיקודו לא יהססו לירות למוות בכל מפר חוק, ובפרט במסתננים מ"צדחופש".
השחקן יכול גם להסתייע ברובוט המכונה יס מן (Yes Man), סקיוריטרון שתוכנת מחדש על ידי בני ושימש (עד למותו/גירושו) כעוזרו האישי, על מנת להפוך את ניו וגאס לעצמאית ולשחרר את העיר מרודנותו של מר.
למעשה, עקב הצורה בה מערכת המוניטין בנויה במשחק, כמעט כל התנחלות או קבוצה שהשחקן פוגש בדרכו נחשבת ל"אגודה" שהשחקן יכול להעלות או להוריד את המוניטין שלו איתה.
רקע: Van Buren (פולאאוט 3) ומעבר הזיכיון לידי בת'סדה
שורשיו של המשחק נעוצים בפרויקט, ששם הקוד שלו היה "Van Buren", שפותח בראשית שנות ה-2000 על ידי Black Isle Studios והיה אמור להיות המשחק השלישי בסדרת פולאאוט אחרי שני משחקים מוצלחים.
במקור, תכננה החברה לפתח משחק המשלב אלמנטים של משחק בזמן אמת עם משחק מבוסס תורות, ועלילתו תתפרס על פני השטח שהיה בעבר המדינות אריזונה, יוטה, נבדה וקולורדו.
המשחק בוטל ופיתוחו נעצר ב-2003 לאחר קשיים פיננסיים אליה נקלעה אינטרפליי, מפיצת משחקי החברה.
זמן קצר לאחר ההכרזה הרשמית על ביטול המשחק, מספר עובדים מאינטרפליי ומ-Black Isle פרשו מהחברה והקימו סטודיו חדש בשם Obsidian Entertainment.
עם השנים, צברה החברה ניסיון בפיתוח משחקי תפקידים ממוחשבים דוגמת נוורווינטר נייטס 2, מלחמת הכוכבים: אבירי הרפובליקה הישנה 2 - אדוני הסית' , Alpha Protocol , וכן משחק שבוטל שהיה אמור להתרחש בזיכיון "הנוסע השמיני".
ב-2007 רכשה חברת Bethesda Softworks את הזיכיון מידי אינטרפליי.
בשנה שלאחר מכן, הוציאה החברה לאור את פולאאוט 3, שזכה להצלחה מסחררת ולמכירה של יותר מחמישה מיליון עותקים בשנת יציאתו - למרות שהיה שונה באופיו משני קודמיו.
זמן קצר לאחר יציאת פולאאוט 3, החלה החברה המפתחת, Bethesda Game Studios, לעבוד על משחק המשך חדש בזיכיון The Elder Scrolls, וכיוון שהחברה הייתה מעוניינת להמשיך לתמוך בפולאאוט 3 על ידי הוצאת חבילת הרחבה גדולה במיוחד היא החליטה לשכור חברה חיצונית שתעשה זאת.
טוד הווארד, במאי הקריאייטיב של בת'סדה, דחף דווקא לכיוון של משחק חדש בזיכיון פולאאוט - והציע את Obsidian כחברה שתעבוד על המשחק עקב הניסיון שהיה לעובדיה עם הזיכיון כשעוד עבדו תחת מטרייתה של אינטרפליי.
באותה התקופה, אובסידיאן עצמה דחתה הצעה מבת'סדה לפתח משחק המבוסס על זיכיון מסע בין כוכבים, אך קיבלה לאחר מכן בחיוב את ההצעה לפתח משחק נוסף בזיכיון פולאאוט.
בת'סדה הייתה מעוניינת לקחת את עלילת המשחק חזרה אל אזורי החוף המערבי של ארצות הברית, שאלו האזורים בהם התרחשה עלילת שני המשחקים הראשונים בסדרה, ואנשי אובסידיאן התלהבו מהרעיון וחשבו שמקום ההתרחשות הנ"ל יאפשר להם לפתח רעיונות שהוצגו לראשונה בפולאאוט 2 כגון "רפובליקת קליפורניה החדשה".
הצעות נוספות שעלו על השולחן כללו, בין היתר, משחק שיתרחש בעיר המבוססת על רינו שבנבדה ובמסגרתו השחקן יוכל לבחור דמות מבין שלושה גזעים שונים: בן אדם, "יצור" (Ghoul) או "סופר מוטנט".
הרעיון נדחה על ידי המפתחים עקב הקשיים הטכניים (והעלילתיים) שייווצרו עקב הכנסת "יצורים" או "סופר מוטנטים" לתוך שריונות ממונעים.
לבסוף, בחרו המפתחים בעיר לאס וגאס ובמדבר מוהאבי הסובב אותה כמקום התרחשות עלילת המשחק כיוון שהיא הזכירה להם את עלילת הסרט הפוסט-אפוקליפטי מקס הזועם ובנוסף לכך חשבו שהסביבה תתאים לתמה הרטרו-עתידנית המבוססת על שנות ה-50, תמה שהייתה חביבה על סדרת פולאאוט מראשית דרכה.
בהנחיית הבמאי, ג'וש סויר, השתמשו עובדי אובסידיאן במשאבים גרפיים שנלקחו ממשחק "הנוסע השמיני" שבוטל לצורך פיתוח המשחק.
במקור, רצתה אובסידיאן למקם את עלילת המשחק כך שתתרחש בתקופה שבין פולאאוט 2 לפולאאוט 3, אך בת'סדה התנגדה לכך כיוון שהייתה מעוניינת שמשחקי הסדרה יעקבו אחר סדר כרונולוגי.
סויר היה מעוניין שעלילת המשחק תתמקד במוטיבי החמדנות והתאווה שאפיינו את לאס וגאס מאז ומתמיד, תוך התאמת מאבקי כנופיות הפשע שהיוו חלק מההיסטוריה של העיר בשנות ה-50 וה-60 לסביבה האפוקליפטית של המשחק.
סויר היה מעוניין שעלילת המשחק "תפשיט" את הזוהר של ניו וגאס שלכאורה מהווה מקום מפלט מהאפוקליפסה הגרעינית ו"תחשוף" את הריקבון והשחיתות המוסרית שמתחת לעטיפה הנוצצת של העיר.
כתוצאה מכך, אחד מהשמות שהוצעו למשחק בראשית הפיתוח היה "פולאאוט: עיר החטאים".
עקב משוב שקיבל ממעריצי הסדרה, הנרטיב של המשחק נבנה על פי הרעיון של מאבקי כוח בין אגודות.
סויר השתמש בסכר הובר, מקור מים מרכזי לאזור המדברי והשומם, כאמצעי לבניית עולם המשחק ולמהות האמיתית של המאבק בין האגודות - המאבק על השליטה במים שבסכר כמפתח לשליטה באזור כולו.
על מנת "ללכוד" את האווירה של מדבר מוהאבי באופן מדויק ככל האפשר, צוות הפיתוח השתמש במידע אמיתי על האזור שנאסף על ידי סוכנות הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
סויר בעצמו תייר בלאס וגאס ובאזורים הסמוכים לה, לרבות שמורת הטבע "קניון הסלע האדום" וצילם תמונות אשר ישמשו את צוות הפיתוח כמקורות השראה לעבודתם.
בת'סדה דרשה מצוות הפיתוח לכלול במפת המשחק מבנים בולטים שישמשו כנקודות ציון במפת המשחק, בדומה לדרך בה שורטטה מפת המשחק בפולאאוט 3 שבה המונומנטים הרבים בחורבות וושינגטון די.סי.
צוות הפיתוח רצה לעצב את ניו וגאס בצורה שתדמה ככל האפשר ללאס וגאס של שנות ה-50, ועל כן, כל קזינו עוצב בהשראת אדריכלות הגוגי שהייתה נפוצה בין שנות ה-40 לשנות ה-70 ותוך שימוש באורות ניאון רבים.
צוות הפיתוח בחר שלא לבצע שינויים משמעותיים רבים במשחקיות לעומת פולאאוט 3. במקום זאת, התרכז צוות הפיתוח בהכנסת שיפורים למשחקיות הקיימת כגון נתינת אפשרות לשחקן "להיכנס בין כוונות" ולשפר את הדיוק בזמן ירי, על חשבון מהירות התנועה של השחקן.
גם מצב ה"הארדקור" הוכנס למשחק כתוצאה מרצון זה.
בת'סדה סיפקה עבור הצוות את המנוע הגרפי Gamebryo (ששימש את משחקיה הקודמים) לצורך פיתוח המשחק.
היות שאיש מצוות הפיתוח באובסידיאן לא עבד מעולם עם מנוע זה, שכרה החברה מודר בעל ניסיון בפיתוח מודים למשחק Oblivion על מנת שיסייע להם להכיר את מנוע המשחק.
הפסקול של המשחק הולחן בידי המלחין הישראלי-אמריקאי ינון צור, שקודם לכן עבד עם בת'סדה בהלחנת הפסקול של פולאאוט 3. צור תכנן את הפסקול כך ש"ייתפוס" את האווירה של דרום-מערב ארצות הברית תוך שימוש בפסקולי סרטים דוגמת המערבון זה ייגמר בדם כמקור השראה לעבודתו.
המוזיקה במשחק היא דינמית, ומשתנה בהתאם למה שקורה לשחקן בכל רגע נתון.
כאשר השחקן מטייל בעולם הפתוח מתנגנת מוזיקת רקע רגועה יחסית, שמתחלפת לקטע אינטנסיבי יותר כאשר השחקן נקלע לקרב.
נוסף על מוזיקת הרקע, במשחק זמינות מספר תחנות רדיו אליהן השחקן יכול להאזין תוך שימוש במכשיר ה-Pip-Boy שלו.
תחנות רדיו אלו כוללות להיטי פופ משנות ה-50 ושירים מז'אנרים נוספים, לרוב מסגנונות הקאנטרי, בלוגראס, רוק אנד רול ולעיתים גם ג'אז ובלוז, שנרכשו ברישיון על ידי החברה המפתחת.
עבור המשחק הוקלטו כ-65 אלף שורות דו-שיח, עובדה שזיכתה אותו בשיא גינס עבור משחק התפקידים לשחקן יחיד בעל שורות הדו-שיח הרבות ביותר.
בין המדבבים שתרמו את קולם למשחק נמנים שחקנים מוכרים בעולם הבידור דוגמת רנה אוברז'ונואה, מייקל דורן, קריס קריסטופרסון, זאקרי לוי, מת'יו פרי, דני טרחו, ורון פרלמן, שחזר לדבב את דמות הקריין בדומה למשחק הקודם.
בת'סדה העניקה לצוות הפיתוח פרק זמן של 18 חודשים לפיתוח המשחק, פרק זמן שנחשב בעיני מבקרי המשחקים כקצר מדי יחסית למשחק שנחשב "טריפל A".
כנשאל ג'וש סויר על קצב הפיתוח המזורז, הוא השיב:
כתוצאה מהזמן המועט שהוקצב עבורם, נאלץ צוות הפיתוח להשמיט תוכן שתוכנן עבור המשחק.
לדוגמה, צוות הפיתוח תכנן לכלול במפת המשחק מספר התנחלויות נוספות מזרחה לנהר הקולורדו, ביניהן כאלה שהיו אמורות להימצא תחת שליטת אגודת "הלגיון" והיו עשויות לכלול מידע עלילתי רב אודותיה.
כמו כן, ציין סויר שחוסר הניסיון של צוות הפיתוח עם מנוע Gamebryo עיכב את תהליך הפיתוח.
על המפתחים היה לבצע בדיקות תחזוקה שוטפות לקוד המקור של המנוע, ועל מנת להוציא את המשחק לקונסולות הם נדרשו לממש את מנוע הפיזיקה Havok בתוך המשחק, דבר שהם התקשו בו מאוד.
סויר מציין רגע שבו צוות הפיתוח קיבל לידיו ערכת פיתוח תוכנה (SDK) עבור הקונסולות.
כשהם הגיעו לממש אותה, הם ראו שיש לבצע אופטימיזציה לאזור ה"סטריפ" של ניו וגאס כך שירוץ כמו שצריך בקונסולות ועל כן הם נאלצו לחלק אותו לשלושה תתי-אזורים, אשר מסכי טעינה מפרידים ביניהם.
המשחק הוכרז לציבור באפריל 2009, ובפברואר 2010 הוצג הטריילר הראשון.
חברת בת'סדה הכריזה כי שחקנים שיבצעו הזמנה מוקדמת למשחק דרך אמאזון, בסט ביי, סטים, גיימסטופ ווולמארט יקבלו במתנה ארבע חבילות הטבה, כאשר כל חבילת הטבה כוללת בתוכה כלי נשק וציוד שיהיה זמין עבור השחקן כבר מתחילת המשחק.
במאי 2010 הכריזה החברה על מהדורת האספנים של המשחק, שתכלול, לצד העותק הפיזי של המשחק, מספר פריטי אספנות וביניהם ז'יטונים וחפיסה של קלפי משחק המאוירים באיורי דמויות מהמשחק (עבור שחקני פוקר), רפליקה של "ז'יטון הפלטינום", רומן גרפי המתאר את האירועים שקדמו לעלילת המשחק, וסרט תיעודי על תהליך יצירת המשחק.
בארצות הברית ובבריטניה, נתוני המכירות המוקדמות עלו על אלה של פולאאוט 3 בשעתו.
לבסוף, המשחק יצא לאור בין ה-19 ל-22 באוקטובר 2010 ברחבי העולם עבור פלטפורמות המחשב האישי, הפלייסטיישן 3 וה-Xbox 360. עד 8 בנובמבר דווח כי המשחק מכר מעל ל-5 מיליון עותקים והרוויח סכום של 300 מיליון דולר בקירוב.
ב-2015 מכון המחקר Electronic Entertainment Design and Research העריך כי המשחק מכר כ-11.6 מיליון עותקים ברחבי העולם.
עם השקתו, סבל המשחק מבעיות טכניות רבות, לרבות קריסות רנדומליות של המשחק אל שולחן העבודה, קובצי שמירה שהתקלקלו וירידות תכופות בקצב הפריימים.
בעיות אלו היו למורת רוח בקרב מעריצי הסדרה ומבקרי גיימינג, ובחודשים שלאחר מכן בת'סדה שחררה טלאי תוכנה רבים על מנת לתקן את הבעיות הנ"ל.
למשחק יצאו שש חבילות הרחבה הניתנות להורדה (DLCs), ארבע מהן הציגו תוכן עלילתי חדש למשחק:
Dead Money: במסגרת העלילה, הבלדר נלכד בידי עושי דברו של ה"זקן" לשעבר של שלוחת "אחוות הפלדה" במדבר מוהאבי, שנעדר ונחשב למת מאז המלחמה נגד ה-NCR.
הזקן מאלץ אותו לתכנן ולבצע שוד בקזינו "סיירה מדרה", האפוף אדי כימיקלים רעילים.
Honest Heart: בהרחבה זו הבלדר עושה את דרכו אל הפארק הלאומי ציון הממוקם היכן שהייתה בעבר מדינת יוטה, שם עליו לפתור סכסוך בין שבטים השוכנים במקום.
Old World Blues: בהרחבה זו הבלדר נחטף בידי קבוצה של מדענים מטורפים ששרדו את "המלחמה הגדולה" בכך שהשתילו את מוחותיהם בגופים רובוטיים וממשיכים עד היום בניסויים אלו.
Lonesome Road: במסגרת עלילת ההרחבה הבלדר פוגש בבלדר נוסף העונה לכינוי "יוליסס", שהתבקש קודם לכן להעביר את "ז'יטון הפלטינום" למר.
האוס אך סירב לעשות כן.
שתי ההרחבות הנוספות אינן מציגות תוכן עלילתי אלא מתמקדות בעיקר בשיפור המשחקיות.
בהרחבה Courier's Stash השחקן מקבל גישה לכל פריטי הציוד שהיו זמינים במקור לאלו שרכשו את המשחק בהזמנה המוקדמת, ואילו ההרחבה Gun Runners' Arsenal מתמקדת בהוספה של כלי נשק חדשים למשחק, אפשרויות חדשות לשפצור הנשק וסוגי תחמושת חדשים.
את הפיתוח של חבילות ההרחבה הוביל המעצב כריס אבלון.
לדבריו, מטרת חבילות ההרחבה היא "להרחיב" את סיפור המשחק ולממש רעיונות שלא היה ניתן לממש במשחק הבסיס עקב קוצר הזמן או חוסר ההתאמה שלהם לעלילה של המשחק הבסיסי.
עם השקתו, זכה המשחק לביקורות חיוביות מהמבקרים, כאשר ממוצע הביקורות באתר Metacritic עומד על 84 לגרסת המחשב, 82 לגרסת הפלייסטיישן ו-84 לגרסת האקסבוקס.
ב-2012, דווח באתר Game Developer כי בת'סדה הציעה לשלם סכום נוסף לאובסידיאן אם ממוצע הביקורות באתר יעמוד על 85 ומעלה; ואמנם ממוצע הביקורות פספס את ה"יעד" בנקודה אחת.
כשנשאל פרגוס אורקהארט, מנכ"ל אובסידיאן, על כך, הוא ענה כי ההחלטה של בת'סדה להשתמש בדירוג של Metacritic כאמת מידה להענקת תשלום בונוס ספגה ביקורות בטענה כי Metacritic אינה מהווה פלטפורמה המסוגלת להעריך באובייקטיביות את איכות המשחק.
עלילת המשחק זכתה לשבחים מהמבקרים.
קרייג פירסון מ-PC Gamer תיאר את עלילת המשחק כשיפור משמעותי על פני העלילה של פולאאוט 3 וציין לחיוב את הצורה בה האגודות השונות במשחק מגיבות לבחירות השחקן ולמעשיו.
גם בביקורת שהתפרסמה במהדורה הבריטית של מגזין האקסבוקס הרשמי עלילת המשחק זכתה לשבחים על היקפה הנרחב ואיכותה, כשהיא מציינת לחיוב במיוחד את המשימה האחרונה במשחק.
למרות זאת, חלק מהמבקרים ציינו כי אין בקו העלילה הראשי של המשחק מספיק רגעים "בלתי נשכחים" בהשוואה לפולאאוט 3. ב-Vgames לדוגמה נכתב כי .
המשימות הצדדיות זכו אף הן לשבחים, כאשר חלק מהמבקרים ציינו כי הן יותר מעניינות מאשר העלילה הראשית.
קווין ואן אורד מאתר GameSpot ציין בחיוב משימה בה השחקן נדרש להתגנב למוזיאון נטוש מלא ברובוטים כאשר בידו הברירה להילחם כנגדם או לגנוב מפתח ולהימנע מהעימות, כדוגמה בה המשחק מציע יותר מדרך אחת להשלים את המשימות.
קריסטין סטיימר מ-IGN ציינה לחיוב את מפת המשחק, שלטענתה משמשת כזרז עבור השחקן למצוא מקומות מיוחדים ולהיתקל בהם במשימות צדדיות חדשות.
כיוון שצוות הפיתוח באובסידיאן לא ביצע שינויים רבים במשחקיות, מבקרים רבים תיארו את המשחק יותר כ"הרחבה" של פולאאוט 3 מאשר כמשחק בפני עצמו.
היו מבקרים שציינו מפורשות כי הם אינם רואים הבדל בין שני המשחקים: בביקורת ב-Vgames נכתב כי המשחק "דומה מאוד ל-Fallout 3" כשטענה זו משמשת גם כנקודת חוזק של המשחק, וגם כנקודת חולשה.
סטיימר מ-IGN אף הגדילה לעשות וכתבה כי היא רצתה לעיתים לקרוא למשחק "פולאאוט 3: ניו וגאס".
פירסון מ-PC Gamer התאכזב ממיעוט השינויים בטכנולוגיה שמאחורי המשחק וכתב כי המשחק מציע "דמויות, אזורים ואגודות חדשות, אבל אותו תיק חפצים דפוק ואותם מודלי דמויות.
לקח (למפתחי המשחק) שנתיים להישאר בדיוק באותו המקום".
מבקרים רבים ציינו לשלילה את ריבוי הבאגים והתקלות וראו אותם כמכשולים המפריעים משמעותית לחוויית המשחק.
בין התקלות הנפוצות שהמבקרים דיווחו עליהן נמנו קצב פריימים בלתי סדיר, תקלות באלגוריתמי "מציאת המסלול הקצר ביותר" (Path finding) שבהם משתמשים האויבים והשותפים של השחקן, וקריסות פתאומיות של המשחק אל שולחן העבודה.
מייק נלסון מאתר 1Up ציין כי התקלות והבאגים שחווה במשחק היו "בין הגרועים ביותר שראיתי מימיי" ושהיה מעניק למשחק נקודה נוספת בציון אלמלא הבאגים.
מנגד, היו מבקרים שטענו כי עדיין הצליחו ליהנות מהמשחק למרות התקלות, או שכמעט ולא נתקלו בבעיות במהלך המשחק.
בביקורת שנכתבה באתר Giant Bomb נכתב כי "אם הצלחת להביט לאחור על הבעיות שליוו את פולאאוט 3 ואת Oblivion לפני כן, בסך הכל תצליח ליהנות מ'ניו וגאס'".
+מועמדויות ופרסים עבור Fallout: New Vegasשנהפרסקטגוריהתוצאהסימוכין2010IGNMost Bang for Your Buck2011פרס ג'ויסטיק הזהבמשחק התפקידים של השנה14th Annual Interactive Achievement Awardsמשחק התפקידים/המשחק ההמוני ברשת של השנהפרס באפט"א למשחקי וידאומשחק האסטרטגיה הטוב ביותרהסיפור הטוב ביותרפרס NAVGTRדמות המשנה הטובה ביותר בדרמה (עבור המדבבת פליסיה דיי)תסריט בדרמהמשחק המשך למשחק תפקידים
בזמן שחלף מאז יציאת המשחק לאור, בפרט לאחר יציאת משחקי פולאאוט הבאים, מבקרים ומעריצי הסדרה כאחד למדו להעריך מחדש את המשחק, והיחס אליו הפך לחיובי יותר.
ב-2024, קאס מרשל ממגזין Polygon כתב כי המשחק "החזיק מעמד ברוח התקופה התרבותית בצורה שמעט משחקים אחרים עשו זאת".
מספר מבקרי משחקים אף הגדילו לעשות ו"הכתירו" אותו כמשחק הטוב ביותר מבין משחקי הסדרה, וכאחד ממשחקי הווידאו הטובים ביותר בכל הזמנים.
כשמסתכלים על זה בגדול, 'ניו וגאס' קיבל נימה רצינית יותר על ידי יצירת מאבק כוחות מורכב המשקף סכסוכים רבים בעולם האמיתי הנוכחי".
אחת הסיבות המרכזיות לשינוי הגישה כלפי המשחק היא הפצת טלאי תוכנה מרובים על ידי החברה כדי לתקן את התקלות והבאגים במשחק.
ב-VG247 נטען כי השחקנים למדו להעריך מחדש את המשחק לאחר שמרבית התקלות הרציניות זכו למענה.
חבילות ההרחבה, והתמיכה אליה המשחק זוכה מידי קהילת המודינג הפעילה עד עצם היום הזה, תרמו לאורך החיים של המשחק.
ההשפעה של קהילת המודינג הייתה כה רבה שב-2024 נטען במגזין PC Gamer כי המאמץ שהשקיעו המודרים במשך כל השנים האלו על מנת לשפר את המשחק ולהוסיף לו תוכן, הפך את המשחק ל"יותר טוב מאי פעם".
סביב המשחק צמחה עם השנים עדת מעריצים אדוקה אפילו ביחס ליתר מעריצי סדרת פולאאוט, ומאז 2022 מקיימים מעריצי המשחק חגיגה שנתית בעיירה גודספרינגס שבנבדה, שהיא העיירה בה השחקן מתחיל את המשחק.
עיתונאי גיימינג ציינו כי מעריצי הסדרה מרבים להשוות את פולאאוט 3 ו-4 ל"ניו וגאס", ומבקרים לשלילה את שני המשחקים הנ"ל על העלילה הלא מעניינת שלהם, מכניקות משחק התפקיד המוגבלות והאפשרויות המעטות יחסית בהן השחקן יכול להביע את עצמו במשחק ביחס לאפשרויות שעומדות בפניו ב"ניו וגאס".
פטריסיה הרננדז מ-Kotaku כתבה ביחס לתופעה זו:
המשחק היווה מקור השראה לפיתוח משחקים נוספים.
בן פישר, מעצב משחקים מהסטודיו הבריטי Rebellion Developments ציין את המשחק כמקור ההשראה שלו למשחק Atomfall, משחק שיצא לאור בשנת 2025 ועלילתו מתרחשת במציאות אלטרנטיבית בה שרפת וינדסקייל זיהמה חלקים רבים באזור האגמים שבאנגליה והפכה אותם לבלתי ראויים למחיה.
פישר ציין כיצד צוות הפיתוח בנה את עלילת המשחק באופן שהזכיר מאוד את בניית העלילה של פולאאוט: ניו וגאס.
בהמשך, חברת אובסידיאן עצמה השתמשה במשחק כמקור השראה לפיתוח משחקיה העתידיים, כשהבולט מביניהם הוא The Other Worlds 2; במאי המשחק, ברנדון אדלר, טען כי המשחק היווה מקור השראה גדול מאוד עבור The Other Worlds 2, לצד המשחקים החדשים בסדרת Deus Ex ששימשו אף הם כמקור השראה.
ב-2024 עלתה לשידור ברשת אמזון פריים סדרת הטלוויזיה "פולאאוט".
בפרקי הסדרה מופיעים אלמנטים רבים שנלקחו מהמשחק; אחד מהפרקים בעונה הראשונה, "The Trap", הכיל פרטי עלילה שלכאורה סתרו את אירועי המשחק במה שנראה בעיני המעריצים כניסיון מצד בת'סדה ליצור "המשכיות רטרואקטיבית" (retcon) למשחק עקב מה שנראה כזלזול מצידם כלפי המשחק.
טוד הווארד, מנכ"ל בת'סדה, פרסם תגובה עם ההתייחסות שלו לשערורייה ובו טען שהמשחק עדיין חשוב מאוד עבורם.
כמו כן, העיר ניו וגאס עתידה לשמש כזירת ההתרחשות של העונה השנייה בסדרה.
עלילת העונה השנייה מתרחשת כ-15 שנים לאחר עלילת המשחק, והטריילר הראשון ששוחרר באוגוסט 2025 הציג מספר פלאשבקים מהתקופה שלפני המלחמה בהם נראה קופר הווארד משוחח עם מר.
ג'ים וייבודה מ-IGN ציין כי הטריילר הכיל בנוסף לכך ארמזים רבים לפרטי עלילה מרכזיים מהמשחק (הלגיון של קיסר, סכר הובר וכו') והעריך כי העונה השנייה עשויה לספק את התשובה לשאלה שמטרידה גיימרים רבים: איזה סוף מבין ארבעת הסופים העיקריים לסדרה הוא הסוף הקאנוני?
"False God" (בעברית: "אֱלֹהִים כּוֹזְבִים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, Lover.
השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, בסמוך לצאת האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
סוויפט כתבה את השיר ביחד עם ג'ק אנטונוף שגם הפיק אותו עימה.
מבחינה מוזיקלית, הוא מאופיין בסוגות מוזיקליות כמו R&B, פופ-נשמה, טראפ, אלקטרופופ ודרים פופ.
מבחינה לירית, מילותיו עוסקות בהשוואה בין מערכת יחסים לדת.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח "False God" להגיע למקום הראשון במצעד ה-.
כבר ביציאתו של השיר, הופנו כלפיו ביקורות חיוביות רבות מטעם כתבי עת ואתרי מוזיקה שונים.
מבקרי המוזיקה כינו אותו כ"שיר החושני ביותר שסוויפט יצרה אי פעם" והוסיפו שיש בו "השפעת R&B שנראתה רק לעיתים רחוקות במוזיקה שלה וביצוע קולי מרשים".
בנוסף לכך, הוא דורג במקום ה-147 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג", שפורסמה על ידי רוב שפילד ברולינג סטון, בשנת 2021.
סוויפט ביצעה את "False God" ב-5 באוקטובר 2019, במהלך תוכנית הטלוויזיה האמריקאית "סאטרדיי נייט לייב".
אותו המאורע היה הופעה שקיימה סוויפט כמה שבועות לאחר יציאתו של האלבום, כמו גם הופעת הבכורה שלה עם השיר.
במהלך התוכנית ביצעה גם את "Lover".
ההופעות פורסמו ביוטיוב וצברו מיליוני צפיות במרוצת השנים.
השיר נכתב והופק על ידי טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף, שעבד עימה במהלך הקריירה על אלבומים ושירים נוספים כדוגמת Folklore ו-Evermore שיצאו לאור בשנת 2020. את הטיזרים הראשונים של "False God" פרסמה סוויפט עוד לפני ש-Lover יצא לאור ברחבי העולם.
מעבר לכך, פרסמה סוויפט את אחת השורות מהשיר, במודעה שפורסמה בניו יורק טיימס ובהודעה קולית עבור ספוטיפיי.
לאחר שיצא, זכה השיר להתעניינות מטעם מבקרי המוזיקה והקהל ברחבי ארצות הברית, מה שהוביל אותו להגיע למקום הראשון במצעד ה- של בילבורד.
מבקרי מוזיקה שונים תיארו אותו כ"חושני ובוער" וכ"בלדה סוערת", עם אלמנטים של ג'אז, וטריפ הופ.
"False God" משתמש בדימויים דתיים דומיננטיים, כדי להשוות את מערכת היחסים של סוויפט עם בן זוגה, ג'ו אלווין, למשהו כל יכול וגדול מהם.
בשיר ישנם שני בתים בלבד, תוך שהוא כולל גם שני קדמי-פזמון, שני פזמונים ואאוטרו.
המטרה שלו הייתה להמחיש ולבטא את מערכת היחסים שלה, תוך שימוש בסימנים דתיים כדוגמת גן עדן, לתיאור רגע שיא במערכת היחסים שלה ("אני יודעת שגן עדן זה משהו; אני מגיעה לשם כשאתה נוגע בי, מותק").
את השיר מתחילה סוויפט בתמיהה לגבי הצלחת מערכת היחסים שלה עם אלווין; היא מתארת מצב בו הם היו "משוגעים מספיק" כדי לחשוב שמערכת היחסים שלהם יכולה להצליח.
לאחר מכן, היא מצהירה "זוכר איך אמרתי שאני אמות בשבילך?", הדבר הוא אשליה אפשרית לאמונות נוצריות על האופן שבו מת ישו למען הטוב ובמטרה לשחרר את האנושות מחטא.
השורה הזו מרמזת שהיא כל כך מחבבת את בן הזוג שלה עד כדי כך שהיא תעשה הכול בשבילו כולל לוותר על חייה.
בהמשך, משתמשת סוויפט באוקיינוס על מנת להמחיש את המרחק הפיזי בינה לבין אלווין.
אותם הדימויים של האוקיינוס, נובעים מהעובדה שכשהם נפגשו, הוא חי באנגליה בזמן שהיא גרה בארצות הברית – הם מופרדים על ידי האוקיינוס האטלנטי.
בקדם-הפזמון נמצאת השורה "ואני לא יכולה לדבר איתך כשאתה ככה"; אותה השורה שסוויפט פרסמה במודעה בניו יורק טיימס ובהודעה קולית עבור ספוטיפיי.
הטיזרים של השיר הופצו ברחבי העולם כ"מכתבי אהבה" לפני היציאה הרשמית של Lover.
השורה הראשונה הוצגה גם בווידאו קליפ של "".
בתחילת הקליפ, טיילור מקריאה את השורה לברנדון יורי בתגובה שהוא אמר לה להירגע.
"False God" כולל מוטיב דתי דומה לרצועה של סוויפט מ-2017, "Don't Blame Me".
שני השירים משלבים בין רוחניות ומיניות כדי להדגיש תחושת "קדושה" בזוגיות, כמו גם להמחיש עד כמה זה יכול להיות חיובי והכרחי עבור שני הצדדים.
בהמשך השיר, משתמשת סוויפט גם במוטיב הגיהנום.
סוויפט בוחרת לסגור את השיר עם ארבע השורות "עדיין סוגדים לאהבה הזו; גם אם זה אלוהים כוזבים; אלוהים כוזבים; עדיין סוגדים לאהבה הזו".
במצעד הבילבורד הוט 100 התברג במקום ה-77, תוך שבמצעד ה- התברג במקום הראשון.
בסמוך לכך, התברג במקום ה-77 במצעד קנדה הוט 100 ובמקום ה-40 במצעד שירי הסטרימינג לפי דרישה.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות ומעורבות כאחד, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-147 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
"False God" בוצע באצטדיון ג'איינטס במזרח רתרפורד, ניו ג'רזי, ב-27 במאי 2023 יחד עם השיר "Holy Ground".
Fanfare הוא סינגל יפני של להקת הבנות הדרום-קוריאנית טווייס.
השיר והקליפ פורסמו דרך חברת התקליטים וורנר מיוזיק יפן ב-18 ביוני 2020.
מקוםתאריםמכירות יפן (RIAJ) פלטינה 250,000