tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המיית שורשים, מבחר שירים מתוך ספריה הקודמים, בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 1976
אסתר ראב, ילקוט שירים, מבחר שירים ומבוא על שירתה, עריכה ומקורות: אהוד בן עזר וראובן שהם.
בהוצאת "יחדיו" ואגודת הסופרים העברים, 1982
גן שחרב, מבחר סיפורים ושבעה שירים, התקין לדפוס: אהוד בן עזר, בהוצאת תרמיל, משרד הביטחון, 1983
לאחר מותה כונסה יצירתה לשני ספרים:
כל השירים, המהדיר: אהוד בן עזר, בהוצאת זמורה-ביתן, 1988. מהדורה שנייה מורחבת, יצאה בשנת ה-100 להולדתה של המשוררת, 1994
כל הפרוזה, המהדיר: אהוד בן עזר, כולל סיפורי "גן שחרב" וסיפורים מהעיזבון, תרגומי שירים ושירים לילדים, בהוצאת אסטרולוג, 2001
אסתר קַל (10 בינואר 1930 – 25 בספטמבר 2018) הייתה סופרת עברייה, עיתונאית ועורכת ישראלית.
נולדה כאסתר קליין בי' בטבת תר"ץ (1930) ליהודה וללאה לבית פולונסקי בעיר שאוולי שבליטא, במשפחה בת שתי בנות.
אביה, טכנאי שיניים במקצועו, הגיע לארץ ראשון וקנה בית ברחוב ביאליק.
לאחר כחצי שנה, בשנת 1935 עלתה גם האם לארץ ישראל עם בנותיה.
המשפחה השתקעה בתל אביב ואסתר החלה ללמוד בבית הספר בכיתה א', בלא ידיעת עברית.
החלה לכתוב בגיל 12 בעיתון בית הספר.
למדה בבית הספר החקלאי "עיינות".
בגיל 15, הוציאה אביה מן הפנימייה, בניגוד לרצונה, כדי שתעבוד ותסייע לפרנסת המשפחה.
החלה לפרסם שירים כנערה בביטאון תנועת הנוער העובד "במעלה".
התגייסה לפלמ"ח ב-1947, תחילה לגדוד השלישי בחטיבת יפתח ועברה הכשרה בקיבוץ דפנה.
מחלקתה השתתפה בקרב על נבי יושע, בו נהרג גם החבר שלה.
לאחר מכן הועברה למטה הפלמ"ח במלון "ריץ" בתל אביב.
שם הוצבה בשירות הרפואי (לימים חיל הרפואה).
לאחר פירוק הפלמ"ח הוצבה לשרת ביפו.
בשנת 1951 הצטרפה למערכת העיתון "הארץ", ועבדה בשבועון "הארץ שלנו", תחילה כמזכירת המערכת.
ד"ר הורוביץ, עורך ספרותי בעיתון עברת את שמה ל"קל".
בשנות עבודתה בעיתון פרסמה מאות רשימות קצרות, מאמרים, ביקורות ורשימות הדרכה לנוער.
הייתה בין הראשונות בעיתונות העברית שכתבה על נושאים אינטימיים, בפרט של בנות, מתוך נקודת ראות של הדרכה והשתלבות בעולם המבוגרים.
ספרה הראשון, המדריך המאויר "לבת, וגם לבן לא יזיק לדעת", ראה אור ב-1956.
הייתה חברה בארגון סופרי הילדים והנוער "סומליו"ן".
בשנות ה-60 המליץ לה מפקד "גלי צה"ל", בנו צור, להצטרף לצוות.
היא הגישה את התוכנית "מאוחר בבוקר עם אסתר קל".
בשנות ה-80 הגישה תוכנית ברשת ב' של "קול ישראל".
לאחר יציאתה לגמלאות הקליטה מעל 500 ספרים בהתנדבות עבור הספרייה המרכזית לעיוורים.
בעלה הראשון היה השחקן גדעון שמר.
נישאה בשנית לעיתונאי דני מולד.
אסתר קל נפטרה ב-25 בספטמבר 2018 ונטמנה בבית העלמין ירקון.
לבת, וגם לבן לא יזיק לדעת, איורים – הנס קאופמן, תל אביב, 1956
רסיסים, רישומים – אלישבע נדל-לנדאו, תל אביב, 1960
לילות חמים, סיפורים, רישומים ועטיפה – אלישבע נדל, תל אביב, 1962 (תורגם ליידיש על ידי משה ברנשטיין בשם "הייסע נעכט", תל אביב: קווים פארלאג, תשמ"א–1980.)
לאט, רשימות, אילוסטרציות – גד אולמן, תל אביב, 1963
הרחוב הקטן, ציירה אלישבע נדל-לנדאו, תל אביב, 1963
דורון ואני, טיולים אחר הצהרים, ציורים – אלישבע לנדאו, תל אביב, 1966
החצי הקטן, רשימות, תל אביב, 1966
חוט המשי הדק, עיטורים – אלישבע לנדאו, תל אביב, 1968
אבא שוב יצא למילואים, משרד הביטחון, 1970
איזה מין אנחנו?, ספר הדרכה לבני הנעורים, הוצאת א.
מבית המרקחת הפרטי שלי, תל אביב, 1977
נגיעות ישירות, עיצוב דני קרמן, גוונים, תל אביב, 1977
אסתר על הקו, איורים – גיורא רוטמן, תל אביב, 1978
האנשים שאני אוהבת, איורים – אלישבע לנדאו, תל אביב, 1979
מאוחר בבוקר, ציורים גד אולמן, תל אביב, 1981
הכל לטובה, איורים – הילה חבקין, תל אביב, 1984
כולנו, שנרטבנו בגשם הזה, יחסי אנוש לבני הנעורים, תל אביב, 1985
מחשבות עגולות, ציורים הילה חבקין, תל אביב, מודן, 1986
ימים בלי יהודה, תל אביב, 1987; סיפורים על חברה הפסיכיאטר, ד"ר יהודה פריד
אני, משפחתי וכל השאר, ציירה מיכל ברגרפרוינד, תל אביב, מודן, 1990
חיבוקי-טוב, האיורים מאת אנרי מאטיס, תל אביב, גוונים, 2004
מה, על מה ונפלא, צבעונים הוצאה לאור, 2010
החתונה הנכונה, תל אביב, הוצאת צבעונים, 2013
קפה כזה, צבעונים הוצאה לאור, 2014
הכול בסדר, צבעונים הוצאה לאור, 2016
אסתר פרבשטין (נולדה בשנת 1946) היא היסטוריונית חרדית, ראש הקתדרה להוראת השואה במכללה ירושלים, חברת הנהלת ועידת התביעות העולמית מטעם ממשלת ישראל, והיועצת האקדמית של גנזך קידוש השם.
נחשבת כפורצת דרך בתחום חקר החיים הדתיים בשואה.
נולדה בירושלים לרב יהודה אריה לייב היינה והיא נינתו של האדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר.
בין השנים 1985-1970 לימדה באולפנת חורב בירושלים.
בשנת 1984 סיימה את לימודיה לתואר שני במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודתה, בהנחייתו של פרופ' יהודה באואר, עסקה בהצלת אדמו"רים בתקופת השואה.
בעבודה זו הביעה לראשונה את תפיסתה ההיסטורית ביחס לביקורת על בריחת מנהיגים בכלל והצלת רבנים ואדמו"רים בפרט.
כמו כן הציגה את עמדתה המסנגרת על האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז בפולמוס הדרשה.
בהמשך למדה בפקולטה לתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן בראשות פרופ' דן מכמן.
בשנת 1999 מונתה על ידי האגודה להיסטוריה ויזואלית של השואה (בראשות סטיבן ספילברג) לאחראית על גביית עדויות בקרב המגזר החרדי.
במסגרת זו נערכו כמה אלפי ראיונות במגזר זה.
בשנת 1995 הקימה פרבשטיין את המרכז ללימודי השואה במכללה בירושלים.
בתפקידה כראש המרכז בנתה מערכת לימודים מקיפה בנושא שואה, אנטישמיות וזהות יהודית.
במקביל להכשרת מורים וחוקרים, יזמה גם קורסי הכשרה למדריכי מסעות בפולין, ומפגשי דיון, ליבון וחקר לדור השני לשואה.
בשנת 2023 פרשה מהנהלת המרכז והיא משמשת כיועצת חיצונית.
משנת 2010 משמשת פרבשטין כיועצת אקדמית בגנזך קידוש השם.
פרבשטין שימשה כחברת ועדת החינוך של ועידת התביעות מאז שנת 2004. ביוני 2023 מונתה לחברת הנהלת ועידת התביעות מטעם ממשלת ישראל.
פרבשטין מונתה כחברה בוועדה לשיקום בית הקברות שניפישוק (Šnipiškės) בווילנה מטעם ממשלת ישראל, ופעלה בוועדה בשנים 2024-2023.
כבר בשלבים מוקדמים מאד של מחקריה, הציפה פרבשטין את המגבלה של חוקרים אקדמיים בקשר לגישה לכתבים רבניים.
טענתה הייתה, כי העדר הגישה לחומרים אלו מקשה על חוקרים את ההבנה של בסיסי ידע ותפיסה, וכן מדיר אותם ממקורות היסטוריים ראשוניים.
בשנת 2004 יזמה פרבשטיין את הקמתו של המאגר המקוון 'זיכרון בספר', מאגר של אוטוביוגרפיות אודות השואה שנכתבו בידי רבנים ניצולי שואה משנת 1939 ואילך.
מרבית החומר ההיסטורי במאגר נכתב במקורו כמבואות לספרי קודש בתחומים שונים.
פרבשטין יזמה והובילה את פרויקט התיעוד של גנזך קידוש השם, במסגרתו נאספו וקוטלגו יותר מאלפיים עדויות מצולמות של ניצולים, בעיקר שומרי מסורת לגווניהם.
הפרויקט מומן על ידי קרן ספילברג כחלק ממפעל התיעוד שלו.
ביוזמתה ובהנחייתה, מקיים המרכז ללימודי שואה את חידון מורשת השואה הארצי, בשיתוף מנהל החמ"ד במשרד החינוך.
החידון מתקיים בתדירות של אחת לשנתיים מאז שנת 2007. הוא מיועד לתלמידי בתי הספר העל-יסודיים בחינוך הממלכתי-דתי, בנים ובנות, בכל הארץ.
פרבשטין כתבה את ספרי החידון, המעבירים לבני נוער מידע היסטורי על הנושא שנבחר, מלווה בשאלות חשיבה.
תפיסות והדגשים חדשים בחקר השואה
פרבשטיין הייתה מראשוני החוקרים שפעלו לבסס באמצעות מקורות רב תחומיים, היסטוריים ותורניים-הלכתיים, את המשמעות המורחבת של המושג 'גבורה', כך שלא תצטמצם בתחום ההתנגדות הפיזית, אלא תכלול גם גילויים של ערבות הדדית, עמידה מוסרית, התמודדות אמונית, שמירת מצוות ומסורת ושמירה על זהות יהודית.
בכתביה התמודדה בידענות וביושרה עם השאלה האם גילויי עמידה שונים כלולים בהגדרה ההלכתית של 'קידוש השם', גם אם אין בהם התכוונות למעשה זה במובנו המסורתי, וכן בסוגיה של חיוב או פטור במצוות במצבים שונים בשואה.
באמצעות מחקריה הציגה פרבשטין את המשמעות המחייבת של מנהיגות תורנית ורוחנית כעוגן, כמצפן מוסרי, כיוצרת הגות וכמקור כוח לפרט.
מתוך כך נדרשה לנושא הטעון-רגשית של הצלת אדמו"רים.
בהצלת רבנים ואדמו"רים ראתה השתקפות של מערכת הקשרים שבין רב לתלמיד, וביותר בין רבי לחסידיו, והנגישה לחוקרים גם את הדיון ההלכתי הנוגע לקדימה בהצלה.
כמו כן ראתה ביוזמות הצלה אלו ביטוי להתנגדות, על רגע העובדה כי הרבנים היו מושא מרכזי לרדיפות הנאצים.
בתחום הצלת יהודים בשואה עסקה בהרחבה בארגוני הצלה בעולם היהודי הדתי, שהחלו ביוזמה אישית או מקומית ופעלו כזרועות הצלה בארצות הברית, בשווייץ, בארץ ישראל, בבריטניה, בסלובקיה, בהונגריה ובטנג'יר.
פרבשטין התחקתה אחרי תהליכי השיקום של שארית הפליטה, והצביעה על מרכזיותו של השיקום הרוחני בתהליך ההתאוששות והחזרה לחיים.
היא חקרה לראשונה את תהליך השיבה של ניצולים אל חיי תורה ואמונה שמהם ניתקו באכזריות, תחילתו של הגיבוש החברתי-קהילתי המחודש שבין הניצולים, וצמיחתה של מנהיגות רוחנית במחנות העקורים, וכן את תרומתם של הניצולים להחייאת עולם התורה והחסידות.
תקופת השיקום זוכה להתייחסות מיוחדת בכל מחקריה, ואחד מהם, "טל של תחיה", ממוקד בו.
פרבשטין העמיקה בחקר ההתמודדות של נשים דתיות בשואה באופן אישי וכחלק מקבוצה.
היא שפכה אור על עולמות התוכן שמהם שאבו את כוחן, ועל היותן נושאות את משא החינוך, הקשר וההמשכיות בעולם שבו נותקו כל השרשראות.
ערכה את יומנה של נערה מגטו לודז', וחקרה את חייהן של נערות במסתור.
בנושא זה עוסק ספרה "בנות עמי מטלז".
בתחום נשים בהצלה עוסק ספרה "פתח ההצלה מטנג'יר".
אסתר פרבשטיין נשואה לרב משה מרדכי פרבשטין, ראש ישיבת חברון כנסת ישראל ונשיא בית המדרש לרבנים בברלין.
יעקב, עוסק במחקר תורני במסגרת "מכון ירושלים", דיין בבית הדין של הרב נסים קרליץ.
נשוי לרבקה, בת הרב דוד יצחק מן.
רינה, נשואה לרב צבי מרדכי פלדהיים, דיין בבית דין לענייני ממונות במועצה הדתית בירושלים.
נעמה, נשואה לרב יוסף אלפנט, ר"מ בישיבת מיר.
רות, נשואה לרב יואל רייבין, ר"מ בישיבת מיר.
שרה, נשואה לרב בנימין הלר.
אלישבע, נשואה לרב דוד שרייבר, ר"מ בישיבת עטרת שלמה בראשון לציון.
יחזקאל, דיין בבית הדין 'הישר והטוב' בירושלים וראש כולל, נשוי להדסה, בת הרב יעקב טרגר.
בסתר רעם: הלכה, הגות ומנהיגות בימי השואה, מוסד הרב קוק, תשס"ב, 2002
בסתר המדרגה: היהדות האורתודוקסית בהונגריה נוכח השואה, מוסד הרב קוק, תשע"ג (2013)
פתח ההצלה מטנג'יר: רני רייכמן לעזרת יהודי אירופה, אסתר פרבשטין ואילה נדיבי, מוסד הרב קוק, תשע"ז (2017)