tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המסלע העומד בבסיס חלק גדול של מנהטן מורכב משלוש תצורות סלע: מנהטן שיסט, שיש טוקההו ופורדהאם גנייס, ומכסים את האזור הפיזיוגרפי שנקרא מנהטן פרונג' .
אלה סלעים מטמורפים (מותמרים בעברית) חזקים וקומפיטנטים שנוצרו כאשר יבשת העל פנגיאה נוצרה הם המתאימים היטב ליסודות גורדי השחקים של מנהטן.
בסנטרל פארק יש מחשוף מפורסם של "מנהטן שיסט" שנקרא "סלע העכבר" ועוד מחשופים דומים ברחבי הפארק.
ביניהם, העמק המבני מרובד במשקעים של טיל קרחוני או מורנה.
כלומר, במנהטן עילית, במידטאון מנהטן ובלואר מנהטן, הסלעים הקומפיטנטיים קרובים לפני השטח, ובאזור שבין רחוב 29 ורחוב קאנאל, הסלע עמוק מאד ביחס אליו.
הדעה הרווחת הייתה, שקרבת הסלע אל פני השטח במידטאון, היא הסיבה העיקרית להתקבצותם של גורדי השחקים באזור זה וברובע הפיננסי של ניו יורק, ולהיעדרם על פני השטח שבין שני האזורים הללו.
עם זאת, מחקר הראה שלגורמים כלכליים היה חלק גדול יותר במיקומם של גורדי שחקים אלה.
מאידך, הרבעים קווינס וברוקלין, וחלקים מרובע סטטן איילנד, "מונחים" על משקעים אלוביאליים וקרחוניים.
עוביים משתנה בין עשרות מטרים (עד כ-45 מ' במקומות שהמשקעים שם המפותחים ביותר), לבין מטרים בודדים.
האתרים שיושבים על המשקעים הללו בעובי של מטרים בודדים, מועדים לפורענות במקרה של רעידת אדמה, גם אם רחוקה יחסית מהעיר.
זאת כי המצע הבלתי מלוכד שעוביו מטרים ספורים, ואשר מונח על סלעים עתיקים וקומפיטנטיים, עלול ליצור תופעה של תגובת אתר סייסמית, בה מתרחשת הגברה משמעותית של תאוצות הקרקע, ביחס לצפוי באתרים שבמנהטן ובברונקס שמונחים על סלעים קומפיטנטיים - שם לא צפוי שתתקיים תופעה זו.
השוליים היבשתיים האטלנטיים של צפון-מזרח ארצות הברית הם שוליים פסיביים מבחינה טקטונית.
כלומר, אינם נמצאים בתנועה ביחס לכל לוח טקטוני אחר.
הסיסמיות של צפון מזרח ארצות הברית נחשבת בדרך כלל כנובעת מאזורי חולשה עתיקים, המופעלים מחדש בשדה המאמצים של ימינו.
במודל זה, מישורי העתקים קיימים שנוצרו במהלך אפיזודות גאולוגיות קדומות, נמשכים בקרום התוך-לוחי, ורעידות אדמה תוך-לוחיות מתרחשות כאשר הלחץ של ימינו משתחרר לאורך אזורי חולשה אלו.
המתח הגורם לרעידות האדמה נחשב בדרך כלל כנגזר מעמקי הביקוע של ימינו ברכס המרכז אטלנטי.
ברדיוס של 100 ק"מ מהעיר ניו יורק, יש רמת ביניים של פעילות סייסמית, יותר ממה שנצפה במרכז מדינת ניו יורק.
היא לא פעילה סיסמית כמו קליפורניה, שנמצאת בגבול לוחות טרנספורמציה של תנועה אופקית ימנית, אבל רעידות אדמה גדולות ומזיקות מתרחשות.
יתר על כן, כאשר רעידות אדמה נדירות אלו במזרח ארצות הברית מתרחשות, האזורים המושפעים מהן גדולים בהרבה מאשר רעידות אדמה במערב ארצות הברית באותה מגניטודה.
מערכת ההעתק של Ramapo נחשבת בדרך כלל למערכת השבר הפעילה ביותר באזור העיר ניו יורק.
הערכת השכיחות של אירועים סיסמיים בעוצמה בינונית או גבוהה, מהווה בעיה עבור החוקרים, שאינם מסוגלים לקשר היטב את רעידות האדמה באזור, עם מבנים גאולוגיים ספציפיים, כשאין תיעוד אינסטרומנטלי (מסייסמוגרפים) עבור רעידות האדמה ההיסטוריות הבולטות.
הערכות הסיכון לרעידות אדמה מבוססות על גורמים כמו קִרבה לקו העתק, צפיפות אוכלוסין וסיכון לתשתיות.
האוכלוסייה והתשתית הצפופה פירושה שרעידת אדמה במגניטודה של 5 ומעלה עלולה לגרום נזק משמעותי לעיר ניו יורק.
מומחים חוששים כי רעידות בגודל 5 בסמוך לעיר, עלולות להתרחש בעומקים רדודים של פחות מ-10 קילומטרים.
רעידות אדמה במגניטודה של 5 ומעלה, מתרחשות באזור העיר בממוצע רב שנתי של אחת ל-100 שנים.
זאת על פי דוח ממצפה הכוכבים למונט-דוהרטי באוניברסיטת קולומביה.
בקליפורניה יש יותר מ-99 אחוז סיכויים, שרעידת אדמה אחת לפחות במגניטודה 6.7 או יותר, תתרחש בנקודה כלשהי לאורכה על פני תקופה של 30 שנה.
זוהי רמה סייסמית הגבוהה באופן משמעותי מניו יורק, וגם מישראל.
רעידת האדמה האחרונה במגניטודה 5 בעיר ניו יורק התרחשה בשנת 1884 בים, מול שכונת "חוף רוקאווי" שברובע קווינס שמול מפרץ ג'מייקה (הממוקמת בקצה הדרומי של גשר קרוס ביי וטרנס ממוריאל, על השרטון הדרומי מול האוקיינוס האטלנטי - ראו מיקומה במפה העליונה).
קיימת סבירות נמוכה לרעידת אדמה במגניטודה גדולה, אך הסיכון לנזק בבניינים מרעידת אדמה נחשב בשנת 2008 למצב הרביעי בסיכון על ידי FEMA (הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום).
תרומה לרמת הסיכון הגבוהה יחסית היא העובדה, שרוב הבניינים נבנו לפני שהתקן הסייסמי הוכנס לתוקף בשנת 1995. מבנים לא מחוזקים אינם מתפקדים היטב ברעידות אדמה.
בניינים גבוהים שממוקמים ליד ואף בצמידות לבניינים נמוכים יותר, נמצאים כולם בסיכון גדול יותר, עקב התנודות האופקיות הבלתי שוות במהלך רעידת אדמה.
בסך הכל, הסיכון לרעידת אדמה בעיר גבוה אפילו מרעידת אדמה מתונה, מכיוון שרוב התשתית המזדקנת של העיר נבנתה ללא תקנים סייסמיים.
מחקר משנת 2008 מאוניברסיטת קולומביה מצא, כי אזור ניו יורק נמצא בסיכון "גדול במידה ניכרת" לרעידת אדמה במגניטודה של 6 או 7 מכפי שחשבו בעבר.
מאידך, בפרסום מעודכן יותר משנת 2014, הודיע המכון הגאולוגי של ארצות הברית, שבעיר ניו יורק, המפות המעודכנות מצביעות על סיכון מעט נמוך יותר לבניינים גבוהים ממה שחשבו בעבר (אבל עדיין קיים סיכון בכל זאת).
מדענים העריכו סבירות נמוכה יותר לרעד איטי כתוצאה מרעידת אדמה ליד העיר.
טלטול איטי עלול לגרום לנזק רב יותר למבנים גבוהים, בהשוואה לטלטול מהיר שסביר יותר להשפיע על מבנים נמוכים יותר.
עם כמיליון בניינים, הסיכון של ניו יורק גבוה מאוד, בעיקר בשל היעדר קודים סיסמיים בבניינים ישנים, הסביבה הבנויה הצפופה והתשתית המקושרת מאוד.
רוב הבניינים בעיר ניו יורק נבנו כאמור לפני 1995, אז אומצו כאמור הוראות סייסמיות מחמירות יותר בקוד הבנייה; לכן, רבים מסוגי הבניינים הנפוצים ביותר בעיר, פגיעים במיוחד לאירועים סייסמיים.
חלק גדול מחוף הים של העיר ניו יורק מקורו באדמות ביצה או בריכוזי אשפה שמולאו, ונבנו עם הזמן בתקופות הקולוניאליות.
אדמה זו נוצרה בדרך כלל על ידי שימוש במילוי עם מאפיינים מבניים גרועים.
בנייני המסחר והמגורים החדשים ביותר של ניו יורק בנויים בסטנדרטים סייסמיים מודרניים, מה שממזער את הסיכון הפיזי.
עם זאת, הסיכון הכלכלי נותר בעינו - נדל"ן והפיתוח החדש ברחבי הרבעים כל כך יקרים, שהעלויות הכרוכות בתיקון נזקים מרעידת אדמה גבוהות ביותר.
כל אירוע שמפריע לזרימת העסקים, התחבורה, התיירות או הפיננסים בעיר ניו יורק, המכונה "הפרעה עסקית", מהווה סיכון של השפעה כלכלית שלילית על שותפי סחר מקומיים ובינלאומיים.
בנוסף, בהתייחס לתופעת תגובת האתר הסייסמית שצפויה באתרים שונים בקווינס, ברוקלין וסטטן איילנד, ואשר נדונה בסוף פרק הגאולוגיה לעיל, הסיכון באתרים הללו הוא משמעותי.
ויש אתרים מסוימים, שאפילו אם ייושם שם תקן מחמיר של תאוצות קרקע שצפויות להתרחש לפחות פעם אחת ב-2,500 שנה, עדין עבור גלים סייסמיים שתדירותם בין 0.5 הרץ ל-הרץ אחד, תתקיים התופעה של תגובת אתר סייסמית.
רעידת האדמה הידועה הגדולה ביותר בעיר ניו יורק התרחשה בשנת 1884, כנראה בנקודה כלשהי בין ברוקלין לסנדי הוק, והיא הייתה במגניטודה משוערת של כ-5 בסולם ריכטר.
עבור רעידת אדמה זו, דווח על תצפיות של לְבֵנים שנפלו וטיח סדוק באזורים שבין מזרח פנסילבניה למרכז קונטיקט, והעוצמה הסייסמית המקסימלית שדווחה הייתה בשני אתרים במערב לונג איילנד: ג'מייקה, קווינס; והעיירה אמיטיוויל .
שתי רעידות אדמה נוספות במגניטודה 5 בקירוב, התרחשו באזור זה בשנת 1737, וברעידת האדמה בניו ג'רזי בשנת 1783 .
רעידת האדמה בווירג'יניה (2011), במגניטודה של 5.8 שמוקדה היה בצפון וירג'יניה, ושהתרחשה ב-23 באוגוסט 2011, הורגשה על ידי דיירי כמה בניינים במנהטן - יותר מ-320 ק"מ צפונית למוקד הרעידה, וגרמה נזק לבנייה פיזית קלה בברוקלין.
היו כמה שיבושים, כולל פינויים מבניינים ועיכובים בשדות תעופה, וגם שירות הרכבות אמטרק בתחנת פן התעכב.
ב-5 באפריל 2024 פגעה באזור רעידת אדמה במגניטודה 4.8 , שמרכזה היה ליד תחנת וויטהאוס, ניו ג'רזי .
לא דווח על פציעות או נזק.
זוהי רעידת האדמה בעוצמה הגבוהה ביותר באזור מאז 1884. העוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה באזור האפיצנטר - VI בסולם מרקאלי.
רעידה עוקבת במגניטודה 3.8 התרחשה באותו יום קרוב לגלדסטון, ניו ג'רזי , והורגשה במנהטן ובברוקלין.
העתק Ramapo, המסמן את הגבול המערבי של אגן הביקוע של ניוארק , נתפס כַּמאפיין הפעיל סייסמית של אזור זה, אך קשה להבחין באיזו מידה שבר רמאפו, או כל מבנה גאולוגי ממופה אחר באזור, עלול להיות מקור לרעידות אדמה עתידיות, יותר מאשר כל מבנה אחר של האזור.
אזור השבר של Ramapo משתרע על פני יותר מ-300 ק"מ בניו יורק, ניו ג'רזי ופנסילבניה.
זוהי מערכת של העתקים בין צפון הרי האפלצ'ים ואזורי הפידמונט ממזרח.
שבר זה הוא אולי אזור השבר הידוע ביותר באזור המיד-אטלנטיק, וידוע כי כמה רעידות אדמה קטנות מתרחשות בסביבתו.
לאחרונה, הידע הציבורי על ההעתק גדל - במיוחד לאחר שנות ה-70, כאשר התברר שתחנת הכוח הגרעינית "אינדיאן פוינט" במחוז וסטצ'סטר, ניו יורק, ממוקמת בקרבתו.
אין מספיק ראיות כדי לטעון באופן חד משמעי, למתאם חזק של רעידות אדמה באזור ניו יורק עם העתקים ספציפיים או מבנים גאולוגיים אחרים באזור זה.
רעידת האדמה הגדולה ביותר שהשפיעה על העיר ניו יורק ב-1884, כנראה לא הייתה קשורה לשבר רמאפו, מכיוון שתאוצות הקרקע הגדולות ביותר מאותה רעידת אדמה, התרחשו בלונג איילנד - רחוק למדי מהביטויים של שבר רמאפו על פני השטח.
הקשר בין העתקים ורעידות אדמה באזור ניו יורק, מובן כיום כמורכב יותר מכל קשר פשוט של רעידת אדמה ספציפית עם שבר ספציפי ממופה.
מחקר משנת 2008 טען, כי רעידת אדמה במגניטודה 6 או 7 עשויה לנבוע מאזור השבר של Ramapo, שתוליד כמעט בוודאות מאות ואף אלפי הרוגים ונזק של מיליארדי דולרים.
במחקר של כ-400 רעידות אדמה במהלך 300 השנים האחרונות נמצא, שיש אזור שבר נוסף המשתרע מאזור השבר של Ramapo לדרום מערב קונטיקט, כפי שניתן לראות במפת קווי ההעתקים משמאל.
רעידות האדמה באזור זה מפוזרות, ללא ריכוז מסוים של פעילות לאורך שבר ראמאפו, או לאורך אזור השבר המשוער, המשתרע לתוך דרום מערב קונטיקט.
תחנת הכוח הגרעינית אינדיאן פוינט
ממש ליד הקצה הצפוני של העתק רמאפו, נמצאת תחנת הכוח הגרעינית "אינדיאן פוינט" , שנבנתה בין השנים 1956 ל-1960 על ידי חברת אדיסון קונסולידייטד .
המפעל פעל מ-1963 עד 2021, והיה נתון למחלוקת סביב החשש שרעידת אדמה מהעתק רמאפו תיפגע בתחנת הכוח.
השאלה האם העתק רמאפו אכן מהווה איום על תחנת הכוח הגרעינית הזו נותרה פתוחה.
תחנת הכוח הגרעינית אינדיאן פוינט נועדה לעמוד בעוצמה סייסמית VII על פי סולם מרקאלי.
אין הסכמה לגבי עוצמת הרעידה שהמפעל יכול לעמוד בו, אך ההערכה של מפעיל המפעל היא, שהיא תוכל לעמוד ברעידת אדמה (סמוכה) במגניטודה 6.
התוכנית להפחתת סיכונים (סייסמיים) בניו יורק
בחודש מאי 2024, חוּדָש תוקפה של התכנית להפחתת סיכונים בעיר ניו יורק, ואומצה תוכנית מעודכנת לחמש השנים הבאות.
זאת בהתאם לחוק להפחתת אסונות משנת 2000 .
הצו בעניין זה שיצא מטעם ראש העירייה, מציין כי התכנית אושרה עוד קודם לכן, על ידי הסוכנות הפדרלית לניהול חירום ("FEMA"), ומקבע את NYCEM כסוכנות האחראית לניטור, הערכה ועדכון של התוכנית להפחתת הסיכונים בהתאם לחוק להפחתת אסונות.
התכנית לוקחת בחשבון שהמפות האחרונות של המכון הגאולוגי של ארצות הברית ה-USGS, שפורסמו בשנת 2023, מראות שיש סיכוי של 5 עד 25 אחוז לרעידת אדמה קלה או מזיקה שתתרחש באזור ניו יורק במשך תקופה של 100 שנים.
עוד לוקחת בחשבון התכנית משתנה משמעותי שעלול לתרום להגברת תאוצות הקרקע באזורים שונים של העיר, מכיוון שהם יושבים על אדמת מילוי.
לפי התכנית, מאות שנים, שטחים נרחבים בעיר ניו יורק מולאו כדי לכסות משקעים רכים וביצות, על מנת ליצור מרחב חדש לפיתוח ובנייה.
לדוגמה: צ'יינה טאון של מנהטן של ימינו נמצאת על אדמה שנוצרה על ידי מילוי של בריכה גדולה; אתר פארק הירידים העולמי בפלשינג, קווינס, נבנה על מזבלה של אפר; ונמל התעופה JFK על החוף הדרומי של ברוקלין נבנה על גבי מילוי חול הידראולי.
אזורים אלה דומים לאזור המרינה בסן פרנסיסקו, שספג נזק רב ברעידת האדמה של לומה פריאטה ב-1989, בגלל הגברה של גלים סיסמיים על ידי חומר המילוי ששימש לייבוש קטע הים שם לצורך בניית המרינה.
תופעה זו מוכרת כ-תגובת אתר סייסמית, והיא גרמה בעבר להרס רב של מבנים רבים באזורים שהיו מרוחקים מאד ממוקד רעידת האדמה.
למשל, בבירת מקסיקו בעת רעידת האדמה במקסיקו סיטי בשנת 1985, שהייתה מרוחקת כ־400 קילומטרים ממוקד רעידת האדמה.
הגברת תאוצות הקרקע במקרים כאלה, יכולה להגיע ל-פי 50 ביחס לתאוצות הקרקע שצפויות היו להתרחש באתר, על פי המרחק בלבד.
התכנית מתייחסת לרעידת האדמה שהתרחשה ב-10 באוגוסט 1884 ומוזכרת לעיל.
מוקדהּ היה קרוב לעיר, בנקודה כלשהי בין ברוקלין לסנדי הוק, ניו ג'רזי, שבמפרץ ניו יורק התחתון.
"בהתבסס על דיווחים עכשוויים על נזקיה, מדענים מעריכים היום (כך כתוב בתוכנית), שזו הייתה רעידת אדמה במגניטודה 5.2, ולמרות שנחשב מתון לפי קנה המידה של היום, הרעידה הזו הורגשה מווירג'יניה ועד מיין, והֵזיקה לארובות ולבנייני לְבֵנים בניו ג'רזי ובניו יורק.
בהתחשב בכמות הבנייה והפיתוח לאורך נהר ההדסון ובניו יורק מאז 1884, אם רעידת אדמה באותה מגניטודה תתרחש היום, כמות הנזק לאנשים ולרכוש תהיה גדולה בהרבה.
זאת בהתחשב גם בעובדה ההיסטורית, שצ'יינה טאון, פארק הירידים העולמי בפלשינג ונמל התעופה JFK המוזכרים לעיל, לא היו קיימים עדיין על תשתית המילוי המלאכותי דהיום.
בין אלה קיימים למעלה מ-100,000 מבני לבנים רב-משפחתיים, ללא חיזוק בעיר ניו יורק כולה, רובם נבנו בין אמצע המאה ה-19 לשנת 1930, כולם בגובה של בין שלוש לשבע קומות.
אם תתרחש רעידת אדמה בעיר ניו יורק, קיים סיכון שהשפעתה תפגע בתשתיות כגון תחבורה, חשמל ומערכות מים/שפכים.
כחלק משיפורים שנעשו בעשורים האחרונים חלק מהתשתיות העיליות של העיר ניו יורק, כגון גשרים, הותאמו חלקית כדי לשפר את הביצועים הסיסמיים שלהם.
עם זאת, הפגיעות הסיסמית של הרשת המורכבת של תשתיות מקושרות בעיר, נותרה גרועה וקיימת כאזור מדאיג, גם כאשר חלקים מהתשתית עוברים שינוי, שדרוג וחידוש.
חלק ממערכות התשתית הקריטיות של ניו יורק פגיעות מכיוון שהזדקנו, ויש להן אתגרי תחזוקה ומחזור חיים.
במהלך אירוע רעידת אדמה, תשתית שמתחתיה מי תהום, עלולה לסבול מתופעת התנזלות .
זה עלול לגרום לכשל קרקעי בקנה מידה גדול, שפוגע ביסודות הבניינים ומשבש באופן מסיבי את השירותים התת-קרקעיים.
אזורים עם מילוי מלאכותי פגיעים במיוחד להתנזלות, וכוללים את קווי החוף של לונג איילנד (ומסביב לשדה התעופה JFK), אזור הירידים העולמיים בפלשינג קווינס, באטרי פארק, וצ'יינה טאון במנהטן.
אירוע סיסמי חזק בסמיכות לעיר עלול לגרום למבנים שנבנו על גבי קרקעות שיתנזלו לשקוע.
נזק לתשתית תת-קרקעית מתרחש בדרך כלל בכל מקום, שבו צינורות וקווי תמסורת אחרים אינם מסוגלים לעמוד בתנועות דיפרנציאליות בקרקע.
נזק לתשתית הקריטית הזו, עלול לגרום להשפעות משניות המהוות סיכון גדול עוד יותר לציבור - זיהום מים, שריפות ופיצוצים פתאומיים וחזקים.
תוכנית הפעולה מתייחסת לכלל הסיכונים, כשהסיכון מרעידת אדמה הוא רק אחד מהם.
יתרה מזאת, לפי חישוב ההסתברות להתרחשות אירוע אסוני מסוג כלשהו, רעידת אדמה "לוקחת" בסך הכל 7.1% מסך כל ההסתברות (100%) לאירוע אסוני.
האירועים המובילים במערך ההסתברויות המחושבות הם: הצפות 30%; סערות חוף 21.8%; אסונות לא טבעיים (טרור, פיצוץ, דליפת חומרים מסוכנים וכיוצא בזה) 10.4%; גלי חום 7.4%; ורק אחר כך, רעידת אדמה 7.1%.
הסוכנות הפדרלית לניהול חירום (FEMA) ומחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית (HUD), מספקות סכום משמעותי למימון פעולות להפחתת סיכונים בעיר ניו יורק.
מימון זה מוענק באמצעות תוכניות כמו תוכנית המענקים להפחתת הסיכונים של FEMA (HMGP) ותוכנית ה-Community Development Block Grant (CDBG) של HUD.
אלה מגיעים בסך הכל לכמעט מיליארד דולר, ובמימון: פדרלי - 43.4%; מימון מדינתי - 10.9%; מימון עירוני - 41%; מימון פרטי - 3.1%; ומקורות נוספים בסך 21%.
הפעולות הממומנות מתחלקות לקטגוריות הבאות: הגנת חוף ומשאבי טבע; שירותי חירום; מיזמים תשתיתיים; מדיניות מניעה; הגנת רכוש; חינוך ומודעות ציבורית.
מינהלת החירום של העיר ניו יורק (NYCEM), מציגה מפה עם כל המיזמים שבקטגוריות השונות, וניתן לצפות בה ב- Mitigation Actions Map.
הצבת הסמן של המחשב על כל סימן במפה ולחיצה על הכפתור השמאלי, מציגה את מהות המיזם ומספרו.
בנוסף, תחת הכותרת Mitigation Actions Database, ניתן לבחור במיזמים השונים לפי קטגוריות שונות, ואז מופיע פירוט נוסף, לרבות עלויות, ודוח מצב אודות המיזם (בהליך תכנון, או בהליך ביצוע, או הושלם וכיוצא בזה).
הרמוניק היא חברת טכנולוגיה אמריקאית המפתחת ומשווקת מוצרי ניתוב וידאו, שרתים ואחסון עבור חברות תוכן וידאו לטלוויזיה ולאינטרנט.
החברה נוסדה על ידי יזמים ישראלים ומחזיקה מרכז פיתוח בפארק תעשייה קיסריה.
"הרמוניק" הוקמה בקליפורניה ביוני 1988, בשם "הרמוניק לייטווייבז", על ידי משה נצרתי ויוסף ברגר.
בנובמבר 1988 מונה אנתוני ג'יי לי למנכ"ל.
משה נצרתי הוביל את מרכז המחקר והפיתוח שהוקם בישראל ב-1993, במימון חלקי של קרן בירד, עד שנת 2001. החברה הקימה מרכז פיתוח שני בישראל במגדלי עזריאלי, אך הוא נסגר ב-2002.
את המימון הראשוני גייסה החברה מקרן "אתנה" - קרן הון הסיכון הראשונה שהוקמה בישראל על ידי מפקד חיל האוויר לשעבר דן טולקובסקי.
באמצע 1995 ביצעה החברה הנפקה ראשונה לציבור של מניות בנאסד"ק במחיר של כ-8 דולר למניה.
במהלך בועת הדוט-קום שגשגו עסקי החברה ומחיר המניה זינק ל-150 דולר בפברואר 1999; ובאוקטובר 1999 הודיעה על רכישת חטיבת "DiviCom" של חברת C-Cube Microsystems", שעסקה בפיתוח פתרונות לקידוד וידאו, תמורת כ-1.7 מיליארד דולר במניות.
ביולי הודיעה על רכישת חברה נוספת, חברת Cogent Technology האמריקנית, תמורת 6.5 מיליון דולר במניות.
לקראת סוף שנת 2000, בעקבות התפוצצות "בועת הדוט-קום" הודיעה החברה על אזהרת רווח, ובמהלך שנת 2001 דיווחה על ירידה במכירות והפסדים גדולים.
עקב כך הודיעה על פיטורי כ-20% מהעובדים בחברה.
בהמשך התאוששו עסק החברה והיא ביצעה הנפקה נוספת של מניות בסוף 2003.
בשנת 2006 רכשה את חברת Entone האמריקנית תמורת 45 מיליון דולר.
בדצמבר 2008 הודיעה על רכישת חברת "סקופוס" הישראלית תמורת 86 מיליון דולר, חברה שהוקמה בשנת 1995 על בסיס טכנולוגיית הצפנה של החטיבה הצבאית של תאגיד תדיראן ופיתחה מערכות לשידורי טלוויזיה דיגיטלית, המאפשרות דחיסה וקידוד של מאות ערוצי וידאו דיגיטליים על גבי רשתות פס רחב.
העסקה הושלמה במרץ 2009, אולם מיד הודיעה על פיטורי כ-40 עובדים.
בפברואר 2013 מכרה את קו מוצרי הגישה לסיבים אופטיים שלה לחברת Aurora Networks, תמורת 46 מיליון דולר במזומן.
ב-29 בפברואר 2016 השלימה את רכישת חברת "Thomson Video Networks" הצרפתית.
ביוני 2024 מונה נמרוד בן-נתן למנכ"ל החברה.
הרמוניק מוכרת את מוצריה לחברות טלוויזיה בכבלים, שידורי לוויין, טלפוניה, וחברות הזרמת מדיה Over the Top.
הם מתחלקים לארבע קטגוריות עיקריות:
מוצרי שרת וידאו להפעלת ערוצי טלוויזיה.
מוצרי הפקת וידאו משמשים לתמיכה בעריכת וידאו ופוסט-פרודקשן.
מערכות שרתי הווידאו שלה משמשות לניהול והפעלת ערוצי טלוויזיה.
מוצרי הקצה לכבלים משמשים את מפעילי הכבלים כדי לספק שירותי שידור מותאמים אישית או על פי דרישה למנויים שלהם.
בין לקוחות החברה נמנים: פרטנר תקשורת, HOT, ו-yes בישראל; ו-AT&T, חטיבת הכבלים של וורנר מדיה, בלסאות', ו־DirecTV בארצות הברית.
הרמה האיראנית או הרמה הפרסית היא אזור גאולוגי המשתרע על חלקים מהקווקז, מרכז אסיה, דרום אסיה ומערב אסיה.
היא מהווה חלק מהלוח האירואסייתי, בין הלוח הערבי ללוח ההודי.
הרמה ממוקמת בין הרי זגרוס ממערב, הים הכספי ו מצפון, הרמה הארמנית והרי הקווקז מצפון-מערב, מצרי הורמוז והמפרץ הפרסי מדרום, ותת-היבשת ההודית מדרום-מזרח.
כאזור היסטורי, הוא כולל את , , וכמה מהשטחים הקודמים של איראן הגדולה.
הרי זגרוס מהווים את הגבול המערבי של הרמה, והמדרונות המזרחיים שלה עשויים להיכלל גם הם במונח.
אנציקלופדיה בריטניקה מחריגה במפורש את ח'וזסתאן מהרמה.
מהים הכספי בצפון-מערב ועד ל בדרום-מזרח, הרמה האיראנית משתרעת על פני קרוב ל-2,000 קילומטרים.
היא מקיפה חלק גדול מאיראן, את כל אפגניסטן, וחלקים של פקיסטן הממוקמים ממערב לנהר האינדוס, ומשתרעת על שטח של כ-3,700,000 קמ"ר.
למרות היותה רמה, היא רחוקה מלהיות שטוחה, ומכילה כמה רכסי הרים.
הנקודה הגבוהה ביותר שלה היא בהינדו-כוש בגובה 7,492 מטר, והנקודה הנמוכה ביותר היא מדבר לוט ממזרח לכרמאן, איראן, מתחת ל-300 מטר.
בגאולוגיה, אזור הרמה של איראן נוצר בעיקר מפיסות קרום של גונדוונה שנספחו במשטח היבשתי טוראן מצפון ל.
אזור התפר בין הלוח הערבי הנע צפונה ליבשת אירואסיה הוא הרמה האיראנית.
זהו אזור שנחקר היטב מבחינה גאולוגית בשל העניין הכללי באזורי התנגשות יבשתיים, ובשל ההיסטוריה הארוכה של איראן במחקר גאולוגי, במיוחד גאולוגיה כלכלית.
הרמה האיראנית משתרעת ממחוז מזרח אזרבייג'ן בצפון-מערב איראן עד אפגניסטן ופקיסטן ממערב לנהר האינדוס.
היא כוללת גם חלקים קטנים יותר של אזרבייג'ן, כורדיסטן העיראקית וטורקמניסטן.
הרמה הצפון-מערבית של איראן היא ארץ מחוספסת עם גבהים גבוהים יותר, אקלים קשה יותר ומשקעים רבים יותר מאלה המצויים ברמת אנטוליה.
האזור ידוע בשם הרי האנטי-טאורוס, והגובה הממוצע של פסגותיו עולה על 3,000 מטר.
הר אררט, בגובה 5,137 מטר, הנקודה הגבוהה ביותר בטורקיה, ממוקם באנטי טאורוס.
ימת ואן ממוקמת בהרים בגובה של 1,546 מטר.
מקורות הנהרות הגדולים נובעים באנטי-טאורוס: נהר אראס הזורם מזרחה לים הכספי, והפרת והחידקל הזורמים דרומה לעיראק לפני שהם מגיעים למפרץ הפרסי.
כמה נחלים קטנים הזורמים לים השחור או לימת ואן מקורם גם בהרים.
נהר האינדוס מתחיל ברמות טיבט וזורם לאורכה של פקיסטן, כמעט עוקב אחר הקצה המזרחי של הרמה האיראנית.
דרום-מזרח אנטוליה שוכנת דרומית להרי אנטי-טאורוס.
זהו אזור של גבעות משתפלות ומשטח רמה רחב המשתרע לתוך סוריה.
הגבהים יורדים בהדרגה, מכ-800 מטר בצפון לכ-500 מטר בדרום.
באופן מסורתי, חיטה ושעורה הם הגידולים העיקריים של האזור.
ניתן לחלק את רכסי ההרים של הרמה לחמישה תת-אזורים עיקריים:
הרמה האיראנית מכילה כמה אתרים ארכאולוגיים חשובים, ובהם שהר-י סוח'תה, טפה סיאלכ וטאבאס.
ברמה יש יערות אלון וצפצפה היסטוריים.
יערות אלונים נמצאים סביב שיראז.
, אולמוס, מילה, ערבה, אגוז, אורן וברוש קיימים גם, אם כי שני האחרונים נדירים.
החל משנת 1920, צפצפה שימשה לייצור דלתות, בוקיצה שימשה למחרשות, ועצים אחרים כמו שיטה, ברוש ובוקיצה טורקסטנית שימשו למטרות קישוט.
מבחינת פרחים, הרמה יכולה לגדל לילך, יסמין וורדים.
כמו גם עוזרר וכליל החורש נפוצים, ומשמשים שניהם לקליעת סלים.
מלבד העצים הגדלים ברמה, צומחים בה גם עצי פרי רבים.
בין השאר: אגסים, תפוחים, משמשים, חבושים, שזיפים, נקטרינות, דובדבנים, תות ואפרסקים.
שקדים ופיסטוקים נפוצים באזורים חמים יותר.
המקומיים מגדלים גם תמרים, תפוזים, ענבים, מלון וליים.
גידולים אחרים כוללים תפוחי אדמה וכרובית, שהיו קשים לגידול עד שההתיישבות האירופית הביאה לשיפור בשיטות ההשקיה.
ירקות אחרים כוללים כרוב, עגבניות, ארטישוק, מלפפונים, תרד, צנוניות, חסה וחצילים.
הרמה מייצרת גם חיטה, שעורה, דוחן, שעועית, אופיום, כותנה, אלפלפה, טבק, שומשום, פטריות, הגה מצויה וקימל.
הרמה שופעת חיות בר, כולל נמרים, דובים, צבועים, חזירי בר, , וכבשי מופלון.
בעלי חיים אלה נמצאים בעיקר בהרים המיוערים של הרמה.
חופי הים הכספי והמפרץ הפרסי מאכלסים עופות מים כמו שחפים, ברווזים ואווזים.
צבאים, קיפודים, שועלים ו-22 מינים של מכרסמים נמצאים במדבר למחצה, וסנאי דקל ודובים שחורים אסייתיים חיים בבלוצ'יסטן.
מגוון רחב של דו-חיים וזוחלים כגון קרפדות, צפרדעים, צבים, לטאות, סלמנדרות, נחשי עכברוש, נחשי חתול וצפעונים חיים באזור בלוצ'יסטן ולאורך מורדות הרי אלבורז וזגרוס.
200 זני דגים חיים במפרץ הפרסי.
שלושים מינים של הדג חדקן נמצא בים הכספי.
הרמה הסיבירית המרכזית הוא אזור הררי עצום בסיביר, אחד האזורים הרוסיים הגדולים.
הרמה תופסת חלק גדול ממרכז סיביר בין הנהרות יניסיי ולנה.
הוא ממוקם בקראטון ומשתרע על שטח של 3,500,000 קמ"ר, בין יניסיי במערב ל במזרח.
מדרום היא גובלת בהרי אלטאי, , , הרי סייאן המזרחיים והמערביים והרים אחרים של טובה, כמו גם והרי באיקל.
מצפון לרמה שוכנת וממזרח הרמה מפנה את מקומה לשפלת יקוטיה המרכזית ו.
פני השטח של הרמה הסיבירית המרכזית מאופיינים בתחלופה של מישורים ורכסים רחבים, חלקם משוננים בחדות.
הרמה המרכזית של סיביר מכסה שליש משטחה של סיביר.
המערכת של הרמה הסיבירית המרכזית כוללת מספר רמות ותת-רכסים קטנים יותר, הכוללים, בין היתר, את הרשימה הבאה:
רמת פוטוראנה, הנקודה הצפון-מערבית הגבוהה ביותר היא ב (הגבוהה ביותר בכל מערכת הרמה) בגובה 1,678 מטר.
בקצה הצפוני, הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 905 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 962 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר היא בנקסון (Nakson) בגובה 1,035 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 866 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 700 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר בנמאי בגובה 1,509 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 1,125 מטר.
, הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 1,022 מטר.
האקלים הוא יבשתי עם קיץ קצר וחם וחורפים ארוכים וקרים מאוד.
רוב השטח מכוסה ביערות מחטנאים, כאשר ארזית נפוץ במיוחד.
הנהר העיקרי של הרמה הוא טונגוסקה תחתונה.
משאבי הטבע שלה, הידועים בשם , עשירים מאוד וכוללים פחם, עפרות ברזל, זהב, פלטינה, יהלומים וגז טבעי.
הוא אזור תוך-קרפטי של מישורים לא רחבים בגובה בין 305 ל-488 מטרים במרכז רומניה, התופס את המדרון הקעור של קשת הקרפטים הרומנים המורכבת מהקרפטים המזרחיים במזרח ובצפון, הקרפטים הדרומיים (המגיעים לגובה של עד 2543 מטר) בדרום, והקרפטים המערביים הרומנים במערב.
השם "רמה" נחשב ללא מתאים מכיוון שאין בה מישורים גדולים אלא רשת של עמקים וגאיות המחוברים ביניהם על ידי רכסי גבעות
במערב הקרפטים המערביים הרומנים (הכוללים את "הרי המערב" או "הרי השקיעה", ברומנית Munții Apuseni "מונצי אפוסן", את הרי פויאנה רוסקה Poiana Ruscăi ואת הרי הבאנאט) מפרידים בין הרמה הטרנסילבנית למישור המערבי הנקרא ברומנית "Câmpia de Vest" "קמפיה דה וסט" או "מישור הטיסה" Câmpia Tisei, ובהונגרית המישור הפאנוני)
בצפון-מערב נפתחת הרמה הטרנסילבנית פיתחה יותר רחבה אל רמת הסומש (בה שלוחות של "הרי המערב" או הרי אפוסן פוגשים את הקרפטים המזרחיים)
במזרח הקרפטים המזרחיים מפרידים את הרמה הטרנסילבנית מהרמה המולדבית.
בדרום - הקרפטים הדרומיים (הקרויים לפעמים "האלפים הטרנסילבנים") מפרידים את הרמה הטרנסילבנית מחבל ולאכיה
הידוע ברומנית כמונטניה, בה נמצאת בירת רומניה ,בוקרשט.
הרמה הטרנסילבנית מתחלקת מצפון לדרום בחמש יחידות או רמות משנה:
רמת הטרנבות במרכז (מדרום למישור הטרנסילבני)
חמש רמות משנה אלה מופרדות זו מזו על ידי בקעות גבעתיות, שנוצרו על ידי עמקי הנהרות מורש, אולט, סומש וטרנבות.
נהרות אלה הם כולם חלק מהאגן ההידרוגרפי של הדנובה.
הרמה המרכזית מתאפיינת בגבעות פחות תלולות, עם סלעים בעלי מבנה קמור, ותדירות רבה של מפולות
האזורים השוליים מסביב לרמה הטרנסילבנית הם:
רחוק מלהיות מישורי אחיד, תבליטי הנוף של הרמה הטרנסילבנית מתאפיינים בגבעות רבות שהמדרונות שלהם נתונים בסחיפה הקשורה לצביון הקרקעות ולזרמי המים שחפרו את העמקים.
תבליטי הנוף מושפעים מההתרחשויות האקלימיות הטקטוניות.
הערים הגדולות קלוז'-נאפוקה, סיביו, טרגו מורש (בראשוב בקרבה - בבקעה החיצונית בראשוב) וכן אלבה יוליה הוקמו בשולי הרמה הטרנסילבנית בדרום, במערב ומתחת למדרון ההרים.
לאגן המרכזי הטרנסילבניאקלים יבשתי המושפע מאוד מהקצנות הטמפרטורות (קייצים חמים, וחורפים קרים) ומבצורת יחסית.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 10-8°C+
בזכות ההגנה על ידי קשת הקרפטים הרמה הטרנסילבנית נהנית מאמפליטודות מתונות יותר של הטמפרטורות לעומת ולאכיה בדרום וחבל מולדובה בצפון-מזרח.
בהשוואה לאירופה המרכזית , בגלל החורפים הקרים יותר ברמה הטרנסילבנית, השונות בטמפרטורות העונתיות היא קצת יותר גדולה.
שפע המשקעים באזורים ההרריים מספק את המיים במישור המרכזי.
הפרוזדורים הנחפרים על ידי הנהרות מורש וסומש במערב מאפשרים חדירת מאסות של אוויר אוקיאני טעוני לחות.
המשקעים הממוצעים בשנה הם בין 950-550 מ"מ והם עולים מדרום-מערב אל צפון-מזרח ובמקביל לגובה.
הרמה הטרנסילבנית נוצרה על ידי שקיעה והצטברות משקעים.
עד לפלאוקן הייתה הרמה הטרנסילבנית אזור של התמוככות של הפלטפורמה הקרפטית.
היא ידעה אחר כך תהליך של התרוממות, לרבות ב תור הרביעון כדי להפוך לרמה גבעתית.
בעת תקופות של הפוגה טקטונית, הייתה הרמה הטרנסילבנית אזור רחב של שקיעת הסלעים הגבישיים מתחת למשקעים היותר רכים -חרסית, אבן חול וחוואר - שהצטברו בשכבות בעובי מאות ואלפי מטרים.
משקעי המלח של טרנסילבניה (שנוצלו באופן שיטתי במהלך מאות השנים באוקנה דז'ולוי, קוז'וקנה , טורדה, אוקנה מורש, אוקנה סיביולוי ופרייד) נוצרו לפני כ-13 מיליון וחצי שנים בתחתית ים לא עמוק ובאקלים טרופי.
שכבת המלח נפוצה בכל מקום ברמה הטרנסילבנית מתחת לקרקע ועוביה הממוצע הוא של 400 מטר.
עם זאת בשולי הרמה הטרנסילבנית עובי השכבה הזאת עשויה להגיע ליותר מאלף מטר, בגלל התעקמות השכבה תחת לחץ המשקעים שנאגרו במרכז הרמה.
לפעמים בשולי הרמה (כמו במקרה היישובים שהוזכרו) המלח מגיח על פני השטח.
בטורדה שכבת המלח מגיעה לעובי של 1200 מטר.
הרמה הטרנסילבנית מכילה עדיין גם מרבצי נפט.תשתית הרמה עשירה גם בפחם, ליגניט, פצלי שמן
נחושת, פיריט ובייחוד גז טבעי (באזור טרגו מורש).
רמת טרנסילבניה עדיין מכילה מרבצים עשירים של גז ונפט[6].
התשתית של רמת טרנסילבניה עשירה גם בפחם, ליגניט, פצלי שמן, נחושת, פיריט ובמיוחד גז טבעי (באזור טרגו מורש)[2].
רמת הסומש, בצפון הרמה הטרנסילבנית, עשויה אבן גיר.
הם ממקור פנימי או חיצוני.
לאלו ממקור חיצוני קצב הזרימה הוא יותר גדול .
72% מהיקף הזרימה נוצר בהרים, ו-28% בתוך הרמה.
מי הרמה מתנקזים באגני הנהרות סומש, מורש, אולט ו בחלק קטן קרישול רפדה.
אינם באיכות טובה, בגלל הקשיות וכמות המינרלים שבתוכם.
באזור הקפלים הדיאפירים המים מלוחים.
מים מינרליים גליים נפוצים ביישוב ביזושה (ביזושה-באי) במחוז סלאז'
יישובים עירוניים:ברמה נמצאות 30 ערים, מתוכן 3 גדולות:קלוז'-נאפוקה, סיביו וטרגו מורש.
מחוץ לרמה נמצאת העיר בראשוב.
ערים אמצעיות-גדולות הן אלבה יוליה, ביסטריצה, מדיאש, טורדה.
יישובים כפריים - מפוזרים ברחבי הרמה.
הצפיפות הממוצעת היא 7.1 כפרים / 100 קמ"ר כשהצפיפות המירבית היא 17 כפרים/100 קמ"ר.
סוגים: יש יישובים מסביב לערים, ישובי פרוזדור, ויישובים בודדים.
הרמה הטרנסילבנית נחצית על ידי רשת צפופה של מסילות ברזל וכבישים בעיקר לאורך פרוזדורי עמקים.
בקעת הואדין - פרוזדור נאדש - משול מיק - הארייש התחתי - המורש האמצעי - כמת הטרנאבות - הקניון מורש - בדקעת רגין - בקעת ביסטריצה - פרוזדור הסומש הגדול
E60 - בקעת הואדין - פרוזדור קפוש -סומשול מיק - ההר פליאק - פרוזדור אריש תחתי-מורש-רמתה הטרנאבות
E80 - רמת הסומש - הר פליאק - פרוד
הרמיוֹני ג'ין גריינג'ר היא אחת מהדמויות הראשיות בספרי "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג ומופיעה בכל הספרים שבסדרה.
הרמיוני היא החברה הטובה ביותר של הארי פוטר ורון ויזלי.
הרמיוני מתוארת כילדה חכמה ומכשפה מוכשרת ביותר על אף היותה ילידת מוגלגים.
הרמיוני היא תלמידת בית גריפינדור ילידת מוגלגים (שני הוריה הם רופאי שיניים), וחברתם הטובה ביותר של הארי פוטר ורון ויזלי.
היא הישגית מאוד ומתקדמת מבחינה לימודית בהשוואה לשאר התלמידים.
רולינג תיארה אותה כדמות "מאוד לוגית, ישרה וטובה".
רולינג תיארה את לונה לאבגוד כדמות הנגדית להרמיוני מבחינה התנהגותית ואידאולוגית, אך למרות זאת יריבתה הגדולה בהוגוורטס היא פנסי פרקינסון מבית סלית'רין, שהיא תלמידה בעלת פנים דמויי בולדוג.
רולינג טענה כי דמותה של הרמיוני הושפעה מכמה מאפיינים אוטוביוגרפיים הקשורים אליה.
"לא התכוונתי ליצור את הרמיוני בדמותי אך כך זה יצא...
היא הגזמה של הצורה שבה נראיתי כשהייתי צעירה".
רולינג סיפרה כי היא זוכרת שכונתה "יודעת כל קטנה" בנעוריה.
יתר על כן, היא סיפרה שבניגוד אליה "יש הרבה חוסר ביטחון וחשש גדול מכישלון" המוסווים על ידי התנהגותה הבטוחה של הרמיוני.
לבסוף, רולינג סיפרה כי הרמיוני היא אחת הדמויות (לצידו של אלבוס דמבלדור) שבאמצעותה ניתן לספר לקורא דברים שונים הקשורים לעולם הקוסמים המתואר בסדרה, בזכות הידע העצום שלה.
מקור השם של הרמיוני הוא בקומדיה "אגדת חורף" של ויליאם שייקספיר; רולינג טענה שהיא בחרה בשם לא שגרתי כיוון שפחות בנות ייקראו בשם זה, ופחות בנות יוקנטו בשל כך אולם השם מופיע גם במיתולוגיה היוונית/רומית, שם הרמיוני (או הרמיונה) היא בתם של מנלאוס והלנה מטרויה.
שם משפחתה המקורי הוא "פאקל", אך רולינג זנחה את הרעיון הזה כיוון שחשה כי הוא לא מתאים לדמות.
בריאיון שנערך בשנת 2004 אישרה רולינג כי הרמיוני היא בת יחידה.
הרמיוני מופיעה לראשונה כאשר היא פוגשת את הארי ורון על רכבת האקספרס להוגוורטס.
היא מתוארת כבעלת קול מנדנד, שיער חום מתולתל, שיניים קדמיות בולטות, וכמישהי שמרגיזה את מי שמקשיב לה עם המידע הרב שברשותה.
הארי ורון מתייחסים אליה כשחצנית בחלק הראשון של הספר, בעיקר לאחר שהיא מותחת ביקורת על אופן הטלת הלחשים של רון.
במחצית הראשונה של הספר אין כמעט קשר בינה לתלמידים האחרים, והדבר מגיע לשיאו כאשר רון אומר עליה מאחורי גבה שאין לה חברים.
היא שומעת זאת ובעקבות כך היא מתחבאת באחד מחדרי השירותים של טירת הוגוורטס, ונתקלת שם בטרול שהוכנס לטירה.
היא ניצלת על ידי הארי ורון, ולאחר מכן השלושה הופכים לחברים.
רולינג סיפרה באתר שלה כי התנגדה לבקשתו של העורך להוציא מהספר את סצנת הטרול.
לדבריה "הרמיוני כל כך מעצבנת בחלק הראשון של אבן החכמים שהרגשתי כי דרוש משהו ענק (במלוא מובן המילה) כדי לחבר בינה לבין הארי ורון".
לאחר שהשלימו ביניהם הם נמצאים כמעט תמיד ביחד, והיא מרבה לסייע להם בשיעורי הבית ובמטלות השונות.
כאשר השלושה מחליטים לרדוף אחרי קוויריניוס קווירל (כפי שהתברר מאוחר יותר) כדי למנוע ממנו להשיג את אבן החכמים, מפגינה הרמיוני את יכולת החשיבה הלוגית שלה בכך שהיא מתגברת על המכשול של המורה סוורוס סנייפ שהיה חידה שלא ניתן לפותרה באמצעות קסמים.
בשלב האחרון לפני שהארי מגיע אל המקום שבו נמצא קווירל היא אומרת לו "ספרים!
יש דברים חשובים יותר – ידידות, ואומץ ו- אוי הארי, תיזהר!" ובכך מוכיחה בפעם הראשונה שהיא אינה מאמינה אך ורק בלימוד שיטתי מספרים.
בשנתה השנייה בהוגוורטס היא מתאהבת בגילדרוי לוקהרט, המורה החדש להתגוננות מפני כוחות האופל, עד שלבסוף נחשף כי הוא מתחזה.
במהלך מריבה בין שחקני הקווידיץ' של גריפינדור וסלית'רין מטיח בה דראקו מאלפוי את הכינוי "בוצדמית", אך היא לא יודעת מה משמעות הביטוי עד שרון ויזלי מסביר לה זאת בבקתתו של רובאוס האגריד, ואומר כי בוצדם הוא כינוי גנאי שמשמעותו "בעל דם מלוכלך" (רמז למוצא הקסום "הלא טהור" שלה).
בהמשך שנת הלימודים היא מצליחה לרקוח את שיקוי הפולימיצי המורכב, המאפשר לה, להארי ולרון לשנות את המראה שלהם לזה של חבריו של מאלפוי, כדי שיוכלו לחקור אותו ולבדוק האם הוא אחראי לפתיחת חדר הסודות ולשחרור המפלצת האגדית של סלזאר סלית'רין.
אולם, בשוגג היא מכניסה לשיקוי שלה שיער של חתול ובשל כך הופכת לחתול-למחצה ומאושפזת לשבועות אחדים במרפאה של הוגוורטס.
בזמן שהיא מחפשת מידע על המפלצת של סלית'רין שלפי האגדה המתוארת בספר נמצאת בחדר הסודות, היא מותקפת בעצמה על ידי הבסיליסק זמן קצר לאחר שניחשה נכונה כי הוא המפלצת, והשתמשה במראה כדי לבדוק היכן הוא.
אף על פי שהיא מאושפזת במרפאה בתרדמת מתברר שלמידע שהספיקה לגלות יש חשיבות מכרעת להצלחת ניסיונם של הארי ורון לפתור את המסתורין סביב חדר הסודות ולהציל את ג'יני ויזלי, אחותו של רון.
הרמיוני מתעוררת מהתרדמת זמן קצר לאחר שהארי הרג את הבסיליסק, ומאוכזבת לגלות שכל מבחני סוף השנה בוטלו בהוראתו של המנהל אלבוס דמבלדור כמתנה מטעם הנהלת הוגוורטס.
בתחילת הספר השלישי רוכשת הרמיוני חתול מחמד בשם קרוקשנקס, הנוהג לרדוף אחרי סקאברס, עכברוש המחמד של רון.
לפני תחילת שנת הלימודים מקבלת הרמיוני מחולל זמן סודי ממינרווה מקגונגל, המאפשר לה לבצע מסע בזמן ובכך לחזור על שיעורים כדי להתמודד עם מערכת השעות העמוסה שלה.
הרמיוני חוששת לשלומו של הארי פוטר לאור בריחתו מאזקבאן של סיריוס בלק, וכאשר הוא מקבל באופן לא ברור מטאטא מרוץ יקר ערך מסוג "אש המחץ" היא פונה לפרופסור מקגונגל ומספרת לה על כך.
בעקבות זאת המטאטא מוחרם לבדיקות, והארי ורון מסרבים לדבר עמה במשך זמן מה.
לאורך השנה נוצר מתח בין הרמיוני לרון בגלל המריבות התכופות בין קרוקשנקס לסקאברס, והם מפסיקים לדבר זה עם זה לאחר שנראה כי סקאברס נטרף.
הרמיוני היא היחידה שמצליחה לנחש נכונה כי פרופסור רמוס לופין, המורה להתגוננות מפני כוחות האופל, הוא אדם זאב.
היא עושה זאת לאחר שיעור שבו הוחלף לופין על ידי סוורוס סנייפ שנתן להם מטלה להסביר את מאפייני אדם הזאב.
היא מסייעת לרובאוס האגריד להכין את כתב ההגנה כדי להציל את ההיפוגריף בקביק, המועמד להוצאה להורג כיוון שתקף בתחילת השנה את דראקו מאלפוי.
לקראת סוף הספר מתברר כי במהלך עבודתה עם האגריד היא חשפה בפניו את חששותיה לגבי הארי ורון, וכן את חששה מכך שככל הנראה הם מעריכים אותה פחות בהשוואה לסקאברס העכברוש.
כאשר ערעורו הסופי של האגריד נדחה היא מבשרת להארי ולרון על כך, וכשהאחרון מבטיח לסייע לה היא פורצת בבכי ופורקת את העומס הרגשי שבו הייתה נתונה לאורך כל השנה.
לאחר מכן משתקמת מערכת היחסים בינה להארי ורון.
מחולל הזמן שקיבלה מפרופסור מקגונגל בתחילת השנה הופך לשימושי כאשר היא והארי משתמשים בו כדי לחזור בזמן ולהציל את סיריוס בלק (שהתברר כי הופלל על ידי אוכל המוות פיטר פטיגרו) ואת בקביק ממוות.
כבר בתחילת הספר הרביעי הרמיוני מביעה מחאה על תנאי התעסוקה של גמדוני הבית, ומקימה אגודה לשיפור מצבם.
היא עוסקת בנושא הזה בהתלהבות לאורך כל השנה, אך לא זוכה לשיתוף פעולה מצד חבריה ללימודים שמסרבים להצטרף לאלרג"ה (האגודה למען רווחת גמדוני הבית) שהוקם על ידה.
הרמיוני היא בת זוגו של שחקן הקווידיץ' הבולגרי ויקטור קרום לנשף חג המולד של טורניר הקוסמים המשולש, ואף מתואר כיצד הארי לא מצליח לזהות אותה וחושב אותה לנערה יפה מאוד שהגיעה מחוץ לבית הספר.
ההגייה הנכונה של השם שלה (הֶר-מַ-יוֹ-ניִ) משולבת בעלילה כאשר היא מלמדת זאת את קרום.
לקראת סוף הנשף היא נקלעת לוויכוח עז עם רון, המאשים אותה ב"התרועעות עם האויב".
המתיחות בין הרמיוני לרון סביב הנושא של קרום נמשכת לאחר שהוא מגלה כי הרמיוני ממשיכה לשמור על קשר עם קרום.
היא הייתה גם "בת הערובה" שקרום היה צריך להציל מהאגם של הוגוורטס במהלך המשימה השנייה של הטורניר.
היא מעניקה תמיכה רבה להארי לאורך טורניר הקוסמים המשולש, ומסייעת לו להתכונן לכל משימה.
היא עסוקה בניסיונות לנקום בכתבת "הנביא היומי" ריטה סקיטר, שפרסמה עליה, על הארי ועל האגריד כתבות משמיצות לאורך כל השנה.
בלילה שבו וולדמורט שב לגופו הגשמי היא חושפת שסקיטר היא אנימאגוס לא חוקי, ומצליחה ללכוד אותה באמצעי קסם בתוך צנצנת זכוכית תוך הבטחה שהיא תשחרר אותה אם סקיטר תפסיק להשמיץ בכתבותיה.
בתחילת הספר החמישי מתמנה הרמיוני למדריכה בבית גריפינדור לצידו של רון.
כבר בלילה הראשון היא נאלצת לנזוף בחברתה לבית גריפינדור לבנדר בראון, כיוון שזו האמינה להשמצות ש"הנביא היומי" פרסם על הארי ועל דמבלדור בניסיון לקעקע את דבריהם על שובו של וולדמורט, ובכך מביעה את אמונה בהארי בפעם הראשונה בפומבי.
עם הצטרפותה של דולורס אמברידג' לצוות ההוראה הרמיוני הופכת ליותר מרדנית, ולבסוף מציעה להארי להקים את צבא דמבלדור (צ"ד) כדי ללמד התגוננות מפני כוחות האופל למי שמעוניין.
היא מכינה מספר מטבעות מכושפים כדי שחברי הקבוצה יוכלו לתקשר זה עם זה מבלי להסתכן בחשיפה, ומטילה קללה שתפגע במי מחברי הקבוצה שינסה להסגיר אותה.
במהלך ניסיונותיה לשכנע את הארי להקים את צ"ד היא אומרת לראשונה את שמו המפורש של וולדמורט, ובכך הופכת לאחד האנשים היחידים בסדרה שעושים זאת.
לאורך השנה היא מנסה לעזור להארי במערכת היחסים הרומנטית שלו עם צ'ו צ'אנג, אך מביעה תסכול או אהדה כשהוא לא מצליח להסתדר עם צ'ו.
היא מייעצת לו להזמין אותה ליציאה להוגסמיד, אך מבקשת ממנו לפגוש אותה לצורך ריאיון עם ריטה סקיטר, עליה היא מאיימת בחשיפת זהותה הסודית כאנימאגוס.
כשהארי מספר זאת לצ'ו היא כועסת עליו ומטיחה לעברו שעדיף שהוא ילך לפגוש את הרמיוני כפי שהוא בוודאי רוצה לעשות.
הארי וצ'ו חוזרים לדבר זה עם זו רק בעקבות פרסום הריאיון שיזמה הרמיוני.
בספר זה הרמיוני היא אחד האנשים היחידים (מלבד ג'יני ויזלי) שמצליחים לדבר עם הארי בשעות שבהן הוא מפגין התנהגות עצבנית בגלל המתחים שהוא נתון בהם.
היא מנסה פעם אחר פעם לשכנע אותו לנהוג בהיגיון, אך לא תמיד מצליחה בכך.
כאשר הארי רואה חיזיון שבו וולדמורט מענה את סנדקו סיריוס במשרד הקסמים, הוא נחוש ללכת לשם כדי להציל את סיריוס, חרף מחאותיה הנמרצות של הרמיוני שניחשה (נכונה) כי וולדמורט שתל חיזיון מזויף במוחו של הארי.
היא אחת מחמשת חברי צבא דמבלדור שהצטרפו להארי במסע למשרד הקסמים, ובמהלך הקרב שפרץ מול אוכלי המוות היא נפגעה מקללה אפלה שכוונה לעברה על ידי אוכל המוות אנטונין דולוחוב.
בעקבות הקרב היא מאושפזת למשך זמן מה במרפאה של הוגוורטס, אך מחלימה באופן מלא.
הרמיוני מקבלת ציונים גבוהים בכל בחינות הבגרות שניגשה אליהן בסוף הספר החמישי, ולפיכך גם בשנה זו יש לה מערכת שעות עמוסה מאוד.
היא והארי מוזמנים להצטרף למועדון ה"סלג סלבז" של המורה החדש לשיקויים הוראס סלגהורן, המקבץ במועדון זה תלמידים בעלי קשרים או בעלי פוטנציאל הצלחה גבוה.
בניגוד לשנים קודמות היא אינה התלמידה המצטיינת בשיעורי שיקויים, וזאת כיוון שהארי נעזר בספרו של "הנסיך חצוי-הדם", המתברר לבסוף כסוורוס סנייפ.
היא מסייעת לרון לשמור על מקומו בקבוצת הקווידיץ' של גריפינדור לאחר שהכשילה את המתמודד השני (קורמק מקלגאן), ולבסוף אף מזמינה אותו למסיבת חג המולד של סלגהורן.
אולם, לאחר המשחק הראשון פורצת ביניהם מריבה והרמיוני מסרבת לדבר עם רון במשך זמן רב, כאשר בשיאה של המריבה היא מזמינה למסיבת חג המולד את קורמק מקלגאן במקום רון, כדי לגרום לרון לקנא בה.
היא ממשיכה לריב עם רון עד שהוא מורעל בטעות במשרדו של סלגהורן, ובכך גורם לה להפגין את רגשותיה כלפיו.
לאורך השנה מפצירה הרמיוני בהארי לא להשתמש בהוראות ובקסמים הרשומים בספרו של "הנסיך חצוי-הדם", אך בכל פעם הארי מתעלם ממנה.
היא גם מסרבת להשתכנע מטענותיו על כך שדראקו מאלפוי הוא אוכל מוות, כפי שמתברר בסוף הספר.
בסוף הספר היא ולונה לאבגוד משגיחות על משרדו של סוורוס סנייפ לבקשתו של הארי, ובכך מחמיצה את הקרב מול אוכלי המוות שפורץ למרגלות מגדל האסטרונומיה לאחר מותו של דמבלדור.
בהלווייתו של דמבלדור היא ורון נמצאים ביחד, והיא מבטיחה להארי שהם יצטרפו אליו למסע לאיתור והשמדת ההורקרוקסים של וולדמורט, אף על פי שבשל כך היא תיאלץ לעזוב את הוגוורטס.
בספר השביעי ממלאת הרמיוני תפקיד חשוב במסעו של הארי לאיתור והשמדת ההורקרוקסים הנותרים של וולדמורט.
היא מקבלת בירושה מדמבלדור עותק ישן של הספר "מעשיות בידל הפייטן", ומפענחת בו חלק מהסודות הקשורים לאוצרות המוות.
תוך כדי כך היא מספרת להארי שלצורך ביטחונם של הוריה היא שינתה את זיכרונותיהם, וגרמה להם לשכוח את קיומה ולעבור לאוסטרליה.
בזמן שהם נמצאים במנוסה ממשרד הקסמים הנשלט על ידי וולדמורט פורצת מריבה קשה בינה והארי לבין רון, המחליט לעזוב את המאהל שלהם.
הרמיוני מגיבה לכך בעצב רב, ולעיתים קרובות הארי רואה אותה בוכה.
לאחר שרון חוזר ומציל את חייו של הארי היא מסרבת לדבר איתו במשך ימים אחדים.
כאשר הם נלכדים על ידי שליחי משרד הקסמים ומובאים לאחוזת מאלפוי היא מעונה על ידי בלטריקס לסטריינג', החושדת בטעות שהיא הצליחה לפרוץ לכספת שלה בבנק גרינגוטס.
בסופו של דבר היא ניצלת ביחד עם הארי ורון בזכות גמדון הבית דובי.
בתקופה שלאחר גילוי עובדת קיומה של אגדת אוצרות המוות היא מפקפקת בנכונותה, ופעם אחר פעם מנסה לשכנע את הארי שמדובר באגדת ילדים ותו לא, וכי עליו להתרכז במשימה שהוטלה עליו על ידי דמבלדור.
זמן מה לאחר שחולצה מאחוזת מאלפוי היא משתמשת בשיקוי הפולימיצי של אלאסטור מודי, ומשנה את צורתה לזו של בלטריקס כדי שתוכל לפרוץ עם הארי ורון לגרינגוטס ולגנוב את ההורקרוקס המוחבא בכספת.
היא חולקת את נשיקתה הראשונה עם רון לאחר שהוא אומר שאין לתת לגמדוני הבית למות עבורם במהלך הקרב על הוגוורטס, ובמהלך הקרב היא ורון נכנסים לחדר הסודות ומשמידים שם את הגביע של הלגה הפלפאף שנלקח מגרינגוטס.
בחלק השני של הקרב היא נלחמת בבלטריקס ביחד עם לונה לאבגוד וג'יני ויזלי, אך הן לא מצליחות ונסוגות מהקרב לפי פקודתה של מולי ויזלי שמצליחה להרוג את בלטריקס.
הרמיוני חזרה להשלים את שנתה השביעית בהוגוורטס אחרי הקרב על הווגורטס.
באפילוג של הסדרה, המתרחש תשע עשרה שנים לאחר הקרב על הוגוורטס, הרמיוני נשואה לרון ויש להם שני ילדים: רוז והוגו.
היא היחידה מבין השלישייה שחזרה והשלימה את שנת הלימודים השביעית בהוגוורטס, ולאחר מכן החלה את הקריירה שלה במשרד הקסמים במחלקה לרישוי ופיקוח של יצורי פלא, בה מילאה תפקיד חשוב בשיפור חייהם של גמדוני הבית; לאחר מכן היא עברה למחלקה לאכיפת חוקי הקסם, שם סייעה בביטול חוקים המפלים לטובה טהורי דם.
בסיפור קצר שפרסמה רולינג מוזכר שהרמיוני היא סגנית ראש המחלקה.
רולינג ציינה גם כי הרמיוני איתרה את הוריה באוסטרליה והסירה את קסם הזיכרון שהטילה עליהם.
במחזה הארי פוטר והילד המקולל הרמיוני התקדמה לתפקיד שרת הקסמים.
היא משתפת שוב פעולה עם הארי ורון יחד עם דראקו מאלפוי ובניהם במאבק נגד שובו של וולדמורט באמצעות מחולל זמן.
אמה ווטסון גילמה את דמותה של הרמיוני בכל שמונת סרטי הארי פוטר.
המורה שלה לתיאטרון באוקספורד העבירה את שמה לסוכני השחקנים של הסרט הראשון, לאחר שהתרשמה מביצועיה בהצגות בית הספר.
ווטסון סיפרה כי אף על פי שהתייחסה למבחן הבד שלה ברצינות היא לא האמינה שתתקבל, והופתעה מכך שמפיקי הסרט בחרו בה.
נימוקיהם לבחירה היו הביטחון העצמי שהפגינה ועדיפותה על פני אלפי הנבחנות האחרות.
לפני הפקת הסרט השישי שקלה ווטסון לפרוש מהתפקיד, אך החליטה לבסוף כי "הפלוסים גוברים על המינוסים" וחזרה לתפקיד כיוון שלדבריה לא יכלה לראות מישהי אחרת מגלמת את דמותה של הרמיוני.
ווטסון אמרה כי הרמיוני היא דמות שמוכיחה כי יכולת אינטלקטואלית עדיפה על פני יופי, וכי אף על פי שהרמיוני לוקה בחסר מבחינת קשריה עם החברה היא אינה מתביישת בעצמה.
בשנת 2007, זמן קצר לפני יציאתו לאקרנים של הסרט החמישי, היא אמרה כי .
התכונה הבולטת ביותר של הרמיוני היא הידע הרב שלה.
הרמיוני מתנהגת בדרך כלל בצורה שקולה, חכמה ולוגית, ובתחילת דרכה בהוגוורטס היא לא נוטה לאבד את העשתונות במצבים מלחיצים ומצטיינת בחשיבה מעשית.
ככל שהסדרה מתקדמת היא לומדת לשפר את האינסטינקטים שלה, ומצילה את חייהם של הארי ורון מספר פעמים בזכות חשיבתה המהירה.
לעיתים קרובות היא מנדנדת לחבריה, אך היא גם מאוד נאמנה ומצפונית.
רולינג אמרה בעבר כי הרמיוני היא אדם ש"לעולם לא סוטה מהמסלול; היא תמיד ממוקדת בעבודה שצריכה להיעשות".
היא גם אמרה שלמרות החוכמה והגישה הטורדנית (לעיתים) להרמיוני יש "קצת הרבה פגיעוּת באישיות שלה", כמו גם "מידה של חוסר ביטחון מתחת", היא מרגישה "לחלוטין לא מתאימה...
וכדי לפצות, היא מנסה להיות הטובה ביותר בהכול בבית הספר, ומקרינה ביטחון עצמי לא אמיתי שיכול לעצבן אנשים".
במהלך הבחינה שלה בהתגוננות מפני כוחות האופל בסוף הספר השלישי התברר כי הפחד הגדול ביותר שלה הוא כישלון, לאחר שהבוגארט שלה לבש את צורתה של מינרווה מקגונגל המודיעה לה שנכשלה בכל המבחנים.
תכונה נוספת של הרמיוני היא החמלה והרצון לסייע מיד לאחרים, ובייחוד לחסרי ההגנה כגון נוויל לונגבוטום, תלמידי שנה ראשונה, גמדוני בית וילידי מוגלגים נוספים.
לאחר פרסום הספר השביעי והאחרון חשפה רולינג שעיקר הקריירה של הרמיוני במשרד הקסמים הייתה להיאבק למען זכויות המדוכאים (גמדוני בית וילידי מוגלגים).
רולינג אמרה כי הרמיוני מאוד מגוננת כלפי חבריה, ומעריכה אותם עד כדי כך שלו הייתה מביטה בראי של ינפתא הייתה רואה את הארי, רון ואת עצמה "חיים ושלמים, ואת וולדמורט מחוסל".
לאורך כל הסדרה מוזכר כי הרמיוני היא אחת המכשפות המוכשרות ביותר בגילה.
הרמיוני היא גם התלמידה הראשונה שביצעה בהצלחה לחשים אילמים.
היא מצטיינת בדו-קרב קוסמים, ומצליחה לגבור גם על אוכלי מוות מנוסים כפי שניכר בקרב במחלקת המסתורין, בית משפחת לאבגוד, ובקרב האחרון על הוגוורטס מול לורד וולדמורט ואוכלי המוות שלו.
אולם, רולינג סיפרה כי אף על פי שבמהלך שלושת הספרים הראשונים הרמיוני הייתה גוברת על הארי בדו-קרב קוסמים, החל מהספר הרביעי הוא כה טוב בהתגוננות מפני כוחות האופל עד כדי כך שהוא מסוגל להביס אותה.
הרמיוני לא הצטיינה בנושאים שלא נלמדו באמצעות ספרים או אימון מעשי, כגון טיסה על מטאטא, והיא התנגדה בנחרצות למקצוע גילוי עתידות שממנו פרשה במהלך הספר השלישי.
היא אינה מצטיינת גם בשחמט קוסמים, שהוא הדבר היחיד שבו היא תמיד מפסידה.
צורת הפטרונוס של הרמיוני היא לוטרה, שהיא החיה האהובה על רולינג, וזה גם הקסם היחיד שהיא מתקשה לבצע.
השרביט שלה עשוי מגפן וליבת הקסם שלו היא נימי לב של דרקון; גפן הוא העץ המתאים לתאריך הלידה הבדיוני של הרמיוני (19 בספטמבר) בלוח השנה הקלטי.
דמותה של הרמיוני הייתה בסיס לפרודיות רבות במסגרת סדרות אנימציה ותוכניות מערכונים.
בתוכנית סאטרדיי נייט לייב היא מגולמת על ידי לינדזי לוהן.
בתוכנית Big Impression הציג אליסטייר מקגואן מערכון בשם "לואיס פוטר וביסקוויט החכמים", שבו גולמה הרמיוני על ידי ניגלה לוסון.
בשנת 2003 הפיק ארגון הצדקה הבריטי קומיק רליף מערכון בשם "הארי פוטר וסיר הלילה הסודי של אזרבייג'ן" (Harry Potter and the Secret Chamberpot of Azerbaijan), שבו גולמה דמותה של הרמיוני על ידי מירנדה ריצ'רדסון המגלמת בסרטים את דמותה של העיתונאית ריטה סקיטר.
הרמיוני הופיעה גם בסדרת המערכונים "הארי בלאדר" (Harry Bladder) של תוכנית המערכונים האמריקנית "All That", שם נקראה הרהייני וגולמה על ידי ליסה פוילס.
מערכון שבו הרמיוני, הארי, רון ודמבלדור נהרגים מפצצה שהונחה על ידי וולדמורט זכה בפרס "הקומדיה הטובה ביותר" לשנת 2008 באתר יוטיוב.
במחזמר הפרודי מחזמר מאוד פוטרי, בוני גרוסון משחקת את הרמיוני, חוץ מבמחזמר השלישי, שם משחקת אותה מרדית' סטייפן.
היא מתוארת כמאוד מכוערת והרבה פעמים דמוית שונות טועות וחושבות אותה לטרול לילה או בוגארט.
למרות הכיעור בולט שלה, היא מופיעה כיפהפייה בנשף החורף ובמחזמר השלישי, אחרי שנוויל לונגבוטום מכה אותה בפרצוף בחושבו שהיא אוכל מוות.
היא מאוד לא פופולרית בהוגוורטס, ונחשבת להורסת שמחות שלא יכולה לצייר (על שמה נכתב השיר "הרמיוני לא יכולה לצייר") וכולם שונאים אותה, חוץ מרון, הארי, ג'יני ובהמשך גם דראקו.
בנוסף, אף אחד לא מסוגל לזכור את השם שלה והרבה פעמים פונים אלייה בתור "הרמן".
ההרמטיציזם (מאיטלקית: ermetismo) היה זרם בשירה מודרנית שאופיין בסגנון סתום וקשה לפענוח ושימוש רב בסימבוליזם ובהרמזים.
ההרמטיציזם היה אחד הזרמים החשובים ביותר בשירה האיטלקית של המאה ה-20. זרם זה הביא עמו חידושים מהותיים גם מבחינת השפה והסגנון וגם מבחינת התכנים.
שלושת המשוררים נושאי הדגל של זרם ההרמטיציזם היו ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואוג'ניו מונטאלה.
זרם זה קיבל את שמו מדברי הגנאי של המבקר קוסטנצו פלורה, אשר בספר שכתב בשנת 1936, הגדיר את השירה המאופיינת בערפול יתר מכוון ובכתיבה אנלוגית קיצונית כהרמטית, על שם התורה המיסטית המכונה גם היא הרמטיציזם.
פלורה הביע בספרו זה ("השירה ההרמטית") את מורת רוחו על כך שהשירה מסתורית מדי, אישית מדי ומסובכת לפירוש ולפענוח, ודומה לכן לתורה המיסטית שבעיקרה נועדה להיות מובנת למעטים.
הָרֶמֶז הוא משחק לוח בלשי פופולרי.
הרמז יצא לראשונה לשוק באנגליה בשנת 1948 על ידי החברה הבריטית Weddington Games.
מקור השם האנגלי "Clue") "Cluedo" באמריקה הצפונית) מגיע מן המשחק הפופולרי של אותה תקופה "Ludo", מכיוון שהוא התבסס על רעיון דומה, אך הוסיף את אלמנט ה"רמז".
המשחק משווק כיום באמריקה הצפונית על ידי חברת הסברו (Hasbro), שקנתה את חברת "האחים פרקר" שייצרו את המשחק לראשונה.
בישראל משווק המשחק על ידי החברות קודקוד והסברו.
המשחק "הרמז" מתרחש באחוזתו של ד"ר בלייק העשיר (Black, ככל הנראה תרגום לא נכון של הגרסה העברית).
באחוזתו של ד"ר בלייק התאכסנו כמה אורחים.
בערב שלפני המשחק נרצח בלייק, וגופתו נמצאה במדרגות המובילות למרתף.
כל אורחי האחוזה חשודים במעשה הרצח, וכל אחד מהם יוצא למסע חקירות כדי להוכיח את חפותו או כדי להפליל מישהו אחר אם בסוף הוא מתגלה כרוצח.
לוח "הרמז" - מפת ביתו של ד"ר בלייק, על חדריו השונים, שאחד מהם שימש כזירת הרצח.
שישה חיילי משחק - כל אחד מייצג אורח אחר מן האורחים שהתארחו באחוזה, החשודים ברצח.
כל חיל צבוע בצבע מסוים.
שישה כלי נשק - מתארים את הנשק ששימש את הרוצח.
21 קלפים - לפי קטגוריות חשודים, נשק ואזורים.
הקלפים כוללים קלף לכל דמות, קלף לכל חדר וקלף לכל כלי נשק.
מעטפה - בה מסתירים את קלף הרוצח, הנשק והמקום.
הדמויות ב"הרמז" מייצגות דמויות קריקטוריסטיות בחבורה הגבוהה של אנגליה של התקופה הוויקטוריאנית, כל סמליל של דמות צבוע בצבע המתאים לשם הדמות.
עלמה שני / גברת ארגמן (Miss Scarlett) - דמות אדומה, המתוארת כבחורה צעירה ומושכת.
בדומה לאמה, הגברת רקיע, גם היא שחקנית תיאטרון מפורסמת ואף התחילה תחרות עמה על התפקיד הראשי במחזמר שהיא מתכננת להפיק.
בגרסאות הראשונות היא מתוארת כאישה בלונדינית, אך עם הזמן צבעו השתנה לשחור.
מגולמת בסרט על ידי לסלי אן וורן.
לפי הקאנון המקורי של המשחק הוא מתואר כמורה אשר נטש תפקיד זה לטובת ארכאולוגיה, אך מקצועו משתנה לפי גרסאות המשחק.
הפרופסור הוא מחברו של ספר מחקרי שהוא פלגיאט (גנבה ספרותית), והוא אף הואשם ברצח של החבר שממנו גנב את תוכני ספרו.
גולם בסרט על ידי כריסטופר לויד.
כומר גרין / מר שדה (Rev.
Green) - דמות ירוקה, המתוארת בדרך כלל ככומר שמן.
בגרסה האמריקאית הוא נקרא "מר גרין" ומתואר כמאפיונר עם סיגר.
הכומר גרין התחיל את הקריירה הדתית שלו עוד מילדותו ובעבר הואשם בחשד למרמה, העלמה והלבנת כספים.
מגולם בסרט על ידי מייקל מק'קיין.
סא"ל חרדלי (Colonel Mustard) - דמות צהובה המתוארת כחייל בדרגת סגן-אלוף (קולונל).
הואשם בשליחה למוות בשדה הקרב את המאהב של אשתו.
מגולם בסרט על ידי מרטין מול.
Peacock) - דמות כחולה, המתוארת בדרך כלל כגבירה מהודרת, ולפעמים גם שמנה.
גברת רקיע היא אימה של העלמה שני.
היא שחקנית תיאטרון מפורסמת החולמת להפיק מחזמר בו תגלם את הדמות הראשית, וביתה תגלם דמות שולית.
הבת מנסה לגנוב ממנה את התפקיד הראשי במחזמר זה.
מגולמת בסרט על ידי איילין ברנן.
גברת ליבני / גברת לבנה (Mrs.
White) - דמות לבנה, המתוארת כמשרתת האחוזה העצבנית.
הגברת ליבני גידלה את ד"ר בלייק (הנרצח) עוד מילדותו.
מגולמת בסרט על ידי מדליין קאהן.
בחלק מהגרסאות, במקום גברת ליבני, מופיעה דוקטור אורכידאה, בתו המאומצת של בלייק.
אורכידאה למדה בבית ספר פרטי בשווייץ עד גירושה בעקבות תקרית הרעלה שכמעט נגמרה באסון.
אורכידאה היא דוקטור לביולוגיה, שביצעה מחקר אודות טוקסיקולוגיית הצמח וגילתה צמח בעל תכונות ריפוי מדהימות, תגלית אותה לא רצתה לחלוק עם אף אחד.
המשחק מכיל שישה סוגי נשק שהם כלי הרצח הפוטנציאליים.
הסכין או הפגיון (מתחיל באולם הנשפים)
בחלק מן הגרסאות נוסף גם נשק חדש - רעל.
מרכז הלוח הוא מיקום המעטפה והיכן שנמצאה גופתו של ד"ר בלייק.
אולם הנשפים החדר ממוקם צפונית למרכז הלוח, שם נמצא הפגיון בתחילת המשחק.
החממה החדר ממוקם ימנית לאולם הנשפים, שם נמצא מוט הברזל בתחילת המשחק.
מן החממה יש מעבר סודי לטרקלין.
המטבח החדר ממוקם שמאלית לאולם הנשפים, שם נמצא מפתח הצינורות בתחילת המשחק.
מן המטבח יש מעבר סודי לחדר העבודה.
חדר הביליארד החדר ממוקם ימנית למרכז הלוח.
חדר האוכל החדר ממוקם שמאלית למרכז הלוח, שם נמצא הפמוט בתחילת המשחק.
הספרייה ממוקמת דרומית לחדר הביליארד.
הטרקלין ממוקם דרומית לחדר האוכל, שם נמצא החבל בתחילת המשחק.
מן הטרקלין יש מעבר סודי לחממה.
חדר העבודה ממוקם דרומית לספריה, שם נמצא האקדח בתחילת המשחק.
מחדר העבודה יש מעבר סודי למטבח.
חדר הכניסה ממוקם דרומית למרכז הלוח.
על מנת לשחק נדרשים שלושה עד שישה שחקנים.
כל שחקן בוחר את דמות (חייל משחק).
אם היא לא משחקת, החשוד שמשמאלה מתחיל.
בתחילת המשחק מניחים שלושה קלפים במעטפת הרצח בלי לראות את תוכנם - אחד של חשוד, אחד של מקום ואחד של נשק.
את המעטפה מניחים במרכז הלוח.
הקלפים שנמצאים בתוך המעטפה הם הרוצח, כלי הרצח וזירת הפשע.
את הקלפים הנותרים מערבבים ומחלקים לשחקנים.
כל שחקן בתורו זורק שתי קוביות על מנת לקבוע את מספר המשבצות שהוא רשאי ללכת, לא ניתן ללכת באלכסון או לחזור על אותה המשבצת פעמיים.
מטרת המשחק היא לגלות מי רצח את ד"ר בלייק, בעזרת איזה כלי נשק באיזה חדר.
כל דמות שמגיעה לחדר רשאית לשער שדמות ביצעה את הרצח, עם נשק מסוים ובחדר אליו היא נכנסה, לדוגמה: "אני חושב שזה היה סא"ל חרדלי, עם האקדח, בספריה".
הדמות והנשק יועברו אוטומטית לחדר בו הם הואשמו, לא משנה היכן הם היו על הלוח לפני כן.