tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החוזה של בק עם גפן היה מיוחד בכך שהם הרשו לו להקליט ולהוציא אלבומים בחברות אחרות.
האלבום שהוציא בחברת גפן ב־1994, "Mellow Gold", זכה להצלחה מפתיעה למרות סגנונו האנטי מסחרי יחסית.
האלבום היה רק אחד משלושת האלבומים שהוציא באותה שנה (השניים האחרים נקראו "Stereopathetic Soulmanure" ו־"One Foot in the Grave" שיצאו בחברות תקליטים עצמאיות).
באותה שנה החל בק להקליט את אלבום ההמשך ל"Mellow Gold".
השירים שהקליט היו קודרים ואקוסטיים בהשפעת אירועים טרגיים שחווה בק (ביניהם מותו של סבו, אל הנסן).
לבסוף החליט בק לגנוז את ההקלטות, והחל לעבוד על אלבום חדש ביחד ה-Dust Brothers, שעבדו קודם לכן עם הביסטי בויז.
האלבום יצא ב-1996 ונקרא "Odelay".
הסינגלים שהוציא באלבום זה (ביניהם השירים "Where It's At" ו־"Devils Haircut") זכו לפרסום ענק ברחבי העולם והאלבום זכה בפרסים רבים, ביניהם שני פרסי גראמי.
ב־1998 הוציא בק את האלבום "Mutations", שהופק על ידי נייג'ל גודריץ', שנודע בזכות עבודתו עם להקת רדיוהד.
האלבום הזה הכיל שירים שונים בסגנונם, רובם איטיים ושקטים יחסית.
האלבום ביסס את בק כאמן אקלקטי וחדשני בזכות ערבוב חסר סימפולים של ז'אנרים מוזיקליים שונים, שכוללים טרופיקליה, קאנטרי, ובלוז.
עבור אלבום זה זכה בק בפרס גראמי נוסף.
ב־1999 הוציא בק את האלבום "Midnite Vultures".
הסינגל הראשון ממנו, "Sexx Laws" הושמע רבות בתחנות הרדיו והטלוויזיה באותה השנה.
ב־2002 יצא אלבומו של בק "Sea Change",שהופק על ידי נייג'ל גודריץ'.
רוב השירים שבאלבום נכתבו לאחר פרידה מחברתו וארוסתו במשך שנים רבות.
האלבום כולל נושאים של שברון לב, הסתכלות פנימית ובדידות.
במרץ 2005 יצא אלבומו "Guero" (מילת סלנג בספרדית מקסיקנית שפירושה אדם בלונדיני או חיוור), שבו חזר בק לעבוד עם הדאסט בראדרז, ולסגנון המוזיקלי של "Odelay", עם שירים קצביים ושמחים יותר מאלבומו הקודם.
באוקטובר 2006 הוציא בק את האלבום "The Information", שהפקתו ארכה שלוש שנים ובו חזר לעבוד עם שותפו הוותיק נייג'ל גודריץ'.
בשונה מעבודותיו הקודמות עם נייג'ל גודריץ', סגנון האלבום הוא יותר היפ הופי וקצבי.
ביולי 2008 יצא אלבום האולפן השמיני של בק, "Modern Guilt", בהפקתו של דיינג'ר מאוס.
ב-2009 יצא אלבומה של שארלוט גינסבורג, "IRM", אותו בק הפיק וכתב בו את כל השירים.
מתוך האלבום יצא הסינגל "heaven can wait" שהוא דואט משותף שלו ושל שרלוט.
ב-2012 הוציא בק ספר תווים מאויר בשם "Song Reader" עם שירים חדשים שכתב והלחין שלא הוקלטו.
בפברואר 2014 יצא אלבומו ה-12 של בק, Morning Phase, ובפברואר 2015 הוא זכה בתואר "אלבום השנה" ובפרס גראמי.
באוקטובר 2019, יצא אלבום האולפן ה-14 של בק – "Hyperspace".
בק התגורר במזרח לוס אנג'לס.
ב-2004 הוא נישא לשחקנית מריסה ריביסי (אחותו התאומה של ג'ובני ריביסי).
בצקת (בלועזית: Edema, Oedema) היא הצטברות כמות גדולה מהנורמה של נוזלים בחלל הבין-תאי או בחללים הסרוטיים כמו חלל כיס הלב, חלל האדר (בין קרומי הריאה) והצפק בבטן.
בצקת יכולה להיות בעיה זמנית (בצקות קלות שלאחר פציעה קלה או ניתוח קל) או מחלה קשה של ממש (בצקת כרונית) ואף כזו הדורשת טיפול דחוף בבית חולים (כגון בצקת ריאות).
בצקת מורכבת מנוזלים שונים אשר העיקרי בהם נקרא דית (Transudate) והוא מתאפיין בתכולת חלבון נמוכה (מעט החלבון שיש בו הוא בעיקר אלבומינים, שהם חלבונים קטנים מאוד) ובחוסר נטייה לקרישה.
כל אלו בניגוד לתפליט שבדלקת.
עם זאת, ייתכנו גם בצקות שהנוזל העיקרי בהן הוא סרומה.
במצב נורמלי, דם עובר בנימים, כאשר לאורכם יש שיווי משקל בין הלחצים: בתחילה יש לחץ הידרוסטטי (נוזלי) גדול הגורם ליציאת הדם (ועמו החמצן) אל הרקמות.
ככל שנוזל הדם יוצא, כך גדל הלחץ האונקוטי (תת סוג של לחץ אוסמוטי הפועל עקב קשירת נתרן אל חלבוני הדם הגדולים ובעיקר אלבומין), שהוא הלחץ אשר מפעילים החלבונים שבדם, משום שריכוזם גדל (כמותם נשארת זהה, אבל נפח הנוזל בו הם נמצאים יורד).
הלחץ האונקוטי הגבוה גורם למשיכת הנוזל חזרה אל כלי הדם.
במקביל מנקזת מערכת הלימפה, את עודפי הנוזל מהרקמה.
כלומר, בצקת יכולה להופיע אם מפגיעה בלחץ ההידרוסטטי, בלחץ האונקוטי, בניקוז הלימפטי, או באיזון של נפח הדם.
לחץ הידרוסטטי גבוה מדי יכול להיגרם באופן מקומי בגלל בעיה בהחזר הורידי, למשל בפקקת (סתימת של וריד או עורק).
לחץ הידרוסטטי גבוה יופיע באופן סיסטמי בגלל כשל בחלקו הימני של הלב (אשר יגרום לבצקות ברגליים) או כשל בחלקו השמאלי של הלב (אשר יגרום לבצקת ריאות).
זאת משום שהלב לא מצליח "למשוך" את הדם בחזרה אליו.
לחץ אונקוטי נמוך (שלא מצליח "לשאוב" נוזלים מהרקמה חזרה לנימים) יכול להיגרם עקב חוסר באלבומין.
מחסור כזה יכול להיגרם בגלל אובדן שלהם (למשל בשתן, במחלה הנקראת Nephrotic syndrome (תסמונת כריתת כליה)) או בגלל ייצור מועט או לקוי שלהם (למשל במחלות כבד שונות, או בתת-תזונה).
פגיעה בניקוז הלימפטי תגרום בדרך כלל לבצקות מקומיות.
פגיעה כזו יכולה להיגרם בגלל חסימה של צינורות הלימפה עקב דלקת, בגלל מחלות טפיליות שונות שגורמות לחסימה לימפטית, או בגלל הוצאת קשרי לימפה (למשל בניתוחים להוצאת גושים סרטניים, בעיקר בסרטן השד) ובטיפולי קרינה.
לבצקת כמה רמות להלן טבלה המסבירה את כל רמות הבצקת:
+רמות הבצקת רמה הסבר נעדרת העדר נפיחות ובצקת בכל הגוף רמה + מתון: ברגליים או בברכיים בלבד רמה ++ בינוני: שתי כפות הרגליים,רגליים תחתונות,ידיים וכפות ידיים רמה +++ חמור: מפושט בצקת דו-צדדית, עם כפות הרגליים, רגליים ידיים ופנים
חסימה של הניקוז מהוריד ו/או הניקוז הלימפתי - במצב זה הלחץ ההידרוסטטי לפני החסימה עולה, גורם ליציאת נוזל מכלי הדם למדור הבין-תאי, וכך - לבצקת מקומית באזור החסום שהוא בדרך כלל אחד הגפיים.
מצב זה מתרחש ברוב המקרים לאחר ניתוח כלשהו בגף, כגון כריתת קישריות הלימפה בבית השחי שגורמת לבצקת בזרוע באותו צד המכונה לימפאדמה, Lymphedema
אי-ספיקה בלב - הלב אינו מצליח להוציא את כמות הדם שמגיעה אליו ממערכת הוורידים ומהריאות.
כך מצטבר דם במערכת הוורידים והריאות, עולה הלחץ ההידרוסטטי בכלי הדם, ומתהווה בצקת ריאות עם בצקת מפושטת.
תסמונת נפרוטית - ליקוי בכליות הנגרם מסיבות שונות המאופיין בהפרשה מוגברת של חלבון בשתן.
במצב זה יש ירידה בלחץ האונקוטי שגורמת לבצקת מפושטת.
אי-ספיקה בכבד - צמקת הכבד (Cirrhosis) - הכבד מייצר את החלבון העיקרי שאחראי לשמירה על הלחץ האונקוטי בכלי הדם, חלבון זה נקרא אלבומין.
אם חלה אי-ספיקה בכבד יורדת כמות האלבומין ומכאן ירידה בלחץ האונקוטי ובצקת.
תרופות - עלולות לגרום לבצקת, לדוגמה: סטרואידים שמורידים את הפרשת הנתרן מהכליה ועל ידי כך מורידים את הפרשת המים בשתן, תרופות נוגדות דלקת, תרופות לטיפול ביתר-לחץ-דם.
אנגיואדמה תורשתית (Hereditary Angioedema HAE) - מחלה נדירה המתבטאת בהתקפים חוזרים של בצקות תת-עוריות ותת-ריריות ברקמות שונות כולל בגפיים, פנים ,לוע, אברי המין ובבטן.
ההתקפים מאופיינים בנפיחויות כואבות באזורי גוף שונים, כאבי בטן קשים ובצקת בלוע הגורמת לחנק ועלולה להיות מסכנת חיים.
בצקת אידיופתית - כלומר ללא סיבה ברורה.
תופעה המתרחשת בעיקר בקרב נשים הלוקות בבצקת לסירוגין, כפי הנראה בשל עלייה בחדירות כלי הדם לנוזלים.
גם פציעות מסוימות ומגוון ניתוחים קלים ונקודתיים המשאירים חללים בגוף יכולים לגרום לבצקת, כגון בצקת מנוזל סרומה.
בצקת יכולה להתמקם באיברים ספציפיים, יש אברים מסוימים אשר יכולים לפתח בצקת במיוחד בגלל מבנה הרקמתי שלהם.
בצקת מוחית הצטברות לנוזל בין תאי במוח.
זה יכול להתרחש במצבים של רעילות או של אי נורמליות בחילוף חומרים, ועוד תנאים כגון זאבת מערכתית או חמצן מופחת בגובה רב.
זה גורם לנמנום או איבוד ההכרה.
בצקת ריאות מתרחשת כאשר הלחץ בכלי דם בריאה הוא גבוה במיוחד בגלל חסימה ליציאת דם דרך ורידי הריאה.
נגרמת בדרך כלל עקב כישלון של החדר השמאלי של הלב.
זה יכול להתרחש גם במחלת גבהים או במקרה של שאיפה של חומרים רעילים.
בצקת ריאות מייצרת קוצר נשימה.
תפליט פלאורלי עלול להתרחש כאשר נוזל מצטבר גם בחלל פלאורלי.
בצקת גם ניתן למצוא בקרנית של העין עם גלאוקומה, דלקת הלחמית חמורה או דלקת קרנית או אחרי הניתוח.
זה עלול לייצר הילות צבעוניות סביב אורות בוהקים.
בצקת סביב העיניים נקראת בצקת periorbital או נפיחות בעין.
בצקת בעור : יכולה להיגרם בעקבות עקיצות יתושים, עקיצות עכביש, עקיצת דבורה ומגע של העור עם צמחים מסוימים, כגון אוג ארסי או אלון רעל מערבי, האחרון שבם מכונה דלקת עור ממגע.
עוד צורה לבצקת עור היא בצקת רירית, אשר נגרמת על ידי הצטברות מוגברת של רקמת החיבור.
בבצקת רירית (ומגוון רחב של מצבים נדירים אחרים) הבצקת נגרמת על ידי נטייה מוגברת של הרקמה להחזיק מים בתוך המרחב החוץ תאי שלה, בגלל עלייה במולקולות עשירות בפחמימות הידרופיליות שהופקדה במטריצת הרקמה.
בצקת נוצרת בקלות רבה יותר במצבים התלויים בהזדקנות, (ישיבה בכיסאות בבית או במטוסים) והדבר אינו מובן היטב נכון להיום.
בצקת לימפתית נגרמת על ידי כשל של מערכת הלימפה בעקבות ניקוז לא טוב של נוזל ורידי.
הדבר עשוי לקרות עקב חסימה למשל, לחץ מסרטן או בלוטות לימפה מוגדלות, הרס של כלי הלימפה על ידי הקרנות, או חדירה של זיהום.
נגרמת בדרך כלל עקב כישלון של פעולת השאיבה של שרירים בשל חוסר תנועה, המופיע בעיקר במצבים כמו טרשת נפוצה.
היה מי שהציע שהבצקת מתרחשת אצל אנשים מסוימים בעקבות שימוש בתרופות המעכבות תהליכים חיוניים, כמו איבופרופן או אספירין.
בצקת עוברית מופיעה בעוברים בהם שני תאים או יותר החלו לפתח תכונות בצקתיות.
בצקת המופיעה באיבר ספציפי לאחר פציעה (בצקת במח העצם של גפה מסוימת בעקבות שברי מאמץ וכדומה)
לימפאדמה-בבצקת כרונית, יהיו תקופות של החמרה או הטבה במצב.
בבצקת לימפאטית מטפלים בטיפול משולב שכולל תזונה דלת מלחים.
עיסוי לממפאטי ידני mld על ידי פיזיותרפסטים שהוסמכו לטיפול לימפאטי.
וחבישת לחץ בתחבושות מתיחה קצרה בצורה מדורגת עם לחץ יורד ככל שמתקדמים למרכז הגוף.
ובשרוול או גרב בסריגה שטוחה שמותאם לניקוז לממפאטי עם דירוג לחצים שיורד בכיוון מרכז הגוף.
ניתן לשלב ניקוז במכשיר לימפהפראס.
הידרותרפיה יעילה מאוד בניקוז הנוזל הלממפאטי, כשהגפה הבצקתית במים הלחץ ההידרוסתטי דוחק את הנוזל הלימפאטי למרכז הגוף ובכך מסיע בניקוז הלימפאטי.
לא בכל בצקת ניתן לטפל טיפול משולב.
לדוגמה בצקת כתוצאה מאי ספיקת לב טיפול משולב עלול לגרום לעומס ולכשל לבבי.
במקרים שלא ניתן לטפל טיפול משולב, הטיפול יהיה מבוסס על מתן משתנים כגון פוסיד.
אם ידועה הסיבה להופעת הבצקת כדאי לנסות ולטפל בה.
בבצקות שלאחר פציעה קלה או ניתוחים קלים ניתן לטפל במנוחה או בשאיבה קטנה נקודתית במזרק (זה נכון בעיקר לבצקות של נוזל סרומה) ולעיתים תידרש יותר משאיבה אחת כזו.
ובחבישת לחץ וניקוז לימפאטי ידני על ידי פיזיטרפיסט לימפאטי
טיפולים נוספים כוללים הגבלה בצריכת נתרן על ידי הימנעות מהוספת מלח לאוכל והימנעות מאכילת מוצרים עשירים בנתרן, שכן עודף נתרן מביא לאגירת מים שיעברו בתחילה לתוך כלי הדם ומשם החוצה לתוך הרקמות והתוצאה הסופית תהיה התפתחות הבצקת.
ניתן גם לטפל בבצקת על ידי תנוחות מסוימות אשר מעוררות ייבוש של איברים מסוימים מהנוזלים הבצקתיים.
למשל, כאשר הבצקת ממוקמת רק בגפיים התחתונות ניתן להפחית את חומרתה על ידי שכיבה עם רגליים מורמות למשך כמה שעות במשך היום.
בנוסף, אפשר להשתמש בשרוול או גרב בסריגה שטוחה מותאם אישית
יש להימנע מגרביים אלסטיות (סריגה עגולה) הם מיועדים לבעיות ורידים וכלי דם ויכולים להועיל רק בבצקת קלה.
לסיכום, פרט למצב של בצקת ריאות, שהוא כאמור מצב חירום הדורש טיפול מיידי, שאר המקרים הם בדרך כלל קלים יותר, כרוניים וניתנים לטיפול, אם כי לעיתים אינם ניתנים לריפוי.
בֶּצֶת הוא מושב בצפון ישראל, באזור הגליל המערבי, סמוך לשלומי, לקיבוץ ראש הנקרה ולנהריה.
הוא מהווה חלק ממועצה אזורית מטה אשר ומשתייך לתנועת המושבים.
המושב הוקם ביום ה' טבת תש"ט, 6 ינואר שנת 1949, על ידי הסוכנות היהודית וקרן היסוד ותושביו הראשונים היו עולים שהגיעו בגלי העלייה של שנות ה-50 של המאה ה-20 ממדינות הבלקן, בייחוד מיוגוסלביה ורומניה.
המקום שנבחר למגורים היה אדמות הכפר הערבי "אל-בסה".
בשנת 1951 בחרו המייסדים לעבור לאתר קבע הסמוך לנקודת היישוב המקורי.
המחלקה להתיישבות חקלאית של הסוכנות היהודית ייעדה את המקום לשמש כ'כפר זיתים' שתושביו יתפרנסו בין היתר ממטעי הזיתים הנטושים של הכפר הערבי.
שמו של המושב נקבע לבצת, כשמו של היישוב היהודי הקדום המזוהה עם הכפר אל-באסה ששכן במקום.
היישוב היהודי הקדום "בצת" נזכר ברשימת העיירות היהודיות ב"תחום צור" החייבות בקיום המצוות התלויות בארץ (שמיטה ומעשרות) המצויה בתלמוד.
הרשימה נמצאה גם בפסיפס כתובת רחוב: .
בשנות ה-50 התפרנסו התושבים מגידולי ירקות, מפרדס משותף ומתוצרתה של רפת לחלב.
כמו כן, הועסקו התושבים בעבודות ייעור של הקרן הקיימת לישראל.
כיום רוב התושבים עוסקים בענפי משק כגון גידולי בננות, אבוקדו ותרנגולי הודו.
בנוסף, פועלים במקום גם חדרי אירוח.
בשנת 2000 הוכרז היישוב ככפר תיירותי, ובמסגרתו שופרו פני היישוב תוך שמירה על אופיו החקלאי.
בשנת 2012 אושרה תוכנית הרחבה למושב בצת על שטח המנחת.
ההרחבה כוללת 55 נחלות נוספות על הקיימות והרחבת כמות יחידות הדיור ביישוב עד להיקף כולל של 348. על פי התוכנית, ישמשו מסלולי המראה כרחובות של השכונה החדשה והנחלות ייבנו בין המסלולים.
בנובמבר 2017 החלו עבודות התשתית להרחבת היישוב.
ההרחבה בחלקה היא בתחומי היישוב הקיים ובחלקה העיקרי על שטח מנחת בצת הסמוך למושב.
בניית השכונה החדשה החלה בשנת 2018.
תל בצת - ממוקם בדרום הכפר.
במקום נמצאו חרסים, וכלי צור מהתקופה הכלקוליתית ומהתקופה הכנענית התיכונה.
כמו כן נחשפו גתות וקברים מהתקופה הרומית והביזנטית.
נחל בצת - זורם מדרום ליישוב ונשפך לים התיכון בחוף בצת.
שדה התעופה הבריטי (RAF El-Bassa) - אשר נבנה בשנת 1943, נמצא בתחומי היישוב, ובו האנגרים למטוסים, עמדות ירי ובונקרים לתחמושת.
מנחת בצת הוא חלק קטן מהשדה אשר שימש בעבר מנחת למטוסים קלים.
חברת ארקיע הפעילה בשנות ה-60 קו תעופה בין נמל התעופה דב הוז בתל אביב למנחת,
בתאריך 12 באוגוסט 1968, חדרו לישראל שני מטוסים סוריים מדגם מיג-17. המטוסים טעו בניווט ונחתו במנחת בצת.
תחנת הרכבת בצת – תחנת הרכבת הצפונית ביותר של מדינת ישראל.
תחנת בצת היא אחת התחנות על מסילת הרכבת המנדטורית על קו חיפה-ביירות-טריפולי – באנגלית: HBT.
המסילה חוצה את רכס סולם צור במנהרות הרכבת בראש הנקרה, שחסומות מאז מלחמת העצמאות.
כחלק ממבצע ליל הגשרים בוצע פיצוץ גשר א-זיב והמסילה במקום נותקה, ב-1960 שוקמה המסילה כדי שתשמש רכבות משא לבית האריזה האזורי הממוקם בסמוך לחוף בצת.
השלוחה נחנכה ב-16 בינואר 1961.
חוף בצת - חוף טבעי ופתוח עם ערכי טבע רבים ונדירים, שמהווה אתר מרכזי להטלת ביצים של צבי ים.
החל מתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 מקודמת תוכנית להקמת כפר נופש, אגם מלאכותי, מוקדי מסחר ופארק אטרקציות בשטח 200 דונם בחוף.
בשנת 2007 זכו היזמים ג'קי בן-זקן והרצל ציוני, במכרז של מינהל מקרקעי ישראל להקמת כפר הנופש.
לאחר מאבק ממושך של ארגוני הסביבה בוטל הפרויקט.
ביוני 2019 התקבלה תוכנית מתאר חדשה לאזור, בה יש הימנעות כמעט מוחלטת מבינוי באזור חוף הים.
בצקת ריאות היא הצטברות נוזלים בחלל הריאה, העשויה להוביל להפרעה בחילוף הגזים בריאה ועד לכשל נשימתי.
חלל הריאה בנוי ממיליוני נאדיות, העטופות בנימים קטנים ודרכן מתבצע חילוף הגזים אל תוך הגוף ומחוצה לו.
הנאדיות מלאות אוויר כל הזמן, כאשר אחוזי הגזים בהן משתנים בהתאם לשלב בנשימה (שאיפה או נשיפה).
הצטברות נוזלים בחלל הריאה יוצרת מחסום בפני מעבר הגזים, וגורמת לכך שלא מגיע די חמצן למערכת הדם, וכן פחמן דו-חמצני אינו יכול להשתחרר אל מחוץ לגוף.
לבצקת ריאות מספר גורמים, הנובעים מנזק ישיר לריאות או מליקוי בפעילות הלב או כלי הדם:
מחלת לב - הגורם העיקרי, ובעיקר אי ספיקת לב שמאלית.
התכווצות לקויה של החדר השמאלי גורמת להצטברות נוזל הדם בכלי הדם הנכנסים אל הלב מכיוון הריאות, וכתוצאה יוצרת עומס נוזלים על כלי הדם הריאתיים.
המים שבנוזל הדם עוברים באוסמוזה אל הנאדיות, ויוצרים בצקת ריאות.
צבירת נוזלים כתוצאה מכשל כלייתי
טביעה במים מלוחים - אחוז המלח במים המלוחים גבוה יחסית לאחוז המלח בדם.
לפיכך במצב בו נמצאים בריאות מים מלוחים עוברים מים ממחזור הדם באוסמוזה אל הריאות.
בצקת ריאות תלוית גובה - עלולה להופיע בגובה מעל ל-2500 מ'.
סימני בצקת ריאות כוללים קוצר נשימה, קרפיטציות (חרחורים), ושיעול.
ייתכן קצף מהפה, חיוורון לחץ דם גבוה דופק מהיר והזעה.
בנוסף קיימת חרדה אצל החולה.
בהיעדר טיפול בצקת הריאות מחמירה וגורמת למוות, בעיקר כתוצאה מתסמונת הכשל הנשימתי החריף, שהוא הסיבוך הנפוץ ביותר שלה.
האבחנה נעשית בדרך כלל על סמך ממצאי הבדיקה הגופנית וההיסטוריה הרפואית של החולה: בבדיקה הגופנית - חרחורים בסוף הנשיפה בהאזנה בעזרת מסכת, זאת בנוסף לסימנים שצוינו.
צילום רנטגן של הריאות, המראה עלייה במילוי כלי הדם הריאתיים ונוזלים בריאה, עשוי לאשר את האבחנה.
בנוסף תיתכן רמת חמצן נמוכה בדם בבדיקת ריווי החמצן, וכן בבדיקת גזים בדם עורקי.
הטיפול המיידי, מתן חמצן במסיכה 90% והושבתו שמאזנת את הנוזלים בתוך הריאה.
בנוסף ישקול הצוות הרפואי על הנשמה בלחץ חיובי, בין אם לא פולשנית, כדוגמת CPAP, או הרדמת החולה וצנרור קנה.
במצבים בהם הגורם הוא לבבי, כלומר, אי ספיקה שמאלית, הטיפול התרופתי, לרוב יכלול, מרחיבי כלי דם, מתוך מטרה להוריד את ה-PRE-LOAD.
תרופות הבחירה יהיו ניטרוגליצרין, בצורות מתן שונות ומינונים משתנים, ומשתני לולאה כדוגמת פוסיד, אשר מרחיבים את ורידי הריאות.
בנוסף, נהוג לתת מורפין, עקב תכונותיו המרגיעות, למרות שמחקרים הראו כי הוא מעלה את שיעור ההנשמה הפולשנית בחולים הקשים.
כאשר מדובר בגורם זיהומי, יילקחו תרביות דם למעבדה, ויינתנו תכשירים אנטיביוטיים רחבי-טווח, תוך כדי פיקוח על נתיב האוויר, מצב הנשימה, והערכה המודינאמית.
בָּצְרָה (הגייה: בוצרה) הוא מושב שיתופי באזור השרון מצפון לעיר רעננה השייך למועצה אזורית חוף השרון.
היישוב הוקם בשנת 1946, על אדמת הקרן הקיימת בכספי קרן היסוד.
המייסדים היו קודם לכן חיילים ישראליים, בחיל ההנדסה הקרבית של הצבא הבריטי, ששרתו בסמוך לעיר בצרה בעיראק, ומכאן נגזר שמו של המושב.
בשנותיו הראשונות היה יישוב חקלאי שיתופי.
עם הקמת המדינה בשנת 1948 הפך למושב עובדים במתכונת של אגודה שיתופית.
בשנת 1974 בוצעה הרחבה ביישוב על ידי בנים ממשיכים.
בשנות ה-90 הורחב היישוב בשנית על ידי חברי האגודה השיתופית.
במרכז המושב מצויים מספר מוסדות ציבור ובהם בית כנסת שאותו תכננו בני הזוג האדריכלים ארתור ובלהה שרגנהיים, ובית כנסת ספרדי בהנהגת רב היישוב, הרב עזרזר.
בתחום הבישול, ובפרט בתחום המגדנאות, בצק פריך הוא בצק שמכיל על כל כמות של סוכר (או אבקת סוכר) כמות כפולה של שומן (חמאה, מרגרינה, שמאלץ או שומן בע"ח אחר) וכמות משולשת של קמח לבן.
מיחסי הכמויות האלה נובע כינוי נוסף לבצק מסוג זה, "בצק 3:2:1".
יחסים אלו הם יחסי בסיס ויכולים להשתנות בהתאם לצורכי האופה.
למשל לקבלת בצק עשיר יותר מגדילים את כמות החמאה ומפחיתים את כמות הקמח, אך בצק כזה קשה יותר לעבודה ומתאים למקצוענים.
בצק פריך נחשב לבסיסי מאוד ועליו מבוססים כללים ומתכונים רבים בקונדיטוריה בכלל ובקונדיטוריה הצרפתית בפרט.
לשלושת המרכיבים הבסיסיים יכולים להתווסף ביצים או חלמוני ביצים, שמנת, חלב, מים ומלח לשיפור הטעם, וכן משפרי טעם כמו וניל, קליפה מגוררת של לימון או תפוז ועוד.
בהכנת בצק מבוסס חמאה רצוי שכל החומרים יהיו קרים.
הלישה צריכה להיות קצרה: ככל שתהליך הלישה ארוך יותר, יהיה הבצק אלסטי יותר (ונוח לעבודה), אבל המוצר האפוי שיתקבל יהיה בצק קשה יותר ופחות פריך ובעל מרקם לא נעים.
לישה ארוכה גורמת לפיתוח גלוטן שמזיקה לפריכות הבצק.
אופים נוהגים לומר לגבי בצק פריך "אתה אל תתעסק איתו והוא לא יתעסק איתך...".
ישנם שני סוגים של בצק פריך: סבלאז' וקרמאז' שהם גם משמשים בהכנת בצקים קשים כמו למשל לעוגיות ולקרקרים.
סבלאז' היא השיטה המוכרת יותר להכנת בצק פריך ובה משתמשים בחמאה קרה מאוד.
תרגום המילה סבלאז' היא חול בצרפתית וזהו בדיוק המרקם של הבצק - חולי.
בשיטת הקרמאז' ראשית מקרימים חמאה רכה עם סוכר.
לבצק יוספו דברים נוספים כמו אבקת אפייה.
טמפרטורת אפייתו של בצק פריך נעה בין 160 ל-200 מעלות צלזיוס, תלוי בגודל ובעובי המאפה.
באפיית קלתיות ממולאות (למשל פאי תפוח עץ) בתנורי אפייה מתקדמים או מקצועיים קיימת האפשרות לבחור טמפרטורה שונה בחלק העליון ובחלק התחתון של התנור.
הטמפרטורה ה"תחתונה" תהיה גבוהה יותר מן ה"עליונה" על מנת ששכבת הבצק העליונה לא תיחרך.
את הבצק יש לאפות על מצב טורבו.
ניתן לבצע "חצי אפייה", כלומר אפייה ראשונית של הקלתית עד להתייצבות הבצק, מילוי הקלתית והמשך האפייה.
אחרי שמהדקים את הבצק לתבנית וטרם האפייה, מומלץ לדקור מעט בעזרת מזלג את הקלתית, להכניס לחצי שעה למקרר להתייצבות ולאפות על נייר אפייה מחורר (ישנם משטחים המיועדים לכך).
בצק פריך מלוח משמש בעיקר לשם הכנת תחתיות לקישים ולפשטידות שונות.
אופן ההכנה ודרכי הטיפול דומים לאלו של הבצק הפריך הממותק, אבל בבצק זה נהוג להוסיף מים קרים מאוד וביצים.
בצק זה אלסטי ונוח לעבודה.
אפשר להשתמש בשאריות בצק פריך, אבל בכל שימוש חוזר הבצק האפוי יתקבל יותר אלסטי ופחות פריך, מכיוון שבכל שימוש נוסף הבצק עובר תהליך נוסף של לישה.
בצק פריך אפשר להקפיא לתקופות ארוכות בתנאי שהטמפרטורה במקפיא יציבה ולא משתנה.
בקירור אפשר לשומרו מספר ימים.
במגדנאות, בצק רָבוּךְ (מלשון "רביכה", נקרא גם "בצק מבושל" או "בצק קדירה".) הוא בצק המשמש בעיקר במגדנאות להכנת מנות באמצעות זילוף, ולאחר מכן באפייה או בטיגון עמוק.
בשלב הראשון מורתחת תערובת של מים, שומן (לרוב חמאה), סוכר ומלח בישול.
לאחר הרתיחה, מתווסף קמח לתערובת החמה, וזו מעורבבת תוך הוספה בהדרגה של ביצים, עד שמתקבל מרקם דביק וסמיך.
הבצק שמתקבל מזולף לצורה רצויה, ונאפה או מטוגן.
אפיית מוצרי בצק רבוך מתבצעת בשני שלבים:
אפייה ב-220 מעלות צלזיוס עד לקבלת הנפח הרצוי של המוצר והתחלה של הזהבה.
פתיחת מצערת התנור, או בשימוש ביתי פתיחה של דלת התנור בעזרת כף עץ לקבלת מעין צוהר, עד לתום האפייה.
לפני טיפול כלשהו במוצר (למשל מילוי בקרם) הוא מיובש כשעתיים בטמפרטורת החדר.
מוצרי בצק רבוך נשמרים במקפיא ולא במקרר, בגלל בעיה של רטיבות.
פחזניות - מוצר עגול עם מלית.
פריז-ברסט - קינוח ממולא בצורת כעך.
אקלר - קינוח ממולא מוארך.
סנט אונורה - עוגה המשלבת בצק רבוך עם בצק עלים.
תפוח אדמה - פחזנית מצופה מרציפן מ
קרוקמבוש - עוגה הבנויה ממגדל פחזניות.
צ'ורוס - קינוח בטיגון עמוק, מאפיין מטבחים במדינות לטיניות ובפיליפינים.
בֶנְיֶיה - טיגון בשמן עמוק מ
גוז'ר - בצק רבוך ממולא גבינה, בדרך כלל מאכל מלוח.
בצק עלים הוא בצק המשמש למאפים שונים, ובפרט מאפים ממולאים.
הכנת בצק עלים כוללת מריחה של שכבת שומן (חמאה או מרגרינה) על שכבת בצק דקה, קיפול הבצק ושוב רידודו, וכך מספר פעמים עד שהבצק עשוי ממספר רב של שכבות שביניהן מפריד שומן.
בדרך כלל מוצרי בצק העלים מקוררים היטב לפני אפייתם.
אפיית בצק העלים נעשית בחום גבוה.
בחלק ממוצרי בצק העלים מומלץ לפתוח את מצערת התנור, או לפתוח בדלת התנור הביתי חריץ בעזרת כף עץ, בחלק האחרון של האפייה פעולה זו מסייעת בפתיחת שכבותיו הרבות של הבצק וייבושו.
יש להוריד לחום בינוני אם המאפה מתחיל להיות כהה מדי.
עלה של בצק עלים, למשל לשם הכנת "נפוליאון", נאפה בהתחלה בחום גבוה ולאחר פתיחת השכבות, מיובש בחום נמוך כשהוא מכוסה בנייר אפייה.
ניתן לפזר אבקת סוכר על בצק העלים באמצע האפייה, לקבלת "בצק עלים מקורמל" בעל צבע שחום ומתיקות.
בצק שמרים הוא בצק המשמש להכנת מאפים רבים, כגון לחמים שונים, פיצה ועוד.
כל מוצרי בצק השמרים דורשים התפחה מבוקרת לשם התעוררות השמרים לפני אפייתם.
בצק השמרים לרידוד בו משתמשים בתחום המגדנאות מכונה בשפה המקצועית "יסודי 20%" (כדי להעיד על אחוז החמאה או המרגרינה לקיפול מתוך הבצק) או "פלוּנדר".
הוא משמש להכנת דנישים, קרואסונים, "עוגת שושנים", "רוגלך" וכדומה.
ישנם מספר סוגים של בצקי שמרים, ביניהם: בצק שמרים כרוך (משמש בדרך כלל להכנת קרואסונים) ובצק בריוש (עשיר בחמאה ועימו מכינים את מאפי הבריוש המוכרים).
בצק זה מכיל כמות גדולה יותר של שומן מאשר בצקי השמרים המשמשים לשם הכנת לחמים, פיצות וכדומה, ואופן הכנתו מורכב יותר.
הבצק מרודד, מקופל ומותפח לסירוגין בתהליך הנקרא "קיפול 3, 4, 3, 4".
הקיפול האחרון מבוצע ביום המחרת לאחר התפחה של לילה אחד במקרר.
המרגרינה לקיפול בה משתמשים אנשי המקצוע נקראת "לוקולוס".
בשימוש במרגרינה מסוג אחר או בחמאה יש לעטוף אותה ב-10% מכמות הקמח שבמתכון.
הבצק העדין יותר המשמש לשם הכנת הקרואסון דומה אך דורש שלושה "קיפולי 3" בלבד.
הטיפול בשמרים זהיר ביותר, בשל החשש שהשמרים ייצרו מגע ישיר עם המלח וכתוצאה מכך יאבדו את האפקט שלהם.
השימוש בשמרים לחים כולל יצירת "ראש עיסה", שהוא מעין בצק ראשוני המורכב מ-10% מן הקמח, מן הסוכר ומן הנוזלים ומכל השמרים שמותפח עד להכפלה בגודלו.
ראש העיסה מוסף לשאר מרכיבי הבצק למעט המלח, שמצורף אל הבצק רק בשלב מעט מאוחר יותר של הלישה.
בצפר (Betzefer) היא להקת גרוב מטאל ישראלית.
הלהקה החלה בתור להקת בית-ספר (ומכאן שמה), באזור מכבים-רעות.
היא הושפעה מלהקות כמו סלייר, פנטרה וספולטורה ומלכתחילה ראתה את ההצלחה מחוץ לישראל בתור מטרתה העיקרית.
בצפר החלה כלהקה בית-ספרית ממכבים-רעות.
במקור, חברי הלהקה היו: אביטל תמיר, רועי ברמן, מתן כהן ואביב צדוק שהוחלף במנשה חזן שזכה לכינוי "מאשי".
פי הראשון של הלהקה הוא בעצם פארודיה על שיר ילדים מוכר בשם "פיץ העכבר".
גרסת הקאבר ליוותה את להקת בצפר בתחילת דרכה.
פי השני שהוציאה הלהקה נקרא "Some Tits, But No Bush" והוא הוקלט בכמה מקומות שונים.
פי פרש "מאשי" מהלהקה ובמקומו הצטרף חיים בנימיני (הידוע בכינוי איוול חיים שבהמשך יתפקד כסאונדמן של הלהקה).
פי נוסף שנקרא "New Hate".
תקופה מסוימת לאחר ששוחרר האי.
פי פרש חיים מהלהקה ובמקומו הצטרף רותם ענבר.
בשנת 2005 טסה הלהקה לבלגיה כדי להפיק ולהקליט את אלבום הבכורה "Down Low" בעזרת מפיק דני.
בזכות ההופעה הציעה חברת התקליטים רודראנר (שבה חתומות בין היתר הלהקות :סליפנוט, משין הד, דרים ת'יאטר, ועוד.) לבצפר חוזה הכולל הפקה והפצה של ארבעה אלבומים.
לאחר יציאת האלבום בצפר יצאה למספר רב של סיבובי הופעות באירופה, כאשר את אחד מסיבובי ההופעות היא עשתה עם הלהקה המפורסמת ספולטורה.
בחודש ינואר 2008 הודיעה הלהקה שהיא נפרדה מחברת התקליטים רודראנר, זאת על רקע תחושת חברי הלהקה שחברת התקליטים הנ"ל אינה מתאימה להם עוד.
ב-28 בספטמבר 2010, הלהקה השתתפה בפסטיבל ozzfest אשר התקיימה בישראל.
ב-15 בנובמבר 2010 הסולן אביטל תמיר הצטרף ללהקת "קוואמי והחלבות" לכמה שירים בתור מופע החימום של להקת לינקין פארק בהופעה שלהם בארץ.
ב-18 בפברואר 2011 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "Freedom to The Slave Makers", הופעת השקה לאלבום התרחשה במועדון הבארבי ב-3 במרץ של אותה שנה.
ב-16 באפריל 2011 הלהקה הייתה להקת חימום בהופעה של מגהדת' בישראל.
ב-30 במאי 2012 הלהקה הייתה להקת חימום בהופעה של Lamb of God בישראל.
בשנת 2012 הקליטה הלהקה את אלבומה השלישי אשר נקרא "Suicide Hotline" באמצעות מימון המונים.
האלבום נוגן בהופעה חיה לראשונה בהופעה במועדון הסאבליים ב-4 באוקטובר
ב-13 באוגוסט 2013 הייתה בצפר להקת החימום בהופעה של אנתרקס בישראל במועדון הבארבי.
ב-26 ביוני 2018 הייתה בצפר להקת החימום בהופעה של Avenged Sevenfold בראשון לציון בהופעתה הראשונה בישראל.
ב-21 בספטמבר 2018 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי אשר נקרא "Entertain Your Force of Habit".
ב-2023 הכריזו על הופעת האחרונה, בה ישיר הסולן המקורי של הלהקה.
בצק סוכר (פונדן; באנגלית: Fondant) הוא בצק שנועד לרידוד ולציפוי עוגות.
בצק סוכר ביתי מורכב מאבקת סוכר, אבקת ג'לטין, מים, שומן מוקשה, חומרי טעם וריח, חומרים מקשים, גלוקוזה נוזלית, ולעיתים גם חלבון ביצה - בהתאם למתכון.
צבעו המקורי של בצק הסוכר הוא לבן.
יש המוסיפים צבע מאכל לבצק לפני רידודו.
לרוב נוהגים להשתמש בצבעי מאכל ג'ל בריכוז גבוה, כדי לא לפגוע במרקם הבצק.
ניתן לצייר על הבצק בעזרת מכחולים וצבע מאכל מדולל במעט אלכוהול בריכוז גבוה, בטכניקות ציור שונות.
הבצק נלוש (תוך שימוש מבוקר במעט אבקת סוכר או קורנפלור) עד שהוא גמיש מספיק לרידוד.
הבצק מרודד על משטח, עד להגעה לגודל הרצוי ולעובי של עד חצי סנטימטר, ולאחר מכן נפרש על גבי עוגה יציבה כגון עוגה בחושה, עוגת פירות וכדומה.
ציפוי בבצק סוכר מתאים רק לעוגות שאינן מצריכות קירור, מכיוון שהבצק רגיש ללחות שבמקרר.
בין העוגה לבצק הסוכר צריכה להיות שכבת "דבק" דקה כגון ממרח שוקולד, ריבה או כל קרם יציב שאינו מצריך קירור.
יש הנוהגים לצפות את העוגה ביריעת מרציפן לפני הציפוי בבצק הסוכר, כדי לקבל מראה חלק יותר.
הבצק נוטה להתייבש במהירות ולכן עבודת הציפוי מתבצעת במהירות רבה, כדי שלא ייווצרו סדקים ביריעת הבצק.
שארית בצק הסוכר נשמרת בתוך ניילון אטום הרמטית.
אורך חיי בצק הסוכר הוא מספר חודשים.
לאחר ציפוי העוגה בבצק הסוכר, היא מעוטרת לעיתים בזיגוג ("רויאל אייסינג"), המורכב מאבקת סוכר שאליה מוסף מעט מאוד חלבון ביצה בהדרגה, תוך ערבוב מתמיד, או בקרם חמאה המורכב מחמאה, גלוקוז, חלב ואבקת סוכר.
הציפוי מוזלף בעזרת שק זילוף בעל פייה ("צנתר") באחת ממגוון צורות, או בעזרת משולש נייר קטן המגולגל למעין חרוט בעל פיה.
ניתן ליצור עיטורים שונים באופן זה, ולאחר שהתייבשו להדביקם לציפוי בצק הסוכר בעזרת קרם זיגוג טרי.
ניתן גם לכתוב על העוגה בעזרת הציפוי.
יש הנוהגים ליצור עיטורים בצורת פרחים ממלבני בצק סוכר מגולגלים ולהדביקם על העוגה, או באמצעות חותכנים ייעודיים.
לאחר הציפוי ניתן לפסל על העוגה דמויות, חיות, ואביזרים שונים מבצק סוכר.
כדי לפסל מומלץ להוסיף לבצק סוכר אבקת CMC, שבעזרתה הבצק הופך לגמיש יותר ונשאר יציב לאחר הייבוש.
בצק סוכר נוטה להידבק לידיים בזמן העבודה.
אחת הסיבות לכך יכולה להיות שהוא חם מדי.
כשהוא מתחמם יתר על המידה הוא חוזר לצורתו הנוזלית יותר, ולכן נהיה דביק.
ניתן להתמודד עם בעיה זו במספר דרכים:
רצוי לא לשים בצק סוכר במקרר בגלל לחות האוויר הגבוהה בו.
כששמים בצק סוכר למקרר הוא נוטה "להזיע", ובמקום להפוך לנוח יותר לעבוד קורה בדיוק מצב הפוך – הוא נרטב והופך לדביק עוד יותר ממה שהיה.
על מנת לקרר בצק סוכר בצורה נכונה יש לשים אותו במקום קריר ויבש.
לפזר על משטח העבודה ועל הידיים אבקת סוכר או עמילן תירס (קורנפלור).
האבקה מייבשת את הבצק ומייצבת אותו.
בעיה שיכולה לצוץ בשימוש באבקת סוכר היא שבשימוש יתר בצק הסוכר עלול להתייבש יתר על המידה ולהפוך לקשה ולא נוח לעבודה.
למרוח את הידיים ומשטח העבודה במעט מרגרינה.
מרגרינה היא שומן מוקשה שכמוהו יש גם בבצק הסוכר עצמו.
היא אינה משאירה ריח או טעם לוואי על הבצק.
לא רצוי להשתמש בחמאה כיוון שהיא משאירה טעם לוואי ויכולה להתקלקל מחוץ למקרר ולקלקל אתה את בצק הסוכר.
בצק הסוכר בעולם כבר קיים שנים רבות בגרסאות שונות והתגלה למעשה בטעות בעת הכנת זיגוג.
בישראל לא השתמשו בו עד סוף שנות השמונים כיוון שהכיל שומן חזיר.
בשיתוף פעולה בין חברת המרשלג לבין הקונדיטור רוני פרדי מרדכי, פותח בארץ בצק סוכר כשר בשם RFM ועד תחילת שנות האלפיים הוא היה מהיחידים בארץ.
בתחילת המאה הנוכחית החל ייבוא של בצק Ballina שכלל בצק סוכר "רגיל" וגם בצקים ייעודיים כמו פסטילג', בצק חזק מאוד לפיסול, בצק פרחים הניתן לרידוד דק מאוד ובצק מקסיקני שמיועד לתבניות.
חברת המרשלג בתגובה הוציאה בצקים צבועים באריזות של 1 ק"ג ובצק "פיסולי" (בצק סוכר המעובד עם חומר מקשה הנקרא CMC).
בצרה היא עיר הנמל הראשית של עיראק ובירתו של המחוז הקרוי על שמה בדרום-מזרח המדינה.
העיר נחשבת לבירה הכלכלית של עיראק וממוקמת לגדת נהר השט אל-ערב הנשפך אל המפרץ הפרסי במרחק של כ-450 ק"מ מדרום-מזרח לבירה בגדאד.
האזור סביב בצרה כולל מספר רב של בארות נפט.
בעיר קיים שדה תעופה, שלאחרונה החל לפעול מחדש.
סביב בצרה אדמות מתאימות לחקלאות למרעה, והיבולים העיקריים מאזור העיר הם אורז, תירס, שעורה, דוחן, חיטה ותמרים.
בית הזיקוק בעיר יכול להפיק כ-140,000 חביות נפט ביום.
בעבר היו בבצרה קהילות יהודיות, וכן ידוע שפעל בה רבי שמעון קיירא מחבר הספר הלכות גדולות, אך רובן עזבו אותה בזמן הקמת מדינת ישראל ועלו לישראל במבצע עזרא ונחמיה.
כיום, על פי הערכות, יש בבצרה כמה עשרות יהודים בלבד.
העיר הוקמה בשנת 636 כבסיס צבאי של כוחותיו של עומר בן אל-ח'טאב.
בהמשך השנים מצביאים נוספים אשר נלחמו באימפריה הסאסאנית יישבו את האזור ושלטו בו.
במהלך העשורים שלאחר מכן העיר נשלטה על ידי בית אומיה.
בשנת 740 נכבשה על ידי א-ספאח, הח'ליף הראשון של בית עבאס.
תחת שלטון בית עבאס הפכה בצרה למרכז אינטלקטואלי.
פעלו בה דמויות מפורסמות כגון איש האשכולות אבן אל-היית'ם והמיסטיקנית הסופית ראבעה אל-עדוויה.
בשנת 923 פלשו הקרמטים לעיר והרסו אותה.
השושלת הבויהית שלטה בעיר בשנים 945- 1055.
בשנת 1122 השליט הסלג'וקי זנגי סיפח את העיר לשטחו.
בית עבאס הפסיק להתקיים בשנת 1258 לאחר שהאימפריה המונגולית כבשה את האזור, כולל בצרה, תחת הנהגתו של הולאגו חאן.
בשנת 1411 נכבשה העיר על ידי קארה קויונלו.
במהלך המאה ה-16 התרחשו באזור קרבות ועימותים בין האימפריה הפורטוגזית לפרס.
לבסוף, האימפריה הפורטוגזית היא זו ששלטה בבצרה.
במשך שנים רבות בצרה הייתה מרכז מסחרי ותרבותי פורח.
העיר נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1668, לאחר עימותים הולכים ומתמשכים עם ממלכת פרס.
אחרי קרב בצרה ב-1914 חידשה הממלכה המאוחדת את הפעילות של הנמל והאינטרסים הבריטיים הביאו לפריחתו של הנמל והפיכתו למרכזי בסחר עם המזרח הרחוק.
בזמן מלחמת העולם השנייה היה הנמל למקום חשוב מאוד עם שליחת ציוד ואספקה שנשלחו לברית המועצות מבעלות הברית.
אוכלוסיית המדינה הייתה בשפל בזמן מלחמת איראן–עיראק ורבים מהתושבים עזבו.
העיר הופצצה רבות על ידי איראן והתרחשו בסביבתה קרבות רבים.
לאחר המלחמה הקים סדאם חוסיין אנדרטאות רבות בעיר.
במלחמת עיראק התרחשו קרבות קשים בעיר, עם פלישת ארצות הברית למדינה.
לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2018 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.34 מיליון בני אדם והיא העיר השלישית בגודלה בעיראק אחרי בגדאד ומוסול, כמעט כולם הם ערבים ו-95% הם שיעים כאשר 5% הנוספים הם סונים.
בעיר מתגוררת קהילה קטנה של מנדעים.
קהילת בצרה נזכרת לראשונה בספרות הגאונים בשנת 830. בנימין מטודלה ציין שבעיר מתגוררים כמה אלפי יהודים.
בשנת 1888 כללה הקהילה כ-1000 אנשים, ב-1910 עלה מספרם ל-1,500 – רובם סוחרים שעסקו ביבוא משי, פשתן, וסחורות נוספות מהודו ומאירופה.
בשנת 1936 היו בעיר 7,260 יהודים ששלחו ציר אחד לפרלמנט ומשנת 1946 – שני צירים.
בתקופת מלחמת העצמאות היו בעיר התנכלויות ביהודים.
המיליונר היהודי שפיק עדס הואשם בריגול ובגידה, נידון למוות וניתלה.
בעיר התפתחה מחתרת יהודית בה למדו עברית והתכוננו לעלייה.
עלייה בלתי לגאלית החלה עם הקמת המדינה וצעירים רבים עזבו את המדינה.
חיי היהודים באותה תקופה מתוארים ביצירות של לילי זלוף.
בשנת 1975 היו בעיר 35 יהודים בלבד.
בצק הוא עיסה של קמח ונוזל.
בצורת הבצק הבסיסית ביותר הנוזל הוא מים.
בסוגי בצקים מורכבים יותר נעשה שימוש גם בנוזלים עשירים יותר כגון חלב, ביצים, שומנים שונים ועוד.
לסוגי בצק שונים מוסיפים גם חומרים שונים כגון: סוכר, שמרים, מלח או אבקת אפייה.
הפיכת הקמח לבצק מאפשרת להכין ממנו מאכלים אפויים, מבושלים או מטוגנים.
לא ניתן לעכל קמח ללא בישול, אפייה או טיגון, וכמו כן לא ניתן לאפות אותו ללא תוספת נוזל.
ישנם חומרי גלם דקורטיביים שבדרך כלל אינם מיועדים לאפייה ואינם כוללים קמח, הנקראים "בצק" בשל מרקמם הבצקי, כמו בצק סוכר (RFM), בצק שקדים (מרציפן), בצק שוקולד ובצק פירות (מרמלדה או ריבה).
בצק בסיסי – יכול לשמש להכנת פיתות בסיסיות, למשל פיתה דרוזית.
מכיל קמח חיטה, מים ותבלינים בלבד.
בצק חמאה – בצק פריך שומני במיוחד המורכב ממרגרינה או חמאה.
בצק ניוקי – משמש להכנת ניוקי.
מורכב מתפוחי אדמה, קמח וביצים.
בצק פילו – בצק דק עשוי מקמח ומים בלבד, המשמש להכנת עוגות מזרחיות.
נהוג למרוח שומן בין שכבות עלי הפילו, ורק אז למלאו, מה שיבטיח בצק מתפצפץ וּפָרִיךְ.
בצק פסטה – משמש להכנת פסטות כגון ספגטי או רביולי.
מורכב מקמח וביצים – בגרסה הטריה שלו.
או מקמח דורום (בדרך כלל) ומים בגרסה התעשייתית היבשה.
בצק פריך – בצק שמכיל על כל כמות של סוכר (או אבקת סוכר) בדרך כלל כמות כפולה של שומן (חמאה או מרגרינה) ובדרך כלל כמות משולשת של קמח לבן.
בצק פריך מלוח – משמש בעיקר לשם הכנת תחתיות לקישים ולפשטידות שונות.
בצק שאור – משמש להכנת לחמים.
זהו בצק המכיל שמרים שמקורם במחמצת שאור המהווה בצק שתסס במשך זמן ארוך.
בצק שטרודל – זהו בצק דק מאוד שדומה לבצק פילו ומשמש להכנת שטרודל מתוק או מלוח.
את הבצק יש למתוח בעזרת הידיים לכדי עלה דקיק.
על האופה נדרש להיות מיומן כדי למתוח אותו כמה שיותר, ולאחר מכן הוא נמתח על בד גדול, ואז ממולא במילוי השטרודל, ומגולגל .
בצק תופין – הקצפה יסודית של ביצים וסוכר בתוספת כמות נמוכה של קמח, לעיתים גם שמן.
משמש להכנת טורטים או רולדות.
בצק בריוש – בצק שמרים משובח, הכולל בצק שמרים בחוש ביצים וחמאה, קיים בגרסאות מתוקות ומלוחות.
בצק שמרים כרוך – נקרא גם "בצק פלונדר" או "בצק שמרים עלים" והוא משמש להכנת קרואסון או רוגלעך.
פעמים רבות הוא מותפח בקירור.
בצק דניש – בצק שמרים ממוצא דני – ומכאן שמו.
דומה לבצק השמרים הכרוך, אך מעט שונה במרכיביו ובכמות החמאה.
בצק זה מרודד עם חמאה.
נפוץ מאוד במטבח ההונגרי במלית מתוקה ומהווה בסיס לעוגות קראנץ'.
בצק פרסבורגר – נקרא גם "בצק שמרים פריך" והוא כמעט ואינו נפוץ כיום בקונדיטוריות, הוא מורכב מבצק שמרים בתוספת של שאריות בצק פריך.
כיום נהוג להכין בצק פריך בתוספת אבקת אפיה לקבלת תוצאה דומה.
בצק שמרים – משמש לשם הכנת מאפים רבים, כגון לחמים שונים, פיצה ועוד מוצרי בצק הדורשים התפחה מבוקרת לשם התעוררות השמרים לפני אפייתם.
בצק שמרים קר – בצק שמרים בסיסי שאינו עובר התפחה בחום אלא נשמר במקום קר ותופח בקצב איטי במקרר.
לפעמים אם קצב התפיחה בקירור לא מספיק, מוצאים את הבצק מקירור ומשלימים את התפיחה בטמפרטורת החדר או בחדר התפחה.
בצק עלים – מורכב משכבות בצק ושומן.
בעת האפיה אדי המים בשומן מפרידים את שכבות הבצק ועלים דקיקים פריכים.
הקינוח mille feuilles (אלף עלים) מוכן מבצק זה, ונקרא כך בגלל כמות העלים שבבצק.
בצק עלים משמש גם להכנת בורקס ותחתיות למאפים שונים .
בצק פילאס – זהו בצק עלים טורקי בתוספת של שמן ומשמש להכנת מאפים מלוחים ומתוקים.
בצק אורז – משמש להכנת אטריות אורז.
בצק בירה – נקרא גם "בצק מטוגן" (בצרפתית Pate a orly) או ביפנית "טמפורה", בלילה של ביצים עם משקה קל המשמשת לציפוי של פירות או ירקות.
בצק סוכר – בצק שנועד לרידוד ולציפוי עוגות ראווה, בעיקר עוגות כלה.
בצק סוכר ביתי מורכב מאבקת סוכר שנטחנה דק מאוד, אבקת ג'לטין, מים, גלוקוזה נוזלית, גליצרין וחלבון ביצה.
בצק הסוכר הוא מוצר תעשייתי מודרני ואינו נכלל בהגדרה הקלאסית של בצק.
בצק קמח תירס – משמש להכנת טורטיות וטאקו.
בצק רבוך – (מלשון "רביכה".
בצרפתית: Pâte à choux) משמש בעיקר לשם הכנת פחזניות ואקלרים (פחזניות מוארכות).
כולל שלב ראשוני של הכנת עיסה המבושלת בסיר כרביכה.
בצק שוקולד – זהו בצק מיוחד ללא קמח העשוי מתערובת של שוקולד מותך בשילוב עם גלוקוזה מותכת, והוא משמש בעיקר לקישוט של עוגות או דברי קונדיטוריה.
בצק שוקולד (באנגלית קרוי Chocolate Clay; "חימר שוקולד") הוא בצק מיוחד ללא קמח העשוי מתערובת של שוקולד מומס בשילוב עם גלוקוזה מומסת, כגון סוכר תירס, והוא משמש בעיקר לקישוט של עוגות או דברי קונדיטוריה.
בדומה לבצק סוכר, הוא משמש לרוב לפיסול במזון, אם כי העבודה איתו נחשבת לפשוטה יותר, ונקיה יותר.
מאידך הוא מתקשה מהר יותר.
בצק שוקולד אינו נמס לעולם ויכול להחזיק מעמד שנים רבות.
כדי להמיסו מחדש ליצירת צורות חדשות לקישוט צריך לחממו במכונת שוקולד בטמפרטורה של עד 25 מעלות צלזיוס או על אש נמוכה מאוד.
ניתן לייצר בצק שוקולד משוקולד מריר, חלב או שוקולד לבן.
המריר הוא המתאים ביותר לפיסול, כיוון שהוא נהיה הכי קשיח, בעוד שבשוקולד חלב ולבן משתמשים לרוב כדי לצפות עוגות, או לקישוטים עדינים.
בֶּצֶפֶר היא סדרת טלוויזיה קומית ישראלית לנוער שנוצרה על ידי ארז בן הרוש וניר ארז, אשר שודרה בערוץ ניקלודאון בשנת 2005. הסדרה הציגה מערכונים קצרים המתרחשים בבית ספר יסודי, ובמרכזם תלמידי כיתה ו'3 בבית הספר הפיקטיבי "חבצלות".
הסדרה צולמה בבית הספר "ניצנים" ברמת גן.
הסדרה חודשה לסדרה חדשה בשם "בצפר" המשודרת בערוץ TeenNick החל מנובמבר 2019.
מביאה לרוב מאכלים מוזרים (המקובלים בעדות המזרח, כגון חלקי פנים), בעלת מבטא מזרחי.
אינה מקובלת והיא הילדה השנואה ביותר על לירון (מלכת הכיתה), עובדה התורמת לחוסר קבלתה החברתית בבית הספר.
חווה לעיתים רבות קיפוח מצד המורים בשל אהדתם ללירון והרושם הראשוני שהותירה עליהם.
חברתו הטובה ביותר של זוהר.
לירון פרידמן (רוני דואני) – מלכת הכיתה.
פקאצה, מכורה לקניות, אוהבת ורוד, שומעת רק בריטני ספירס ונחשבת לבריטני ספירס של בית הספר.
יריבתה של בת-חן מהיום הראשון של הלימודים.
לירון חושבת שהיא לא רק מלכת הכיתה, אלא גם מלכת העולם.
חברותיה היחידות הן שרון ושירן.
אהודה על המורים וזוכה להערכתם פעמים רבות על חשבון תלמידים אחרים.
שרון רוזן (נדב אסולין) – סגנית ראשונה ללירון, פקאצה, טיפשה, מעריצה את לירון, בעלת ציונים נמוכים, חוזרת על כל דבר שלירון אומרת.
שירן פסטרנק (הדר שחף) – סגנית שנייה ללירון, טיפשה ומנוצלת על ידי לירון ושרון, חושבת שהן אינן רוצות בה באמת.
זוהר בשן (נדב אבקסיס) – ילד בעייתי ובריון, מבית קשה יום, בעל ציונים נמוכים.
נשאר כבר שנתיים כיתה ואף נאמר עליו שיישאר גם בשנה הבאה.
אוהב את לירון, והחבר הכי טוב של בת חן.
מתנכל למנשה כצנלסון אך לעיתים עוזר לו, מתקיימים ביניהם יחסי ידידות המבוססים בחלקם על אינטרסים.
מנשה כצנלסון (אבי יפה) – החנון של הכיתה והיחיד עם ציונים טובים.
ידוע עם המשפט: "מנשה כאן סטיגדיגידם", בעל תיאוריה על בריאת העולם, חובב קריאה וקסמים ואוהב את דריה.
אהוד לרוב על המורים בשל הישגיו הלימודיים, אך לעיתים מגזים בהפגנת חוכמתו עד כדי מיאוס, אפילו מצד המורים.
דריה אלמוג (מיכל גבריאלוב) – פריקית בלתי מקובלת.
מתנגדת לכל ערכי בית הספר בטענה שהם שמרניים ולא דמוקרטיים.
התאהבה במנשה באחד הפרקים ויצאה איתו לסרט.
חמוטל אבו (סיניה בן דור) – הדתייה של הכיתה.
חברה טובה של דריה."חרשנית" ומרבה לקרוא תהילים.
אמה שוכחת את שמה כל הזמן, מפאת אחיה המרובים של חמוטל.
רות קיויתי (רועי בר-נתן) – מנהלת בית הספר.
אישה אדישה וממורמרת, שפעמים רבות פועלת, באופן לא מודע, על פי גחמותיה של מרגלית מזכירת בית הספר.
מרגלית אלפחורס (עמיקם לוי) – מזכירת בית הספר.
מצילה פעמים רבות את רות, המנהלת, ממצבים אליהם נקלעה.
תמיד גורמת לרות לעשות כרצונה, בסופו של דבר.
בעלת קשר אישי קרוב עם בת-חן, ומסייעת לה רבות עם בעיותיה, ביניהן חוסר קבלתה החברתית וקיפוחה מצד המורים לטובת לירון, מלכת הכיתה הפריווילגית.
בסדרה נראתה בתה, עליזה, ששמה שונה לאליזבת מרצונה האישי, אשר דומה לנינט טייב.
ראובת בן חמו (נדב אסולין) – המורה לתנ"ך של הכיתה.
דתייה, לבושה כמנהג יהדות ספרד ובעלת מבטא מזרחי.
היא המורה הוותיקה ביותר בבית הספר.
מרבה לרדת על התלמידים מלבד על לירון ועל מנשה, ומופיעה כמעט בכל פרק בהפסקה הגדולה, כאשר היא משוחחת עם מורה אחרת.
יתר על כן כתבה את הצגת הסיום של בית הספר: "הקוסם מארץ חו"ל" (פרודיה על המחזמר "הקוסם מארץ עוץ").
מעריצה את לירון פרידמן ואת מנשה כצנלסון.
נותנת לכל התלמידים שבעים חוץ ממנשה כצנלסון שלו היא נותנת מאה ועשר.
אדריאנה (אבי יפה) – המורה למוזיקה.
חסרת סבלנות, נוטה לזייף אך מתקנת את התלמידים על ימין ועל שמאל, אמה של דרורה המורה לספרות.
גלית לוי (רועי בר-נתן) – מחנכת הכיתה ומורה לאנגלית.
צעירה ובעלת טעויות לשון רבות.
פעמים רבות, דריה, חמוטל, מנשה, שאר מורי בית הספר והורי התלמידים מתקנים את שגיאות לשונה, דבר שהוא למורת רוחה.
מאוהבת בכפיר, המורה לספורט, מפחדת מליצנים ומכורה לשירי בריטני ספירס (ואף מנהלת מועדון המעריצות הרשמי שלה במזרח התיכון).
כפיר להב (נדב אבקסיס) – המורה לספורט של הכיתה, נערץ על ידי מורות ותלמידות כאחד.
הוא נוטה לצעוק ומנסה להכריח את ילדי הכיתה להתאמן.
מירה (סיניה בן דור) – המורה לגאוגרפיה.
מתמחה בצימרים, מסעדות ואטרקציות בישראל ואוהבת לבקר בנמל התעופה בן-גוריון.
חובבת שירי ארץ ישראל נושנים ונוהגת לשיר אותם בכל הזדמנות שנקרית.
חביבה (נדב אסולין) – היועצת של בית הספר.
בעלת ילדות קשה שנוטה לבכות על מר גורלה, ואף יכולה ללמוד דבר או שניים מהתלמידים, כמו כן נעשה עליה חרם מכיתה ב' עד כיתה ח' כוון שדיברה עם ילד מן הכיתה שלה שעליו עשו חרם כיוון שהיה לו בתיק מוצץ.
מוריאל (אבי יפה) – המורה לאומנות.
בעלת מבטא צרפתי קל עם שתי ידיים שמאליות, אשתו של ז'אן פול אך רוצה להתגרש ממנו.
שולה (הדר שחף) – המורה לחשבון ומדעים.
עולה חדשה מחבר העמים, טוב ליבה מנוצל על ידי ההורים והתלמידים כאחד.
נוהגת להביא לבית הספר מאכלים מוזרים (כגון קורקבנים ולשון).
אנוש (אבי יפה) – המורה לתיאטרון וליוגה.
דרורה (ענת מגן-שבו) – המורה לספרות.
אוהבת את השפה העברית, היא נוטה לצעוק הרבה בעיקר על חמוטל (בדרך כלל בלי סיבה) ומנסה להכריח את ילדי הכיתה לקרוא ספרים.
בעלת שפה גבוהה, בתה של אדריאנה המורה למוזיקה.
דוידה (סיניה בן דור) – האחות של בית הספר.
בעלת דחף לטפל באנשים בדרכים מתקדמות לתפקידה כמו ניתוח (באמצעות מסור חשמלי), כיוון שהיא סובלת מהלם קרב ומשועממת מתפקידה.
חיים לב-טוב (אורי הוכמן) – שרת בית הספר, בסדרה מסופר שיש לו בן רופא שיניים בשם מוני.
כמו כן, הוא יודע לכתוב רק בבולגרית.
טוב לבו מנוצל פעמים רבות על ידי רות, המנהלת, ומרגלית, המזכירה.
גברת ראוכברגר-בראוור-דברת (הדר שחף) – המפקחת החדשה והקשוחה של בית הספר.
הופיעה בפרקים 5 ו-6. השיגה את התואר שלה במרמה.
aggregatum, על פי האקדמיה ללשון העברית: "בְּצַלְצוּל" וגם "בָּצָל הַסָּרִיס"), הידוע גם בשמות "בצל אשקלון" ו"שאלוט", הוא צמח פורח, זן של בצל הגינה.
מקור הבצלצל באזור הסהר הפורה, ומשם הוא נדד למדינות הים התיכון מחד ומרכז אסיה מאידך.
השם הלועזי "שאלוט" (הקיים בשפות אנגלית כ-"Shallot" וצרפתית כ-"échalote") הגיע מהמילה הלטינית "אסקלוניה" (escalonia), שנבעה משם העיר העתיקה אשקלון.
על פי העדויות הבלשניות, השם "בצלי אשקלון" היה קיים בתקופת יוון העתיקה, וככל הנראה מרמז על כך שהיוונים ייחסו את מקור הבצל לארץ ישראל.
צמח הבצלצל בעל פקעת המורכבת ממקבץ, בדומה לשום.
בהכנה למסחר פקעות הבצלצל מפורקות והשיניים הבודדות, כל אחת מהן בצלצל קטן, נמכרות בשווקים בנפרד.
בשל ריכוז הסוכרים (המעניקים לו את הצבע הסגול) נחשב טעמו למעט מתקתק לעומת בצל הגינה.
הבצלצל משמש כרכיב מרכזי, הן כתחליף לשום והן כתחליף לבצל, במטבחים רבים ברחבי העולם.
הוא פופולרי במטבח הצרפתי, במטבח ההודי ובמטבח התאילנדי.
בעבר סווג כמין עצמאי (Allium ascalonicum), אך בעקבות מחקרים בוטניים הוא מסווג כיום כזן של בצל הגינה (Allium cepa).
בצק כרוך (קרוי גם בצק דפוף), הוא גרסה של בצק עלים המכיל שמרים.
מבצק כרוך מכינים עוגות שמרים מסוג קראנץ ומאפים אישיים מסוג דניש (מהמילה דנמרק, שם הומצא המאפה).
בצק קרואסון נעשה אף הוא בשיטה של בצק כרוך.
אבל ההבדל המרכזי בינו ובין דניש הוא שהקרואסון אוורירי יותר, ופחות עשיר ורך מהדניש.
בהכנת בצק כרוך יוצרים בצק שמרים בסיסי לתוכו מחדירים את השומן.
את השומן מקפלים לתוך הבצק.
ככל שמקפלים יותר פעמים את הבצק, ייווצרו יותר שכבות.
באופן מסורתי השומן בו משתמשים הוא חמאה מומסת, אבל כיום רוב המאפיות המתועשות משתמשות במרגרינה משיקולי עלויות חומרי גלם וגם יציבותה של המרגרינה בתהליך הייצור לעומת החמאה.
במהלך האפייה מתחמם השומן שנכלא בין שכבות הבצק וגורם להיפרדות השכבות ובכך לאפקט הדפדוף והפריכות של המאפה.
בׇּצְרָה היא עיר עתיקה הנזכרת בתנ"ך, ששכנה בדרום ממלכת ירדן של היום.
העיר העתיקה מזוהה עם הכפר המודרני בֻּצֵירָא (או בוסירה; בערבית: بصيرا).
שרידי העיר שוכנים בהרי ירדן 20 ק"מ דרומית לטפילה (היא תופל המקראית), קרוב לעיר שובכ.
העיר הייתה אחת הערים החשובות בממלכת אדום, ושימשה כנראה כעיר הבירה של הממלכה.
השם "בצרה" בהתייחס לאדום מופיע שמונה פעמים במקרא.
העיר סימלה עבור הנביאים את אדום.
שמה של העיר מופיע במקרא לראשונה בספר בראשית, בהם מצוינים המלכים שמלכו באדום, ויש ציון שאחד ממלכי אדום, יובב בן זרח, מקורו מבצרה:
גם ב נכתב שלאחר מותו של בֶּלַע בֶּן-בְּעוֹר, מלך אחריו יובב בן זרח מבצרה.
הנביאים עמוס, ישעיהו וירמיהו חזו את חורבנה של בצרה.
בספר עמוס בצרה מוזכרת יחד עם תימן, כשהנביא אומר:
ב העוסק בכעסו של אלהים על כל הגויים, מוזכרת בצרה בפרט ואדום בכלל, דבר המרמז על היותה העיר הראשית בממלכה.
לעומת זאת, ב מופיעה בצרה כשם המסמל את אדום והוא מקביל לה:
גם שם, כמו בעמוס, יש הקבלה בין אדום לתימן.
בהמשך אותו פרק, ב, כמו בישעיהו, יש הקבלה בין בצרה ואדום:
לעומת זאת, בספר ירמיהו נאמר:
והפירוש שניתן לכך הוא שבצרה נקראה גם עיר מבצר או מבצר.
קשר זה מופיע גם בספר בראשית, בהמשך הפרק המציין את מלכי אדום:
על פי התיאור של בצרה ב, בצרה שכנה במקום גבוה מוקף גאיות, שם נאמר בתיאור בצרה:
אוסביוס מקיסריה, בספרו האונומסטיקון, עושה הבחנה בין מבצר ובצרה.
באונומסטיקון 124 שורה 20 הוא מזהה את מבצר עם Mabsara, שנמצאה בסמוך לפטרה בארץ גיבאליני.
מקום זה מופיע אצל גיאורגיוס מקיפרוס בשם Mamopsora בחבל פטרה.
לעומת זאת בצרה מופיע באונומסטיקון 46 שורה 11 בשם Bosor תוך ציון שהיא נמצאת בהרי אדום, ללא מתן מידע נוסף.
אדוארד רובינסון, כומר וחוקר מקרא שחי במאה ה-19, היה הראשון שהציע לזהות את בצרה שבמקרא עם הכפר בוצירה ליד טפילה.
בעקבותיו זוהה המקום כבצרה המקראית גם על ידי אלואיס מוסיל, מזרחן ותאולוג אוסטרי-צ'כי.
נלסון גליק חפר באתר וגילה בו שרידים מתקופת הברזל, כולל חרסים אדומיים.
על פי השרידים, שכן במקום יישוב מבוצר, שחלש על הדרך הראשית בארץ אדום ועל מכרות הנחושת שבצפון הערבה.
ממצאים אלה אישרו את הצעת הזיהוי של בצרה המקראית.
בנוסף, נמצאו באתר שרידים מהתקופה הנבטית ומתקופות מאוחרות יותר.
כחמישה ק"מ צפונית מזרחית לבצרה, נמצא אתר ארכאולוגי בשם "קלעת סלע".
זוהי במת סלע בגובה 880 מטר מעל פני הים, ושטחו של האתר כ-82 דונם.
במקום התגלתה כתובת על גבי סלע של המלך הבבלי נבונאיד, שמלך במאה ה-6 לפנה"ס, שבו הוא מנציח את ניצחונו.
השערת החוקרים היא שהאתר שימש כמקום אליו ברחו מלך אדום ובכירי ממלכתו, לאחר שבצרה נכבשה על ידי נבונאיד.
בצקת מקולרית על רקע סוכרת היא מחלת עיניים הנוצרת כתופעת לוואי של מחלת הסוכרת ומוכרת גם כרטינופתיה סוכרתית.
הפגיעה בראייה נגרמת בשל זרימת דם מוגברת המייצרת לחץ על כלי הדם ברשתית, אשר מתחילים להפריש נוזל המתעבה במרכז הראייה עד שנוצרת בצקת.
הבצקת המקולרית פוגעת בראייה ומהווה סיכון משמעותי לעיוורון.
אבחון עצמי מוקדם לחשד למחלה יכול להיעשות באמצעות אמצעי פשוט כדוגמת לוח אמסלר, שהוא למעשה רשת פסים שתי וערב עם נקודת פיקסציה שחורה במרכז בה מתמקדים.
המלצת הרופאים היא לבצע בדיקה זו, גם שלא עולה חשד למחלה, על מנת לאבחנה מוקדם ככל האפשר.
חלק מתסמיני המחלה מזכירים את המחלה ניוון מקולרי (AMD - Age related Macular Degeneration), בהם אזורים מתים או מטושטשים באזור המקולרי, וכן בצורת הטיפול והאבחנה.
רטינופתיה סוכרתית פוגעת בעיקר בחולים "ותיקים" בסוכרת - מחלה המשפיעה על מערכות הגוף השונות, וביניהן כלי הדם הקטנים בגוף.
ברשתית העין מצויים כלי דם קטנים רבים, אשר נשחקים בעקבות המחלה, נוזלים מתחילים לדלוף מדפנותיהם וגורמים למשקעים.
דליפה במרכז הרשתית (מקולה) תגרום להצטברות נוזלים במרכז הראייה ולירידה בחדות הראייה עקב כך.
בשלב מתקדם יותר ייווצרו דימומים לתוך העין, ועם התקדמות המחלה טשטוש הראייה יחמיר עד למצב של אובדן ראייה.
בדיקת כמות הנוזל המצוי במקולה, באמצעות צילום OCT של הרשתית, מתבצעת אצל רופא עיניים.
OCT, ראשי תיבות של "Optical Coherence Tomography" ("טומוגרפיה אופטית קוהרנטית") היא בדיקת דימות המבוססת על החזר גלי אור משכבות הרשתית, ומגיעה לכדי דיוק של מיקרונים במדידת כמות הנוזל המצטבר בין שכבות הרשתית.
בדיקה זאת מקובלת לאבחון התעבות הבצקת המקולרית ולמעקב אחרי תגובת הבצקת ותגובת הרשתית לטיפול.
תהליך הצילום הוא קצר ופשוט ואינו כרוך בכאב או תופעות לוואי.
ניתן לחזור על הבדיקה פעמים רבות לפי הצורך.
ניתן להיעשות בבית באמצעות "מבחן אמסלר" (AMSLER grid): הקווים הישרים של המשבצות צריכים להראות ישרים ומקבילים וללא קפיצות וריצודים הן בשתי העיניים והן בהסתכלות בכל עין בנפרד.
אם אין הדבר כך, יכולה עובדה זו להוות חשד ראשוני לבעיית ניוון מרכז הראיה, אם כי ייתכן שהבעיה נובעת מגורמים אחרים
(הדפסת "לוח אמסלר", והסבר שימוש באנגלית ובעברית-1 ובעברית-2)
רטינופתיה סוכרתית - מניעה וטיפול
בבדיקה שגרתית אצל רופא עיניים, המומלצת לחולי סוכרת, ניתן לאבחן את הפגיעה ולטפל בה בזמן על מנת למנוע ירידה בכושר הראייה.
אם מופיעה בצקת מקולרית (רטינופתיה סוכרתית), או שהאבחנה נעשית אף מאוחר יותר, עם הופעת כלי דם חדשים ברשתית, ככל שהטיפול מוקדם יותר, יש יותר סיכוי שהטיפול יועיל יותר.
לחולה עצמו מומלץ להקפיד על איזון הסוכרת, איזון לחץ הדם, טיפול נכון ובזמן ולפני הופעת מחלה קשה ומתקדמת, בדיקה תקופתית מסודרת על ידי רופא עיניים, מודעות החולה הסוכרתי לסכנה הנשקפת לראייה.
לתופעה זו קשור חלבון VEGF – חלבון המהווה "פקטור צמיחה" (vascular endothelial growth factor) ומעודד צמיחה פתולוגית של כלי הדם הלא תקינים.
על מנת לחסום את פעילותו, מוזרקות לעין תרופות נוגדות פעילות לחלבון:
אפליברספט - תרופה הרשומה בשם המסחרי "איילה" לשימוש בישראל ובעולם לטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת, ולטיפול בפגיעה בראייה הנגרמת עקב מחלות רשתית.
אייליה כלולה בסל הבריאות של מדינת ישראל לבצקת מקולרית על רקע סוכרת כקו טיפול שני לאחר התרופה Bevacizumab.
אפליברספט מאושרת ורשומה לשימוש גם בארצות הברית ובאירופה.
Bevacizumab - היא תרופה אנטי סרטנית, הרשומה בשם המסחרי "אווסטין", ופוגעת ביכולתו של הגידול הסרטני ליצור כלי דם - אנגיוגנזה.
ה-Avastin היא תרופה זולה יחסית ולא נערך בה מחקר מקיף עבור הטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת, לפיכך היא אינה מאושרת על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (ה-FDA) למטרה זו.
למרות זאת, רופאים ומטופלים משתמשים בה בהצלחה על ידי הזרקתה בכמויות קטנות לעין.
מחקר השוואתי בתרופות לבצקת מקולרית
יעילות עדיפה של אייליה על פני התרופות האחרות, בטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת: ב-2015 פורסמו תוצאות מחקר בשם Protocol T שביצעה קבוצת DRCR.net (קבוצת חוקרים עצמאית בארצות הברית בשם The Diabetic Retinopathy Clinical Research Network).
המחקר בדק והשווה את יעילותן של שלוש תרופות נוגדות VEGF - אייליה, לוסנטיס ואווסטין, בטיפול בבצקת מקולרית על רקע סוכרת (DME).
המחקר בוצע ב-89 מרכזים רפואיים שבהם טופלו 660 חולים בבצקת מקולרית על רקע סוכרת, והוא נמשך על פני שנה.
המחקר פורסם ב-New England Journal of Medicine ומוצג באתר רשויות הבריאות האמריקאיות NIH ותוצאותיו:
מחוז בצרה (מבוטא בסרה, בערבית: محافظة البصرة) הוא מחוז בדרום עיראק.
המחוז גובל בכווית בדרום ובאיראן בצפון-מזרח.
עיר הבירה של המחוז היא בצרה, שעל שמה נקרא המחוז.
בשנת 1920, לאחר תבוסתה של האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה, השתלטה בריטניה על עיראק.
בזמן המנדט הבריטי על מסופוטמיה חלוקתה הפנימית של עיראק אורגנה מחדש ובכך נוצר המחוז במתכונתו הראשונה.
השלטון הבריטי נמשך עד שנת 1932, כאשר הוקם בית המלוכה העיראקי.
הציבור השיעי בבצרה ובמדינה כולה סבל מאוד תחת שלטונו של סדאם חוסיין בשנים 1979-2003. בזמן מלחמת המפרץ החל מרד בעיר בצרה, לאחר שהובטח למורדים סיוע מארצות הברית.
בסופו של דבר אכן פרץ מרד עממי אלים, אך הסיוע האמריקאי לא הגיע.
מורדים הצליחו לכבוש את העיר לימים ספורים, עד שהשלטון שב וכבש את העיר.
בסופו של דבר, רבים מהמורדים הוצאו להורג ברחובות.
בשנת 2003 הפך המחוז למוקד לחימה מרכזי במלחמת עיראק.
באזור התקיימו קרבות רבים בין כוחות בריטיים לכוחותיו של הגנרל העיראקי עלי חסן אל-מג'יד.
בקיץ 2006 פרצו מהומות אלימות בין עיראקים חילוניים למוסלמים שיעים.
מספטמבר ועד דצמבר 2007 נסוגו הכוחות הבריטיים מהמחוז.
רוב הנפט בעיראק מופק בשטח המחוז.
נמל אום קאסר הוא נמל מים עמוקים היחיד בעיראק והוא השני בחשיבותו לאחר נמל בצרה.
בצער לא רב, ביגון לא קודר הוא שיר מאת חנוך לוין.
את השיר כתב חנוך לוין למחזה פרי עטו קטשופ, רביו סאטירי, שהוצג בשנת 1969 בתיאטרון הקברט הסאטירי של הקאמרי.
המחזה עסק במיליטריזם בישראל שלאחר מלחמת ששת הימים, בשאננותם ובזחיחותם של מנהיגי ישראל, ועסק באופן מקאברי בשכול.
את השיר הלחינו אלכס כגן ובני נגרי וביצעה תיקי דיין.
בשנת 1988 הלחין את השיר מחדש מתי כספי ועיבד אותו עיבוד רוקיסטי, והוא נכלל באלבומה של ריקי גל "מה זאת אהבה...".
דואט של גל ושל סי היימן שודר בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה".
שם השיר מתייחס באופן אירוני למודעות אבל שהפתיח שלהן הוא "בצער רב וביגון קודר".
תוכן השיר מדגיש את ההשלמה של החיים עם אובדן המתים ואת הזילות כלפי חיי האדם.
בתחילת השיר האלמנה הדוברת אומרת, "אני זוכרת אותך היטב", ואילו בסופו היא אומרת, "אני שוכחת אותך, שוכחת היטב".