tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנים 1426–1596 שונתה הקתדרלה כך שתתאים לסגנון הרנסאנס ובנייתה הסתיימה ב-1770 כשחודשה כיפתה לכיפת רוקוקו מעוצבת על ידי פיליפו יוברה.
לפני הקתדרלה הזאת הייתה באותו מקום כנסייה אחרת, בזיליקת מרים הקדושה הגדולה (Santa Maria Maggiore).
פסלים של פליניוס הזקן ופליניוס הצעיר, שני עובדי אלילים בפסדה של קתדרלה נוצרית, מפורסמים מאוד.
שני אומנים של הרנסאנס, האחים ג'אקומו וטומאזו רודארי (Giacomo e Tommaso Rodari), פיסלו שני פסלים אלה.
בית הספר התיכון ("ליקיאון") "אלסנדרו וולטה" בעבר היה בית ספר של הישועים מאז 1589 עד 1773, כשפעילות המסדר של ישו נאסרה בכל הארצות.
בשנת 1774 בית הספר הפך למוסד מלכותי והמדען אלסנדרו וולטה מונה למנהל.
מלבד לזה, יש מונומנט לוולטה בכיכר מרכזי של העיר.
אולם התיאטרון הקהילתי ("טיאטו סוצ'אלי", Teatro Sociale) הוקם בשנת 1811 בתוכנית של האדריכל יוסף קוזי (Giuseppe Cusi).
ניקולו פאגאניני ופרנץ ליסט ביצעו בתיאטרון הזה.
בעיר יש הרבה גנים עם חווילות הדורות.
בין אלה ווילה אולמו (Villa Olmo).
קומדיה מטורפת היא סוגה קולנועית שראשיתה בשנות ה-30 של המאה ה-20, ואשר ממנה התפתח ז'אנר הקומדיה הרומנטית.
"זה קרה לילה אחד", סרטו של הבמאי פרנק קפרה משנת 1934 בכיכובו של קלארק גייבל, נחשב לסרט הקומדיה המטורפת הראשון.
חוקרי קולנוע מסכימים כי התקופה הקלאסית של ז'אנר זה הסתיימה בשנות ה-40 המוקדמות, אך אלמנטים של הז'אנר שרדו, והם זוכים למחוות גם בקולנוע בן זמננו.
על אף שאין רשימה מוסכמת של מאפיינים, החייבים להופיע בסרט מז'אנר זה, סרטים הנחשבים כמשתייכים לז'אנר כוללים, בדרך כלל, מצבים פארסיים, שילוב של סלפסטיק עם דיאלוגים הכוללים תגובות מהירות ושנונות, ועלילה הכוללת בתוכה סיפור של חיזור או של חתונה.
מבקר הקולנוע אנדרו סאריס הגדיר את הקומדיה המטורפת כמו "קומדיית סקס, בלי הסקס".
כמו בפארסה, קומדיות מטורפות לעיתים קרובות כוללות עלילה הכרוכה בטעויות בזיהוי, או נסיבות אחרות שבהן דמות אחת, או יותר, מנסה לשמור בסוד את זהותה האמיתית, או עובדות חשובות אחרות.
לפעמים, במרכז העלילה תופיע דמות של גבר בבגדי נשים (למשל: "צער גידול חיות", "חמים וטעים").
הדמויות הראשיות בקומדיה המטורפת הן לרוב של גבר ואישה, אשר בתחילת הסרט נראים כמי שאינם מתאימים זה לזה, או אפילו יריבים, אויבים מרים או זוג שהיו נשואים בעבר והתגרשו (למשל: "נערתו ששת").
חוסר ההתאמה מתבטא, לעיתים, בכך שהגבר הוא ממעמד חברתי נמוך יותר.
אולם, בסופו של דבר, מתפתח סיפור רומנטי בין השניים, אשר מסתיים בחתונה.
מעמדות חברתיים הם מרכיב משמעותי בקומדיות המטורפות: אנשי המעמד העליון נוטים להיות מיוצגים בסרטים אלו כבטלנים מפונקים, אשר מתקשים להתנהל בעולם האמיתי.
מאפיין נוסף ושכיח בסרטים מסוג זה הוא הדיבור המהיר – דיאלוגים בין דמויות הכוללים תגובות מהירות ושנונות.
מקורו של מאפיין זה איננו בקומדיות המטורפות, וניתן למצוא אותו בז'אנרים הוליוודיים קלאסיים אחרים כגון סרטי גנגסטרים.
קומדיות מטורפות נוטות גם להכיל מצבים פארסיים ומגוחכים.
למשל, בסרט "צער גידול חיות", זוג גיבורי הסרט צריכים לדאוג לנמר המוחזק כחיית מחמד (סיטואציה שזכתה למחווה במספר סרטים מהז'אנר שנעשו לאחר מכן, כמו "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס").
קומודור VIC-20 (באנגלית Commodore VIC-20) הוא מחשב שהושק על ידי חברת קומודור מכונות עסקיות בשנת 1980. ראשי התיבות של VIC הן: Video Interface Chip.
המחשב, מבוסס על מעבד 8-סיביות 6502, שפותח על ידי MOS Technologies, תוכנן כמחשב זול והמוני, ומחירו בהשקה היה 300 דולר.
קומודור VIC-20 הוא המחשב הראשון שקצב הייצור שלו עלה על 9000 יחידות ביום, והראשון שמכר מעל מיליון יחידות.
המחשב שווק בכל העולם בשם VIC-20 למעט יפן, שם נקרא VC-1001. בגרמניה נקרא המחשב VC-20 (בגרמנית, vic מבוטא כמו fick, שהיא מילה גסה).
המחשב הבא של קומודור, קומודור 64, דומה (כמעט זהה) בצורתו החיצונית ל-VIC-20, הוא המחשב הנמכר בכל הזמנים, לפי ספר השיאים של גינס.
קומודור אינטרנשיונל הייתה חברת אלקטרוניקה אמריקנית מפנסילבניה שפעלה בין השנים 1954–1994. לחברה היה תפקיד חיוני בהתפתחות המחשב האישי במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20. החברה פיתחה ושיווקה בהמשך את המחשב השולחני הנמכר ביותר בכל הזמנים (לדגם יחיד), הקומודור 64.
חברת קומודור הוקמה ב-1954 על ידי יהודי פולני ניצול שואה בשם ג'ק טרמיאל (נולד בשם אידק טרזמיאל) ששרד את מחנה ההשמדה אושוויץ.
החברה הוקמה במקור כחברה למכונות כתיבה ניידות.
החברה ידועה גם בשל מחלקת המחקר ופיתוח שלה - קומודור מכונות עסקיות
החברה הכריזה על הליך פירוק באפריל 1994. לאחר מכן נרכשה החברה על ידי חברת Escom אשר גם היא פשטה את הרגל בהמשך.
בשנת 2004 נמכר המותג קומודור לחברת Yeahronimo Media Ventures עבור 22 מיליון אירו.
קומדיה של טעויות הוא אחד ממחזותיו המוקדמים ביותר של ויליאם שייקספיר.
זוהי הקומדיה הקצרה ביותר שלו ואחת הפארסיות ביותר, כשחלק גדול מההומור מתבסס על סלפסטיק וזהויות מוטעות, בנוסף ללשון נופל על לשון ומשחקי מילים.
"קומדיה של טעויות" (ביחד עם "הסערה") הוא אחד משני המחזות השייקספיריים שנאמנים לחוקי התיאטרון הקלאסי.
הוא עובד לאופרה, לבמה, למרקע ולמחזמר.
"קומדיה של טעויות" מספרת את סיפורם של שני זוגות של תאומים זהים שהופרדו במקרה בלידתם.
אנטיפולוס מסיראקוז ומשרתו, דרומיו מסיראקוז, מגיעים לאפזוס, שמתבררת כביתם של אחיהם התאומים, אנטיפולוס מאפזוס ומשרתו, דרומיו מאפזוס.
כשהאחים מסיראקוז פוגשים בחבריהם ומשפחתם של תאומיהם, מתרחשת שרשרת מזלי ביש המבוססים על טעויות בזיהוי, המובילים למכות בטעות, כמעט לפיתוי, למעצרו של אנטיפולוס מאפזוס, להאשמות שגויות בגנבה, שיגעון, ומעשי כישוף.
אגאון – סוחר מסיראקוז, ואביהם של התאומים אנטיפולוס.
אמיליה – אשתו האבודה של אגאון, כיום אם מנזר באפזוס.
אנטיפולוס מאפזוס ואנטיפולוס מסיראקוז – אחים תאומים, בניהם של אגאון ואמיליה.
דרומיו מאפזוס ודרומיו מסיראקוז – אחים תאומים, צמיתים, כל אחד מהם משרת את אנטיפולוס בן עירו.
אדריאנה – אשתו של אנטיפולוס מאפזוס.
לוצ'יאנה – אחותה של אדריאנה.
לוס – נערת המטבח של אדריאנה.
סוחר ראשון – חברו של אנטיפולוס מסיראקוז.
סוחר שני – בעל חובו של אנג'לו.
מכיוון שהחוק אוסר על הסוחרים מסיראקוז להיכנס לאפזוס, הסוחר אגאון מסיראקוז עומד להיות מוצא להורג כשהוא מגיע לעיר.
הוא יכול להינצל רק אם ישלם קנס של אלפי לירות.
הוא מספר את סיפורו העצוב לסולינוס, שליט אפזוס.
בנעוריו, הוא התחתן ונולדו לו תאומים.
ביום לידתם, אישה ענייה הולידה שני תאומים והוא רכש אותם להיות משרתים לבניו.
מעט אחרי כן, המשפחה ערכה מסע בים, ונקלעה לסערה.
הספינה עמדה לטבוע והמלחים נטשו את הסיפון.
אשתו של אגאון קשרה את הצעיר בתאומים לתורן אחד, אליו נקשר תאום מהזוג השני.
אגאון עשה כך עם צמד התאומים הנותר.
האונייה עלתה על שרטון ונבקעה לשניים ושני חלקיה התרחקו זה מזה.
דייגים אספו את אשתו ואת צמד התאומים שהיא קשרה, אחר-כך דייגים אחרים אספו את אגאון ואת צמד התאומים שקשר.
אגאון לא ראה מאז את האישה או את צמד התאומים שאיתה.
לאחרונה, גדלו בנו אנטיפולוס מסיראקוז ומשרתו דרומיו מסיראקוז, עזבו את סיראקוז במסע לחיפוש האחים.
כשאנטיפולוס מסיראקוז לא שב, אגאון נסע למצוא אותם.
הסיפור נגע לליבו של שליט אפזוס, לכן הוא העניק לו יום אחד להשיג את הכסף לתשלום הקנס כדי לפדות את חייו.
באותו היום, אנטיפולוס מסיראקוז הגיע לאפזוס בחיפוש אחר אחיו.
הוא שלח את דרומיו מסיראקוז להפקיד סכום כסף לפונדק שלהם "בן הסוס".
הוא כועס על כך שדרומיו מאפזוס מופיע כמעט מיד, מכחיש שהוא יודע על הכסף ומודיע לו שאשתו מחכה לו בבית עם ארוחת הערב.
אנטיפולוס שחושב שמשרתו הסורר עושה ממנו צחוק, מכה את דרומיו.
דרומיו מאפזוס שב לגבירתו, אדריאנה ומודיע לה ש"בעלה" סירב לשוב הבייתה, ואפילו העמיד פנים שהוא אינו מכיר אותה.
אדריאנה, שחוששת שבעלה לוטש עיניים לנשים אחרות, מפרשת את החדשות כאימות לחששותיה.
אנטיפולוס מסיראקוז מתלונן "אני, מאז הריב ההוא בשוק, את דרומיו לא ראיתי." פוגש את דרומיו, שמכחיש ששם אותו ללעג את בכך שדיבר על אשתו.
לפתע, אדריאנה מופיעה במקום ומתחננת בפני אנטיפולוס שלא יעזוב אותה.
אנטיפולוס מסיראקוז אומר לעצמו "מה, בחלום בלי דעת התחתנתי?
או שאני ישן ברגע זה, ורק הוזה את כל המחזה?" אנטיפולוס ודרומיו הולכים עם האישה הזרה, האחד לאכול ארוחת ערב והאחר לשמור בכניסה לשער.
אנטיפולוס מאפזוס שב הבייתה לאכול ארוחת ערב וזועם כשהשוער החדש (דרומיו מסיראקוז) מסרב בגסות להכניסו לביתו.
הוא מוכן לשבור את דלת הכניסה לבית, אבל חברו הסוחר בלתזר משכנעו לא לעשות זאת מכיוון שבכך הוא פוגם במוניטין שלו וכנראה יש לאשתו סיבה שאינה ידועה לו לא להכניסו לביתו.
במקום זאת, הוא מחליט לסעוד עם זונה אותה הוא מכיר.
בתוך הבית, מגלה אנטיפולוס מסיראקוז שהוא מאוד נמשך ללוציאנה, אחותה של "אשתו", ואומר לה "אל תפתי אותי פיית גלים, שבדמעות של אחותך אטבע." היא מוחמאת מיחסו, אולם מודאגת מההשלכות המוסריות של כך.
לאחר שהיא יוצאת, מכריז דרומיו מסיראקוז שהוא נוכח לדעת שיש לו אישה, הטבחית במטבח, הוא מתאר אותה במילים: "היא מעגלית, כמו הגלובוס.
יכולתי לגלות בתוכה ארצות." אנטיפולוס שואל בצחוק אם הוא יכול לגלות בה ארצות, ומוביל אותם לשיחה שנונה בה הם מדמים חלקים בגופה לארצות בתבל.
נודף משמה ריח של ביצות." הוא מספר שהוא גילה בגופה את אמריקה והודו (זהו אחד האזכורים הבודדים בכתביו של שייקספיר לאמריקה) ומסיים: "היא שולטת מההודו עד כוש, היא אינטרנציונלית, אינטר-קונטיננטלית...
אז המיס-עולם הזו יש לה דרישות אלי, קראה לי דרומיו-מאמי, נשבעה שאני הבטחתי לה חתונה." הסיראקוזים מחליטים לעזוב מהר ככל האפשר ודרומיו יוצא כדי לערוך את ההכנות לנסיעה.
למקום נכנס אנג'לו הצורף ומגיש לו שרשרת שטוען שאנטיפולוס הזמין ממנו.
אנטיפולוס נאלץ לקחת את השרשרת, הוא רוצה לשלם לאנג'לו, אבל אנג'לו אומר שהוא יבוא מאוחר יותר לגבות את החוב.
אנטיפולוס מאפזוס משגר את דרומיו מאפזוס להביא חבל שבו הוא יוכל להצליף באשתו אדריאנה על כך שהיא לא נתנה לו להיכנס לביתו, בשלב זה ניגש אליו אנג'לו ודורש ממנו תשלום עבור השרשרת.
אנטיפולוס מכחיש הוא אי-פעם קיבל את השרשרת ואנג'לו מבקש משוטר לעצור אותו.
בעודו נלקח למאסר, מגיע דרומיו מסיראקוז, אחרי שאנטיפולוס שלח אותו בחזרה לביתה של אדריאנה להביא כסף לשחררו בערבות.
לאחר שהשלים את משימתו, דרומיו מסיראקוז מעביר בטעות את הכסף לאנטיפולוס מסיראקוז.
הזנזונת מרגלת אחרי אנטיפולוס וכשהיא רואה את השרשרת היא מבקשת ממנו את השרשרת שהבטיח לה הוא מכחיש זאת בזעם ועוזב את המקום עם משרתו.
הזנזונת הולכת לאדריאנה ומספרת לה שבעלה השתגע.
דרומיו מאפזוס שב לאנטיפולוס מאפזוס הנתון במעצר ומביא לו את החבל.
אדריאנה, לוצ'יאנה והזנזונת נכנסות ביחד עם רופא הכישוף פינץ', שמנסה לגרש את השדים שנכנסו באנשי אפזוס.
אנטיפולוס מאשים את אדריאנה שטפלה עליו שקרים, אדריאנה מצווה לקשור אותו.
פינץ' ועוזריו קושרים את אנטיפולוס ודרומיו מאפזוס ולוקחים אותם לביתה של אדריאנה.
למקום נכנסים אנטיפולוס ודרומיו מסיראקוז, עם חרבות שלופות וכולם נסים בבהלה, בהאמינם שהם האפזוסים, שמעוניינים לנקום אחרי שהצליחו להימלט מהכבלים.
אדריאנה שבה למקום עם חבורת אנשים, ואומרת לאנשים שאיתה "הוא מטורף!
תקשרו גם את דרומיו, ותיקחו אותם הביתה!".
אנטיפולוס ודרומיו מסיראקוז נכנסים למנזר סמוך בו אמיליה אם המנזר מגנה עליהם.
למקום מגיעים סולינוס שליט אפזוס ואגאון, בדרכם להוצאתו להורג של אגאון.
אדריאנה מבקשת מהשליט לאלץ את אם המנזר לשחרר את בעלה.
בנקודה זו, מגיע שליח מביתה של אדריאנה ומודיע שאנשי אפזוס השתחררו מכבליהם ועינו את דוקטור פינץ'.
אנשי אפזוס נכנסים ומבקשים מהשליט לשפוט את אדריאנה.
אגאון מאמין שהוא מצא את בנו, אנטיפולוס, שיוכל לשחררו בערבות, אולם שני אנשי אפזוס מכחישים שהם אי-פעם ראו אותו.
לפתע, נכנסת אם המנזר עם התאומים מסיראקוז, וכולם מתחילים להבין את פשר האירועים המבלבלים שקרו היום.
שני זוגות התאומים מתאחדים, ואם המנזר חושפת שהיא אמיליה, אשתו של אגאון.
כולם יוצאים למנזר לחגוג את האיחוד המשפחתי.
מרכיבי יסוד בעלילה לקוחים מהקומדיות הרומאיות של פלאוטוס.
ממחזהו "התאומים מנכמוס" מגיע נושא הזהויות המוטעות בין התאומים הזהים בני אותו שם וכן כמה מהדמויות הסטראוטיפיות כמו הזנזונת.
ב"התאומים מנכמוס" מקורו של אחד התאומים הוא מ-Epidamnos, שייקספיר שינה את המקום לאפזוס וכלל הרבה רמיזות לאיגרת אל האפסים של פאולוס.
מהמחזה אמפיטריון של פלאוטוס הוא לקח את משרתי התאומים בעלי השמות הזהים, ובנוסף לכך את הסצנה במערכה השלישית בה מהבעל נמנעת הכניסה לביתו בעוד אשתו סועדת עם הזהה לו במראה.
סיפור המסגרת על אגאון ואמיליה נשאב מ-Apollonius of Tyre, המשמש מקור גם ל"הלילה השנים עשר" ו"פריקלס".
המחזה מכיל התייחסויות למלחמות הדת בצרפת, שמתאימות לשנה כלשהי בין השנים 1589 עד 1595. תרגומו של המשורר ויליאם וורנר של "התאומים מנכמוס" נרשם בתיעוד ב-10 ביוני 1594 ויצא לאור ב-1595. תרגומו של וורנר מוקדש ללורד הנסדון, פטרון להקת התיאטרון אנשי הלורד צ'מברלין, עבורה שייקספיר כתב את רוב מחזותיו.
מניחים שייתכן ששייקספיר ראה את התרגום בכתב היד לפני שהוא הודפס – אם כי נכון גם שפלאוטוס נלמד בבית הספר היסודי.
צ'ארלס וויטוורת' בהוצאה שלו למחזה טוען ש"קומדיה של טעויות" נכתב ב"שלהי שנת 1594".
המחזה הודפס במהדורת הפוליו הראשונה רק ב-1623.
במשך מאות שנים מצאו החוקרים רק מעט עומק ב"קומדיה של טעויות".
בסוברם שהתבסס על "התאומים מנכמוס" נטו לראות בו יצירה קלה, בסגנון פארסה.
תכופות הוצע ששייקספיר נמנע בכוונה מעיסוק בנושאים רציניים יותר, כפי שהוא נהג במחזות ההיסטוריים, בטרגדיות ובקומדיות שלו.
ב מאה ה-18 שפטו את איכות המחזה בהתאם לדבקותו בחוקי התיאטרון הקלאסי, כפי שנקבעו בידי אריסטו במאה ה-4 לפנה"ס.
"קומדיה של טעויות" ו"הסערה" הם שני המחזות היחידים של שייקספיר שמצייתים לאמות המידה המלאכותיות הללו.
ברם, לאחרונה חוקרים הגיעו לדעה שונה.
במיוחד בכל הנוגע למערכת היחסים החברתית המתוארת במחזה, שנעוצה בעבר הרומאי, ומדגישה את התמורה שחלה בעת החדשה המוקדמת, שעוברת כחוט השני בדרמה השייקספירית.
כפי שציין אריך היינזה, יחסים אלו כוללים דיכוטומיה של אדון-משרת, בעל-אשה, תושב המקום-זר, קונה-מוכר, ומונרך-פרלמנט.
כל אחד מהקשרים הללו נתון במשבר ומאיים על הסדר הפאודלי, ומתעמת עם כוחות השוק של העת החדשה המוקדמת.
יש תיעודים של שתיים מההפקות המוקדמות של "קומדיה של טעויות".
האחד, שנעשה על "חבורה של אנשים פשוטים", מוזכר בGesta Grayorum (מעשי גריי) התרחש באולם גריי בלונדון ב-28 בדצמבר 1594. השני נערך בתאריך טבח החפים מפשע, אבל עשר שנים מאוחר יותר, ב-28 בדצמבר 1604, בחצר המלך.
ב-1734, עיבוד בשם "תראה אם אתה אוהב את זה" (See If You Like It) הוצג בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.
תיאטרון דרורי ליין העלה הפקה ב-1741, בו צ'ארלס מקלין גילם את דמותו של דרומיו מסיראקוז – באותה שנה שהתבצעה הופעתו פורצת הדרך כשיילוק.
בשנות השמונים של המאה העשרים, להקת הלהטוטנים הקומית The Flying Karamazov Brothers הציגה עיבוד ייחודי של המחזה במרכז לינקולן, ניו יורק.
ב-27 בדצמבר 1786, הייתה הצגת הבכורה של האופרה Gli Equivoci מאת סטיבן סטורייס בבורגתיאטר שבווינה.
את הלברית חיבר לורנצו דה פונטה.
הוא נאמן למדי לעלילת המחזה, אלא שנעשו שינויים בשמותיהן של כמה מהדמויות.
המחזאי הבריטי פרדריק ריינולדס העלה גרסה אופראית ב-1819, עם מוזיקה שהלחין הנרי ראולי בישופ, אליה נוספו שירים פרי עטם של מוצרט ותומאס ארן.
עיבודים אחרים בוצעו ב-1855, כשסמואל פלפס חידש את המחזה השייקספירי המקורי בתיאטרון Sadler's Wells Theatre.
המחזה עובד למחזות זמר לפחות שלוש פעמים.
מחזמר עם מוזיקת היפ הופ בשם The Bomb-itty of Errors, זכה במקום הראשון בפסטיבל הקומדיה שארגנה רשת HBO והתמודד מול סטיבן סונדהיים בקטגוריית השירים הטובים ביותר (Best Lyrics) על פרס Drama Desk ב-2001.
המחזה שימש השראה לסרט "חגיגה בסנוקר", בו מככב יהודה בארקן בדמויות התאומים גבריאל ועזריאל לוי.
הסרט "עסקים גדולים" הוא גרסה קומית מודרנית של "קומדיה של טעויות" בכיכובן של בט מידלר ולילי טומלין.
הוא מספר על שני זוגות של תאומות זהות שהופרדו בלידתם, בדומה מאוד לדמויות במחזה השייקספירי.
הפרק The Patron of the Arts בקומדיית המצבים הבריטית "כן, אדוני השר", ראש הממשלה הבריטי ג'יימס האקר, טוען ש"הם (התיאטרון המלכותי הלאומי) מיקמו את "קומדיה של טעויות" בדאונינג 10."
מהדורות "קומדיה של טעויות" בשפה האנגלית
"קומדיה של טעויות" היה המחזה השייקספירי הראשון שהוצג בארץ ישראל בעברית ב-1895, בבית ספר לבנים "אליאנס" של אגודת "כל ישראל חברים" בירושלים, בתרגומו של אליעזר בן יהודה.
1. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 10 באוקטובר 1964, הציגה 97 הצגות
יוצרים: מתרגם -, במאי – אטיין דבל, מעצבת תפאורה ותלבושות – לידיה פינקוס-גני, מלחין מוזיקה – צבי רוזן.
אמיליה, אשת אגאון - שושנה דואר, עדה טל
דרומיו מאפזוס: יוסי סגל, ניסים עזיקרי
אדריאנה, אשת אנטיפולוס מאפזוס: גאולה נוני
סוחר א': דוד מוכתר/יחיאל עוואד
ד"ר פינץ': ארי קוטאי/ישראל רובינצ'יק
קצין: יוסי סגל, ניסים עזיקרי, יחיאל עוואד
משתתפים נוספים: רחמים דנון, חיים באשי, בצלאל קרבט.
2. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 8 במרץ 1975, הציג 133 הצגות
יוצרים: מתרגם – דן אלמגור, במאי – פיטר ג'יימס, מעצב תפאורה – אריה נבון, מעצבת תלבושות – עדינה רייך, מלחין מוזיקה – אלכס כגן.
שחקנים: הדוכס – נתן כוגן.
יוצרים: במאי – מיכה לבינסון, מעצב תפאורה – אדריאן ווקס, מלחין מוזיקה - שלמה גרוניך.
שחקנים: אגאון - יהודה אפרוני, לוצ'יאנה - דפנה רכטר, אדריאנה – עידית טפרסון, גיל פרנק, רוברט הניג, אנטיפולוס מאפזוס – שמואל וילוז'ני, שרון אלכסנדר, משרת – אבי פניני.
4. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 6 בינואר 1996 (המחזה הועלה בעברית ב-Burgtheater בווינה, אוסטריה, ב-15 ו-16 באפריל 1997 והועלה גם בתיאטרון הלאומי בבודפשט, הונגריה, באותו חודש)
יוצרים: מתרגם – דן אלמגור, במאי – עמרי ניצן, מעצבת תפאורה ותלבושות – רות דר, מלחין מוזיקה – קובי אוז, מעצב תאורה – בריאן האריס, מעצבת תנועה – דניאלה מיכאלי.
5. תיאטרון באר שבע, הצגת בכורה: 23 בנובמבר 2008
יוצרים: מתרגם – דן אלמגור, במאי – נתן דטנר, מעצב תפאורה: בנו פרידל, מעצבת תלבושות – אינגה ברברה, מעצב תאורה – רוני כהן, מלחין מוזיקה – יוסי בן נון.
6. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: דצמבר 2011
יוצרים: מתרגם – דורי פרנס, במאי – משה קפטן, מעצבת תפאורה – רות דר, מעצב תלבושות – מוני מודניק, מעצב תאורה – עמיר ברנר, קרבות במה – דמיטרי אוסמולובסקי, מלחין מוזיקה – שמוליק נויפלד.
קומדיה של טעויות / ויליאם שיקספיר ; נוסח עברי - דן אלמגור ; (הביא לדפוס עמיקם גורביץ').
קומדיה של טעויות / שקספיר ; תרגם מאנגלית והוסיף מבוא והערות אפרים ברוידא.
– (ספרי מופת מספרות העולם).
קומדיה של טעויות / ויליאם שקספיר ; נוסח עברי - דן אלמגור, עם מבוא, הערות וביבליוגרפיה מאת המתרגם ; ערכה ניצה בן-ארי.
– [תל אביב] : הוצאת דביר : המועצה הציבורית לתרבות ולאמנות - המפעל לתרגום ספרי מופת, תשנ"ו 1996. 268 עמ'.
התרגום זכה בפרס ראשון ע"ש עדה בן-נחום לתרגומי-מופת לבמה העברית.
קומדיה של טעויות / ויליאם שקספיר ; [נוסח עברי - אהרן בר על-פי צ'ארלס ומרי לם ; עריכה - יעל שכנאי].
קומדיה של טעויות / ויליאם שקספיר; תרגם מאנגלית דורי פרנס, בשנת 2012 זכה בפרס התיאטרון הישראלי לתרגום הטוב ביותר של המחזה "קומדיה של טעויות", שהועלה בתיאטרון הקאמרי.
נפת קומו (באיטלקית: Provincia di Como) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה.
בירתה של הנפה בעיר קומו.
נפת קומו גובלת בטיצ'ינו ובגראובינדן שבשווייץ בצפון-מערב.
במזרח היא גובלת בנפת סונדריו ובנפת לקו.
בדרום היא גובלת בנפת מונצה-בריאנצה.
נהרות בנפת קומו הם: הנהר למברו (איטלקית Lambro)
,הנהר סווסו (איטלקית Seveso) והנהר מרה (איטלקית Mera).
הנהר למברו שאורך כ-130 קילומטרים, מקור הנהר במגרליו (באיטלקית: Magreglio) היא עיירה שבנפת קומו.
בדרכו הוא חוצה 5 נפות בצפון איטליה - נפת קומו ונפת לקו, נפת מילאנו ונפת מונצה-בריאנצה, נפת לודי.
הנהר סווסו באורך כ-96 קילומטרים, מקור הנהר בקוואלסקה (באיטלקית: Cavallasca) היא עיירה שבנפת קומו.
הנהר מרה באורך כ-50 קילומטרים, מקור הנהר בגראובינדן שבשווייץ.
הסנגארה (Sengara/Sangara) זורם ליד העיירה גראנדולה אד אוניטי (Grandola ed Uniti), ונשפך לאגם קומו דרך ערוץ menaggio, בסמוך לעיירה מנאג'ו.
נהרות נפת קומו אורך (ק"מ) תמונות הנהר למברו באיטלקית: Lambro 280 הנהר סווסו באיטלקית: Seveso 160 הנהר מרה באיטלקית: Mera 96
קומה אפס היא קומדיה אמריקאית שנוצרה על ידי ביל לורנס וגרג אלן.
התוכנית שודרה לראשונה ב-22 באוקטובר 2013 ברשת TBS.
כוכבי הסדרה הם סקיילר אסטין, בריגה האלן ורורי סקובל.
הסדרה עוקבת אחר מערכת היחסים בין ברודי, בנקאי צעיר מהקומה העליונה בחברה לבין ג'ני, מזכירה בקומת התחזוקה של החברה.
ב-13 בפברואר 2015 בוטלה הסדרה לאחר 2 עונות, על אף ביקורות חיוביות.
ברודי קרול מוייר (סקיילר אסטין) - בן זוגה של ג'ני.
בנקאי צעיר ומצליח ובן טיפוחיו של מנספילד.
ג'ני מילר (בריגה האלן) - בת זוגו של ברודי ומושא אהבתו של הרווארד.
מארק "הרווארד" שרק (רורי סקבל) - בחור מוזר ולא מוצלח שעובד עם ג'ני בה הוא מאוהב בקומת הקרקע.
מכונה "הרווארד" מפני שהוא היחיד מקומת הקרקע שסיים קולג'.
מייק "ת'ריפיט" וון (רנה גוב) - החבר הכי טוב של ברודי שעובד איתו בקומה העליונה.
טורי (אלקסיס קנפ) - חברתה של ג'ני.
סטיוארט "מנספילד" רמינגטון (ג'ון מקגינלי) - מנהל החברה.
מנספילד הוא קשוח ולמרות זאת משמש כדמות אב לברודי, לו הוא מייעץ.
קומה טכנית (מכונה גם קומת שירות או חלל טכני.
באנגלית: Mechanical floor) היא בבניין רב-קומות המיועדת למערכות בניין מכניות ואלקטרוניות המשרתות אותו.
קומות אלו קיימות בבניינים גבוהים מודרניים ובפרט בגורדי השחקים הגבוהים בעולם ומתוכננות לפי כל ההיבטים המבניים, המכניים והאסתטיים.
בעוד שבחלק מן המבנים קיימים חדרים טכניים, לרוב בקומת המרתף, בניינים גבוהים נדרשות קומות ייעודיות למטרה זו.
מאחר שקומות אלו "מבזבזות" משטח המבנה אותו ניתן להשכיר, מנסים מהנדסים לצמצם את מספרן ככל הניתן.
ככלל אצבע, בגורד שחקים דרושה קומה טכנית אחת על כל 10 קומות, אך היחס יכול להיות גדול יותר בתלות בבניין המתוכנן.
קומות טכניות נמנות בדרך כלל במספר הקומות בבניין (כנדרש לפי תקנים מסוימים) אך ניתן לגשת אליהן אך ורק דרך מעליות שירות.
במדינות רבות בעולם ממקמים קומה טכנית בקומה ה-13 בבניין כדי להימנע מבעיות שכירות באותה הקומה עקב אמונות טפלות (Triskaidekaphobia) הקשורות במספר 13.
תקנות התכנון והבנייה בישראל מגדירות גובה מינימלי לקומה טכנית של 2.05 מטר.
קומדיות מבוכה נפוצות במיוחד בסדרות טלוויזיה, אשר לעיתים רבות מצולמות בסגנון מוקומנטרי.
חלק מהמאפיינים המרכזיים בקומדיות המבוכה הם:
דמויות מגושמות מבחינה חברתית - במקרים הללו ההומור נובע לעיתים רבות מכך שהדמויות שוברת נורמות חברתיות, או לא מקפידה על תקינות פוליטית.
במקרים רבים אותן הדמויות נוטות להעליב דמויות אחרות מבלי להבין עד כמה ההתנהגות שלהן היא לא הולמת.
חוסר מודעות עצמית - הדמויות הראשיות בקומדיות מבוכה לעיתים רבות לא מודעות לאופן שבו הן נתפסות בעיני הדמויות האחרות, ובשל כך הן לא מסוגלות להתאים את ההתנהגות שלהן לסיטואציות השונות אליהן הן נקלעות והדבר לרוב מוביל לאי הבנות רבות.
סגנון מוקומנטרי - קומדיות מבוכה רבות מצולמות בסגנון מוקומנטרי, כאילו מדובר בסרטים דוקומנטריים אמיתיים, לעיתים רבות אותן הסדרות/סרטים מצולמים גם ללא צחוק מוקלט והדבר מוסיף רבות לריאליזם של הסדרה/סרט וגורם לסיטואציות המביכות להרגיש אותנטיות יותר.
סיטואציות מציאותיות - לעיתים רבות הסדרה או הסרט מתרחש/ת בסביבות מוכרות כמו משרדים, בתי ספר או מפגשים משפחתיים, ובאופן אשר מוסיף רבות לריאליזם של הסדרה/סרט וגורם לסיטואציות המביכות להרגיש אותנטיות יותר.
המשרד - דמותו של מייקל סקוט (בגרסה האמריקאית של הסדרה) / דייוויד ברנט (בגרסה הבריטית המקורית של הסדרה), אשר בעל חוסר המודעות העצמית ונוהג להתבדח ברגעים הכי פחות מתאימים, אופיינית במיוחד לז'אנר
סיינפלד - על אף שמדובר בעיקר בקומדיית מצבים, הסדרה משלבת לעיתים רבות קומדיית מבוכה, ובמיוחד בסצנות עם הדמויות של ג'ורג' קוסטנזה וקריימר.
תרגיע - לאורך הסדרה דמותו של לארי דייוויד מוצאת עצמה בקונפליקטים חברתיים מביכים רבים.
טיסת הקונקורד - הסדרה מכילה רגעים רבים של קומדיית מבוכה, ובמיוחד בסצנות עם הדמויות הראשיות בסדרה - ג'מיין קלמנט וברט מקנזי.
משפחה בהפרעה - כל בני משפחת בלות', ובמיוחד הדמויות גוב, טוביאס ולוסיל, מספקים רגעים רבים של קומדיית מבוכה.
פיפ שואו - הסדרה הבריטית מתמקדת בשני חברים לדירה, מארק וג'רמי, שהאינטראקציות החברתיות המביכות ביניהם, והמונולוגים הפנימיים של הדמויות הראשיות, מספקים רגעים רבים של קומדיית מבוכה.
מחלקת גנים ונוף - הסדרה מכילה רגעים רבים של קומדיית מבוכה, ובמיוחד בסצנות עם הדמויות טום האוורפורד וג'רי גרג'יץ'.
לואי - הסדרה האוטוביוגרפית למחצה בכיכובו של הקומיקאי לואי סי.
מכילה אינטראקציות חברתיות מביכות רבות.
האיש האחרון בעולם - הגיבור הראשי בסדרה, פיל מילר, מספק רגעים רבים של קומדיית מבוכה לאורך הסדרה בעולם פוסט-אפוקליפטי.
מתיחות או לא להיות - תוכנית מצלמה נסתרת/מתיחות בה ארבעת חברי התוכנית מעמידים זה את זה בסיטואציות חברתיות מביכות רבות.
המופע של עלי ג'י - הדמות של עלי ג'י, אשר מגולמת על ידי סשה ברון כהן מקיימת אינטראקציות מביכות רבות לאורך התוכנית עם מרואיינים אמיתים שונים.
האקסית המטורפת - הגיבורה הראשית, רבקה באנץ', מוצאת את עצמה לאורך הסדרה בסיטואציות חברתיות מביכות רבות עקב התנהגותה האימפולסיביות.
זיווגים - קומדיית מצבים בריטית אשר מכילה רגעים רבים של קומדיית מבוכה במפגשים רומנטיים ובמפגשים חברתיים אחרים.
אלי מקביל - הסדרה מכילה לעיתים רבות אינטראקציות חברתיות מביכות, בהם בעיקר מעורבת גיבורת הסדרה הראשית אלי מקביל.
רמזור - שלוש הדמויות הראשיות (אמיר רוזנר, אייל "איצקו" איצקוביץ' וחפר גורי) מעורבות באינטראקציות מביכות רבות, ובמיוחד דמותו של איצקו.
החיים זה לא הכל - דמויותיהם של מיקי ואורלי ברנשטיין מעורבים לאורך הסדרה באינטראקציות מביכות רבות.
משיח - הסדרה ממקדת במיוחד בדמות של משיח אשר מעורבת באינטראקציות מביכות רבות.
רון - דמותו של רון מעורבת באינטראקציות מביכות רבות.
בוראט (2006) - סרטו המוקומנטרי של סשה ברון כהן אשר מכיל אינטראקציות מביכות ואבסורדיות רבות עם אנשים אמיתיים.
ברונו (2009) - סרט נוסף של סשה ברון כהן אשר מכיל אינטראקציות מביכות ואבסורדיות רבות עם אנשים אמיתיים.
פגוש את ההורים (2000) - דמותו של בן סטילר חווה לאורך הסרט אינטראקציות מביכות להחריד עם בני משפחתה של ארוסתו.
סופרבאד - חרמן על הזמן (2007) - מכיל רגעים רבים של קומדיית מבוכה בקרב דמויות בגיל העשרה.
נפוליאון דינמיט (2004) - גיבור הסרט מספק רגעים רבים של קומדיית מבוכה.
בתול בן ארבעים (2005) - חוסר הניסיון של הגיבור במערכות יחסים מוביל למספר רב של אינטראקציות מביכות להחריד.
אחים חורגים (2008) - הסרט מכיל רגעים מביכים רבים בהם מעורבים הדמויות הראשיות, ברנן האף (וויל פארל) ודייל דובאק (ג'ון סי ריילי).
קומו 1907 (באיטלקית: Como 1907) הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר קומו שבאיטליה.
שנוסד ב-1907. המועדון משחק בסרייה א' ומארח את משחקיו באצטדיון באצטדיון ג'וזפה סיניגאליה המכיל 13,602 מקומות.
המועדון הוקם בשנת 1907 בעיר קומו שבמחוז לומברדיה בצפון איטליה והעפיל לראשונה לליגה האיטלקית הבכירה הסרייה א' בעונת 1949/1950. אך לאחר ארבע עונות ירד חזרה לסרייה ב'.
ובמשך שני עשורים התנדנד בין הסרייה ב' והסרייה ג' עד שבסיום עונת 1974/1975 סיים המועדון במקום השני בסרייה ב' ושב לסרייה א'.
אך לעונה אחת בלבד כשאת עונת 1975/1976 הוא סיים במקום האחד לפני אחרון, וירד חזרה לליגה השנייה.
בשנים הבאות התדרדר המועדון עד לליגה השלישית.
אך שב לליגה השנייה בסיום עונת 1978/1979 ובעונת החזרה שלו לליגה השנייה עונת 1979/1980 זכה באליפות הסרייה ב', ושב לליגה הבכירה.
המועדון שרד שתי עונות בליגה הבכירה ובסיום עונת 1981/1982 שב לסרייה ב'.
לאחר שנתיים בסרייה ב' שב המועדון לסרייה א' בסיום עונת 1983/1984. המועדון הצליח לשרוד בליגה הבכירה חמש עונות כשבשתיים מהן 1985/1986 ו-1986/1987 הוא הצליח לסיים במקום התשיעי שהיווה מיקום השיא מבחינתו.
את עונת 1988/1989 סיים המועדון במקום האחרון בליגה ושב לליגת המשנה.
כאשר את רב שנות ה-90 העביר המועדון בליגה השלישית.
לאחר שאת רוב שנות ה-90 העבירה הקבוצה בליגה השלישית היא שבה לסרייה ב' בתחילת המאה ה-21, ובסיום עונת 2001/2002 היא זכתה באליפות הסרייה ב' בפעם השנייה בתולדותיה ולאחר היעדרות של 13 שנים היא שבה לסרייה א'.
אך לאחר עונה אחת בלבד שבה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שסיימה את עונת 2002/2003 במקום האחד לפני אחרון.
בעונה לאחר מכן סיימה קומו במקום האחרון בסרייה ב' ובדצמבר 2004 הכריז המועדון על פשיטת רגל והמועדון פורק.
אך תוך זמן קצר הוא הוקם מחדש כישות חדשה והחל את עונת 2005/2006 בליגה הרביעית.
במשך כמעט עשור התנדנד המועדון בין הליגה השלישית והרביעית.
בסיום עונת 2014/2015 הצליחה הקבוצה לנצח בפלייאוף העלייה ולשוב לסרייה ב' אך סיימה את עונת 2015/2016 במקום האחרון בליגת המשנה ונשרה בחזרה לליגה השלישית.
בעונת 2016/2017 החלו בעיות כלכליות חדשות, מה שהשבית את המועדון ואילץ אותו להימכר.
המועדון נרכש על ידי אקוסה פוני אסיין, אשתו של הכדורגלן הגנאי מייקל אסיין.
עם זאת ההתאחדות האיטלקית דחתה את בקשת הרוכשים לשחק בליגה שלישית, שם שיחק המועדון לפני שהושבת, מפני שהמועדון לא עמד בכל התנאים הדרושים לשם כך, והמועדון החל את דרכו בעונת 2017/2018 בליגה הרביעית.
לאחר שתי עונות שב המועדון לליגה השלישית.
ועבר לבעלות החברה האינדונזית Djarum Group שבבעלות מייקל הרטונו ורוברט בודי הרטונו.
בין בעלי המניות של המועדון נמצאים גם כדורגלני העבר תיירי הנרי וססק פברגאס שגם שיחק בקבוצה.
את שנות ה-20 של המאה ה-21 החלה הקבוצה בליגה השלישית ובסיום עונת 2020/2021 שבה לסרייה ב'.
לאחר שאת שתי העונות הראשונות שלה בחזרה המחודשת לסרייה ב' העבירה קומו בתחתית הליגה ונאבקה כנגד הירידה, בעונתה השלישית בסרייה ב' עונת 2023/2024 סיימה קומו במקום השני בליגה, ושבה לסרייה א' לאחר היעדרות של 21 שנים.
בעונת החזרה לסרייה א' סיימה הקבוצה במקום ה-10.
קומודו הוא אי השוכן בדרום אינדונזיה באוקיינוס ההודי בין סומבווה (Sumbawa) לפלורס.
האי ידוע בעיקר בזכות הלטאות הגדולות בעולם - דרקוני קומודו השוכנים בעיקר בו.
הלטאות נפוצות ברחבי האי ואנדמיות לו ול-5 איים סמוכים: רינצ'ה, פאדאר, גילי מותאנג, נוסא כודה הנקרא גם אוואדי סאמי ופלורס.
אוכלוסיית האי מונה כ-2,000 אנשים מבני הבוגי שאבותיהם הגיעו לאי כאסירים מסולאווסי בשנת 1908. רובם הגדול מוסלמים, אך חלקם גם נוצרים או הינדים.
האתר מפורסם עקב הפארק הלאומי קומודו השוכן במרכזו והוא אתר מורשת עולמית המוגדר כאחד משבעת פלאי עולם הטבע.
הוא גם אתר מועדף לצלילות עקב הנוף ושפע האלמוגים והדגים שבמימיו וכן ממראה החוף הוורוד.
האי מושך מאות תיירים מדי שנה.
המושל המקומי פרסם בנובמבר 2018 הודעה מוקדמת כי האי ייסגר לשנה אחת מינואר 2020 לשיקום כאשר למעשה לא התקבלה שום החלטה על סגירה.
התברר כי לא היה שום איום של ירידה בדרקוני קומודו באי כתוצאה מתיירות או שיטור בלתי חוקי של בעלי החיים וטורפיהם.
אותו מושל אומנם נסוג מכוונת הסגירה, אך הכריז באותה עת על התוכניות להעלות את דמי הכניסה לפארק ל 500 עד 1000 דולר למבקרים בינלאומיים, ול 50,000 $ עבור ספינות שייט שנכנסות לפארק.
טרם ברור אם הרעיון הזה ייושם.
נוף האי מיוער בדלילות, מכיל דקלים רבים ובעל אקלים חם מאוד.
בעלי החיים הנפוצים ביותר בו הם דרקוני קומודו, ובנוסף להם חיים בו גם תאואים ואיילי טימור שהובאו מדרום-מזרח אסיה וכמותם הובאו גם חזירי בר, מקוקים, קקדואיים וגחנים.
הדרקונים יכולים לטרוף את החיות שהובאו, ואפילו תאואים, ולעיתים רחוקות הם טורפים אנשים.
קומובי (בסרבית קירילית: Комови) הוא רכס הרים במזרח מונטנגרו המהווה חלק מהאלפים הדינריים.
פסגתו הגבוהה ביותר מגיעה לגובה 2,487 מטר.
מדרום מזרח לרכס, מתנשא רכס ההרים המונטנגרי-אלבני פרוקלטייה ("המקוללים") (Prokletije).
הר ביילאסיצה (Bjelasica) גובל ברכס הקומובי מצפון, ונהר טארה ממערב.
הרכס מחולק בין העיירות קולאשין ואנדרייביצה.
השבטים המונטנגרים קוצ'י וואסוייביצ'י היו באופן מסורתי בונים קבוצות בקתות קיץ לרועים על הרכס.
בשנת 2018 רכס ההרים הוכרז כשמורת טבע מוגנת, בשל חשיבותו האקולוגית, ושפע הצומח והחי שבו.
חמש הפסגות הגבוהות ביותר של קומובי הן:
קומדיית הנישואים מחדש היא תת-ז'אנר של סרטי קומדיה אמריקאים משנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20.
סרטים אלו נוצרו בתקופת קוד הייז שקבע כי "קדושת הנישואים וחיי המשפחה תישמר.
'הסרטים לא יציגו כי הצורות הנחותות של חיי המין מקובלות'.
ניאוף ומין לא ראוי, אף על פי שהם דרושים לעיתים לצורכי העלילה, לא יוצגו במפורש או יוצדקו, ולא יוצגו כאופציה אטרקטיבית.".
הקומדיה של נישואים מחדש אפשרה ליוצרי קולנוע להתחמק מהוראות אלו של הקוד.
הגיבורים התגרשו, פלירטטו עם זרים, אך משום שחזרו להיות ביחד הסרטים חמקו מהגבלות ההצנזורה.
את המונח תבע הפילוסוף היהודי-אמריקאי סטנלי קאבל בסדרת מאמרים אקדמיים שהפכו מאוחר יותר לספר, Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage (מרדפים של אושר: קומדיית הנישואין מחדש ההוליוודית).
קאבל טוען שהז'אנר ייצג הישג ענק של הוליווד, כשמתחת לפני השטח של הומור הסלפסטיק והרמיזות למעשה התקיים מאמץ רציני ליצור בסיס חדש לנישואים שבמרכזם אהבה הדדית.
וזאת, בעולם שבו הכורח הדתי והכלכלי כבר לא שחקו תפקיד מרכזי עבור מעמד הביניים.
בתגובה קאבל, החוקר דייוויד ר.
שאמווי (Shumway) מציין ש"למעשה רק שתיים משבע הקומדיות של קאבל עוסקות בדמויות שאנו רואים אותן באינטראקציה כבעל ואישה לאורך זמן" ומצביע על כך שכל שבעת הסרטים מתאימים לז'אנר הקומדיות המטרפת.
לאחרונה, מבקרי הקולנוע אנת'וני אוליבר סקוט ודייוויד אדלשטיין טענו כי הסרט שמש נצחית בראש צלול הוא דוגמה מהמאה ה-21 לז'אנר.
(הדגשה מציינת סרטים שהוזכרו בספרו של קאבל)
זה קרה לילה אחד (1934), בבימויו של פרנק קפרה, בכיכובם של קלארק גייבל וקלודט קולבר
תאודורה מתפרעת (1936), בבימויו של ריצ'רד בולסלבסקי, בכיכובם של איירין דאן ומלווין דאגלס
האמת האיומה (1937), בבימויו של לאו מקארי, בכיכובם של קרי גרנט ואיירין דאן
צער גידול חיות (1938), בבימויו של הווארד הוקס, בכיכובם של קרי גרנט וקתרין הפבורן
סיפור פילדלפיה (1940), בבימויו של ג'ורג' קוקור, בכיכובם של קרי גרנט וקתרין הפבורן
נערתו ששת (1940), בבימויו של הווארד הוקס, בכיכובם של קרי גרנט ורוזלינד ראסל
אשתי המועדפת (1940), בבימויו של גרסון קנין, בכיכובם של קרי גרנט ואיירין דאן
Love Crazy (1941), בבימויו של ג'ק קונווי, בכיכובם של מירנה לוי וויליאם פאוול
ליידי איב (1941), בבימויו של פרסטון סטרג'ס, בכיכובם של ברברה סטנוויק והנרי פונדה
יסורי אהבה (1941), בבימויו של אלפרד היצ'קוק, בכיכובם של קרול לומברד ורוברט מונטגומרי
That Uncertain Feeling (1941), בבימויו של ארנסט לוביטש, בכיכובם של מלווין דאגלס ומרל אוברון
אשת השנה (1942), בבימויו של ג'ורג' סטיבנס, בכיכובם של ספנסר טרייסי וקתרין הפבורן
צלע האדם (1949), בבימויו של ג'ורג' קוקור, בכיכובם של ספנסר טרייסי וקתרין הפבורן
(1954), בבימויו של מארק רובסון, בכיכובם של ג'ודי הולידיי וג'ק למון
Marriage on the Rocks (1965), בבימויו של ג'ק דונוהו, בכיכובם של פרנק סינטרה ודבורה קר
שמש נצחית בראש צלול (2004), בבימוי של מישל גונדרי, על פי תסריט של צ'ארלי קאופמן, בכיכובם של ג'ים קארי וקייט וינסלט
קומודורה הייתה דרגת הקצונה הבכירה הגבוהה ביותר בקריגסמרינה, דומה לקומודור בכוחות הצי הבריטי.
לפי הכוחות המזוינים המודרניים היא הייתה המקבילה לדרגת נאט"ו OF-5. לא הייתה לה דרגה מקבילה בכוחות היבשה של הוורמאכט ובלופטוואפה הגרמניים, אולם היא הייתה מקבילה לדרגת אוברפיהרר בוואפן אס אס.
מקורו של קומודורה כתואר ששימש כמה קפיטן צור זי וקורבטנקפיטן מהצי הפרוסי והצי הקיסרי הגרמני, במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
קומודורה גרמני היה יכול להחזיק בכל דרגה ימית בין לוטננט לקפטן והתואר קומודורה הוחזק על ידי אותם קצינים שהחזיקו בשליטה טקטית על יותר מכלי שיט אחד.
זה היה נפוץ ביותר עם מפקדי U-Boat שהיו אחראים על כמה צוללות שהוקצו לכוח משימה יחיד.
במאה ה-19, קצינים גרמנים בדרגה זו כונו קברניטי הצי (Flottenkapitän).
במלחמת העולם השנייה, קומודורה הפכה לדרגה ממשית - אם כי בשימוש נדיר - בקריגסמרינה.
התפקיד נחשב כקפטן בכיר, כאשר הסמל הוא כותפות של קפיטן צור זי עם פס דרגות אחד עבה של אדמירל על השרוול.
קומודורים גרמנים גם הורשו ללבוש דשי מעיל וסמל מצחייה של אדמירל, אך לא היו חברים רשמית באדמירליות הגרמנית.
כנראה הבעלים הבולט ביותר בדרגה זו היה קרל דניץ, שהפך לקומודורה ולפיהרר דר אונטרזיבוט (מפקד צוללות) ב-28 בינואר 1939; עם זאת, הוא החזיק בדרגה קצת יותר משמונה חודשים עד ל-1 באוקטובר 1939, אז הועלה לדרגת קונטר-אדמירל.
דרגת "קומודורה" במלחמת העולם השנייה התקיימה באזור אפור של ותק, שכן לאף אחד משני הענפים האחרים של הוורמאכט (כוחות היבשה של הוורמאכט ולופטוואפה) לא היו דרגות שוות; לפיכך, היא הייתה דומה מאוד לדרגת האס אס של אוברפיהרר.
לאחר נפילת גרמניה הנאצית, ובנייתו מחדש של הצי הגרמני, דרגת קומודורה יצאה משימוש כדרגה, ולמעשה הוחלפה על ידי פלוטילה-אדמירל שהיא דרגת הדגל הנמוכה ביותר.
היא הופיעה שוב כתואר בשנות ה-50. בעידן המודרני, קומודור גרמני הוא קפטן בכיר המחזיק בדרגת קפטן אך ממלא תפקידים כמפקד שייטת בצי.
סמל הדרגה כלל רצועת כתף ותחרה בשרוול.
כותפות, המקבילות לאלו של קפיטן צור זי, היו נועדו ללבוש על ז'קטים אחידים והורכבו מצמות כסופות מסורגות עם שני פסי זהב (כוכבים) על בסיס בכחול כהה ואפנפרבה.
סמל החפת הורכב מכוכב אחד מחומש מעל שרוך זהב גדול.
רצף הדרגות (מלמעלה למטה) באותה קבוצה מסוימת הוא כדלקמן:
OF-5a : קומודורה / ללא דרגה מקבילה ב-Heer או ב-Luftwaffe
OF-5/OF-5b: קפיטן צור זי / אוברסט
המונח קומדיית מידות (או קומדיית נימוסים, קומדיית הליכות, קומדיית גינונים; באנגלית: comedy of manners) נטבע בספרות האנגלית לתיאור סוגה של קומדיה ריאליסטית וסאטירית מתקופת הרסטורציה האנגלית (1660–1710), שמבקרת, מגחיכה, או מטילה ספק בנימוסים, באופנות, ובמוסכמות החברתיות של חברה מעודנת ונתונה לכללי טקס וגינונים נוקשים.
קומדיית המידות עושה זאת בעזרת דמויות סטראוטיפיות, כמו החייל הראוותני או האב השמרן של הקומדיה היוונית העתיקה של אריסטופאנס, או הגנדרן והנהנתן של קומדיית הרסטורציה האנגלית.
העלילה המתוחכמת של קומדיית המידות (שבמרכזה בדרך כלל שערורייה) שנייה בחשיבותה לביקורת החברתית שמבוטאת בשיח השנון של הדמויות.
דוגמה בולטת לקומדיית מידות היא חשיבותה של רצינות (1895), מאת אוסקר ויילד, אשר ממחישה את הצביעות המינית של המוסר הוויקטוריאני.
שורשי הסוגה הזו עתיקים, ומגיעים עד תקופת הקומדיה היוונית החדשה של מנאנדרוס (325–260 לפנה"ס) של יוון ההלניסטית, ממנה נותרו קטעי יצירות של המחזאי מנאנדרוס.
סגנון כתיבתו של מנאנדרוס, עלילותיו המשוכללות, והדמויות הסטראוטיפיות שלו זכו לחיקוי על ידי מחזאים רומיים, כטיטוס מאקיוס פלאוטוס ופובליוס טרנטיוס אפר, והקומדיות שלהם השפיעו בתורן על מחזאי תקופת הרנסאנס.
במאה ה-17 אפשר לראות קומדיית מידות במחזותיו של מולייר, כגון בית ספר לנשים (1662), טרטיף (1664) ושונא הבריות (1666), אשר מגחיכים את הצביעות והיומרנות של "המשטר הישן", ששלט בצרפת מסוף המאה ה־15 ועד המהפכה הצרפתית לקראת סוף המאה ה-18.
בעקבות הקומדייה היוונית החדשה, החלו סאטיריקנים רומים כבר מהמאה הראשונה לפני הספירה לחבר מה שבדיעבד אפשר לתפוס כקומדיות מידות.
הסאטירה 1.9 של הוראטיוס היא דוגמה בולטת, שבה הדובר אינו מסוגל להביע את רצונו שבר שיחו יעזוב, אלא רומז זאת בעדינות באמצעות שנינות.
"מהומה רבה על לא דבר" של ויליאם שייקספיר עשויה להיחשב קומדיית המידות הראשונה באנגליה, אבל לשיאה הגיעה הסוגה הזו בתקופת הרסטורציה האנגלית.
קומדיות התקופה, שהושפעו מקומדיות האופי של בן ג'ונסון, הגחיכו את השנינה המעושה ואת גינוני הסרק של התקופה.
יצירות המופת של הסוגה היו מחזותיהם של ויליאם ויצ'רלי ("הרעייה הכפרית", 1675) ו־ויליאם קונגריב (דרכו של עולם, 1700).
את מסורת קומדיית המידות, הכוללת עלילה מלאכותית ומשוכללת, ודיאלוג רצוף אמרות כנף, המשיך המחזאי האירי אוסקר ויילד ב"מניפתה של ליידי וינדרמיר" (1892) וב"חשיבותה של רצינות" (1895).
במאה ה־20, חודשה קומדיית המידות בידי המחזאים הבריטים נואל קאוורד (קדחת השחת, 1925) וסומרסט מוהם, ג'ורג' ברנרד שו (פיגמליון מ־1913, שלימים עובד למחזמר גבירתי הנאווה), וכן בסיפורת, ב"חדר עם נוף" של א.מ.
פורסטר וסיפורי ג'יבס וווסטר של פ.
המחזה "השיבה הביתה" מאת הרולד פינטר תואר כ"קומדיית מידות" של אמצע המאה העשרים.
דוגמאות מודרניות נוספות הן שארית היום מאת קאזואו אישיגורו, "נשים מצוינות" מאת ברברה פים, ו"כדבורים טובעות בדבש", "הקאנטרי קלאב", ו"הכלב הקטן צחק" מאת דאגלס קרטר בין, ו"נישואים נוסח בוסטון" (1999) מאת דייוויד מאמט.
קומדיות מידות הרבו להופיע בקולנוע הבריטי ובטלוויזיה הבריטית.
היא צאצא ישיר (אם כי וולגארי) של סגנון קומדיית המידות.
סדרות טלוויזיה מאת דייוויד קרופט בשיתוף עם ג'ימי פרי ("הצבא של אבא") ועם ג'רמי לויד (מישהו מטפל בך?) אף הן משתייכות לסוגת קומדיית המידות.
גם סדרות טלוויזיה כמו ג'ורג' ומילדרד, פשוט נהדרת, The Young Ones, ו"ליגת הג'נטלמנים" מכילות רכיבים של קומדיית מידות.
על אף שהסוגה פחות נפוצה בטלוויזיה האמריקאית, סדרות כמו פרייז'ר, המלך היל, בטי, בועות, ונני גם הן קומדיות מידות.
קומדיית פעולה או קומדיית אקשן היא סוגה קולנועית או טלוויזיונית המשלבת אספקטים הן של קומדיה והן של פעולה.
Allmovie מתאר סרטי קומדיית פעולה ככאלו עם פעולה בסגנון "מהיר ועצבני" אך עם זאת "בעיקר קלילים", לעיתים נדירות מכילים מוות או פציעה חמורה.
ב-Script Lab נכתב, "[הסוגה] מסתמכת על הדמויות בהבאת ההומור, בעוד שסצנות הפעולה נוטות להיות פחות אינטנסיביות מאשר בסרט הפעולה המסורתי".
לקומדיות פעולה יש לעיתים קרובות נושאים של "דג מחוץ למים", למשל שימוש באישיות המפורסמת של השחקן הכוכב כדי ליצור ניגוד לתפאורה, כמו האופן שבו הפרסונה הסרקסטית של הקומיקאי והשחקן אדי מרפי מתנגשת עם הנהלים המשטרתיים הקונבנציונליים בסרטי השוטר מבוורלי הילס מסוף המאה העשרים.
הסרט "הגנרל" משנת 1926 בכיכובו של באסטר קיטון נחשב לסרט קומדיית הפעולה הראשון.
צורות מוקדמות אחרות של סרטי קומדיית פעולה היו משנות ה-30. Allmovie כתב כי בסרטים אלו "הכוכבים שילבו שנינות ואמירות קצרות וחדות עם עלילה מרתקת ופעלולים נועזים".
בשנות ה-80, סוגה זו הפכה לנפוצה, וסרטי קומדיית שוטרים הופיעו כהרחבה לסרטי קומדיית פעולה כמו "מרדף חצות" (1988) וסדרת סרטי נשק קטלני.
קומדיות פעולה נוספות מעשור זה כללו את "האחים בלוז" (1980) וסרטיו של השחקן ואמן הלחימה ג'קי צ'אן.
בשנות ה-90, סרטי קומדיית פעולה "הפכו לאלימים יותר, כשמקרי מוות מוגזמים וירי תקיף שימשו יותר ויותר כשורות מחץ".
Rotten Tomatoes כתב ש"שעת שיא" (1998) החיה את הנוסחה של הסוגה וכי "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" (1998) היה גולת הכותרת מעשור זה.
"קומה עשירית" הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הישראלית אדרת.
את האלבום הוציאה בשנת 2005 לאור חברת התקליטים הפיל.
כל רצועותיו נכתבו, הולחנו והופקו על ידי אדרת לבדה.
באלבום בלט השיר "קח אותי גבוה" שהופץ כסינגל על גבי תקליטור ביחד עם שיר נוסף.
סינגלים נוספים שיצאו מתוך האלבום, "דואה" ו"אוורסט" זכו להשמעות ברדיו האזורי בישראל.
"קומה 58" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
את השיר הוציאה ב-1 ביוני 2023 לאור חברת התקליטים די-מיוזיק, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום האולפן השביעי שלו, סוף העולם.
"קומה 58" נכתב על ידי אדם, אלעד טרבלסי, עידן בקשי ואסף צרויה, שגם הפיק אותו מוזיקלית.
הוא מלווה בווידאו קליפ בו מוצג אדם מבצע את מילותיו.
נכון לאוקטובר 2023 עומד מונה הצפיות שלו ביוטיוב על כחמישה מיליון.
הוא הגיע בשיאו למקום ה-13 במצעד השבועי של היטליסט.
כמו כן, דורג במקום ה-28 במצעד השנתי.
הקליפ של השיר צולם בדובאי בקליפ ניתן לראות את עומר ויוצרי השיר עובדים ומקליטים את השיר בקומה ה-58 המדוברת בשיר.
הקליפ צולם ונערך על ידי הבמאי והצלם גל איסייב.
קומודור אוויר היא דרגת קצונה בכירה בחיל האוויר המלכותי (RAF).
קומודור אוויר היא דרגת כוכב אחד והיא מקבילה לדרגת בריגדיר/בריגדיר גנרל בצבא הבריטי ובחיל הנחתים המלכותי (RM) או לדרגת קומודור בצי המלכותי הבריטי (RN).
קומודור אוויר היא דרגה בכירה מדרגת מפקד להק וזוטרה לדרגת תת מרשל אוויר.
הדרגה המקבילה בחיל העזר האווירי לנשים (WAAF), חיל האוויר המלכותי לנשים (WRAF) (עד 1968) ובשירות הסיעוד של חיל האוויר המלכותי של הנסיכה מרי (PMRAFNS) (עד 1980) הייתה "מפקד אוויר".
קוּמוּלוֹנִימְבּוּס ('Cumulonimbus', בעברית: 'עב חשרה' או ענן סופת רעמים) הוא ענן משקעים ערמתי (ומכאן שמו: תחילית קומולוס שמציינת ערמה, וסופית נימבוס שמציינת משקעים) שבסיסו בגובה נמוך והוא מגיע עד לשכבת אינוורסיה בקרבת הטרופופאוזה (אזור יציב מאוד באטמוספירה, המגדיר את הגבול בין שכבתה הנמוכה ביותר ובין הבאה אחריה).
התופעות המלוות את ענן הקומולונימבוס הן גשם, ברד, שלג, ברקים ורעמים ואף טורנדו.
ענן קומולונימבוס נוצר כאשר האטמוספירה אינה יציבה.
המבנה הבסיסי של קומולונימבוס הוא בסיס, זרם אוויר עולה/יורד, סדן (ראש הענן) וכיפה.
צמרת הענן מקבלת צורת סדן כזו מפני שהטרופופאוזה חוסמת את ההתפתחות האנכית של הענן (בגובה 9–17 ק"מ), והענן מתפתח אופקית.
לעיתים, כאשר זרם האוויר העולה חזק מספיק, הוא מצליח לפרוץ את הטרפופאוזה ואז נוצרת מעל הסדן מעין כיפה בחלק התחתון של הסטרטוספירה.
קומולונימבוס מתפתח כאשר נוצר זרם אוויר עולה המזין אותו ו"מרים" אותו לגובה.
כאשר אותו קומולונימבוס הגיע לדרגה מפותחת מספיק, הוא מתחיל להוריד משקעים - המשקעים הם אלה המהווים את זרם האוויר היורד.
אם זרם האוויר העולה אינו חזק מספיק כדי להמשיך להזין את הענן בלחות, זרם האוויר היורד ימוטט את הענן.
קומולונימבוס מתפתח מענן קומולוס דחוס מפותח (Cumulus congestus), ויכול להתפתח כחלק מתא-על.
ככל שענן הקומולונימבוס צומח יותר לגובה והוא עבה יותר כך סופות הרעמים תהיינה חזקות ותכופות יותר ויותר.
קומולונימבוס יכול להופיע בתאים בודדים, באוסף עננים, לאורך חזית קרה.
הטיסה בתוך ענני קומולונימבוס מסוכנת מאוד, עקב חשש של פגיעת כדורי ברד גדולים וכן טלטולים כתוצאה מהזרמים האנכיים.
ענן קומולונימבוס מסומן בקיצור Cb.
ענני קומולונימבוס בדרך כלל מלווים בענני קומולוס בינוניים, המתפתחים אנכית, ותורמים לצורת הפטרייה של הקומולונימבוס.
בסיס הענן משתרע על פני קילומטרים ונמצא בגבהים נמוכים ובינוניים - מגובה של בערך 200 מ' ל-4,000 מ'.
פסגות מגיעות בדרך כלל ל-6,000 מ', אך יכולות במקרים קיצוניים להגיע גם ל-23,000 מ'.
קומולונימבוסים מפותחים כהלכה מאופיינים בפסגה שטוחה דמוית סדן, הנגרמת על ידי גזירת רוח או אינוורסיה בקרבת הטרופופאוזה.
שלוחת הסדן עשויה להקדים את הרכיב האנכי של הענן בקילומטרים רבים, ולהיות מלווה בברקים.
לעיתים קרובות, חבילות אוויר עולות מצליחות לחדור דרך שכבת שיווי המשקל היציבה, וליצור פסגה כיפתית.
בעת פעילות אנכית ענפה, הענן יכול לעבור דרך שלושת אזורי העננים (נמוך, בינוני וגבוה).
אפילו הקומולונימבוס הקטן ביותר מגמד את העננים השכנים לו בהשוואה.
קומולונימבוס קירח (Cumulonimbus calvus) - ענן בעל פסגה תפוחה, בדומה לקומולוס דחוס (cumulus congestus) שממנו הוא מתפתח; תחת התנאים המתאימים יכול להפוך לקומולונימבוס שעיר (cumulunimbus capillatus).
קומולונימבוס שעיר (Cumulunimbus capillatus) - ענן עם פסגה סיבית, דמוית צירוס.
עננים קשתיים (Arcus, כוללים ענני גלילה ומדף) - עננים נמוכים ואופקיים.
היווצרותם קשורה בקצה המוביל של זרם הסופה.
עננים סדניים (incus, לקומולונימבוסים שעירים בלבד) - קומולונימבוס עם פסגה שטוחה דמוית סדן סיבי, הנוצר על ידי גזירת רוח, כשזרמי האוויר העולים פוגעים בשכבת האינוורסיה, הטרופופאוזה.
ענני דדים (mammatus) - עננים המורכבים מבליטות דמויות בועות בחלקם התחתון.
ענני טלאי (pannus) - נלווים לשכבות התחתונות של עננים המורידים משקעים.
ענני פטרייה (pileus, לקומולונימבוסים קירחים בלבד) - כיסוי קטן דמוי פטרייה מעל ענן האב.
ענני צינור (tuba) - עמוד היוצא מבסיס הענן, ועשוי להתפתח לענן משפך.
ענני צעיף (velum) - שכבה דקה אופקית, הנמצאת בגובה מרכז הענן.
משקעים המגיעים אל הקרקע (Praecipitatio).
משקעים שאינם מגיעים לקרקע - וירגה.
לחות מספקת בכל שכבות נוכחותו (שהרי בסיסו נמוך וראשו גבוה)
אינדקס סופות רעמים - פרמטר זה הוא בעצם הפרש הטמפ' בין שכבת 500 מיליבר ושכבת 850 מיליבר.
ככל שהפרש זה גדול יותר, תרמיקות רבות יותר ינועו מעלה מהר יותר, ויהוו בעצם את זרם האוויר העולה והמזין של הענן.
אפיקיות בכל שכבות האטמוספירה - אפיקיות (שקע ברומטרי) בשכבות האטמוספירה מעודדת התפתחות עננים ערמתיים שכן בשקע האוויר עולה מעלה.
קומולונימבוסים יכולים להיווצר גם ללא אפיקיות אם אינדקס סופות הרעמים גדול מספיק כדי להתגבר על התמוככות האוויר ברמה ברומטרית.
תא-על (Supercell) הוא קומולונימבוס אשר התפתח בתנאים המאפשרים לזרמים העולים והיורדים בו להפרד.
כמו שהוסבר קודם, הזרם היורד הוא זה הממוטט את הקומולונימבוס (מפני שהוא חוסם את הזרם העולה), לכן, בתא על, כאשר מבוצעת הפרדה, הזרם העולה חזק הרבה יותר והקומולונימבוס יכול, באופן תאורטי, לחיות לעד.
התנאים הדרושים לתא על, בנוסף לתנאים שהוזכרו קודם הם גזירת רוח של 90 מעלות בין השכבות, כמו גם שטח מישורי גדול (שכן כאשר קומולונימבוס "מטפס" על הר, יציבותו מתערערת).
תאי על נפוצים מאוד במישורים הרחבים בארצות הברית.
תאי על מלווים פעמים רבות בסופות ברד, גשמים עזים, רוחות חזקות ופרצי רוח.
תאי על נחשבים לסוג העננים האלים ביותר והסבירות שיביאו לטורנדו היא הגבוהה ביותר מכל העננים האחרים.
כאשר מתרחש אפיק ים סוף בסתיו, ענני קומולונימבוס, עבים יותר מאשר בחורף במהלך של חזית קרה.
הסיבה היא עוביה הרחב יותר של שכבת הטרופוספירה מעל אזור המזרח התיכון בחודשי הסתיו ביחס לחורף.
כאשר הטרופוספירה עבה, ענן הקומולונימבוס עשוי להיות עבה יותר.
באזור קו המשווה, עובי האטמוספירה רב יותר.
ככל שמתקרבים לקטבים האטמוספירה נהיית דקה יותר.
כך שבקוטב עובי הטרופוספירה הוא חצי מעובי השכבה באזור קו המשווה.
לכן, העננים באזור קו המשווה עבים יותר מאשר שאר כדור הארץ.
בקיץ, חגורות הלחץ האטמוספיריות ושל זנית השמש מצפינה, ומדרימה בחורף.
כך, בקיץ, עוביה של האטמוספירה מעל ישראל רחב יותר.
בסתיו, ממשיכה השכבה להישאר עבה, וכשיש תנאים לא יציבים ולחות צומחים ענני קומולונימבוס מפותחים ועבים.
ענני הקומולונימבוס יכולים להגיע עד קצה שכבת הטרופוספירה ולבסוף להפסיק את הצמיחה ולהתיישר בחלק העליון.
החלק הזה של הענן, בעל צבע בהיר.
בנוסף, הרוחות העליונות החזקות גורמות לחלק זה של הענן לנוע מהר יותר כך שחלק זה של הענן מקדים את יתר הענן.
קומולוס הוא סוג של ענן ערימה נמוך המתפתח אנכית ושקצותיו מוגדרים היטב.
בלטינית "קומולו" (Cumulo) פירושו ערימה.
ניתן לתאר עננים אלה כנפוחים וכדמויי כותנה בהופעתם, והם בדרך כלל בעלי בסיסים שטוחים.
מרחק ענני הקומולוס מהקרקע הוא בדרך כלל פחות מ-3,000 מטר, אלא אם כן מדובר בקומולוס מפותח (או דחוס, cumulus congestus) המתפתח אנכית אף יותר.
ענני קומולוס עשויים להופיע בודדים, בשורות, או בקבוצות.
הימצאותם לעיתים קרובות מבשרת על סוגים אחרים של עננים, כגון קומולונימבוס - עם רמזים מגורמי מזג אוויר נוספים, כגון חוסר יציבות, לחות וגרדיינט טמפרטורה.
בדרך כלל, ענני קומולוס אינם מביאים משקעים משמעותיים, אך הם יכולים להתפתח לקומולוס מפותח או קומולונימבוס נושאי משקעים.
קומולוסים יכולים להיווצר מאדי מים, טיפונות מים בקירור יתר, או גבישי קרח - תלוי בטמפרטורת הסביבה.
הקומולוסים מתקיימים בתתי צורות שונות, ובאופן כללי מקררים את כדור הארץ על ידי החזרת קרינת השמש.
ענני קומולוס הם חלק מהקטגוריה הגדולה של ענני ערימה חופשיי קונבקציה (free-convective cumuliform clouds), הכוללים ענני קומולונימבוס.
לפעמים הקומולונימבוס מסווג בנפרד בקבוצת "קומולונימבוסיים" (cumulonimbiform) בשל המבנה המורכב יותר שלו, שכולל לעיתים קרובות בחלקו העליון ענן צירוס או סדן.
יש גם עננים קומולוסיים שנוצרים בתנאים של קונבקציה מוגבלת ומייצרים סטרטוקומולוס (עם מאפיין שכבתי - נמוך), אלטוקומולוס - ענני כבשים (בינוני) וצירוקומולוס (גבוה).
שלושת הסוגים האחרונים מאופיינים לעיתים כסטרטוקומולוסיים.
ענני קומולוס נוצרים כתוצאה מקונבקציה באטמוספירה - כשאוויר המתחמם בקרקע מתחיל לעלות.
כשהאוויר עולה, הטמפרטורה שלו יורדת (על פי מפל הטמפרטורה באטמוספירה), וגורמת ללחות היחסית לעלות.
אם הקונבקציה מצליחה להביא את הלחות היחסית ל-100%, מתחיל השלב האדיאבטי הלח - המתבטאת בהתמתנות הירידה בטמפרטורה עם הגובה.
בשלב זה משוב חיובי מתפתח: מאחר שהלחות היחסית מעל 100%, אדי מים מתעבים, משחררים חום כמוס, מחממים את האוויר ומעודדים את המשך הקונבקציה.
בשלב זה, אדי מים מתעבים על גרעיני התעבות שונים המצויים באוויר, ויוצרים ענני קומולוס.
תהליך זה אחראי לצורה התחתית הנפוחה והשטוחה האופיינית הקשורים לענני קומולוס.
גודל הענן תלוי בפרופיל הטמפרטורה של האטמוספירה ובנוכחותן של אינברסיות (היפוך - שכבת אוויר חם מעל אוויר קר).
במהלך הקונבקציה, האוויר שמסביב נישא יחד עם הזרם התרמי, והמסה הכוללת של האוויר הנוסק עולה.
גשם נוצר בענן קומולוס באמצעות תהליך הכרוך בשני בשלבים שאינם מובחנים.
השלב הראשון מתרחש לאחר שהטיפות מתגבשות על גרעיני ההתעבות השונים.
אירווינג לאנגמיור כתב שמתח פנים בטיפות המים מאפשר לחץ גבוה מעט יותר על הטיפה, עובדה המקטינה את לחץ האדים קמעא.
הלחץ המוגבר מוביל להתאדות הטיפות, וששאר אדי המים מתעבים על הטיפות הגדולות יותר.
בשל גודלן הקטן מאוד של טיפות המים המתאדות, תהליך זה הופך במידה רבה חסר משמעות לאחר שהטיפות גדלו לכ-20 עד 30 מיקרומטר, והשלב השני הופך שולט.
בשלב הספיחה, טיפת גשם מתחילה לרדת, מתנגשת בטיפות אחרות וכך טיפת גשם גדלה.
נמצא כי צפיפות טיפות המים בתוך ענן קומולוס משתנה עם הגובה, ואינה קבועה לכל אורכו.
אם נניח כי ממש מתחת לבסיס הענן, הריכוז הוא אפס גרם של מים נוזליים לכל קילוגרם של אוויר, ככל שנגביה, הריכוז יגיע במהרה לריכוז המרבי, בסמוך לאמצע הענן.
הריכוז המרבי הוא 1.25 גרם מים לקילוגרם אוויר.
הריכוז יורד באטיות עד שעולים לרום הענן, שם מגיע שוב לאפס.
ענני קומולוס עשויים להסתדר בשורות המשתרעות על פני 300 ק"מ.
שורות אלה מכסות שטחים נרחבים ויכולות להיות רצופות או שבורות.
הן נוצרות כאשר גזירת רוח גורמת לסירקולציה אופקית באטמוספירה, ומייצרת שורות עננים ארוכות וצינוריות.
בדרך כלל הן נוצרות במהלך מערכות לחץ גבוה, למשל לאחר חזית קרה.
הגובה שבו נוצר הענן תלוי בכמות הלחות בזרם האוויר החם שיוצר את הענן.
אוויר לח, בדרך כלל יגרום לבסיס ענן נמוך.
באזורים ממוזגים, בסיס הקומולוס הוא בדרך כלל מתחת ל-550 מטרים מפני קרקע, אך יכול להגיע עד ל-2,400 מטרים.
באזורים צחיחים והרריים, גובה בסיס הענן יכול להגיע אף ל-6,100 מטרים.
ענני קומולוס מורכבים מגבישי קרח, טיפונות מים, טיפונות מים בקירור יתר, או שילוב של כל אלה.
טיפונות המים נוצרות כאשר אדי מים מתעבים על גרעין התעבות, והן עשויות להתגבש לטיפות גדולות יותר.
באזורים ממוזגים, נצפו בסיסי הענן בין 500 ובין 1,500 מטרים מעל פני קרקע.
טמפרטורת עננים אלה הייתה בדרך כלל מעל 25°C, וריכוז הטיפונות הוא 23–1300 לסמ"ק.
נתונים אלה נלקחו מקומולוסים מבודדים בעת התפתוחתם ללא משקעים.
הטיפונות היו קטנות מאוד, קוטרן היה כ-5 מיקרומטר.
אף כי ייתכן שהיו גם טיפונות קטנות יותר, המדידה לא הייתה רגישה מספיק כדי לזהותן.
הטיפונות הקטנות ביותר נמצאו בחלק התחתון של הענן, ואחוז הטיפונות הגדולות (20 עד 30 מיקרומטר) עולה באופן משמעותי באזורים העליונים של הענן.
התפלגות גודל הטיפה בענן שנמדדה הייתה דו מצבית בטבע, עם שני שיאים עיקריים בגודל הטיפות הקטנות והגדולות, ועוד שיא קטן בקרב הטיפות בגודל הבינוני.
השוני בין השיאים היה קטן.
יתר על כן, גודל הטיפונת הוא בערך ביחס הפוך לריכוז הטיפונות ליחידת נפח של אוויר.
לענני קומולוס עלולים להיות "חורים" באזור שבו אין טיפונות מים.
אלה יכולים להתרחש כאשר רוחות קורעות את הענן ומערבלות את הענן עם אוויר הסביבה או כאשר זרמי אוויר אנכיים כלפי מטה מאדים את טיפונות הענן.
ענני קומולוס מגיעים בארבעה סוגים (species) שונים:
קומולוס דחוס (Cumulus congestus) - בעל מבנה הנראה כמעין כרובית, וצריח המעפיל לגובה האטמוספירה, ולכן ידוע באנגלית גם כ-towering cumulus, כלומר קומולוס "רם" או "נישא".
עננים אלו יכולים להביא משקעים קלים-בינוניים ולעיתים אף כבדים, כתלול בפיתוח הענן.
קומולוס בינוני (Cumulus mediocris) - דומה במראיהו לרדוד, אך יש לו רכיב אנכי מסוים.