tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
העמותה פועלת לעידוד מחקר ושיח בנושאים הנוגעים למדינת הרווחה: שוויון כלכלי וחברתי, זכויות עובדים, שיכון בר השגה ועוד, לצד עידוד המחקר והשיח על שאיפתה של מדינת ישראל לשלום ולביטחון, והעמקה בסוגיות יחסיה הבינלאומיים והקשר בינה לבין יהדות התפוצות.
כמו כן עוסק המכון בקידום מנהיגות של נשים בחברה, בכלכלה, בתרבות ובפוליטיקה, ועידוד מחקרים ושיח בנושא זה.
יו"ר העמותה הוא נכדה של מאיר, שאול רחבי.
העמותה מחזיקה גם בארכיון הנוגע לתולדותיה ופועלה של מאיר.
פרס ראשת הממשלה גולדה מאיר
אחד ממפעלי המכון הוא פרס המוענק לאדם או למוסד בגין פעילות מיוחדת וראויה לציון או עבודה אקדמית הקשורים לתחומי פעילותה השונים של גולדה מאיר.
מטרת הפרס היא לעודד שמירה ופיתוח הערכים המזוהים עימה על ידי מתן פרסים כספיים לגורמים התורמים תרומה משמעותית להגשמתם.
חברי ועדת הפרס בשנת 2018 היו שופטת בית המשפט העליון (בדימוס) אילה פרוקצ'יה, יערה בר-און, פרופ' יחיעם ויץ, יו"ר המכון שאול רחבי, ועו"ד ד"ר מורן סבוראי.
בשנת התשע"ח (2018) חולק הפרס בטקס במשרד החוץ לשני זוכים:
עמותת קו לעובד – כאות הוקרה על "תרומתה הבולטת והמיוחדת להגנה על זכויות העובדים ועל קידום תנאי עבודתם ורווחתם במתן סיוע פרטני לעובד ובפעילות ציבורית כללית לפיתוח הזכויות החברתיות בישראל".
האח יוחנן אליחי – על "תרומתו הייחודית ויוצאת הדופן בחקר השפה הערבית המדוברת ובהטמעתה בקרב אוכלוסיות שונות בחברה הישראלית תוך קירוב לבבות ויצירת גשר בין יהודים לערבים בישראל".
בראש ועדת הפרס בשנת 2019 עמדה שוב השופטת (בדימוס) אילה פרוקצ'יה.
חברי ועדת הפרס היו פרופ' יערה בר-און, גיל השכל, שאול רחבי, ד"ר חגי צורף, ועו"ד ד"ר מורן סבוראי.
שדולת הנשים בישראל – כאות הוקרה על "תרומתו הייחודית ויוצאת הדופן של ארגון זה לקידום ערך השוויון בחברה הישראלית בכלל, וקידום שוויון זכויות נשים בפרט תוך התייחסות מיוחדת לזכויות נשים חרדיות וערביות במקומות העבודה, ושיפור תנאי חייהן, מעמדן ורווחתן".
כפר ניצנה – כאות הוקרה מיוחדת על "היותו מפעל ציוני רב הישגים בתחום חינוך צעירים, עידוד עליה וקליטה של עולים בישראל, חיבור בין אוכלוסיות שונות בישראל, מתן בית וחינוך לצעירים מבקשי מקלט, בתרומה ליישוב ופיתוח הנגב, ובהטמעת ערכי אהבת אדם והסביבה".
בראש ועדת הפרס בשנת 2020 עמדה שוב השופטת (בדימוס) אילה פרוקצ'יה.
חברי ועדת הפרס היו פרופ' יערה בר-און, נשיאת מכללת אורנים, גיל השכל, סמנכ"ל משרד החוץ וראש מש"ב, שאול רחבי, נכדה של גולדה מאיר ויו"ר מכון גולדה מאיר למנהיגות וחברה, ועו"ד ד"ר מורן סבוראי ממשרד בשה זבידה סבוראי.
עמותת "רוח נשית: עצמאות כלכלית לנשים נפגעות אלימות" – על פועלה "לקידום עצמאותן הכלכלית של נשים נפגעות אלימות בישראל".
פרופ' ועו"ד יובל אלבשן – על "פעילותו החברתית הענפה לקידום השוויון והצדק החברתי במדינת ישראל".
בנוסף, ועדת הפרס העניקה ציון לשבח לשנת 2020 למרכז "כרמל להדרכה בינלאומית ע"ש גולדה מאיר" שנוסד בשנת 1961 על ידי מש"ב.
בנוסף, פועלת במכון מחלקה למחקר רפואי-הלכתי, בענייני פוריות, גינקולוגיה וגנטיקה.
מכון 'דורות' הוקם על ידי הרב ציון כהן רב העיר אור יהודה שחווה בעצמו את קשיי העקרות לאחר נישואיו, והוא עוסק בסיוע והכוונה לזוגות חשוכי ילדים הנתקלים בבעיות פוריות.
בראשות המכון עומד בנו, הרב איתי יוסף כהן.
המכון הוקם בשיתוף המרכזים הרפואיים הדסה אשר העמידו לרשות המכון את בכירי הרופאים במחלקות הפוריות וההפריה חוץ גופית.
כמו כן, מקיים המכון קשרים הדוקים עם שאר בתי החולים בישראל.
המכון הקים מערך של נשים שהוכשרו לשם תמיכה רגשית ונותנות מענה ואוזן קשבת לנשים העוברות תהליכים לא פשוטים אלה.
מרביתם אף עברו בעצמם טיפולי פוריות קשים, וכך הם מבינות טוב יותר את העניין, ויכולות יותר להשתתף עם הפונות.
המכון גם מסייע כלכלית לזוג אשר נתקל בקשיים כלכליים, אם בגלל שמלכתחילה אין כל או בגלל שעליהם לעבור טיפול רפואי יקר שלא נכלל בסל.
המכון הוקם בעקבות חוסר במתן מענה הלכתי ראוי בנושא פוריות לפי פסקי עדות המזרח, ולאחר פנייתו של פרופסור אלכס סימון מנהל יחידת ivf בהדסה עין כרם אל הרב ציון כהן, להקים גוף שיספק מענה הלכתי ברפואה המודרנית.
רב המכון הוא הרב אהרון בוטבול, שמתייעץ רבות עם הרב יצחק יוסף.
המכון קיבל את הסכמותיהם וברכתם של הרב יצחק יוסף, הרב שלמה משה עמאר, הרב שלום כהן, הרב בקשי דורון, הרב שמעון בעדני, הרב משה מאיה, הרב ראובן אלבז, הרב זמיר כהן, הרב אברהם יוסף, הרב שלמה בן שמעון, הרב ניסים בן שמעון והרב יגאל כהן.
על פי נתוני המכון מתקבלות מדי שנה אלפי פניות.
הייעוץ ניתן לפונים ללא תשלום.
לצד פעילותו השוטפת של המכון בתחום הייעוץ והסיוע, פועלת בו מחלקה ייעודית למחקר רפואי-הלכתי, העוסקת בבחינה שיטתית של סוגיות ברפואה המודרנית ובהשלכותיהן ההלכתיות, בעיקר בתחומי הפוריות הגינקולוגיה והגנטיקה.
המחקר מתבצע על ידי צוות רבנים בעלי ידע והכשרה בתחומי ההלכה והרפואה, תוך עיון שיטתי בספרות הרפואית העדכנית ובמקורות ההלכה, ומתמקד בבירור סוגיות המתעוררות ברפואה המודרנית והשלכותיהן ההלכתיות.
תוצרי המחקר מתפרסמים מעת לעת בפרסומים מקצועיים של המכון, ומשמשים בין היתר מקור ידע והכוונה הלכתית לבתי הוראה, וכן כלי עזר לרופאים המבקשים להבין את ההיבטים ההלכתיים של הטיפול הרפואי, לצד בסיס לפעילות ההדרכה, ההכשרה והייעוץ של המכון.
המכון מקיים כנסי רפואה והלכה, וקורסים לרבני ומורה הוראה על מנת שאלו יוכלו להצטרף לצוות הרבנים ולתת מענה לפניות בתחומי גינקולוגיה, פריון, הריון, לידה וגנטיקה.
בכנס היסוד ויום עיון לרפואה והלכה שערך מכון 'דורות' בשיתוף המרכז הרפואי הדסה בירושלים שהתקיים במרכז הרפואי 'הדסה עין כרם', השתתפו רבנים דיינים ומורי הוראה.
כנסים מעין אלו מתקיימים תדיר ושותפים בהם מאות רבנים לצד מומחי רפואה.
באפריל 2023 התעוררה מחאה ציבורית על כנס שארגן המכון בנושא רפואת נשים, משום שלא נמנתה ולו אישה אחת מבין כל הדוברים בו.
לאור המחאה הסירה קופת חולים כללית את חסותה לכנס וכל הרופאים ביטלו את השתתפותם.
המכון מוציא לאור מדי שנה ספר הכולל מחקרים בענייני פוריות גנטיקה ועוד.
בדיקות וטיפולי פריון הלכה למעשה - יצא בשנת 2018 על ידי ראש המכון הרב איתי כהן.
חוברת הדרכה מעשית עם 44 עמודים, הכוללת נידונחם שונים בענייני פוריות כגון בדיקות וטיפולי גינקולוגיה, בדיקות וטיפולים רפואיים, בדיקת רופא סטנדרטית, ואולטרה סאונד.
קובץ הלכה ורפואה - פוריות הריון ולידה - תשובות ופסקים - יצא בשנת 2019 על ידי המכון בכנס השנתי.
בספר תשובות ובירורי הלכה בנושא טיפולי הפוריות בעידן המודרני.
קובץ הלכה ורפואה - פוריות הריון, לידה ואישות - תשובות ופסקים - יצא בשנת 2022, על ידי המכון, בכנס השנתי.
קובץ הלכה ורפואה - פוריות הריון לידה, אישות וטהרה - הלכה ורפואה - יצא בשנת 2025 (תשפ"ה) לקראת הכנס השנתי השישי.
בספר תשובות מרבנים שונים, בנושאים בהם עוסק המכון.
מכון גייטסטון הוא מכון מחקר וצוות חשיבה אמריקאי, שמרכזו בניו יורק.
החוקרים והכותבים בו נחשבים בדרך כלל לשמרנים או נאו-קונסרבטיבים ולעיתים קרובות נוקטים בעמדות פרו ישראליות מובהקות, אשר מתנגדיו מכנים אותן אנטי מוסלמיות.
נינה רוזנוולד , נדבנית יהודיה אמריקאית מיורשי ההון של רשת החנויות האמריקאית הענקית "סירס" ייסדה את המכון בעיר מגוריה ניו יורק ב-2008. תחילה הוא הוקם כשלוחה של מכון הדסון, תחת השם "מכון הדסון: ניו יורק", אך כעבור ארבע שנים קיבל עצמאות ועימה גם את שמו הנוכחי.
נכון ל-2019, נינה רוזנוואלד מייסדת המכון ממשיכה לכהן גם כנשיאתו.
יושב ראש המכון מ-2013 עד מינויו לתפקיד היועץ לביטחון לאומי בממשל דונלד טראמפ ב-2018, היה ג'ון בולטון ומאז מכהן בתפקיד אמיר טהירי .
החוקרים והכותבים נחשבים בדרך כלל לשמרנים או נאו-קונסרבטיבים בכל הקשור למדיניות החוץ האמריקאית.
פרסומי המכון מתמקדים בעיקר בנושאים הקשורים ב והעמדות המובעות בהם, הן בדרך כלל עמדות פרו ישראליות מובהקות, אשר מתנגדיו מכנים אותן אנטי מוסלמיות.
בין עמיתי המכון הבכירים: אלן דרשוביץ, ח'אלד אבו טועמה, לארס הדהגור, ריצ'רד קאמפ, דניס מק'יואן, ג'ייסון ריילי, תאופיק חמיד, אלכסנדר דל ואל , דאגלס מארי ואחרים.
בין הכותבים: ג'ון בולטון, אלן דרשוביץ, נתן שרנסקי, אליוט אברמס, דורי גולד, גרי קספרוב, ואצלב קלאוס, חרט וילדרס, בת יאור, דניס מק'יואן, פיאמה נירנשטיין, דניאל פייפס, מנפרד גרסטנפלד, בוראק בקדיל, נוני דרוויש, דייוויד פ.
במספר מקרים נטען שהמכון פרסם מאמרים כוזבים או לא-מדויקים.
לדוגמה, בזמן הבחירות הכלליות בגרמניה 2017 הוא פרסם מאמר בו נטען כי גרמניה מלאימה בתים פנויים כדי לספק פתרונות דיור למאות אלפי מהגרים מאפריקה, אסיה והמזרח התיכון.
מאמר נוסף כלל נתונים מוגזמים לכאורה על ממדי הפשיעה בקרב פליטים בגרמניה.
מכון החלל הלאומי הדני (DTU Space, רשמית: מכון החלל הלאומי, בדנית: Institut for Rumforskning Rumteknologi) הוא מכון החלל הלאומי של דנמרק וחלק מסקטור מחקרי המהווה מחלקה באוניברסיטה הטכנית של דנמרק והוא כפוף למשרד המדע וההשכלה הגבוהה.
מכוני מחקר סקטוריים של דנמרק, הם מכוני מחקר עצמאיים בבעלות המדינה תחת משרדי ממשלה דניים שונים, שתפקידם העיקרי הוא לעשות מחקר בתחומים שונים.
הארגון האירופי לחקר החלל בראשי תיבות: ESRO היה ארגון בינלאומי שנוסד בשנת 1964 על ידי עשר מדינות אירופיות מתוך כוונה להמשיך במחקר מדעי בחלל במשותף, שהפך לימים ליבה של סוכנות החלל האירופית .
דנמרק הייתה אחת המדינות המיסדות של סוכנות החלל האירופית בשנת 1977.
מכון החלל הלאומי הדני עבר במהלך השנים, מספר מיזוגים מהתעשייה, האקדמיה והממשלה עד שהתגבש לארגון בשמו הנוכחי.
המכון כולל כיום קבוצות מחקר שמקורן הן במרכז לחקר החלל הדני, מוסד הסקר הלאומי והקדסטר ומהאוניברסיטה הטכנית של דנמרק.
המיזוג היה תוצאה של החלטת ממשלה לארגן מחדש את מוסדות המחקר הדניים על ידי שילוב מעבדות עצמאיות במבנה אוניברסיטאי.
המיזוג היא תוצאה של החלטת הוועד הלאומי הכללי להפריד בין יחידות המחקר לסוכנויות הממשלתיות.
בשנת 1966 תחת המשרד הדני לחינוך ומחקר, ששינה שמו למשרד המדע וההשכלה הגבוהה.
תחומי המחקר העיקריים של המרכז לחקר החלל הדני היו אסטרופיזיקה ופיזיקה של מערכת השמש.
חלק ניכר מהמחקר במרכז התרכז בקרני רנטגן שהגיעו מגרמי שמיים.
ב־1 בינואר 2005, התמזגו המרכז לחקר החלל והחלק הגאודזי של הסוכנות הגאודזית של דנמרק והיוו את מרכז החלל הלאומי הדני.
בשנת 2007 התמזג עם האוניברסיטה הטכנית של דנמרק (DTU) ובשנת 2008 שינו את השם ל-DTU Space.
DTU Space הוא השם הקצר ל'מכון החלל הלאומי באוניברסיטה הטכנית של דנמרק' ובקיצור מכון החלל הלאומי הדני.
מכון החלל עובד עם נאס"א, יס"א וארגוני חלל בינלאומיים, אוניברסיטאות וחברות פרטיות ומשתתף במעל למאה משימות חלל בינלאומיות.
בכל שנה מפורסמים כ-160 – 190 מאמרים ופרסומים מדעיים.
משימת המכון ליצור ולהרחיב את הידע על כדור הארץ ופיזיקת החלל ולקשר טכנולוגיות החלל לטובת החברה.
המכון מאופיין ביחסי גומלין בין דיסציפלינות הנדסיות למדעי הטבע.
שילוב זה מאפשר למכון לספק פתרונות ייחודיים מקצה לקצה בתחומים שנבחרו, כלומר לפתח את המכשור הדרוש ולעבד את הנתונים שנאספו לתוצאות מדעיות.
המכון עובד עם מטרות רבות של מדעי החלל: כאשר החלל הוא נקודת המוצא.
המכון מבצע מחקר, מפתח טכנולוגיה, מייעץ לרשויות ומכשיר מדענים ומהנדסים (כ-300 סטודנטים רשומים).
המכון בוחן את מערכת השמש, את היקום, את השדה המגנטי של כדור הארץ ועוקב אחר האקלים והסביבה של כדור הארץ מהחלל.
המכון עושה שימוש בחלליות, מטוסים, לוויינים, כלי טיס בלתי מאויש ומערכות קרקעיות, ומפתח טכנולוגיות ומכשירים למטרה זו.
למכון החלל הלאומי הדני יש צוות של 169, הכולל חוקרים, מהנדסים וטכנאים.
המכון מנהל מחקר באסטרופיזיקה, בפיזיקת מערכת השמש, גאודזיה וטכנולוגית חלל.
כדי לנהל את המחקר, המרכז משתף פעולה עם מכון נילס בוהר לאסטרונומיה, גיאופיזיקה ופיזיקה, באוניברסיטת קופנהגן.
המכון יזם ומוביל כיום את Swarm, פרויקט לחקר תכונות השדה המגנטי של כדור הארץ.
מכון החלל הלאומי הדני כולל חמש חטיבות מחקר וחטיבה המספקת מחקר מבוססי חדשנות ושירותי ייעוץ.
בנוסף כולל צוות ניהול / מנהל ומזכירות תומכת.
מכון החלל מובל על ידי המנכ"ל - הפרופסור קריסטיאן פדרסן למדעי החלל - הנתמך על ידי הוועדה המייעצת וחברי הוועד המנהל.
צוות ההנהלה מופקד על ניהול יומי של המכון ומונה את המנהל והראש של כל חטיבה.
שת החטיבות משתפות פעולה למחקר ולהוראה בתחומי המומחיות השונים במרכז החלל - מדעי כדור הארץ, אקלים, חקר החלל, אסטרופיזיקה, מדעי חלל מבוססי טכנולוגיה וייעוץ.
במכון יש סדנאות מכניות ואלקטרוניות וכן פונקציות תמיכה כמתקני חדרים נקיים המשולבות בחטיבות.
חטיבות המחקר מנתחות נתונים מלוויני חלל ומכשירים מוטסים ומתכננים מכשירי מדידה כדי לאסוף ביתר יעילות מידע בכל תחומי המחקר לעיל.
משמעות הדבר היא בדרך כלל השתתפות בשיתופי פעולה בינלאומיים גדולים המאגדים מומחים בתחומים רבים להשגת יעדים מדעיים שאפתניים.
חקר חלל וטכנולוגיה הם תחום מחקר בינלאומי, ורוב פרויקטי החלל של המכון מבוצעים בשיתוף פעולה עם מוסדות מחקר מרחבי העולם וכן עם איס"א ונאס"א.
דוגמאות לפרויקטים אחרונים הכוללים טכנולוגיית חלל מהמכון הם משימת הגשושית ג'ונו של נאס"א לכוכב הלכת צדק והמשימה ASIM באיס"א, משנת 2018, שתפקידה לנטר אינטראקציות חשמל בחלל.
המתקן מותקן מחוץ למעבדת החלל האירופית קולומבוס, כדי לנטר אירועים חשמליים בגובה רב.
קולומבוס הוא השם למעבדה מדעית אשר מהווה חלק מתחנת החלל הבינלאומית.
החטיבה חוקרת תהליכים בכוכבים, בגלקסיות, בכוכבי הלכת, במערכת השמש וביקום בכללותו לפיתוח מיכשור להתבוננות בעצמים אלה.
היא חוקרת גם את האטמוספירה של כדור הארץ ואת האינטראקציה עם החלל.
תחומי המחקר הם: תשתית גאודטית, פיתוח טכניקות למדידה ומיפוי, עידון טכניקות חישה מרחוק, מיפוי הקריוספירה והדמיית שדה הכבידה של כדור הארץ.
החטיבה עושה שימוש במדידות שדה מגנטי מלוויינים ותחנות קרקע כדי לחקור את השדה המגנטי של כדור הארץ, חקירת תהליכי ייצור השדה וכיול המכשירים למדידת השדה המגנטי מכדור הארץ.
תחומי המחקר הם: פיתוח עקרונות, עיצובים, יישום ואימות של מכשירי המדידה המתקדמים ובעלי הביצועים הגבוהים לשימוש בחללית.
תחומי המחקר הם: חיישני מיקרוגל; פסיביים (רדיומטרי מיקרוגל) וגם פעילים (מכ"מים).
פיתוח שיטות מתקדמות וטכניקות חדשות לעיבוד נתונים מחיישנים מוטסים ולווייניים.
החטיבה עוסקת הן במחקר בסיסי והן בפיתוח טכנולוגיות פעילות, והמכון מאופיין באינטראקציה חזקה בין טכנולוגיה למדע.
אובייקטים קומפקטיים - מכון החלל הלאומי הדני בונה ומפעיל טלסקופים קרני רנטגן וגמא מבוססי חלל עבור לוויינים אסטרונומיים החוקרים חורים שחורים וכוכבים נייטרונים, מה שנקרא 'אובייקטים קומפקטיים'.
השדה המגנטי של מאדים - מכון החלל עורך מחקר בשדה המגנטי של מאדים ופיתח מגנטומטר שיעלה על המשימה האירופית אקסו מארס.
מחקרים בשדה המגנטי מביאים לידע חדש אודות האטמוספירה וליבת כוכב הלכת.
מזג אוויר בחלל - מכון החלל מוביל פרויקט אירופאי משותף המיועד למפות את השפעתם של מה שמכונה CMEs - פליטות עטרה גדולות מהשמש על מערכות חשמל בכדור הארץ ועל סיפוני לוויינים, וקביעה האם תופעה זו מהווה סכנה בריאותית לאסטרונאוטים.
התפתחות ומבנה רחב היקף של היקום - מכון החלל משתתף במספר פרויקטים בינלאומיים שמטרתם הבנת מבנה היקום בקנה המידה הגדול ביותר.
זה הכרחי כדי להבין את התפתחות היקום המוקדם וכיצד הוא יתפתח בעתיד.
כדור הארץ - פיזיקה וגאודזיה
מכון החלל הלאומי הדני משתמש בלוויינים כדי לחקור ולמדוד את השדות המגנטיים וכוח הכבידה של כדור הארץ, והמכון עובד על שיפור הדיוק של מערכות ניווט לווייני כמו מערכת האיכּוּן העולמית (GPS) האמריקני ומערכת הגלילאו האירופית.
תשתית גאוגרפית - המכון תורם לפיתוח טכנולוגיות מדידה וניווט חדשות שניתן להשתמש בהן בשילוב שיטות מסורתיות.
כאן, מערכת ההתייחסות הגיאודטית היא תקן חשוב.
השדה המגנטי של כדור הארץ - מדענים במרכז עוסקים במדידה, מדמים ומנתחים מידע של השדה המגנטי של כדור הארץ.
ניווט לווייני - המכון עורך מחקר על השימוש ב-GPS ומערכות לוויין גלובליות דומות לצורך מיקום וניווט.
שדה הכבידה של כדור הארץ - מכון החלל מודד ומציע מודלים של שדה הכבידה של כדור הארץ.
דבר זה יכול לעזור בזיהוי מופעים נסתרים של נפט, מים או מינרלים במצע האדמה ולשפר את הדיוק של הניווט.
מטרת מחקר האקלים והסביבה של מכון החלל הלאומי הדני היא לתאר כוחות טבעיים ואנושיים המשפיעים על אקלים כדור הארץ ובכך על תנאי החיים של האנושות.
סופות חשמל - קבוצת חוקרים במכון החלל, מפתחת מצפה כוכבים שיעלה על תחנת החלל הבינלאומית.
המצפה המכונה ASIM, יצלם בין היתר פריקת ברקים ענקיים מעל העננים.
המטרה היא לקבוע אם פריקות ברקים ענקיות משפיעות על אקלים כדור הארץ.
מליחות אוקיינוס - מדידת מליחות האוקיינוסים בקנה מידה גדול זה משהו שאוקיינוגרפים ביקשו לעשות במשך עשרות שנים.
הסיבה לכך היא שהמליחות - ושונות במליחות - היא אינדיקטור טוב לתנאים בזרמי האוקיינוס הבין יבשתיים, שבין היתר שולטים על האקלים בכדור הארץ.
קרח ים - מכון חלל הדני עוקב אחר היקף קרח הים באזורי הקוטב.
זה מועיל הן לחקר האקלים והן לתובלה.
גובה פני הים - מכון החלל מנתח נתונים בגובה פני הים מלוויינים בחלל ותחנות מדידה ביבשה.
זה מספק מידע על שינויים קודמים ברמת הים ותובנה לגבי העלייה עצמה.
זרמי אוקיינוס - מכון החלל משתמש במדידות מפלס הים כדי לתכנן מודלים דגמים עבור שונות בגובה פני הים.
וריאציות אלה נובעות מהגאות והשינוי במיקום זרמי האוקיינוס.
אפשר גם לזהות זרמי אוקיינוס באוקיינוס השקט הנגרמים על ידי אל ניניו.
כיפות קרח - מכון החלל משתמש בלוויינים ובמטוסים כדי לפקח על כיפת הקרח המומסת של גרינלנד.
קיימת הסכמה רחבה שהקרח נמס בגלל ההתחממות הגלובלית, אך המהירות שבה הוא נמס נותרה נושא לדיון.
מחקרים במרכז מספקים תשובות מדויקות יותר לשאלה זו, ובכך מאפשרים לחברה להתכונן טוב יותר לתוצאות של שינויי אקלים.
לחות הקרקע - תצפיות ומדידות של לחות בקרקע מעניינות מאוד מכיוון שהן מאפשרות לתכנן מודלים של תנאים הידרולוגיים בכדור הארץ, כלומר הדרך בה מים נעים ומופצים סביב כדור הארץ.
בפשטות, זה מספק לנו תובנה רבה יותר לגבי תנאי האקלים העולמיים.
צמחייה - מידע על פרמטרים צמחיים שונים כמו סוג, ביומסה, תכולת מים ושלבי התפתחות הם חשובים בהקשרים רבים.
יחד עם פרמטרים של כדור הארץ כמו לחות הקרקע והרכבם, פרמטרי צמחייה משמשים כקלט למודלים של זרימה גלובלית בקשר למחקרי שינויי אקלים, למשל.
פרמטרים אלה משמשים בקנה מידה עולמי לצורך דימות וזיהוי אידוי, מדבור, כריתת יערות ומחזור הפחמן.
מכון החלל מפתח ומייצר מכשירים עבור לוויינים בינלאומיים ובדיקות חלל, ומבטיח אימות וכיול של מכשירים באמצעות קמפיינים הנישאים באוויר בגרינלנד ובשאר אירופה.
דגם FGE עם 3 צירים - Variometer יציב ברמה גבוהה עבור מצפים גיאומגנטיים ותחנות Variometer.
סיבי פחמן - מבני לוויין מכניים מתקדמים - הסטנדרטים הטכניים של מבנים מכניים לשימוש בלוויינים ובבדיקות חלל הם גבוהים ביותר.
DTU Space מפתחת מבנים חדשים של סיבי פחמן העומדים בתקנים גבוהים אלה וההרכז אחראי למסירת מבנים בחומרים חדשים אלה למספר משימות עתידיות.
D & I מגנטומטר דגם G - מגנטומטר ציר יחיד פלוקסגייט להרכבה על תיאודוליט למדידת הטיה ונטיית השדה הגאומגנטי.
שיטות חישה מרחוק לארץ - למכון יש יכולות במערכות, בשיטות ויישומם בקשר לתצפית על כדור הארץ.
משמעות הדבר היא ששיטות וטכניקות מפותחות תוך שימוש בידע מעמיק של המערכת ודרישותיה.
לעבודה זו חשיבות רבה ליוזמת ה-GMES של האיחוד האירופי (ניטור גלובלי של הסביבה והביטחון), למשל, שמטרתה לבצע ניטור מבוסס לוויין אחר מספר גורמים הנוגעים לאקלים, לסביבה וביטחון.
מגנטומטריה - מדענים במכון פיתחו מגנטומטר שיכול למדוד את הגודל והכיוון של השדה המגנטי של כוכב הלכת.
המגנטומטר כבר שימש על סיפון כמה משימות למדידת השדה המגנטי של כדור הארץ.
מערכות מכ"ם - המכון עורך מחקר על מערכות רדאר, עקרונות ושיטות, ופיתח וגם הטיס כמה מערכות רדאר מוטסות שונות.
העבודה מתבצעת לעיתים קרובות במסגרת חוזים של איס"א, שם המטרה הייתה להפגין מושג ספציפי ולאסוף נתונים מדעיים לשימוש בפיתוח יישומים ושיטות למערכות מבוססות חלל.
גלאי רנטגן - המכון פיתח מערכות רדיומטר במשך שנים רבות, בפרט מערכות מוטסות להפגנת שיטות ולקמפיינים מדעיים.
רנטגן אופטי - המכון מפתח גלאים מתקדמים לקרינת רנטגן וקרינת גמא.
גלאים אלה משמשים לחקר מקורות אסטרופיזיים וגם אטמוספירת כדור הארץ מפלטפורמות מבוססות בחלל.
קרני x אופטיים - מכון החלל פיתח ציפוי ייחודי למערכות אופטיות רנטגן וקרני גאמא, שיאפשרו לעצב טלסקופים ממוקדים אפילו עבור קרני הרנטגן וקרני הגמא האנרגטיות הגבוהות ביותר.
באמצעות טכנולוגיה חדשה זו ניתן יהיה לבצע תצפיות מפורטות על עצמים ביקום הפולטים צורות אנרגטיות מאוד כמו קרינה אלקטרו-מגנטית.
נכון לעכשיו, כל משימות הלוויין העתידיות עם אופטיקה הממוקדת לטווח אורכי הגל הזה ישתמשו בדיוק בטכנולוגיה זו למראות שלהם.
ניווט לוויני - מדענים במכון פיתחו סדרה של עוקבי כוכבים, שהם כיום מכשירים הכרחיים על גבי מספר חלליות ומכשירים אירופיים, אמריקאים ואסייתים.
למכון החלל הלאומי הדני, פעילויות חינוכיות משמעותיות במדעי החלל, מכשור חלל, גאופיזיקה, גאואינפורמטיקה, חישה מרחוק וטכנולוגיית מכ"ם.
המכון, ממלא תפקיד מוביל בתוכנית לתואר ראשון ותואר שני בפיזיקה והנדסה של כדור הארץ והחלל ויש כ - 300 סטודנטים רשומים.
המכון מכשיר לתואר ראשון, שני ודוקטורט בתחומי הנדסה ומדעי הטבע ומשמש כמקום מחקר לדוקטורנטים ולפוסטדוקטורנטים.
המכון מארח מרכזים העובדים עם מערכות וטכנולוגיות הקשורות לחלל.
המכון משתף פעולה גם עם רשויות ציבוריות וחברות פרטיות המציעות ייעוץ ופיתוח טכנולוגי.
מרכז מזל"ט חלל - מתאם ומאפשר מחקר ופיתוח כלי טיס בלתי מאוישים.
המרכז לביטחון מרכז החלל הלאומי הדני - המרכז משתף פעולה עם רשויות במגזר הציבורי וחברות פרטיות בהן המרכז מציע ייעוץ ושיתופי פעולה בנושא פיתוח טכנולוגי.
נמרכז מסייע לרשויות דניות במאמציהם לייעל את השימוש במערכות מבוססות לוויינים.
המרכז עובד עם מספר חברות בתחום החלל.
ביניהן חברות דניות כמו טרמה, GomSpace ו- SkyWatch.
שיתוף פעולה עם רשויות וחברות פרטיות
שיתוף פעולה תעשייתי במגזר הפרטי.
אובייקט קומפקטי - מתייחס לגופים על-מסיבים, גופים בעלי מסה דחוסה מאוד יחסית לקוטר קטן כדוגמת; ננס לבן, חור שחור, כוכב נייטרונים.
סוג האובייקט הקומפקטי נקבע אך ורק על ידי המסה המקורית של הכוכב.
מד מהירות אנכית - נקרא גם מד שיעור נסיקה והנמכה, הוא אחד ממחווני הטיסה בכלי טיס (מטוס או דאון) המשמש ליידע את הטיס על קצב הירידה או העלייה ברגל לדקה או במטר לשנייה או בקשר (1 מיל ימי לשעה).
מכון גֶרטנֶר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בע"מ הוא חברה לתועלת הציבור לחקר האפידמיולוגיה ומדיניות בריאות בישראל.
ייעודו המרכזי של המכון הוא לסייע למערכת הבריאות בישראל ולמשרד הבריאות בתכנון ופיתוח מדיניות בריאות.
מכון גרטנר הוקם בשנת 1991 על ידי פרופ' מרדכי שני, במטרה לקדם מחקר אפידמיולוגי נרחב בתחום המחלות הכרוניות המרכזיות ולסייע בגיבוש מדיניות לאומית לשרותי הבריאות בישראל.
זהו גוף עצמאי, הפועל כחברה לתועלת הציבור ומנוהל באמצעות ועד המנהל שמורכב מארבעה נציגי משרד הבריאות, שני נציגי אקדמיה ושני נציגי ציבור.
בראש הוועד המנהל של מכון גרטנר עומד החל משנת 2010 פרופ' בולסלב גולדמן, ומנהל המכון החל משנת 2020 הוא פרופ' אלדד קטורזה.
תקציבו ממומן על ידי משרד הבריאות, מענקי מחקר ומקורות מימון אחרים.
המכון שוכן בבניין משלו שנמצא בבית החולים שיבא בתל השומר.
בבניין שוכנים גם המרכז הישראלי לבקרת מחלות (מלב"מ), המכון הלאומי לחקר שירותי בריאות (מלמ"ב), וכן מרכז ידע תנודע.
המכון מסונף לבית הספר לבריאות הציבור שבפקולטה למדעי הרפואה והבריאות באוניברסיטת תל אביב ומשמש זרועו המחקרית של בית הספר וחלק מחוקריו הבכירים משלבים הוראה בתחום התמחותם, במסגרת בית הספר לבריאות הציבור.
גישתו של המכון היא רב-תחומית ובין צוות חוקרי המכון ועובדיו עובדים רופאים ואחיות, פסיכולוגים וסוציולוגים, אפידמיולוגים, ביוסטטיסטיקאים, כלכלנים, משפטנים, מידענים ואנשי מחשוב.
מחקרי המכון כרוכים בשיתוף פעולה בין-תחומי.
במסגרת משבר מגפת הקורונה העולמית בשנת 2020, הוקם על ידי צה"ל, בשותפות עם מכון גרטנר, מרכז המידע והידע הלאומי למערכה בקורונה.
בינואר 2021 הצטרף המכון לקרן המחקרים של המרכז הרפואי שיבא.
להוות מכון מחקר מוביל בתחומו, להשפיע ולעצב מדיניות בריאות.
העמקת שיתוף הפעולה עם מכוני מחקר ואוניברסיטאות.
להוות גוף מוביל בתחום מדיניות בריאות, האפידמיולוגיה ובריאות הציבור.
החטיבה מספקת למערכת הבריאות מענה מחקרי-יישומי בסוגיות הקשורות בקביעת מדיניות בריאות ובקביעת קדימויות ודרכי פעולה במערכת הבריאות בטווח הקצר.
החטיבה מרכזת את מחקרה בעיקר בתחומים הבאים: מדיניות גנטית וביואתיקה; טראומה ורפואה דחופה; כלכלת בריאות; הערכת טכנולוגיות בשירותי הבריאות; הערכות סיכונים.
החטיבה מספקת למערכת הבריאות מענה מחקרי בסוגיות העומדות על סדר יומה בטווח הארוך ובטווח הבינוני.
החטיבה מרכזת את מחקרה בעיקר בתחומים הבאים: אפידמיולוגיה של סרטן; אפידמיולוגיה של מחלות לב וכלי-דם; בריאות האישה והילד; אפידמיולוגיה של בריאות הנפש והיבטים פסיכו-סוציאליים של מחלות.
בחטיבה זו מתבצע גם מחקר בין-תחומי; כן משולבים בה מחקרים בתחומי האפידמיולוגיה של הגנטיקה והאפידמיולוגיה של התזונה.
החטיבה מובילה מיזמים חדשניים הקשורים לשילוב שבין בריאות וחברה.
החוקרים בחטיבה יוזמים ללא הרף פעילויות ייחודיות ופרויקטים מובילים לקראת רווחה בתחום הבריאות בקהילה.
ביחידות המטה של המכון, ובהן יחידת המחשוב והיחידה לביוסטטיסטיקה, מספקות שירות מקצועי בתחום התמחותן לכלל היחידות במכון, לפי צורכיהן.
מכון הטריק-מרטין הוא ארגון ללא כוונת רווח המבוסס בניו יורק, אשר מוקדש לשרת את צורכיהם של הומואים, לסביות, טרנסג'נדרים, ביסקסואלים ואלו אשר אינם בטוחים בנטייתם המינית בגילאי 13–24, ובני משפחותיהם.
הארגון הוקם בשנת 1979 על ידי ד"ר אמרי הטריק וד"ר דמיאן מרטין כמכון להגנה על בני נוער הומואים ולסביות, בשל היותר חלקם בסיכון בעיר ניו יורק.
בעקבות תרומה פרטית בשנת 1983, בשילוב עם מענק מטעם חטיבת הנוער של מדינת ניו יורק, הם הצליחו לפתוח משרד ברחוב 23, להקים בית מחסה ולהרחיב משמעותית שירותי מתן ייעוץ ותמיכה לנוער להט"בי.
בשנת 1985, במימון של המחלקה לחינוך בעיר ניו יורק, הקימה HMI את בית הספר התיכון הארווי מילק, בית הספר העל-יסודי הראשון בארצות הברית, שיועד עבור תלמידים להט"ביים.
HMI ניהלה את בית הספר באופן ישיר עד לשנת הלימודים 2002/2003, כאשר לאחר מכן הפך המקום לבית ספר ציבורי מוסמך שמנוהל על ידי משרד החינוך בניו יורק.
הן המכון והן בית הספר עדיין פועלים מאותם משרדים משותפים במנהטן.
בדצמבר 1988, לאחר מותו של הטריק בשנת 1987 מסיבוכים הקשורים לאיידס, התראיין מרטין על ידי אריק מרקוס, כחלק ממה שלימים יהפוך לספרו ובהמשך לפודקאסט "Making Gay History", וסיפר על מערכת היחסים שלו, הן המקצועית והן האישית, עם הטריק.
מרטין עצמו נפטר בשנת 1991, גם כן מסיבוכים הקשורים באיידס.
בשנת 2011 הרחיב HMI את שירותיו אל מחוץ למנהטן, על ידי השקת "HMI: Newark", תוכנית פיילוט שנועדה לשרת בני נוער להט"בים בניוארק, ניו ג'רזי.
בעקבות הצלחת תוכנית הפיילוט, ביולי 2014 מונתה ד"ר אשונדה פלמינג להיות מנכ"ל התוכנית.
בהמשך, התוכנית הורחבה לכלול ארבעה מחוזות בניו ג'רזי ושמה שונה ל-"HMI: New Jersey".
מכון ברנקו וייס הוא ארגון חינוכי שהוקם בשנת 1990, על ידי ד"ר דן שרון וד"ר ברנקו וייס, לפיתוח, הפעלה והפצה של מודלים חינוכיים-פדגוגיים לחשיבה, להעצמה, לצמיחה ולמיצוי היכולות של תלמידים במסגרות החינוכיות הציבוריות.
במהלך השנים, המכון פועל בדגש על חינוך כאמצעי לשינוי חברתי.
המכון פועל במגוון ערוצי פעולה חינוכיים:
ניהול רשת של בתי ספר שש שנתיים, בתי ספר ציבוריים, הפועלים בשותפות חינוכית וארגונית עם הרשות המקומית ותחת פיקוח של משרד החינוך.נכון לתחילת 2023 המכון פועל בכ-33 בתי ספר עם כ-12,000 תלמידים וכ-1,500 מורים.
הפעלת תוכניות חינוכיות לכ-10,000 תלמידים ב-55 יישובים וערים, תוכניות פיתוח מקצועי למאות מנחים פדגוגיים וצוותי חינוך בכ-300 בתי ספר ברחבי ישראל.
ליווי עשרות אגפי חינוך ברשויות מקומיות בארץ.
ד"ר ברנקו וייס, פילנתרופ יהודי משווייץ (1929–2010), הקים יחד עם ד"ר דן שרון את מכון ברנקו וייס לטיפוח החשיבה בשנת 1990, בשיתוף עם משרד החינוך.
ד"ר דן שרון, מנכ"ל משרד החינוך והתרבות לשעבר, עמד בראש המכון עד שנת 2003.
ד"ר ברנקו וייס הקים את המכון ותמך בו לאורך שנים מתוך תפיסה חברתית מעצימה, הרואה את תפקידו כתורם במתן כלים לצעירים לעשייה ולהתפתחות עצמית.
בזכות חזונו של ד"ר ברנקו וייס זכו עשרות אלפי ילדים ובני נוער ואלפי אנשי חינוך בישראל ללמוד, לחשוב - וללמוד לחשוב.
מנכ"ל המכון הוא אביב קינן.
מנכ"לי המכון בעבר היו ניבה חסון וסיגל מורן.,
ב- 11 במרץ 2024 הודיע מכון ברנקו וייס על מינויו של הרמטכ"ל לשעבר, רא"ל (מיל') אביב כוכבי, ליושב ראש הוועד המנהל של המכון.
עיקר העשייה של הארגון מתמקדת בצמיחה אישית וחברתית של תלמידים ומורים בדגש על צמצום הקשר הישיר בין נסיבות חיים המקשות על צעירים בפריפריה הגאוגרפית והפריפריה החברתית בישראל לבין יכולתם לממש את עצמם.
מטרותיו של הארגון הן הגדלת היכולת של נוער מודר להתקדם במדדים של מוביליות חברתית, יצירת סביבה חינוכית המאפשרת לתלמידים ולצוות החינוך הזדמנות להיות שחקנים בקהילות של משמעות, ופיתוח והעצמה של אנשי חינוך כמניעי שינוי חברתי לקידום צדק חינוכי בחברה הישראלית.
דרכי הפעולה של ברנקו וייס
בתי הספר האתגריים לנוער בסיכון
בתי הספר האתגריים הם בתי ספר תיכוניים ציבוריים (ט'-י"ב), קטנים (90–150 תלמידים), שנועדו לתלמידים שלא מצאו את מקומם במוסדות חינוך אחרים.
בתי ספר אלה פועלים על פי מודל פדגוגי שפותח בברנקו וייס, המושתת על עקרונות של תפיסה הוליסטית של צורכי התלמיד, מסגרות עבודה קטנות ופרטניות, הצבת ציפיות לימודיות והתנהגותיות גבוהות, ובמקביל - פיתוח ולמידה מתמדת של הצוות החינוכי.
כ-1,900 תלמידים לומדים בשנת תשפ"ג בבתי הספר האתגריים.
כ-9,000 תלמידים לומדים בבתי ספר אלה.
תפיסת בתי הספר השש שנתיים של ברנקו וייס נשענת על עיקרון הפרסונליזציה בחינוך ועל חינוך מבוסס למידה.
בראייה הזו נבנית ומותאמת תוכנית למידה אישית לכל נערה ונער על פי צורכיהם בקצב הלמידה, ברמת הלמידה, בעניין, באופן הלמידה ובפיתוח כישורים אישיים.
ליווי רשויות מקומיות בתחומי החינוך
ברנקו וייס מלווה כ-30 רשויות מקומיות, לקידום החינוך בתחומן.
זאת מתוך הנחה כי פיתוח רשת מנהיגות חינוכית מקומית, אשר יודעת למפות וליישם את המרכיבים החשובים לקידום מוביליות חברתית, וגם מפתחת מומחיות ואחריות על תכלול מהלכים אלו, יכולה להביא שינוי משמעותי ביישוב, ולהוות מודל ליישובים נוספים באזור, בהובלת תהליכים למוביליות ולצמצום פערים - הן מבחינת הילד והן ברמה המערכתית.
תוכניות לליווי והעצמה של צוותי חינוך
ברנקו וייס מפעיל תוכניות ליווי לצוותי בתי ספר, בדגש על בתי ספר בפריפריה החברתית והגאוגרפית.
תוכניות אלה מלוות את הצוותים החינוכיים בפיתוח מודלים למינוף יכולות בית-ספריות ולהקניית כלים להובלת תהליכי למידה לתלמיד.
בין התוכניות לצוותי חינוך שברנקו וייס מוביל: תוכנית כתיבה לשם הבנה בבתי ספר יסודיים, תוכנית מישרים לקידום בתי ספר תת-משיגים ותוכנית מחוזית למורי מתמטיקה.
תוכניות להעצמת תלמידים בפריפריה החברתית והגאוגרפית
ברנקו וייס מפעיל תוכניות חינוכיות עבור משרד החינוך – תוכנית קדם עתידים לקידום תלמידים מצטיינים בפריפריה ועבור משרד המדע והחדשנות – תוכנית מדעניות העתיד לעידוד תלמידות מצטיינות בפריפריה למסלולי לימודים מדעיים אקדמיים; וכן את תוכנית ספייס להעצמה ולקידום הישגים של תלמידים יוצאי אתיופיה ואחרים עבור הפרויקט הלאומי של עולי אתיופיה.
מכון הזיכרון הלאומי (בסלובקית: Ústav pamäti národa) הוא מוסד ציבורי סלובקי, המחזיק ברישומי המשטרה של משטרי מדינת סלובקיה הפשיסטית ומשטר הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית ששלטו בסלובקיה במאה ה-20. המכון מקדם מחקר על תקופות אלה בהיסטוריה של סלובקיה ומחנך את הציבור הרחב לגבי היסטוריה זו.
הוא מפרסם כתב עת בשם "Pamäť národa: (הזיכרון הלאומי), שעורכו הוא רוברט לץ.
מייסד המכון היה יאן לנגוש , ששימש מנהל עד מותו בתאונת דרכים בשנת 2006.
אשת מדע המדינה ילנה סובוטיץ' טענה כי לאחר מותו של לנגוש, "המטרה העיקרית של המכון הפכה לדה-לגיטימציה של המשטר הקומוניסטי של סלובקיה, שהושגה בכך שהמכון הזכיר משטר זה בכפיפה אחת עם הפשיזם, תוך שהוא טוען כי הדיקטטורה הקומוניסטית הייתה, למעשה, גרועה יותר."
מכון האסטרופיזיקה של האיים הקנרים (בספרדית: Instituto de Astrofísica de Canarias) הוא מכון מחקר אסטרופיזיקלי הממוקם באיים הקנריים.
הוא נוסד בשנת 1975 באוניברסיטת לה לגונה.
המכון מפעיל שני מצפי כוכבים אסטרונומיים באיים הקנריים: מצפה הכוכבים Roque de los Muchachos בלה פלמה ומצפה הכוכבים טיידה בטנריפה.
המנהל הנוכחי של המכון הוא רפאל רבולו לופז.
בשנת 2016 מונה האסטרופיזיקאי האנגלי סטיבן הוקינג לפרופסור כבוד במכון, המינוי הראשון שנקבע על ידי המכון.
מכון דנה-פרבר לסרטן הוא מוסד מקיף לטיפול ומחקר בסרטן הממוקם בבוסטון שבמסצ'וסטס.
מכון דנה-פרבר חבר במרכז הסרטן המקיף של הרווארד על ידי המכון הלאומי לסרטן, ואחד מ-15 שותפים ומכוני מחקר קליניים של בית הספר לרפואה של הרווארד.
דנה-פרבר מדורג כבית החולים לסרטן מספר 3 בעולם.
שני חתני פרס נובל בפיזיולוגיה ורפואה נמנים עם הסגל של בית החולים.
תגליות המחקר של דנה-פרבר כוללות את הפיתוח של Gleevec , התרופה המוצלחת ביותר לטיפול בלוקמיה מיאלואידית כרונית.
המכון קרוי על שמו של חוקר הסרטן סידני פארבר וקרן דנה, שנוסדה על ידי התעשיין והפילנתרופ צ'ארלס דנה.
מכון דנה-פרבר מעסיק יותר מ-4,855 עובדים במשרה מלאה ומשרה חלקית, 529 סגל, והכנסותיו ב-2019 הסתכמו בברוטו של כ-1,733,386,000 דולר.
כל עמיתי המחקר והפוסט-דוקטורט בדנה-פרבר מחזיקים בתפקידים האקדמיים השווים לאוניברסיטת הרווארד.
במכון מבקרים יותר מ-523,425 מטופלים בשנה, והוא מעורב ביותר מ-1,000 ניסויים קליניים.
הוא ידוע בינלאומית בזכות המחקר והמצוינות הקלינית שלו.
Expertscape מדרג את תוכניותיו באנמיה אפלסטית ובמיאלומה נפוצה כטובות בעולם.
הוא דורג גם כבית החולים החמישי הטוב בסרטן בארצות הברית לפי US News & World Report.
דנה-פרבר חברה בקונסורציום המחקר של מיאלומה נפוצה .
בנוסף להיותו שותף מרכזי בהוראה של בית הספר לרפואה של הרווארד, מכון דנה-פרבר משמש גם מרכז המיועד לחקר איידס, וחבר מייסד במרכז לדנה-פרבר/הרווארד לסרטן (DF/HCC).
דנה-פרבר, המספקת הכשרה מתקדמת בטיפול ובמחקר סרטן לפקולטה בינלאומית, מקיימת תוכניות קהילתיות במניעת, גילוי ושליטה בסרטן בניו אינגלנד, ומקיימת תוכניות משותפות עם מוסדות אחרים בבוסטון, כולל המרכז הרפואי סנט אליזבת, בריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל, בית החולים לילדים של בוסטון ובית החולים הכללי מסצ'וסטס.
דנה-פרבר נתמכת על ידי המכון הלאומי לסרטן, המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות (ארצות הברית), קרנות פרטיות ותרומות.
קרן ג'ימי היא עמותת הצדקה העיקרית של המכון על שם ילד שטופל בו.
הבוסטון רד סוקס אימצה את קרן ג'ימי כעמותה הרשמית שלה בשנת 1953 וממשיכה לתת חסות בולטת לעמותה.
לורי גלימשר היא נשיאה ומנכ"לית של המכון.
מכון החוק האירופאי הוא ארגון עצמאי ללא כוונת רווח שהוקם בשנת 2011 על מנת ליזום, לערוך ולתמוך במחקר, לגבש המלצות, ולספק הנחיות בתחום של פיתוח משפט אירופי מתוך שאיפה לקדם אינטגרציה משפטית באירופה.
מקור ההשראה להקמת הארגון היה הארגון המקביל בארצות הברית, American Law Institute, שהוקם בשנת 1923 ונועד לקדם יעדים דומים בתוך ארצות הברית (בה פועלות במקביל חמישים שיטות משפט).
מטה הארגון נמצא בווינה והוא מאוגד כארגון בינלאומי ללא מטרת רווח על פי הדין הבלגי.
נשיאו הראשון היה סר פרנסיס ג'ייקובס, פרקליט ראשי בבית הדין לצדק של האיחוד האירופי.
אחריו כיהנה בתפקיד פרופ' Christiane Wendehorst, מומחית למשפט פרטי באוניברסיטת וינה.
מאז פברואר 2021 מכהן בתפקיד פרופ' Pascal Pichonnaz, מומחה לדיני חוזים שווייצריים ודיני צרכנות אירופיים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת פריבורג.
ל-ELI יש שני סוגי חברים: אינדיבידואלים ומוסדיים, שלחלקם יש זכות הצבעה.
לארגון כ-1600 חברים אינדיבידואלים מעשרות מדינות ובהם פרופסורים למשפטים, עורכי דין, שופטים ובעלי מקצוע אחרים בעולם המשפט, כולם מובילים בתחומיהם בזירה הבינלאומית ותורמים בעבודתם לקידום מטרות הארגון.
עם החברים המוסדיים נמנים ערכאות שיפוטיות גבוהות, בתי מחוקקים, לשכות עורכי דין, מוסדות אקדמיים וארגונים בינלאומיים.
חברים ישראלים בארגון: פרופסור שמעון שטרית ופרופסור רונן פרי.
מכון גזית הוא מכון מחקר לביצוע מחקרים מודיעיניים מתקדמים, יישומיים ועתירי דאטה.
המכון הוא זרוע של חטיבת המחקר באמ"ן, והוא קרוי על שם האלוף במיל' שלמה גזית, ששירת כראש אמ"ן לאחר מלחמת יום הכיפורים, והוביל את תהליכי הבנייה מחדש אחרי המלחמה.
המכון משלב ידע ורעיונות מהעולם האזרחי עם צרכים ומידע מודיעיני מהעולמות הביטחוניים, ועוסק בפתרון סוגיות מודיעיניות מורכבות בעזרת שילוב של חוקרים מתחומים שונים ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות בתחומי המידע.
המכון עובד בצוותים הטרוגניים על ידי חיבור חוקרים בכירים ממגוון תחומים: מדעי החברה, מדעי הרוח ומדעים מדויקים, תוך עיסוק בסוגיות של מודיעין אסטרטגי כגון יחסי חוץ, בניין הכוח, יציבות משטרים, דמוגרפיה, חברה, כלכלה ופסיכולוגיה.
המכון חותר לחזק את ההסתכלות הרב-זירתית ואת המודיעין ארוך-הטווח, אך גם עוסק בסוגיות של מדיניות ומבצעים.
בדיון שהתקיים בנובמבר 2021 בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת ציין מנכ"ל המכון, אל"ם (מיל') דוד שטרנברג, כי אמ"ן באמצעות המכון יעסוק גם בהשפעות שינוי האקלים על המרחב ועל סוגיות כגון יציבות מדינות, מתח מעצמתי, זירת הלחימה ובניין הכוח המודיעיני, ויעשה תוך כדי זאת שימוש גם ביכולות מתקדמות כמו ביצוע סימולציות.
במהלך מלחמת "חרבות ברזל" המכון פרסם דו"ח מקיף ומסווג, שניתח את שורשי האכזריות המיוחדת אותה הפגין חמאס במתקפת 7 באוקטובר.
לפי דו"ח זה, הברוטאליות בה נהגו מחבלי הארגון לא הייתה תוצאה של זעם ספונטני, אלא מתוכננת, מכוונת ושיטתית.
ביולי 2022 ערך המכון כנס ראשון, שעסק בתפקיד המודיעין בחשיבה לטווח הארוך (עשור ויותר).
בכנס השתתפו שורת בכירים במערכת הביטחון ובהם סגן הרמטכ"ל, ראש מפא"ת ובכירים במגזר הפרטי והציבורי.
בדצמבר 2022, נערך "כנס גזית השנתי" הראשון, שכותרתו הייתה "מודיעין, אסטרטגיה וטכנולוגיה ומה שביניהם".
במסגרת הכנס הופיעו, בין היתר, הרמטכ"ל, ראש המל"ל, מפקדי יחידות 8200 ו-9900 וראש ממשלת ישראל לשעבר, אהוד ברק, וד"ר מיכה גודמן.
בכנס הוצגה בפעם הראשונה הערכת המודיעין של אמ"ן לציבור הרחב על ידי ראש חטיבת המחקר, תא"ל עמית סער.
מכון הלכה חב"ד הוא מכון הלכתי המרכז רבני קהילות חב"ד בישראל, המזוהה עם הזרם המשיחיסטי בחב"ד.
המכון הוקם בשנת ה'תשע"ו על ידי מספר רבני קהילות במטרה לתת מענה לחסידי חב"ד בתחום התורני-הלכתי ולהוות מרכז לרבני קהילות חב"ד ברחבי הארץ.
המכון מפעיל מוקד הנותן מענה לשאלות הלכתיות בטלפון, בהודעות SMS, בוואטסאפ ובטלגרם.
התשובות רוכזו והתפרסמו במרוכז באתר האינטרנט ובאפליקציה "סמס לרב".
בחודש מנחם אב ה'תשע"ו השיק המכון מסלול לימודים לקבלת סמיכה לרבנות תחת השם "למען ילמדו", בחודש אלול ה'תשע"ו נחנך המרכז הלימודי של "למען ילמדו" ברמת אביב ובירושלים.
בהמשך מכון למען ילמדו נפרד ממכון הלכה והחל לפעול כארגון עצמאי בראשות הרב ישראל מעל, כאשר רבני המכון ממשיכים ללוות את הארגון ולהתוות את דרכו.
בחודש כסלו ה'תשע"ז הקימו את "סמיכה נט" תוכנית מקוונת לימודי הסמכה לרבנות גם מכון זה נפרד בהמשך דרכו ממכון הלכה והמשיך בפעילות עצמאית, כאשר רבני המכון מלווים אותו.
באתר עשרות שיעורי וידאו במגוון נושאים הלכתיים מרבני חב"ד בישראל ובתפוצות, בהם גם רבנים שאינם מזוהים עם הזרם המשיחי בחב"ד כדוגמת הרב חיים שלום דייטש, הרב טוביה זילברשטרום, הרב מאיר מנחם מענדל גליצנשטיין ורבנים נוספים.
בשנת ה'תשפ"א הקימו במכון את קרן המזון על מנת להקל על משפחות חסידי חב"ד נזקקות ברכישת מוצרי צריכה במחירי קרן.
את המיזם התחילו במכירת מוצרי עוף ובקר בכשרות 'תפארת אנ"ש' של הרב קורנוויץ.
במסגרת קמחא דפסחא בשנת ה'תשפ"ב חילק המכון בשיתוף פעולה של קרן "יחד למענכם" לוד 2,000,000 ש"ח למשפחות חסידי חב"ד.
בזמן מלחמת חרבות ברזל בשנת ה'תשפ"ד חילק המכון סלי מזון למשפחות נפגעי הלחימה ומגויסי המילואים.
בשנת ה'תש"פ הודיע המכון על פתיחת "ותחיינה".
הגוף מטפל בשאלות הנוגעת בתחום הטהרה והבית היהודי.
מסגרת "ותחיינה" פועל בהכשרת רבנים ורבניות בתחומים אלו, מענה הלכתי ורפואי בתחום טהרת המשפחה, ליווי רבני ומקצועי בתחום הפוריות, הדרכת זוגות בתחום הרגשי.
לאחר התאבדותו של הסופר חיים ולדר, הודיע המכון על הקמת 'ועדה לביקורת ספרי ילדים'.
בראשות הוועדה עומד רב קהילת חב"ד קריית שמואל הרב יוסף אברהם פיזם, הוועדה דנה בנוסף לביקורת ספרים גם בנושאי חינוך ומוגנות נוספים.
הקמת הוועדה היא על פי הוראות הרבי מליובאוויטש בחשיבות כשרותם של הספרים הניתנים לנוער לקריאה ובחשיבות יראת שמיים של מחבריהם.
המכון מפעיל מחלקה מיוחדת לדוברי צרפתית, חלק ניכר מרבני המכון הם דוברי צרפתית.
לצורך כך המכון עובד בשיתוף פעולה עם מרכז חב"ד לדוברי צרפתית בארץ הקודש, בראשות השליח הרב דוד אברהם לסלבוים.
צוותי המרכז בניהולו של הרב לוי יצחק ביסברג, ומזכירו הרב אבישי בוך, עובדים על תרגום הספרים 'הלכה למעשה' לשפה הצרפתית במקביל להפצת העלון היומי 'שונה הלכות' גם הוא בצרפתית.
בשנת ה'תשפ"ג יסד המכון מרכז לעזר הכוונה והדרכה של חתנים וכלות, הכולל ליווי לאורך שנת הנישואין הראשונה.
המיזם מכוון בידי מורי ההוראה של מכון הלכה ומדריכי חתנים וכלות מוסמכים ובעלי ניסיון בתחום ובעלי מקצוע נוספים.
המיזם הגיע בעקבות מכתב חריף שהוציאו גדולי ישראל בהם הרב הראשי לישראל הראשון לציון הרב יצחק יוסף, הרב בן ציון מוצפי ורבנים נוספים על הפרצה הגדולה בתחום.
לצורך המיזם הוקם אתר אינטרנט ייחודי בשם "יסודות לחיים", האתר מאגד שיעורי וידאו לחתנים וכלות בענייני הלכות טהרת המשפחה, ניהול כספים, זוגיות ושלום בית ונושאים נוספים הקשורים בהקמת בית יהודי.
בחודש ניסן ה'תשפ"ג הודיעו במכון על הקמת פודקאסט ההלכה "למען ישמעו", פודקאסט ההלכה יכיל אלפי שיעורי שמע מפי רבנים ומרצים שונים.
עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל הוציאו רבני המכון מכתב לחסידי חב"ד בו הם קוראים לשמור על הנחיות משרד הבריאות ולהימנע מיציאה מהבית שלא לצורך דחוף.
במכתב נכתב בין השאר כי מי שאינו שומר על הנחיות משרד הבריאות חייב בדין רודף, השמור למי שמסכן חיים במזיד.
עמדה זו נחשבה לקיצונית בקרב רבני המגזר החרדי.
במכון הוציאו סדרת ספרים הכוללת הלכה למעשה בצורה מסוכמת ומתומצתת על פי פסקי אדמו"ר הזקן ומנהגי חב"ד.
נכון לתשפ"ה הסדרה כוללת 8 כרכים: פסח, שבועות ובין המצרים, חגי תשרי, חנוכה ופורים, שמיטה ושלושה חלקים על הלכות שבת.
הספר על שמיטה קיבל הסכמות מהרב יעקב מאיר שטרן, הרב משה ברנדסדורפר, הרב שניאור זלמן רווח ורבנים נוספים.
סדרת הספרים יוצאת גם בצרפתית.
במסגרת הגיליון שולח המכון מדי יום 'הלכה יומית' על פי מנהגי חסידות חב"ד ופסקי אדמו"ר הזקן בשולחן ערוך הרב.
ההלכה היומית מופיעה גם בשפה הצרפתית.
במקביל יוצא מדי שבוע גיליון שחלקו מצורף למגזין בית משיח ובמקביל יוצא בנפרד ומחולק בבתי כנסת חב"ד ובריכוזי חסידי חב"ד.
בשנת ה'תשפ"ב החל הגיליון לצאת במהדורה מורחבת הכוללת 16 עמודים מדי שבוע, בעלון המחודש מלבד ההלכה היומית וטעימה מפעולות המכון מופעים מדורים מגוונים, בהם סיפור לשבת, מדור על השחיטה ומדור העוסק בדיני ממונות.
למכון טורים הלכתיים בעיתונות החבדי"ת: טור שבועי במגזין בית משיח, טור שבועי בשישי אינפו של אתר החדשות חב"ד אינפו, טור חודשי בירחון "דרך המלך" של ארגון "התאחדות החסידים" הכולל שאלות אקטואליות בענייני הזמן והשעה והלכתא למשיחא בעניינים הנוגעים בימות המשיח.
המבדיל בין ישראל לעמים - סכנת הרפורמה בגיור
הגדה של פסח - הגדה עומדת עם הנחיות הלכתיות
מכון הטבק היה איגוד סחר שהוקם על ידי תעשיית הטבק מארצות הברית בשנת 1958. המכון עסק בלובי פוליטי, פרסום מודעות לגבי טבק והצגת טענות פסאודו מדעיות שהיו כביכול מענה למחקרים מדעיים על נזקים בריאותיים של עישון טבק.
המכון פורק בשנת 1998 במסגרת "הסכם הפשרה המרכזי עם תעשיית הטבק" - הסכם הבוררות בתביעה שהגישו מספר תובעי מדינות בארצות הברית כנגד חברות הטבק.
מכון הטבק נוסד על ידי חברות הטבק הגדולות והקטנות שפעלו באותן שנים.
כמות הכסף שהושקעה במכון הייתה בהתאם לנתח השוק של כל חברה בשוק הטבק בארצות הברית.
עבודתו העיקרית הייתה לתקשר את נקודת המבט של תעשיית הטבק לציבור הרחב ולממשלה בנושאים הקשורים לבריאות וכלכלה, בעיקר על ידי הסברה ושדלנות.
המכון נועד בתחילה להשלים את העבודה של "הוועדה למחקר של תעשיית הטבק" Tobacco Industry Research Committee (TIRC), שהפכה מאוחר יותר ל"המועצה לחקר הטבק".
עבודת גוף זה הייתה מוגבלת לתקיפה של מחקרים מדעיים שהציגו את הטבק באור שלילי.
בעוד מכון הטבק ניסה לקדם משימה רחבה יותר - לצייר את תעשיית הטבק באור חיובי, ובמיוחד לייצר "חדשות טובות" בתחום הכלכלי.
המכון עסק גם בתקיפה של מחקרים מדעיים, במיוחד על ידי נטיעת ספק לגבהים, במקום מתן מענה בצורה ישירה.
הוא גם עסק בתחום של לובי פוליטי מול הקונגרס של ארצות הברית.
במשך עשרות שנים חברות הטבק עסקו בהכחשת נזקי העישון - הכחשה מניפולציות המוניות והטעיה לגבי נקודות מרכזיות הנוגעות לטבק, כמו בטענות כי העישון אינו ממכר, כי העישון אינו מסוכן לבריאות, כי תעשיית הטבק אינה מכוונת פרסומים לילדים ולבני נוער, וכי אין נזק בעישון פאסיבי.
דבר זה בוצע למרות הידע של החברות כי מדובר בשקרים.
מידע רב לגבי הפער בין הידע הפנימי של חברות הטבק לבין מצג השווא שהן הציגו לציבור התפרסם רק בעקבות חשיפת מסמכים פנימיים של החברות, שהושגו על ידי תביעות משפטיות מולן ופורסמו בהמשך על ידי רופאים, היסטוריונים ומסמכים של ארגון הבריאות העולמי.
בספר תורת ההונאה מאת הכלכלנים ג'ורג' אקרלוף ורוברט שילר מתוארות חלק משיטות הפעולה של מכון הטבק בהקשר של גיוס מדענים כדי לנסות לטעת בציבור רושם מוטעה או לבצע נטיעת ספק לגבי המסר כי עישון מזיק לבריאות.
חברות הטבק חיפשו עד שהצליחו למצוא מדענים שהיו בדעה שהייתה מספיק קרובה לדעתם.
אחד מהם היה קלרנס ליטל (Clarence Cook "C.C." Little), ביולוג ידוע שהיה משוכנע שסרטן נגרם אך ורק כתוצאה מגנטיקה.
ליטל מונה להיות המנהל המדעי של הוועדה המדעית של "המועצה לחקר הטבק" שמימנה מחקרים של מאות חוקרים, במטרה להראות שעישון אינו מסוכן לבריאות.
עד יום מותו בשנת 1969 ליטל עדיין טען שאין קשר סיבתי בין עישון לסרטן (למרות מחקרים רבים שבוצעו עד אז).
שיטת פעולה אחת של מכון הטבק הייתה קטיף דובדבנים - כלומר התייחסות רק לממצאים שלא מצאו קשר בין טבק לבין נזקים בריאותיים והתעלמות ממצאים שכן מצאו קשר.
מכון הטבק פרסם מספר רב של "מסמכים לבנים" ארוכים.
עותקים סרוקים של רבים מהם זמינים בספריית "Truth Tobacco Industry Documents" שהוקמה בעקבות .
רוב המסמכים הללו מתחו ביקורת על מחקרים מדעיים שהציגו את נזקי העישון לבריאות.
דוגמה לכך הייתה מענה לדו"ח "המנתח הכללי של ארצות הברית" משנת 1979 על "עישון ובריאות" יום אחד לפני פרסום הדו"ח הזה.
בעבר העישון היה מותר בכל המרחב הציבורי - כולל במטוסים, במסעדות, בבתי קולנוע ועוד.
רופאים וארגוני בריאות פעלו להפחתת העישון במרחבים אלה.
חברות הטבק נאבקו נגד חקיקה זו.
מכון הטבק פרסם מודעות פרסומת בעיתונות שיועדו לציבור הרחב.
בשנת 1979, פרסם המכון מודעה בעיתונות של שני עמודים זה ליד זה, עם הכותרת "מילה למעשנים (על לא-מעשנים ואנטי-מעשנים)" ו"מילה ללא-מעשנים (על מעשנים)".
הפרסומת מתארת את המצב של עישון במרחב הציבורי על ידי הקבלה שלו לקונצרט ג'אז - כלומר הכי טוב שתהיה "הרמוניה" בין מעשנים ללא מעשנים - וכך שמעשנים יוכלו להמשיך לעשן בכל מקום ציבורי ללא כל הגבלה.
העישון מוצג כ"בחירה אישית" או "פולחן קטן" כמו בחירה של מוזיקה או סגנון לבוש.
אין אזכור בפרסום לא לנזקי העישון לבריאות ולא להתמכרות לטבק וכמובן גם לא לנזקים עקב עישון פסיבי.
כמו כן הפרסום מציג את מתנגדי העישון במרחב הציבורי כמיעוט קטן, גס-רוח ולא רציונלי.
זאת כאשר מחקרים מקיפים על נזקי העישון בוצעו כבר בשנות ה-50, ובשנת 1964 הכיר בכך הממסד הרפואי והממשלתי במדינות רבות כולל בארצות הברית, בריטניה וישראל.
בשנת 1972, פרד פנצר (Fred Panzer), סגן נשיא מכון הטבק מ-1971 עד 1980, כתב תזכיר פנימי בשם "The Roper Proposal".
בתזכיר, פנצר הזכיר כיצד יצרה תעשיית הטבק ספק ציבורי לגבי המדע הקושר בין עישון למחלות, וכיצד המכון צריך להתאים את השיטות והמסרים שלו כדי לשמור על המחלוקת הזו עוד שנים רבות.
עד אז, פעלו חברות הטבק על שילוב של מספר מסרים:
יצירת ספק לגבי הסכנות הבריאותית של העישון, מבלי להכחיש זאת בפועל.
תמיכה בזכות הציבור לעשן, מבלי לקרוא לו לעשן.
טענה שהם בעד עידוד מחקר מדעי אובייקטיבי כדרך היחידה לפתור את שאלת הסכנה הבריאותית.
פנצר טען כי טיעונים אלה אינם טובים מספיק וכי יש להוסיף להם מסרים נוספים:
אנשים שמעשנים הם בעלי מסורת שונה, אורח חיים שונה, וחווים לחץ שונה.
המחקר ממשיך לחשוף גורמים אחרים שעלולים לגרום לבעיות בריאות שמיוחסות לטבק - כמו זיהום, תוספי מזון, וירוסים, לחץ נפשי.
שני מסרים אלה היו אמורים להעביר מסר לפיו "ייתכן כי עישון סיגריות לא מהווה את הסכנה הבריאותית שאנשים נגד עישון אומרים שהוא, בגלל שחלופות אחרות הן סבירות לפחות באותה מידה".
מכון הטבק יישם את המסמך.
לדוגמה, בשנת 1972 סרט הסברה מטעם המכון טען כי ניתן להסביר את הקשר בין עישון לבין מחלות לב על ידי תכונות אישיות של המעשנים.
עשרות שנים לאחר מכן שימש המסמך בתהליכים משפטיים נגד חברות הטבק.
כבר בשנות ה-60 ידעו חברות הטבק ידעו כי הניקוטין בטבק ממכר.
מנהלים בחברות טבק היו מודעים לקושי שדבר זה יוצר לפעילות ההסברה והלובי שלהן.
לדוגמה במסמך משנת 1980 אומר מנהל כי
"כל עניין ההתמכרות הוא הנשק החזק ביותר שיכול להיות לעורך דין תובע במקרה של סרטן ריאות/סיגריות.
אנחנו לא יכולים להגן על המשך עישון כ"בחירה חופשית" אם האדם היה מכור."
ב-1988 פרסם ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית דו"ח על התמכרות לניקוטין.
דו"ח זה פורסם יותר מ-25 שנה לאחר שחברות הטבק דנו באופי הממכר של ניקוטין.
בתגובה לדו"ח טען מכון הטבק כי הסיגריות אינן ממכרות.
לפי המכון הטענה כי סיגריות ממכרות נוגדות את "השכל הישר" ומדובר בהסלמה ברטוריקה נגד העישון ללא ביסוס מדעי.
הם גם טענו כי חלק מהמעשנים הצליחו לוותר על עישון ודבר זה מראה כי הסיגריות אינן ממכרות.
עד שנות ה-90, מכון הטבק איבד את תפקידו הבולט בלובי לטבק לחברה המובילה בשוק, פיליפ מוריס, אך המשיך לאסוף מודיעין על רגשות נגד עישון ופעולות חקיקה.
המכון המשיך להכחיש את הנזק הבריאותי של טבק עד גם בשנת 1998.
בשנת 1998 פורק המכון כחלק מהסדר התביעה נגד חברות הטבק - הסכם הפשרה המרכזי עם תעשיית הטבק.
יחד איתו פורקו מוסדות "מחקר" נוספים שהוקמו על ידי חברות הטבק - כמו "המרכז לחקר איכות האוויר" (Center for Indoor Air Research) ו"המועצה לחקר הטבק".
בתרבות המכון מוצג בספר ובסרט "תודה שעישנתם" תחת השם "האקדמיה לחקר הטבק".
המכון נחשב עד היום כדוגמה חשובה לפסאודו-מדע וניסיון להציג צוות חשיבה בעל מטרה ברורה כמכון מחקר אובייקטיבי ומדעי.
מכון גיאוקרטוגרפיה הוא מכון מחקר ישראלי המתמקד במחקרי שוק, סקרי דעת קהל, מחקרי שביעות רצון, מחקרים כלכליים, ותכנון אסטרטגי.
המכון נוסד ומנוהל על ידי פרופ' אבי דגני וד"ר רינה דגני, ומתמחה במגוון רחב של פתרונות מחקר וייעוץ שיווקי ואסטרטגי.
המכון משתמש בשיטות מחקר מגוונות, כולל סקרים טלפוניים, סקרים אינטרנטיים, ראיונות עומק, קבוצות מיקוד, ומיפוי גיאו-סטטיסטי.
מכון גיאוקרטוגרפיה מבצע סקרים ומחקרים עבור גופים פרטיים וציבוריים.
בין השאר, הוא מעורב בפרויקטים הקשורים לתחום הנדל"ן, החינוך, הבריאות, ועוד.
המכון עוסק בתחומים שונים, ביניהם:
מחקרי שביעות רצון ותהליכי שירות ומכירה
מכון דיסקברי הוא צוות חשיבה שמרני מבחינה פוליטית הדוגל בתפיסה הפסאודו-מדעית של תכנון תבוני.
המכון נוסד בשנת 1991 בסיאטל כנצר ללא מטרות רווח של מכון הדסון.
מסע הפרסום של המכון "ללמד את המחלוקת" נועד לאפשר לימוד אמונות אנטי-אבולוציה, עיצוב תבוני בשיעורי מדע של בתי ספר תיכון ציבוריים בארצות הברית במקום תיאוריות מדעיות מקובלות, תוך הנחה שקיימת מחלוקת מדעית על נושאים אלו כאשר למעשה אין.
בפברואר 1999 נחשף מסמך סודי של המכון המכונה "מסמך הטריז".
המסמך תיאר את אסטרטגיית טריז - תוכנית פעולה תקשורתית, מדעית, פוליטית וחברתית שחיבר המכון.
מטרת התוכנית היא לשנות את התרבות האמריקאית על ידי עיצוב מדיניות ציבורית כך שתשקף ערכים פרוטסטנטיים, שמרניים (פוליטיים), פונדמנטליסטיים, אוונגליסטים.
דימוי הטריז מיוחס לפיליפ אי ג'ונסון אחד המייסדים של תנועת התכנון התבוני, ומתאר טריז מתכת מבקע בול עץ.
המסמך מבקש "להפוך את הדומיננטיות החונקת של השקפת העולם המטריאליסטית", המיוצגת על ידי התאוריה המדעית של האבולוציה, לטובת "מדע העולה בקנה אחד עם אמונות נוצריות ותיאיסטיות".
ב-Why Evolution Works (and Creationism Fails) כתבו המחברים "למרות שהאוריינטציה הדתית שלו מפורשת, התוכנית ארוכת הטווח המתוארת במסמך הטריז מציגה גם את האג'נדה הפוליטית של מכון דיסקברי.
בעוד עשר שנים, אסטרטגיית הטריז הייתה אמורה להיות מורחבת לאתיקה, פוליטיקה, מדעי הרוח והאמנויות.
המטרה הסופית של מכון דיסקברי היא "להפיל" את המטריאליזם ו"לחדש" את התרבות האמריקאית כדי לשקף את הערכים הנוצריים הימניים."
מכון הווארד יוז למחקר רפואי הוא ארגון מחקר רפואי ללא מטרות רווח ואחת הקרנות הפילנתרופיות הגדולות בארצות הברית.
המכון נוסד ב-1953 על ידי איש העסקים הווארד יוז ומתמקד בקידום מחקר ביו-רפואי וחינוך מדעי.
מטה המכון ממוקם בצ'בי צ'ייס שבמרילנד, ויש לו מרכז נוסף באשבורן שבוירג'יניה.
המכון הוקם ב-1953 על ידי הווארד יוז.
אחזקותיו של יוז בחברת יוז איירקראפט הועברו לבעלות המכון ונמכרו ב-1985 לג'נרל מוטורס.
המכון פעל תחילה במיאמי שבפלורידה, ב-1976 עבר לבת'סדה שבמרילנד וב-1993 הוקם מטה המכון בצ'בי צ'ייס שבמרילנד.
המכון מפעיל את אחת הקרנות המובילות בעולם למחקר ביו-רפואי, עם תקציב שנתי למחקר ומענקים של כ-900 מיליון דולר וקרן הון של כ-25.6 מיליארד דולר (נכון ל-2024).
המשימה המרכזית של HHMI היא לקדם את המחקר המדעי בתחומי הביולוגיה, הרפואה והחינוך המדעי.
המכון מתמקד בתמיכה בחוקרים בעלי פוטנציאל לפריצות דרך מדעיות, תוך מתן חופש מחקרי גדול.
המכון מתרכז בהשקעות ב"אנשים, לא בפרויקטים", ומספק תמיכה כספית לחוקרים מובילים לתקופה של שבע שנים בתקציב של 11 מיליון דולר.
נכון ל-2024 30 מהחוקרים שנתמכו על ידי המכון זכו בפרס נובל.
התחומים המרכזיים שבהם המכון פעיל כוללים: גנטיקה, אימונולוגיה, ביולוגיה של התא, ביולוגיה מבנית ומדעי המוח.
בנוסף, המוסד תומך ביוזמות חינוכיות לקידום הוראת המדעים ותומך במדענים צעירים בתחילת דרכם.
המכון משתף פעולה עם מוסדות אקדמאיים מובילים כמו אוניברסיטת רוקפלר, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת וושינגטון.
מכון הכתב הוא מכון מחקר תורני, ההדרה והוצאה לאור של ספרי קודש בדגש על תורת רבני יהדות חלב.
בראשות המכון עומד הרב עזרא בצרי.
המכון הוקם בתשל"ט על ידי הרב עזרא בצרי.
במהלך השנים הוציא המכון מעל 200 ספרים רובם בעברית וחלקם בתרגומים לאנגלית, צרפתית וספרדית.
במכון מחלקה שייסד הרב יצחק שחיבר להוצאת כתבי רבני ארם צובה.
במכון יצאו לאור מספר ספרים בעלי זיקה מחקרית מאת אברהם בן יעקב ויעקב אבן חן כמו כן יצא לאור קטלוג של ספרי רבני ארם צובה.
המכון הוציא לאור גם ספרים מרבני הדור האחרון דוגמת ספרי רבי יצחק ברכה, ספר שביבי אגדה, מחזורים וסידורים, סדרת דיני ממונות, סדרת מעשי התלמוד ועוד.
בעבר שכן המכון ברחוב חיי אדם בירושלים, נכון ל-2025 המכון שוכן ברחב ברקת 14 ירושלים.
מבין הספרים שיצאו לאור בהוצאה ניתן למנות את הספרים הבאים:
רבי חיים בנבנישתי, כנסת הגדולה, תשמ"ז-תשנ"ח בהמשך יצאו לאור שאר כתביו במכון.
רבי יעקב הרופא, אהל יעקב - שאלות ותשובות וחידושים על השולחן ערוך ומנהגי בגדד
אהל ישרים - מאמרי מוסר, דרושים ושירי קודש, מאת הרב אברהם ענתיבי
רבי אריה ליב צינץ, גור אריה ופני אריה, תשמ"ז
ארוכה ומרפא - מאמרים על מדות טובות ומוסר, מאת הרב הלל דוד סתהון
בית דינו של שלמה – שו"ת מאת הרב רפאל שלמה לניאדו.
דבר בעתו - ספר הדרכה לעבודת ה', משלים ופרקי מוסר ובפרט ליום שישי ויום שבת קודש, מאת הרב ששון מרדכי משה
דן ידין ואלף מגן, מאת רבי אליעזר פאפו
ירחון המאסף - ירחון תורני 12 חלקים לרב בן ציון אברהם קואינקה
פניני יד יוסף - על התורה ומועדי השנה, מאת רבי יוסף צרפתי
כלי יקר - פירוש על נביאים ראשונים, מאת הרב שמואל לניאדו
כסא שלמה - שו"ת מאת הרב רפאל שלמה לניאדו
מדרש שמואל - על פרקי אבות, מאת הרב שמואל די אוזידא
מהר"י באסן - שו"ת בארבעת חלקי השולחן ערוך לרב יחיאל בסאן
מהר"ם אלשיך - שו"ת בארבעת חלקי השולחן ערוך לרבי משה אלשיך
נוכח השולחן: תשובות וחידושים בארבעה טורים ושולחן ערוך, מאת הרב חיים מרדכי לבטון