tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם חתימת העסקה, הוא הפך לחבר בדירקטוריון של APX, ולמנהל קרן בגובה 275 מיליון דולר לקידום הפקות קולנוע וטלוויזיה משותפות בין ארצות הברית לאיטליה.
במסגרת ההסכם, אחד הפרויקטים הראשונים של הקרן הוא הפקת הסרט הביוגרפי "The Mathew Knowles Story", אשר יספר כיצד הוביל נואלס את דסטיניז צ'יילד להצלחה, ובמקביל יעניק הצצה מאחורי הקלעים של קריירות הסולו של בנותיו, ביונסה וסולאנג', וכן של מישל ויליאמס וקלי רולנד.
נואלס הוא פרופסור אורח באוניברסיטת דרום טקסס , בה הוא מעביר קורסים בנושא תעשיית הבידור, בבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה.
בשנת 2018, הקימה האוניברסיטה לכבודו את מכון מת'יו נואלס (Mathew Knowles Institute).
הוא מחזיק בפרופסורה באוניברסיטת יוסטון, באוניברסיטת פריירי וויו A&M ובמכון לאומנות.
נואלס הוא חלק מצוות הלונדון קולג' למדיה יצירתית , כפרופסור אורח.
בספטמבר 2022, נוסדה על שמו מלגה בקולג'.
נואלס קיבל את פרס המאה למצוינות (1911–2011) מטעם אחוות הסטודנטים "אומגה פסי פי" (Omega Psi Phi).
בנוסף, בשנת 2011 הוענק לו פרס "Living Legends Foundation", ובשנת 2007 זכה בתואר "המנהל הבינלאומי של השנה" על ידי שותפות יוסטון הגדולה , לשכת המסחר הגדולה ביותר באזור העיר יוסטון.
כמו כן, נואלס הוא חבר פעיל שנים רבות באקדמיה הלאומית לאמנויות ולמדעי ההקלטה (כיום אקדמיית ההקלטות), ומשתתף בוועדת פרס הגראמי המנוהלת על ידה.
בשנת 2011 מונה לדירקטוריון איגוד מוזיקת הגוספל .
ב-1980 נישא לטינה נואלס, אשת עסקים, מעצבת אופנה ופילנתרופית.
ב-2009 היא הגישה בקשה לגירושין, החליטה לוותר על העניין ב-2010, ואז הגישה מחדש את הבקשה באוגוסט 2011, תוך שציינה כי הסיבה לכך היא ש"מחלוקת או עימות בין אישים" מנעו מהם "אפשרות סבירה לפיוס".
הגירושים הושלמו בנובמבר 2011. ב-30 ביוני 2013 נואלס נישא לדוגמנית לשעבר ג'ינה אייברי.
באוקטובר 2019 הודיע כי הוא אובחן כחולה בסרטן השד.
מת'קאל אל-פאיז, היה דמות היסטורית, פוליטית ושבטית ירדנית, שפעילותו סייעה בהקמת הממלכה ההאשמית של ירדן.
מת'קאל היה אחד משני השייח'ים המובילים משבט בני סח'ר ; הוא תפס את השלטון השבטי בתחילת המאה העשרים, ועמד בראש הפלג הגדול אל-טוואגה משבט בני סח'ר, שהורכב ממשפחות, אל-ע'ביין, אל-עמיר, אל-כעבנה, אל-הגייש, אל-סאלת, וחמולות אל-טייבן.
הוא גם עמד בראש החמולה שלו, אל-פאיז .
החוקר ד"ר יואב אלון מרצה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב מתאר את שיח' מת'קאל אל-פאיז כאחד מגדולי המנהיגים השבטיים בחצי האי ערב והסהר הפורה במאה העשרים.
מת'קאל סאטאם אל-פאיז נולד במשפחת השייח'ים המובילים בקוֹנְפֶדֶרַצְיָה השבטית בני סח'ר בסביבות שנת 1880. במשך שני דורות, משפחתו הקרובה, משפחת אל-פאיז, הובילה את הקונפדרציה, שהייתה אחת מקבוצות השבטים הנוודים הגדולות והחזקות במדבר הסורי.
ילדותו של מת'קאל עברה עם משפחת קוואבה משבט הרוואלה , שבט אמו, שם למד לרכוב וללחום.
הוא גם אימץ את המבטא שלהם שנשאר איתו עד סוף חייו.
מת'קאל חזר לבני סח'ר רק בסביבות שנת 1900, והעדות הכתובה הראשונה לגביו הייתה בשנת 1906 כאשר כבר היה שייח' בולט במשפחה בגיל 21
מת'קאל יצר לעצמו מעמד כמנהיג ה"פשיטות".
הצלחתו בקרב זיכתה אותו במהירות במוניטין שעזר לו לספק את קרש הקפיצה לעמדת המנהיגות השבטית.
אחיו הבכור של מת'קאל, פאוואז אל-פאיז, היה מנהיג הבני סח'ר לפניו, אולם מדיווח בעיתון משנת 1913 עולה כי שני השייח'ים פעלו כשותפים בהנהגת הבני סח'ר בחסות השלטון עות'מאני.
עד אז, הם היו ידועים בדרך כלל בידידותם עם הממשלה והתמודדו עם התנגדות פנימית מסיבה זו.
עם מותו של פאוואז בקיץ 1917, מת'קאל הציע שהוא יהפוך לשייח' הבא של השבט, אולם הוא הפסיד לאחיינו בן השבע-עשרה, משחור, בנו של פאוואז.
מועצת השבט העדיפה את משחור הצעיר, שהיה בוגר בית ספר בדמשק, על פני מת'קאל האנאלפביתי, אף על פי שהאחרון היה מבוגר ומנוסה יותר.
מת'קאל לא הסכים לכניסתו של בן דודו הצעיר לתפקיד, בתמורה הוא קיבל את התואר פאשה מהסולטאן עות'מאני והיה השיח' הבדואי היחיד שאי פעם קיבל את התואר הזה מהעות'מאנים.
לאחר מותו של משחור ארבע שנים מאוחר יותר בסכסוך שבטי, מת'קאל היה בחירה בלתי מעורערת לתואר.
ב-1924 במסעותיו של העיתונאי ויליאם סיברוק שחקר את הכנסת האורחים של השבטים הבדואים, הוא פגש את מת'קאל לאחר ששמע עליו מהעיתונאי הלבנוני אמיר אמין ארסלאן .
האמיר אמין שלח לוויליאם מכתב בשמו, שבו הוא תיאר את מת'קאל כפאשא ושייח' השייח'ים של בני סח'ר.
ויליאם השתמש במכתב זה בשעה שנעצר על ידי שודדים בדואים ששדדו ממנו את כל החפציו ושל המדריך שלו.
לאחר שהשודדים קראו את המכתב הם בחרו להתנצל ולתת להם להמשיך בדרכם למת'קאל.
כשויליאם הגיע למאהל של מת'קאל, הוא כתב את רשמיו הראשונים ממנו, כבן האריסטוקרטיה, בעל אדמות, עשיר מאוד ואדם המקרין עוז וחכמה.
ויליאם בלה חודשים עם מת'קאל ובני שבט בני סח'ר, הוא רכב איתם בקרבות ושמע את הסיפורים השבטיים שלהם.
אותם הוא פרסם בספרו "הרפתקאות בערב" (1927).
מת'קאל עצמו נולד מברית אסטרטגית מחושבת בין בני השבטים בני סח'ר לרוולה, ובמהלך חייו הוא בנה מערכת יחסים חזקה של תועלת הדדית עם דמויות חשובות אחרות בארצות ערב ומחוצה לה.
לעבדאללה הראשון, מלך ירדן היה קשר אישי, פוליטי ועסקי עם מת'קאל.
פגישתם הראשונה הייתה ב-1920 במעאן, כאשר מת'קאל נענה להזמנתו של עבדאללה.
בפגישה במעאן, הוא הסכים ליצור ברית שלו ושל שבטו עם עבדאללה.
בתמיכתם של מת'קאל וחמו ראש העיר סעיד פאשה ח'יר, הפכה עמאן למוקד ההאשמים בירדן.
מת'קאל היה בעל בריתו החשוב והחזק ביותר של עבדאללה בירדן, ובתמורה עבדאללה פטר את מת'קאל ומשפחתו ממיסים והעניק להם את הקרקעות שהעות'מאנים החרימו להם לבניית מסילת הברזל החיג'אזית ובנוסף מתנות כמו רכב פרטי שהעניק אישית למת'קאל.
בקיץ 1923 הוענק למת'קאל דרגת סגן אלוף של צבא האמירות הירדנית.
הדבר נבע מתרומתו של מת'קאל ומעורבותו הגוברת בהגנה על גבולות האמירות מהאגף המזרחי שלה מפני תוקפנות ההתפשטות של הווהאבים.
בשנת 1930 כשבנו הבכור של מת'קאל, סולטן, מת, ממחלה, מת'קאל סירב לעזוב את קברו לאחר ההלוויה; הוא השתכנע לעזור את הקבר לאחר פנייה של האמיר עבדאללה.
בשנת 1924 נסעו מת'קאל והאמיר עבדאללה יחד למכה כדי לבצע את מצוות החאג'.
מת'קאל תמך בפומבי בעבדאללה בניסיונו לאחד את המדינה, הדבר עזר לבסס את עמדתו של האמיר בירדן שעדיין נשלטה על ידי השבטים הבדואים באותה תקופה.
תמיכתו של מת'קאל באמיר עבדאללה (ולאחר מכן מלכי ירדן) מצוינת גם כאחת הסיבות ליציבותה היחסית של ירדן ולשלמותה הריבונית.
המלך פייסל אל סעוד אמר ש"אלמלא בני סח'ר, הגבולות שלנו היו מגיעים לפלסטין".
האמיר עבדאללה עזר למת'קאל להלוות כסף מבנקים זרים, כדי לעבד את אדמותיו.
מת'קאל שמר על קשר ידידותי עם המלך פייסל הראשון.
בשנת 1919, הוא הכיר את פייסל לפני שהפך למלך עיראק.
בשנת 1923 מת'קאל אירח את פייסל באופן בפומבי ורשמי באום אל-עמד, שם שהה פייסל לחניית לילה.
מת'קאל השתתף גם בקבלת הפנים של פייסל באלכסנדריה, ובהלווית בנו של המלך פייסל, גאזי.
מת'קאל נשא ונתן עם הסוכנות היהודית על החכרה או מכירה של שטחים ממזרח הירדן עבור התיישבות יהודית.
כדי לקדם את המשא ומתן עם הסוכנות, הוא הגיע בראש משלחת של ראשי שבטים ובעלי אדמות מעבר הירדן לאירוע פומבי שנערך לכבודו בשנת 1933 עם ראשי התנועה הציונית במלון המלך דוד בירושלים.
באירוע המתוקשר השתתפו, חיים ויצמן, חיים ארלוזורוב, משה שרת ויצחק בן צבי.
כאשר מגעים אלו הגיעו למבוי סתום ב-1936, מת'קאל לא היסס להעביר את תמיכתו למנהיגי המועצה המוסלמית העליונה של ערביי ארץ ישראל וקיים קשר הדוק עם המופתי חאג' אמין אל-חוסייני.
מת'קאל ירש את העניין בחקלאות מאביו, סאטאם אל פאיז , שפיתח וטיפח אדמות בירדן במאמץ רב וגידל, חיטה, עדשים, זיתים ושאר ירקות.
תפקידו של מת'קאל בחקלאות ירדן היה מכריע לרווחת המדינה, שכן הוא היה האדם הראשון שייבא טרקטור ומחרשה מכניים בתולדות המדינה.
ההשפעה של רכישה זו סייעה למדינה לצאת מעוני ורעב באמצע שנות השלושים של המאה ה-20, כאשר ייצור החיטה גדל בקושי מ-40,000 טון בשנת 1936 ל-113,000 טון בשנת 1937; פעולתו למעשה שילשה את אספקת המזון בירדן ועזר בהאכלת תושביה.
הגידול הזה בייצור גם שילש את יצוא המזון של ירדן באותן שנים, מה שפיתח גם את ההכנסה הנחוצה עבור עבר הירדן מוכת העוני באותן שנים.
בעונת החורף, כששבטי הבני סח'ר נדדו מזרחה לכיוון ואדי סירחאן.
מת'קאל רכב על הסוסה שלו במדבר מלווה באדם אחד בלבד.
לפתע הופתעו מת'קאל ומלווהו ממארב שהציבו בני שבט אויב.
כדור חבט בצד ראשו של מת'קאל, וכמעט הרג אותו, אך הוא נפגע בכתפו.
מת'קאל ומלווהו ירו בחזרה והצליחו לגרש את התוקפים, באותה תקרית מת'קאל נפצע קשה.
המלווה שלו קשר פיסת בד סביב כתפו המדממת, משך אותו מעל הסוסה שלו ורכב במהירות כדי לבקש עזרה.
הם הגיעו למחנה הסמוך של בן שבט בני סח'ר וביקשו את עזרה בהבאת מכונית שתוביל את מת'קאל לבית חולים בעמאן.
עד שהגיעה המכונית, מת'קאל סבל מאיבוד דם וכאבים עזים.
הוא בילה עשרים יום בבית החולים בעמאן.
הוא שרד את הפציעה, אך הנזק היה בלתי הפיך.
במשך שארית חייו, הוא בקושי יכול היה להשתמש בזרוע הזו, שהשתלשלה כמשותקת מכתפו.
המאסר של מייג'ור גנרל פרדריק פיק
בשנת 1919, בעקבות סכסוך קרקעות בן למעלה מעשור, מייג'ור גנרל פרדריק פיק מי שהיה מפקד קורפוס הגמלים הקיסרי הבריטי הגיע לפגישה עם מת'קאל כדי לדון בסכסוך.
מת'קאל בחר להישאר במטה משפחתו באום אל-עמד, שבעמאן דבר שגרם לפיק לפנות אליו ללא נשק כדי למנוע את החרפת הסכסוך.
בתחילה הסכים מת'קאל לבקשתו של פיק לפתרון הסכסוך, אולם למחרת מת'קאל הורה על מעצרו של המייג'ור גנרל (דרגת אלוף בצה"ל), באורוות של אל-פאיז למשך לפחות ליום אחד.
לא ברור מדוע מת'קאל הורה על מעצרו של פיק.
על פי הדיווחים פיק "לא נשא טינה" כנגד מת'קאל.
בריאותו של מת'קאל החלה להידרדר זמן קצר לאחר מותה בשנת 1962 של אשתו האהובה עדול.
מותה היווה מכה קשה למת'קאל.
בחמש השנים האחרונות לחייו, הוא סבל מירידה מתמדת בבריאותו.
אף על פי שהתמזל מזלו לקבל טיפול רפואי מעולה בקהיר, ביירות ואירופה, הסוכרת ומחלות אחרות הקשורות לגיל הביאו למותו בסוף שנות השמונים לחייו באפריל 1967.
תקופת האבל על מותו של מת'קאל הסתיימה והמכובדים ופשוטי העם עזבו את ביתו.
המשפחה השכולה נותרה להתמודד עם החלל העצום שנוצר בעקבות פטירתו של מת'קאל.
לא הייתה מחלוקת שהבן הבכור שלו, עאקף אל-פאיז , יהפוך לראש המשפחה ולנושא העיקרי של מורשת אביו.
ב-1 ביולי 1981, המלך חוסיין פתח באום אל-עמד (רובע חקלאי בדרום עמאן) את מסגד שיח' מת'קאל אל-פאיז.
המסגד נבנה על ידי עאקף, לזכר אביו המנוח.
בפתיחה השתתפו המלך חוסיין, עאקף אל-פאיז, הנסיך ראיד אבן זייד, השופט העליון האסלאמי, שייח' איברהים אל-קטן, והשר לענייני הווקף והאסלאם כאמל אל-שריף.
אחד הדברים הראשונים שהמשפחה עשתה לאחר ימי האבל, היה להתאסף ולחלק את האחזקות באדמות הענקיות של מת'קאל.
עד מותו, מת'קאל צבר לפחות 120,000 דונם בירדן, בעיקר סביב דרום עמאן וצפון מידבא.
מספר שנים מאוחר יותר מכרה המשפחה חלק גדול מהקרקעות לממשלת ירדן.
נמל התעופה הבין-לאומי עמאן-המלכה עאליה עומד על מה שהיה פעם השדות של מת'קאל.
ב-25 במאי 2021, המלך עבדאללה השני העניק למת'קאל לאחר מותו את עיטור המאה של המדינה, במעמד העצמאות ה-75 של הממלכה, נכדו טראד אל-פאיז קיבל את הפרס בשמו.
בנו של מת'קאל, עאקף אל-פאיז, זכה אף הוא לאחר מותו במדליה, שקיבלה בנו פייסל אל-פאיז.
מת'קאל היה הדמות הראשית במחצית הראשונה של ספר "הרפתקאות בערב", של ויליאם סיברוק, כשוויליאם רצא לחיות במחיצתו של מת'קאל ולחוות את אורח החיים הבדואי בסוף שנות ה-20 של המאה העשרים.
ב-22 במאי 2019, ערוץ הטלוויזיה הירדני אל-ממלאקה שידר סרט תיעודי בן 50 דקות העוקב אחר אירועים מחייו של מת'קאל.
הסרט התיעודי הועלה גם לערוץ היוטיוב שלהם.
מת'יו איידן קוקס הוא כדורגלן אנגלי המשחק כשוער במועדון בריסטול רוברס מהליגה השלישית באנגליה, בהשאלה מברנטפורד מהפרמייר ליג.
קוקס גדל במחלקות הנוער של צ'לסי ווימבלדון.
ב-2021 חתם בברנטפורד אך מעולם לא שיחק בקבוצה הבוגרת.
במקום זאת הושאל למספר קבוצות בליגות הנמוכות.
קוקס שיחק בכל נבחרות הנוער של אנגליה ואף זכה עם הנבחרת עד גיל 19 ביורו 2022. קוקס היה השוער הבכיר בסגל הנבחרת לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
מת'יו ראסל רולסטון הוא אמן, צלם, במאי ומנהל קריאייטיב אמריקאי, הידוע בטכניקות התאורה שלו ובגישתו המפורטת לכיוון ועיצוב אמנותי.
רולסטון זוהה לאורך הקריירה שלו עם התחייה והביטוי המודרני של "הזוהר ההוליוודי".
הקריירה של רולסטון משתרעת על תחומי הצילום, הקולנוע, הבימוי היצירתי, עיצוב, מיתוג, עיצוב מוצר, אמנות יפה, הוצאה לאור וחינוך לאמנויות.
רולסטון הגה, כתב וביים פרויקטים קולנועיים רבים, לאחר שביים למעלה מ-100 וידאו קליפים ו-200 פרסומות טלוויזיה בקריירה שלו, כולל שיתופי פעולה עם אמנים מגוונים כמו מדונה, ג'נט ג'קסון, ביונסה ומיילי סיירוס.
בהמשך, עבד עם לוריאל, רבלון, אסתי לאודר, קליירול, ליוויס, פנטן, אליזבת ארדן, גאפ ופולו ראלף לורן, בין היתר.
בנוסף לכך, עסק רולסטון באמנות ומיתוג, ופיתח פרויקטים בעיצוב חוויתי, כולל פרויקטי אירוח ועיצוב מוצר.
בשנת 1998 ביים עבור מדונה את הקליפ לשיר "The Power of Good-Bye", שזכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2007 ביים את הקליפ לשיר "Candyman" של כריסטינה אגילרה; היא ביקשה מרולסטון לביים איתה את הקליפ לאחר שזה עבד איתה על הצילומים לשער של מגזין רולינג סטון.
להלן חלק מהפרסים והמועמדויות של רולסטון לאורך השנים:
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 1992, מועמדות, "הבימוי הטוב ביותר" ("My Lovin", אן ווג).
פרסי AICP לשנת 1999, פרס עבור "סגנון חזותי" ("Khakis Swing", גאפ).
פרסי AICP לשנת 1999, פרס עבור "מצוינות לפרסום" ("Khakis Swing", גאפ).
תואר דוקטור לשם כבוד לשנת 2006, המכללה לעיצוב ארט-סנטר, פסדינה, קליפורניה.
פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2007, מועמדות, "הבימוי הטוב ביותר" ("Candyman", כריסטינה אגילרה).
פרסי NAACP ה-38 לשנת 2007, פרס עבור "הקליפ המצטיין" ("Be Without You", מרי ג'יי בלייג').
פרסי MVPA לשנת 2008 ה-17, זכייה, "הבימוי הטוב ביותר" ו"קליפ הפופ של השנה" ("Candyman", כריסטינה אגילרה).
פרסי העיצוב ההוליוודיים של מגזין הוליווד לייף לשנת 2008, "מאסטר בשימוש בעדשת מצלמה".
פרס כוכבי העיצוב של PDC לשנת 2009, הצטיינות בתחום הצילום.
פרסי וראייטי ו-WWD לעיצוב ויצירה, זכייה, "השפעה חזותית".
מת'יו אנים קודג'ו הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת בני סכנין מליגת העל הישראלית.
קודג'ו גדל במחלקות הנוער של גרייט סומאס ויאנג אפוסטלס בגאנה, והושאל מיאנג אפוסטלס לקבוצות הבוגרות של אסאנטה קוטוקו ולגון סיטיס, איתן שיחק בליגת העל הגאנאית.
בסך הכול ערך 18 הופעות במסגרת ליגת העל הגאנאית, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-17 בנובמבר 2021 חתם בדנדי יונייטד מליגת העל הסקוטית.
בתום עונת ירד עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ הסקוטי.
בסך הכול ערך 36 הופעות ליגה במדי המועדון (13 במסגרת ליגת העל הסקוטית, ו-23 במסגרת הצ'מפיונשיפ הסקוטי), בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-24 באוקטובר 2024 חתם בבני סכנין מליגת העל הישראלית.
ב-26 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת 2024/2025. ב-5 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על בית"ר ירושלים במסגרת משחק השלמה מהמחזור השביעי בליגה.
בסך הכול ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שני שערים.
בשנת 2019 החל קודג'ו לשחק בנבחרת גאנה עד גיל 20. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 20 בשנת 2021, וערך שש הופעות בטורניר, כולל בגמר בו ניצחה נבחרתו את נבחרת אוגנדה עד גיל 20 בתוצאה 2-0.
מת לצעוק היא סדרת סרטים פארודית אמריקאית מהסוגות קומדיית אימה, קומדיה שחורה, מדע בדיוני ובלשים (משתנה מסרט לסרט), שלועגת לסרטי אימה שונים, ביניהם "צעקה", "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", "החוש השישי", "מטריקס", "הצלצול", "8 מייל" ו"המסור".
שתי השחקניות הראשיות בסדרה הן אנה פריס ורג'ינה הול, המגלמות את סינדי קמפבל וברנדה מיקס שמופיעות ברוב סרטי הסדרה, ואליהן מצטרפים שחקנים ודמויות שחוזרים ונשנים אף הם ברוב הסרטים, עם תוספת שחקנים חדשה בכל סרט.
כלל הסרטים בסדרה גרפו למעלה מ-818 מיליון דולר ברחבי העולם.
מת לצעוק הוא הסרט הראשון בסדרת הסרטים.
מת לצעוק היה הסרט הריווחי ביותר בסדרת הסרטים - הוא גרף מעל ל-278 מיליון דולרים ברחבי העולם.
בסרט ישנם פרודיות רבות לסרטים וסדרות טלוויזיה שונות משנות ה-90, ובמיוחד פרודיה על סדרת סרטי "צעקה" ו"אני יודע מה עשית בקיץ האחרון".
עלילת הסרט עוקבת אחר שישה חברים בתיכון מגלים כי רוצח סדרתי הגיע לעיר, והחבורה חושדת כי הרוצח הוא האיש אשר דרסו בקיץ שעבר.
הגיבורה סינדי קמפבל, מנסה לפתור את התעלומה אך למרות ניסיונותיה הרוצח ממשיך לברוח בכל פעם.
לבסוף נפתרת התעלומה ומתברר שהרוצח הוא לא אחר מאשר השוטר הכי מפוקפק באזור עירם.
אך לרוע המזל השוטר הספיק לברוח.
העלילה דומה ברובה לסרטי הצעקה שכן הרוצח מתהדר באותו לבוש אופייני לרוצח מסדרת סרטי האימה: חלוק שחור ומסיכה של פנים מוארכות ולבנות.
מת לצעוק 2 הוא השני בסדרת הסרטים.
הסרט גרף מעל ל-141 מיליון דולרים ברחבי העולם.
זה היה הסרט האחרון בסדרת הסרטים בו היו מעורבים האחים ויינס.
בסרט ישנם פרודיות רבות על סרטים בולטים בהם מגרש השדים (1973), ופולטרגייסט (1982).
חבורה של צעירים (הכוללת את סינדי קמפבל וברנדה מיקס) מוזמנת לבלות לילה באחוזה מפחידה.
פרופסור אולדמן משכנע אותם שזה בשביל פרויקט בית ספרי, אך החבורה לא יודעת שהטירה רדופה ברוח אחת שמנסה לרצוח אותם, אבל הם לא יודעים שכל הסיפור הוא חלק מניסוי שעורך בעל הטירה.
מת לצעוק 3 הוא הסרט השלישי בסדרת הסרטים.
הסרט גרף מעל ל-220 מיליון דולרים ברחבי העולם.
בסרט ישנם פרודיות רבות על סרטים בולטים בהם "הצלצול" ו"סיינס".
בסרט השלישי שבסדרה, סינדי קמפבל היא כתבת חדשות, המנסה לגלות מה גורם לאנשים שצופים בקלטת מסתורית, למות תוך שבעה ימים.
בעזרתם של ג'ורג' וטום, בעל החווה, היא מצליחה להתגבר על הקלטת המסתורית, וגם להציל את העולם משליטת חייזרים.
מת לצעוק 4 הוא הסרט הרביעי בסדרת הסרטים.
הסרט גרף מעל ל-178 מיליון דולרים ברחבי העולם.
בסרט ישנם פרודיות רבות על סרטים בולטים בהם "מלחמת העולמות", "המסור", "הכפר" ו"הטינה".
בסרט הקודם בסדרה סינדי קמפבל (אנה פאריס) גלמה כתבת טלוויזיה, שנאלצה להגן על אחיינה חסר המזל מילדה קטנה ורצחנית, ובדרך גם להזהיר את העולם ממעגלי תבואה ומחייזרים.
עכשיו, אחרי שבעלה ג'ורג' נפטר בעקבות תאונה בתחרות אגרוף, סינדי עוזבת את הבית, ושומרת על בית מפחיד המאוכלס ברוחות רפאים יפניות.
השכן שלה, טום ראיין, הוא אב חד הורי, לא מהמבריקים שבאבות, ולשניים יש הרבה במשותף.
בעוד אהבתם פורחת, העולם מותקף שוב על ידי חייזרים, שנראים כמו מכשירי iPod ענקיים.
טום וילדיו בורחים, וסינדי וחברתה ברנדה נותרות להתמודד לבדן עם הפלישה.
השתיים בורחות ומוצאות מקלט בכפר מבודד שנראה כאילו נתקע מאה שנים בעבר, ובמקביל סוגרות חשבון עם הרוצח הסדרתי של "המסור" שלא יודע עם מי הוא הסתבך.
מת לצעוק 5 הוא הסרט החמישי והאחרון בסדרת הסרטים, והסרט הראשון בו לא כיכבו אנה פאריס ורג'ינה הול.
הסרט גרף מעל ל-72 מיליון דולרים ברחבי העולם.
זה היה הסרט הכי פחות רווחי בסדרת הסרטים.
ג'ודי (אשלי טיסדייל) ודן סנדרס (סיימון רקס) עוברים לבית חדש לאחר שהם אימצו שלושה ילדים מסתוריים.
ג'ודי ודן מגלים בהמשך שיצור חזק המכונה "אמא" רודף אותם, ומנסה לתבוע בעלות על הילדים המאומצים שלהם.
מתא"ן - מפעל תרבות ואמנות לנוער הוא ארגון שהוקם ב-1981 שמטרתו איתור וטיפוח בני נוער בעלי כישרון באמנויות בישראל.
בין השאר הוא עוסק בהעשרה ובקידום העשייה האמנותית במתנ"סים ובמסגרות של החינוך הבלתי פורמלי, ומקיים השתלמויות למורים לאמנויות.
מרי ג'יין ובוב אשר משיקגו בארצות הברית יזמו הקמת מחנה קיץ לכישרוניים שבבני הנוער העוסקים במוזיקה בישראל.
המיזם יצא לפועל בשיתוף פעולה עם משרד החינוך והתרבות והחברה למתנ"סים.
בשנה הראשונה (1981) נבחרו כמה עשרות מוזיקאים צעירים (נגני כלי נשיפה) לקחת חלק בתוכנית הקיץ.
בשנים שלאחר מכן התפתחה התוכנית גם לתחומי כלי הקשת ולתחום המחול (רקדנים צעירים) ובהמשך החלו לפעול גם תוכניות לצעירים בתחומים: תיאטרון, אמנות פלסטית וכתיבה ספרותית.
מקימו של מתא"ן ומנהלו הראשון היה רפי עמרם שפיתח את עבודת הארגון בתחומי המוזיקה והמחול תוך בניית שיתופי פעולה עם גורמים שונים בארץ ובעולם.
צביקה טימברג, מנהלו השני של מתא"ן, שם דגש מיוחד במקצוע המחנות בחנוכה, בפסח ובקיץ.
מנהלו השלישי היה נח איתן, שליווה את פעולות המפעל כמעט מראשית הקמתו כחבר איגוד תזמורות כלי הנשיפה ובהמשך כיו"ר שלו.
מנהלו הרביעי של מתא"ן, אורי סטריזובר, פתח בנוסף למוזיקה ולמחול ארבעה תחומי תוכן נוספים: אמנות פלסטית, כתיבה, תיאטרון וקולנוע.
צוות מתא"ן מונה אנשי אמנות בכירים, אנשי חינוך ואנשי ארגון והפקה.
הצוות האמנותי מורכב מאמנים פעילים המשלבים עיסוק חינוכי אמנותי במתא"ן יחד עם יצירה אמנותית פעילה.
בצוות המקצועי של מתא"ן אמנים ויוצרים מהשורה הראשונה מישראל וממדינות העולם.
בסוף שנת 2007, לאור קיצוץ בתקציב העמותה ממשרד החינוך, עשיית הארגון עברה למתכונת חלקית והצטמצמה לפעילויות בתחום המוזיקה והמחול בלבד.
מתא"ן מפעיל מדי שנה אלפי בני נוער בעלי כישרון באמנויות ומורים באמנויות, בתוכניות שנתיות וברמה ארצית.
הארגון פועל בשישה תחומי אמנות: מוזיקה, מחול, תיאטרון, אמנות פלסטית, קולנוע וכתיבה יוצרת.
רבים מבוגרי מתא"ן הם כיום אמנים או מורים הפועלים במסגרת גופים מובילים בארץ ובעולם.
כמו כן, מפעיל הארגון עשרות תוכניות אשר מטרתן היא קידום החינוך לאמנויות במתנ"סים ובמסגרות של החינוך הבלתי פורמלי ברחבי הארץ.
מתא"ן מקיים עשרות תוכניות אמנות במתנ"סים וארגונים ברחבי הארץ, ביניהן: כיתות אמן במוזיקה, כיתות אמן במחול, חממות כתיבה, תערוכות נודדות, בניית פרוגרמה יישובית במחול ובמוזיקה ועוד.
במתא"ן הוכשרו למעלה מ–70 מנחים לכתיבה.
עשרות מתוכם עובדים בהנחיית כתיבה בשורה ארוכה של יישובים ברחבי הארץ.
מתא"ן מטפח עשרות ציירים בני העדה האתיופית מ-5 יישובים, מטפח את האמנות במגזר הערבי ובמגזרים אחרים.
מְתַאֲבֵן (נגזר מהמילה "תיאבון", כתרגום למילה האנגלית Appetizer; מקובלים גם המונח הצרפתי Hors d'œuvre והמונח האיטלקי Antipasto), מנת פתיחה קטנה בתחילת ארוחה, שנועדה לעורר את התיאבון לקראת עיקר הארוחה.
מתאבנים מוגשים לעיתים שלא כחלק מארוחה, למשל בפאבים ובמסיבות קוקטייל לליווי המשקאות החריפים.
בישראל יש המכנים מתאבנים בצורה שגויה כ"מזטים" (מבוטא לעיתים מַזֵטים ולעיתים מֵזֵטים) - נגזר כריבוי כפול של צורת הריבוי בערבית "מזאת" (مزات), שנגזרה מהמילה הפרסית "מזה" (במשמעות: טעם, חטיף).
בארצות הבלקן מתאבנים מסוג אחר לגמרי מכונים "מֶזֶה" או שמות דומים, שהתגלגלו מן הערבית לשפות השונות דרך הטורקית העות'מאנית, לשון האימפריה העות'מאנית ששלטה בבלקן.
אצל יהודי תימן המתאבן מכונה "מזה", זה מופיע בשולחן השבת של הג'עלה ליד הערק או הקוניאק, אחרי ששותים, מה"מזה" טועמים.
הרומאים קראו למתאבן כמו גם למנה הראשונה בארוחה מרובת מנות, גוסטאטיו.
פירוש המילים "Hors-d'œuvre" בצרפתית פירושו פשוטו כמשמעו "מחוץ לעבודה עצמה" - כלומר: "לא חלק ממערך המנות הרגיל בארוחה" בפועל, הכוונה היא למנה שעומדת בפני עצמה כחטיף או כמנה המתלוה למנה עיקרית.
איות המילה הזו בצרפתית זהה בשימוש בלשון יחיד ובלשון רבים; באנגלית, הליגטורה תוחלף בדרך כלל על ידי דיגרף כשצורת הרבים לרוב תיכתב כך hors d'oeuvres.
מספר קטן של היסטוריוני אוכל סבורים כי ייתכן שהמסורת החלה ברוסיה, שם היו נפוצים חטיפים קטנים של דגים, קוויאר ובשרים לאחר מסעות ארוכים.
עם זאת ייתכן שמקור המנהג בסין, וייתכן שהוא התפשט למערב דרך הערבה האירואסייתית, לרוסיה, סקנדינביה, צרפת ומדינות אחרות באירופה.
ייתכן שמסורת אכילת המתאבנים הגיעה לאיטליה, יוון ומדינות הבלקן דרך רוסיה או פרס.
ישנם מנהגים לאומיים רבים הקשורים לכך, כולל הסמרגוסבורד השוודי, הזקוסקה ברוסיה, המזה העות'מאני, האנטיפסטי האיטלקי והדים סאם הסיני.
במהלך תקופת האימפריה הרומית נהוג היה להתחיל את הארוחה בשתי מנות עיקריות אשר הוגשו לפני הארוחה וכללו לרוב כמויות קטנות של דגים, ירקות, גבינות, זיתים ואפילו נמנמן אירופי ממולא.
נהוג היה לכנות את המנות האלו שהוגשו בתחילת הארוחה: "גוסטטיו" או "פרמוליס".
היוונים כינו את מנות המתאבנים בשם: "Propoma".
בעבר נהגו לאכול אותו ביד אחת, כאשר היד השנייה מחזיקה בכוס יין, ולכן גודלו הזערורי.
במטבחי מסעדות או במטבחים גדולים אחרים (כגון במלונות וכו'), נוהגים להכין את המתאבנים בתוך חדר מקורר שנהוג לכנותו: Garde manger (מצרפתית: שומר האוכל).
לעיתים קרובות מתאבנים מוכנים מראש, או לפחות חלק מסוים מהמנה מוכן מראש.
סוגים מסוימים עשויים להישמר בקירור או בהקפאה ואז מעט לפני ההגשה משתמשים בתנור או במיקרוגל בהתאם לצורך כדי להגישם בטמפרטורה המתאימה לסוג המאכל.
במקרים בהם יש פרק זמן ארוך בין זמן ההגעה של מוזמנים לארוחה ועד זמן הגשת האוכל, למשל במהלך שעת קוקטייל, לעיתים האורחים יקבלו מתאבנים בזמן המתנה זה, באותו אופן בו מגישים אפריטיפים כמשקה לפני הארוחות..
ישנו גם כלל לא כתוב שהמנות המוגשות בתור המתאבנים שבתחילת הארוחה, מבחינת הסוג לא נותנות רמזים לגבי המנות שיוגשו בארוחה העיקרית.
את המתאבן ניתן להגיש בצורות ובטמפרטורות שונות.
מתאבנים יכולים להיות קרים, חמים או בטמפרטורת החדר.
מתאבנים לפני הארוחה יכולים להיות מועברים בין האורחים או מוגשים על ידי מלצרים שמסתובבים בקהל.
ניתן להתייחס לדוכני מתאבנים המונחים ומסודרים על גבי מגשים בשולחנות או על הבר יכולים להיות מוגשים כחלק מארוחת מזנון.
מתאבנים המוגשים על ידי מלצרים שעוברים בין האורחים יכולים להיות כחלק משירות בסגנון בופה או שירות של משרתים.
אף על פי שבפועל כל מזון המוגש לפני המנה העיקרית הוא מתאבן, הביטוי מוגבל בדרך כלל למאכלים יחידים, כמו גבינה או פרי.
תאנה מזוגגת ומעליה גבינת מסקרפונה העטופה פרושוטו היא פרסה, כמו גם תאנים רגילות המוגשות על גבי מגש עשויות לשמש גם הן כמתאבנים.
גם עגבנייה בציפוי של סלק כבוש או ביצי אנשובי יכולה להיות מוגשת כמתאבן במסגרת השלב ההתחלתי של לפני הארוחה עצמה בליווי של משקאות שונים, אלכוהוליים או שאינם אלכוהוליים.
מתאבנים גם יכולים להיות או להכיל מטבלים, ממרחים, מאפים, זיתים או אגוזים, גבינה, בשרים, ירקות, פירות ים או לחמים.
פריטים המוגשים כיחידה יכולים לכלול סלמון מעושן, אבוקדו אגס, קוויאר, פטה, קוקטיילים פירות ים ומלון עם עיטורים וקישוטים.
מנות חמות מתובלות המוגשות מבוססות על ירקות, בשר, דגים, ביצה, פסטה, גבינה, סופלה, טארטלטים, בצק עלים או בצק רבוך.
בספרד מתאבנים הנלווים למשקה מכונים "טאפס" (tapas - מכסים/צלוחיות) ובחבל הבסקים הטאפסים מכונים "פינצ'וס", ביניהם: נקניקי חזיר, גבינות, פירות ים.
מקובל מפגש בשעות אחר-הצהרים או בסיום יום העבודה לארוחת טאפס בטאפס-בר, האורכת כשעה וכוללת משקה-שניים ושתיים-שלוש צלוחיות מתאבנים, הן כמנהג חברתי והן כיוון ששעת ארוחת הערב מאוחרת מאוד, בסביבות 22:00.
באיטליה מתאבנים מכונים "אנטיפסטי" (Antipasti - לפני הארוחה).
הם כוללים מגוון של עשרות סוגי מאכלים, לרבות ברוסקטה, ירקות, גבינות ונקניקים אורז עם תוספות קרות למיניהם, ארטישוקים אפויים בחמאה ועוד, אך בישראל אומץ המונח "אנטיפסטי" באופן שגוי לתיאור ירקות קלויים או צלויים בלבד (בדרך כלל חציל, קישוא, בטטה, פלפל, בצל ושום), המוגשים במסעדות כמנת פתיחה.
בארצות סקנדינביה מקובלים מתאבנים של כריכים פתוחים.
בארגנטינה מקובל להגיש כמתאבנים אמפנדס (מאפה ממולא), כריכים תלת-קומתיים ("סנדוויצ'ס דה מיגה"), ומטמברה - גלילות בשר ממולא.
במזרח הרחוק מוגשים בדרך כלל: מרקים שונים (כגון: מרק תירס, מיסו וטום יאם), אגרול, סושי, מאקי-סושי, פירות ים, סשימי, טמאגו, וג'יאוזי.
בנוסף, בסין נהוגה הגשת עוף לוליפופ או ארוחת דים סאם בה מוגשים רק מתאבנים.
מתאבנים ביתיים בישראל עשויים לכלול סלטים מסוגים שונים לצד לחם או פיתות, גבינות, נקניקים, ירקות חתוכים ומִטִבּל, דג מלוח, בורקס.
במסעדות מזרחיות המתאבנים הם פיתות וסלטים, חלקם מהמטבח הערבי והבלקני כמו חצילים בצורות הכנה שונות ומטבוחה וחלקם סלטים המקובלים בישראל שמקורם אינו מזרחי, כמו קולסלאו, סלט ביצים וסלט מיונז.
באולמות אירועים רבים מוגשים מתאבנים בשלב קבלת הפנים, מנות מוקטנות בגודל נגיסה או שתיים המוגשות בצלוחיות או קעריות קטנות, בין השאר שיפודי בשר/ירקות/דגים או מזון "אצבעות" כגון טורטייה ממולאת, עלה גפן ממולא אורז, סושי ועוד.
מתא"ם הוא מבחן מיון לתארים מתקדמים בפסיכולוגיה, שנערך על ידי המרכז הארצי לבחינות ולהערכה בישראל.
בחינת המתא"ם הוחלה לראשונה בשנת 2000.
המבחן מורכב משני פרקים: פרק העוסק בשיטות מחקר בפסיכולוגיה, ומשקלו 40% מהציון ופרק העוסק בהבנה ובניתוח של מאמרים מתחומי הפסיכולוגיה השונים, שפורסמו בכתבי עת מדעיים.
משך המבחן הוא כ-5 שעות.
בדומה לציוני הבחינה הפסיכומטרית, גם במבחן המתא"ם הציונים הם יחסיים, כלומר משקפים את הישגי הנבחן ביחס לשאר הנבחנים.
הציונים המדווחים הם ציוני תקן כשהממוצע הוא 100 וסטיית התקן היא 20. הציונים נעים בין 50 לבין 150. מבחן המתא"ם נערך פעם אחת בשנה, בחודש אוקטובר, לפני תחילת שנת הלימודים האקדמית.
הגשת הציון במבחן המתא"ם הוא חלק מתהליך המיון שעוברים המועמדים ללימודים בכל המגמות הטיפוליות בארץ.
ברוב האוניברסיטאות, משמש הציון גם למיון לקראת הקבלה ללימודים במגמות החברתיות והמחקריות.
על אף שהמשקל היחסי שניתן לציון המתא"ם במיון המועמדים (לעומת שאר הנתונים) משתנה בין המוסדות השונים, ברוב האוניברסיטאות ציון המתא"ם הוא המדד המשמעותי ביותר במיון המתמודדים.
הציון בבחינת מתא"ם תקף לצורך הרשמה לחמש שנות הלימודים הבאות לאחר הבחינה.
המתא"ם בוחן יכולות מחקריות וסטטיטיות.
מתאו אלמן (בספרדית: Mateo Alemán; 1547 – 1615) היה סופר ספרדי.
מתאו אלמן היה בן למשפחת אנוסים מסביליה.
בשנת 1564 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה המקומית, ואחר עבר ללמוד בסלמנקה.
ב- 1571 נשא לאישה את קטאלינה ד'אספינוסה, אך נישואים אלה לא היו מוצלחים והוא סבל מקשיים כספיים.
מ-1571 עד 1588 שימש כפקיד במשרד האוצר הספרדי.
ב-1594 נעצר באשמת מעילה, אך שוחרר במהרה.
בשנת 1599 התפרסם חלקה הראשון של יצירתו הידועה ביותר, "השודד" או "חייו של גוסמאן מאלפראצ'ה".
יצירה זו היא הראשונה, שאין מחלוקת על השתייכותה לז'אנר הרומן הפיקרסקי הספרדי.
הספר הודפס בשש עשרה מהדורות בחמש השנים לאחר צאתו לאור, והשפיע רבות על הספרות בת הזמן.
ב- 1600 תורגם לראשונה לצרפתית, ובשנת 1604 התפרסם חלקו השני.
באותה שנה פרסם את חיבורו "אנטוניו הקדוש מפאדובה" ואת גרסתו לשני מזמורי תהילה של הורטיוס.
בשנת 1608 היגר למקסיקו והקים בה בית דפוס.
ב-1609 פרסם בעיר מקסיקו את חיבורו "אורטוגרפיה קאסטלאנה" שעסק ברפורמה של הדקדוק הספרדי.
יצירת המופת שלו, "חייו של גוסמאן מאלפראצ'ה" תורגמה שוב לצרפתית ב-1619 על ידי המשורר ז'אן שאפלן.
ב-1623 היא תורגמה ללטינית ובאותה שנה לאנגלית על ידי ג'יימס מאב.
קטעים מן היצירה תורגמו לעברית בידי מענדל זאיאנץ ונדפסו בכתב העת דחק, כרך יח, 2025.
נעשה בו שימוש רפואי לשיכוך כאב כרוני חמור.
לעיתים משתמשים בו במכוני גמילה מסמים כדי להקל על תסמיני הגמילה.
מתאדון פועל במהירות ונשאר בגוף למשך יותר זמן מאשר משככי כאבים אופיואידים אחרים.
מנגנון הפעילות שלו נשען על קישורו לרצפטורים האופיאטים במוח ובשרירים החלקים, המייצרת את הקלת הכאב.
בנוסף לשימוש כמשכך כאבים, המתאדון הוא גם סם נרקוטי מלאכותי החוסם השפעות של סמים אחרים.
הוא אגוניסט אופיואיד סינתטי, בעל טווח פעולה ארוך המסייע במניעת תסמיני גמילה ובהפחתת הכמיהה לסם בקרב מכורים לאופיאטים.
השפעתו נמשכת בין 48-22 שעות, במהלכן המתאדון מונע את הופעתם של תסמיני הגמילה ועוזר במיתון הכמיהה לשימוש הסם.
משמש לעיתים בטיפול בהתמכרות להרואין.
בניגוד להרואין שנצרך בדרך כלל בהזרקה לווריד והשפעתו קצרה, המתאדון ניטל דרך הפה בבליעה והשפעתו ממושכת.
באופן צריכה זה מושג דיוק במינון הנצרך וכן צריכה בפרקי זמן ארוכים.
עם זאת המתאדון יוצר תלות (כמו בתלות במורפיום) והגמילה ממנו טראומטית כגמילה מכל נגזרות האופיאטים האחרות.
מתאדון הוא תרופה שעלולה לגרום גם לנזק נפשי.
יש אנשים שחווים הזיות מנטילת החומר.
זה עלול לפתח הפרעות שינה או אשליות.
עבור חלק מהמשתמשים, תופעות הלוואי של מתאדון כוללות מחשבות על התאבדות והפרעות נפשיות כמו דיכאון וחרדה.
בשימוש נכון עשוי מתאדון להשפיע לטובה על אלה שחווים כאב כרוני או שיש להם הפרעת שימוש באופיואידים.
ישנם מחקרים שמראים תוצאה חיובית עבור אלה המשתמשים בו כתרופה חלופית להתמכרות להרואין.
מתאדון עלול לגרום להתמכרות גם כאשר נעשה בו שימוש רפואי מבוקר.
שימוש לא מבוקר בתרופה כרוך בסיכון גבוה להתפתחות תלות ולתופעות לוואי ארוכות טווח.
תופעות הלוואי הבאות דווחו על ידי לפחות 1% מהאנשים הנוטלים תרופה זו.
ניתן לטפל ברבות מתופעות הלוואי הללו, וחלקן עשויות להיעלם מעצמן עם הזמן: עצירות, ירידה ביכולת או בעניין בפעילות מינית, סחרחורת, התנמנמות, פה יבש, כאבי ראש, עקצוץ, סחרחורת, בחילה, תיאבון ירוד, הזעה, בעיות שינה, הקאה, חולשה.
מתאדון הוא חומר ממכר לא פחות מכל תרופה/סם ממשפחת האופיואידים.
מכיוון שמתאדון מתפקד בגוף האדם ככל אופיואיד אחר, במקור הוא לא יועד לשימוש ארוך טווח בדיוק בשל העובדה שהוא גורם לתלות שקשה לשבור, הכוללת תסמיני גמילה גופנית מאוד אינטנסיביים.
ברפואה הכללית ומחוץ לטיפול תרופתי בהתמכרות, מתאדון ניתן במקרים נדירים, לרוב כאשר מדובר על ניסיון לשלוט בכאב עז במטופלים הסובלים ממחלה חשוכת מרפא או כטיפול בכאב שלא מגיב לתרופות אחרות.
תופעות הלוואי ארוכות טווח של שימוש בחומר זה דומות מאוד למה שרואים מכל אופיואיד והן יכולות לגרום לשינויים במוח, זה יכול גם לפגוע באיברי מפתח כמו הכבד ולגרום לבעיות בעצבים.
מתאדון סונתז לראשונה בשנת 1937 על-ידי המדענים הגרמניים מקס בוקמיל וגוסטב ארהארט מחברת IG Farben.
הם חיפשו משכך כאבים שיהיה פשוט יותר להשתמש בו במשך ניתוח, ושיהיה פוטנציאלית ממכר פחות ממורפיום ומהרואין.
המתאדון הובא לשימוש בארצות הברית בשנות ה-40 כמשכך כאבים.
מת מצווה על פי ההלכה הוא אדם שמת ואין מי שמופקד על קבורתו.
כל הנתקל במת מצווה חייב לקוברו, גם אם כתוצאה מכך ייגרם לו הפסד או יתבטל ממצווה חשובה (אפילו כזו שדינה כרת, כגון קרבן פסח).
קבורתו נחשבת לחובה משום כבוד הבריות.
גם נזיר וכהן גדול שאסור להם להיטמא למתים (ואפילו לאביו ואמו), מצווים להתעסק בקבורת מת מצווה.
אחת מהתקנות המיוחסות ליהושע בן נון היא ש"מת מצווה קונה מקומו".
כלומר, ניתן לקבור אותו במקום בו הוא נמצא, גם אם זהו שטח פרטי.
נחלקו הראשונים בעניין היתר זה, האם טומאת כוהנים ונזירים הותרה למת מצווה, או שמא היא רק דחויה למת מצווה.
רש"י הבין שטומאת מת מצווה הותרה ולא דחויה, שמעולם לא נאמר איסור טומאה לכוהנים לגבי מת מצווה, "דמעיקרא כשנכתב לא תעשה דטומאה לא על מת מצווה, נכתב כשם שלא נכתב על הקרובים".
אולם, התוספות נחלקו עליו בזה, וכתבו בפשטות שאיסור טומאה נאמר לגבי כל מת שאינו קרוב לכהן, ומכל מקום האיסור נדחה מפני כבוד הבריות, ודומה למה שבדרך כלל עשה דוחה לא תעשה.
כאמור, יש לקבור מת מצווה במקום בו נמצא.
החזון אי"ש חקר האם יש רשות לקבור אותו במקום בו נמצא, או שזו חובה.
המנהג הוא להוליך את המת למקום אחר ולקבור אותו שם.
מהרש"ל נימק זאת בחשש שאם ייקבר הנפטר בשדה הוא עלול לבוא לידי זלזול על ידי אנשים שיוציאו אותו מקברו.
בהשאלה מקובל להשתמש במונח "מת מצווה" לתיאור נושאים תורניים שונים שכמעט ואין עוסקים בהם, כדוגמת לימוד מסכתות מסוימות (בעיקר מסדר קודשים וסדר טהרות), או קיום מצוות לא שכיחות, כדוגמת פדיון פטר חמור או ראשית הגז.
הוריו של מתאו דה טורו סמברנו, דון קרלוס חוסה דה טורו סמברנו אי אסקובר (de Toro Zambrano y Escobar) ודונייה חרונימה דה אורטה אי פראדו (de Ureta y Prado), השתייכו למשפחות מבוססות מבחינה כלכלית וחברתית בעיר סנטיאגו דה צ'ילה.
הוא הוטבל בשם מתאו, כשם אחיו הגדול ממנו, מתאו פרנסיסקו, שנולד ב-9 באוקטובר 1726 ואשר נפטר בטרם מלאה לו שנה.
ב-3 במאי 1751 נשא לאישה את דונייה מריה ניקולאסה דה ולדס אי דה לה קררה (de Valdés y de la Carrera) ומנישואיו אלו נולדו לו 10 ילדים.
החל מאמצע המאה ה-18 החל לשאת טורו סמברנו במגוון של תפקידים ציבוריים בעיר.
הוא היה חבר מועצת העיר של סנטיאגו (regidor del cabildo) ונשא במגוון תפקידים בניהול העיר והמושבה הספרדית, בהם כעוזרו של מושל צ'ילה, עד לסוף שנות ה-70. תחושת החובה שליוותה אותו במעשיו הביאה אותו, לא אחת, לממן מכיסו מפעלים שהקופה הציבורית לא הספיקה למימונם.
על אלו ניתן למנות את מערכת הסכרים על נהר הביו ביו ומימונה של פלוגת פרשים בת 50 איש תחת פיקודו של בנו, חוסה גרגוריו, שהופקדה על ביטחון המעבר באחד הרכסים הקרובים לסנטיאגו.
ב-16 ביולי 1810, לאחר הדחתו של פרנסיסקו אנטוניו גרסיה קרסקו, ובהיותו איש הצבא הבכיר בקפיטניה-חנרל של צ'ילה, התמנה טורו סמברנו לממלא מקומו של מושל צ'ילה.
בתוקף תפקידו זה, ולנוכח משבר המלוכה הספרדית, קראטורו סמברנו לכינוסה של אספת אזרחים (cabildo abierto) לבחירתה של חונטה לשלטון עצמי ב-18 בספטמבר אותה השנה.
בבחירות אלו נבחר טורו סמברנו בן ה-83 להיות נשיאה הראשון של חונטת השלטון הלאומית הראשונה של צ'ילה, והוא נפטר בעודו מכהן בתפקידו חודשים ספורים לאחר מכן.
מת לצעוק 2 הוא סרט פארודי אמריקאי משנת 2001 שלועג לסרטי אימה שונים, השני בסדרת סרטי מת לצעוק.
לגופה של מתבגרת בשם מייגן וורהיס (נטשה ליון) נכנס דיבוק של רוח בשם יו קיין (ריצ'רד מול), הבעלים הקודמים של הבית.
שני כמרים, האב מקפילי (ג'יימס וודס) והאב האריס (אנדי ריצ'טר) מבקרים אותה בביתה.
לאחר ביקור מצחיק של האב מקפילי בשירותים, שניהם מנסים לבצע גירוש שדים ולהבריח את הרוח של יו, אולם זה משתבש, ומאותו הרגע מתחילה סדרת אירועים מבחילה המערבת הקאות ומקרי פדופיליה.
לבסוף האב מקפילי יורה בנערה לאחר שזו צחקה על אמו.
כעבור שנה, סינדי קמפבל, ברנדה מיקס, ריי וילקינס ושורטי מיקס לומדים כעת בקולג', ומנסים להמשיך הלאה בחייהם לאחר עלילות הסרט הקודם (אף על פי שרובם מתו בסרט הראשון, ברנדה טוענת בסצנה שנגנזה כי המוות שלה היה חוויית סף מוות).
בקולג', נערה מאותגרת חברתית בשם אלכס (טורי ספלינג) עוקבת אחרי סינדי וברנדה ומטרידה את מנוחתן.
ריי, שעדיין מבולבל לגבי זהותו המינית, רוכש שני חברים חדשים בשם טומי (ג'יימס דה-בז'ו) ובאדי (כריסטופר מסטרסון).
מורה מקסים אך תאוותני, פרופסור אולדמן (טים קארי) ועוזרו המשותק דווייט הרטמן (דייוויד קרוס) מתכננים לחקור את הפעילות העל טבעית באחוזה נטושה מקומית בשם 'בית הגיהנום', אותו הבית מסצנת הפתיחה, בעזרת של בני נוער חסרי כל מושג.
בינתיים, חיזוריו של באדי אחר סינדי נדחים על ידה כאשר הוא מנסה להעביר את היחסים ביניהם לשלב הבא.
סינדי היא הראשונה להגיע לבית הגיהנום, ובהגיעה היא פוגשת בתוכי גס רוח (מת'יו פרידמן) ובשרת האחוזה הנסון (כריס אליוט), אשר ידו מעוותת.
מאוחר יותר באותו הערב, הקבוצה, הכוללת עולה חדשה בשם תיאו (קת'לין רוברטסון), סועדת יחד ארוחת ערב, אולם לדאבונם הרב הם מאבדים את התיאבון במהרה בעקבות תעלולים דוחים של הנסון פגום היד עם האוכל.
בשעת לילה מאוחרת, שומעת סינדי קולות אשר מנחים אותה להגיע לחדר סודי, שם היא מוצאת, ביחד עם באדי, תיבת אוצר שבתוכה יומן השייך לאשתו של בעל הבית המנוח, יו קיין.
הם בנוסף מוצאים תמונה ישנה של האישה ומוצאים קווי דמיון רבים בינה לבין סינדי.
באותו הזמן, מתבגרים רבים נופלים קורבן לתקיפות אלימות.
הרוח של יו קיין מקיימת יחסי מין עם אלכס בחדר השינה שלה, אולם עוזבת אותה בבוקר שלמחרת מאחר שהיא בונה על להפוך לגברת קיין החדשה.
סינדי מעורבת בקרב אגרופים עם חתול הבית מר קיטלס, בעוד שבובת ליצן מנסה להרוג את ריי, אשר מצליח בעקשנות ולאחר מחשבה זריזה להפוך את השולחנות ולאנוס את הליצן.
בהמשך, מפלצת עשב הופכת את שורטי לג'וינט ומנסה לעשן אותו.
למזלו של שורטי, הג'אנק פוד מסיח את דעתה והוא מצליח להימלט.
אולדמן מתפתה ובסופו של דבר נרצח על ידי הרוח של הפילגש שנרצחה אף היא.
שורטי פוגש באותה הרוח לאחר מכן, אף כי הפעם הוא זה שמפתה אותה.
דווייט מצייד את כל המתבגרים בנשק שיכול לגרום נזק לאויב הרפאים שרודף אחריהם בכל רחבי האחוזה.
באדי וסינדי ננעלים בחדר מקפיא, ובאדי מנצל את העובדה שהם עלולים למות כדי לשכנע את סינדי לבצע בו מין אוראלי, שנגמר בצורה מבדרת.
הזוג בסופו של דבר מצליח לברוח מהחדר המקפיא באמצעות דאוס אקס מכינה מתקפלת כלפי חוץ בה סינדי משתמשת כדי לאסוף חפצים אקראיים בחדר על מנת שייצרו לבסוף מזקו"ם, שמצליח לאחר מכן לחדור דרך הקיר.
כעת, הנסון הוא בעצמו אחוז דיבוק של הרוח קיין, וסינדי, ברנדה ותיאו חוברות יחדיו כדי להילחם בה, אולם הקרב מסתיים בבושה כאשר הן נשארות עם בגדים תחתוניים בלבד.
לבסוף, דווייט והמתבגרים חוזרים לכדי קבוצה ומסכמים ביניהם שסנדי תהיה הפיתיון שיפתה את קיין להיכנס אל תוך מכשיר שישמיד אותו, אך ברגע שהם מפעילים את המכשיר הם מבינים שסינדי עדיין עומדת עליו.
ריי, שוב בעזרת מחשבה זריזה, מצליח להציל אותה.
התוכנית מצליחה, וכולם חופשיים כעת לאחר שהשתחררו מהקללה של הבית.
חודשיים לאחר מכן, סינדי ובאדי נמצאים במערכת יחסים ויוצאים לטייל יחד.
אולם באדי נעלם מבלי להודיע, וסינדי מבחינה לפתע בהנסון עומד בדוכן הנקניקיות.
היא נרתעת לאחור בפחד והנסון רודף אחריה תוך שהיא מתחילה לצרוח, אז מגיח שורטי עם מכונית אדומה ודורס אותו, בדומה לסצנה מהסרט הראשון.
העלילה המרכזית מבוססת על הסרטים הבאים: מגרש השדים, הצייד, האמת שמתחת לפני השטח, אימה באמיטוויל, פולטרגייסט, , פולטרגייסט 2, ההחלפה, חניבעל, האגדה על בית הגיהנום.
מת עד הלילה הוא ספרה הראשון של הסופרת שארלין האריס בסדרת הספרים "תעלומת הערפדים הדרומיים", העוסק בדו קיום בין ערפדים ובני האדם.
מלבד הספר השני "מתים חיים בדאלאס", שני ספרים נוספים מסדרה זו תורגמו לעברית ויצאו לאור בהוצאת סיאל.
בפרק הראשון המחברת מציגה את דמותה של סוקי סטאקהאוס, מלצרית צעירה שניחנה ביכולתה לקרוא מחשבות בעיירה הבדיונית בון טמפס שבלואיזיאנה.
היא חיה בעולם חלופי, שבו בני האדם מודעים לקיומם של ערפדים.
ב"מת עד הלילה" סוקי מנהלת מערכת יחסים עם ערפד, וההסתבכות מתחילה כשהיא נאלצת להתמודד עם שורת רציחות בעיר.
בספר "מת עד הלילה" סוקי סטאקהאוס היא מלצרית קוראת מחשבות שחיה בעולם שבו ערפדים נחשפו לציבור והפכו להיות אזרחים, מאז היפנים פיתחו דם סינתטי הנקרא "דם אמיתי".
ה"דם האמיתי" מעניק לערפדים את המזון הדרוש בשבילם ללא צורך בהסתמכות על דמם של בני האדם כמזון.
סוקי גרה עם סבתה אדל סטאקהאוס, ויש לה אח בשם ג'ייסון.
סוקי מתאהבת בערפד מוותיקי מלחמת האזרחים בשם ביל קומפטון.
מוחו "אילם" עבור סוקי, מכיוון שהיא אינה מצליחה לקרוא את מחשבותיו.
בפגישתם הראשונה סוקי מצילה אותו ממאק ראטריי שניסה לשאוב את דמו ולמחרת ביל מחזיר לה טובה שמצילה אותה כאשר ראטריי תוקף את סוקי.
בינתיים יש רציחות ב"בון טמפ" ואנשי העיר מאמינים שערפדים עומדים מאחורי הרציחות, מכיוון שרוב הגופות היו ריקות מדם.
משטרת בון טמפ חושדת באחיה של סוקי, ג'ייסון, ועוצרת אותו מפני שהיה לו קשר רומנטי עם שני הקורבנות.
סוקי רוצה לעזור לאחיה ומבקשת מביל לקחת אותה לבר הערפדים בשם "פנגטזיה" הנמצאת בעיירה שריבפורט הסמוכה.
"פנגטזיה" נמצאת בבעלותו של אריק נורת'מן, ערפד בן 1,000 שנה שהוא השריף של אזור 5 בלואיזיאנה.
אריק מגלה במהרה שסוקי יכולה להיות שימושית מפני שהיא קוראת מחשבות וזה יעזור לו לגלות מי גונב מהבר שלו.
סוקי מגלה כי עוזרו הערפד של אריק הוא זה שגנב את הכסף, והיא כמעט נרצחת על ידו.
אריק מציל את חייה של סוקי כאשר הערפד תוקף אותה.
כאשר סוקי חוזרת לבון טמפ היא מוצאת את גופת סבתה במטבח.
ביל נעלם על מנת להגן על סוקי.
סוקי מגלה כי הבוס שלה, סאם מרלוט הוא משנה צורה כאשר היא מאפשרת לכלב תועה לישון בביתה ומוצאת במקומו את סאם ערום בבוקר.
בעוד שביל נעלם, סוקי מגלה כי הרוצח הוא רנה, חבר של אחיה, שמנסה להרוג אותה אך רק פוצע אותה קשה.
סוקי מתעוררת בבית החולים ומגלה את ביל לצדה.
ביל מספר לסוקי שהוא הפך להיות חוקר בתחום שלו והוא עכשיו עובד תחת אריק.
"מת עד הלילה" עובדה על ידי HBO לסדרת טלוויזיה הנקראת דם אמיתי.
ההבדלים הבולטים ביותר בסדרה כוללים שינוי נקודת המבט על הדמויות השונות, לא רק סוקי והוספת דמות הנקראת טארה ת'ורנטון, אשר הוצגה באופן רשמי רק בספר השני.
יתרה מכך, בספר אריק הוא זה שהורג את "צל ארוך" כאשר בסדרה ביל הוא זה שהורג אותו, ונאלץ לשלם על כך על ידי יצירת ערפדה חדשה, ג'סיקה.
דמות אשר לא מופיעה בספרים כלל, והומצאה במיוחד לסדרה.
מת לצעוק 4 הוא סרט פארודי אמריקאי משנת 2006 שלועג לסרטי אימה שונים, הרביעי בסדרת סרטי מת לצעוק.
שאקיל אוניל (שאקיל אוניל) ודוקטור פיל (פיל מק'גרו) מתעוררים בחדר ומוצאים את עצמם כבולים לצינורות באמצעות שרשראות.
המנחה שלהם, בילי הבובה (מזיכיון "המסור") מגלה להם שהחדר מלא בגז עצבים, ולרשותם זמן קצוב כדי להימלט.
הם מבחינים בשני מסורים שהדרך היחידה להגיע אליהם היא לקלוע אל סל שמחובר אליהם.
אוניל (שחקן כדורסל במציאות) מוצא אבן ומנסה לקלוע בעזרתה, אולם מחטיא פעמיים, תוך שהוא פוגע בפיל.
כשהוא מצליח לקלוע בניסיון השלישי, המסורים נופלים על הרצפה.
הם מנסים לנסר את השרשראות, אך עד מהרה מבין פיל כי עליהם לנסר את כפות רגליהם על מנת להיחלץ.
אוניל מתחמן אותו לעשות כן, אך פיל מנסר את כף הרגל הלא נכונה.
שניהם מתים לבסוף לאחר שלא עמדו בזמן שהוקצב להם.
בניו יורק, סינדי קמפבל (אנה פריס) מבקרת את הגיס שלה, טום לוגן (צ'ארלי שין), לאחר שבעלה ג'ורג' (סיימון רקס) נפטר, ואילו האחיין שלה קודי עבר לפנימייה צבאית, מה שמתיר אותה לבדה.
טום, שלא יכול לסבול את דיבורה הבלתי פוסק, מנסה להתאבד בעזרת כדורי שינה תוך כדי החד-שיח.
אולם, הוא לוקח בטעות כדורי ויאגרה במקום כדורי שינה ומועד ממעקה המרפסת.
הוא נוחת על הזקפה המגוחכת שלו ונהרג.
סינדי מוצאת עבודה בטיפול בקשישה בשם גברת נוריס (קלוריס ליצ'מן), אשר גרה בבית רדוף רוחות.
השכן החדש של סינדי, טום ראיין (קרייג ביירקו) נתקל בחבריו הישנים של ג'ורג', מאליק (אנתוני אנדרסון) וסיג'יי (קווין הארט), אשר לא במתכוון חושפים סטוץ הומוסקסואלי חד פעמי שלהם שקיימו במהלך טיול להרים.
טום חוזר לביתו, לשם הגיעה אשתו לשעבר מרילין (מולי שאנון) עם ילדיהם רובי (בו מירצ'וף) ורייצ'ל (קונצ'יטה קמפבל), שמתנהגים כלפיו במרירות.
בבוקר שלמחרת, סינדי מגלה לשכן שלה טום את הסוד על מותו של בעלה ג'ורג' במהלך הקרב האחרון בקריירת האגרוף שלה.
כששניהם מתוודעים לאהבה ביניהם הם מתנשקים, והשמיים לפתע חווים סערה מוזרה שלאחריה כל כלי הרכב הממונעים נשארים ללא חשמל, ואפילו אופניים, סקייטבורד ופצצות לא זזים או עובדים.
בינתיים, אובייקט עצום בשם טריפוד (שיבוש של אייפוד) יוצא מתוך האדמה ומנגן את השיר Karma Chameleon, ולאחריו שיר אחר בשם Destroy Humanity (להשמיד את האנושות) כאשר הוא מאייד אנשים.
סינדי חוזרת בריצה הביתה ופוגשת בטושיו (גארט מסודה), רוח המתגוררת בבית.
סינדי מנסה לתקשר עם הרוח ביפנית מומצאת, והילד היפני מגלה לה שהתשובה לפלישה נמצאת בתוך הלב של אביו.
טום עוזב את סינדי ונמלט עם ילדיו למקום לא ידוע.
הנשיא בקסטר האריס (לזלי נילסן) מקבל ידיעה על פלישת חייזרים במהלך ביקורו בבית ספר יסודי, אך הוא מתעניין יותר בספר 'ברווז המחמד שלי', ואינו מגיב בצורה ההולמת נשיא.
המצב מחמיר לאחר שעוזרו מספר לו שהברווז לבסוף מת ומספר לו שחייזרים מאיידים אנשים ברחובות.
הנשיא מייבב בפני הילדים שהוריהם עלולים למות, ובתגובה הם פורצים במהומות אלימות.
בדרכו החוצה מבקש הנשיא מעוזרו להזכיר לו לאשר את הצעת החוק המאפשרת הפלה מלאכותית.
סינדי מתאחדת מחדש עם חברתה הישנה ברנדה מיקס (רג'ינה הול), שהפכה לכתבת מקומית (חרף מותה בסרט הקודם).
בינתיים, מאליק וסיג'יי עובדים כמפקחי ביוב.
בצאתם מפתח הביוב הם נתקלים בעדר זומבים המנסים להתקיף אותם.
הם נלחמים בהם בקלות יתרה.
אחת מהזומבים היא סבתו של מאליק, והוא מצהיר על אהבתו אליה תוך כדי שהוא מכה אותה ולבסוף משליך אותה אל תעלת הביוב.
סינדי וברנדה מתכננות לחפש מכונית שמנועה טרם שבק חיים, והן עוקבות אחר ההוראות שהשאירה להם הרוח של טושיו.
עד מהרה הן מוצאות כפר שמדמה קהילת אמישים.
לדאבונן הרב, הן נתפסות ונלקחות לבית משפט, שם גורלן נמצא בידו של מנהיג הכפר, הנרי הייל (ביל פולמן).
במהלך המשפט, בתו העיוורת של הייל, הולי (כרמן אלקטרה), מועדת אל תוך החדר ומניחה שהיא לבדה.
היא פושטת את מכנסייה, מרימה מושב של ספסל ועושה את צרכיה בפני כל הקהל.
לתדהמת היושבים בקהל, הייל פוסק כנגד סינדי וברנדה, והעונש המוטל עליהן הוא להישאר בכפר ללא אפשרות לעזוב אותו לעולם.
מאוחר יותר, בפגישת חירום של האומות המאוחדות, נשיא ארצות הברית הנרי האריס מספר בדיחות פוגעניות במהלך טקס חשיפה של נשק שעוצב ללחימה בחייזרים.
מדענים שינו את אחת מהקרניים קולטות החום של הטריפוד, כך שהפעלה שלו כעת לא גורמת להשמדה, אלא רק מפשיטה בני אדם מבגדיהם.
הנציגים מקבלים הדגמה לא צפויה ולא רצויה של המכשיר בפעולה, כאשר הנשיא, שלא במתכוון, מפעיל אותה עליו ועליהם.
לא רחוק משם, בשדה זרוע עשבים אדומים, טום וילדיו נוסעים ברכבם.
רוב האנשים בהם הם נתקלים מנסים לגנוב את הרכב, ואחד מהם אף מצליח לאחר שהצמיד רובה לראשו של טום ועסקת חליפין ביניהם משתבשת.
לאחר מכן הם נכנסים אל תוך שדה קרב בין הצבא לריפודים, ורובי מחליט להשתתף בו לאחר שצפה באלימות הגרפית ביניהם.
בעוד טום מנסה להניא אותו מלהתערב, מייקל ג'קסון (אדוארד מוס) מנסה לשכנע את רייצ'ל לבוא עמו, אולם טום מצליח לבלום אותה בזמן והם בורחים יחד אל בית עליו שומר אוליבר המטורף (מייקל מדסן), אולם ההקלה מתחלפת עד מהרה בפחד כאשר הטריפוד לוכד אותם.
בחזרה בכפר, הנרי נדקר על ידי מאותגר שכלית בשם אזקיאל (כריס אליוט), ובעודו גוסס הוא מספר לסינדי וברנדה שהוא אביו הביולוגי של טושיו, ושמותו נגרם עקב תאונה במהלך קרב אגרוף של סינדי.
אולם, מספר אירועים מונעים מהנרי לסיים לספר את הסיפור במלואו, ואירוע השיא הוא כאשר סינדי וברנדה נחטפות על ידי הטריפוד העליון.
כל הדמויות מתעוררות באותו החדר מהסצנה הראשונה, בה שהו שאקיל אוניל ודוקטור פיל.
סינדי וברנדה מוצאות את עצמן כבולות למלכודות זהות לאלו שהופיעו בסרט "המסור 2", ואילו טום לבוש מכשיר מגוחך אשר מכוון לירות חץ באחוריו.
בהמשך מופיע בטלוויזיה הבובה בילי ומצהיר שלסינדי נתונה דקה אחת בלבד לאתר את המפתח שישחרר אותם, זאת באמצעות אזמל.
סינדי מבינה לבסוף שהמפתח מוחבא מאחורי העין שלה.
היא מוציאה את העין בקלות ומספרת שזוהי עין מזויפת שהשיגה לעצמה בעקבות קרב ברים שהשתבש.
בהמשך, רייצ'ל ורובי יורדים לפתע מהתקרה כאשר מתחתם גלגלי שיניים חדים.
כדי למנוע את נפילתם צריך טום לאחוז בחבל, תוך כדי שלל פעולות מסוכנות עד כדי מוות שמעוללת לו מכונה על מנת שיכריע מי מהם יינצל ומי ילך אל מותו.
טום בוחר להציל את ילדיו וללכת אל מותו, אולם אז סינדי מבחינה בציור של לב על גבי מכל הדחה ונזכרת במשפט של טושיו - "התשובה נמצאת בתוך הלב של אבא שלי".
היא מכניסה את ידה לאסלה, שם היא מוצאת תמונות של בילי יחד עם טושיו ואשתו של הנרי.
סינדי מחברת את חלקי הפאזל ומבינה שבילי הוא אביו הביולוגי של טושיו, ולפיכך הוא מנסה לנקום על מות בנו.
לאחר מכן היא מתחננת אליו שיבטל את נקמתו ויעצור את הפלישה.
במקביל, ברנדה נכנסת לחדר סודי שמתגלה מאחורי דלת סתרים, והיא מוצאת את עצמה מופיעה בטלוויזיה לצדו של בילי.
עד מהרה מתפתח ביניהם ריב במהלכו הם מכים זה את זה.
בילי קורא לאחיו זולטר שיעזור לו, אולם ברנדה מתקילה את זולטר אל מחוץ למסך.
לאחר שהיה עד לרמת ההקרבה העצמית של טום עבור ילדיו, מחליט בילי לחוס על חייהם, ומביע התנצלות רפה על גרימת מותם של מיליוני אנשים.
באחרית הדבר, תשעה חודשים אחרי, נראית ברנדה יולדת תינוק השייך לזולטר.
סיג'יי ומאליק מחדשים את יחסיהם, והנשיא האריס נראה ישן עם ברווז.
ג'יימס ארל ג'ונס מספר על ניצחון המין האנושי בעזרתה של האהבה, ודקות ספורות לאחר מכן הוא נדרס על ידי אוטובוס שחולף במקום.
בינתיים, טום נראה מתארח בתוכנית האירוח של אופרה וינפרי (דברה וילסון).
הוא מתלהב מתשומת הלב שניתנת לו.
לאחר מספר תעלולים הרסניים, שבמהלכם הוא זורק בפרעות את סינדי אל הבמה, שובר את ידיה של אופרה ושובר כיסא על גבה, רץ טום לעבר המצלמה והסרט מסתיים במסך שחור.
העלילה המרכזית מבוססת על הסרטים הבאים: המסור, המסור 2, הכפר, הטינה ומלחמת העולמות.
סצנות ספציפיות מבוססות על הסרטים והסדרות הבאים: הר ברוקבק, אבודים, מיליון דולר בייבי, מלחמת הראפ, הג'יגולו מת מצחוק 2, סקובי דו, המופע של אופרה וינפרי, יעד סופי וקינג קונג.
התנהגויות ספציפיות מבוססות על הגימיקים הבאים: הסצנה בה הנשיא מקשיב לסיפור מפי ילדה דקות ספורות לפני שנודע לו על הפלישה של החייזרים מקבילה לקריאה של הנשיא ג'ורג' בוש בספר 'עז המחמד' ביום שבו אירעו פיגועי 11 בספטמבר.
זהו הסרט האחרון בו מופיעות דמויותיהן של סינדי קמפבל (אנה פריס) וברנדה מיקס (רג'ינה הול), לאחר שהן היחידות שהופיעו בכל סרטי הסדרה ברציפות.
מוסבר שדמותו של קודי (דרו מיקוסקה) לא מופיעה בסרט זה מכיוון שהיא בבית ספר צבאי.
דמותו של ג'ורג' (סיימון רקס) נהרגה בין הסרט הקודם לסרט הזה.
אולם, סיימון רקס מופיע בסרט "מת לצעוק 5", אך לא כג'ורג'.
סינדי קמפבל מפתחת מערכת יחסים עם טום ראיין לאחר שאיבדה את בעלה ג'ורג'.
מת לצעוק 3 הוא סרט פארודי אמריקאי משנת 2003 שלועג לסרטי אימה שונים, השלישי בסדרת סרטי מת לצעוק.
קייטי (ג'ני מקארתי) ובקי (פמלה אנדרסון) מדברות על קלטת, שקייטי חושדת שהיא קלטת לוהטת לעומת בקי המניחה כי היא קלטת מקוללת.
לאחר מספר תקריות מוזרות, הן מתות.
סי., חוואי אלמן וכומר לשעבר בשם טום לוגן (צ'ארלי שין) ואחיו המגושם ג'ורג' (סיימון רקס) מגלים מעגלי תבואה בצורת מילים המרכיבות את המשפט "תפגע כאן!".
בינתיים, סינדי קמפבל, כעת מגישה, מודיעה על מעגלי התבואה בחדשות.
סינדי אוספת מבית הספר את האחיין שלה קודי (דרו מיקוסקה), שניחן בכוחות על טבעיים, כאשר המורה שלו היא לא אחרת מאשר ברנדה מיקס, שהפסיקה לצאת עם ריי וילקינס, וג'ורג' לוגן מגיע אל בית הספר כדי לאסוף את האחיינית שלו סו (ג'יאנה בלארד), הבת של טום, אשר לומדת איתו באותה הכיתה.
סינדי מתאהבת בג'ורג', והוא מאתגר אותה ואת ברנדה בקרב ראפ איתו ועם חבריו הראפרים מאליק (אנתוני אנדרסון) וסיג'יי (קווין הארט).
הם נלחמים וג'ורג' מתגלה ככישרוני במיוחד, אולם טעות גזענית שלו שלא במתכוון מביאה לגירושו.
מאוחר יותר, ברנדה מבקשת מסינדי לארח לה חברה בביתה מאחר שהיא צפתה בקלטת המקוללת.
לאחר מספר מתיחות על סינדי, ברנדה הולכת להביא את הפופקורן מהסלון, כאשר לפתע הטלוויזיה נדלקת.
ברנדה לא מצליחה לסגור את הטלוויזיה, שמראה תמונה של ילדה בשם טביטה (מארני אנג) יוצאת מתוך באר, ובהמשך יוצאת מתוך מסך הטלוויזיה ומתחילה להתקוטט עם ברנדה.
לאחר שמתחה אותה פעמים רבות, סינדי לא מאמינה למהומה שברנדה מדברת עליה, וטביטה לבסוף רוצחת את ברנדה.
ג'ורג' מקבל שיחת טלפון על הרצח, בעוד טום נפגש עם סאיימן (אג'יי ניידו), שמתנצל על התאונה בה היו מעורבים הוא ואשתו אנני (דניס ריצ'רדס).
במהלך האשכבה של ברנדה, ג'ורג' ומאליק מחללים את גופתה של ברנדה בשל ניסיון להחיות אותה, זאת בעקבות אי הבנה, ולבסוף קורעים חלקים מגופה ונזרקים מהטקס.
בהמשך, מחליטה סינדי לצפות בקלטת המקוללת וחושבת שהיא מוזרה.
לאחר מכן היא מקבלת שיחת טלפון שמבשרת לה על מותה העתיד לבוא בעוד שבוע.
בעקבות השיחה היא מתקשרת לג'ורג', סי.ג'יי ומאליק לעזרה.
סיג'יי מזכיר את דודתו שאניקה (קווין לטיפה) וחושב שהיא יכולה לעזור.
בעקבות זאת, הדודה ובעלה מורפיאוס (אדי גריפין) מסכימים לצפות בקלטת.
שאניקה מזהה בקלטת תמונה מוסתרת של מגדלור, ומתחילה להתקוטט עם אמה של טביטה.
לאחר מכן אניקה מודיעה לסינדי שעליה לחפש את המגדלור על מנת להסיר את הקללה מעליה, וכשסינדי מגיעה הביתה היא מגלה שהאחיין שלה קודי צפה בקלטת.
טרם יציאתה לעבודה, סינדי מחפשת את המגדלור מהקלטת מתוך תמונות של מגדלור.
נואשת להציל את עצמה ואת קודי, סינדי מנסה להזהיר את כולם על ידי שתילת הודעה בטלפרומטר של מגיש החדשות, פעולה שעד מהרה נעצרת על ידי הבוס שלה והשרת במקום, שמנצל את המצב כדי להעליב את הבוס בשידור חי.
האחים לוגן שומעים על ההודעה ולוקחים אותה ברצינות, מאחר שהם פגשו בחייזר מחופש למייקל ג'קסון (אדוארד מוס) ובנשיא בקסטר האריס (לזלי נילסן), שביקר באופן פרטי בחווה על מנת לחקור את מעגלי התבואה.
סינדי מסתכנת והולכת אל המגדלור, שם היא פוגשת באדריכל (ג'ורג' קרלין).
האיש הפטפטן והתאוותני מסביר לה שטביטה הייתה בתו השטנית שהייתה מאומצת ואשתו הטביעה בבאר שבחווה, אך לא לפני שהטביעה את חותמה השטני על קלטת.
למרבה הצער, הוא בלבל את הקלטת המקוללת עם קלטת אחרת שהשאיל מבלוקבסטר, ובכך שחרר את הקללה לחופשי.
בחזרה בבית, סינדי מגלה שתחנת החדשות שלה שידרה את הקלטת המקוללת במשך שעות ארוכות, ושהיו מספר צפיות של חייזרים ברחבי העולם, ואם לא מספיק בכך - קודי כעת נעלם.
היא מאתרת אותו לבסוף בחווה של האחים לוגן, שם הוא מצא מקום מקלט ביחד עם ג'ורג'.
בינתיים במרתף, סינדי מבינה שהוא דומה למרתף שנראה בקלטת, ועד מהרה היא מוצאת בתוך הרצפה את הבאר בה טביטה טבעה, כשלפתע טביטה מופיעה מאחוריה.