tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מכונה ברוב מדינות העולם בשמו היפני: "טאקו פוקי", מלבד במקומות כמו האי ניאיהאו, שם השפה המדוברת היא הוואית.
התיבול המסורתי של מנת הפוקי הושפע משמעותית מחומרי גלם ותבלינים מהמטבח היפני וממטבחים אסייתיים נוספים.
תיבול מסורתי זה כולל בין היתר: רוטב סויה, בצל ירוק ושמן שומשום.
מרכיבים נוספים הם פוריקאקה (תערובת של דגים מיובשים, שומשום, אצות מיובשות), פלפל צ'ילי מיובש וטחון או טרי, לימו (סוג אחר של אצות), מלח, אגוזי שמן קלויים ומרוסקים, ביצי דגים, ווסאבי, ובצלי-מאווי.
גרסאות מודרניות של מנת הפוקי עשויות להכיל תמנון, סוגים אחרים של דג טונה נא, סלמון נא וסוגים שונים של צדפות.
פוקי המבוסס על סלמון נא או וריאציות שונות של צדפות נאות כמרכיב העיקרי של המנה, בתוספת מרכיבים אחרים הנפוצים במנה.
במקומות מסוימים מגישים פוקי המבוסס על דגים או פירות ים אחרים, אבל בסיס המנה הפופולרי ביותר הוא דג הטונה כאשר לאחרונה הולכת וגוברת הפופולריות של מנת הפוקי המבוססת על טונה זהובה.
בנוסף גרסאות מודרניות למנה יכולות להכיל אבוקדו, רוטב פונזו (רוטב המבוסס מיץ פרי הדר שמקורו במטבח היפני), רוטב טריאקי, פטריות, בצל, פלפל חלפיניו כבוש, פלפל, רוטב סיראקה (רוטב המבוסס צ'ילי שמקורו במטבח התאילנדי), כוסברה, אננס או מלפפונים.
במדינות יבשתיות סגנון מנת הפוקי לרוב שונה מסגנון הוואי המסורתי של המנה.
בסגנון זה הדגים לא מושרים מראש במרינדה אלא מוכנים במקום עם רוטב לפי דרישת הלקוח.
את הפוקי בישראל, כמו במקומות אחרים בעולם, לרוב אפשר להרכיב לבד או להזמין מרשימה של מנות קבועות בתפריט.
ברוב מסעדות הפוקי בוחרים לבסיס המנה את סוג האורז הרצוי (אורז לבן / אורז מלא), קייל או חסות ולאחר מכן בוחרים בין דג נא, פטריות פורטובלו בתחמיץ או טופו, שלל ירקות ורטבים כמו ווסאבי ואבוקדו, טרטר או מיונז חריף.
בערך בשנת 2016 הצטרפה מנת הפוקי לסצנת אוכל הרחוב התל אביבית.
אף על פי שבגרסאות המקוריות מרכיבי המנה היו יחסית קבועים והרטבים קבועים מראש, בגרסה הישראלית אפשר לבחור מתוך מגוון של רטבים.
מנות נוספות הדומות במהותן לפוקי ומבוססות על דגים נאים מוגשות לרוב באירופה ומוכרות בקרפצ'יו וטרטר דגים.
גם המנה הקוריאנית hoedeopbap דומה במהותה לפוקי: דג טונה נא מושרה במרינדה ומוגש על מצע של אורז וסביצ'ה פרואנית.
גם המנה היפנית, סשימי, מבוססת על דגים ופירות ים נאים; מנות יפניות אחרות דומות הן donburi מנה ועליה דגים נאים (בדרך כלל טונה או סלמון) בתוספת של אבוקדו בציפוי של תיבול יפני מסורתי, וגרסה משוכללת יותר המוגשת עם תוספות שאינן דגים.
באנגלית: Pokémon: Let's Go Pikachu!) ופוקימון: בוא נלך, איבי!
באנגלית: Pokémon: Let's Go, Eevee!) הם משחקי תפקידים שפותחו על ידי חברת Game Freak והופצו על ידי נינטנדו לקונסולת הנינטנדו סוויץ'.
המשחקים הם גרסאות מחודשות לפוקימון צהוב שיצא בשנת 1998, והם המשחקים הראשונים בסדרת פוקימון שיוצאים לקונסולת הסוויץ'.
בנוסף, המשחקים מציעים אינטגרציה עם המשחק פוקימון גו, ותומכים בבקר חדש בצורת פוכדור.
המשחק מתרחש במחוז קאנטו, שהוא אותו מחוז שהתקיים במשחקים הראשונים של הסדרה - פוקימון אדום וכחול, ובאותו מחוז שהתקיים המשחק עליו הוא מבוסס - פוקימון צהוב.
המשחק מציג את 151 הפוקימונים המקוריים מהמשחקים הראשונים בסדרה, עם מגה התפתחויות שהוכנסו במשחקים פוקימון X ו-Y, ועם הצורות האלוליאניות שהוכנסו במשחקים פוקימון שמש וירח.
המערכות במשחק הפכו לפשוטות יותר ביחס למשחקים אחרים - צמצמו את כמות ה-TM, שהם מתקפות שניתן ללמד את הפוקימונים, ביטלו המון תכונות שהיו במשחקים הקודמים כמו Wonder Trade שנתן להחליף פוקימון אקראי בתמורה לפוקימון אקראי אחר, וביטלו את מערכת ההרבעה של המשחק.
בדומה למשחקים הקודמים, גם במשחק הזה תהיה לכם אפשרות להילחם כנגד מאמני פוקימונים אחרים ונגד מנהיגי מכונים עם הפוקימונים שנתפסים במהלך המשחק.
לעומת זאת, המשחק מציג מכניקה שונה לחלוטין מהמשחקים הקודמים לתפיסת פוקימונים, שהפעם דומה למכניקה של פוקימון גו.
השחקן זורק על הפוקימון פוכדור באמצעות הבקר, והוא צריך להיעזר בבקר התנועה כדי לכוון את הפוכדור לפוקימון.
על השחקן לדייק בזריקת הפוכדור על מנת לשפר את הסיכויים שלו לתפוס את הפוקימון, להבדיל מהמשחקים הקודמים בהם השחקן היה צריך להוריד את חייו של הפוקימון כדי להגדיל את סיכוייו לתפוס אותו.
המשחק תוכנן כך שמספיק בקר אחד של הסוויץ' על מנת לשחק בו, וכך שחקן נוסף יכול להשתמש בבקר השני כדי להצטרף אליו בתוך המשחק.
כאשר יש שני שחקנים במשחק, הקרבות יהפכו ל-2 פוקימונים נגד 2 פוקימונים, והם יוכלו לסייע אחד לשני בתפיסת פוקימונים בין השאר על ידי זריקת פוכדור ביחד על מנת להגדיל את הסיכוי לתפוס את הפוקימון.
השחקן מתחיל עם אחד משני פוקימונים התחלתיים - פיקאצ'ו או איווי - תלוי בגרסת המשחק, ולאורך כל המשחק הם יושבים לשחקן על הכתף.
בנוסף לפוקימון ההתחלתי, השחקן יכול לבחור פוקימון נוסף שיתלווה אליו.
פוקימון זה מוצא מדי פעם חפצים חדשים ומביא אותם לשחקן.
השחקן אף יכול לרכב על הפוקימונים היותר גדולים שלו, בדומה לפוקימון שמש וירח.
שמונת מנהיגי המכונים ומאמני הפוקימונים מהאליט פור המקוריים יהיו זהים, וכך גם הצוות האנטגוניסטי, צוות רוקט, שכולל את ג'סי, ג'יימס ומיאו מסדרת האנימה של המשחק.
אחד השינויים העיקריים הם שהפוקימונים נראים בעולם עצמו וצריך לגשת אליהם או הם אליכם כדי להתחיל איתם קרב, לעומת המשחקים הקודמים שבהם היה צריך להסתובב במה שנקרא "דשא גבוה" או להתקל בהם באופן אקראי במערות.
דבר נוסף ששינו במערכת הקרב הוא שבמקום שהפוקימון של השחקן יחליש את הפוקימון היריב או יהרוג אותו, עכשיו צריך לזרוק עליו זרעים וגרגירים (Berry) ולזרוק עליו פוכדור.
המשחק מאפשר, באמצעות מקום בשם GO Park, להעביר פוקימונים ממחוז קאנטו שנתפסו בפוקימון גו.
בנוסף, על מנת להשיג את אחד הפוקימונים השחקן חייב למצוא אותו באמצעות פוקימון גו ולהעביר אותו למשחק.
עלילת המשחקים מהווה עיבוד מחדש למשחקים "פוקימון אדום וכחול" וכן "פוקימון אדום אש וירוק עלה" עם מספר שינויים:
ג'סי, ג'יימס ומיאו, חברי "צוות רוקט" מהאנימה, מופיעים פה כדמויות מפתח בהן השחקן צריך להילחם מספר פעמים במהלך הסיפור.
כמו כן, בניגוד לפוקימון צהוב, ג'סי וג'יימס יילחמו רק בעזרת וויזינג וארבוק, אך ללא עזרת מיאו.
ארצ'ר, דמות מפתח בצוות רוקט מהמשחקים "פוקימון זהב, כסף וקריסטל" מופיע במשחק וניתן להילחם בו.
השחקן הפעם לא מגלם את רד, אלא את צ'ייס או את איליין (שמם ניתן לשינוי על ידי השחקן).
רד, בלו וגרין מופיעים במשחק בנקודות שונות בעלילה בתור דמויות ללא שחקן שניתן להילחם בהן: בלו מופיע מספר פעמים במהלך הסיפור ועוזר לשחקן ולחברו, טרייס.
רד מופיע לאחר שהשחקן ניצח עשרה קרבות "מאסטר" וניתן להילחם בו.
גרין נמצאת בתוך המערה בעיר סרוליאן ומחפשת את מיוטו.
משחק מציג את האפשרות להשתמש במגה התפתחויות, מכניקה שהוצגה לראשונה במשחקי הדור השישי.
הספארי בעיר פושיה הפך לפארק גו שדרכו השחקן יכול להעביר פוקימונים (רק את הפוקימונים של מחוז קאנטו) מהמשחק "פוקימון גו" לפארק.
בנוסף ל-151 הפוקימונים בקאנטו, השחקן יכול לתפוס (רק דרך המשחק פוקימון גו) את הפוקימון מלטאן ואת ההתפתחות שלו, מלמטאל.
בדומה לפוקימון צהוב, ניתן לתפוס את שלושת הפוקימונים ההתחלתיים של קאנטו בטבע או לקבלן מדמויות ללא שחקן ברחבי המפה.
בחלק ממרכזי הפוקימונים במפה, השחקן יכול להחליף פוקימונים שלו עם הצורות המחוזיות שלהם ממחוז אלולה.
המשחקים נחשפו לראשונה במסיבת עיתונאים ביפן בתאריך ה-30 במאי 2018. המשחקים מכוונים לקהל הצעיר יותר, שנכנס בפעם הראשונה למשחקי פוקימון.
משך פיתוח המשחק לקח כשנתיים וחצי עד הוצאתו.
על פי המפתחים, המשחק נחשב כגרסה מחודשת של פוקימון צהוב, שלטענתם הוא מדבר לקהל הצעיר יותר בגלל הזיקה שלו והדומות שלו לפוקימון (אנימה).
על אף שהמשחקים נחשבים למשחקי הפוקימון הראשונים לפלטפורמת הנינטנדו סוויץ', מדובר במשחק יחסית צדדי.
בכנס E3 בשנת 2017 הכריזו נינטנדו על משחק פוקימון מהדור השמיני שיצא בסוף שנת 2019 לפלטפורמת הסוויץ'.
בעת יציאתו המשחק קיבל ביקורות חמות מאוד מהמבקרים ששיבחו את הנגישות הגבוהה במשחק, הקסם האישי שיש למשחק, המשחקיות הפשוטה והנוסטלגיה שהמשחק מציף בוותיקי הסדרה.
בשבוע הראשון להוצאתו חברת ההפצה The Pokemon Company הודיעה על מכירות של כ-3 מיליון עותקים במהלך השבוע הראשון, מה שהפך אותו למשחק הנמכר ביותר בשבוע הראשון ליציאתו בפלטפורמת הסוויץ'.
ביפן מכר המשחק 661 אלף עותקים, והיה אחראי לכך שנמכרו פי ארבעה יותר קונסולות סוויץ' באותו שבוע.
בבריטניה המשחק מכר כ-116 אלף עותקים פיזיים בסוף השבוע הראשון ליציאתו.
פוקימון: דיאוקסיס הגורלי (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס הדור מתקדם הסרט: דיאוקסיס המבקר" ターアドバンスジェネレーション裂空の訪問者デオキシス) הוא הסרט השביעי בסדרת סרטי פוקימון, אשר השלים את אירועי העונה השביעית.
זהו הסרט השני שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - הדור מתקדם" ביפן.
בסרט מככבים כמדובבי הדמויות ריקה מאטסומוטו, איקואה אוטאני, יוג'י ואדה, קאורי, פושיג'י ימאדה, נוריקו הידקה, קואיצ'י ימאדרה, סוזומו צ'יבה, קנג'י נוג'ימה ובקי.
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה השביעית של פוקימון: אתגר מתקדם.
הסרט עלה לאקרנים ב-17 ביולי 2004 ביפן.
העיבוד האנגלי לסרט הופק על ידי החברה 4Kids Entertainment, הופץ על ידי חברת מירמקס (חברה בת של וולט דיסני), ושודר לראשונה ב-Kids' WB ב -22 בינואר 2005.
שיר הסיום של הסרט ביפן הוא גרסה יפנית של "Lovely: Yume Miru Lovely Boy" של טומוקו קאוואסה, בעוד שהגרסה האנגלית נקראת "This Side of Paradise" ובוצעה על ידי ברי שארפ.
הבמאי קוניהיקו יויאמה ביקר בעיר ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה על מנת לקבל רעיונות והשראה עבור רקע הסרט.
מטאוריט מסתורי מתקדם לעבר כדור הארץ.
במהלך כניסתו לאטמוספירה, הוא כמעט ופוגע ברייקוואזה, שומר השמיים, אשר מתגורר בשכבת האוזון.
המטאוריט מתנגש באזור קוטבי וחושף שני עצמים בצורת ביצה.
מהביצה הסגולה מתעורר לחיים הפוקימון דיאוקסיס, והוא מרים את הביצה הירוקה.
רייקוואזה יורד מן שכבת האוזון להילחם בפולש (בהנחה כי מדובר באויב).
מתפתח קרב בין השניים, שמוביל להרס אתר מחקר סמוך ולטראומה של ילד צעיר בשם טורי.
הקרב נמשך והשניים מחלים להטיל מכות הרסניות זה לזה, וכאשר רייקוואזה מפתיע את הפוקימון הזר ומשתמש מולו במתקפת קרן על (Hyper Beam).
גופו של דיאוקסיס נהרס, ונותר רק הגביש הסגול בחזהו שנופל לתוך הים.
בינתיים, החוקרים לוקחים גביש ירוק דומה שמצאו איתם למחוז הואן.
מתחת לים, דיאוקסיס הפצוע מצליח להתרפא, וממתין.
ארבע שנים לאחר מכן, אש, מיי, ברוק ומקס נוסעים לעיר לארוס, שם הם פוגשים את טורי, שמאז האירוע פוחד מפוקימונים ומתבודד.
דיאוקסיס, אשר התרפא לחלוטין, יוצא למצוא את הגביש הירוק אשר ההורים של טורי בודקים במעבדה.
במגדל הקרב, אש מזהה את טורי כמאמן פוקימונים בטעות, והם נלחמים נגד רייף וסיד, כאשר טורי משתמש בטורקול של אש.
טורי אינו יודע איך להתמודד עם טורקול והם מפסידים.
טורי בורח, ועוצר על מנת להציל מיינאן שנלכד בפח אשפה.
מאוחר יותר, אש פוגש את ההורים של טורי והם מבחינים בזוהר קוטב סגול מסתורי, המאותת את חזרתו של דיאוקסיס.
כאשר דיאוקסיס מתחיל לפנות את תושבי העיר כדי לחפש את הגביש הירוק באמצעות שיבוטים של עצמו, אש, פיקאצ'ו וטורי מצטרפים ומחפשים את הגביש.
העניין מסתבך בעקבות חזרתו של רייקוואזה, ודיאוקסיס נאלץ ליצור שדה כוח המשבית את כוחה של העיר.
מאוחר יותר, רייקוואזה מצליח לפרוץ את שדה הכוח.
דיאוקסיס ורייקוואזה ממשיכים בקרב, מה שגורם להרס בעיר.
הגביש הירוק מתחדש כאשר פיקאצ'ו, מיינאן ופלאזל טוענים את גנרטור הכוח במעבדה.
דיאוקסיס כמעט ומצליח להביס את רייקוואזה, ולפתע מגיע דיאוקסיס הירוק בתזמון מושלם, משנה את עצמו לצורת הגנה של דיאוקסיס ומציל את רייקוואזה מהקרב.
העיר מלאה בבלוקים של רובוטים, כאשר הרובוט המנהיג הופך לאויב, ונלחם ברייקוואזה, בזמן שתאומי דיאוקסיס מגנים עליו.
כשראה כי שני הפוקימונים מוכנים להגן עליו מול האיום החדש, רייקוואזה מתחיל לתקוף בקרן על את הרובוטים.
אש וטורי פועלים יחד ובסופו של דבר מצליחים לעצור את הרובוטים המתפקדים על ידי השבתת הרובוט הראשי, ומשחררים את דיאוקסיס התאום ואת רייקוואזה.
טורי כמעט נופל ונהרג, אך הוא ניצל על ידי דיאוקסיס הירוק.
רייקוואזה, שהכיר בכך שהדיאוקסיס אינם אויבים, טס משם בשלווה, ודיאוקסיס יוצרים זוהר ירוק וסגול בשמים כפרידה לחבריהם, ועוזבים ליעד לא ידוע.
אש מציין כי לא משנה לאן הולכים השניים, יש להם אחד את השני.
טורי, שהתגבר על הפחד מפני פוקימונים, מסכים ומאוחר יותר מציע לאש והאחרים להיפרד בתחנת הרכבת עם חבריו החדשים פלאסל ומיינאן על כתפיו, ואש וחבריו ממשיכים במסעם במחוז הואן.
הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-17 ביולי 2004. בארצות הברית הוא שודר בדיבוב לאנגלית ב-Kids' WB ב-22 בינואר 2005.
המהדורה המקורית של ה-DVD היפני יצאה לאור ב-21 בדצמבר 2004. הסרט הופץ מאוחר יותר בארצות הברית ב-DVD ו-VHS ב -15 בפברואר 2005. בבריטניה, סטודיו קאנל פרסם את ה-DVD ב-2 באפריל 2012.
הסרט הופץ על Blu-ray יחד עם הסרט החמישי, "גיבורי פוקימון" ב -15 במאי 2011 בארצות הברית על ידי אקו ברידג' הום אנטרטיינמנט.
פוקיונגוזאורוס (שם מדעי: Pukyongosaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד דמוי-טיטנוזאור אשר חי בתחילת הקרטיקון של אסיה.
המאובנים שלו התגלו בקוריאה הדרומית בשנת 2001 בידי דונג שימינג (Dong Zhiming).
עם זאת חוקרים אחרים שבדקו את ממצאי המאובנים מעריכים שהללו השתייכו לאאולופוס ועקב מחסור בממצאים מעריכים שהסוג חסר משמעות כיום.
מאובנים אלה כללו בעיקר חוליות ועצמות בריח קטנים המקשים על זיהוים המדויק אך מוכיחים שהיה קרוב רחוק של הטיטנוזאורים העצומים או של הממנצ'יזאוריים ארוכי הצוואר והיה קרוב בעיקר לדינוזאור האפריקני ג'ננסיה.
פוקייה דילמה (בהולנדית: Foekje Dillema; 18 בספטמבר 1926 – 5 בדצמבר 2007) הייתה אתלטית הולנדית.
הפרסום של דילמה כספורטאית החל בשנת 1949, כיריבה לאתלטית ההולנדית המפורסמת פאני בלנקרס-קון, שזכתה בארבע מדליות זהב באולימפיאדת 1948, ונבחרה כ"אתלטית המאה" על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF) ב-1999. דילמה זכתה בתואר "אתלטית המרוץ" לאחר שניצחה בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר בטורניר בלונדון בשנת 1949, והביסה את בלנקרס-קון.
בשנת 1950, דילמה הושעתה מתחרות לצמיתות על ידי IAAF מכיוון שסירבה להיבחן בבדיקת אימות מין לקראת האליפות האירופאית בבריסל.
דילמה הייתה הנבדקת המיועדת הראשונה לבדיקת אימות מין, פרקטיקה שההתאחדות האתלטית המשיכה בה עד לשנת 1992. השיא של דילמה, 24.1 שניות בריצת 200 מ', נמחק מן הרשומות.
ב-13 ביולי 1950, כשהייתה בדרך לתחרות בינלאומית בצרפת, עוכבה דילמה על ידי הרשויות ההולנדיות, ואז היא הושעתה לצמיתות גם על ידי התאחדות האתלטיקה ההולנדית, לפי הצהרת ההתאחדות "בשל תוצאות בדיקה" אשר מעולם לא פורסמו.
דילמה פרשה לביתה בפריסלנד, ולא יצאה ממנו למשך יותר משנה.
היא המשיכה לחיות חיים שקטים בעיירת הולדתה, ותמיד סירבה לדבר על המקרה.
דילמה, שזוהתה בלידתה כנקבה והייתה בעלת פנוטיפ נקבי, גדלה כילדה וחייתה כאישה.
לאחר מותה, נערכה בדיקה גנטית מתאים שנלקחו מבגדים שלבשה, ולפי הבדיקה היו סימנים לקיום כרומוזום Y ב-DNA שלה.
עלתה לפיכך ההשערה שהיא הייתה בעלת פסיפס גנטי בתאי עורה.
הדו"ח העלה ספקולציה שדילמה התפתחה מזיגוטה עם תסמונת קליינפלטר (גנוטיפ XXY), אשר התפצל לעובר בעל חצי גנוטיפ XX וחצי XY, מצב שהיה מכונה "הרמפרודיטיזם אמיתי",
הביוגרף של דילמה, מקס דולה, הסיק שאם הייתה דילמה מסכימה לבדיקה, לא הייתה מורשית להמשיך ולהתחרות בתור בעלת כרומוזום Y.
במהלך השנים, נערכו מספר סוגי בדיקות לגילוי כרומוזום Y אצל ספורטאיות, שחלקן ספגו ביקורת קשה מגופים מדעיים (כגון בדיקות גופיף בר ובדיקות PCR).
כל אתלטית אשר התגלה אצלה כרומוזום Y על פי בדיקות אלה הושעתה מתחרות עד שנת 2011. בעשורים האחרונים, עלו מחאות רמות יותר מרחבי העולם נגד הבדיקות, והוועדה האולימפית נעתרה להתנגדויות והפסיקה את הבדיקות.
עם זאת, הוועדה האולימפית וההתאחדות האתלטית עדיין עורכות בדיקות טסטוסטרון מאז 2011, ואתלטית עם היפראנדרוגניות לא תורשה להתחרות ללא טיפול רפואי למיגור התופעה, כולל ניתוחים להסרת בלוטות המין.
57 שנים לאחר ששיאה נמחק, ולאחר שכבר לא הייתה בחיים, החזירה התאחדות האתלטיקה ההולנדית לדילמה את שיאה והכירה בה כספורטאית לאומית.
בשנת 2014 הוקמה לכבודה אנדרטה אשר הועברה ב-2018 לפארק ספורט באזור לייוורדן.
גם בעיר הולדתה, בורום במחוז פריסלנד הוצבה אנדרטה לכבודה.
פוקימון: ג'יראצ'י מגשים המשאלות (ביפנית: 劇場版ポケットモンスターアドバンスジェネレーション 七夜の願い星 ジラーチ) הוא סרט אנימה בבימויו של קוניהיקו יואיאמה שיצא במקור לאקרנים בשנת 2003. זהו הסרט השישי בסדרת האנימה פוקימון, והוא הראשון המציג את הדמויות מהדור המתקדם.
הסרט מלווה בקטע הקצר "Gotta Dance".
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה השישית של הדור המתקדם בפוקימון.
הסרט נעשה בהשראת חגיגות המיליניום, אם כי יצא רק ב-2004 בארצות הברית (וב-2003 ביפן).
הסיפור סובב סביב שביט המילניום, המופיע בשמי הלילה במשך שבעה ימים אחת לאלפיים שנה.
בתקופה נדירה זו מתעורר הפוקימון האגדי ג'יראצ'י מתוך שנתו הארוכה על מנת לספוג את האנרגיה של השביט.
בתהליך זה, האנרגיה משוחררת לתוך האדמה, ומעניקה חיים לאזור בשם פורינה, שם הוא חי.
הפעם, לעומת זאת, קוסם המכונה באטלר וחברתו הוותיקה דיאן מוצאים את הסלע בו ישן ג'יראצ'י, ולוקחים אותו הרחק מפורינה.
בינתיים, בחגיגות הופעת שביט המילניום, אש קטצ'אם וחבריו מיי, מקס וברוק מגיעים למכתש גדול, בו אמור להתקיים הפסטיבל של השביט.
כאשר הם לא מבחינים בשום זכר לפסטיבל, הם מחליטים לחכות עד הבוקר וללכת לישון.
בזמן שהם ישנים, הפסטיבל מגיע; פיקאצ'ו, הפוקימון של אש, מבחין בבואו של הפסטיבל ומעיר את כל האחרים, והם צופים בהקמתו.
בפסטיבל, מיי קונה מין מעין תכשיט בעל שבעה פאנלים, שנאמר כי הוא מעניק לאדם משאלה אחת אם בכל לילה נסגר פאנל אחד, כאשר השביט מופיע ונראה בשמים.
מאוחר יותר, אש ומקס מתנדבים בטעות להשתתף באחד הטריקים הקסומים של באטלר, כי מקס שומע קול בא מן הסלע שדיאן מחזיקה, ורץ אל הבמה.
מקס מסביר את מעשיו, ובאטלר מאפשר לו לקחת את הסלע, שממנו ג'יראצ'י מתגלה מאוחר יותר באותו לילה.
בתקווה כי הוא יכול להגשים משאלות, מקס מבקש מג'יראצ'י המון ממתקים, והם מופיעים.
אלא שמתברר כי במקום לייצר את הממתקים, ג'יראצ'י שיגר אותם מדוכן בפסטיבל.
כוונותיו של באטלר מתגלות עד מהרה, הוא היה מדען לשעבר של צוות מגמה, שניסה להחיות את גראודון.
באטלר המציא את המערכת המושלמת, אבל לא הצליח למצוא את הכמות הדרושה של דלק כדי להפעיל אותה, ופוטר מצוות מגמה.
כדי לנסות ולהדליק את המכונה שלו שוב, הוא קיווה להשתמש באנרגיה של ג'יראצ'י למטרותיו.
כשרואה סכנה זו, אבסול פראי מגיע לעזור לג'יראצ'י ומזהיר את החבורה.
באטלר מנסה לרתום את כוחו של ג'יראצ'י, אך הוא נכשל הודות לאש וחבריו.
בעזרתם של דיאן ואבסול, הם עולים על האוטובוס של באטלר ונוסעים לפורינה כדי שג'יראצ'י יוכל לחזור הביתה; לא ידוע להם על הפוקימון של באטלר, מייטיינה, שהציב מכשיר מעקב על האוטובוס.
בדרכם של החבורה באוטובוס המכשיר נופל, אך באטלר בכל זאת מגלה את דרכם.
לפני שג'יראצ'י צריך לעזוב, מקס נעשה נסער ועצוב כתוצאה מאובדן חברו החדש, לכן אש מחליט לספר לו על חברתו הוותיקה, מיסטי.
הוא מסביר שאף על פי שהם כבר לא רואים אחד את השני, הם תמיד יהיו חברים.
לפני שהחבורה יכולה לחזור לפורינה, הם מבינים שבאטלר עקב אחריהם שם והציב מלכודת.
באטלר מצליח שוב לגנוב את ג'יראצ'י בניסיון לקחת את כוחו בשנית.
באטלר ממשיך בתוכניותיו, ומחל להחיות את גראודון.
עם זאת, גרסה מזויפת של גראודון נוצרת במקום הפוקימון האמיתי.
היצור סופג את כל האנרגיה מן הסביבה, ומחל להפוך את פורינה לשממה, להרוג את כל הצמחים באופק ולשאוב אליו את כל היצורים החיים, כולל מיי, ברוק וצוות רוקט, אשר עקבו אחריהם לאורך כל הדרך.
כאשר דיאן נספגת על ידי גראודון המזויף, באטלר מוצא כי הקשר שלו איתה הוא הדבר החשוב לו ביותר, ובעזרתם של אש ומקס, הוא מצליח להסיח את דעתו של גראודון המזויף.
בסופו של דבר, ג'יראצ'י סופג מחדש את האנרגיה המשמשת ליצירת גראודון ומשתמש במתקפת רצון אבדון (Doom Desire) כדי להשמיד אותו לתמיד, לפני שהוא עוזב לעוד אלף שנים של תרדמה.
כשהוא נעלם, ג'יראצ'י מזכיר למקס שהם תמיד יהיו חברים, ומבטיח לזכור אותו.
מיי, בלהט ההתרגשות, שוכחת לסגור את הפאנל האחרון של התכשיט, מה שמבטל את כוחו.
על אף שהיא מעולם לא חושפת את מה שהיא רצתה, היא בטוחה שזה עדיין יתגשם.
הסרט מסתיים כאשר החבורה זוכה לטרמפ במשאיתו של המוכר ממנו קנתה מיי את התכשיט, הם מסתכלים על הכוכבים, ומבחינים בקבוצות כוכבים היוצרות בצורתן טדיאורסה ופיקאצ'ו, ולאחר מכן כולם צופים בזיקוקים של הפסטיבל, וממשיכים במסעם במחוז.
המיקום המרכזי של הסרט, פורינה, מבוסס על וולינגיואן, הממוקם במחוז חונאן שבסין.
הסרט נעשה לשובר קופות, וזכה לרווח של 4.5 מיליארד ין ביפן.
הסרט הפך לסרט המקומי השני המרוויח ביותר ביפן באותה השנה.
פוקושי מאסאיצ'י (ביפנית: 福士 政一; 30 בינואר 1878 – 3 ביוני 1956) היה רופא, פתולוג ופרופסור אמריטוס יפני שהיה יו"ר האגודה היפנית לפתולוגיה.
הוא היה בעל אוסף הקעקועים היחיד הידוע שנלקח מהמתים, וידוע בכינויו "ד"ר קעקוע (刺青博士)".
מאסאיצ'י נולד בשנת 1878 במחוז ימאגוצ'י.
הוא למד בבית הספר לרפואה באוניברסיטת טוקיו, ולאחר מכן עבר ללמוד בגרמניה.
בשנת 1914 הפך לפרופסור ומרצה באוניברסיטת קנאזווה ובבית הספר לרפואה של ניפון.
בהמשך מונה ליו"ר האגודה היפנית לפתולוגיה.
מחקרו המרכזי היה על כך שעגבת גורמת לדלקת באבי העורקים ולמחלות בבלוטת התריס.
בשנת 1907 החל לנהל מחקר על העור האנושי, לאחר שראה שהדיו של הקעקוע מונע את נגעי העור שנגרמים עקב העגבת, ובמהלכו פגש בהרבה אנשים בעלי קעקועים.
בשנת 1926 החל לנהל נתיחות לאחר המוות, במהלכן הסיר את העור מהגופה ושימר אותו.
את העורות שבהם השתמש לתערוכות ולהצגה לאנשים שונים בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 שמר מאסאיצ'י במקלט המוגן מהתקפות אוויריות.
העורות ששמר במרתף היו היחידים מהאוסף שלו ששרדו את ההפצצות של בעלות הברית במהלך המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה.
פוקימון: לוקאריו והמסתורין של מיו (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס הדור מתקדם הסרט: מיו וגיבור הגלים" 劇場版ポケットモンスターアドバンスジェネレーション ミュウと波導の勇者　ルカリオ) הוא הסרט השמיני בסדרת סרטי פוקימון, אשר השלים את אירועי העונה השמינית.
זהו הסרט השלישי שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - הדור מתקדם" ביפן.
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה השמינית של פוקימון: הקרב הגדול.
הסרט עלה לאקרנים ב-16 ביולי 2005 ביפן.
העיבוד האנגלי לסרט הופק על ידי החברה 4Kids Entertainment, זהו העיבוד האחרון של החברה לפוקימון לפני שעבר לחברה "The Pokemon Company".
הסרט יצא לאקרנים בכנס הקומיק-קון בשנת 2006 בסן דייגו, קליפורניה.
בממלכה המאוחדת, הסרט שודר בערוץ Cartoon Network ביולי 2007.
לפני כאלף שנים, פרצה מלחמה אכזרית בין שני עמים ואיימה להחריב את העולם.
המלחמה לקחה מקום למרגלות עץ מקור החיים, והיוותה איום לגורל האנושות כולה.
אחד מאבירי הממלכה, סר ארון, שהיה בין היתר מאמנו של הפוקימון המסתורי – לוקאריו, לקח את ההחלטה לשים סוף למלחמה.
הוא נעל את לוקאריו במטה העתיק, הלך לעץ מקור החיים והקריב את חייו על מנת להפסיק את המלחמה המרה ואת ההשלכות ההרסניות שלה.
וכך חזר המצב לקדמותו וכולם חיו בשלום עד עצם היום הזה.
כיום, אש קטצ'אם וחבריו מיי, מקס וברוק, לוקחים חלק בנשף התחפושות בארמון קאמרון בראשה של המלכה איילין.
במהלך הטקס הם משחררים באופן בלתי צפוי את לוקאריו מתנומתו רבת השנים.
יחד, אש, לוקאריו ושאר החברים, מנסים להגיע לעץ ההתחלה שנמצא בסכנה קיומית והם מחליטים לנסות להציל אותו.
על הדרך הם לומדים מה באמת קרה לפני כל אותן שנים בקרב האדיר.
הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-16 ביולי 2005. בארצות הברית, הסרט יצא לאקרנים בדיבוב לאנגלית בכנס הקומיק-קון בשנת 2006 בסן דייגו, קליפורניה.
בממלכה המאוחדת הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ביולי 2007.
הסרט הופץ בארצות הברית ב-DVD ו-VHS ב-19 בדצמבר 2006 על ידי חברת "Viz Video".
זהו העיבוד האחרון של החברה "4Kids Entertainment" לפוקימון לפני שעבר לחברה "The Pokemon Company"
פוקימון: עלייתו של דארקראי (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס יהלום ופנינה הסרט: דיאלגה נגד פאלקיה נגד דארקראי" 劇場版ポケットモンスター ダイヤモンド&パール ディアルガVSパルキアVSダークライ) הוא הסרט העשירי בסדרת סרטי פוקימון, אשר השלים את אירועי העונה העשירית.
זהו הסרט הראשון שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - יהלום ופנינה" ביפן.
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה העשירית של פוקימון: יהלום ופנינה.
הסרט עלה לאקרנים ב-14 ביולי 2007 ביפן.
הדיבוב האנגלי לסרט הופק על ידי החברה "The Pokemon Company", בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-8 בפברואר 2008.
האגדה מגוללת את סיפורם של שני פוקימונים אגדיים, פאלקיה – אדון המרחב, ודיאלגה – אדון הזמן.
יצורים שמעולם לא היו אמורים להיפגש, ודרכיהם יפגשו במסלול במקום שבו הזמן והמרחב חוצים זה את זה.
המפגש הבלתי צפוי הזה יביא אותם למפגש לחימה ענקי אשר יתרחש בעיר אלאמוס, וכתוצאה מכך – כל העולם שאנו מכירים ייהרס לחלוטין.
כאשר אש קטצ'אם וחבריו, דון וברוק, מגיעים לעיירת אלאמוס במטרה להתחרות בתחרויות הפוקימון שנערכות שם, הם נתקלים בתופעות טבע בלתי מוסברות.
הם מאשימים בתחילה את פוקימון האופל המסתורי, דארקראי, וממהרים לתקוף אותו.
דארקראי שלוקח על עצמו את תפקיד מגן העיירה, נפגע, וכתוצאה מכך עתידם של אש, חבריו וכל תושבי העיירה נמצא בסכנה.
המאבק של פאלקיה ודיאלגה עובר לשטחה של העיר.
אש וחבריו מחליטים אז להירתם למשימה ולהציל את המצב.
פוקימון: גיראטינה ולוחם השמיים (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס יהלום ופנינה הסרט: גיראטינה וזר השמיים (הקפואים): שיימין" 劇場版ポケットモンスター ダイヤモンド&パール ギラティナと氷空（そら）の花束 シェイミ) הוא הסרט האחד-עשר בסדרת סרטי פוקימון, אשר השלים את אירועי העונה האחד-עשר.
זהו הסרט השני שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - יהלום ופנינה" ביפן.
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה האחד-עשר של פוקימון: מימד הקרב.
הסרט עלה לאקרנים ב-19 ביולי 2008 ביפן.
הדיבוב האנגלי לסרט הופק על ידי החברה "The Pokemon Company".
בארצות הברית, הסרט הופץ בדיבוב לאנגלית על ידי "סרטי יוניברסל הום וידאו" ב-13 בפברואר 2009.
הסרט מהווה סרט המשך לפוקימון: עלייתו של דארקראי וחלק שני לסרטי פוקימון: יהלום ופנינה.
בסרט זה, גיראטינה מנסה להחזיר את העולם הנגדי לקדמותו באמצעות תפיסת הפוקימון האגדי דיאלגה.
מסתבר שכאשר שני הפוקימונים האגדיים, דיאלגה ופאלקיה, נלחמו בעיר אלאמוס במהלך הסרט העשירי, הם יצרו הרס רב בעולם הנגדי.
אך משהו משתבש כאשר שיימין נכנס לתמונה, חושב שגיראטינה מנסה לאכול אותו ומאפשר לדיאלגה לברוח.
לאחר מכן, שיימין פוגש את אש והחבורה ויחד עם יוצאים למסע אל עבר גן הפרחים.
במהלך המסע שלהם, החבורה מגלה ששיימין מבוקש גם על ידי עוזר מדען מרושע בשם זירו, שמצליח לרמות את הפוקימון האגדי ולגרום לו להשתמש במתקפה המיוחדת שלו – Seed Flare.
בצורה הזו, גיראטינה חוזר לעולם האמיתי, מה שמאפשר לזירו לתפוס אותו ולשאוב ממנו את כל הכוחות שלו.
אש חובר ביחד למדען הטוב העונה לשם ניוטון גרייסלנד ויחד הם יוצאים במטרה לעצור את זירו, לעזור לגיראטינה ולהציל את המצב.
אחרי קרב ארוך וקשה, הם מצליחים לעצור את זירו בדקה ה90, אך דברים מסתבכים כאשר גיראטינה נמצא במצב גסיסה.
שיימין נחלץ לעזרתו ומשתמש באחת המתקפות המיוחדות שלו (Aromatherapy) ומציל את הפוקימון האגדי.
לאחר מכן, זירו מתאושש מהקרב, עובר לעולם הנגדי ומתחיל לזרוע במטרה להשתלט על העולם כפי שהוא.
אש, גיראטינה ושיימין עוברים גם הם לעולם הנגדי ונלחמים כנגד זירו, בזמן שברוק, דון ופוקימונים מהעולם המציאותי נלחמים בנזק שזירו יוצר.
בסופו של דבר אש ופיקאצ'ו מצליחים לגבור על זירו ומצילים את היום.
אז כולם חוזרים לעולם המציאות, שיימין חובר לשאר החברים שלו בגן הפרחים ונודד למקום אחר, וגיראטינה יוצא למסע רדיפה אחרי הפוקימון דיאלגה.
פוקימון: ארקאוס ותכשיט החיים (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס יהלום ופנינה הסרט: ארקאוס: לכבוש את הזמן-מרחב" 劇場版ポケットモンスター ダイヤモンド&パール アルセウス 超克の時空へ) הוא הסרט ה-12 במספר בסדרת סרטי פוקימון, אשר השלים את אירועי העונה ה-12. זהו הסרט השלישי שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - יהלום ופנינה" ביפן.
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה ה-12 של פוקימון: קרבות גלקטיק.
הסרט עלה לקרנים ב-18 ביולי 2009 ביפן.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-20 בנובמבר 2009. בישראל, הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ דיסני ישראל ב-2010 בדיבוב לעברית.
זה היה הסרט החמישי של הזיכיון שדובב לעברית מאז "פוקימון לנצח".
לפני אלפי שנים הפוקימון האגדי ארכיאוס עזר לתושבי העיר מצ'ינה ומנע את נפילתו של מטאור אל עבר כדור הארץ.
לאחר מכן, הוא גם עזר לבני המקום, וביניהם דאמוס, להפריח את השממה בכך שנתן להם את תכשיט החיים.
ההסכם היה שדאמוס ישתמש בתכשיט החיים על מנת להפיח חיים במקום, וביום מן הימים יחזיר לו אותו.
ביום ההחזרה דאמוס חזר בו מהבטחתו, שמר לעצמו את התכשיט וגם תקף באכזריות את הפוקימון האגדי שנפל לתנומה עמוקה.
ארכיאוס שזכר את המעשה, נשבע לנקום את בגידתו של דאמוס ולהעמיד את המין האנושי לדין.
לאחר שנים רבות, אש, דון וברוק ממשיכים במסעם אל העיר מצ'ינה שם הם פוגשים את שינה ואת קווין, שומרי המקום.
כשהחבורה מגיעה אל הריסות העיר, שינה מספרת להם שהיא זכר למשפחתו של דאמוס, וגם היא מספרת להם על כוחותיה ליצור קשר עם פוקימונים.
בשלב מאוחר יותר, ארכיאוס מגיע ומתחיל לתקוף את העיר בעקבות אותה בגידה שחווה לפני כל כך הרבה שנים.
דיאלגה, פאלקיה וגיראטינה מגיעים גם כן למקום ומנסים לעצור את הפוקימון האגדי.
במהלך הקרב, פוקימון הזמן דיאלגה, מחזיר את אש, ברוק, דון ושינה בחזרה אל העבר לרגע ההחזרה של התכשיט.
בזמן שהותם בעבר, אש והחבורה פוגשים את מרקוס, עוזרו של דאמוס, אשר כולא אותם בכלא וסוחט מ-שינה מידע על מה אמור לקרות.
בכלא, אש פוגש את דאמוס ושומע את הסיפור מהצד שלו.
מסתבר שזוהי הייתה תוכניתו של מרקוס להפנט את דאמוס ולגרום לו לבגוד בארכיאוס.
פיקאצ'ו פוגש את פיצ'ו עם אוזן מחודדת והוא עוזר לכולם להימלט מהכלא.
יחד הם יוצאים למסע לעצור את מרקוס.
במהלך הבגידה החוזרת, אש נלחם נגד מרקוס בעוד שדאמוס מנסה לגעת בלבם של הפוקימונים האחרים ולהציל את ארכיאוס ממוות.
לבסוף התוכנית שלהם מצליחה, התכשיט מוחזר לבעליו והכל חוזר לקדמותו.
אש והחבורה חוזרים להווה, ומגלים שהעיר המשיכה לפרוח למרות הכל.
הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-18 ביולי 2009. זה היה סרט האנימציה התשיעי המרוויח של שנת 2009.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-20 בנובמבר 2009. זה היה הסרט הראשון בזיכיון שהוצא באותה שנה גם ביפן וגם בארצות הברית.
הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ דיסני ישראל ב-2010 בדיבוב לעברית.
פוקימון: וולקניון והפלא המכני (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס XY&Z הסרט: וולקניון ומגירנה המצוינת" 劇場版ポケットモンスター ダイヤモンド&パール アルセウス 超克の時空へ) הוא הסרט ה-19 בסדרת סרטי פוקימון.
זהו הסרט השלישי והאחרון שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - XY" ביפן.
הסרט עלה לאקרנים ב-16 ביולי 2016 ביפן.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-דיסני XD ב-6 בדצמבר 2016, בממלכה המאוחדת בערוץ "CITV" ב-19 בנובמבר באותה שנה ובישראל, הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ הילדים ב-2017 בדיבוב לעברית.
משלחת מטעמו של הנסיך ראלי מ-ממלכת אזות' מובילה מטען סודי בטיסה, והפוקימון האגדי וולקניון מנסה להשיג אותו.
קרב מתפתח ביניהם והמשלחת מביסה את וולקניון.
כשהוא נופל מן השמיים, וולקניון נקשר לאש קטצ'אם במעיין חיבור מוזר.
בינתיים, המטען מגיע אל הנסיך, והוא מתגלה בתור מגירנה, הפלא המכני, אותו בנה ניקולא.
וולקניון מגיע למקום וקרב נערך שם, אבל עוזרו של הנסיך, אלוה, מנסה למנוע מהם לקחת את מגירנה.
בסופו של דבר הם מצליחים, ואש, וולקניון, מגירנה והחבורה נאלצים לשתף פעולה בדרך בחזרה אל רמת נייבל.
בזמן הזה, אלוה רותם את צוות רוקט לנסות ללכוד את מגירנה, ללא כל הצלחה.
בשלב הזה, כימיה, אחותו של ראלי, והנסיכה של ממלכת אזות', מצטרפת לאש ולחבורה ומסבירה להם כיצד אלוה רכש את אמונו של הנסיך על מנת שזה יעשה את העבודה המלוכלכת שלו עבורו, תחת המחשבה שהוא פועל לטובת הממלכה.
כשהם מגיעים לרמת נייבל, הם רואים את הפוקימונים שבני האדם פגעו בהם, ואיבדו כל אמון בהם.
אש והחבורה עוזרים לרפא פוקימון פצוע, הם מתיידדים עם פוקימוני המקום, מאכילים אותם ומבלים איתם, וכך הם רוכשים את אמונם.
בשלב הזה מגיעים גנבי פוקימונים מטעמו של אלוה, והם חוטפים את מגירנה.
אלוה לוקח את לב הנשמה של מגירנה וחושף את תוכניתו, להפוך את ממלכת אזות' לנשק להשמדה המונית ולהרוס את המקום.
הוא מנסה לפגוע ברמת נייבל, אבל לבה של מגירנה לא נותן לו.
בשילוב פעולה של אש, וולקניון, החבורה, הנסיכה, צוות רוקט וסקווישי בצורת זיגארד מושלם, הם נלחמים באלוה ומביסים אותו.
אבל הטירה הנופלת עדיין מציבה איום כלפי רמת נייבל, וזהו תפקידו של וולקניון להקריב את עצמו כדי להציל אותם.
בסופו של דבר, הלב של מגירנה חוזר אליה, וולקניון מתגלה כחי, והפוקימונים של רמת נייבל חוזרים להאמין בבני האדם.
הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-16 ביולי 2016.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית בערוץ דיסני XD ב-5 בדצמבר 2016. ובממלכה המאוחדת בערוץ "CITV" ב-19 בנובמבר באותה שנה.
הסרט שודר בטלוויזיה בערוץ הילדים ב-2017 בדיבוב לעברית.
זה היה הסרט הראשון מאז "פוקימון: ארקאוס ותכשיט החיים" ב-2010 ששודר בטלוויזיה הישראלית ודובב לעברית.
פוקימון: זורוארק אלופת האשליות (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס יהלום ופנינה הסרט: שליט החוק: זורוארק" 劇場版ポケットモンスター ダイヤモンド＆パール 幻影の覇者 ゾロアーク) הוא הסרט ה-13 במספר בסדרת סרטי פוקימון, אשר השלים את אירועי העונה ה-13. זהו הסרט הרביעי והאחרון שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - יהלום ופנינה" ביפן.
אירועי הסרט מתקיימים במהלך העונה ה-13 של פוקימון: מנצחי ליגת סינו.
הסרט עלה לאקרנים ב-10 ביולי 2010 ביפן.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית בערוץ Cartoon Network ב-5 בפברואר 2011. הסרט הוצג גם בממלכה המאוחדת בערוץ "CITV" כמה שבועות לאחר ארצות הברית ב-26 בפברואר.
בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים ב-6 בנובמבר 2020, לאחר שבמקור הוא היה אמור להיות משודר בערוץ דיסני בשנת 2011, דבר שלא קרה עקב החלטת הערוץ להפסיק לשדר את הסדרה.
לפני עשרים שנה, אדם בשם גרינגס קודאי מצא קפסולת זמן אשר במגע איתה, נתנה לו את הכוחות לראות את העתיד.
מהלך זה, שאמור להיות שמור להתחדשות של הפוקימון האגדי סלבי, יצר אנרגיה נגדית אשר מחקה את הטבע מעל פני העיר קראון.
כתוצאה מכך, קודאי השתמש בכוחות קריאת העתיד שלו על מנת להציב את עצמו כנשיא רשת התקשורת של העיר.
בימינו, אש, דון וברוק מתקדמים לעבר גביע העולם בפוקימון, כאשר בדרך הם פוגשים את זורואה, פוקימון האשליה, שמחפש את המימה שלו (אמא שלו).
לאחר שהם מצילים אותו מתקיפה של כמה פוקימונים, הם מחליטים לעזור לו במשימה.
בזמן הזה הפוקימון האגדי סלבי מגיע לעיר קראון בפעם הראשונה מזה עשרים שנה ומתחיל להפריח את הצמחייה באזור.
בזמן שזה קורה, קודאי מבצע את אחת התוכניות שלו, כאשר הוא שולח את אמנית האשליות זורוארק למשימה להתחזות לשלושת הכלבים האגדיים, סוויקון, אנטיי וראיקו, ולנטוע הרס בעיר.
זורוארק, שחושבת שקודאי לכד את זורואה, מבצעת את המוטל עליה.
בהמשך העלילה, אש והחבורה פוגשים את קארל, עיתונאי מקומי אשר מנסה לעזור לחבורה, ויחד הם יוצאים במסע לחיפוש אחר זורוארק.
אבל התוכניות שלהם לא יוצאות לפועל, וזאת לאחר שקודאי לוכד אותם ומונע מהם להרוס לו את התוכניות.
רואינה, המזכירה בפועל של קודאי, מתגלה להיות עיתונאית אשר עובדת כחפרפרת, עוזרת להם להימלט, ויחד הם יוצאים במסע לחיפוש ולהצלת זורוארק.
אך באותו זמן, שומרי העיר האמיתיים, סוויקון, אנטיי וראיקו, יוצאים במטרה לעצור אותה.
פוקימון: הופה והתנגשות העידנים (יצא לאור במקור ביפן כ-"מפלצות כיס XY הסרט: הארדג'ינני של הטבעות: הופה" ポケモン・ザ・ムービーXY 光輪リングの超魔神 フーパ) הוא הסרט ה-18 בסדרת סרטי פוקימון.
זהו הסרט השני שפורסם תחת הכותרת "מפלצות כיס - XY" ביפן.
הסרט עלה לאקרנים ב-18 ביולי 2015 ביפן.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-19 בדצמבר באותה שנה יחד עם קנדה ב-Teletoon ובממלכה המאוחדת, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-CITV ב-12 בדצמבר.
הופה הוא פוקימון אגדי שהחבורה פוגשת בדרכה לעיר דהרה, וביכולתו להעביר חפצים, אנשים ופוקימונים דרך הטבעות שלו, אבל הוא לא יכול לעבור דרך הטבעות של עצמו.
באראז ומיריי הם חבריו של הופה והם מטפלים בו.
יום אחד באראז מגיע אל מערה מסתורית, שם הוא מוצא את בקבוק הכלא אשר כולא בתוכו את כוחו האמיתי של הופה, הכוח הזה משתלט עליו, וכתוצאה מכך, הופה אנבאונד יוצא לחופשי ובלגאן גדול מתרחש, אבל הם מצליחים להשתלט עליו.
בשלב הזה, באראז ומיריי מספרים לאש, סרינה, קלמונט ובוני על ההיסטוריה של הופה, כיצד הוא הופיע בעיירה לפני 100 שנה, ניסה לעזור ולבדר את תושבי המקום ולאחר רצף אירועים מצער, הוא מצא את עצמו נלחם נגד פוקימונים אגדיים ומאבד שליטה.
סבא רבא שלו היה זה שהצליח להשתלט עליו באמצעות הכוחות העל אנושיים שלו ולבודד את כוחו של הופה אל תוך בקבוק הכלא.
לאחר מכן צוות רוקט מגיע ומשחרר בטעות גרסת צל של הופה אנבאונד, בקבוק הכלא נשבר, והבלגן יוצא מגדר שליטה.
בניסיון להחזיר את המצב לקדמותו, נעשים שני דברים: אש והופה מזמנים כמה פוקימונים אגדיים על מנת להילחם בהופה אנבאונד הצל ובפוקימונים האגדיים שהוא זימן, ובאראז, מיריי ושאר החבורה עובדים על יצירת בקבוק כלא חדש.
בסופו של דבר, הם מצליחים להחזיר את הסדר לכנו והופה מקבל את כוחותיו האמיתיים.
דמות ביפנית באנגלית תיאור הופה רי קוגימיה (מוגבל)קואיצ'י יאמאדרה (משוחרר) לורי פיליפס (מוגבל)ריאן ויליאמס (משוחרר) פוקימון שאוהב לעשות נזקים מיריי שוקו נאקוגאווה אמילי וו זאלר אחותו הקטנה של באראז, מטפלת בהופה באראז טאטסויה פוג'יארה דניאל ג'יי אדוארדס אחיה הגדול של מיריי, מנסה לשחרר את הופה
הסרט עלה לאקרנים ביפן על ידי טוהו ב-18 ביולי 2015.
בארצות הברית, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-Cartoon Network ב-19 בדצמבר באותה שנה יחד עם קנדה ב-Teletoon ובממלכה המאוחדת, הסרט שודר בדיבוב לאנגלית ב-CITV ב-12 בדצמבר
פוקימון: מיוטו מכה שנית - התפתחות הוא סרט קולנוע יפני מסוגת האנימה, המשמש כאתחול בהנפשה ממוחשבת בתלת-ממד לסרט "מיוטו מכה שנית" משנת 1998. את הסרט ביים קוניהיקו יויאמה, שהיה גם הבמאי הראשי של סדרת הטלוויזיה "פוקימון".
הסרט הופץ לראשונה בבתי הקולנוע היפניים ב-12 ביולי 2019, כאשר ב-4 ביולי קדימון של הסרט הוצג בלוס אנג'לס.
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ברחבי העולם (מלבד קוריאה) וגם בנטפליקס בישראל בדיבוב בעברית (תחת השם השונה מעט, פוקמון: מיוטו מכה שנית – התפתחות) ב"יום הפוקימון" ב-27 בפברואר 2020.
עלילת הסרט זהה לסרט הראשון "מיוטו מכה שנית" (1998), עם שינויים מעטים.
אש קטצ'אם, מיסטי וברוק מגיעים גם הם למשמע האתגר.
פוקון (בספרדית: Pucón) היא עיר וקומונה בפרובינציית קאוטין במחוז אראוקניה שבדרום צ'ילה.
פוקון ממוקמת כ-70 ק"מ ממעבר הגבול ממואיל מלאל שמוביל לארגנטינה, כ-100 ק"מ דרומית-מזרחית לבירת המחוז טמוקו, וכ-780 ק"מ מדרום לבירת המדינה סנטיאגו.
פוקון יושבת על חופו המזרחי של אגם ויאריקה, וכ-17 ק"מ צפונית להר הגעש ויאריקה, מיקומה של פוקון על שפת אגם והר געש, יחד עם אקלימה היציב והיחסית נח שלה, במיוחד בקיץ, הופכים אותה ליעד תיירות פופולרי.
השם פוקון מקורו בשפת המפודונג, שפתם של בני המפוצ'ה שהתגוררו באזור טרם הגעת הספרדים לצ'ילה.
האפשרות הראשונה היא שילוב של שתי המילים "להגיע אל" (Pun) ו"כניסה" ("Conën") והכוונה "היא הכניסה אל רכס ההרים".
האפשרות השנייה היא מהמילה Puconu שמשמעותה במפודונג היא יונים.
בשנת 1552 במהלך כיבוש צ'ילה על ידי הספרדים, הקימו הספרדים את העיר ויאריקה באזור פוקון של היום.
הספרדים ביצעו כריית זהב משמעותית ממרבצים שהיו באזור.
עם זאת, מניחים שבשלב כלשהו ב, מרבצי הזהב נקברו תחת להאר שזרם מהר הגעש ויאריקה הסמוך.
מה שהניע את המתיישבים החדשים להעתיק את העיר מערבה אל מיקומה המודרני, ולנטוש את אתר פוקון.
היישוב המודרני פוקון הוקם בשנת 1883 כמצודה בעקבות כיבוש אראוקניה כאשר המדינה הצ'יליאנית הכניעה את האוכלוסייה הילידית באזור אראוקניה.
פוקון היוותה נקודה בעלת יתרון אסטרטגי עקב מיקומה בכניסה לעמק טרנקורה, שם רדף צבא ארגנטינה אחר קבוצה של בני מפוצ'ה דרך מעבר ממואיל מלאל במהלך כיבוש המדבר.
דו-קיום ששרר בין ילידים למתיישבים, סייע בהקמת חוות הבקר באזור וניצול היערות לנשיאת פרי כפעילות הכלכלית העיקרית של השנים הראשונות של פוקון.
על פי מפקד אוכלוסין בשנת 2017 שערך המכון הלאומי לסטטיסטיקה בצ'ילה, פוקון משתרעת על שטח של 1248.5 קמ"ר ומתגוררים בה 28,523 תושבים (14,106 גברים ו-14,417 נשים).
הכלכלה של פוקון מתבססת ברובה על תיירות ושירותים.
פוקון משמשת כמרכז תיירותי בדרום בצ'ילה, והיא מושכת אליה מבקרים רבים, מקומיים וזרים כאחד.
בשל סביבתה הטבעית יוצאת הדופן הכוללת הרי געש, אגמים, מפלים, שמורות טבע ומעיינות חמים, מהווה פוקון מוקד משיכה תיירותי בכל ימות השנה.
במהלך עונת הקיץ פעילויות התיירות הפופולריות כוללות טיולים רגליים, טיפוס, רפטינג, רכיבה על סוסים, צפייה בציפורים ודיג.
בחורף ובאביב מתרכזת הפעילות התיירותית בסקי ובסנובורד במורדות הר הגעש ויאריקה ובביקור במעיינות התרמיים הפזורים ביער הגשם הסמוך ולדיביאן.
העיר מכילה מספר רב של סוכנויות תיירות שמסייעות בארגון וביציאה נוחה לשלל הפעילויות הנ"ל, ועל אף גודלו הקטן יחסית של האזור העירוני שלה תשתיות הלינה בפוקון מפותחות ביותר, החל מהוסטלים לתרמילאים ועד מלונות יוקרה.
בנוסף למסעדות רבות הפזורות ברחבי העיר המציעות מטבח צ'יליאני ובינלאומי.
עם התפתחות התיירות שבה, הפכה פוקון גם ליעד מרכזי להשקעות בדירות נופש והגירת שירותי נוחות.
הר הגעש ויאריקה הוא הר הגעש הקרוב ביותר לפוקון, והעיירה מהווה לעיתים קרובות בסיס היציאה אליו.
בויאריקה היו מעל ל-80 התפרצויות מאז 1558, כשהאחרונה שבהן התרחשה ב -3 במרץ 2015. אפשר לטפס עליו לאורך כל השנה, אם מזג האוויר והפעילות הגעשית מאפשרים זאת.
במהלך החורף, הפסגה מכוסה בשלג לחלוטין, והיא מציעה נופים של לפחות שבעה מהאגמים שמסביב.
הרי הגעש קטרופיאן, לנין ומוצ'ו-טשאשוונקו, גם הם ממוקמים לא רחוק מפוקון.
אל קניי, שמורה מוגנת של 500 דונם השייכת לארגון ללא מטרות רווח.
היא מכילה מסלולי הליכה דרך עצי אראוקריה עתיקים מכתשים וולקניים ולגונות.
הפארק מהווה בית גידול לעשרות מיני בעלי חיים ביניהם שועלים, פומות, פודים ברווזי בר וקונדורים.
כמו כן בפארק קיימת נקודת תצפית המתנשאת לגובה של 1,550 מטרים, ממנה ניתן להשקיף על ארבעת הרי געש סמוכים: ויאריקה, קטרופיאן, לנין ויאימה.
פארקים לאומיים באזור הכוללים את פארק וורקוואה , הפארק הלאומי ויאריקה ושמורת הטבע ויאריקה .
אגמים רבים שהבולטים שבהם הם אגם ויאריקה, אגם קבורגואה ואגם טינקילקו .
נהר טרנקורה המשמש לקיאקים וראפטינג ברמות קושי שונות.
מעיינות חמים וספא הכוללים את האתרים פלגוין, ריו בלנקו, הויפה, קווימיי-קו ולוס פוסונס שנמצאים כולם בקומונת פוקון.
כמו כן בקומונה הסמוכה קורארווה קיימים גם כן מספר אתרי מעיינות חמים וספא פופולריים הכוללים את, מנטואה, אנקמיל, סאן לואיס, פנקי וטרנקורה.
שיעור הבנייה בפוקון הוא בין הגבוהים ביותר בצ'ילה, בעיקר בקתות, מלונות ובתי קיץ עבור תושבי אזור הבירה סנטיאגו.
כשהסגנון האדריכלי השולט הוא הסגנון האנדי-פטגוני, שנולד בעיר זו במהלך המאה העשרים.
והתפשט לערים ארגנטינאיות כמו סן מרטין דה לוס אנדס וסן קרלוס דה בארילוצ'ה.
התקנות העירוניות בפוקון דורשות שלפחות 50% מחומרי הבנייה יהיו עשויים אבן או עץ.
תקנה זו משמשת במבני ציבור, בתי מגורים פרטיים, מסעדות ומרכזי קניות.
זרימות בוץ געשיות המכונות להאר נפוצות בהיסטוריה של פוקון ובסביבתו של הר הגעש ויאריקה.
בשנת 1964, הרס הלהאר חלק גדול מעיירת החורש בקונאריפה .
מחקר משנת 2014 קבע כי הדרך הבינלאומית שממזרח לשדה התעופה פוקון שוכנת באזור ברמת סיכון גבוהה, וכך גם הדרך המחברת מערבה לעיירה ויאריקה.
שדה התעופה עצמו נמצא באזור בעל רמת סיכון נמוכה, בעוד שרוב האזור העירוני בעיר הוא מחוץ לטווח הלהאר.
כקומונה, פוקון היא חטיבה מנהלית ברמה השלישית בהיררכיה השלטונית של צ'ילה תחת פרובינציה (קאוטין) ומחוז (אראוקניה) והיא מנוהלת על ידי מועצה עירונית שבראשה עומד אלקלדה שנבחר ישירות כל ארבע שנים.
בפוקון הקיץ נוח ובעיקר צלול והחורפים קרים, רטובים ומעוננים.
במהלך השנה הטמפרטורה נעה בדרך כלל בין 3 ל-24 מעלות צלזיוס ולעיתים נדירות יורדת מתחת ל-1- או עולה מעל 30 מעלות צלזיוס.
העיר מונגשת על ידי נמל התעופה פוקון , שיכול לטפל בכלי טיס עד גודל של בואינג 737 ויש ממנו טיסות עונתיות לסנטיאגו הבירה.
נמל התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר הוא נמל התעופה מקואה שנמצא בסמוך לעיר טמוקו הממוקמת כ-100 ק"מ צפונית מערבית לפוקון.
אוטובוסים יש לערים הסמוכות, טמוקו ממנה ניתן להמשיך צפונה לבירה סנטיאגו.
ויאריקה ואוסורנו, שמהן ניתן להמשיך לדרום צ'ילה או מזרחה לארגנטינה דרך מעבר קרדינל אנטוניו זאמורה.
כמו כן ישנם אוטובוסים לעיירה הארגנטינאית סן מרטין דה לוס אנדס דרך מעבר הגבול ממואיל מלאל.
פוקושימה 50 הוא שם כינוי הניתן לקבוצת עובדים בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י, שסיכנו את חייהם כדי לנסות לייצב את הכורים בתחנה, לאחר שבעקבות רעידת האדמה בטוהוקו והצונאמי ב-11 במרץ 2011, סדרה של תאונות גרעיניות הביאה להתכה של ליבות שלושה כורים.
50 עובדים נותרו במקום לאחר שפונו 750 עובדים אחרים, כדי לעבוד על קירור ליבות הכור.
לאחר שהנהלת TEPCO, החברה המתפעלת, הציעה לפנות את כל עובדיה מהמפעל ב-14 במרץ, הובא כוח אדם נוסף.
חלק מהעובדים נסעו בדרכים בשיירה מטוקיו.
במקום התכנסו מאות כבאים, אנשי שירותי חירום ו-20 עובדי TEPCO, במרחק מהמפעל והתלבטו כיצד לייצב את המפעל בצורה הטובה ביותר.
בליל 15 במרץ, עובדים אלה הצטרפו לאנשי פוקושימה 50 המקוריים.
פוקושימה 50 נותר שם בדוי המשמש את התקשורת כדי להתייחס לקבוצת העובדים בפוקושימה, אף שבפועל עבדו במקום יותר מחמישים עובדים.
בפועל, מספר העובדים המעורבים עלה ל-580 בבוקר 18 במרץ כאשר צוות מתחנת הכוח הגרעינית קאשיוואזאקי-קאריווה ועובדים שהתקינו את קו החשמל החדש הצטרפו וכאשר יותר מ-1,000 עובדים, כבאים וחיילים עמלו במקום ב-23 במרץ.
העובדים במקום הגיעו מטושיבה, היטאצ'י, קאג'ימה וכבאים שהגיעו מטוקיו, אוסקה, יוקוהמה, קוואסאקי, נגויה וקיוטו, כאשר TEPCO וחברות הבת שלה כמו קנדנקו,TEP תעשייה ו-TEP הנדסת סביבה וחברות אחרות שהיו חתומות בחוזה עם חברת החשמל של טוקיו, שלחו עובדים למקום.
למעלה מ-20 עובדים נפצעו עד 18 במרץ, כולל אחד שנחשף לכמות גדולה של קרינה מייננת כשהעובד ניסה לפרוק אדים משסתום בניין הבלימה.
שלושה עובדים נוספים נחשפו לקרינה מעל 100 mSv ושניים מהם נשלחו לבית חולים עקב כוויות קרינה ב-24 במרץ.
שני עובדים נוספים, קזוהיקו קוקובו, בן 24, ויושיקי טראשימה, בן 21, נהרגו מהצונאמי בעת שביצעו תיקוני חירום מיד לאחר רעידת האדמה.
על העובדים והמתנדבים הוטלה המשימה לייצב את הכורים.
פעילויותיהם כללו הערכת נזקים ורמות קרינה שנגרמו בעקבות הפיצוצים, קירור כורים שנפגעו ומניעת סכנת שרפה.
עובדים אלה נשארו במקום למרות סיכונים חמורים של הרעלה מקרינה.
רמות הקרינה במקום היו גבוהות במיוחד והתפשטו למרחק של יותר מ מתחנת הכוח וכלי תקשורת דיווחו כי חומרת המצב יכולה להביא להשלכות חמורות על בריאותם בעתיד, עם השלכות קטלניות על העובדים.
ב-18 במרץ, לדברי ראש הממשלה נאוטו קאן, העובדים היו "מוכנים למוות".
ב-14 במרץ, ראש הממשלה דחה את הצעת הנהלת TEPCO להתפנות מהמקום, הוא דרש להמשיך בניסיונות להביא לשליטה בכורים במהלך האסון הגרעיני בפוקושימה דאיצ'י.
פוקושימה 50 הוא סרט דרמה יפני משנת 2020, בבימויו של סצורו וואקאמאצו ונכתב על ידי יוצ'י מאקאווה.
בכיכובם של קואיצ'י סאטו וקן ואטאנבה, המגולל את סיפורם של קבוצת עובדים בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י לאחר רעידת האדמה בטוהוקו בשנת 2011 והצונאמי שנגרם בעקבותיו.
הסרט מבוסס על ספרו התיעודי של ריושו קדוטה "On the Brink: The Inside Story of Fukushima Daiichi" והוא הסרט היפני הראשון שמספר ישירות את סיפור האסון.
בשעה 14:46, ב-11 במרץ 2011, אירעה רעידת האדמה הגדולה ביותר בהיסטוריה של יפן בעוצמה 9.0 ובעוצמה סייסמית מקסימלית של 7 בסולם ריכטר.
צונאמי ענק פגע בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י.
היה ברור שהכור הגרעיני איבד את כוח האנרגיה עקב הצפה מהצונאמי.
תקרית ההחשכה בתחנות הכוח הגרעיניות גרמה לכור להיקלע למצב קטלני ולסבול מנזקים בלתי נתפסים בשל התמוטטות.
במקום, עובדים כמו איזאקי הרוקה, שהיה מנהל תורן ביחידות הכור 1 ו-2, נשארים בתחנת הכוח הגרעינית כדי לעבוד קשה במטרה לשלוט בכור.
מנהל תחנת הכוח מסאו יושידה, המפקח על המבצע כולו, מעורר השראה בפני פקודיו, אך מביע זעם גם על המשרד הראשי ומשרד ראש הממשלה, שאינם מודעים לחלוטין למצב.
עם זאת, המאמצים באתר עלו בתוהו והמצב המשיך להחמיר, מה שאילץ את האנשים בסביבה להתפנות.
בתרחיש הגרוע ביותר של תאונה זו על פי הערכת משרד ראש הממשלה, טווח הנזק היה צפוי להיות ברדיוס של 250 ק"מ עם יעד פינוי של כ-50 מיליון בני אדם, כשהמשמעות היא הרס מזרח הונשו (האי הראשי הגדול ביותר).
האפשרות היחידה שנותרה במקום היא "פורקן", שמעולם לא נעשה בעבר בעולם ודורש עבודת כפיים על ידי עובד שימהר לגוף הכור.
המבצע החל לבסוף בזמן שהוא נותק מהעולם החיצון ולא הוזן בשום מידע.
קואיצ'י סאטו בתפקיד טושיו איסאקי, מפקח המשמרת של תחנת הכוח
קן ואטאנבה בתפקיד מסאו יושידה, מפקח האתר של תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י במהלך האסון
ריהו יושיוקה בתפקיד איזאקי הרוקה
הידתאקה יושיוקה בתפקיד מאידה טאקומי
נרומי יאסודה בתפקיד אסאנו מארי
שירו סאנו בתפקיד ראש הממשלה נאוטו קאן
מיצורו היראטה בתפקיד היראיאמה שיגרו
יורי נקאמורה בתפקיד מאידה קאנה
שוהיי הינו בתפקיד אומורי היסאו
נאוטו אוגאטה בתפקיד נוג'ירי שויצ'י
שיגרו איזומיה בתפקיד מצונאגה, מנכ"ל חברת החשמל של טוקיו
הצילומים החלו בנובמבר 2018. עבודת הפוסט-פרודקשן החלה במאי 2019.
מארק שילינג מהעיתון "ג'פן טיימס" העניק לסרט ביקורת חיובית ואמר שהוא "שואף, באומץ ל[היות] סרט מיינסטרים, לספר אמיתות פנימיות מסוימות, מתוך הלך הרוח הראשון של מפעילי המפעל."
פוקיים המכונים גם כלבי ים צפוניים (שם מדעי: Phocinae) היא תת-משפחה של כלבי ים החיים לאורך חופי חצי הכדור הצפוני כשהמין פוסה באיקלית מצוי בימת באיקל והוא הטורף הימי היחיד החי במים מתוקים.
ההבדל העיקרי ביניהם לבין תת-משפחת המונכיים הוא הציפורניים המפותחות שעל סנפיריהם הקדמיות והאחוריות, מה שמראה על התאמה פחותה לחיים בים, אף שהם שחיינים מצוינים.
הם גם קטנים יותר ובעלי מבנה כרומוזומים אחר.
תת-המשפחה מכילה מינים רבים שנכחדו וכיום נחלקת לשלושה שבטים קיימים: Erignathini הכולל את המין כלב ים מזוקן, Cystophorini הכולל את המין כלב ים כובעי ו-Phocini.
סוג ללא מקור Frisiphoca - נכחד
סוג ללא מקור Leptophoca - נכחד
סוג ללא מקור Cryptophoca - נכחד
סוג ללא מקור Monotherium - נכחד
סוג ללא מקור Prophoca - נכחד
סוג ללא מקור Monachopsis - נכחד
סוג ללא מקור Sarmatonectes - נכחד
סוג ללא מקור Phocanella - נכחד
סוג ללא מקור Kawas - נכחד
סוג ומין יחיד כלב ים מזוקן (Erignathus barbatus)
סוג ומין יחיד כלב ים כובעי (Cystophora cristata)
סוג ומין יחיד כלב ים משורטט (Histriophoca fasciata)
סוג ומין יחיד כלב ים אפור (Halichoerus grypus)
סוג פוסה (Pusa) - בו 3 מינים
סוג פוקה (Phoca) - בו 2 מינים
פוקיון (ביוונית עתיקה: Φωκίων, באנגלית: Phocion, כ־402 לפנה"ס – כ־318 לפנה"ס), שכונה "הטוב" (ὁ χρηστός), היה מדינאי ושר צבא אתונאי, ודמות מרכזית באחד מפרקי חיי אישים מאת פלוטארכוס.
פוקיון נחשב לאחד המדינאים המצליחים של אתונה.
הוא האמין כי צניעות קיצונית היא תנאי הכרחי למעלה המוסרית, ואורח חייו שיקף השקפה זו במלואה.
בשל כך, זכה לכינוי החיבה העממי "הטוב".
הציבור ראה בו את הדמות הישרה ביותר באספת העם של אתונה.
אולם, דווקא בשל נטייתו להתנגדות עיקשת ולעמידה על עקרונותיו, מצא עצמו לא פעם בעמדת מיעוט, ניצב לבדו מול רובה המוחלט של האליטה הפוליטית.
אף על פי כן, תודות ליוקרתו האישית ולכישוריו הצבאיים הרבים – אותם רכש בשירותו תחת המצביא כבריאס – נבחר פוקיון לכהונת הסטרטגוס (מצביא) לא פחות מ־45 פעמים, שיא יוצא דופן.
במשך מרבית שנות חייו – כ־84 במספר – החזיק בתפקידים הרמים והמשפיעים ביותר ברפובליקה האתונאית.
בשלהי שנות ה־320 לפנה"ס, כאשר ממלכת מוקדון ביססה את שליטתה המוחלטת באתונה תחת הנהגתו של אנטיפטרוס, שמר פוקיון, אף כי נאלץ להתפשר, על הגנת העיר ותושביה.
הוא אף סירב לקיים דרישות מבזות מצד האויב.
עמידתו זו, עם זאת, סיבכה אותו הן עם פוליפרכון, עוצר מוקדון החדש, והן עם מרבית האתונאים שחתרו להשבת החירות.
פוליפרכון שלחו חזרה לאתונה, ושם – לאחר שהוקמה מחדש אספת העם – נגזר עליו עונש מוות באשמת בגידה.
סבו של פוקיון היה, ככל הנראה, אותו טריארך בשם פוקיון אשר נפל בקרב קינוסמה בשנת 411 לפנה"ס.
בצעירותו, ביקש פוקיון להעמיק בלימוד רעיונות מן התחום ההומניסטי והפילוסופי.
הוא היה תלמידו של אפלטון וחברו הקרוב של קסנוקרטס.
דרך חינוך פילוסופי זה רכש לעצמו מזג מוסרי נעלה, והיה נודע בעצותיו הזהירות והמחושבות.
אף כי השכלתו האקדמית הטביעה בו חותם עמוק, הרי שדרכו הראשונה לפרסום עברה דרך המערכה הצבאית ולא דרך עיון פילוסופי.
אשתו הראשונה של פוקיון הייתה אחותו של הפסל קפיסודוטוס הזקן, ולפיכך יש הסבורים שפוקיון היה דודו של פרקסיטלס, מחשובי האמנים של יוון הקלאסית.
אשתו השנייה נודעה באתונה בזכות ענוותנותה יוצאת הדופן.
פעם אחת התבטאה ואמרה כי "עיטורי היחיד הוא מינויו העשרים של פוקיון לתפקיד הסטרטגוס."
בנו של פוקיון נקרא פוקוס.
בצעירותו נטה להוללות ולהתמכרות לשתייה ולחיי הוללות.
כדי ליישר את דרכו, שלחו אביו לתקופת מה לספרטה, אשר נודעה באורח חייה הצנוע והקשוח.
שירותו הצבאי המוקדם בשירות אתונה
פוקיון הצעיר התגייס לשורות הצבא של כבריאס, והשתתף במספר רב של מסעות קרב, בהם צבר ניסיון קרבי עשיר.
כבריאס עצמו העריך את פוקיון הערכה רבה, שכן נוכח היה כי פוקיון מאזן את אופיו הסוער והנמהר.
כנגד זאת, זכה פוקיון לשבח רב בזכות פעולותיו המרכזיות במסעות הלחימה – תהילה שזיכתה אותו בהוקרה ניכרת מצד הציבור האתונאי.
בשנת 376 לפנה"ס, מילא פוקיון תפקיד מכריע בניצחון הימי של אתונה בקרב נאקסוס, עת פיקד על האגף השמאלי המוביל.
מאחר שמדובר היה בניצחון האתונאי הראשון מזה זמן רב – מאז תום מלחמת הפלופונס – הרעיפה העיר אתונה כבוד עצום על מצביאיה.
הקרב התרחש ביום המרכזי של חגיגות "מיסטריות אלֶאוּסִיס", ומאורע זה נחרת בזיכרון הקולקטיבי במשך דורות.
לאחר מותו של כבריאס, לקח פוקיון על עצמו את האחריות לדאוג לבני משפחתו, ובפרט לבנו של חברו, קטסיפוס.
ברם, התקשה פוקיון לשאת את אופיו האטי והאיטי של הצעיר, עד שלבסוף קרא באנחה: "הו כבריאס!
האם היה אי פעם אדם שהוכיח את הכרת תודתו כפי שאני מוכיח, בהבלגתי על בנך?"
במרחב הציבורי של אתונה, נודע פוקיון כמדינאי המאופק והחכם ביותר בדורו.
עם זאת, בתוך כותלי אספת העם (האקלהסיה), נקט פוקיון בעמדה מתנגדת לרוב עמיתיו, ודבריו – אף שהיו מחושבים ומעמיקים – לא אחת נתקלו בחוסר אהדה.
באחד המקרים הובאה מדלפי נבואה שצפתה כי "אדם אחד יתייצב לבדו מול שאר המדינאים, אשר כולם יהיו מאוחדים בעמדתם ההפוכה." פוקיון קם אז ממקומו והכריז: "אני הוא האיש החולק על הכול."
חרף התנגדותו לרבים בזירה הפוליטית, לא גרם פוקיון רעה לאיש, גם לא ליריביו.
להפך – אופיו המתון והנדיב הניע אותו לעזור גם ליריב במצוקה.
פוקיון גם הביע מורת רוח מההפרדה שהשתרשה באתונה בין ענייני הצבא לענייני המדינה.
בעוד המדינאים טיפלו בעיקר בנושאים אזרחיים, הופקדו ענייני הביטחון בידי מצביאים בלבד.
פוקיון חתר להשיב את הסדר הישן, שבו מדינאים אמונים על שני התחומים כאחד – כפי שהיה בימי תור הזהב של אתונה.
כדי להיאבק בכישרון הרטורי של יריביו, השתמש פוקיון ברעיונות נבונים ובאמרות קצרות שנודעו לדורות.
הוא התרחק מסגנון דמגוגי, דיבר בקצרה, בתקיפות, ובלא גינונים מיותרים.
אחת מתכונותיו הייחודיות הייתה נטייתו לדחוס רעיונות עמוקים לביטויים תמציתיים.
בטרם נשא דברים, הרבה להרהר כיצד לקצר את נאומו.
פעם העיר לו אחד ממכריו: "פוקיון, אתה נראה שקוע במחשבות." והשיב לו פוקיון: "אכן – אני מהרהר אם ניתן לקצר את הנאום שאעמוד לשאת."
במקרה אחר, שעה שפוקיון היה נתון למתקפה מצד כלל הנאספים באספה, פנה בבקשת תמיכה לארכיביאדס – אדם שנהג לאמץ את אורחות החיים הספרטניות.
אלא שארכיביאדס הצטרף לרוב והכריז נגדו.
בתגובה, אחז פוקיון בזקנו הספרטני וקרא: "הגיעה השעה שתתגלח."
באספה אחרת, אריסטוגייטון, נודע כאחד הקוראים המתמידים למלחמה.
אך כאשר הוכרז גיוס כללי, הופיע כשרגליו חבושות והוא נשען על מקל.
פוקיון קם ממקומו וקרא לרשם הצבאי: "רשום גם את אריסטוגייטון – כלוקה ופסול לשירות." מאוחר יותר, כאשר אריסטוגייטון נאסר, ביקש שפוקיון יבקרו תכופות, ופוקיון נעתר לבקשה.