tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הופעת הבכורה המקצועית שלו כמנצח הייתה בגיל 28. המורים שלו בניצוח כללו את ריקרדו שאיי.
בארצות הברית, בנימיני ניצח לראשונה באופרה של סנטה פה ביולי 2015. הופעת הניצוח הראשונה שלו במטרופוליטן אופרה הייתה בנובמבר 2017. ביוני 2018, בנימיני ניצח לראשונה על תזמורת דטרויט, כמנצח מחליף לליאונרד סלטקין.
הוא חזר לדטרויט באוקטובר 2019 כמנצח אורח של התזמורת.
בינואר 2020, תזמורת דטרויט הודיעה על מינויו של בנימיני למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בעונת 2020–2021, עם חוזה ראשוני של 6 עונות.
לבנימיני ולאשתו לידיה, בעצמה קלרניתנית, שני ילדים.
לפני מינויו לניצוח בדטרויט התגוררה המשפחה בקרמונה.
יאגו מתאוס דוס סנטוס (בפורטוגזית: Yago Mateus dos Santos; נולד ב-9 במרץ 1999), הידוע גם רק כיאגו, הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הרכז.
יאגו, שהחל את הקריירה שלו בפאוליסטאנו ב-2016 (וזכה עימה באליפות ברזיל ב-2018), שיחק במשך שנתיים מ-2020 עד 2022 בפלמנגו מליגת העל הברזילאית בכדורסל.
ב-2021 זכה עם הקבוצה באליפות ובליגת האלופות בכדורסל של אמריקה, וב-2022 זכה ב.
ב-20 ביולי 2022 חתם יאגו לשנתיים ברטיופארם אולם מהבונדסליגה הגרמנית.
ב-2023 הוא זכה עם אולם באליפות הראשונה בתולדותיה, ונבחר לחמישיית העונה ול-MVP של הגמר.
ב-45 משחקי בונדסליגה (פתח בחמישייה בכולם) הוא העמיד ממוצעים של 15.0 נקודות, 5.7 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים למשחק.
ב-17 ביולי 2023 חתם דוס סנטוס בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוליג.
בעונת הוא זכה עימה בטרבל מקומי של אליפות הליגה האדריאטית, אליפות סרביה והגביע הסרבי.
יאגו, שייצג את ברזיל גם בנבחרות הצעירות באליפויות אמריקה הדרומית, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בכדורסל במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019. הוא שיחק במדי הנבחרת בטורניר שנערך בסין והעמיד ממוצעים של 2.5 נקודות ו-2 אסיסטים למשחק.
ב-2022 זכה עם נבחרתו במדליית הכסף באליפות האמריקות בכדורסל, והעמיד ממוצעים של 11.6 נקודות, 4 אסיסטים ו-3.7 ריבאונדים.
בגביע העולם בכדורסל 2023 רשם דוס סנטוס דאבל דאבל של 24 נקודות, 12 אסיסטים, 4 ריבאונדים ו-38 נקודות מדד בניצחון 89–77 על .
הוא סיים את הטורניר, בו סיימה נבחרתו במקום ה-13, עם ממוצעים של 14.8 נקודות, 4 ריבאונדים ו-7.2 אסיסטים למשחק.
דוס סנטוס שיחק במדי ברזיל בטורניר הכדורסל באולימפיאדת פריז (2024), בו הודחה נבחרתו ברבע הגמר, והעמיד ממוצעים של 8.8 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-5 אסיסטים למשחק.
באליפות האמריקות בכדורסל 2025 הוביל יאגו את ברזיל לזכייה החמישית בתולדותיה ונבחר ל-MVP ולחמישיית הטורניר לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.8 נקודות (חמישי בתחרות), 3.3 ריבאונדים ו-6.2 אסיסטים (רביעי בתחרות) בממוצע למשחק.
יאן דפן (בסינית מפושטת 姚德芬; 15 ביולי 1972 – 13 בנובמבר 2012) הייתה האישה הגבוהה בעולם בגובהה 2.34 מטר לפי שיאי גינס.
דפן סבלה מגיגנטיות הנגרמת מגידול יתר במוח ושקלה כ-200 קילוגרם.
יאו דפן סבלה מסיבוכים מרובים במהלך חיה כגון לחץ דם גבוה, מחלות לב, תת תזונה ואוסטיאופורוזיס.
דפן התקשה לזוז ונאלצה להישאר במיטה כל יום.
יאו דפן הלכה לעולמה ב-13 בנובמבר 2012.
יאגודי (באוקראינית: YAGÓDY) היא להקה אוקראינית.
בשנת 2024 השתתפה בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
ביוני 2016 הוקמה יאגודי בלבוב ביוזמת זוריאנה דיבובסקה, שבאותה העת הייתה מורה למשחק בפקולטה לתרבות ולאומנויות באוניברסיטה על שם איבן פרנקו.
בשנת 2020 חשפה הקבוצה כי היא עתידה להוציא את אלבום הבכורה שלה לאור בקרוב.
שמו הוכרז כ-Ягоди, ונכללו בו עשר רצועות חדשות לגמרי.
לשיר "Kalyna-Malyna" הופק וידאו קליפ משלו.
בנובמבר 2023 נחשף כי הלהקה תשתתף בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2024 עם השיר "Tsunamia".
ב-3 בפברואר 2024 הופיעה על בימת הקדם.
בסוף הערב דורגה במקום החמישי.
שם פרטים Ягоди יצא לאור: 5 בפברואר 2021
יאגוטיל ישראלוביץ' מישייב , היה מחנך, סופר ישראלי שכתב אודות ההיסטוריה של העיר דרבנט, דאגסטן, רוסיה.
יאגוטיל מישייב נולד בקירמיזי קסבה.
שהוא כפר במעמד עיר במחוז קובה שבאזרבייג'ן, רוסיה (בילדותו, ברית המועצות).
ב-1943 הוא נשלח לקורס הוראה והחל ללמד בגיל 16. בשנת 1944, הוא השלים לימודי תעודה, תוך למידה מרחוק וזכה לתואר מהמכללה הפדגוגית קובאן.
בשנת 1945, כשעבד כבר בבית הספר, החל בלימודים לתואר במתמטיקה במכון הפדגוגי קובאן.
בשנת 1947, הוא הוסמך כמורה לפיזיקה ומתמטיקה, כולל דיפלומה.
בין השנים 1943 עד 1951, הוא עזר לוועד המנהל של עיריית קובה, להכין מסמכים ותעוד להענקת מדליות לאלה שעבדו ולחמו בחזית העבודה במלחמת העולם השנייה.
המדליה נקראה "עבודה נועזת/אמיצה" Doblisneye Trud.
בשנת 1946, הוא התבקש על ידי ראש לשכת הגיוס של צבא ברית המועצות בעיר קובה לבצע מפקד של החיילים המשוחררים, על מנת להעניק להם את מדליית "הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945".
ב-1951 עברה משפחת מישייב לעיר דרבנט, דגסטן, רוסיה.
בשנת 1997 עלה מישייב לישראל והתיישב בראשון לציון.
משנת 1954 עבד יאגוטיל מישייב כמורה למתמטיקה בבית הספר לנוער עובד, שנקרא בית ספר מס' 1. בשנת 1963, הוא קיבל תואר מוסמך כמורה למתמטיקה מאוניברסיטת דאגסטן.
בהמשך עבד מישייב כמנהל המוזיאון ללימודים אזוריים ואסף חומרים ייחודיים אודות ההיסטוריה של העיר.
בשנים 1991 עד 1997 היה המומחה הראשי במשרד החינוך בעיר.
בישראל הוא כתב מספר ספרים אודות ההיסטוריה ועל המונומנטים האדריכליים ההיסטוריים בעיר דרבנט.
הכותרים שלו כוללים את "דרך ארוכה בת 5000 שנים של דרבנט והציוויליזציה".
כמו כן, הוא כתב "מילון רוסי-אנגלי למונחים מתמטיים".
המילון נכתב עבור תלמידים, מורים והורים.
בספר "שורשינו", מישייב כתב אודות ההיסטוריה של בני משפחתו ומעשיהם.
ספרו האחרון, "רק הזיכרון אינו מזדקן", הוקדש להיסטוריה של הציוויליזציה היהודית.
בשנת 1952 הורה משרד התרבות של רוסיה על סגירת המוזיאון ללימודים אזוריים, שהיה בעיר דרבנט, מכיוון שהתערוכות שהוצגו בו לא עמדו בדרישות המינימום שנקבעו על ידי משרד החינוך למוזיאון.
מאידך, הוגשו מספר המלצות לשינויים, שלאחר תיקונם יוכל המוזיאון להיפתח מחדש.
לאור חשיבות המוזיאון לרשות העיר דרבנט, מחלקת התרבות העירונית פנתה למישייב שיעזוב את ההוראה ויעבור לנהל את המוזיאון.
על בסיס ההמלצות שנתקבלו, מישייב אצר תערוכה חדשה במוזיאון.
בשנת 1954, המוזיאון נפתח מחדש.
תוך כדי עבודתו במוזיאון, נדד מישייב ברחבי מחוז דרבנט ואסף חומרים ומידע ייחודיים אודות ההיסטוריה של העיר.
הוא דאג לעדכן את ממצאיו במוזיאונים של העיר דרבנט, במוזיאון הלאומי להיסטוריה של אזרבייג'ן בבאקו, ובמוזיאון האזורי של דאגסטן במחצ'קלה.
במחצית השנייה של שנות ה-50, המוזיאון החל לקדם את הוראת ההיסטוריה של העיר ההיסטורית דרבנט, בציבור.
מישייב ערך הרצאות וכתב בקביעות בעיתון של העיר שנקרא "זנמיה קומוניזמה" (בתרגום לעברית, 'הכרזה של הקומוניזם'), וכן בעיתון האזורי בשם לננצ'י, שנכתב בשפה האזרית.
ניהול המוזיאון שהחל ב-1952 הפך למפעל חייו.
האנציקלופדיה ההיסטורית הסובייטית של דרבנט
זכרונות העבר, על חיי אבותיהם - זו חובתנו!
בשנות ה-60 וה-70 כתב מאמרים עבור העיתון Znamya Kommunizma (הכרזה של הקומוניזם), ששמו שונה ל־Derbentskiye Novestye (החדשות של דרבנט) על הסיפורים מאחורי האנדרטאות של דרבנט.
1967: פרס הוקרה ברמה הגבוהה ביותר ממשרד התרבות של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית
1984 מדליית ויתיקי המערך העובד
1992 מדליית ותיקי מלחמת העולם השנייה
1994: מדליית "המורה המכובד" של הרפובליקה של דאגסטן
1995: מדליית 50 שנה לניצחון על גרמניה הנאצית
1997: מדליית "המורה המכובד" של הפדרציה הרוסית
ב־8 באוקטובר 2025, בהתאם לצו מס' 23-02/47 של אספת הצירים של המחוז העירוני "עיר דרבנט", התקבלה החלטה להנציח את זכרו של המחנך, המורה המכובד של הפדרציה הרוסית יאגוטיל ישראלוביץ' מישייב, באמצעות הצבת לוח זיכרון על חזית בית הספר מס' 11.
אחת הסופות טייפון העזות ביותר שפגעו בצפון וייטנאם, הטייפון החזק ביותר שפגע בהיינאן במהלך הסתיו המטאורולוגי והחזק ביותר מאז רמסון ב-2014 .
זוהי אחת מארבע הסופות הבודדות שהוגדרו רמה 5 שתועדו בים סין הדרומי, לצד פמלה ב-1954, רמסון ב-2014 וראי ב-2021.
השילוב של יאגי ומונסון הדרום מערבי הוביל לגשמים עזים מעל לוזון, וגרם לשיטפונות נרחבים באזורים שונים.
מצפה הכוכבים של הונג קונג פרסם אזהרת סערה ברמה 8 כאשר הטייפון יאגי התקרב.
האי הסיני היינאן חווה גשמים קיצוניים ולמעלה מ-57,000 מבנים נפגעו.
לקראת סופת הטייפון יאגי נסגרו בתי ספר ושירותי תחבורה באזורים שנמצאים במסלול הסופה.
בווייטנאם, שנפגעה הקשה ביותר יותר מ-50,000 בתים ניזוקו ונרשמו מאות הרוגים ואלפי פצועים, כאשר רוב הנפגעים נפגעו ממפולות.
שרידי יאגי גרמו גם להצפות נרחבות ולהרוגים במיאנמר, לאוס ותאילנד.
יאגוֹבָּה אַרָסַאטֶה אלוסטונדו (בבסקית: Jagoba Arrasate Elustondo; נולד ב-22 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמנה של קבוצת הכדורגל מיורקה מהלה ליגה.
בעבר אימן גם את אוססונה, זכה איתה בליגה השנייה ב-2019, והעפיל איתה לאירופה בפעם הראשונה ב-16 שנים בהיסטוריה של המועדון.
ארסאטה נולד בבריאטואה שבחבל הבסקים, ושיחק לאורך הקריירה שלו בקבוצות מהליגות הנמוכות בספרד, כולן מחבל הבסקים.
הוא פרש בשנת 2007, בגיל 29 בלבד, לאחר עונה אחת בליגה הרביעית במדי אמורבייטה.
ארסאטה פנה לאימון מיד לאחר פרישתו, כאשר שתי הקבוצות הראשונות אותן אימן היו חובבניות.
בשנת 2010, הוא חזר לריאל סוסיאדד, כמאמן קבוצות הנוער של המועדון, שם שיחק כנער.
ביולי 2012, הועלה ארסאטה לקבוצה הראשונה של סוסיאדד כעוזר של פיליפ מונטנייר, מאמן הקבוצה דאז.
בשנה שלאחר מכן, עם עזיבת הצרפתי לסטאד רן, הוא מונה למחליפו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמאמן בלה ליגה ב-17 באוגוסט עם ניצחון ביתי 2-0 על חטאפה, והוביל את הקבוצה במסע שלה בשלב המוקדמות של ליגת האלופות, בו היא ניצחה את ליון כדי להעפיל לשלב הבתים לראשונה מזה עשור, בו סיימה בתחתית הבית.
באפריל 2014, לאחר שהוביל את סוסיאדד לחצי גמר הגביע הספרדי, בו הפסידה 3-1 במצטבר לברצלונה, חידש ארסאטה את חוזהו במועדון עד 2016. הוא פוטר ב-2 בנובמבר לאחר הפסד 3-1 לקרסנודאר בסיבוב הפלייאוף של ליגת האלופות, ואחרי ניצחון אחד מתוך עשרה משחקים מתחילת עונת בליגה.
ארסאטה מונה להוביל את נומנסיה מליגת המשנה ב-12 ביוני 2015, והחליף את חואן אנטוניו אנקלה.
בהופעת הבכורה שלו ב-23 באוגוסט, הקבוצה ניצחה 6-3 בבית מול טנריפה במחזור הפתיחה של הליגה.
הוא סיים את העונה עם נומנסיה במקום העשירי, וזכה לעונה נוספת בתפקיד.
ביוני 2017, למרות שסיים במקום ה-17 הוארך חוזהו במועדון.
בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את נומנסיה לגמר פלייאוף העלייה ללה ליגה, בו הפסידה הקבוצה בתוצאה 4-1 במצטבר לריאל ואיאדוליד; הוא התפטר ב-18 ביוני 2018.
ב-20 ביוני 2018, מונה ארסאטה למאמן אוססונה לאחר שהסכים לחוזה לשנה אחת.
הוא חידש את חוזהו עד 2020 ב-5 במרץ שלאחר מכן, ועלה עם אוססונה ללה ליגה, כשהיא זוכה בליגה השנייה.
ב-18 בנובמבר 2019, חתם ארסאטה על חוזה נוסף עד ליוני 2022. שישה ימים לאחר מכן, הקבוצה הפסידה 2-1 בבית ליריבתה המקומית אתלטיק בילבאו, וסיימה 602 ימים רצופים ללא הפסד באצטדיון אל סדאר.
ב-7 במרץ 2022, חוזהו של ארסאטה הוארך בשנתיים נוספות, כאשר החדשות פורסמו באמצעות שלט ענק שהוצב על בניין באחד מרחובותיה הראשיים של פמפלונה.
בעונה שלאחר מכן, הוא הוביל את אוססונה לגמר הגביע הספרדי בפעם הראשונה ב-18 שנים לאחר ניצחון 2-1 בהארכה בבית מול סביליה ברבע הגמר וניצחון 2-1 במצטבר על אתלטיק בילבאו בחצי; הם הפסידו בגמר 2-1 לריאל מדריד.
בליגה, סיום במקום השביעי פירושו העפלה לקונפרנס ליג, וזו הייתה הפעם הראשונה שאוססונה מעפילה למפעל אירופאי מזה 16 שנים.
ב-10 ביוני 2024, מונה ארסאטה למאמן מיורקה, גם היא מהליגה הראשונה, וחתם על חוזה לשלוש שנים.
ארסאטה נשוי ואב לשלושה ילדים.
מאמן החודש בלה ליגה: דצמבר 2013
יאו אקה הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בעירוני קריית שמונה.
אקה גדל במחלקת הנוער של בצ'ם יונייטד, ובשנת 2017 הצטרף למחלקת הנוער של בואבישטה.
ב-11 במאי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בואבישטה, בניצחון 4-2 על ספורטינג בראגה במסגרת המחזור ה-33 בליגת העל הפורטוגלית לעונת .
ב-17 באוגוסט 2020 חתם על חוזה לשלוש שנים בקייסריספור מליגת העל הטורקית.
ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לאלניהספור במסגרת המחזור השני בליגה לעונת .
ב-4 בנובמבר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 5-0 על יומרה ספור במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע הטורקי לעונת 2020/2021.
ב-1 בפברואר 2021 הושאל לארזורומספור מליגת העל הטורקית.
ב-3 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד סיוואספור במסגרת המחזור ה-23 בליגה.
ב-7 בספטמבר 2021 הושאל לאנקרה קצ'יורנגוג'ו מליגת המשנה הטורקית למשך עונת .
הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון.
החל מעונת חזר אקה לשחק בקייסריספור, ובסך הכל ערך 70 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-6 בינואר 2026 שוחרר מהמועדון.
בינואר 2026 חתם בעירוני קריית שמונה.
יאונדה היא בירת מדינת קמרון, והעיר השנייה בגודלה במדינה אחרי דואלה.
בעיר מתגוררים כ-2.5 מיליון אנשים (נכון לשנת 2012).
היא ממוקמת במרכז המדינה בגובה של כ-750 מטרים מעל גובה פני הים.
יאונדה מכילה כיום כמעט את כל הקבוצות האתניות הקיימות בקמרון.
הרוב המכריע מונה תושבים המגיעים מקמרון הצרפתית, שבט היאונדו (Ewondo) ומקבוצות אתניות נוספות הנמצאות בשכנות לעיר.
חלק נכבד מהזרים המתגוררים ביאונדה הם אזרחים צרפתיים, צ'אדיים, ניגרים, מרוקאים, גאבונים, אמריקאים וכן אזרחים ממדינות אחרות המתגוררים ביאונדה בשליחות דיפלומטית.
העיר יאונדה נוסדה בשנת 1888 בידי סוחרים גרמנים, כבסיס לסחר בשנהב.
בשנת 1880 הגיעה משלחת גרמנית לקמרון וחוקר וביולוג בשם גאורג צנקר הקים תחנת מחקר ומסחר באזור אשר בהמשך הפך ל"יאונדה".
קמרון היוותה מקור בולט לסחר העבדים במאה השש-עשרה.
הפורטוגלים, הבריטים, הצרפתים, ההולנדים והאמריקנים היו פעילים מאוד בסחר העולמי החדש לאורך החוף.
על אף שסחר העבדים הטרנס אטלנטי בוטל ב-1807, מדינות אירופאיות רבות נותרו פעילות באפריקה.
ב-1884, נחתם הסכם שהוביל להקמת קמרון הגרמנית, וב-1909, הפכה יאונדה לבירת קמרון הגרמנית.
שליטתה של גרמניה בקמרון הסתיימה ב-1916 במלחמת העולם הראשונה, כאשר כוחות בריטיים וצרפתיים, בסיוע בלגיה, גירשו את הגרמנים.
קמרון חולקה בין צרפת לבריטניה, כך שחמישית מקמרון הגרמנית ניתנה לבריטניה ושאר השטח ניתן לצרפת.
במלחמת העולם השנייה, התפתחה הלאומיות בקרב תושבי קמרון הצרפתית.
חברי הUPC ביקשו לקבל עצמאות מבריטניה וצרפת, וכן חתרו לאיחוד שני חלקי המדינה, הצרפתי והבריטי.
בשנת 1960, צרפת העניקה עצמאות לקמרון הצרפתית.
ב-1961, נשיאה של קמרון, אהמדו אהידג'ו איחד את קמרון, ואת יאונדה הפך לבירתה של קמרון העצמאית.
ענפי התעסוקה המרכזיים ביאונדה הם הממשלה והשירות הציבורי והאזרחי.
עקב הצלחת פעילותם, יאונדה נהנית מתנאי מחיה וביטחון גבוהים יותר ביחס למקומות אחרים בקמרון.
כמו כן, גם לחקלאות, ייצור ומרכזי מחקר יש מקום נכבד בכלכלת יאונדה.
כלכלת העיר מתבססת על תעשיית הסיגריות, חלב ומוצריו, מוצרי זכוכית וכריתת עצים.
בסביבתה של העיר מגדלים קפה, קקאו, קופרה, קנה סוכר וגומי.
על אף הבעיות הביטחוניות והמשברים ההומניטאריים הרבים, כלכלתה של קמרון נשארה יציבה עם זאת, כמו מדינות אחרות ביבשת אפריקה, קמרון מתמודדת עם שחיתויות, בייחוד ביאונדה עיר הבירה.
כמו כן, מערכת המשפט בקמרון חשופה לפגיעות וישנה הגנה חלשה על קניין רוחני.
בעיה מרכזית אשר הובילה לנזק משמעותי לכלכלת העיר ואף לאבדן חיים היא שיטפונות שפוקדים את העיר באופן תכוף, מ-1980 ועד 2014. כדי להתמודד עם הבעיה, הופעל פרויקט ב-2010 שמטרתו לצמצם את כמות השיטפונות ונזקיהם.
ואכן, תדירות השיטפונות פחתה וכן מחלות שנוצרו בעקבותיהם כגון טיפוס ומלריה הופחתו משמעותית.
השפות הרשמיות בקמרון הן צרפתית ואנגלית.
נוסף לכך, נוסף על כך, בקמרון ישנן 55 שפות אפרו אסייתיות, 2 שפות נילו-סהריות (nilo- saharan) ו-173 שפות ממשפחת ניז'ר-קונגו (niger congo).
מערכת החינוך בקמרון משתמשת בעיקר בשפה הצרפתית והאנגלית.
ישנם 3 בתי ספר אמריקאים בקמרון: בית הספר האמריקאי של יאונדה (ASOY), בית הספר הבינלאומי "יער הגשם" (RFIS) ובית הספר האמריקאי של דואלה (ASD).
בשנת 1962 נוסדה האוניברסיטה הפדרלית של קמרון ביאונדה, המספקת תוכניות לתארים במשפטים, כלכלה, אמנות, מדעי האדם ומדעים מדויקים.
במקביל, נוצרו תוכניות מקצועיות בבית הספר למנהל ולרשויות המקומיות, בית הספר לחקלאות (ENSA), האקדמיה הצבאית (EMIA) ובית הספר לחינוך (ENS).
ביאונדה ישנם מספר בתי חולים, הגדול מבניהם הוא בית החולים המרכזי של יאונדה (HCY).
בית החולים המרכזי הוקם ב-1993 ומציע בעיקר טיפולים למחלת האיידס.
נוסף על כך, בית החולים המרכזי הוא בית חולים לימודי עבור סטודנטים, כמו גם בית החולים- University Teaching Hospital of Yaounde בתי חולים נוספים ביאונדה הם בית החולים HGOPY, המתמחה בעיקר בגינקולוגיה, ובית החולים הכללי של יאונדה (HGY) .
בית החולים הכללי ביאונדה הוקם בשנת 1985, ומשמש בין היתר גם כמרכז הוראה.
בית החולים מספק שירותים רפואיים ובניהם ניתוחים, מחלקת יולדות, גינקולוגיה ורפואת ילדים.
בקמרון פעילים מספר ענפי ספורט, אשר הקנו למדינה גאווה בעת ניצחונותיה בתחרויות בינלאומיות.
הספורט המסורתי בקמרון כולל מרוצי קנו, שחייה והיאבקות.
היאבקות באה לידי ביטוי בעיקר בטקסי חניכה וטקסים נוספים של קבוצות אתניות שונות.
כיום, הספורט המקובל בקמרון הוא כדורגל, כדורסל, אגרוף, רכיבה על אופניים ועוד.
ענף הספורט הפופולרי ביותר בקמרון כיום הוא הכדורגל.
נבחרת קמרון בכדורגל, העורכת את משחקיה באצטדיון אהמדו אהידג'ו ביאונדה, זכתה להכרה עולמית בשל ביצועיה המרשימים במונדיאל 1990. נבחרת זו זכתה בחמישה גביעי אפריקה לאומות.
ב-1930 הוקם בעיר מועדון הכדורגל קאנון יאונדה (Canon Yaoundé).
התקופה המוצלחת ביותר של המועדון נסבה סביב העשור שבין 1970 ל-1980, בהן היוותה הקבוצה כוח דומיננטי בענף הכדורגל בקמרון ובאפריקה בכלל, כאשר זכתה שלוש פעמים בליגת האלופות האפריקאית בתקופה זו.
הקבוצה זכתה בשמונה אליפויות לאומיות, שמונה גביעי קמרון, שלושה גביעי אליפות אפריקה ובגביע אפריקה.
קבוצת כדורגל נוספת ביאונדה היא לוזאן דה יאונדה.
הקבוצה חולקת את אצטדיון אחמדו אהידג'ו עם קבוצת קאנון יאונדה.
קבוצות כדורגל נוספות ביאונדה הן "דיאמנט יאונדה" (Diamant de Yaoundé), ומועדון "טונרה יאונדה" (Tonnerre Kalara Club of Yaoundé).
מועדון טונרה יאונדה היה בולט ביותר בשנות השמונים, בהן זכה בחמש אליפויות ובחמישה גביעים מקומיים.
ביאונדה 2 נמלי תעופה, נמל התעופה הבינלאומי "יאונדה נסימאלן" (Yaoundé Nsimalen), אשר משמש בעיקר אזרחים, ונמל התעופה יאונדה (Jaoundé) אשר משמש את הצבא.
הרכבות ביאונדה מתניידות לכיוון מערב, לעיר הנמל דואלה, ולכיון צפון לנגונדרה.
כמו כן, בעיר פועלות חברות אוטובוסים רבות.
זמן הנסיעה המשוער בין יאונדה ודואלה עומד על כ-3 שעות.
התנועה בכבישים במהלך השבוע עלולה להיות סואנת, אולם בסופי שבוע העומס יורד.
האקלים ביאונדה הוא אקלים טרופי יבש ורטוב, כאשר הטמפרטורה נותרת עקבית לאורך השנה.
אולם, בשל מיקומה הגבוה, הטמפרטורה ביאונדה לא גבוהה מאוד, כפי שאולי היינו מצפים מעיר הממוקמת בסמוך לקו המשווה.
העונה הרטובה והגשומה ביאונדה נמשכת כעשרה חודשים, בין פברואר לנובמבר, אולם בחודשים יולי ואוגוסט ישנה ירידה ניכרת בכמות המשקעים.
במרכז העיר יאונדה נמצאים משרדי הממשלה, בתי מלון והשוק המרכזי.
"בלאקיטוד" - המוזיאון האתנוגרפי ביאונדה (the Blackitude Museum)
המוזיאון לאומנות של קמרון (the Cameroon Art Museum)
יאוטסו (ביפנית: 八百津) היא עיירה בחלק הדרום מזרחי של מחוז גיפו שבמרכז יפן.
יאוטסו שוכנת על גדותיו של נהר הקיסו שמוצאו באלפים היפניים באזור מחוז נגנו והנשפך לאוקיינוס השקט בסמוך לעיר נאגויה.
חלקה המרכזי של יאוטסו שוכן בעמק המוקף בהרים משלושה צידיו.
חלקים נוספים של העיר שוכנים בהרים שמסביב.
יאוטסו היא עיירה שהזמן קפא בה, מוקפת שדות אורז רבים (כמו באזורים כפריים אחרים ביפן) ומתגאה בשלוש מבשלות סאקה וקו ייחודי של עוגיות חיטה המיוחדות רק לה.
יאוטסו ידועה גם בתור עיר הולדתו של צ'יאונה סוגיהארה.
אחר פרסום הספר "ויזות לחיים", שנכתב על ידי רעייתו של סוגיהארה, נודע גם בעיר על מעשיו ומועצת העיר החליטה להקים פארק לזכרו.
שמו של הפארק הוא 人道の丘-Jindou no oka, "גבעת האנושיות" ובו אנדרטאות והיכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה.
המוזיאון נחנך בשנת 2000 וביקרו כבר למעלה מ־100 אלף מבקרים, ביניהם ישראלים רבים.
עם זאת, בראיון טלוויזיה ברשת צ'ובו ניפון ברודקסטינג (CBC) הועלתה טענה על ידי נינו של סוגיהארה כי סביו-רבו נולד בעיירה קוזוצ'י שבעיר מינו.
מ־1996, משתתפת יאוטסו בפרויקט JET של משרד החוץ היפני ובמסגרתו מעסיקה ישראלי דובר יפנית בתפקיד "מתאם ליחסים בינלאומיים".
יאורית (שם מדעי: Alopochen aegyptiaca, נקרא בעברית גם יאורית מצרית) היא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים הנחשב לאחד המינים הפולשים הנפוצים בישראל.
רגלו וצווארו ארוכים, לכן הוא נראה זקוף.
צבעו חום כתום בגוון חולי.
על חזהו כתם חום כהה, שמבדילו מברווזים דומים בַּתת־משפחה טדורניים.
מסביב לעינו כתם חום כהה; המקור והרגליים ורודים.
לצעירים אין כתמים כהים על החזה ומסביב לעיניים.
חלקה התחתון של הכנף לבן וירוק.
במין חד־צורתיות זוויגית, והנקבות קטנות מהזכרים במעט, אולם הם משמיעים קולות שונים: הזכר מעין לחישה מאיימת והנקבה מגעגעת.
המין נחשב שקט בקרב הברווזיים, אך משמיע רעש רב כאשר הוא מאוים.
בית גידולה הוא ביצות וגדות מים מתוקים, בקרבת עצים.
ככלל, היא לא תימצא באזורים מיוערים בכבדות, אלא בערבות עשב, בשדות חקלאיים ובכרי אחו.
מסוגלת לחיות בגבהים עד 4,000 מטרים.
היאורית בדרך כלל אינה נודדת, ונצפתה בישראל וצפונה לעיתים נדירות, לפני שהובאה לאזורים אלו לצורכי בידור.
המין הועבר על ידי האדם לאיחוד האמירויות הערביות, לבלגיה, לדנמרק ולממלכה המאוחדת, ומקנן בהן.
המין הועבר על ידי האדם לאוסטריה ולהולנד, וטרם קינן בהן.
במהלך המאה ה־20 הובאו פרטים לפארק הלאומי ברמת־גן, ובמהלך המאה ה־21 התבססו בישראל, כמו גם באירופה, כמה קבוצות פולשות, שהפכו נפוצות עד כדי נדידת אוכלוסייה לאזורי ירק סמוכים (כגון הספארי, פארק אדית וולפסון ושלולית החורף בנתניה, פארק הרצליה, פארק הירקון) וברחבי האזורים העירוניים בגוש דן.
המין חולף בנדידה באלג'יריה, בבנין, בגאנה, בהונגריה, בחוף השנהב, בטוגו, במלטה, בסוריה, בסין, בספרד, בעומאן, בקפריסין ובצרפת.
עונת הרבייה חלה באביב או בתום העונה היבשה, על־פי רוב בין יולי למרץ בהתאם לתחום המחיה.
הבגרות המינית חלה בגיל שנתיים.
בעונת הרבייה הזכרים תוקפניים מהרגיל, בעיקר במהלך טקסי החיזור הרעשניים, כאשר הזכר משמיע קולות צפירה.
בנסיבות רגילות היאורית המצרית היא עוף שקט ומאופק, אך מאחר שהוא מונוגמי ובעל טריטוריה פרטית, החיזור משמעותי עבורו במיוחד.
זכר יחיד מתייחד עם נקבה.
הם בוחרים את מקום הקינון בצמחייה סבוכה, בגומחות, בחורי עצים או על האדמה.
לעיתים הם משתמשים בקינים נטושים של עופות גדולים, כעקב חורף (Buteo buteo) ועקעק זנבתן (Pica pica).
ישנה עדיפות לקינון בקרבת מים ובאדמת עשב, שמטרתן הגנה ומזון בהתאמה.
הקן מורכב מנוצות ומצמחייה מגוונת.
גודל התטולה נע בין חמש ל־12 ביצים, שעליהן דוגרים שני הזוויגים במשך 28–30 ימים.
הזכר מגן על הביצים ועל האפרוחים, ואילו הנקבה שומרת שיהיו בקרבת ההורים ומלמדת אותם על הסביבה.
האפרוחים מסוגלים לדאוג לעצמם במהרה ופורחים מהקן 70 יום לאחר שבקעו מהביצים.
תוחלת החיים של היאורית המצרית בטבע טרם תועדה במדע.
תוחלת החיים בשבי היא עד 14 שנים.
יאורית מצרית נוטה להתלהק לאורך השנה בקבוצות קטנות בעיקר לשם הגנה, פרט לתקופת הרבייה, שבה מתהווים זוגות.
המין אינו נוהג לנדוד למרחקים ארוכים או קצרים, אך יעבור במהלך היום מגוף מים אחד למשנהו או לשדות חקלאיים ולעשבייה, בשחרו אחר מזון.
בסוף כל יום יחזור אל מקווה המים הראשי.
הפרט נשאר במקווה המים (אגם, נהר, נחל או פלג) למשך כל חייו, אלא אם מתגבר לחץ הטריפה בו או שהוא מתייבש.
תזונתה של היאורית היא ברובה צמחית ומבוססת בעיקר על עשבייה ועל עלווה ועל דגנים (חיטה בעיקר).
המין ניזון מחרקים, מתולעי אדמה (שלשולים בעיקר) ומצפרדעים השוכנות בקרבת המים.
התבססות התזונה על מזון צמחי תורמת להפצת זרעים, לאוורור האדמה ולפירוק צמחים מתים.
הטורפים העיקריים של המין הם אריה, ברדלס, צבועיים, תנינים וכמה נציים.
התלהקות המין היא פתרון מוצלח להתגוננות מפני טורפים אלו בארצות המוצא (אפריקה בעיקר).
תפוצתו הנרחבת של המין בארצות אפריקה היא מקור לתלונות מצד חקלאים ומגדלים שהמין ניזון מתבואתם בלהקות.
נודעו מקרים רבים של הרעלת פרטים בעקבות הדברת מזיקים.
המין שוכן במדינות רבות בהן לא מפקחים מפני ציד.
הוא ניצוד לעיתים בתחומי השדות החקלאיים, או במקומות נידחים בהם הוא משחר אחר מזון.
המין עשוי לשמש כקוטל חרקים טבעי, ועל כן עולה לעיתים תרומתו על הפרעתו.
הצפת מקורות מים ובניית מקווי מים מלאכותיים בדרום אפריקה, העלו את קרנו של המין במספרים רבים בשנים האחרונות.
יאחנייה (ברומנית: iahnie de fasole) הוא מאכל רומני דמוי חומוס העשוי משעועית.
נקרא ברומנית גם "פסולה בטוטה" (Fasole bătută), שם שמשמעו "שעועית חבוטה" ומרמז על דרך ההכנה.
המילה הגיעה לרומנית מטורקית וייתכן כי מקורה הוא פרסי.
קיימים גם סוגים נוספים של יאחנייה העשויים מירקות אחרים כמו חצילים ועם בצל, כמו כן יאחנייה מבשר או דג, למשל קרפיון.
במטבח הטורקי והמטבח היווני, היאחנייה מוכרת כנזיד בשם "יאחני" (בטורקית: yahni, ביוונית: γιαχνί).
יאחנייה העשויה משעועית נקראת ביוונית "פסולאקיה יאחני" (fasolakia yiahni).
משרים למשך הלילה את הכמות המבוקשת של שעועית יבשה.
מבשלים את השעועית עד התרככות, מסננים את המים ומועכים את השעועית.
המעיכה הקלאסית נעשית עם מערוך, כיום עושים זאת גם במעבד מזון.
מערבבים בתוך השעועית המעוכה שמן, מלח ופלפל לפי הטעם.
קוצצים דק בצל יבש, מערבבים עם השעועית ומגישים קר.
את השעועית המוכנה, לפני הוספת הבצל, אפשר לשמור במקרר זמן רב.
ארגון חברות התעופה הבין-לאומי יאט"א (International Air Transport Association – IATA) הוא ארגון מסחר בין-לאומי של חברות תעופה אשר מטהו נמצא במונטריאול, קנדה.
יאט"א נוסד באפריל 1945, בהוואנה שבקובה.
הארגון הוא ממשיך דרכו של "ארגון התחבורה האווירית הבין-לאומי" (International Air Traffic Association), אשר נוסד בהאג בשנת 1919, השנה בה החלו טיסות נוסעים סדירות.
בעת יסודו היו 57 חברות בארגון, רובן מאירופה וצפון אמריקה.
היום חברות בארגון 270 חברות מלמעלה מ-140 אומות בכל קצווי תבל.
המטרה העיקרית של הארגון היא לסייע לחברות תעופה לקיים ביניהן תחרות הוגנת ואחידות במחירים.
לצורך חישוב מחירי כרטיסי הטיסה, חילקה יאט"א את העולם לאזורים:
עבור יאט"א אירופה כוללת את הארצות מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, טורקיה וישראל.
אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד ואיי האוקיינוס השקט.
לצורך השגת המטרה קיבלו חברות התעופה היתר מיוחד מן הגופים המפקחים על הגבלים עסקיים בעולם לתיאום מחירים האחת עם חברתה.
אולם, היו שהאשימו את יאט"א כי היא מתנהגת כקרטל ורבות מחברות הטיסות המוזלות אינן חברות מלאות ביאט"א.
בשנת 2005 הציעה נילי קרוס (Neelie Kroes) המפקחת על ההגבלים העסקיים באיחוד האירופי להפסיק את ההיתר שניתן לחברות יאט"א לתיאום מחירים.
בשנת 2006 הגופים המפקחים על תחרות מסחרית באיחוד האירופי חוקרו את פעילות יאט"א.
ביולי 2006, משרד התחבורה האמריקאי הציע אף הוא להפסיק את החסינות הניתנת לחברות התעופה בעניין תיאום מחירים.
גם בישראל ביקש הממונה על ההגבלים העסקיים, בשנת 2013, להחיל את חוק ההגבלים העסקיים על חברות תעופה זרות הטסות לישראל.
ליאט"א תפקיד מרכזי בהסמכת סוכני נסיעות בעולם כולו (להוציא את ארצות הברית).
יאט"א אף קובעת תקנים בתחום הטסת מטענים מסוכנים ומפרסמת ספר הוראות בנושא (IATA Dangerous Goods Regulation manual) המקובל בעולם כולו כתקן להטסת מטענים כאלה.
מה- 1 ביוני 2008 כל חברות התעופה החברות בארגון חויבו בהנפקת כרטיס טיסה אלקטרוני לנוסעיהן.
קוד יאט"א, המכונה על ידי הארגון "IATA Location Identifier", הוא קוד אלפביתי בן שלוש אותיות המוקצה לשדות תעופה רבים ברחבי העולם.
קודים אלה מתפרסמים מדי שלוש שנים במדריך "IATA Airline Coding".
הקצאת קודים אלה נסמכת על החלטה 767 של הארגון, והיא מתבצעת על ידי מטה IATA במונטריאול.
IATA מקצה קודים גם עבור תחנות רכבת וחברות הנדלינג בשדות תעופה.
קודי IATA נמצאים בשימוש בלוחות הזמנים של חברות התעופה, הזמנת הטיסות, העברת הכבודה, וכו'.
אלה הם הקודים המודפסים על סרטי הבידוק המחוברים למזוודות בעת ההגעה לטיסה.
יאטרוגני (או יַטְרוֹגֵנִי, על פי האקדמיה ללשון העברית: טִפּוּלָנִי) הוא מונח המתאר השפעות בריאותיות שליליות הנגרמות כתוצאה מטיפול רפואי.
בעוד שבדרך כלל המונח יאטרוגני שמור לתוצאות מזיקות של טיפולים בידי רופאים, ניתן להשתמש במונח גם ביחס לפעולות על מקצועות טיפוליים אחרים, כגון פסיכולוגים, מרפאים, רוקחים, אחיות, רופאי שיניים ואחרים.
זאת ועוד, מחלות יאטרוגניות אינן מוגבלות לרפואה המערבית, ואף רפואה אלטרנטיבית (או רפואה משלימה) עשויה להיות מקור לנזקים יאטרוגניים.
מקור המונח מיוונית: ἰατρός, יאטרו - "מרפא"; γένεσις, גנסיס, "מקור".
פירושו המילולי הוא "נגרם על ידי המטפל", ובמשמעותו המקורית עשוי להתפרש כהשפעות חיוביות או שליליות של המטפל.
מאז ימי היפוקרטס ידוע כי למרפא קיים פוטנציאל לגרימת נזק.
הציווי העתיק "ראשית, אל תגרום נזק" הוא אחד מן העקרונות הבסיסיים של האתיקה הרפואית.
מחלה יאטרוגנית או מוות שנגרם כתוצאה מטיפול רפואי, בין אם כתוצאה מרשלנות או כתוצאה מטעות מצידו של המטפל, זכתה לסנקציות עונשיות בתרבויות רבות.
הפילוסוף איוואן איליץ' הרחיב בספרו "נקמת הרפואה" את המונח יטרוגניות, מנקודת מבט סוציולוגית, לשלושה סוגים:
יאטרוגניות קלינית - מחלה או טראומה כתוצאה מטיפול רפואי
יאטרוגניות חברתית - פגיעה בבריאות הציבור כתוצאה מתהליכי מדיקליזציה בחברה בהובלת אנשי וגופי רפואה
יאטרוגנויות תרבותית - פגיעה בדרכים המסורתיות להתמודדות עם מחלה ומוות, גם כן כתוצאה ממדיקליזציה של החיים
עם עליית הרפואה המדעית במאה ה-20, הייתה ציפייה כי הרפואה תשכיל להימנע במידה רבה יותר ממקרי מחלה או מוות יאטרוגניים.
אמצעי החיטוי, ההרדמה, האנטיביוטיקה ושיטות ניתוח ממשיכים להתפתח במטרה להפחית השפעות ומקרי מוות יאטרוגניים.
קיימים מקורות רבים לנזקים יאטרוגניים, ביניהם:
כתב יד בלתי קריא במרשמי תרופות
שימוש יתר בתרופות המוביל להתפתחות חיידקים עמידים לאנטיביוטיקה
אי מתן משקל נאות לתלונות החולה באשר להשפעה שלילית של הטיפול
זיהומים חיידקיים הנגרמים במהלך אשפוז
ניסויים בלתי אתיים בבני אדם
מחלות של רופאים הפוגעות באיכות הטיפול (נדיר ביותר)
תוצאות יאטרוגניות אינן נגרמות בהכרח כתוצאה מטעויות רפואיות בטיפול.
לעיתים תופעות לוואי המהוות חלק מאופיו של הטיפול גורמות לתוצאות היאטרוגניות.
לדוגמה, טיפול ברדיותרפיה או כימותרפיה, הנדרשים לאור מצבו של החולה, עלולים לגרום לנשירת שיער, לאנמיה, הקאות, בחילות, נזק מוחי ועוד.
קיימים מקרים שבהם התוצאות היאטרוגניות נגרמות עקב רשלנות, או נוהלי טיפול פגומים, כך למשל במקרים שבהם ניתן לחולה מרשם שגוי המחמיר את המחלה, עקב כתב יד בלתי ברור.
אחת התופעות היאטרוגניות הנפוצות יותר נגרמת עקב ההשפעה ההדדית של צירוף של תרופות.
אלה הם מקרים שבהם הרופא איננו בודק את כל התרופות שהחולה מקבל, בטרם ירשום לו תרופה נוספת.
כך נוצרים מצבים שבהם נטילת שתי תרופות שונות גורמת לביטול הדדי של השפעותיהן בגוף החולה, או להגברה בלתי רצויה של השפעותיהן.
תופעות אלה גורמות למקרים רבים של תחלואה ותמותה.
תרופות אף עלולות לגרום לחולה לתגובות אלרגיות.
יַאו צִים מוֹנג (油尖旺區) הוא מחוז מנהלי בקאולון שבהונג קונג.
שטחו הכולל הוא 6.55 קילומטר רבוע.
הוא אחד המחוזות החשובים ביותר בהונג קונג.
המחוז קיבל את שמו משלוש השכונות מהן הוא מורכב, יאו מַה טֵי, צִים שַׂה צוֹי ומוֹנְג קוֹנְג.
במחוז זה ממוקמת אוניברסיטת הונג קונג למדעי המדינה.
ב-13 בדצמבר 2008 הושלכו שני בקבוקי חומצה לתוך קהל קונים במרכז קניות במחוז יאו צים מונג.
הבקבוקים הושלכו כנראה מהקומה ה-12 בבניין סמוך.
אירועי פיגוע חומצה דומים קרו שוב ושוב באותו מקום מספר פעמים בשנים 2009-2010. באירועים נפגעו כ-130 בני אדם, והמבצע לא נתפס עד היום.
נייניירי יאיא טורה הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב, אשר שיחק בעמדת הקשר האחורי, ומשמש כיום כעוזר מאמן בנבחרת ערב הסעודית.
טורה ייצג את נבחרת חוף השנהב במשך מעל לעשור והוא לקח עם הנבחרת חלק בשלוש הופעות בגביע העולם בכדורגל.
טורה זכה בארבע זכיות רצופות בפרס כדורגלן השנה באפריקה בין השנים (2011–2014), והוא השחקן שזכה בפרס הכי הרבה פעמים, יחד עם סמואל אטו.
טורה נולד וגדל בבואקה שבחוף השנהב.
הצטרף לאקדמיית הנוער אס"ק מימוסאס ב-1998, וב-2001 עבר לקבוצה האירופית הראשונה שלו, מועדון הספורט בוורן הבלגי, בה שיחק שנתיים.
לאחר מכן עבר למטאלורג דונייצק האוקראינית בתמורה ל-2.1 מיליון אירו.
הוא שיחק בה שנתיים נוספות.
טורה עבר לאולימפיאקוס בשנת 2005, שם זכה לכינוי "פטריק ויירה החדש", והשתתף עימה בליגת האלופות.
בזכות יכולתו בקבוצה הוא היה מבוקש על ידי קבוצות ידועות כדוגמת ליון, מנצ'סטר יונייטד, צ'לסי וברצלונה, אך הוא הביע את רצונו לשחק לצד אחיו קולו המשחק בארסנל.
אולם, למרות ניסיונו להתקבל בקיץ 2005 הוא לא הצליח במבחנים.
כמו כן, הוא נבחר על ידי יורוספורט כאחד השחקנים הצעירים המבטיחים בעולם, לצד חבייר מסצ'ראנו וסרחיו אגוארו.
אולימפיאקוס הסכימה למכור את כרטיס השחקן של טורה למונקו בתמורה ל-4.5 מיליון אירו.
ב-15 באוגוסט 2006 טורה השלים את מעברו למונקו, בה השתתף ב-27 מתוך 34 משחקי הקבוצה.
ב-26 ביוני 2007 מועדון הכדורגל הספרדי ברצלונה הצהיר על החתמת טורה בתמורה ל-10 מיליון אירו, ובכך טורה הפך ליליד חוף השנהב הראשון שמשחק במדיה.
טורה ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-26 באוגוסט 2007 במחזור הראשון בליגה מול ראסינג סנטאנדר.
בגביע ז'ואן גאמפר 2007 הבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה במשחק מול אינטר מילאנו.
את שער הבכורה בליגה הספרדית הבקיע בניצחון הקבוצה מול אתלטיק בילבאו ב-2 בספטמבר 2007, ואת שער הבכורה בליגת האלופות הבקיע ב-9 באפריל 2008 במשחק מול שאלקה 04. למרות היותו השחקן המועדף לתפקיד הקשר האחורי בקבוצה, בעיות בגבו מנעו מטורה לשחק באופן רציף, ובמשך עונת 2007/08 שותף ב-26 משחקי ליגה בלבד.
בעונה הבאה הייתה לטורה תחרות על המקום בהרכב הפותח עם השחקן הצעיר סרחיו בוסקטס.
המאמן החדש ז'וזפ גוארדיולה העדיף את בוסקטס על פניו במקרים רבים.
בעקבות כך החלו להופיע שמועות לגבי עזיבה אפשרית של טורה את ברצלונה.
לקראת סיום הסיבוב הראשון בליגה הספרדית, החל טורה לשחק יותר בעקביות.
לבסוף, היה לטורה חלק חשוב בזכייה בטרבל, שלושת התארים האפשריים שקבוצתו הייתה יכולה לזכות בהם: אליפות הליגה הספרדית, גביע המלך הספרדי וליגת האלופות.
במשחקים האחרונים והחשובים בעונה הוסט טורה לעמדת הבלם, לאחר פציעותיהם וחסרונם של שחקני ההגנה הבכירים בקבוצה.
הוא שיחק בעמדה זו בגמר גביע המלך, בו הבקיע את השער הראשון של קבוצתו בניצחון 1–4 על אתלטיק בילבאו, ובגמר ליגת האלופות, בו ניצחה ברצלונה 0–2 את מנצ'סטר יונייטד.
בעונה הבאה המשיכה מגמתו של גוארדיאולה להעדיף את בוסקטס על פני טורה, ששיחק אף בפחות משחקים מאשר בעונה שקדמה לה, אם כי באמצע העונה הוא השתתף עם נבחרתו בגביע אפריקה לאומות ונעדר ממדי קבוצתו למשך חודש.
הוא שותף רק ב-23 משחקי ליגה וב-11 משחקים בליגת האלופות, ועזר לקבוצה לזכות באליפות הליגה.
במשך העונה הביע סוכנו את רצונו של טורה לקבל יותר דקות, אך לשווא - במשחקים החשובים מול אינטר מילאנו וריאל מדריד טורה לא שותף.
לקראת עונת חתם במנצ'סטר סיטי ל-5 שנים.
תחת המאמן רוברטו מנצ'יני החל טורה לקחת החלק רב יותר בפן ההתקפי של המשחק, ובעונתו הראשונה במדי המועדון כבש שישה שערים בליגה.
בחצי גמר הגביע האנגלי פגש טורה עם קבוצתו את מנצ'סטר יונייטד לדרבי של מנצ'סטר, וכבש את השער היחיד במשחק שהעלה את הסיטי אל הגמר בו פגשה סיטי את סטוק סיטי.
גם במשחק זה כבש טורה את השער הבודד אשר העניק לקבוצתו את הגביע לראשונה מזה 42 שנים.
ב-4 באפריל 2013 האריך טורה את חוזהו במנצ'סטר סיטי לתקופה של 4 שנים.
עונת 2013/14 הייתה העונה הטובה ביותר של טורה בקריירה כאשר כבש 20 שערים בפרמייר ליג ו24 שערים בכל המסגרות והיה השחקן המצטיין של הקבוצה בעונת האליפות השנייה שלו במדי מנצ'סטר סיטי וכבש שער בניצחון 1–3 על סנדרלנד בגמר גביע הליגה.
בתחילת עונת 2016/17 טורה לא שיחק בגלל סכסוך שסוכנו היה מצוי עם מאמן הקבוצה פפ גוארדיולה שאימן את טורה בברצלונה.
אבל לאחר שהשניים השלימו טורה חזר לסגל ואף כבש צמד בניצחון 1–2 על קריסטל פאלאס ב-16 בנובמבר.
ב-1 ביוני 2017 יאיא טורה האריך את חוזהו במנצ'סטר סיטי לעונה נוספת שתשאיר אותו במועדון עד סוף עונת 2017/18. בעונתו האחרונה במדי מנצ'סטר סיטי, טורה מיעט להשתתף אבל היה חלק מעונה שוברת שיאים של סיטי ובזכייה באליפות הפרמייר ליג ובגביע הליגה.
בסך הכל, טורה זכה ב-8 תארים במדי מנצ'סטר סיטי בה שיחק 8 עונות.
ב-2 בספטמבר 2018 חזר טורה לאולימפיאקוס כשחתם על חוזה לעונה אחת אבל עזב את המועדון בדצמבר של אותה שנה.
ב-3 ביולי 2019 חתם טורה בקינגאדו הואנחאי מהליגה הסינית השנייה, ועזב את הקבוצה ב-1 בינואר 2020.
טורה שותף במונדיאל הראשון של נבחרת חוף השנהב שנערך בגרמניה בשנת 2006. כמו כן, הוא השתתף בגביע אפריקה לאומות שנערך באותה שנה, טורה גם היה חלק מסגל הנבחרת למונדיאל 2010, בו נבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים.
טורה תרם לנבחרתו בטורניר זה שער אחד ובישול אחד.
טורה היה חלק מסגל הנבחרת שזכה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2015.
בשנת 2016 פרש טורה מהנבחרת.
ב-10 בפברואר 2021 הצטרף טורה לקבוצת אולימפיק דונצק מליגת העל האוקראינית כעוזר מאמן.
ביוני 2021 הצטרף לצוות האימון של אחמט גרוזני הרוסית.
ביוני 2023 הצטרף לסטנדרד ליאז' מליגת העל הבלגית כעוזר מאמן.
בנובמבר 2023 הצטרף לנבחרת ערב הסעודית כעוזר מאמן.
יאיא הוא אחיהם של שחקן קולו טורה ואיברהים טורה, כדורגלנים מקצוענים אף הם.
ב-20 ביוני 2014 מת אחיו של יאיא, איברהים טורה, בזמן שיאיא וקולו השתתפו במונדיאל 2014.
אליפות חוף השנהב - 2001
יאזוּר , הייתה עיירה ערבית ששכנה כ-6 ק"מ ממזרח ליפו, במקום שבו שוכנת בימינו אזור.
במהלך מלחמת העצמאות, באפריל 1948, התרוקנה העיירה מתושביה.
השם אזור הופיע בכתובת אשורית במאה ה-8 לפנה"ס, ושמו הערבי של היישוב יאזור, מוכר מאז המאה ה-13. נראה שהיישוב במקום החל לפני כ-6,000 שנים, כאשר הביצה שכסתה את בקעת אונו נסוגה.
על פי אחד מן המקומיים בעיירה, שם העיירה היה אדאליה לפני ששמה שונה ליאזור.
שם העיירה השתנה לאחר השתלטותו של המלך hez-zur על העיירה.
במקום התגלה מקווה מים עשוי אבן, שגילו מוערך בכ-1,800 שנה.
בכפר היה מסגד שלו תשע כיפות, שהוקדש לאימאם עלי בן אבי טאלב.
המסגד נמצא בסמוך לכביש 44 וגובל בבית הקברות של הכפר.
המבנה, שתאריך בנייתו אינו ידוע, אך נזכר במקורות מהתקופה הממלוכית ואילך, משמש כיום כבית כנסת בשם "שערי ציון."
הצלבנים הקימו מבצר צלבני על ראשה של הגבעה הניצבת במרכזה של העיירה אזור.
המבצר הוקם בשנת 1099 במהלך מסע הצלב הראשון, וזכה לשם מצודת המישור (Chateau de Plain), שכן חלש על המישור המקיף את הגבעה.
לאחר מכן נמסר המבצר לידי המסדר הטמפלרי.
בשנת 1552 הוקדשו הכנסות המיסים של יאזור למוסד העימארה אל-עאמרה, מוסד הצדקה הגדול שהקימה הורם סולטאן, אשתו המועדפת של סולימאן הראשון בירושלים בתקופה העות'מאנית.
מבחינה מנהלית, הכפר השתייך לנפת רמלה.
תעודת ההקדש העתיקה מתארת את גבולות הכפר באופן הבא: "ומהם מלוא הכפר יאזור.
גבולו הדרומי ע'ליט ובית קַ צָּ ב ישן והמזרחי אל־חרור אל־אחמר ומאגר תת-קרקעי שבו התאנה והבארות הרדודות ובורות מי הנזאז וחדבת סמון אל־קבלי וואדי מנזל סאכיה והצפוני חלקת אדמת סלמה והמערבי עץ שיזף מצוי מערבית לבארות הרדודות ועץ אורן."
בעקבות הכיבוש של ארץ ישראל על ידי מחמד עלי פאשא בשנת 1831, הגיעו לארץ ממצרים איכרים רבים והתיישבו בין היתר גם ביאזור.
ביאזור התגוררו בני ארבע חמולות.
בתי הכפר נבנו חלקם מאבן וחלקם מלבני בוץ וקש.
בכפר הוקמו שני בתי ספר: בית הספר לבנים בשנת 1920 ובית הספר לבנות ב-1933. בשנת 1947 למדו 590 תלמידים בשני בתי הספר.
במפקד האוכלוסין של 1931 נמנו בכפר 2,337 תושבים ב-419 בתים.
במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט התבססו בכפר קבוצות ערביות שתקפו את התחבורה בכביש הראשי מיפו לרמלה, והפילו קרבנות רבים מקרב הנוסעים היהודים.
התושבים היו מבוססים מבחינה כלכלית, חלקם התפרנסו בחקלאות בפרדסי הסביבה וחלקם במסחר ובבתי חרושת כבית חרושת לקרח, טחנת קמח ובבית החרושת היהודי לעורות בשכונת מולדת שבחולון, שמחצית מעובדיו היו ערבים.
בתקופה העות'מאנית ובתקופת המנדט הבריטי
בשנת 1948, קצת לפני מלחמת העצמאות, מנתה אוכלוסיית הכפר כ-4,600 נפשות, כולם ערבים, רובם מוסלמים ומקצתם נוצרים.
מספר הבתים בכפר הגיע ל-898. הכפר כמו היום, קושר ליפו, רמלה ולוד באמצעות כביש בצד אחד ומסילת רכבת בצד השני, ולכן גם היה מקום אסטרטגי שצבאות ישראל רצו לכבוש.
בעוד שאזור, שהוא היישוב היהודי שעליו שוכנת יאזור בעיקרה, יושבת על שטח של 2,415 קילומטר רבוע, יאזור ישבה על 11,807 קילומטר רבוע.
היא שלטה על אזורים רבים מסביבתה, שכיום נשלטים על ידי חולון, משמר השבעה, תל אביב-יפו, רמת גן וגנות.
עם זאת, ביאזור בנו רק על שטח מאוד מצומצם של 637 קילומטר רבוע, שכיום יושבות עליו שכונות "שיכון גג", "שיכון חדש", ושטחים מאוד מצומצמים משכונות "יצחק שדה" ו-"שיכון שבענה".
יאזור חולקה ל-4 אזורים, שבכל אחת מהן הייתה חמולה.
הבתים של כל חמולה נבנו באמצעות טיט ואבנים על ידי קבוצות אשר נקראו "חושות".
לכל בית מהקבוצות הללו הייתה חצר.
החמולות עזרו לארגון החברתי ולמבנה הקהילה של היישוב.
לרוב מנהיגי החמולות גם היה כוח רב על תושביהם באותו אזור.
ביאזור היה בית מקדש ומסגד, שהיו בשימוש במרכז הכפר.
בנוסף לכך, במרכז הכפר היה אזור מסחרי, אשר כלל בית קפה ומספרה, ששניהם נפגעו מפצצות שזרקו אנשי האצ"ל ממכונית נוסעת כמה שנים לאחר מכן.
בנוסף לכך, במזרח הכפר, איפה שממוקם כיום שיכון שבענה ובית ספר "השבעה", היו 2 בתי ספר מוסלמים, אחד לבנים והשני לבנות, שהוקמו בעזרתה של האימפריה הבריטית.
ליאזור היה מקדש סופי משמעותי שהוקדש לסידנא חידר, שביקרו בו תיירים.
ביאזור, סידנא חידר היה נחשב לדמות חשובה, הם קראו לו 'אדוננו', אך ההיסטוריה הביוגרפית שלו נשכחה.
לכל אורך כביש יפו, שנקרא כיום כביש 44, היו מפעלים שהיו בבעלותם של תושבי יאזור.
היה בתוך יאזור גם שטחי מסחר ומסביב לו היו גם חוות רבות של בעלי חיים וצמחים.
עם זאת, רוב הכלכלה של יאזור הייתה מבוססת על גידול חקלאי.
רוב השטחים שמסביב לאזור המסחרי של יאזור היו חוות של פלסטינים, ורוב התוצרת הייתה נשלחת דרך כביש יפו (כיום כביש 44) שהיה כביש אסטרטגי שהוביל לכלל הערים החשובות לפלסטינים אז, ביניהן: יפו, ירושלים, רמלה, לוד, בית דג'אן (כיום בית דגן), סרפנד אל-עמר (כיום ראשון לציון ובאר יעקב) ומקוה ישראל.
כלל המסחר של יאזור הגיע לכ-140,000 לירות ארץ-ישראליות שכיום שוות ל-30 מיליון שקלים.
על פי תוכנית החלוקה נועד הכפר להכלל בתחום המדינה היהודית.
כבר בימיה הראשונים של מלחמת העצמאות נרגמו מכוניות יהודים באזור, אך "ההגנה" נמנעה מפעולות תגמול כל עוד דרך הביטחון לא הושלמה ולא ניתן היה לעקוף את יאזור.
גם רוב התושבים לא היו מעוניינים בשיבוש התחבורה היהודית מחשש לפעולות תגמול ומלחץ של נכבדי יפו לנהוג במתינות מחשש לחסימת הדרך ליפו.
ב-11 בדצמבר 1947 הותקפה שיירה יהודית סמוך לכפר.
נהג משאית מכפר ורבורג נהרג וארבעה נפצעו.
בתגובה לכך הופיעו שוב אנשי אצ"ל וזרקו רימונים לבית הקפה.
בעקבות אירועים אלו חסם הצבא הבריטי את הכביש ביאזור לתנועה יהודית.
לאחר משא ומתן בין הבריטים לאנשי הקשר של "ההגנה" סוכם שנוטרים יהודים חמושים ילוו את השיירות בקטע יאזור.
ב-21 בדצמבר 1947 פתחו ערביי יאזור באש על שיירה יהודית.
בהתקפה נוספת נפצעו 5 יהודים שנסעו מרחובות לתל אביב.
הכביש שוב נחסם למשך יממה.
ב-30 בדצמבר נכנסה קבוצת יהודים לכפר ופוצצה שני בתים ששימשו אכסניה לאנשי הכנופיות.
בהתקפה זו נהרג ערבי אחד ואחר נפצע.
בתגובה לכך פגעו כוחות פלמ"ח בתחבורה הערבית ליפו והרגו 20 ערבים.
ב-9 בפברואר הותקפה שיירה נוספת שעברה בכפר.
ב-14 בפברואר תקפו כוחות גבעתי ביאזור במסגרת פעולת יאזור במבצע יונה (ע"ש יונה רסין) ופוצצו מספר מבנים.
עם שחר י' באדר תש"ח (20 בפברואר 1948), יצאו ממקוה ישראל כוחות ה"הגנה" והפלמ"ח ותקפו את מפקדת אנשי חסן סלאמה ביאזור.
במפקדה זו התבצרו לוחמים ערבים ויועציהם הגרמנים, והיא מוקמה בבית החרושת לקרח ושני בתים נוספים.
הפעולה תוכננה על ידי קצין המבצעים של הפלמ"ח יצחק רבין כפעולת תגמול ליום השלושים לרצח השבעה במטרה לשים קץ להתקפות החוזרות על השיירות ממתחם זה.
מפקד הפשיטה היה נחום אריאלי, מפקד פלוגה ד' בגדוד החמישי ("פלוגת הקו") של הפלמ"ח, שתפקידה היה להגן על השיירות, והיא התבססה על אנשי "הרזרבה" (מילואים) בפלמ"ח.
בפשיטה זו נעזרו לוחמי "פלוגת הקו" ביחידת נשק מסייע ממטה ההגנה בפיקודו של ישראל טל (טליק).
בפעולה פוצצו חבלני הפלמ"ח בקרב קשה את שלושת הבתים המבוצרים, ונסוגו דרך הפרדסים למקוה ישראל, נושאים את הפצועים ואת חברם רחמים הוורד, שנהרג בהתנדבו לחפות בנשקו על החבלן אמנון חינסקי בעת שהטמין את חומר הנפץ בבית החרושת לקרח.
בנסיגתם, הערבים וגם הבריטים, דלקו אחריהם וירו לעברם.
הקרב היווה ציון דרך במעבר ה"הגנה" ללחימה של צבא סדיר במלחמת העצמאות: זה הקרב הראשון בו תקפו כוחות ה"הגנה" עם שחר, והראשון בו נעשה שימוש בנשק מסייע כבד.
את שרידי בית החרושת לקרח וסימני היריות על קורות הבטון שנותרו אפשר לראות גם היום בסמוך ל"אנדרטת השבעה" בשולי כביש 44 החולף באזור.
הבריטים לא השלימו עם תפיסת יאזור על ידי היהודים מחשש לפגיעה בתנועה ליפו.
הם הגישו אולטימטום לנסיגת כוחות גבעתי מיאזור ואיימו בהפגזה.
לבסוף הוסכם שהכוחות יישארו ביאזור ורק שורת הבתים לאורך הכביש תישאר באחריות בריטית.
כך היה עד לפנוי הבריטים מארץ ישראל, עם זאת מוכתר הכפר ביקש להתיר לפועלים חקלאיים לחזור לכפר ולעבד את האדמה.
ביולי הקים צה"ל במקום את המטה הצבאי שלו, ששימש אותו ב"מבצע דני".
בנובמבר 1956, בעת מבצע קדש, ביקר העיתונאי מנחם תלמי במחנות הפליטים ברצועה, ופגש את פליטי הכפר שהמשיכו לגור ביחד באותו מתחם.
יאוי (ביפנית: やおい; בכתיב לטיני: Yaoi) הוא ז'אנר של אנימה ומאנגה המכילה סיפורים הומו-רומנטיים.
היאוי עוסק גם בחלק המיני של הקשר בין הדמויות, וברוב סדרות היאוי הזוגות עוברים משבר ומתגברים עליו.
נפוץ מאוד שיהיו זוגות צד הומו-רומנטיים עם קשר מסוים לזוג הראשי.
כמו בכל ז'אנר של מנגה, גם ליאוי יש טרמינולוגיה המיוחדת לו:
המילה אוּקֵה (ברומג'י: uke), מייצגת את בן הזוג הפאסיבי, המקבל.
בדרך כלל יהיה נשי ועדין יותר מבן זוגו ולכן יצטרך גם הגנה מגברים אחרים החושקים בו.
מקור המילה אוּקֵה במילה היפנית אוּקֵרוּ , שפירושה "לקבל" ).
המילה סֵמֵה (בתעתיק לטיני: seme) מייצגת את בן הזוג האקטיבי במערכת היחסים.
בדרך כלל יהיה חסון וגדול יותר מהאוּקֵה.
הוא מוביל את מערכת היחסים, לעיתים אף על ידי כפיית עצמו על האוּקֵה.
מקור המילה סֵמֵה במילה היפנית סֵמֵרוּ (ברומג'י: semeru) שפירושה "לתקוף".
בהתעלם מאנימות היאוי, מנגות היאוי נחשבות יוקרתיות מאוד, והז'אנר הזה הוא ז'אנר המנגה הנמכר ביותר בעולם.
לרוב, למנגות היאוי יש עלילה יותר מפותחת ומורכבת, ועיצוב הדמויות נחשב למוצלח יותר מאשר באנימה.
יאוי נהיה ז'אנר מנגה נפוץ במיוחד בשנים האחרונות גם בארצות מערביות כמו ישראל וארצות הברית.
יש ביפן סטודיואים (של מנגה) המפתחים את ז'אנר היאוי והשונן-איי בלבד ויש להם מקום מכובד בין רשימת הסטודיואים השונים של האנימה והמנגה ביפן.
בין אנימות היאוי/שונן איי המבוססות על מנגות מפורסמות
רבים נוטים להתבלבל בין שונן-איי ליאוי, משום שהם דומים מאוד בתוכנם.
שני הז'אנרים עוסקים באהבת בנים.
ז'אנר היאוי מתמקד בחלק המיני של האנימה, בעוד ז'אנר השונן-איי מתמקד ברומנטיקה.
יאזו היו צמד סינת-'פופ בריטי, שנוסד ב-1981 על ידי חבר להקת דפש מוד לשעבר וינס קלארק (סינתיסייזר) ואליסון מויה (הסולנית).
הצמד זכה להצלחה רבה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, בזכות להיטים כגון "Only You" ו-"Don't Go", אך התפרק כעבור זמן קצר, ב-1983.
הצמד יאזו נוסד על ידי וינס קלארק ואליסון מויה בשלהי 1981, בעיר בסילדון במחוז אסקס שבאנגליה.
קלארק היה לפני כן כותב השירים העיקרי ואחד ממייסדיה של להקת דפש מוד, שנוסדה אף היא בבסילדון.
קלארק עזב את הלהקה לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה ושלושה סינגלים ראשונים, בהם גם הלהיט "Just Can't Get Enough".
הצמד שאב את שמו מחברת תקליטים בשם "יאזו רקורדס", שהתמחתה בהוצאת אלבומי בלוז ישנים (הנהר יאזו תוחם את הדלתא של מיסיסיפי, ערש הבלוז).
יאזו חתמו על חוזה הקלטות עם "Mute Records", חברת תקליטים בריטית עצמאית, שבה הייתה חתומה גם "דפש מוד".
חברת התקליטים שהפיצה את אלבומי הצמד בארצות הברית הייתה "Sire Records".
בשוק האמריקאי הצמד נקרא יאז (Yaz), מאחר שהשם יאזו כבר היה בשימוש של להקת רוק אמריקאית.
סינגל הבכורה של יאזו, "Only You", שוחרר ב-15 במרץ 1982, והגיע למקום השני במצעד הבריטי.
הסינגל הבא, "Don't Go", שוחרר ב-3 ביולי באותה שנה.
"Don't Go" זכה להצלחה בינלאומית והפך ללהיט הגדול ביותר של הצמד.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי, למקום הרביעי בגרמניה ולמקום השישי באוסטרליה.
בארצות הברית הגיע השיר למקום הראשון במצעד הדאנס, וזכה לפופולריות ולהשמעות רבות בערוץ MTV הצעיר.
באוגוסט אותה שנה יצא אלבום הבכורה של יאזו, "Upstairs at Eric's", שהגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי וזכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה על מקוריותו וחדשנותו.
בעקבות האלבום יצא הצמד לסיבוב הופעות קצר ומצליח.
בראשית 1983 זכה הצמד בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית תגלית השנה.
אלבום האולפן השני והאחרון של יאזו, "You and Me Both", יצא ב-4 ביולי 1983, הצליח אף הוא, והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי.
מתוך האלבום יצא לאור הסינגל המצליח "Nobody's Diary".
קלארק המשיך והקים שני צמדים נוספים (תחילה "The Assembly" עם פרגל שארקי, ולאחר מכן אירייז'ר עם אנדי בל), ומויה חתמה על חוזה הקלטות בחברת התקליטים קולומביה רקורדס והחלה בקריירת סולו משלה.
בארצות הברית זכה הצמד תחילה להצלחה מסחרית בינונית, אם כי כמה מהסינגלים שהוציא הגיעו למקום הראשון במצעד הדאנס.
האלבום "Upstairs at Eric's", שבעת יציאתו הגיע למקום ה-92 בלבד במצעד האלבומים האמריקאי, זכה לעדנה מאוחרת וב-1989 הגיע למעמד של אלבום פלטינה, לאחר שהצליח למכור מעל מיליון עותקים.
ב-1999 "Mute Records" הוציאה לאור אלבום אוסף של הצמד בשם "Only Yazoo — The Best of", שכלל גם גרסאות מחודשות לכמה מלהיטיהם הגדולים.
שירים של הצמד הופיעו במספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה: "In My Room", "Ode To Boy" ו-"Only You" הופיעו בסרט "מלחמת השוקולד" משנת 1988. השיר "Only You" הופיע בסדרה "המשרד" של ה-BBC ובסרט הקולנוע "מתבגרים" מ-1998. "Don't Go" הופיע בסרטו של סילבסטר סטאלון מ-1989 "טנגו וקאש".
בדצמבר 2007 הודיעה "Mute Records" על כוונתה להוציא מחדש את שני אלבומי הלהקה.
במאי 2008 יצא מארז תקליטורים בשם "In Your Room", שהכיל ארבעה דיסקים ובהם שני אלבומי האולפן של הצמד, רמיקסים לשירי הצמד ושירי הבי-סייד.
במקביל להוצאת המארז יצא גם DVD ובו ראיונות עדכניים עם קלארק ומויה, וכן אוסף וידאו קליפים והופעות חיות של הצמד מתוכניות עבר של ה-BBC.
לכבוד הוצאת המארז וה-DVD הצמד התאחד באופן חד-פעמי באמצע 2008 לסדרה של 18 הופעות חיות באירופה ובארצות הברית.
להלן דיסקוגרפיה (רשימה של אלבומים ואוספים) נבחרת מהקריירה של יאזו.
שנה שם האלבום מיקום שיא במצעד הבריטי הערות 1982 Upstairs at Eric's 2 אלבום אולפן ראשון אלבום פלטינה 1983 You and Me Both 1 אלבום אולפן שני ואחרון 1999 Only Yazoo - The Best of Yazoo 22 אלבום אוסף
היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל) היא היחידה לחקירות בין-לאומיות של להב 433, משטרת ישראל, האחראית גם על המאבק בפשע המאורגן.
בשנת 1977 מינתה ממשלת ישראל ועדה ציבורית בראשות עו"ד שימרון לבחינת מגמות ההחמרה בפעילות העבריינית בישראל.
קביעת הוועדה כי קיים בארץ פשע מאורגן הובילה בשנת 1978 להקמת יחידה ארצית לחשיפת פשיעה חמורה (להלן - "יאח"פ").
בשנת 1997, משהובהר שהפשע המאורגן מהווה איום אסטרטגי על הדמוקרטיה במדינת ישראל, שינתה יאח"פ את ייעודה והפכה ליחידה ארצית לחקירות בין-לאומיות המתמקדת בפשע מאורגן ומתוחכם, בעבירות חמורות המבוצעות בישראל ובעבירות חוצות מחוזות וחובקות עולם.
בשנת 2008, עם הקמת יחידת להב 433, הוכפפה אליה היאחב"ל וצורפה גם היחידה הארצית לחקירות סוהרים (יאח"ס).
מטה היחידה שוכן במטה יחידת להב 433.
זרוע חשיפה - מבצעת חקירה יזומה סמויה שתחילתה במידע מודיעיני חסוי ומטרתה איתור עבירות בטרם או במהלך ביצוען, על ידי איסוף ועיבוד מידע מודיעיני וראייתי והעברתו להמשך טיפול זרוע החקירות.
זרוע חקירות - מבצעת את החקירה הגלויה ומגבשת את החומר לכלל ראיות משפטיות.
מפלג פשיעה מאורגנת בינלאומית (פשמ"א בינ"ל)
П-800 Оникс (כך ברוסית; באותיות לטיניות: P-800 Oniks), הידוע בישראל בשם שבו הוא קרוי לעיתים לצורכי ייצוא יאחונט (Яхонт, "אבן יקרה", "קורונדום"), הוא טיל שיוט על-קולי נגד ספינות שמיוצר על ידי חברת נ.פ.ו הנדסה (НПО машиностроения) הרוסית.
ככל הידוע, ייצור הטיל החל בשנת 1983 ועד שנת 2001 הוא כבר היה מותאם לשיגור מהאוויר, מהיבשה ומהים על ידי ספינות וצוללות.
הטיל קיבל את שם הקוד SS-N-26 לפי קוד דיווח נאט"ו.
טיל היאחונט נועד ככל הנראה להחליף את טיל השיוט P-270 Moskit, אולם ייתכן שהוא נועד להחליף גם את הטיל נגד ספינות P-700 Granit.
לפי מספר סברות, הוא שימש כבסיס לטיל ה-PJ-10 BrahMos, מיזם רוסי-הודי משותף לבניית טיל שיוט נגד ספינות.
בשנת 2010 דווח כי רוסיה תספק את טיל היאחונט לסוריה, בהתאם לעסקה שנחתמה בין שתי המדינות ב-2007. במסגרת העסקה סיפקה רוסיה לסוריה שתי מערכות בסטיון, עם 72 טילים.
על פי יוסי מלמן, בשנת 2012 סופקו טילי יאחונט גם לארגון חזבאללה, והם עלולים לשמש לפגיעה באסדות גז.
כמו כן, איראן מפתחת טיל בעל יכולות הדומות לאלה של טיל היאחונט, על בסיס ידע טכנולוגי סיני.
טווח הטיל הוא מעבר לאופק והוא למעשה פועל בשיטת שגר ושכח.
בעת שיגורו, ניתן להגדיר את מסלול הטיסה של הטיל - טיסה בגובה נמוך או טיסה בגובה בינוני.
כמו כן, הטיל הוא על קולי בכל שלבי הטיסה, והוא ניתן לשיגור ממגוון רב של פלטפורמות מסוגים שונים, החל בספינות מלחמה, עבור בצוללות וכלה במשגרים יבשתיים מתנייעים.
לטיל יכולת התמודדות בפני מערכות נגדיות, בפני לוחמה אלקטרונית ותחת אש אויב.
יאיא דה קוסטה (נולדה בשם: קמרה דה קוסטה ג'ונסון, באנגלית: Camara DaCosta Johnson; נולדה ב-15 בנובמבר 1982) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
מוכרת בשל השתתפותה העונה השלישית של התכנית "הטופ מודל הבאה" שם סיימה במקום השני.
דה קוסטה נולדה בהארלם שבניו יורק.
בנוסף לאנגלית היא דוברת גם פורטוגזית, צרפתית וספרדית.
דה קוסטה למדה לימודי אפריקה בקולג' ולאחר מכן סיימה לימודי תואר ראשון ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת בראון.
בשנת 2004, כאשר הייתה בת 21 התחרתה דה קוסטה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "הטופ מודל הבאה" שם הגיעה למקום השני בגמר בעוד המנצחת היא אווה מרסיל.
לאחר התכנית פתחה בקריירת דוגמנות משגשגת.
היא הופיעה בפרסומות למגוון מוצרים, בין היתר למותגי הקוסמטיקה "גרנייה", למותג הצרפתי "ספורה" ולמותגי טיפוח העור "אוליי" של חברת פרוקטר אנד גמבל.
וגם למותג ההנעלה "שול", לרשת הקמעונאות "רדיו שאק" ולחברת אריזות הנייר "סדה".
ב-2005 החלה דה קוסטה לשחק, לאחר הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "איב".
היא כיכבה לצד רוב בראון, אנטוניו בנדרס ואלפרה וודארד בסרט "רוקדים".
לדה קוסטה היו תפקידי משנה בסרטים העצמאיים "האנידריפר" ו"השליח".
ב-2008 היא הופיעה באופרת הסבון הפופולרית "כל ילדיי" בתור קסנדרה פוסטר, בתה של אנג'י הוברד (דבי מורגן).
לדברי התסריטאי הראשי של הסדרה, צ'ארלס פראט ג'וניור, דה קוסטה עזבה את הסדרה באוגוסט 2008, פחות מארבעה חודשים לאחר שהצטרפה לסדרה, כדי לשחק במחזה "The First Breeze of Summer" שהוצגה בברודוויי בשנים 2008-2009.
בשנת 2009 שיחקה את ניקו סלייטר, בתה של וילהלמינה סלייטר (ונסה ויליאמס), בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "בטי" של רשת ABC.
בשנת 2010 היא הופיעה בסרט "הילדים בסדר" לצד אנט בנינג, ג'וליאן מור ומארק רופאלו.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס.
באותה שנה היא שיחקה אף בסרט "טרון: המורשת".
בנוסף היא הופיעה על שער המגזין ווג בינואר 2011.
בשנת 2013 שיחקה לצד דנאי גורירה בסרט הדרמה הניגרי "אמו של ג'ורג'" של הבמאי אנדרו דוסונמו.
שיחקה גם בתפקיד של קרול בסרט הדרמה ההיסטורי "המשרת" בכיכובם של פורסט ויטאקר ואופרה וינפרי.
בשנת 2015 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "שיקגו MED" (חלק מזיכיון שיקגו) של רשת NBC, בתור אפריל סקסטון, אחות ממוצא אמריקאי-ברזילאי.