tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סגנון האלתור הפך לחופשי יותר ויותר, עם נגיעות של אוונגרד, אך המסגרת הייתה הארד בופ מבחינה מבנית עם אלתור חופשי על בסיס מודאלי.
חטיבת הקצב ביצעה מספר שינויי מקצב במהלך כל קטע ובאופן הדרגתי הפכו מפגשי הנגינה לנגינה רצופה בה לא ניכר הבדל בין קטע לקטע.
דייוויס העניק מקום רב לאלתור חופשי אינדיבידואלי של שותפיו, בעיקר לשורטר, שדייוויס ראה בו יורשו של קולטריין.
בתקופה זו הוא התחתן לבטי דייוויס אך הם התגרשו כבר בשנת 1969.
פרשת הקלטת האלבום Filles de Kilimanjaro מסמלת את המעבר של דייוויס לצעד הבא - שילוב כלים חשמליים ואלקטרוניים.
דייוויס התלהב מהכלים החשמליים של הרוק ששלט בתרבות הפופולרית ודחק את הג'אז, וביקש לראות כיצד ניתן לשלב צליל יותר "מחושמל" בג'אז.
לרעיונותיו היו שותפים גם ויליאמס ושורטר, אך לא רון קרטר והרבי הנקוק, שעזבו לאחר הקלטת מספר "טייקים" של Filles de Kilimanjaro.
את קרטר החליף דייוויס בצעיר אנגלי בשם דייב הולנד ואילו הנקוק הוחלף בפסנתרן צעיר בשם צ'יק קוריאה.
הולנד ניגן בגיטרה בס חשמלית וקוריאה ניגן בפסנתר חשמלי Fender Rhodes, דבר ששינה לחלוטין את הצליל של החמישייה.
גם כאן דייוויס לא היה חלוץ, הקדים אותו ב"חשמול" ג'אז הקלידן של חמישיית קנונבול אדרלי, ג'ו זאווינול, אך כאשר דייוויס עשה דבר מה הדבר הכה גלים בעולם הג'אז.
דייוויס ספג ביקורת עזה על ה"חשמול", על "בגידתו" בצליל הג'אז ועל מתן יד למבקשים להחריב את הג'אז.
דייוויס, כרגיל, לא התרגש במיוחד מהביקורת.
רצונו ליצור יצירת פיוז'ן גבר.
בין יולי 1968 לפברואר 1969 צירף אליו את זאווינול בתור קלידן והחזיר את הנקוק.
על חצוצרתו הרכיב דייוויס אפקטים חשמליים לעיוות הצליל.
את הלחנים להרכב כתב זאווינול ויחד נכנסו חברי ההרכב לאולפני קולומביה על מנת להקליט תקליט בשם In a Silent Way.
החומר שהוקלט הוא שעות של ג'אם סשן ארוך וחופשי ביותר, לעיתים מושפע מרוק (בעיקר ויליאמס ומקלפלין) ללא מלודיה וללא מסגרת מלודית.
לאחר ההקלטה הצטרף דייוויס למפיק תיאו מסרו ויחד ביצעו עריכה לחומר המוקלט, שכללה הדבקה של קטעים ויצירת לולאות (לופים), באופן המזכיר את עבודתו של מפיק הביטלס ג'ורג' מרטין באלבומים המאוחרים של הלהקה.
התקליט כלל רצועה אחת ארוכה בכל צד המאופיינת בנגינה מתמשכת ומתפתחת לאיטה, והכוללת צלילים אלקטרוניים שלא נשמעו קודם לכן בג'אז.
הקהל קיבל את היצירה בתימהון.
במבט לאחור מדובר בניסיון נועז ביותר בתחומי הביצוע, האלתור החופשי המשותף, הסאונד, ההקלטה והעריכה, ניסיון שפתח את הדרך ל"מפץ הגדול" - Bitches Brew.
ב-19 באוגוסט 1969 הזמין דייוויס לאולפני קולומביה חבורה בת 12 נגנים.
דייוויס חילק הוראות כלליות בקשר למסגרת המלודית כגון מהלך אקורדים, ונתן קצב התחלתי והקבוצה החלה לאלתר באופן חופשי למדי על סמך הנחיות אלה.
הכיוון היה מושפע ממוזיקת הרוק הפסיכדלי וה-פאנק (Funk) של ג'ימי הנדריקס וסליי אנד דה פמילי סטון שסיימו להופיע על בימת פסטיבל וודסטוק רק יום אחד קודם לכן, וממוזיקת רית'ם אנד בלוז כגון זו של ג'יימס בראון.
לחטיבת הקצב המורחבת ניתן מקום מרכזי (בדומה לרוק).
הקצב וההרמוניה בסיסיים ודומיננטיים בסגנון רוק או הארד בופ בעוד האלתור בכלי הנשיפה מזכיר ג'אז חופשי.
קטעי הסולו הם כמעט רק בביצוע דייוויס.
שורטר ומאפין מגיחים מ"שום מקום" על רקע הטקסטורות של כלי הקצב, ושבים ונעלמים.
החצוצרה של דייוויס נשמעת חדה וצלולה ודייוויס מגיע, בניגוד להרגלו, לרגיסטרים הגבוהים.
חלק מהקטעים היו מוכרים לחברי הלהקה מקודם, אך רובם היו חדשים.
חלק מהקטעים נוגנו מספר פעמים, כאשר ניגנו לא ידעו הנגנים האם הם בחזרה או האם הם מוקלטים.
בשנת 1998 הוציאה חברת קולומביה קופסה ובה ארבעה דיסקים המתעדים את כל החומר שהוקלט עבור האלבום.
לאחר שנשלמה הנגינה שוחררו הנגנים, ודייוויס החל לעבוד עם העורך והמפיק תיאו מסרו.
אולפן ההקלטות עצמו שימש ככלי נגינה נוסף.
מיילס ומסרו הכניסו אפקטים שונים לשינוי הצליל כגון "לופים", השהיות, הדהוד וכדומה, ועשו שימוש נרחב וחלוצי (בג'אז) בריבוי ערוצי הקלטה.
התוצאה שיצאה לאור באפריל 1970 הייתה אלבום שהכה את מאזיניו בתדהמה ובבלבול.
מוזיקה כזו לא נשמעה קודם ולא היה ניתן לייחס אותה לז'אנר מוכר.
לא רק המוזיקה הייתה מטלטלת, גם עטיפת האלבום שצוירה על ידי הצייר הסוריאליסטי מתי קלארווין (בנו של אדריכל משכן הכנסת, יוסף קלארווין), לא נראתה כלל כמו עטיפת אלבום ג'אז והכילה נושאים מעוררי מחלוקת החל מהמילה Bitches, בעלת הקונוטציות הגסות, דרך הצגת עירום שחור, שילוב גזעי שחור-לבן, אלמנטים פסיכדליים וכדומה.
דייוויס לא רק חצה את גבול הג'אז, הוא יצר "מפץ גדול" שברא את הפיוז'ן הסינתזה בין רוק לג'אז.
דייוויס החליף קהל, רבים מאוהדיו עד Bitches Brew נטשו אותו בזעם כיוון שהלך רחוק מדי.
מאידך, רבים אחרים, שלא הכירו את מסורות הג'אז או בזו להן, חברים לדור פסטיבל וודסטוק, אימצו אותו ככוכב חדש.
במהלך עבודת האולפן והקלטות ההשלמה ל-Bitches Brew הופיע דייוויס עם חמישייה שכללה את ויין שורטר, צ'יק קוריאה, דייב הולנד וג'ק דז'ונט.
בחלק מההופעות צורפו לחמישייה אמנים אורחים כהרבי הנקוק ונגן כלי ההקשה איירטו מוריירה.
החמישייה מהווה "חוליה מקשרת" בין העולם של החמישייה הגדולה השנייה והעולם של Bitches Brew, כאשר החומרים שלה כללו גם סטנדרטים קלאסיים, גם חומר מקורי של תקופת החמישייה השנייה וגם קטעים שעמדו בבסיס Bitches Brew כ-Miles Runs the Voodoo Down ו-Sanctuary.
במהלך ההופעות השתנתה צורת הנגינה של החמישייה מביצוע אקוסטי לביצוע חשמלי (בבס, בפסנתר ובאפקטים על החצוצרה) ועצבני יותר.
פעימות חטיבת הקצב הפכו לרוקיסטיות יותר וההופעה הפכה לרצף ארוך של קטעים בזרימה חופשית, ללא הפסקה ביניהם.
במשך שנים רבות נחשבה החמישייה ל"אבודה", כיוון שלא היו הקלטות רשמיות של הופעותיה, אלא רק בוטלגים.
בשנת 2001 יצאה לאור הקלטת הופעתה האחרונה של החמישייה מה-7 במרץ 1970 בפילמור איסט שבניו יורק.
בשנים הבאות יצאו הקלטות נוספות באופן רשמי.
דייוויס ניסה להסביר את הצלחת התקליט בכך ששנת 1969 הייתה שנת מכירות שיא לאלבומי רוק ופאנק (Funk), בעוד מכירות הג'אז נמצאו בשקיעה.
גם אלבומיו של דייוויס לא נמכרו היטב ועוררו את חששה של "קולומביה", לפיכך נזקקו הן עולם הג'אז והן חברת קולומביה לאלבום מנצח.
לפיכך שווק Bitches Brew באופן מאסיבי על ידי מבקרי רוק, במסגרת עיתונות הרוק החדשני ונמכר בלמעלה מחצי מיליון עותקים, דבר שזיכה את דייוויס באלבום הזהב הראשון שלו.
הקבוצה שהקליטה את Bitches Brew לא המשיכה לשתף פעולה כהרכב, אבל המשתתפים ומקורבים אחרים לדייוויס באותה תקופה היו לזרעי מהפכת הפיוז'ן שנפוצו במפץ הגדול והיוו את הגרעין למספר הרכבים מרכזיים בג'אז-רוק של שנות השבעים.
1970 - 1975: מוזיקה חללית, הודית ואלקטרונית
ראשית שנות השבעים של דייוויס מתאפיינות באימוץ השפעות של רוק פסיכדלי, הן במוזיקה והן בסגנון ההופעה ועיצוב עטיפות התקליטים.
חירות נוספת נפתחה לפניו להחצין את תמיכתו ב"כוח השחור" Black Power, הגאווה החדשה של האפרו-אמריקאים.
באוטוביוגרפיה שלו ציין דייוויס שמטרתו הייתה ליצור מוזיקה עבור קהל אפרו-אמריקאי צעיר.
תקליט חשוב נוסף מתקופה זו הוא Live-Evil, שילוב הקלטה חיה והקלטת אולפן מדצמבר 1970 שיצאו לאור בתקליט כפול ב-1971. בתקליט משלב מיילס לראשונה את הפסנתרן קית' ג'ארט בפסנתר חשמלי יחד עם מקלפלין (גיטרה חשמלית), ארייטו מוריירה (כלי הקשה), מייקל הנדרסון (גיטרה בס) וגרי בראץ בסקסופון טנור.
בחלק מהקטעים (אלו שהוקלטו באולפן) מופיעים המתופף ג'ק דזונט והפסנתרן הרבי הנקוק והבסיסטים רון קרטר ודייב הולנד.
הלחנים, כולם משל דייוויס, פרט לאחד משל המלחין הברזילאי הרמנטו פסקואל, מושפעים ממוזיקה פסיכדלית והביצוע מתחלף מפ'אנקי ומהיר לאיטי, "חללי" ומהפנט.
הסאונד עטוף באפקטים אלקטרוניים שונים (wah-wah effects).
הלהקה, שהופיעה בעיקר ללא מקלפלין במועדון The Cellar Door קראה לעצמה בשם זה.
חבריה התקוממו על כך שהתקליט Live-Evil כולל את מקלפלין כמעט בכל קטע, בעוד שלא רק שלא היה חבר בהרכב הקבוע, אלא שנגינתו משנה את הצליל של ההרכב כליל.
דייוויס הופיע עם ההרכב (ללא מקלפלין) בפסטיבלי רוק כגון בפסטיבל האי ווייט 1970, על אותה במה עם אמנים כלהקת הדלתות, ג'וני מיטשל, המי והנדריקס.
ההופעה לא יצאה על גבי תקליט עד שנת 2004 עת הופק Miles Electric: A different Kind of Blue.
במקביל, התוודע דייוויס למוזיקה הודית והתחיל לשלב כלי נגינה כטאבלה וסיטאר.
שלושה חודשים בלבד לאחר הקלטת Bitches Brew הקליט את הקטעים הראשונים שיצאו לאור לבסוף בתקליטו מ-1974, Big Fun, עם צוות נגנים דומה לזה שניגן ב-Bitches Brew, בתוספת נגנים הודים.
הוא ערך אף ניסיונות בשימוש באפקטים אלקטרוניים על צליל הסיטאר.
ב-1972 נחשף דייוויס למוזיקה ולפילוסופיה של שטוקהאוזן ולמוזיקה שהקליט בהשראתו הוענקה התווית "מוזיקת חלל" על ידי מבקר הג'אז לאונרד פד'ר.
התקליטים השייכים לתקופה זו הם Agharta, Dark Magus ו-Pangaea.
כמעט אף חבר הרכב שליווה את דייוויס בתקליטים והופעות אלה לא היה בעל הכשרה של מוזיקאי ג'אז, פרט לדייב ליבמן שהופיע בסקסופון סופרן.
התקליט מ-1975, Get Up with It מכיל מספר קטעים שהוקלטו משנת 1970 ועד 1974 עם הרכב ג'אזי המכיל כמעט את כל הנגנים ששיתפו פעולה עם דייוויס במהלך תקופה זו.
התקליט, שהופק ונערך על ידי תיאו מסרו, הוא סיכום פעילותו של דייוויס בשנות השבעים ונחשב כ"שיר פרידה מעולם המוזיקה".
ב-1974 יצא דייוויס לסיבוב הופעות ארוך בעולם, במסגרתו ביקר באירופה, באוסטרליה וביפן.
במהלך הסיבוב סבל לא פעם מהתמוטטויות כאשר עירב וודקה ומשככי כאבים, להם היה מכור.
ביולי 1975 הופיע בפעם האחרונה בניו יורק.
דייוויס סבל במשך שנים מהתמכרות לאלכוהול, לקוקאין ולמשככי כאבים.
השימוש האינטנסיבי בסמים אלו גרמו להתדרדרות במצבו הבריאותי של דייוויס, ובשנות השבעים סבל משלל מחלות ותופעות בהן דלקת מפרקים ניוונית, החרפה במחלת האנמיה חרמשית, ממנה סבל כל ימיו, כיב פפטי (אולקוס) ודיכאון.
במהלך השנים 1975 - 1979 מיעט לצאת מפתח ביתו ונחשב למי שזמנו עבר.
חברת קולומביה המשיכה להוציא הקלטות עבר של דייוויס שלא יצאו לפני כן ועל כן ניתן לראות בדיסקוגרפיה של דייוויס תקליטים שיצאו גם בשנים אלה.
ב-1979 הכיר דייוויס את השחקנית סיסלי טייסון (שורשים).
בזכות הקשר שלו עמה ובתמיכתו של גיל אוונס, הצליח אט אט להיחלץ ממצבו.
הוא נגמל מקוקאין והתחיל לחזור ולנגן.
הוא קיבץ סביבו להקה צעירה (שכללה סקסופוניסט ששמו ביל אוונס, ואת הבסיסט מרקוס מילר) ונכנס לאולפן הקלטות לראשונה מזה שלוש שנים.
תקליטו שהוקלט בין השנים 1979 - 1981, The Man with the Horn, הוא תקליט עצוב, משום שלא נשמע בו שריד לכישרונו של דייוויס.
תקליטו הבא, We Want Miles(אלבום כפול בהופעה) סימן מגמת שיפור, והופעתו בפסטיבל הג'אז של ניופורט 1981 סימנה את ה"קאמבק".
באותה שנה נשא את טייסון לאשה ויצא למסעות ארוכים באירופה.
בשנת 1985 הקליט דייוויס את התקליט Aura שהוא סוויטה בת עשרה פרקים (לכל פרק ניתן שם של צבע) שהולחנה על ידי פלה מיקלבורג (Palle Mikkelbourg) והיה מחווה לגיל אוונס.
בתקליט מנגן דייוויס סולו יחד עם תזמורת גדולה ובה גם ג'ון מקלפלין ונגן הבס נילס-הנינג ארסטד פדרסון (Niels-Henning Ørsted Pederson).
המוזיקה היא מחווה לדרכו של דייוויס ונעה בין מוזיקה קלאסית, ג'אז, רוק, מוזיקה אלקטרונית ועוד.
התקליט נתפס כפרידה משולשת - של דייוויס מחברו הטוב גיל אוונס (שנפטר כשלוש שנים מאוחר יותר), של דייוויס מחברת התקליטים קולומביה ושל עולם המוזיקה מדייוויס.
דייוויס החל להתעניין במוזיקת הפופ של שנות השמונים, בדגש על פריחת הדור האפרו-אמריקאי הצעיר.
באלבומו מ-1985, You're Under Arrest, ביצע גרסאות משלו ללהיטי פופ כגון Time After Time של סינדי לאופר ו-Human Nature של מייקל ג'קסון.
נגינתו הייתה פחות מחוספסת והוא השתמש בפחות אפקטים אלקטרוניים ביחס לשנות השבעים.
ב-1986 הצטרף דייוויס למיזם "אמנים נגד אפרטהייד", תוצאת המיזם היא האלבום שנחשב לייחודי ביותר של דייוויס בעשור זה, Tutu.
כותרת האלבום היא על שמו של הארכיבישוף הדרום אפריקאי, זוכה פרס נובל לשלום, דזמונד טוטו והוא מכיל קטע בשם Full Nelson, לכבודו של נלסון מנדלה.
האלבום הוא בעיקר עבודת הפקה של מרקוס מילר, שצירף לחצוצרה של דייוויס רובדי הקלטה של מוזיקאים שונים.
דייוויס ביקש לשתף את הזמר פרינס באלבום, אך שיתוף הפעולה לא צלח.
משנת 1989 חבר דייוויס למפיק קווינסי ג'ונס לפרויקט "מהכנסייה לרחוב" שנועד להעלות את קרנה של המוזיקה השחורה וליצור רטרוספקטיבה מקיפה שלה מיסודותיה בגוספל ועד לביצועיה על ידי צעירים ב"גטאות", השכונות האפרו-אמריקאיות בערים הגדולות בארצות הברית.
הפרויקט הוביל ליצירת האלבום זוכה הגראמי Back on the Block.
שיתוף הפעולה שלו עם קווינסי ג'ונס בא לידי ביטוי גם בהופעה בפסטיבל הג'אז במונטרה ב-1991 שהונצחה באלבום זוכה גראמי Miles & Quincy Live at Montreux.
בין פברואר למרץ 1991 עבד דייוויס יחד עם מפיק ההיפ הופ איזי מו בי (Easy Mo Bee) על אלבום המשלב את החצוצרה של דייוויס עם עולם ההיפ הופ שהקסים את דייוויס עוד מראשיתו.
התקליט, בשם Doo Bop, יצא כשנה לאחר מותו של דייוויס, ואף זכה בפרס הגראמי לביצוע ה-R&B האינסטרומנטלי הטוב ביותר.
בספטמבר 1991 לקה דייוויס בדלקת ריאות וב-28 בחודש לקה בשבץ ובכשל מערכות שהוביל למותו.
הוא נפטר בסנטה מוניקה, קליפורניה ונקבר ברובע הברונקס בניו-יורק.
מיילס דייוויס הוא אחד האמנים המוערכים ביותר בעולם הג'אז ובמוזיקה האמריקאית המודרנית בכלל.
למרות חילוקי הדעות על המפנים החדים בקריירה שלו, לא היה ערעור על גדולתו כיוצר וכמוביל.
ב-26 במאי 2014, ביום בו חל יום הולדתו ה-88, קראה עיריית ניו יורק לרחוב בו התגורר (West 77th street), על שמו: Miles Davis Way.
בשנים 1955, 1957 ו-1961 זכה במשאל הקוראים והמבקרים של המגזין דאון ביט ל"חצוצרן הטוב ביותר"
בשנת 1961 נבחר על ידי קוראי דאון ביט להיכלל בהיכל התהילה של הג'אז
דייוויס זכה לעשרה פרסי גראמי, עבור Sketches of Spain , Bitches Brew, We Want Miles, Tutu, Miles & Quincy Live at Montreux, Doo-Bop שני פרסי גראמי עבור Aura (הן לסולו והן לביג-בנד) וב-1990 זכה לפרס גראמי עבור מפעל חיים
כחודשיים בלבד לפני מותו הוכתר כאביר לגיון הכבוד הצרפתי
בשנת 1998 נטבע כוכב הנושא את שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד
בשנת 2006 נכלל בהיכל התהילה של הרוקנרול
ב-7 באוקטובר 2008 הגיע Kind of Blue למעמד של אלבום פלטינה מרובע (4 מיליון עותקים) והיה לאלבום הג'אז הראשון שהשיג הישג זה
דיסקוגרפיה מלאה של מיילס דייוויס (אנגלית)
מיילי ריי סיירוס היא זמרת, פזמונאית, ושחקנית אמריקאית.
נחשבת לאייקון פופ, סיירוס זכתה להכרה בזכות האמנות וההמצאות התדמיתיות המתפתחות שלה.
סיירוס, בתו של זמר מוזיקת הקאנטרי בילי ריי סיירוס, נחשבת לאחת הדוגמאות הבודדות לאלילת נוער עם קריירת בידור מצליחה כמבוגר, בזמן שגילמה את הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני האנה מונטנה (2006–2011), שהתפתחה לזכיינית מצליחה מסחרית.
בהיותה בתפקיד, הוציאה לאור 2 אלבומי פסקול שזכו להצלחה מסחרית במצעדי בילבורד והגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 שבארצות הברית.
הקריירה שלה כאמנית סולו החלה עם אלבומי הפופ-רוק שהגיעו למקום הראשון בארצות הברית, בהם Meet Miley Cyrus (2007) וBreakout (2008).
אלבום המיני שלה The Time of Our Lives (2009) הגיע למקום השני בארצות הברית.
הסינגל המוביל "Party in the U.S.A." נהפך לאחד משירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, והוסמך 14 פעמים פלטינה בארצות הברית.
בניסיונה לבסס תדמית בוגרת, היא חקרה את ז'אנר הדאנס-פופ ב-Can't Be Tamed (2010), שזכה לביקורות מעורבות.
מאוחר יותר חתמה סיירוס בחברת התקליטים RCA רקורדס ולקחה כיוון אמנותי חדש עם Bangerz (2013) המושפע מההיפ הופ וה-R&B.
האלבום החמישי שלה בפסגת המצעד, הניב את הסינגלים "We Can't Stop" ו"Wrecking Ball" שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 ונהפך לשירה הראשון שמגיע לראש המצעד.
לאחר מכן היא התעסקה במוזיקה ניסיונית כשהוציאה את Miley Cyrus & Her Dead Petz (2015), ואימצה את ז'אנר מוזיקת הפופ-קאנטרי בYounger Now(2017), והתעמקה בז'אנר הרוק באלבומה Plastic Hearts (2020).
במעברה לחברת התקליטים קולומביה רקורדס בשנת 2021, סיירוס הוציאה את אלבומה השמיני Endless Summer Vacation (2023).
הסינגל המוביל מתוך האלבום "Flowers" הפך במהרה להצלחה בינלאומית, בפרט בארצות הברית, והיה לשירה השני שהגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי.
בנוסף, זכתה שני פרסי גראמי כולל בפרס תקליט השנה.
בטלוויזיה, החלה סיירוס להיות הנושא המרכזי בסרט התיעודי מיילי: התופעה (2013), ובדמות הראשית במשבר בשש סצנות (2017), שימשה כמנטורית בשתי עונות בגרסה האמריקאית של The Voice, וכיכבה בתור "רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו" בפרק השלישי בעונה החמישית של הסדרה האנתולוגיה מראה שחורה (2019).
היא גם אירחה את מסיבת הסילבסטר של מיילי המיוחדת לחג (2011-2022).
השבחים בקריירה של סיירוס כוללים שלושה פרסי גראמי, פרס אחד בפרסי המוזיקה הבריטית, חמישה פרסי המוזיקה של בילבורד, שלושה פרסי הווידאו קליפים של MTV, ושמונה שיאי גינס.
היא נקראה אגדת דיסני, כהוקרה על תרומתה לחברת וולט דיסני.
סיירוס נכללה ברשימת האמנים הטובים ביותר בכל הזמנים, התשיעית על ידי בילבורד בדירוג האמניות הגדולות בכל הזמנים בילבורד 200 נשים,אחד מכוכבי הפופ הגדולים של בילבורד במאה ה-21, ואמנית הסינגלים הדיגיטלית בעלת הסמכה התשיעית הגבוהה של RIAA.
הופיעה בנוסף ברשימות 100 האמנים המשפיעים ביותר בשנים 2008 ו-2014 של מגזין טיים, וברשימת פורבס 30Under30 בשנים 2014 ו-2021. מחוץ לתחום הבידור, סיירוס הקימה את הארגון ללא מטרת הרווח, "Happy Hippie Foundation" המתמקדת בקהילת הלהט"ב וחסרי בית של נוער, ונתמכה על ידי סדרת הופעות אינטרנטיות Backyard Sessions.
סיירוס נולדה ב-23 בנובמבר 1992 בפרנקלין, טנסי שבארצות הברית, לשחקנית והבמאית טיסיה "טיש" ז'אן פינלי, ממורשת אירית אמריקאית קתולית, ולזמר הקאנטרי בילי ריי סיירוס, ממורשת פרסביטריאנית אמריקאית סקוטית-אירית.
שם הלידה שלה, דסטיני הופ (Destiny Hope), ביטא את אמונתם של הוריה בכך שתגדל ותגיע להישגים גדולים בחייה הבוגרים.
הוריה כינו אותה בשם "סמיילי", שקוצר מאוחר יותר ל"מיילי" מכיוון שלעיתים קרובות הייתה תינוקת חייכנית.
בשנת 2008, היא שינתה באופן חוקי את שמה למיילי ריי סיירוס.
שמה האמצעי ניתן לזכר סבה, הפוליטיקאי הדמוקרטי, רונלד ריי סיירוס מקנטקי.
הסנדקית של סיירוס היא הזמרת-יוצרת דולי פרטון.
בניגוד לעצת חברת התקליטים של אביה, הוריה של סיירוס נישאו בחשאי ב-28 בדצמבר 1993, שנה לאחר לידתה.
מאוחר יותר נולדו להם שני ילדים נוספים, בן בשם ברייסון ובת בשם נואה.
ממערכות יחסים קודמות, לאמה יש שני ילדים נוספים, ברנדי וטרייס.
ילדו הראשון של אביה, כריסטופר קודי, נולד באפריל 1992 וגדל עם אמו, קריסטין לוקי, בדרום קרוליינה.
ארבעה מאחיה נכנסו בסופו של דבר לעסקי הבידור: טרייס כזמר וגיטריסט בלהקת הפופ האלקטרונית מטרו סטיישן, נואה יחד עם ברייסון כשחקנים, זמרים, דוגמני אופנה וכותבי שירים, וברנדי כבלוגרית אופנה.
בעברה, ברנדי היוותה חלק בלהקת "Frank + Derol".
בית החווה של משפחת סיירוס ממוקם על שטח של 500 דונם מחוץ לנאשוויל, טנסי.
סיירוס למדה בבית הספר היסודי "Heritage Elementary" במחוז ויליאמסון, כאשר משפחתה התגוררה בתומפסון, טנסי.
כשהחלה לגלם את דמותה כהאנה מונטנה, עברה המשפחה ללוס אנג'לס, שם עברה ללמידה עם מורה פרטי בעת צילומי הסדרה.
היא חונכה כנוצרייה, והוטבלה בכנסיית הסאות'רן בפטיסט לפני שעברה להוליווד בשנת 2005. היא נהגה ללכת באופן קבוע לכנסייה ואף ענדה טבעת צניעות.
בשנת 2001, כשסיירוס הייתה בת שמונה, עברו היא ומשפחתה לטורונטו, קנדה, בעוד שאביה צילם את סדרת הטלוויזיה "דוק".
לאחר שאביה לקח אותה לראות הפקה מקומית של המחזמר מאמה מיה!, החליטה סיירוס שהיא מעוניינת להיות שחקנית והחלה לקחת שיעורי משחק בסטודיו למשחק בטורונטו.
תפקיד המשחק הראשון של סיירוס היה כקיילי בסדרת הטלוויזיה של אביה "דוק".
בשנת 2003, שיחקה סיירוס כרותי הצעירה בסרטו של טים ברטון, סיפורי דגים.
במהלך תקופה זו, היא עשתה אודישן עם טיילור לאוטנר לסרט העלילתי הרפתקאותיהם של שארקוי ולבגירל בתלת־ממד.
אף על פי שהיא הייתה אחת משתי המועמדות הסופיות לתפקיד, היא בחרה להופיע במקום זאת בסדרה האנה מונטנה.
אמה לקחה על עצמה את תפקיד המנהלת של סיירוס ופעלה לרכישת צוות לבניית הקריירה שלה.
סיירוס חתמה על חוזה עם מיטשל גוסט, במאי חטיבת הנוער בקנינגהאם אסקוט סלבין דוהרטי.
לעיתים קרובות כונה גוסט כמי "שגילה את סיירוס" ומילא תפקיד מרכזי באודישן שלה עבור האנה מונטנה.
בהמשך היא חתמה עם ג'ייסון מורי מהסוכנות "Morey Management Group" לניהול קריירת המוזיקה שלה לאחר שהופנתה אליו על ידי דולי פרטון.
היא שכרה את מנהל הכספים של אביה כחלק מהצוות שלה.
2006–2009: האנה מונטנה ותחילת הקריירה המוזיקלית
סיירוס נבחנה עבור סדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני, האנה מונטנה, כשהייתה בת אחת עשרה.
היא נבחנה לתפקיד של חברתה של הדמות הראשית, אולם נקראה להיבחן לתפקיד הראשי במקום.
אף על פי שסורבה בהתחלה לתפקיד, כי הייתה "צעירה וקטנה" בשבילו, היא נבחרה מאוחר יותר לתפקיד הראשי בזכות השירה ויכולות המשחק שלה.
הסדרה עלתה לאוויר לראשונה במרץ 2006 וזכתה למספר הצופים הגדול ביותר לתוכנית של ערוץ דיסני, והגיעה להישגים בין הסדרות המדורגות הגבוהות ביותר בטלוויזיה.
ההצלחה המיידית של הסדרה הובילה את סיירוס להיות מתויגת כ"אלילת נוער".
היא הופיעה עם להקת בנות הצ'יטה בתור דמותה בסדרה, האנה מונטנה, בספטמבר 2006, והופיעה עם שירים מהעונה הראשונה של התוכנית.
תקליטי וולט דיסני הוציאו פסקול תחת שמה של דמותה של סיירוס, Hannah Montana, באוקטובר של אותה השנה.
התקליט זכה להצלחה מסחרית, והגיע לראש מצעד הפסקולים ובילבורד 200 בארצות הברית ומכר מעל 4.7 מיליון עותקים בעולם.
עם שחרורו של הפסקול הפכה סיירוס לאדם הראשון בתוך חברת וולט דיסני שיש לו חוזים בתחומי הטלוויזיה, הקולנוע, מוצרי צריכה, ומוזיקה.
סיירוס ניהלה מערכת יחסים עם השחקן טיילר פוזי בילדותה.
בנוסף, ניהלה מערכת יחסים עם הזמר והשחקן ניק ג'ונאס מיוני 2006 עד דצמבר 2007. היחסים שלה עם ג'ונאס, וכמו כן יחסי החברות לסירוגין עם הקולגות מרשת דיסני, סלינה גומז, ודמי לובאטו, משכו תשומת לב תקשורתית רבה.
סיירוס חתמה על חוזה הקלטות לארבעה אלבומים בהוליווד רקורדס על מנת להפיץ את המוזיקה האישית שלה, שלא רשומה תחת הזיכיון של האנה מונטנה.
היא הוציאה את האלבום של שני הדיסקים Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus ביוני 2007. הדיסק הראשון נרשם כפסקול השני של האנה מונטנה, בעוד שהדיסק השני, "Meet Miley Cyrus" שימש כאלבום האולפן הבכורה של סיירוס.
אלבום זה היה השני של סיירוס שהגיע לראש מצעד הפסקולים והבילבורד 200, ומכר מעל 4.2 מיליון עותקים מאז השקתו.
חודשים לאחר יציאת הפרויקט, "See You Again" יצא בתור הסינגל המוביל מהאלבום.
השיר היה הצלחה מסחרית, ומכר מעל שני מיליון עותקים בארצות הברית מאז יציאתו ונכנס לעשרת המובילים במצעדים הרשמיים של אוסטרליה, קנדה, הונגריה וארצות הברית.
לאחר מכן היא שיתפה פעולה עם אביה בסינגל "Ready, Set, Don't Go".
באוקטובר 2007 סיירוס יצאה לסיבוב ההופעות הרשמי הראשון שלה "Best of Both Worlds Tour", שנערך עד ינואר 2008, לקידום אלבום הבכורה.
בסיום הסבב, חברת הכרטיסים "Ticketmaster" הודיעה כי "לא הייתה דרישה בעוצמה כזו לכרטיסים מאז הביטלס או אלביס פרסלי".
הצלחתו של סיבוב ההופעות הובילה לשחרור סרט הקולנוע בתלת מימד של מופעיו בשם, Hannah Montana & Miley Cyrus: Best of Both Worlds Concert.
סיירוס וידידתה מנדי ג'ירוקס החלו לפרסם סרטונים באתר יוטיוב בפברואר 2008, וקראו לסרטונים "התוכנית של מיילי ומנדי".
קטעי הווידאו צברו קהל מעריצים גדול באינטרנט.
באפריל 2008, הודלפו מספר תמונות של סיירוס בהלבשה תחתונה ובגדי ים על ידי פורץ צעיר שפרץ לחשבון ה-"Gmail" של הצלמת אנני ליבוביץ' עבור המגזין "Vanity Fair".
עיתון הניו יורק טיימס הבהיר מאוחר יותר, כי אף על פי שהתמונות הותירו את הרושם שהיא עם חזה חשוף, הייתה סיירוס עטופה בסדין, ולא חשופה.
ב-17 ביוני הוציאה לאור את הסינגל המוביל מאלבומה השני, "7 Things" שנכנס אל העשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100 ומצעדי אוסטרליה, יפן ונורווגיה.
בחודש יולי הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Breakout.
האלבום זכה למכירות הגבוהות ביותר בשבוע הראשון ליציאתו של אלבום בקריירה שלה עד כה עם כ-371,000 מכירות עותקים והפך לשלישי שלה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200. מהאלבום יצא סינגל שני ואחרון בשם "Fly on the Wall".
בהמשך, כיכבה סיירוס עם השחקן ג'ון טרבולטה בסרט האנימציה בולט (2008), זו הופעת הבכורה שלה כשחקנית קולנוע.
היא גם כתבה את השיר "I Thought I Lost You" לסרט, אותו היא ביצעה כדואט עם טרבולטה.
הסרט זכה לביקורות משבחות והצלחה מסחרית כאשר גרף כ-320 מיליון דולר וזיכה את סיירוס במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר.
במרץ 2009 הוציא סיירוס את הספר האוטוביוגרפי Miles to Go שחלקים ממנו כתבה בעצמה במהלך ארוחות צהריים בצילומים, בעזרת "סופר צללים".
באותו החודש הוציאה סיירוס את השיר "The Climb" כסינגל מפסקול הסרט "האנה מונטנה: הסרט".
השיר הפך ללהיט בפורמטים של ז'אנר הפופ ומוזיקת הקאנטרי ומכר מעל 6.5 מיליון עותקים.
פסקול הסרט, Hannah Montana: The Movie הפך לכניסה הרביעית של סיירוס לראש מצעד הבילבורד 200 לצד מצעדי אוסטריה, קנדה, ניו זילנד, ספרד ופורטוגל.
היא הפכה לאמנית הצעירה ביותר (בגיל 16) שהחזיקה ב-4 אלבומים במקום הראשון במצעד.
ב-6 ביולי 2009 הוציאה את הפסקול הרביעי שלה בדמותה של האנה מונטנה, Hannah Montana 3, שהופיע ביציאתו במקום השני במצעד הבילבורד 200. בהמשך, השיקה סיירוס את קו האופנה הראשון שלה, "Miley Cyrus and Max Azria" באמצעות וולמארט.
הוא קודם על ידי שחרורו של הסינגל ".Party in the U.S.A" ב-11 באוגוסט באותה שנה מתוך המיני-אלבום "The Time of Our Lives" אותו תיארה כי "תקליט מעבר...
שנועד שאנשים יכירו את איך שאני רוצה שההקלטה הבאה שלי תישמע ועם הזמן אוכל לעשות את זה קצת יותר".
הסינגל, הפך להצלחה בין לאומית ומדורג כאחד מהשירים הנמכרים בכול הזמנים, בארצות הברית זכה לתואר יהלום לאחר שמכר מעל 10 מיליון עותקים במדינה.
לאחר מכן יצאה בחודש ספטמבר לסיבוב ההופעות השני שלה, "Wonder World Tour" שגרף בסיומו כ-66.9 מיליון דולר מתוך 807,514 כרטיסים.
ב-7 בדצמבר אותה שנה הופיעה סיירוס בפני המלכה אליזבת השנייה ובני משפחת המלוכה הבריטית בהופעה המלכותית של מופע הצדקה של "Royal", בלנקשייר.
מגזין הבילבורד דירג את סיירוס כאמנית הרביעית הנמכרת ביותר של 2009.
2010–2012: Can't Be Tamed והתמקדות בקריירת משחק
בתקווה לטפח דימוי בוגר יותר משנותיה המוקדמות, כיכבה סיירוס בסרט השיר האחרון (2010) המבוסס על הרומן של ניקולס ספארקס.
סרט זה זכה לתגובה ביקורתית שלילית בדרך כלל, אף על פי שזכה להצלחה מסחרית.
בעת צילומיו, היא החלה מערכת יחסים רומנטית עם הקולגה שלה, ליאם המסוורת'.
סיירוס ניסתה לשנות את התדמית הציבורית שלה עם שחרורו של אלבום האולפן השלישי שלה ב-18 ביוני 2010, Can't Be Tamed.
האלבום מציג סגנון קרוב יותר לז'אנר הדאנס מאלבומיה הקודמים, וגרם ללא מעט מחלוקות בגלל התוכן המילולי שלו וצורות הופעותיה של סיירוס.
ביציאתו, מכר כ-106,000 עותקים בשבוע הראשון לשחרורו, והיה לאלבום האולפן הראשון שלה שלא כבש את ראש מצעד הבילבורד 200. עם זאת, הוא הגיע למקומות הראשונים בפורטוגל וספרד.
חודש לפני צאתו, הוציאה את הסינגל המוביל שלו, "Can't Be Tamed" שהגיע בשיאו למקום ה-8 במצעד הבילבורד הוט 100. בשל המחלוקת סביבו, הסינגל השני ואחרון שלו, "Who Owns My Heart", יצא רק במדינות אירופאיות בודדות ולא זכה להצלחה.
האלבום היה לכישלון מסחרי וביקורות רבות יחסו את הירידה של סיירוס בכמות המכירות לדימוי החדש והשנוי במחלוקת שלה.
באותה תקופה, הוציאה את הפסקול החמישי והסופי שלה כהאנה מונטנה באוקטובר של אותה השנה, Hannah Montana Forever.
ביציאתו, לא זכה להצלחה מסחרית רבה כמו קודמיו ובשיאו הגיע אל המקום ה-11 במצעד הבילבורד 200. סיירוס הייתה במרכז מחלוקת לאחר שסרטון שפורסם באינטרנט בדצמבר 2010 הראה אז את סיירוס בת ה-18 מעשנת סמים מבאנג.
בסיום שנת 2010, דורגה במקום ה-13 ברשימת 100 הסלבריטאים המרוויחים ביותר של פורבס.
ב-29 באפריל 2011, יצאה לסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Gypsy Heart Tour" אשר לא כלל הופעות בצפון אמריקה לקידום האלבום, סיירוס טענה כי לאחר כל הביקורות שהופנו כלפיה החליטה שלא לבקר ביבשת וכי היא רוצה לנסוע למקומות בהם היא חשה "הכי אהבה".
לאחר שחרורו של אלבום האולפן, סיימה סיירוס את התקשרותה עם חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
עם סיום תפקידה כהאנה מונטנה, הודיעה סיירוס כי היא מתכוונת לקחת פסק זמן מקריירת המוזיקה כדי להתמקד בקריירת המשחק שלה.
מאוחר יותר אישרה שלא תלך ללמוד במכללה.
ב-5 במרץ 2011 סיירוס אירחה את פרק התוכנית סאטרדיי נייט לייב, במהלכו צחקה על המחלוקות האחרונות שלה.
בחודש נובמבר הוכרז כי סיירוס תשמיע את קולו של מייוויס בסרט האנימציה מפלצת של מלון.
אולם בפברואר 2012 היא הודחה מהפרויקט והוחלפה בסלינה גומז.
באותה תקופה סיירוס ייחס את עזיבתה כרצון לעבוד על המוזיקה שלה, אך מספר שנים מאוחר יותר היא חשפה שהסיבה האמיתית מאחורי היציאה שלה הייתה מכיוון שהיא קנתה לבן זוגה דאז ליאם המסוורת' עוגת יום הולדת בצורת פין וליקקה אותה.
בהמשך הופיעה בסדרת הטלוויזיה "MTV Punk'd" עם קלי אוסבורן וקלואי קרדשיאן.
סיירוס כיכבה לצד דמי מור בסרט העצמאי "LOL" ב-2012. הסרט הוצא במהדורה מוגבלת והיה לכישלון מסחרי.
לאחר מכן היא כיכבה בסרט הקומדיה מרגלת מתבגרת, והופיעה כסוכנת FBI שנדרשת להסתער במכללות קולג'.
סיירוס פרסמה שורה של הופעות חיות הידועות כ-"Backyard Sessions" דרך יוטיוב במהלך האביב והקיץ של 2012. ההופעות היו של שירים קלאסיים שאהבה.
לאחר שהחלה לעבוד על אלבום רביעי שנכשל בשנה הקודמת, סיירוס החלה לעבוד על פרויקט מוזיקלי חדש בסוף שנה 2012. היא שיתפה פעולה עם המפיקים רוק מאפיה על השיר שלהם "Morning Sun", אשר נעשה זמין להורדה בחינם באינטרנט.
בנוסף, היא הופיעה בעבר בקליפ של סינגל הבכורה שלהם, "The Big Bang".
סיירוס השתתפה מאוחר יותר בשירו של המפיק בורגור, "Decisions".
היא ובן זוגה המסוורת' הופיעו בקליפ השיר.
לאחר מכן הופיעה כמיסי בשני פרקים של הסדרה שני גברים וחצי.
ב-31 במאי, נודע כי סיירוס והמסוורת' התארסו לאחר שלוש שנים של מערכת יחסים.
סיירוס יצרה תשומת לב תקשורתית רבה לאחר שגזרה את שערה וצבעה אותו לבלונדיני והגיבה על המעשה בכך שאמרה כי "מעולם לא הרגישה יותר עצמה בכל חייה".
בשנת 2013, סיירוס שכרה את לארי רודולף להיות המנהל שלה שידוע בעיקר בשל ייצוגה של בריטני ספירס.
לאחר מכן אושר שסיירוס חתמה על חוזה הקלטה חדש עם תקליטי RCA עבור אלבומים עתידיים.
היא עבדה עם מפיקים כמו פארל ויליאמס ומייק ויל מייד איט על אלבום האולפן הרביעי שלה, וכתוצאה מכך הסגנון המוזיקלי שלה הושפע מז'אנר ההיפ הופ.
היא שיתפה פעולה עם אמנים רבים מתחום ההיפ הופ והופיעה בשיר של הראפר סנופ דוג, "Ashtrays and Heartbreaks" שיצא בתור סינגל מוביל מתוך אלבום האולפן ה-12 שלו, Reincarnated באפריל 2013. היא שיתפה פעולה עם הראפר ויל.איי.אם בשיר "Fall Down" שפורסם כסינגל שיווקי מאלבומו, Willpower באותו החודש.
השיר נכנס למקום ה-58 במצעד הבילבורד הוט 100 וסימן את ההופעה הראשונה שלה במצעד מאז "Can't Be Tamed" בשנת 2010. מאוחר יותר סיפקה קולות שירה בשירו של ליל טוויסט, "Twerk" יחד עם ג'סטין ביבר.
השיר לא פורסם מסיבות לא ידועות, אף על פי שדלף לרשת מאוחר יותר.
ב-23 במאי 2013, אושר כי סיירוס תשתתף בשיר "23" עם ויז קאליפה וג'וסי ג'יי.
ביציאתו הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100 והווידאו קליפ שלו זכה לפופולריות רבה ועבר את רף החצי מיליארד צפיות באתר יוטיוב.
סיירוס פרסמה את הסינגל החדש שלה "We Can't Stop" ב-3 ביוני בתור סינגל החזרה שלה, שהפך להצלחה מסחרית בין לאומית ברחבי העולם, והגיע לראשי המצעדים במדינות שונות, בהן הממלכה המאוחדת וסקוטלנד.
הקליפ של השיר שבר שיא היסטורי באתר Vevo לאחר שהגיע לכמות צפיות של כ-10.7 מיליון בתוך עשרים וארבע שעות והפך לסרטון הראשון שמגיע ל-100 מיליון צפיות.
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2013, סיירוס הופיעה יחד עם רובין ת'יק, הופעתם הביאה לתשומת לב תקשורתית נרחבת ולביקורת ציבורית.
במהלכה, סיירוס דימתה תנועות מיניות בעזרת אצבע קצף שתוארו כ"מטרידות" בלבוש חושפני והופעתם גרפה ביקורות חריפות ותלונות לערוץ MTV.
ב-25 באוגוסט 2013 הוציאה לאור את השיר "Wrecking Ball" כסינגל השני מתוך האלבום, ביום הופעתה בטקס הפרסים.
השיר הפך ללהיט מיידי וכבש את מצעדי ברזיל, קנדה, ישראל, בריטניה, ומקסיקו והפך לשירה הראשון של סיירוס שמגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית.
הווידאו קליפ המלווה אותו, שהציג את סיירוס מתנדנדת על כדור הריסה עירומה לחלוטין, זכה לפארודיות רבות ונצפה מעל 19 מיליון פעמים ביום הראשון לשחרורו.
בטקס פרסי ה-VMA בשנת 2014 זכה בקטגוריית קליפ השנה.
לאחר חודשים של ספקולציות בתקשורת, ב-16 בספטמבר 2013, נציג של סיירוס הודיע שהיא והמסוורת' החליטו לבטל את אירוסיהם, ובכך סיימו את מערכת היחסים בת ארבע השנים שלהם.
ב-2 באוקטובר שידר ערוץ MTV את הסרט התיעודי המתאר את תהליך הפקת האלבום והופעותיה של סיירוס, Miley: The Movement, האלבום, Bangerz היה הצלחה מסחרית גדולה והועמד לפרס הגראמי.
בשיאו, הגיע לראשי המצעדים של ארגנטינה, מקסיקו, אוסטרליה, קנדה, סקוטלנד, בריטניה וארצות הברית במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר כ-270,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו במדינה.
ב-5 באוקטובר, סיירוס הנחתה שוב את התוכנית סאטרדיי נייט לייב.
ב-5 בנובמבר הופיעה בשיר של הראפר פיוצ'ר, "Real and True" יחד עם הזמר מר הדסון.
הווידאו קליפ לשיר הוצג חמישה ימים לאחר מכן ב-10 בנובמבר.
בסוף שנת 2013 סיירוס הוכתרה כאמנית השנה של MTV.
ב-29 בינואר 2014, היא ניגנה מופע קונצרט אקוסטי בתוכנית MTV Unplugged והופיעה עם שירים מהאלבום לצד הופעת אורח של מדונה.
פרק זה הפך למופע עם מספר הצופים הגבוה ביותר בתוכנית בעשור האחרון עם מעל 1.7 מיליון צופים.
סיירוס השתתפה בקמפיין האביב 2014 של מארק ג'ייקובס יחד עם נטלי ווטלינג ואזמרלדה סאי ריינולדס.
ב-14 בפברואר 2014 היא השיקה את סיבוב ההופעות השנוי במחלוקת שלה, "Bangerz Tour" אשר זכה לביקורות חיובית.
לאחר חודשים מצאתו של סבב ההופעות, חיית המחמד של סיירוס מסוג כלב אלסקן מלמוט נמצא מת בביתה לאחר עימות עם זאב ערבות, כתוצאה מכך הודיעה כי החליטה להקדיש את חייה לאורח חיים טבעוני.
שבועיים לאחר מכן, החלה לסבול מתגובה אלרגית לאנטיביוטיקה אשר ניתנה לה בשל דלקת בסינוסים והיא נאלצה להתאשפז בקנזס סיטי.
תוך שיתוף פעולה עם להקת הפליימינג ליפס על המהדורה המחודשת שלהם לאלבום של הביטלס, Sgt.
Pepper's Lonely Hearts Club Band, סיירוס החלה לעבוד עם ויין קווין על אלבום האולפן החמישי שלה.
היא טענה שהיא מתמקדת במוזיקה ושהאלבום לא ייצא עד שתרגיש שהוא מוכן.
קווין השווה את העבודה המשותפת שלו עם סיירוס לעבודות של פינק פלויד ופורטיסהד ותיאר את הצליל שלהן כ"גרסה קצת יותר חכמה, עצובה ואמיתית יותר למוזיקת הפופ של מיילי".
במשך רוב הזמן בו היא הקליטה את האלבום, היא הייתה במערכת יחסים רומנטית עם השחקן פטריק שוורצנגר.
סיירוס עבדה גם על הסרטים הלילה שלפני ו-"A Very Murray Christmas" שיצאו בשנת 2015. דיווחים החלו לצוץ באותה כי סיירוס עובדת על שני אלבומים בו זמנית, שאחד מהם מתכננת להוציא ללא תשלום.
השמועות אושרו על ידי המנהל שלה שטען כי היא מוכנה לסיים את החוזה שלה עם חברת RCA רקורדס אם כי הם מסרבים לתת לה להוציא אלבום בחינם.
באותה שנה, הנחתה את טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV ובסיומו הופיעה עם הסינגל המוביל מאלבומה החמישי, "Dooo It!".
מיד לאחר סיום ההופעה, סיירוס הודיעה כי אלבומה Miley Cyrus & Her Dead Petz, זמין לשמיעה חינמית באתר "SoundCloud".
האלבום נכתב והופק בעיקר על ידי סיירוס, ונקרא "ניסיוני ופסיכדלי", עם אלמנטים של רוק פסיכדלי, פופ פסיכדלי ופופ אלטרנטיבי.
ב-19 בנובמבר 2015 יצאה סיירוס לסיבוב ההופעות החמישי שלה, "Milky Milky Milk Tour" שכלל 8 מופעים בצפון אמריקה לקידום האלבום.
בשנת 2016, לאחר צאת אלבום האולפן החמישי שלה בשנה הקודמת, סיימה סיירוס את עבודתה על אלבום האולפן השישי שלה והייתה יועצת מרכזית בעונה העשירית של תוכנית הריאליטי "The Voice".
במרץ 2016 נחשף שסיירוס ובן זוגה ליאם המסוורת' חידשו את מערכת היחסים שלהם.
באותו החודש, סיירוס חתמה על חוזה כמאמנת שירה בעונה האחת עשרה של התוכנית כמחליפתה של גוון סטאפני, סיירוס הפכה למנטורית הצעירה ביותר שהופיע בכל עונותיה של התוכנית.
בספטמבר 2016 השתתפה סיירוס בסדרה "משבר בשש סצנות" מאת וודי אלן, היא שיחקה פעילה חברתית רדיקלית הגורמת לעימותים בבית שמרני משנות השישים בזמן שהסתתרה מהמשטרה.
ב-17 בספטמבר 2016 הופיעה בתוכנית הלילה בכיכובו של ג'ימי פאלון וביצעה גרסת כיסוי לשירו של בוב דילן "Baby, I'm In the Mood for You".
סיירוס שימשה כמדובבת בסרט האנימציה שומרי הגלקסיה: חלק 2 ששוחר במאי 2017. ב-11 במאי 2017, הוציאה סיירוס את "Malibu" כסינגל הראשי מאלבומה השישי.
ביציאתו זכה להצלחה והופיע בעשרת המובילים בארצות הברית, סקוטלנד, נורווגיה, ניו זילנד ואוסטרליה.
ב-9 ביוני הוציאה את "Inspired" לאחר שביצעה את השיר במופע הצדקה, "One Love Manchester".
מאוחר יותר הפך לסינגל השיווקי מהאלבום.
ב-8 באוגוסט הכריזה סיירוס כי אלבום האולפן השישי שלה יישא את השם Younger Now וייצא ב-29 בספטמבר 2017. הסינגל השני מתוכו, "Younger Now" יצא לאור ב-18 באוגוסט והופיעה בשיאו במקום ה-79 במצעד הבילבורד הוט 100. באותו החודש הופיעה איתו בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2017.
לאחר הפסקה של עונה, סיירוס חזרה לשמש כמנטורית בעונה השלוש עשרה של "The Voice".
ב-5 באוקטובר 2017 אישרה כי לא תחזור להשתתף בעונה הארבע עשרה.
ב-30 באוקטובר 2017, סיירוס חשפה שלא תוציא סינגל נוסף מהאלבום Younger Now ולא תצא לסיבוב הופעות לקידומו.
לפני שהוציאה את הסינגל השני, סיירוס הודיעה שהיא כבר "שני שירים באלבום הבא".
משתפי פעולה ששמם נקשר באלבומה השביעי כוללו את שותפה לשעבר מייק וויל מייד איט והשותפים החדשים מארק רונסון ואנדרו ווייט.
שיתוף הפעולה הראשון שלה עם רונסון, "Nothing Breaks Like a Heart" יצא לאור ב-29 בנובמבר מאלבומו Late Night Feelings.
ב-31 במאי 2019, סיירוס צייצה בחשבונה בטוויטר כי אלבום האולפן השביעי שלה יישא את השם "She Is Miley Cyrus" ויכלול שלושה מיני-אלבומים עם שישה שירים, שיצאו לפני האלבום באורך מלא, "She Is Coming" ב-31 במאי, "She Is Here" בקיץ, ו-"She Is Everything" בסתיו.
She Is Coming הופיע לראשונה ביציאתו בחמשת המובילים במצעדי קנדה, ליטא, נורווגיה וארצות הברית במצעד הבילבורד 200. הסינגל המוביל ממנו, "Mother's Daughter" הועמד לפרס הגראמי וזכה ב-2 פרסי ה-VMA.
סיירוס כיכבה בפרק "רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו", כחלק מסדרת הדרמה מראה שחורה שצולמה בדרום אפריקה בנובמבר 2018. היא יצאה בנטפליקס ב-5 ביוני 2019. הקליפ לשיר מהפרק, "On a Roll" יצא ב-13 ביוני.
ב-27 ביוני נחשף כי סיירוס שיתף פעולה עם אריאנה גרנדה ולנה דל ריי בסינגל המוביל "Don't Call Me Angel" של פסקול הסרט המלאכיות של צ'רלי ששוחר ב-13 בספטמבר.
באוגוסט 2019 הוציאה סיירוס את "Slide Away", השיר הראשון שלה מאז הודעתה על הפרידה מהמסוורת'.
ב-24 במאי 2020 יצא הקליפ לשיר "Captain's Dance With the Devil" של הזמר קודי סימפסון, אותו ביימה סיירוס.
ב-27 ביוני השתתפה סיירוס במשדר הצדקה Global Goal: Unite for Our Future וביצעה את השיר "" של הביטלס.
ב-14 באוגוסט 2020 הוציאה סיירוס את הסינגל המוביל מאלבומה השביעי, "Midnight Sky", ובנוסף אישרה את ביטולם של המיני-אלבומים "She Is Here" ו-"She Is Everything".
הסינגל זכה להצלחה ודורג במיקום הגבוה ביותר שלה מאז "Malibu" בשנת 2017 במצעד הבילבורד הוט 100 אליו הגיע למקום ה-14 לצד המקומות הראשונים בבולגריה, סרביה וסקוטלנד.
ב-22 באוקטובר 2020 סיירוס הודיעה בחשבונה באינסטגרם כי אלבום האולפן השביעי שלה Plastic Hearts ייצא ב-27 בנובמבר 2020.
ב-19 בנובמבר 2020, כשבוע לפני יציאתו, הוציאה סיירוס את "Prisoner", סינגל שני מתוך האלבום, בהשתתפות דואה ליפה.
השיר זכה להצלחה רבה בישראל ובעולם ואף הגיע למקום ה-12 במצעד "בילבורד גלובל 200".
ב-12 במרץ 2021, הוציאה סינגל שלישי מתוך האלבום ושמו "Angels like You".
ביציאתו זכה האלבום לביקורות משבחות ונכנס לחמשת המובילים במצעדי אירלנד, נורווגיה, ספרד, שווייץ, בריטניה וארצות הברית במקום ה-2 במצעד בילבורד 200. בכך, הפך לכניסתה ה-12 בעשרת המובילים במצעד.
בעקבות מגפת הקורונה סיירוס יזמה והפיקה סדרת רשת אותה שידרה בעמוד האינסטגרם שלה בשם "Bright Minded" בה היא מראיינת ידוענים ואנשי מקצוע במשך כשעה דרך מצלמת הרשת שלה.
כל פרקי הסדרה הועברו בשידור חי.
ב-19 במאי 2020 זכתה סיירוס בפרס ובי על הסדרה.
באוקטובר 2020 חשפה שהיא עובדת על כיסוי של להקת מטאליקה.
ביוני 2021 שוחררה גרסת הכיסוי של סיירוס לשיר
Nothing Else Matters אשר נכלל באלבום המחווה לאלבום השחור אשר באותה התקופה צוין שלושים שנה להוצאתו.
גרסתה של מיילי לשיר כוללת גם את אלטון ג'ון על פסנתר.
מתופף הרד הוט צ'ילי פפרס וכן את יויו מה.
השקת האלבום ב-27 בנובמבר כללה את המאשאפ של השיר "Midnight Sky" עם השיר "Edge of Seventeen" של סטיבי ניקס, בו ניקס גם מתארחת, בנוסף לגרסאות הכיסוי של סיירוס לשיר של בלונדי, "Heart of Glass" ושירם של הקרנבריז, "Zombie".
בחודש מרץ 2021 עזבה סיירוס את חברת התקליטים RCA בה הייתה מאז שנת 2013, וחתמה על חוזה הקלטות חדש עם חברת קולומביה רקורדס, אשר גם היא חברת בת של סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
במאי 2021, סיירוס השתתפה בגרסת רמיקס לשיר "Without You" של הזמר דה קיד לארוי.
בסוף שנת 2022, החלה סיירוס לרמוז על פרויקט מוזיקלי חדש באמצעות מסע קידום שכלל פוסטרים בערים גדולות ברחבי העולם, ספירה לאחור באתר האינטרנט שלה וקטעי וידאו – עם הכיתוב "New Year, New Miley".
כמה ימים לאחר מכן, במהלך ספיישל מסיבת הסילבסטר של סיירוס ששודר ברשת NBC האמריקאית, הוכרז הסינגל הבא שלה, "Flowers".
הוא יצא לאור ב-12 בינואר 2023, מלווה בקליפ בבימויו של ג'ייקוב ביקסנמן.
השיר הגיע ישירות אל המקום הראשון במצעדי הבילבורד הוט 100 ובילבורד גלובל 200 והיה לסינגל השני שלה שהגיע להישג זה לאחר הסינגל "Wrecking Ball" אותו הוציאה בשנת 2013.
ב-5 בינואר הכריזה סיירוס על אלבום האולפן השמיני שלה, Endless Summer Vacation, עליו עבדה, בין היתר, עם מייק ויל מייד איט, שיצא לאור ב-10 במרץ 2023. האלבום היה לפרויקט הראשון אותו הוציאה תחת חברת קולומביה רקורדס.
ביום צאת האלבום יצא לאור ברשת דיסני+ סרט הופעה תיעודי תחת סדרת ההופעות שלה - Backyard Sessions הכולל את שירי האלבום.
מהאלבום יצאו שני סינגלים נוספים "River" ו-"Jaded".
ב-1 במרץ 2024 יצא לאור הסינגל "Doctor (Work It Out)", של הזמר פארל וויליאמס בהשתתפות סיירוס.
בספטמבר 2024, סיירוס נתבעה על כך שהיא והפזמונאים גרגורי היין ומייקל פולק, העתיקו חלקים משיר של ברונו מארס בעת שכתבו את הלהיט "Flowers".
ב-9 בדצמבר סיירוס שחררה את השיר "Beautiful That Way" מתוך הסרט "נערת השעשועים האחרונה", שביימה ג'יה קופולה ובכיכובה של פמלה אנדרסון.
השיר מועמד לפרס גלובוס הזהב לשנת 2025 בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר".
ב-24 במרץ 2025 סיירוס הכריזה על אלבומה התשיעי בשם Something Beautiful, שיצא ב-30 במאי של אותה השנה וכלל 13 שירים.
הגרסה הוויזואלית של האלבום הוקרנה בבכורה עולמית בפסטיבל טרייבקה 2025. ב-19 בספטמבר 2025 סיירוס הוציאה את השיר "Secrets" במסגרת מהדורה מחודשת ודלוקס של האלבום.
בשיר משתתפים לינדזי בקינגהאם ומיק פליטווד מלהקת פליטווד מק, והוא כולל סאונד המזכיר את הלהקה בשנות ה-80. שיר נוסף במהדורה, "Lockdown", כולל שיתוף פעולה עם דייוויד בירן מלהקת Talking Heads.
סיירוס מחזיקה במנעד קולי רחב, כשלושה אוקטבות.
ביוני 2025 הסבירה כי היא כבר לא מסוגלת לשיר את הצלילים הגבוהים שהצליחה בעבר, בגלל שינוי בקולה לאורך השנים.
סיירוס הכתירה את הזמר אלביס פרסלי כהשראה הגדולה ביותר שלה, בנוסף לאמנים כמו מדונה, לנה דל ריי, דולי פרטון, טימברלנד, כריסטינה אגילרה, ג'ואן ג'ט, ליל קים, שאניה טוויין, הנסון, וואן רפובליק, בריטני ספירס, ביונסה, וליידי גאגא.
מאז תחילת הקריירה המוזיקלית שלה היא תוארה בעיקר כאמנית ז'אנר הפופ.
אלבום האולפן הראשון שלה שהוציאה בשנת 2007, Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus התאפיין בצלילי פופ-רוק ופופ מבעבע.
באלבומה השני משנת 2008, Breakout קיוותה סיירוס כי הוצאתו תרחיק אותה מאותם צלילים מוזיקליים ובכך התנסתה בז'אנרים שונים, היא הייתה שותפה לכתיבתם של 8 שירים מתוכו ואמרה כי "אני רק מקווה שהתקליט הזה יציג יותר מהכל שאני אמנית".
בשיריה המוקדמים דיברה סיירוס על נושאים כגון אהבה ומערכות יחסים בין בני זוג.
סיירוס מחזיקה בטווח קול של מצו-סופרן, אף על פי שקולה תואר לא פעם כאלט.
לקולה ישנו צליל מחוספס מובהק הדומה לזה של אמניות כמו פינק ואיימי ויינהאוס.
סיירוס התנסה בצלילי אלקטרופופ בשירה "Fly on The Wall" בשנת 2008 והתעמקה בו בצאתו של Can't Be Tamed ב-2010 באלבום האולפן השלישי שלה, וטענה כי יכול להיות שזה הוא אלבום הפופ האחרון שלה.
שירי האלבום מדברים על רצונה להשיג חופש בחייה האישים ובקריירה שלה.
במהלך הפסקתה ממוזיקה, החלה לעבוד על אלבומה השלישי Bangerz בשנת 2013 וכינתה אותו כבעל "תחושת דרום מלוכלך" לפני צאתו.
מבקריו ציינו כי הראה שימוש במוזיקת היפ הופ וסינת'פופ.
שירי האלבום ממוקמים בסדר כרונולוגי המספרים את סיפור מערכת היחסים הכושלת שלה עם ליאם המסוורת'.
היא תיארה את אלבומה החמישי Miley Cyrus & Her Dead Petz כ"קצת פסיכדלי, אבל עדיין חלק בעולם הפופ שלה".
באלבומה המושפע מז'אנר הרוק, Plastic Hearts סיירוס תיארה את בריטני ספירס ומטאליקה כמקור השראותיה לכתיבתו.
היא שומרת את השירים שהיא כותבת באפליקציית ה"פתקים" בטלפון, מתוך אהבה לתהליך ולאובססיה יצירתית.
ביוני 2025 סיירוס השתתפה בפודקאסט "Every Single Album" ביוזמתה וסיפרה שבתחילת הקריירה שלה, אמה, טריש, שיחקה תפקיד מרכזי בשמירה עליה מהלחצים של אנשי תעשיית הבידור ופעלה בתור "חוצץ" מול המנהלים והגורמים החיצוניים, כדי לשמור על היצירתיות של סיירוס.
בתקופת האלבום Can't Be Tamed, סיירוס קיבלה לראשונה סטייליסטית אישית, לאחר שחלקה אותה סטייליסטית גם עם האנה מונטנה, מה שיצר קושי לייצר בידול חזותי.
היא השוותה את הצורך בהפרדה בין המראה של מיילי להאנה לצורך של ביונסה להבדיל את עצמה מלהקת דסטיניז צ'יילד.
היא הסבירה שלמדה עם הזמן שכדי לרצות את חברות התקליטים, מספיק שיהיה שיר אחד או שניים "מסחריים", ואז ניתן חופש יצירתי ליתר האלבום והודתה שלפעמים התפשרה על החזון האמנותי שלה יותר ממה שהיה צריך.
היא סיפרה כי היא מתוסכלת מהשיהוי שבהוצאת מוזיקה וביקרה את מערך השיווק הארוך של תעשיית המוזיקה.
לטענתה, פרויקטים רבים מתעכבים לא בגלל בעיות יצירתיות, אלא בגלל גורמים חיצוניים כמו שיווק והפצה.
לדעתה, הבעיה הגדולה שלה נובעת מהרגעים בהם היא יוצרת מוזיקה שהיא "חצי-רעיון", לא מתחייבת לגמרי לאף כיוון, מה שהופך את התוצאה ל"מרושלת" או "מעורבבת" וציינה את She Is Coming כדוגמה לכך, לטענתה, האלבום יצא רק כשליש מהחזון המקורי שלה.
סיירוס סיפרה כי היא נוטה לרצות לתת שירים לאמנים אחרים אם היא לא מצליחה לשחרר אותם בעצמה במהירות.
חלק מהשירים שבידיה לא נכנסו לאלבומים קודמים, אך היא אינה רוצה לזרוק אותם, אלא למצוא להם מקום חדש.
היא משווה את עצמה לסיה, שכותבת שירים לאחרים, ומודה שזה מודל שהיא מעריצה.
לדעתה, הטכנולוגיה המודרנית אמורה לאפשר להוציא מוזיקה מהר יותר, אך שיטות העבודה בתעשייה מיושנות.
במהלך הקריירה שלה היא ביצעה מגוון רחב של גרסאות כיסוי ואף כללה אותן כרצועות באלבומיה המוקדמים.
מאוחר יותר היא הסבירה כי הסיבה לבחירת גרסת כיסוי לאלבום הייתה תחושת חוסר בשירים באיכות כזו שיינתנו לה, שכן אף אחד לא תכנן לתת שיר כזה ל"זמרת צעירה מדיסני" והיא הרגישה שעדיף לה להקליט גרסת כיסוי מאשר לקבל עוד שירים בסגנון "Party in the U.S.A.".
היא רואה בביצוע גרסאות כיסוי חלק חשוב בזהותה המוזיקלית ומקור להבעת הערכה לאמנים אחרים.
סיירוס ידועה בהופעותיה השנויות במחלוקת אשר הבולטות מתוכן בסיבובי ההופעות "Bangerz Tour" בשנת 2014 ו-"Milky Milky Milk Tour" משנת 2015. הופעתה עם השיר "Party in the U.S.A." בטקס פרסי בחירת הנוער 2009 עוררה "סערה לאומית" בשל תלבושותיה וריקודי העמוד שלה.
היא התמודדה עם מחלוקת דומה בעקבות הופעתה בערוץ "Got Talent" עם "Can't Be Tamed" שבה העמידה פנים שהיא מנשקת את אחת הרקדניות שלה על הבמה.
בתגובה, אמרה כי "לא הרגישה שעשתה דבר רע".
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV בשנת 2013, הופעתה של סיירוס יחד עם רובין ת'יק עם השירים "We Can't Stop" ו-"Blurred Lines" עוררה מהומה בתקשורת לאחר שסיירוס התלבשה בבגדי עור חושפניים, נגעה באזור מפשעתו של ת'יק ורקדה בצורה מינית.
ההופעה תוארה כ"תאונת רכבת במובן הקלאסי של המילה, לצד תגובת הקהל שבה נראה שילוב של בלבול, אימה בשילוב של קוקטייל מבוכה".
בסיבוב הופעותיה בשנת 2014, "Bangerz Tour" סיירוס נכנסה לבמה על ידי החלקה במגלשה בצורת לשון, אשר זכתה לתשומת לב רחבה ולביקורות על תלבושותיה החושפניות וסגנון הופעותיה בו.
לאחר סיבוב ההופעות "Bangerz Tour", סיירוס בחרה לפרוש מסיבובי הופעות גדולים מטעמים הקשורים לבריאותה הנפשית ולשמירה על פיכחותה.
היא מעדיפה להופיע במקומות קטנים ואינטימיים או בהופעות חד-פעמיות.
אחת ההופעות החריגות שלה בשנים האחרונות הייתה הופעת אורח לצד ביונסה בפריז בשנת 2024, במסגרת סיבוב ההופעות Cowboy Carter.
סיירוס ציינה שהבמה הגדולה איננה מתאימה לה כרגע, וכי חוויית ההופעה האינטימית מאפשרת לה קשר ישיר יותר עם הקהל ונוחות אישית גדולה יותר.
במהלך שנות הקריירה שלה, השתתפה במספר שירי גיוס כספים למטרות צדקה בהם, "Just Stand Up!", "Send It On", "Everybody Hurts","We Are the World", ומבקרת לעיתים קרובות בבתי חולים את מעריציה.
היא תומכת נלהבת של בית החולים "City of Hope National Medical Center" בקליפורניה שלמענו אף הופיעה במופעי צדקה בשנים 2008, 2009 ו-2012. במהלך השנים 2008–2009 בתקופת סיבובי ההופעות "Best of Both Worlds Tour" ו-"Wonder World Tour" היא תרמה דולר אחד לבית החולים על כל כרטיס שנמכר.
סיירוס חגגה את יום הולדתה ה-16 בדיסנילנד ותרמה כמיליון דולר מדיסני לשירותי נוער באמריקה.
בחודש יולי 2009, הופיעה סיירוס בפיקניק הסלבריטאים "זמן לגיבורים" של קרן המאבק במחלת האיידס של אליזבת גלייזר, ותרמה מספר פריטים כולל אלבומים חתומים ותסריט של האנה מונטנה למכירה פומבית של הארגון "Ronald McDonald House".
סיירוס תומכת בארגוני צדקה נוספים כגון קרן האיידס של אלטון ג'ון, קרן תעשיית הבידור, בית הגידול לאנושות, ארגוני שירות מאוחדים, שירות הנוער של אמריקה וארגון המוזיקה להקלה.
בפברואר 2010 תרמה מספר פריטים כולל שמלתה מטקס פרסי גראמי ה-53 שלבשה, ושני כרטיסים להקרנת הבכורה של סרטה בהוליווד, השיר האחרון כדי לגייס כספים לקורבנות רעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010.
סיירוס אמרה כי היא "רוצה שילדים יעשו משהו שהם אוהבים, לא משהו שיראה עבורם כמטלה כי מישהו אמר להם שזה הדבר הנכון לעשות או מה שהוריהם רוצים או מה שחשוב לאנשים מסביב, אלא שיעשו את מה שבלב שלהם".
בדצמבר 2011 הופיעה בפרסומת הארגון "J/P Haitian Relief Organization" ושיתפה פעולה יחד עם אחיה הבכור טרייס סיירוס בעיצוב חולצות טריקו וקפוצ'ונים במהדורה מוגבלת למטרות צדקה עבור הקרן, "Get Ur Good On" התומך בחינוך לילדים חסרי יכולת כלכלית.
באותו החודש, ביצעה את שירה "The Climb" כמחווה עבור התוכנית "CNN Heroes" בלוס אנג'לס.
בשנת 2012, הוציאה סיירוס את גרסת הכיסוי לשיר "You're Gonna Make Me Lonesome When You Go" של הזמר בוב דילן עבור ארגון הצדקה "Amnesty International" כחלק מהאלבום "Chimes of Freedom".
מאוחר יותר הופיעה בקמפיין עבור הבחירות הפדרליות לשנת 2012 המעודד צעירים לצאת להצביע.
ליום הולדתה ה-20 אימצו פועלי הארגון עבור בעלי החיים "PETA" חזירה בשם נורה על שמה.
סיירוס תומכת בכ-39 ארגוני צדקה שונים.
בשנת 2013 היא נבחרה על ידי פרסי "Do Something" לסלבריטאית התומכת בגיוסי כספים עבור צדקה במקום ה-14 לאותה שנה.
היא הופיעה יחד עם ג'סטין ביבר ופיטבול בספיישל הטלוויזיה "The Real Change Project: Artists for Education".
ב-26 ביולי 2014 הוכרז כי סיירוס תופיע לצד ג'סטין טימברלייק באירוע צדקה עבור מחלת האיידס בבית הלבן בוושינגטון.
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV בשנת 2014, זכתה סיירוס בפרס בקטגוריית הווידאו קליפ של השנה עם שירה "Wrecking Ball", במקום לקבל את הפרס בעצמה, היא הזמינה נער הומלס בן 22 בשם ג'סי שיאסוף אותו בשמה.
היא פגשה אותו בארגון "My Friend's Place" המסייע לבני נוער חסרי בית למצוא מחסה, עבודה, שירותי בריאות, וחינוך.
בנאומו, עודד מוזיקאים ללמוד על קהילת הנוער ההומלסים בלוס אנג'לס בעמוד הפייסבוק של סיירוס.
ביוני 2017 הופיעה סיירוס במופע הצדקה "One Love Manchester", שערכה אריאנה גרנדה בעקבות הפיגוע במנצ'סטר ארנה בהופעתה שבועיים קודם לכן.
במהלך הופעתה באוגוסט 2017 בתוכניתה של אלן דג'נרס, סיירוס חשפה כי תתרום 500,000 דולר למאמצי הסיוע להוריקן הארווי.
בשנת 2019 הופיעה בפסטיבל סאני היל בקוסובו, שנועד לגיוס כספים לסיוע לאנשים עם קשיים כלכליים שנוצר על ידי דואה ליפה ואביה.
סיירוס ובן זוגה דאז, קודי סימפסון, תרמו 120 מאכלי טאקו לעובדי שירותי הבריאות על רקע מגפת הקורונה באפריל 2020. באותו חודש, שיתפה פעולה שוב עם מאק קוסמטיקס ליעוד 10 מיליון דולר מהקמפיין השנתי של שפתונה "Viva Glam", לעבר 250 ארגונים מקומיים ברחבי ארצות הברית שנפגעו כלכלית כתוצאה מהמגפה.
ב-17 בספטמבר 2014 ייסדה סיירוס את הארגון ללא מטרת הרווח, "Happy Hippie Foundation" הפועל למען בני נוער חסרי בית, קהילת הלהט"ב ואוכלוסיות מוחלשות אחרות.
"Happy Hippie" מועדד את מעריציה של סיירוס לתמוך במטרות הכוללות שוויון בין המינים, בתמיכת בזכויות הלהט"ב ובריאות הנפש באמצעות קמפינים למודעות וגיוס כספים.
ב-15 ביוני 2015 יצרה סיירוס את הקמפיין InstaPride# בעמודה באינסטגרם.
הקמפיין כלל סדרת דיוקנים בכיכובם של אנשים טרנסג'נדרים וקבוצות מגדר שונות, אשר הועלו לחשבונה יחד עם ההאשטג HappyHippiePresents,#InstaPride#.
לוגו הארגון הוא סמיילי צהוב מחייך, סיירוס אמרה כי היא מאמינה שמדובר בצבע שמח ולא מיני ולכן בחרה בו, והוסיפה כי היא רוצה "להפנות תשומת לב כלפי אנשים שסביר להניח לא ימצאו את עצמם כוכבים של צילומים או על שער של מגזין אופנה.
בעקבות אובדן ביתם של סיירוס ובן זוגה ליאם המסוורת' באותה תקופה בעקבות שריפה, הם חברו לארגון להשקת קרן מאליבו לתמיכה וסיוע בעקבות אסונות השריפה בקליפורניה בשנת 2018. באמצעות "Happy Hippie" תרמו המסוורת' וסיירוס כ-$500,000 דולר לקרן מאליבו.
בשנים הראשונות לקריירה שלה הייתה לסיירוס תדמית ציבורית בולטת של אלילת נוער.
תהילתה גברה באופן דרמטי בעקבות שערוריית צילומי העירום שלה במגזין "Vanity Fair", ובתקשורת נחשף כי ניתן לקנות תמונות של סיירוס תמורת 2,000 דולר ליחידה.
בשנים שלאחר מכן, הדימוי של סיירוס המשיך להשתנות באופן דרמטי ממעמד אלילת גיל העשרה הקודם שלה.
הזמר דוני אוסמונד כתב על המעבר של סיירוס לבגרות באומרו כי, "מיילי תצטרך להתמודד עם הבגרות...
כפי שהיא עושה, היא תרצה לשנות את התדמית שלה, והשינוי הזה יתמודד עם מצוקה".
שחרורו של אלבומה Cant Be Tamed בשנת 2010 הציג את סיירוס באופן רשמי כניסיון שלה להתרחק מהתדמית המתבגרת שלה, והוציא קליפים שנויים במחלוקת לשיריה "Can't be Tamed" ו-"Who Owns My Heart".
התנהגותה עוררה מחלוקת ניכרת בין השנים 2013–2014, אם כי סנדקתה דולי פרטון הצהירה על התנהגותה באומרה, "הילדה יכולה לכתוב.
והיא לא צריכה להיות כל כך דרסטית.
אבל אני אכבד הבחירות שלה.
עשיתי את זה בדרך שלי, אז למה היא לא יכולה לעשות את זה בדרך שלה?".
סיירוס הוצבה במקום השבע עשרה ברשימת הסלבריטאים החזקים ביותר של פורבס בשנת 2014, והמגזין ציין כי "הפעם האחרונה שהיא עשתה את הרשימה שלנו הייתה כשעוד התגלגלה בכסף של האנה מונטנה.
עכשיו היא זמרת הפופ בוגרת".
באוגוסט 2014 תועדו חייה בספר קומיקס בשם Fame: Miley Cyrus, שהחלו עם הופעתה הפרובוקטיבית בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV בשנת 2013 ותיארו את תהילתה בערוץ דיסני וילדותה בטנסי.
ספר הקומיקס נכתב על ידי מייקל ל'פריזל וצויר על ידי חואן לואיס רינקון והוא הפך לזמין בפורמט מודפס ודיגיטלי.
בספטמבר 2010 סיירוס הוצבה במקום העשירי ברשימת "21 האמנים הטובים ביותר מתחת לגיל 21" של מגזין בילבורד הטובים ביותר בכל הזמנים, ודורגה במקום ה-21 בשנת 2011, וב-18 בשנת 2012. במאי 2013, המגזין הבריטי "Maxim" דירג את סיירוס במקום הראשון ברשימת אמני ההוט 100 שלהם.
סיירוס נבחרה על ידי מגזין טיים כאחת הפיינליסטיות שלהם בקטגוריית "איש השנה" בנובמבר 2013, ובסיומו הגיעה למקום השלישי עם 16.3% מקולות הצוות.