tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר שהיטלר תקף את פולין ב-1 בספטמבר, הכריזה בריטניה ב-3 בספטמבר מלחמה על גרמניה.
יוניטי מיטפורד נקרעה בין נאמנותה להיטלר והשקפתה הפרו-נאצית, לבין אהבתה למולדתה.
היא חשה כי אינה יכולה להמשיך לחיות כאשר שתי המדינות שאהבה נלחמות זו בזו והחליטה לשים קץ לחייה.
למחרת היום, ב-4 בספטמבר, נטלה אקדח שניתן לה על ידי היטלר ובאחד הגנים במינכן ירתה לעצמה בראש.
יוניטי הפצועה אושפזה בבית חולים במינכן והיטלר בא לבקרה.
הוא שילם את דמי האשפוז ונעתר לבקשתה להחזירה לאנגליה, חרף מצב המלחמה בין שתי המדינות.
בשלב ראשון היא הועברה לשווייץ והוכנסה, כשהיא במצב קשה והקליע עדיין נעוץ בראשה, לבית חולים בעיר ברן.
לאחותה דבורה מיטפורד, הצעירה באחיות מיטפורד, שבאה לבקרה ביחד עם האם, אמר הרופא כי יוניטי לא תוכל יותר ללכת על רגליה.
אחותה ואמה של יוניטי העבירו אותה לאנגליה, כשהיא שרועה על אלונקה.
כאשר הספינה שבה הפליגו לאנגליה הגיעה ליעדה ב-2 בינואר 1940, הוקף הרציף בנמל פולקסטון שלחופי התעלה האנגלית באנשי צבא חמושים, ויוניטי הורדה באלונקה מן הספינה.
ברציף המתין לה אביה הלורד.
האירוע צולם והוצג בבריטניה ביומן קולנוע, דבר שעורר התנגדות עזה בציבור שראה בה בוגדת, ועניין הצגתה ביומן הגיע אף לדיון בבית הלורדים.
מהנמל הובלה יוניטי מיטפורד הפצועה באמבולנס לבית חולים באוקספורד.
כשהורדה מן הספינה הצהירה, כפי שפורסם בעיתון דיילי אקספרס: "אני שמחה להיות באנגליה למרות שאינני לצידכם".
בציבור הבריטי ובעיתונות הבריטית רבו הדרישות להעמידה לדין כבוגדת, אך בהתערבות שר הפנים ג'ון אנדרסון שנעתר לבקשת אביה, היא הועברה מבית החולים לבית הוריה.
תחת השגחת נוירוכירוג היא חזרה להלך על רגליה, אך לא התאוששה לחלוטין.
היא התנהגה במה שתואר כהתנהגות ילדותית ומעורערת.
על פי השמועה הייתה לה בשנת 1941 פרשת אהבים עם טייס של חיל האוויר המלכותי וכשנודע הדבר לשלטונות הוא הורחק להמשך שירותו למקום מרוחק.
אחותה של יוניטי, דיאנה מוסלי, ובעלה אוסוולד מוסלי הושמו בזמן המלחמה במעצר.
יוניטי התעקשה לראותם ובמרץ 1943 ביקרה אצלם בבית הכלא בו היו עצורים.
יוניטי עצמה לא הועמדה לדין במהלך המלחמה ואף לא לאחריה.
הקליע לא הוצא מגולגולתה מאחר שהרופאים החליטו כי הדבר מסוכן לחייה.
כך חייתה בבדידות ובנידוי עד שבמאי 1948 מתה מדלקת קרום המוח שנגרמה עקב הכדור שהיה נעוץ בראשה.
בת 34 שנים הייתה במותה.
סיפור חייה ומותה של יוניטי מיטפורד השאיר הרבה שאלות פתוחות ועורר מספר ספקולציות.
חלק מן התאוריות התעוררו בשנים הראשונות של המאה ה-21, עשרות שנים לאחר מותה.
לכל התאוריות יש בין החוקרים תומכים ושוללים, אך אף אחת מהן לא הוכחה או נשללה בוודאות.
תאוריה שרווחה עם שובה של יוניטי מיטפורד לאנגליה בשנת 1940, הייתה כי בגרמניה היא הייתה למעשה פילגשו של היטלר וקיימה עמו יחסי מין.
תאוריה אחרת, שנתפרסמה בשנת 2002 אומרת כי יוניטי מיטפורד כלל לא ירתה בעצמה, אלה ביימה את פציעתה כחלק מקשר שנרקם בין אביה הלורד לבין שר הפנים הבריטי באותה עת ג'ון אנדרסון, איש אצולה אף הוא, כדי למנוע את חקירתה והעמדתה לדין באשמת בגידה.
תאוריה סנסציונית יותר נתפרסמה בשנת 2007 אומרת כי יוניטי מיטפורד הגיעה לאנגליה כשהיא בהריון ובאנגליה ילדה בן להיטלר וייתכן כי אזרח בריטי שנולד וחי באנגליה הוא למעשה בנו של היטלר.
סיפורה של יוניטי מיטפורד הובא פעמיים בטלוויזיה בהפקות תיעודיות:
במסגרת סדרה תיעודית שהופקה בשנת 2013 במשותף על ידי ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק וערוץ הטלוויזיה :הגרמני ZDF ונקראה Nazi Underworld, ששודרה גם בישראל בערוץ הכבלים HOT ובערוץ yes בשם "החיים האישיים של הנאצים", נכלל פרק על הנשים בחייו של היטלר.
בפרק זה תואר הקשר שבין היטלר ליוניטי מיטפורד, לצד תיאור קשריו עם נשים אחרות כפילגשו אווה בראון ומעריצותיו ויניפרד וגנר ומגדה גבלס.
בשנת 2007 שודר בערוץ 4 של הטלוויזיה הבריטית סרט תיעודי בשם "נערתו הבריטית של היטלר" , בו נכלל סיפורה של יוניטי מיטפורד והוצגה בהרחבה גרסת הספקולציה כאילו הביאה לעולם בן להיטלר.
ב-18 ביוני 2025 עלתה לשידור סדרת דרמה היסטורית, בנות מיטפורד (במקור: Outrageous), המבוססת על דמויותיהן האמיתיות של האחיות מיטפורד.
יוניטי הוא מנוע משחק חוצה־פלטפורמות שפותח על ידי יוניטי טכנולוגיות ומשמש לפיתוח משחקי וידאו למחשב, קונסולות, טלפונים חכמים ואתרי אינטרנט.
יוניטי פורסם לראשונה בכנס המפתחים העולמי של אפל בשנת 2005 עבור OS X, ומאז נוספה למנוע תמיכה במגוון פלטפורמות נוספות.
יוניטי עושה שימוש בשפת התכנות #C כשפת התכנות של ממשק תכנות היישומים.
בעבר המנוע השתמש בשפות UnityScript (גרסה של שפת התכנות JavaScript שהותאמה לשימוש כשפת תכנות ממשק המשתמש של המנוע) ובשפת התכנות Boo.
התמיכה ב־Boo הופסקה בגרסה 5 של המנוע, עקב מיעוט משתמשים, והתמיכה ב-UnityScript הופסקה בגרסה 2017.1.
קיימות גם הרחבות ליוניטי שמאפשרות להשתמש ב"שפה גרפית", ללא צורך בכתיבת קוד, בדומה לשפה הגרפית Blueprints הקיימת במנוע המתחרה הבולט, Unreal Engine.
יוניטי כוללת כעת באופן רשמי את ההרחבה Bolt שמאפשרת להשתמש ב"שפה גרפית".
בעבר היה צורך לקנות את ההרחבה בנפרד, אך כעת היא ניתנת בחינם למשתמשי Unity.
יוניטי הם הבעלים של Unity Asset Store, חנות מקוונת שבה ניתן למכור ולקנות נכסים כגון קוד, מודלים תלת־ממדיים, אפקטים חזותיים ועוד.
בנובמבר 2021, רכשה יוניטי טכנולוגיות את חברת האפקטים החזותיים WETA Digital, הידועה בעבודתה על שוברי קופות עתירי אפקטים כגון שר הטבעות, משחקי הכס וסרטים ביקום הקולנועי של מארוול.
יוניטי הכריזה שזו תעזור לפתח כלים גרפיים למנוע שיסייעו לה לייצר תוכן למטאוורס.
לפי יוניטי, מונטיזציה של זמן הריצה הוא הכרחי כדי "לאפשר ליוצרים לשמר את רווחיהם הכספיים מההתקשרות עם המשתמשים [מ על גבי פלטפורמת יוניטי]".
הצעדים הללו נחשבים למנוגדים למדיניות "ללא תמלוגים" של יוניטי עצמה, כלשונו של המנכ"ל ג'ון ריצ'יטלו, עוד מ-2015.
השינויים הצפויים בתנאי השימוש גררו ביקורת קשה ממפתחי משחקים שהשתמשו בפלטפורמה במשך שנים, בייחוד כלפי האופן שבו העמלה תחושב ותיגבה, וההשלכות הצפויות כלפי גרסאות דמו של משחקים, וכן משחקים במודל פרימיום והפצות מסוג bundle ללא כוונות רווח.
בתגובה, יוניטי פרסמה הצהרה להבהרת כוונתה ב"התקנה" של משחק, והודיעה שבנדלים ומשחקים ללא כוונות רווח לא יחויבו בתשלום העמלה.
מפתחי משחקי אינדי רבים, ביניהם Innersloth, מפתחת "Among Us" ו-Mega Crit, מפתחת "Slay the Spire", הודיעו שיעברו למנועי משחקים אחרים.
Massive Monster, מפתחת "Cult of the Lamb" הודיעה גם היא, כי תסיר את המשחק בתגובה לשינויים.
Mega Crit העירה כי יוניטי הסירה מספריית ה-GitHub שלה מאגר שאפשר למפתחים לעקוב אחרי שינויים בתנאי השימוש שלה באמצעות בקרת גרסאות, והאשימה את יוניטי כי עשתה כן כדי להחיל את המודל העסקי החדש שלה למפרע.
יוניון מוטורס בע"מ, אחת החברות ב"קבוצת יוניון", היא היבואן הרשמי של מכוניות טויוטה, לקסוס וג'ילי לישראל.
אולם התצוגה הראשי של החברה שוכן במגדל טויוטה שברחוב יגאל אלון בתל אביב.
החברה הוקמה בישראל בשנת 1991 על יד ג'ורג' חורש, איש עסקים יליד איראן.
בשנת 1969, חורש החל לעבוד עם התאגיד היפני טויוטה, כשהחברה שהחזיק עם שותף מוסלמי החליטה לייבא מלגזות תוצרת טויוטה לאיראן.
ב-1971, החלה החברה לייבא לאיראן גם את רכבי טויוטה.
בשנת 1979, בעקבות המהפכה האסלאמית ברח ללונדון וב-1985 הקים עם שותפו עזרא דגמי את סוכנות הרכב "יוניון מוטורס" שעסקה בייבוא ומכירת מכוניות.
ב-1991 הקימו השניים גם בישראל את סוכנות הרכב "יוניון מוטורס" שקיבלה את הזיכיון לייבוא מכוניות תוצרת טויוטה על בסיס ההיכרות הקודמת עם חורש.
בפברואר 2020 החלה לייבא ולשווק כלי רכב חשמליים מתוצרת GAC הסינית.
בדצמבר 2020 נבחרה הקבוצה לייבא את רכבי ג'ילי לישראל.
יונידה מאליצ'י (, נולדה ב-26 במרץ 1982) היא זמרת ומנחת טלוויזיה אלבנית.
ייצגה את אלבניה באירוויזיון 2019 בתל אביב, עם שירה "Ktheju Tokës".
יונידה מאליצ'י התחילה לשיר בגיל מוקדם, והתחילה בקריירתה בגיל 13 כאשר התמודדה בקדם-האירוויזיון האלבני "פסטיבלי אי קנגס" בשיר "Planeti i fëmijëve", דואט עם הזמר אלכסנדר ראפי.בשנת 1997 היא חזרה לפסטיבלי אי קנגס בדואט עם הזמר קסטריוט טריושה.
קריירת הסולו שלה החלה בשנת 1999 שבה חזרה לפסטיבלי אי קנגס עם השיר "Do jetoj pa ty" וזכתה במקום השני.
מאליצ'י ידועה בזכות גילום יוליה בגרסה האלבנית למחזה "רומיאו ויוליה" לצד הזמר אלבן סקונדריי.
היא הנחתה את העונה הרביעית של "רוקדים עם כוכבים אלבניה" ושפטה בעונה החמישית של "The Voice אלבניה" ב-2016.
בדצמבר 2018 התמודדה מאליצ'י פעם נוספת ב"פסטיבלי אי קנגס" עם השיר "Ktheju Tokës", זכתה במקום הראשון עם 228 נקודות וייצגה את אלבניה באירוויזיון 2019.
יוניטי דאו נולדה ב-23 באפריל 1959. יוניטי היא בת שבט טסוונה, מרקע כפרי שנטה לערכים מסורתיים.
יוניטי למדה משפטים באדינבורו ובארצה בוטוסואנה והייתה פעילה בתחומים רבים: פעילת זכויות אדם, סופרת, שופטת, פעילה בארגוני זכויות אדם של האו"ם, ושרה בממשלת בוטסואנה.
כפעילת זכויות אדם יוניטי זכתה במשפט שקבע כי אזרחות יכולה לעבור בירושה גם מאמהות לילדיהן וכי אין תוקף לחוק שקבע שהאזרחות עוברת בירושה רק מהאבות (זכרים) ולא מהאמהות.
יוניטי גם זכתה במשפט בו טענה שבבוטוסואנה התארגנות קבוצת זכויות להט"בים היא חוקית, ולא, כפי שנחשבו בעבר, לבלתי חוקיות.
דאו למדה משפטים באוניברסיטת בבוצואנה וסווזילנד (LLB 1983), שכללו שנתיים באוניברסיטת אדינבורו בסקוטלנד.
השכלתה המערבית גרמה בארצה לתערובת של כבוד וחשדנות.
בשנת 1991 הקימה יוניטי דאו את בית הספר היסודי הפרטי Baobab בגאבורונה והקימה את העמותה הראשונה בבוצואנה הספציפית למלחמה באיידס, "AIDS ACTION TRUST".
בזכות פעילותה לביצור זכויות נשים דאו זכתה להערכה רבה גם כעורכת דין.
לימים היא הפכה לשופטת בבית המשפט העליון הראשונה של בוטסואנה.
יוניטי הייתה אחת החברות המייסדות של ארגון הנשים אמנג בסאדי.
דאו פרסמה חמישה ספרים העוסקים בסוגיות הנוגעות למאבק בין ערכים מערביים למסורתיים.
הספרים עוסקים בסוגיות מגדריות ובעוני באומה שלה.
דאו כתבה פרק בספר Schicksal Africa (גורל אפריקה) מאת נשיא גרמניה לשעבר הורסט קוהלר.
במאי 2010 פרסמה את ספרה, Saturday is for Funerals, המתאר את בעיית האיידס באפריקה .
בשנת 2005 מונתה דאו לחברה בצוות האו"ם לסיירה לאון שמטרתו הייתה בחינת היישום המקומי של זכויות האדם הבינלאומיות של נשים.
דאו הייתה פרופסור אורח למשפטים במספר בתי ספר למשפטים: באוניברסיטת קולומביה, בוושינגטון, בלקסינגטון ובאוניברסיטת סינסינטי באוהיו.
נשיא קניה מינה את דאו לשופטת בבית המשפט הבינלאומי שפעל בקנייה ליישוב מחלוקות לגבי הטמעת חוקתה החדשה של קניה.
על פעילותה בתחום זכויות האדם העניק לה נשיא צרפת ניקולא סרקוזי לדאו את מדליית לגיון הכבוד הצרפתי.
בכינוס ארגון נשות העולם מוזכרת דאו כאחת מ-150 נשים המניעות את העולם.
משנת 2004 יוניטי דאו כיהנה במוסדות נציבות המשפטנים הבינלאומית.
בשנת 2011 היא נבחרה כיו"ר הוועד המנהל.
בשנת 2012 מונתה דאו על ידי המועצה לזכויות האדם של האו"ם כאחד משלושה מומחים עצמאיים לאיסוף מידע לגבי השפעת ההתנחלויות בגדה המערבית על פלסטינים.
ממרץ 2015 דאו כיהנה כשרה במספר משרדי ממשלה.
מאז יוני 2018 היא מכהנת כשרת לשיתופי פעולה בינלאומיים.
2003: פרס זכויות האדם של ויליאם ברנן מאת רוטגרס, האוניברסיטה הממלכתית של ניו ג'רזי
2004: פרס מנהיגות הנשים Vanguard
2008: פרס פילינג נ 'שטרן לזכייה בכבוד
2001: מכללת קניון, דוקטור למשפטים
2007: מכללת סנט מייקל, דוקטור למשפטים
2009: אוניברסיטת אדינבורו, דוקטור למשפטים
מועדון הספורט יוניטאס הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג, אחד המועדונים החזקים בעיר בראשית המאה ה-20. הוא נוסד בשנת 1904 בשם "אודלנאיה", או חוג חובבי הספורט "אודלנאיה".
בקיץ 1911 הוא מוזג עם מועדון "תקווה" ופעל תחת השם החדש "יוניטאס".
מתקן האימונים היה בפארק אודלני, שאומץ לימים על ידי מועדון הכדורגל זניט.
צבעי המדים היו אדום ולבן.
את המיזוג יזם קיריל בוטוסוב.
בשלב ההקמה מילאו ששת האחים בוטוסוב תפקיד בולט בחיי המועדון.
המועדון שיחק באליפות העיר משנת 1908 עד 1923. בהרכב הקבוצה בשנים 1913–1916 שיחק הסופר ויטאלי ביאנקי.
אחרי שהופיעה בתחרויות עירוניות היא התפרקה לאחר מלחמת האזרחים.
יוניברסל סיטי הוא אזור לא מאוגד הממוקם באזור עמק סן פרננדו אשר במחוז לוס אנג'לס, שבמדינת קליפורניה אשר בארצות הברית.
כ-1.7 קמ"ר באזור זה משתייכים לחברת יוניברסל פיקצ'רס, אחד מחמשת אולפני הסרטים הגדולים ביותר בארצות הברית.
משרדיה הראשיים של חברת יוניברסל פיקצ'רס נמצאים במיקום זה.
כ-70 אחוזים מהרכוש של חברת יוניברסל פיקצ'רס נמצאים בתוך האזור הלא מאוגד הזה, בעוד שה-30 האחוז הנותרים נמצאים בתחומי העיר לוס אנג'לס.
יוניברסל סיטי מוקפת בעיקר בעיר לוס אנג'לס בעוד שהפינה הצפון-מזרחית של אזור זה נמצא בסמוך לעיר ברבנק.
באזור יוניברסל סיטי נמצאים אולפני הסרטים של החברה וגם פארק השעשועים אולפני יוניברסל הוליווד (Universal Studios Hollywood) ומרכז הקניות והבידור של יוניברסל סיטי יוניברסל סיטיווק ("Universal CityWalk").
יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט היא חברת תקליטים שהוקמה על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ בשנת 2008. דרך החברה, יצאו בעיקר אלבומים ושירים בסגנון לטיני, פופ לטיני ורגאטון.
תחת החברה פועלות יוניברסל מיוזיק לטינו, פונוביסה רקורדס, יוניברסל מיוזיק מקסיקו, קפיטול לטין, מצ'טה מיוזיק ודיסה רקורדס.
יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט נחשבת ביחד עם סוני מיוזיק לטין לחברת התקליטים הלטינית הגדולה והמצליחה ביותר בעולם.
ליוניוויז'ן רקורדס, שהוקמה באמצע 2001, כבר היה סגל אמנים שזכה להצלחה בינלאומית: אנסול, פילאר מונטנגרו, אנאיס, ג'ניפר פניה, גרסיאלה בלטרן, אימאן, לוס פורסטרוס, דניאל רנה ופפה אגילר.
בשנת 2003, ג'ניפר פניה הפכה לאמנית היחידה מחברת התקליטים שהועמדה לפרס גראמי בקטגוריית "האלבום המקסיקני/מקסיקני-אמריקאי הטוב ביותר", אך לא זכתה בפרס לבסוף.
חברת התקליטים פורקה במאי 2008 עם רכישת יוניוויז'ן מיוזיק גרופ .
כאשר נרכשה בשנת 2002 על ידי יוניוויז'ן מיוזיק גרופ, פונוביסה היא חברת התקליטים המקסיקנית האזורית הגדולה ביותר בתעשיית המוזיקה ומאז 1984 השיקה כוכבים לטיניים גדולים לשווקים הבינלאומיים ולאמריקה המרכזית.
סגל האמנים החתומים בחברת התקליטים כולל למעלה מ-120 אמנים, ביניהם: מרקו אנטוניו סוליס, לה בנדה אל רקודו, קונחנטו פרימוורה, לוס טמרריוס ולוס טיגרס דל נורטה.
דיסה רקורדס היא חברת התקליטים האזורית-מקסיקנית השנייה בגודלה אחרי פונוביסה.
היא הייתה בבעלות משפחת צ'אבס ממונטריי עד יוני 2001; עד לרכישתה של יוניוויז'ן, שרכשה 50% מדיסה ממשפחת צ'אבס.
בנובמבר 2006 רכשה יוניוויז'ן את 50% הנותרים מחברת התקליטים והפכה אותה לחברת בת של יוניוויז'ן מיוזיק גרופ.
דיסה מייצגת למעלה מ-50 אמנים, שרבים מהם הם שמות מוכרים במוזיקה בשפה הספרדית כדוגמת ארסלי ארמבולה.
מצ'טה מיוזיק מייצגת את אמני הרגאטון המובילים מפוארטו ריקו ואמנים לטיניים מכל רחבי העולם, כדוגמת אקוויד, ויסין & יאנדל, איווי קווין, דדי יאנקי, דון עומר ומולוטוב.
יוניברסל מיוזיק לטינו הוקמה בשנת 1997, ומייצגת אמנים מובילים מסוגת המוזיקה הלטינית, כדוגמת לוסרו, בלינדה פרגרין, לואיס פונסי, אנריקה איגלסיאס, חואנס, דויד ביסבל, פאולינה רוביו ודולסה מריה.
פוליגרם לטינו התמזגה עם יוניברסל מיוזיק לטינו לאחר רכישתה של פוליגרם בידי יוניברסל מיוזיק גרופ.
זו הקימה עם ונה מיוזיק את סיינט מיוזיק.
נלי פורטדו ופיטבול הצטרפו ליוניברסל במטרה להוציא מוזיקה בשפה הספרדית.
בעקבות רכישת EMI מיוזיק על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ ב-2012, מוזגה קפיטול לטין עם יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט.
חברת התקליטים מייצגת אמנים שהיו חתומים בעת הרכישה.
חברת תקליטים המתמקדת בעיקר בקהל המוזיקה האלקטרונית הלטינית.
הוקמה ב-2014, ומייצגת אמנים כדוגמת שר לויד, 3Ball MTY וחואן מגאן.
האמנים החתומים בסוני מיוזיק לטין
גלוריה טרווי (מימין) וקרול ג'י (משמאל), שתיים מהאמניות המצליחות ביותר בתעשיית המוזיקה הלטינית.
להלן חלק מהאמנים החתומים (או שהוחמתו בעבר) בסוני מיוזיק לטין:
יונייטד אינטרנשיונל איירליינס הייתה חברת תעופה לשינוע מטענים שבסיסה היה בנמל התעופה בלגרד ניקולה טסלה בסרביה.
יונייטד אינטרנשיונל פעלה בעבר תחת השם "אייר סופיה" ובסיסה היה בסופיה, בולגריה.
באותה תקופה היא נוהלה על ידי גאורגי איוואנוב והייתה חלקית בבעלותו.
היא התחילה לפעול בשנת 1992.
ב-5 במרץ 2007, לאחר הצטרפותה של בולגריה לאיחוד האירופי, איבדה חברת התעופה את הרישיון שלה מממשלת בולגריה, יחד עם ארבע חברות תעופה נוספות.
בסיס חברת התעופה עבר לסרביה.
כשנה לאחר מכן, בשנת 2008, שללה גם מנהלת התעופה האזרחית הסרבית את רישיונם.
יוניטי - מודול ראשון של תחנת החלל הבין-לאומית שנבנה בארצות הברית.
הוא נבנה על ידי בואינג במתקני מרכז החלל גודרד.
מודול שוגר לחלל בשנת 1998 בתא מטען של מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-88.
מודול נבנה על ידי בואינג בהתאם למפרט של נאס"א.
צורת המודול הוא גליל באורך של כ-5.5 מ' וקוטר עד 4.6 מ'.
דרך המודול עוברים כבלי חשמל וצנרת אספקת מים ואוויר.
בחלק החיצוני של המודול הותקנו 6 תאי עגינה.
השיגור בוצע ב-4 בדצמבר 1998 בתא מטען של מעבורת החלל אנדוור במסגרת משימה STS-88. מודול "יוניטי" הוצא מתא המטען בעזרת זרוע רובוטי קנדארם וחובר לתא עגינה קדמי של מודול "זאריה" בעזרת יחידת מעבר.
בשנים 2000 ו-2001 לתא עגינה זו חוברו מעבורות חלל במסגרת משימות STS-97 ו-STS-98.
בשנים 2011–2015 לתא עגינה זו חובר מודול לוגיסטי רב תכליתי Leonardo שהגיע במעבורות חלל.
החל משנת 2015 תא עגינה מנוצלת לחיבור חלליות מטען מדגם סיגנוס.
בתחילת פעילות לתא עגינה זו חוברה יחידת מעבר PMA-2. בשנים 1999–2000 לתא עגינה זו חוברו מעבורות חלל במסגרת משימות STS-96, STS-101, STS-106 ו-STS-92.
בשנת 2001 לתא עגינה זו חובר מודול "דסטיני" ויחידת מעבר PMA-2 עברה למודול זה.
לתא עגינה זו חובר מודול "זאריה".
לתא עגינה זו חובר מודול "קווסט".
לתא עגינה זו חובר מודול "טרנקוויליטי".
לתא עגינה זו מחובר מבנה מסבך Z1.
יוניטרי רובוטיקס (בסינית: 杭州宇树科技有限公司; בפיניין: Hángzhōu yǔ shù kējì yǒuxiàn gōngsī; באנגלית: Unitree Robotics), רשמית Hangzhou Yushu Technology, היא חברת רובוטיקה סינית שבסיסה בהאנגג'ואו, סין.
החברה נוסדה על ידי ואנג שינגשינג במאי 2016.
יוניטרי קיבלה מימון מחברות הון סיכון (VC) מובילות כמו הונגשאן, (נודעה בעבר כסקויה) China, Matrix Partners China ו-Shunwei Capital.
החל משנת 2013, פיתח ואנג שינגשינג רובוטים בעלי ארבע רגליים כבר במהלך לימודי התואר השני שלו באוניברסיטת שנגחאי.
בשנת 2016, ואנג פיתח את המכשיר הראשון שלו, XDog, עבור עבודת המאסטר שלו.
הכלב הפך לסנסציית אינטרנט שמשכה קונים ומשקיעים כאחד.
בזמן שהוא התחיל לעבוד בחברת DJI הסינית, ואנג החליט להתפטר והקים חברה משלו, יוניטרי.
בשנת 2021, יוניטרי הוציאה את Go1, רובוט מרובע המזכיר את Spot של Boston Dynamic.
כל מנוע יכול לייצר מומנט מרבי של 23.7Nm ויכול להסתובב במהירויות סיבוביות של עד 30 רדיאן לשנייה.
לפי מאמר של הוול סטריט ג'ורנל, כלב הרובוט של יוניטרי יכול לנווט למשטחים שונים כולל חול, סלעים, אדמה ועוד.
באפריל 2024, יוניטרי פרסמה סרטון המציג את הרובוט האנושי H1.
יוּנִיקוֹד הוא תקן בין־לאומי לייצוג טקסט במערכות מחשב.
התקן מגדיר מערכת תווים המקיפה את כל מערכות הכתב הנמצאות כיום בשימוש פעיל בשפות העולם, וכן מערכות כתב ותווים נוספים שבהם נעשה שימוש בתחומים מדעיים וטכניים, כגון מתמטיקה ובלשנות.
בנוסף מגדיר התקן כללים לייצוג צירופים של תווים שונים (כגון אות לטינית שעליה סימן אקצנט, או אות עברית שעליה סימן ניקוד), וכללים לייצוג והצגה של טקסט דו־כיווני (הכולל קטעים במערכת כתב הנכתבת משמאל לימין ובכזו הנכתבת מימין לשמאל).
הגרסה הראשונה של התקן פורסמה בשנת 1988. נכון לספטמבר 2021 הגרסה האחרונה היא 14.0.
מערכות הפעלה מודרניות כדוגמת Windows החל מ־Windows 2000, הגרסאות החדשות של לינוקס ו־OSX, מערכת ההפעלה של אפל, כולן עושות שימוש בתקן יוניקוד.
מערכות ההפעלה הראשונות שתמכו ביוניקוד היו Windows NT על כל גרסאותיהן ו־Plan9, שהיא מערכת מבוססת יוניקס.
תקן מקובל לייצוג טקסט לפני יוניקוד היה ASCII, שייצג את האלפבית הלטיני הפשוט (ללא אקצנטים וכולי), מספרים וסימני פיסוק בקידוד של 7 סיביות.
כדי לתמוך בתווים נוספים הורחב ייצוג זה לקידוד של 8 סיביות, שכל אחד מהם הכיל 256 תווים: 128 תווי ASCII ו־128 תווים אחרים לפי האזור.
כך למשל, המספר 224 הכיל את האות à בקידוד של מערב אירופה ואת האות א בקידוד העברי.
דבר זה גרם לבעיות בהעברה של טקסט ממערכות שונות.
ב־1990 התכנסו חברות תוכנה ותקשורת עולמיות כדי לפתור את הבעיה וכך החלה התקינה של יוניקוד.
עד לגרסה 2.0, התבסס יוניקוד על קידוד של 16 סיביות, היכול להכיל 65,536 תווים.
לאחר שתוקנו תווים רבים לצורכי תאימות (כגון הברות קוריאניות), היה ברור כי אין זה מספר מספיק לכל הצרכים העולמיים, וגרסה 2.0 של יוניקוד הורחבה להכיל 1,112,064 תווים באמצעות מנגנון UTF-16, שבו 2048 קודים מנוצלים כדי לייצג יותר ממיליון תווים.
בגרסה 3.1 של יוניקוד הותקנו התווים הראשונים מעבר לתחום ה־65,536 העליונים (המשטח הרב־לשוני הבסיסי), וקידוד יוניקוד ניתן לבצע באחת משלוש צורות: UTF-8, UTF-16 ו־UTF-32. הראשונה משמשת באינטרנט ובלינוקס, השנייה בג'אווה ובחלונות, והאחרונה בתור קידוד פנימי (בתוך הזיכרון) של מערכות יוניקס מסוימות.
תקן היוניקוד מוסיף נדבך קטן בהפיכתו של העולם לכפר גלובלי קטן בשל העובדה שיש מערכת קידוד אחידה שאפשר להשתמש בה בכל העולם.
הדבר מקל במיוחד על אנשים הנוסעים ברחבי העולם, היכולים כמעט בכל מחשב לכתוב בשפתם.
כמו גם החלפת תכתובות באינטרנט בין אנשים דוברי שפות שונות מרחבי העולם.
כל תו ביוניקוד הוא בעל שם ומספר סידורי (שאותו נהוג לציין בבסיס הקסדצימלי עם הקידומת U+).
לדוגמה, האות העברית "א" ידועה בשם HEBREW LETTER ALEF או U+05D0.
כאשר קונסורציום יוניקוד מוסיף תו חדש לתקן, מספרו הסידורי מוקצה מתוך אחד מהבלוקים הבאים, בהתאם להשתייכותו.
להלן הבלוקים נכון לגרסה 4.0 של התקן וטווחיהם המספריים (מצוינים בבסיס הקסדצימלי):
יוניפי"ל , הוא כוח צבאי לשמירת שלום מטעם האומות המאוחדות שמוצב בדרום לבנון (בין נהר הליטני לגבול עם ישראל).
הכוח מורכב מחייליהם של מדינות שונות.
מנדט יוניפי"ל הוא זמני ומחודש בכל חצי שנה.
יוניפי"ל הגיע לשטח דרום לבנון בעקבות החלטה 425 של מועצת הביטחון של האו"ם, לאחר מבצע ליטני.
יוניפי"ל שימש ככוח שמירת שלום באזור, ופריסתו באזור דרום לבנון גרמה להפחתה בהסתננות טרוריסטים לשטחה של ישראל דרך הגבול הצפוני, אולם הובילה ליצירת בעיה חדשה, והיא ירי הרקטות על יישובי הגליל, גורם שהוביל למלחמת שלום הגליל.
עד נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון בשנת 2000 היו פרוסים כארבעה גדודי חיל רגלים מהקו הכחול ועד לנהר הליטני, אולם עם הנסיגה, צומצם כוחם ונותרו בכוח כ-2000 חיילים, מהם שני גדודי חי"ר (הודי וגנאי), וגדודי הנדסה ותחזוקה, כח טיס איטלקי ואנשי מפקדה שישבו בנקורה.
עד פרוץ מלחמת לבנון השנייה, הסתכמה פעילותו של יוניפי"ל בסיורים רגליים, תצפיות וסיור אווירי יומי, שבאמצעותם הבחינו בהפרות סביב הקו כחול, אותם דיווחו לשני הצדדים ובמקרים של הפרה חמורה אף למטה האומות המאוחדות בניו יורק.
כך למעשה, עד לשנת 2006, יוניפי"ל שימש ככח חסר יכולת פעולה או אכיפה משמעותית.
התעצמות חזבאללה והתייצבותו על "הקו הכחול" נעשתה בגלוי, כאשר חיילי האו"ם נותרו חסרי מעש.
לאחר מלחמת לבנון השנייה, שונה המנדט של יוניפי"ל, והוא נהפך מכח שמירת שלום לכח בעל סמכות אכיפה מסוימות.
על פי החלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם הותר לחיילי יוניפי"ל לעצור פעילי חזבאללה חמושים כאשר הם מאיימים על אנשי הכוח או מבצעים פעילות טרוריסטית דרומית לליטני ומצד שני גם לפעול כנגד צה"ל במקרה שזה מפריע ביישום המנדט שהכוח קיבל ממועצת הביטחון של האו"ם.
נכון ל־31 בינואר 2008, הכוח מונה 13,365 חיילים וכולל 11 גדודי חי"ר, צי ימי איטלקי וכוח אווירי איטלקי.
אחד עשר גדודי החי"ר מתפלגים בין המדינות דלהלן: איטליה (שני גדודים), קוריאה הדרומית, קטר, אינדונזיה, גאנה, צרפת, נפאל, בלגיה ולוקסמבורג, הודו, ספרד.
מגבלות סמכויות האכיפה של הכוח תחת החלטה 1701 מגבילות גם כיום את יכולתו להתמודד מול חזבאללה.
עם זאת, הפעילות בחתימה הגבוהה שעורך יוניפי"ל באזור פעולתו, בשיתוף עם צבא לבנון, מביאים לכך שמוצבי חזבאללה דרומית לליטני מאוישים כיום על ידי חיילי צבא לבנון, ולא חזבאללה כבעבר.
ב־19 במרץ 1978, חמישה ימים לאחר פלישת צה"ל ללבנון במסגרת מבצע ליטני קיבל האו"ם את החלטות 425 ו־426 אשר קראו לנסיגת הכוחות הישראלים מאדמת לבנון והורו על הקמת ארגון אשר ישמור על השלום לאורך הגבול (הקו הכחול).
הארגון עצמו קם ב־23 במרץ על בסיס הפעילות של המשקיפים בלבנון של ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות שביצע מאז אביב 1972 תצפיות לאורך הגבול בין ישראל ולבנון.
מטרתו המקורית של הארגון הייתה לשמור על השלום באמצעות פיקוח על נסיגת צה"ל, מניעת ירי רקטות של אש"ף על ישראל וסיוע לממשלת לבנון לשקם את סמכותה.
עם פלישת ישראל ללבנון במלחמת שלום הגליל בשנת 1982, פעילותו המקורית של כוח יוניפי"ל נוטרלה.
במהלך שהיית ישראל בלבנון התרכז הכוח בפעילות הומניטרית וסיוע לאוכלוסייה בדרום לבנון.
החל משנת 1985 החלה ישראל בנסיגה הדרגתית משטח לבנון אל רצועת הביטחון, ובשנת 2000 נסוגה ישראל סופית מלבנון.
לאחר נסיגת ישראל נטל על עצמו יוניפי"ל את משימותיו המקוריות מחדש ונפרש לאורך הקו הכחול במטרה לפקח על הפעילות הצבאית בין ישראל וארגון החזבאללה מתוך כוונה להביא לרגיעת המצב, בנוסף לפינוי המוקשים בדרום לבנון וסיוע לאוכלוסייה המקומית.
כוח יוניפי"ל לאחר הנסיגה לרצועת הביטחון
בשנת 1985 מנה כוח יוניפי"ל כששת אלפי חיילים: מגאנה 770 חיילים, מנפאל 660, מאירלנד 645, מנורווגיה 627, מאיי פיג'י 626, מצרפת 610, מפינלנד 509 ומהולנד 155 חיילים.
היו קיימות גם שלוש יחידות תחזוקה צרפתיות שמנו כ-793 חיילים, יחידת רפואה שוודית שמנתה כ-146 חיילים ויחידת מסוקים איטלקית שמנתה כ-47 חיילים.
בשש שנות פעילותו של הכח נהרגו כמאה מחייליו ורבים נפצעו.
עימותים בין כוח יוניפי"ל לצבא דרום לבנון
ביוני 1985 חטפו חיילים פינים מכח יוניפי"ל 11 חיילי צד"ל והסגירו אותם לארגון אמל.
בתגובה חטף צבא דרום לבנון 25 בני ערובה מהיחידה הפינית.
במהלך המלחמה פגע בשוגג חיל האוויר הישראלי בעמדה של משקיפי OGL (משקיפי ארגון הפיקוח על הפסקת אש של האומות המאוחדות המסונפים ליוניפי"ל) במוצב אל חיאם והרג ארבעה משקיפים: סיני, קנדי, אוסטרי ופיני.
מזכ"ל האו"ם קופי אנאן טען כי הפגיעה הייתה מכוונת בעוד שישראל התנצלה על התקרית ודחתה מכל וכל את דברי המזכ"ל, אשר בסופו של דבר חזר בו מהצהרתו הראשונית.
לאחר נסיגת ישראל מלבנון בשנת 2000 התחזק החזבאללה והשתלט על כל השטח שמדרום לליטני מבלי שיוניפ"יל מפריע לו להתחמש ולהתפרס על הגבול עם ישראל.
בנוסף הוקם במטה האו"ם בניו יורק חדר מצב שמפקד על פעולות הכוח החדש (שקיבל את הכינוי "יוניפי"ל 2").
לאחר קבלת ההחלטה, צרפת, מנהיגת הכוח התקפלה והורידה את מספר חייליה מחשש לחייהם, ואיטליה קיבלה במקומה את הנהגת יוניפי"ל כאשר שלחה שני גדודים (לעומת אחד של צרפת) ואת מפקד כוח יוניפי"ל.
ב-24 ביוני 2007, נערך פיגוע נגד כוח של היחידה הספרדית של יוניפי"ל.
הפיגוע בוצע באמצעות מכונית תופת שחנתה ליד הכביש, נגד סיור של הכוח הספרדי, בציר שבין מרג' עיון לאל-ח'יאם.
ארגון הטרור אל קאעידה בבלאד אלשאם (אל-קאעידה בסוריה הגדולה) לקח אחריות על הפיגוע.
מכאן מתחזק החשד כי חזבאללה היה מעורב בפיגוע כנגד הגדוד הספרדי שנתפס כמטריד ביותר את חזבאללה מדרום לליטני.
במהלך פעילותו של הכוח מאז נסיגת ישראל נמתחה עליו ביקורת קשה מצד גורמים ישראלים שונים בטענה כי הכוח משתף פעולה באופן פאסיבי עם חזבאללה.
שיתוף פעולה זה התבטא, לפי הטענות, למשל בהתנהלות יוניפי"ל בעת חטיפת שלושת חיילי צה"ל מהר דב באוקטובר 2000 (אז נמנעו חיילי יוניפי"ל אשר צילמו את החטיפה מלהתערב בה, ובנוסף טענה ישראל כי בידיה עדויות על מעורבות פעילה של אנשי יוניפי"ל במקרה).
בנוסף, בתקרית ב-2010, שבה צבא לבנון ירה לעבר כח צה"ל ליד משגב עם, והרג מפקד גדוד - החיילים היו מוקפים בחיילי יוניפי"ל, כדי להקשות על צה"ל להגיב לעבר הכח היורה.
לכל אורך האירוע - יוניפי"ל לא דרש מלבנון לנצור את האש.
רק כשצה"ל החל להגיב, הם דרשו מישראל לחדול.
בעת מלחמת חרבות ברזל, נטען כי הכח לא פעל כלל למנוע את התחמשות חזבאללה והתבססותו בדרום לבנון, וכי פעולתו העיקרית הייתה לעמוד בדרכו של צה"ל במלחמתו בארגון.
תקציבו השנתי של יוניפי"ל הוא כ-470 מיליון דולר אמריקני.
במהלך שנות פעילותו של יוניפי"ל נהרגו כ-254 מאנשיו.
תאריך התחלה תאריך סיום שם מדינה מרץ 1978 פברואר 1981 עמנואל א.
יונייטד טכנולוג'יס היה קונצרן רב-לאומי אמריקני שהנהלתו ישבה בהרטפורד (מ-1975 עד 2015), קונטיקט, והיצרן העשרים בגודלו בארצות הברית.
החברה ייצרה מנועי מטוסים, מסוקים, מערכות חימום וקירור, מעליות ודרגנועים.
החברה גם ייצרה מערכות צבאיות, ובהן את מסוק הבלק הוק.
מניות החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק, והיא נכללה במדד הדאו ג'ונס.
מנכ"ל ויושב ראש החברה היה גרגורי ג'יי הייז.
ב-1929 מוזגו החברות בואינג, Chance Vought, המילטון סטנדרד, פראט & וויטני וסיקורסקי והוקם תאגיד יונייטד איירקראפט ותחבורה.
ב-1934 התאגיד פורק לשלוש חברות עצמאיות: בואינג, יונייטד איירקראפט ויונייטד איירליינס.
ב-1975 יונייטד איירקראפט שינתה את שמה ליונייטד טכנולוג'יס, וב-1976 היא רכשה את חברת אוטיס.
ב-1979 החברה רכשה את קרייר ואת מוסטק, שנמכרה ב-1985 לתומסון.
ב-1999 החברה רכשה את תאגיד סנדסטרנד ואיחדה אותו ואת המילטון סטנדרד לחברה אחת: המילטון סנדסטרנד.
כמו כן התאגיד רכש את החברות צ'אב, קידה ורוקטדיין.
במרץ 2020, חברת יונייטד טכנולוג'יס הודיעה על הפרדות מהחברות קרייר גלובל ואוטיס.
באפריל 2020, החברה התמזגה עם חברת ריית'יאון כדי להקים את ריית'יאון טכנולוג'יס.
קרייר גלובל: יצרנית מערכות חימום וקירור.
המילטון סנדסטרנד: יצרנית מערכות תעופה למטוסים מסחריים וצבאיים.
פראט & וויטני: יצרנית מנועי מטוסים, טורבינות גז וטילים.
קולינס אירוספייס: מתכננת ומייצרת מערכות תעופה וחלל למטוסים מסחריים, ארגוניים וצבאיים.
מספקת מוצרים תעשייתיים לתעשיות הכימיקלים ועיבוד המזון, חברות הבנייה והכרייה.
UTC אש וביטחון: יצרנית מערכות גילוי וכיבוי אש.
UTC כוח: יצרנית גנרטורים חשמליים ותאי דלק.
יוניליוור היא תאגיד רב-לאומי, שנוצר מאיחוד שתי חברות, הולנדית ובריטית.
החברה מחזיקה בבעלותה רבים מן המותגים הבולטים בתחומי המזון, המשקאות, והטיפוח הביתי והאישי.
החברה מעסיקה כ-128,000 עובדים ביותר מ-190 מדינות ברחבי העולם, ומייצרת ומפיצה למעלה מ-400 מותגים.
יוניליוור היא חברה רשומה בבריטניה ובהולנד גם יחד, בהולנד היא רשומה בשם Unilever NV ומטה החברה בעיר רוטרדם, בבריטניה החברה רשומה בשם Unilever PLC ומטה החברה בלונדון.
על אף כפילות זו ברישום החברה, לחברה קיים דירקטוריון אחד והיא מתפקדת למעשה כגוף אחד.
מניות יוניליוור נסחרות ב-3 בורסות לניירות ערך שונות בעולם: הבורסה לניירות ערך בלונדון, Euronext והבורסה לניירות ערך בניו יורק.
בשנת הכספים שהסתיימה ב-31 בדצמבר 2020 מחזור העסקים של יוניליוור עמד על 50.724 מיליארד אירו.
יוניליוור נוסדה בספטמבר 1929 בעקבות מיזוג של יצרן הסבון הבריטי Lever Brothers ויצרן המרגרינה ההולנדי Margarine Unie.
המיזוג היה הגיוני מבחינה מסחרית מאחר ששמן דקל היה חומר הגלם ששימש לייצור של שני המוצרים, וכך היה אפשר לייעל את היבוא בכמויות גדולות יותר.
ב-1987 יוניליוור חיזקה את מעמדה בשוק מוצרי טיפוח העור על ידי כך שרכשה את Chesebrough-Ponds (יצרן Pond's, Cutex, ווזלין).
ב-1993 רכשה יוניליוור את Breyers מפיליפ מוריס, מהלך שהפך אותה ליצרנית הגלידה הגדולה ביותר בארצות הברית.
באפריל 2000 רכשה יוניליוור את בן אנד ג'ריס ו-Slim Fast.
מאוחר יותר באותה שנה החברה רכשה את Best Foods, רכישה שהגדילה את נתח שוק המזון של יוניליוור בארצות הברית והוסיפה לפורטפוליו החברה מותגים כגון: Knorr ו-Hellmann's.
בשנת 2001 יוניליוור התפצלה לשתי חטיבות: האחת מזון והשנייה מוצרי בית וטיפוח אישי.
כיום יוניליוור מחולקת לארבע חטיבות עיקריות:
טיפוח אישי - ייצור ושיווק של מוצרי טיפוח העור והשיער, דאודורנטים ומוצרים להיגיינת הפה.
טיפוח הבית - ייצור ושיווק של אבקות, ג'ל וקפסולות לכביסה, מרככי כביסה וחומרי ניקוי.
מזון - ייצור ושיווק של מרקים, מרקים נמסים, רטבים, חטיפים, מרגרינה וממרחים.
כיבוד - ייצור ושיווק של גלידות, משקאות תה, מוצרים דיאטטיים ומוצרי מזון מועשרים בשווקים מתפתחים.
בנוסף, החברה מפעילה חטיבה מקצועית לשוק המוסדי שנקראת Unilever Food Solutions - UFS
החברה פועלת גם בישראל, בחמישה מפעלי ייצור ובמערך שיווק.
יוניליוור ישראל היא בין חמש החברות המובילות בישראל למוצרי צריכה.
החברה משווקת מגוון רחב של מוצרים, כ־85% מהם בייצור מקומי.
המגוון כולל שלל מותגים בינלאומיים לצד מקומיים, בתחום המזון, טיפוח הגוף והבית.
החברה מעסיקה כ-2,500 עובדים בחמישה מפעלים, במרכזי הפצה ובמערך שיווק ומכירות הפרוסים בכל רחבי הארץ, וכן במטה החברה הממוקם בקריית שדה התעופה, לוד.
החל מ-1 במאי 2024, מנכ"ל החברה הוא ארנון שפירא.
פעילות נוספת של יוניליוור בישראל
יוניליוור פועלת בישראל גם דרך חברת הבת בן אנד ג'ריס על ידי חברת "מוצרי איכות אמריקאים בע"מ" ברישיון מטעם החברה העולמית.
ב-19 ביולי 2021 הודיעה החברה העולמית על התנגדותה למכירת מוצריה בשטחי יהודה ושומרון, המכונים על ידה "שטחים הפלסטיניים הכבושים".
כיוון שהזכיין הישראלי סירב להיענות לדרישה זו, הודיעה החברה העולמית שהזיכיון שלו יסתיים בסוף שנת 2022, והחברה תחפש הסדר אחר להמשך פעילותה בישראל.
בעקבות המהלך אחדות ממדינות ארצות הברית, בהן מדינת ניו יורק, ניתקו את קשרי המסחר עם החברות בן אנד ג'ריס ויוניליוור ואף פתחו בהליכים נגדן בחשד לעבירה על חוקים האוסרים חרם על ישראל.
אחרות, כמו אריזונה, טקסס וניו ג'רזי, הודיעו על חרם נגדי שלהן נגד בן אנד ג'ריס ויוניליוור, במסגרתו יופסקו ההשקעות בחברות.
מספר מדינות הודיעו כי אף הן יפעלו כך אם החברה לא תחזור בה מההחלטה, בהן פלורידה ואילינוי.
בחלק מן הערים בארצות הברית אף הוסרו מוצרי החברה מן המדפים.
תגובתה הרשמית של חברת יוניליוור העולמית לאירוע הייתה כי לחברת בן אנד ג'ריס יש יכולת לקבל החלטות באופן עצמאי והיא אינה מתערבת בהחלטותה.
ב-28 ביולי 2021, פרסמו מייסדי החברה, בן כהן וג'רי גרינפילד, מאמר בניו יורק טיימס בו הסבירו כי לדעתם הפסקת הפעילות ביהודה ושומרון אינה חרם על ישראל, וכי היא החלטה חשובה המקדמת שלום.
יונייטד סנטר הוא היכל ספורט ובידור הממוקם בעיר שיקגו.
ההיכל משמש למספר רב של אירועי ספורט ובידור.
היונייטד סנטר הוא אולם הבית הרשמי של קבוצת ליגת ה-NBA שיקגו בולס וקבוצת ה-NHL שיקגו בלאקהוקס.
ההיכל נקרא על שם נותן החסות, חברת התעופה יונייטד איירליינס.
היונייטד סנטר מכיל בין 20 אלף ל-23 אלף מקומות בהתאם לאירועים המתקיימים בו.
האולם נפתח ב-18 באוגוסט 1994. עלות בנייתו הייתה כ-175 מיליון דולרים.
פסלים של כוכב הכדורסל מייקל ג'ורדן ושל כוכבי ההוקי קרח בובי האל וסטן מיקיטה ממוקמים בצדו המזרחי של האצטדיון.
יונימוג או אונימוג (Unimog ראשי תיבות בגרמנית: Universal-Motor-Gerät) הוא שם מסחרי לסדרת משאיות שטח קלות ובינוניות מתוצרת חברת מרצדס בנץ.
סדרת יונימוג מתאפיינת בייחודיות, הן בחוזק המבנה והמנוע, והן בכושר עבירות גבוה במיוחד, המקנה לה יתרון משמעותי בשימושים צבאיים ואזרחיים.
יצרני המכונות ומוצרי המתכת הגרמנים האחים קארל ופאול הרמן, תכננו לאחר מלחמת העולם השנייה מכשיר מנועי אוניברסלי ( בגרמנית- universal motor gerät, ר"ת-UNIMOG), במטרה לסייע בשיקום המדינה ההרוסה במיוחד לענפי החקלאות והיערנות.
הרעיון היה שילוב של תכונות האופייניות לטרקטור ומשאית.
התכנון הראשוני של רכב יונימוג הוצג ב-1945 על ידי המהנדס אלברט פרידריך.
היה זה רכב קטן המיועד לשימושים חקלאיים שהתאפיין בהנעה לכל ארבעת הגלגלים הזהים בגודלם, צמיגים גדולים במיוחד, שלדה גמישה ומתלה נפרד לכל גלגל, דיפרנציאלים ננעלים, כושר הובלת מטען וגרירה.
והרכב הונע באמצעות מנוע בנזין בעל 25 כוחות סוס אשר בעזרת תיבת הילוכים בת 6 מהירויות הגיע למהירות מקסימלית של 50 קמ"ש.
בשנת 1946 רכש רולף בוהרינגר מהאחים את הזכויות ליצור והפצת כלי הרכב החדשני.
היצור המסחרי החל ב-1946 ושנה לאחר מכן הוחלף המנוע במנוע דיזל של חברת מרצדס בנץ, אשר באותה עת נאסר עליה לבנות כלי רכב בעלי הנעה לכל הגלגלים.
בשנים הבאות נמכרו כ-600 כלי רכב.
בשנת 1951 נמכרה החברה וזכויות היצור על היונימוג לחברת מרצדס והוא החל להמכר כמותג שלה.
מרצדס העבירה את היצור למפעליה בעלי כושר היצור הגבוה בהרבה, ועד שנת 1953 נמכרו כ-6000 יחידות.
בשנה זו הוצג לראשונה הדגם שפותח על ידי מרצדס עצמה בעל תא נוסעים סגור.
בשנת 1966 נמכרה היחידה המאה אלף של יונימוג.
בשנת 1974 הוצגו לראשונה דגמים כבדים של יונימוג אשר אפשרו לרכב כניסה לפעילויות נוספות ובעיקר בתחומים הצבאיים.
בשנת 1977 נמכרה היחידה ה-200 אלף של יונימוג.
בשנת 1993 הוצג דגם בעל 3 צירים והנעה לכל ששת הגלגלים.
במשך השנים הוצגו פיתוחים ודגמים ייחודיים של יונימוג כמו למשל דגם יוקרה בעל מושבי עור וריפודי שטיחים, ודגמים קטנים במיוחד לעבודות ספציפיות.
משאיות יונימוג מתאפיינות במרווח גחון גבוה במיוחד של כ-50 ס"מ.
מרווח הגחון הגבוה מתאפשר הודות לשימוש בטכנולוגיה שבה ציר ההינע מתחבר לגלגל מעל נקודת המרכז שלו (Portal axles) עם מערכת תמסורת של שני גלגלי שיניים הממוקמת בסמוך לגלגל.
שיטה זו גורמת לקיצור יחסי ההעברה והפחתת עומסים ממערכת ההנעה.
בנוסף, היא מאפשרת גם לתיבת ההילוכים ולדיפרנציאל להיות ממוקמים גבוה יותר מן הדרך, ובכך להקנות לרכב כושר עבירות מעולה.
כל גלגל מחובר למתלה נפרד בעל מהלך ארוך במיוחד.
עיצוב זה מקנה לרכב אפשרות לזווית גישה של עד 41 מעלות וזווית נטישה של עד 39 מעלות.
ההנעה בכל הדגמים היא לכל ארבעת הגלגלים (4x4), והעברת הכוח מתבצעת באמצעות דיפרנציאל מרכזי הניתן לנעילה.
בנוסף מתאפשרת נעילה גם של הדיפרנציאלים הרוחביים, הקדמי והאחורי.
שלדת היונימוג היא מסוג של שילדת סולם והיא גמישה במיוחד המאפשרת פיתול בתנאי שטח קשים, ומאפשרת לגלגלים מרחב תנועה אנכי ארוך אשר מקנה לכלי הרכב יכולת מעבר על פני מכשולי דרך גבוהים ואו עמוקים עד כדי מטר אחד.
המנוע ומערכת החשמל מוגנים מפני חדירת מים.
סביבת הנהג מתוכננת כך שהיא מאפשרת נקודת מבט גבוהה ורחבה ובכך מקלה על תכנון מסלול הנסיעה על פני מכשולים בדרך.
בדגמים החדשים יש אף באפשרותו של הנהג להעביר את ההיגוי מצד שמאל לצד ימין של הרכב תוך 30 שניות, וזאת על מנת לאפשר לו לקבל נקודת מבט טובה יותר של הדרך והמכשולים הפזורים עליה.
הרכב מצויד בחלקו הקדמי והאחורי בנקודות חיבור המתאימות להתקנת מגוון רחב של מכשירי עבודה חיצוניים המונעים הידראולית (PTO) כגון כננת, כף העמסה, מטאטאים וכדומה.
דגמי יונימוג מיוצרים כיום בשתי סדרות: סדרה 405 מוגדרת כ"קומפקטית" לנשיאת כלים וציוד, וסדרה 437.4 המוגדרת כ"כבדה" ולה שתי תתי סדרות: U4000 בעלת בסיס גלגלים קצר, ו-U5000 בעלת בסיס גלגלים ארוך.
כל הדגמים מצוידים במנועי טורבו דיזל, להם מחוברת תיבת הילוכים בעלת עד שמונה הילוכים קדמיים וארבעה אחוריים, המאפשרת הכפלה נוספת של יחסי ההעברה.
לדגם הייצור הסדרתי הראשון מ-1947 היה מנוע בעל הספק של 25 כוחות סוס וכיום הדגם בעל ההספק המרבי של 280 כ"ס.
יתרונות העבירות והחוזק המבני של רכבי יונימוג הביאו לשימוש נרחב בהם למטרות צבאיות כרכבי פיקוד ושליטה וכרכבים ייעודיים.
קיימים דגמים משוריינים המשמשים להובלת לוחמים, רכבי סיור ממוגנים הנושאים נשק קל וכן דגמים המשמשים להובלת ציוד צבאי בפריסת שטח זמנית כגון מכשירי קשר או מכ"ם לצורך הצבה בשטחים קשי עבירות במיוחד.
דגמי יונימוג משמשים בכוחות הצלה וחילוץ במדינות רבות.
גם בשימוש אזרחי בא לידי ביטוי כושר העבירות והשרידות של הרכבים באזורים מוכי אסון כגון שיטפונות ומפולות או באזורים קשים לגישה ואז ניתן להטעין אותם בציוד חירום לחילוץ נפגעים, גנרטורים וכדומה.
רכבי יונימוג משמשים באזורי ההרים כרכבי פינוי לדרכים מושלגות החסומות לתנועת רכב רגיל.
שימושים נוספים בעלי מאפיינים אזרחיים לרכבי יונימוג ניתן למצוא כמובילי ציוד ועובדים לאתרי בנייה בתוליים של מתקני תשתית, כבישים ומסילות ברזל.
בתחום החקלאות מופעלים רכבי יונימוג במגוון עבודות שדה לצד טרקטורים.
בחודש אפריל 2024 פורסם כי בתחנת שימשית של מגן דוד אדום מופעל אמבולנס על גבי שילדת יונימוג קצרה מדגם U4000 מסדרה 437.4. הרכב מכיל ציוד כשל שתי נידות טיפול נמרץ, ומסוגל לבצע פינוי של ארבעה פצועים, מהם שניים במצב קשה.
היוניפול ארנה , הידוע יותר בשמותיו הקודמים "פלאלמגוטי" ו"פיוטצ'ר שואו סטיישן", הוא מתקן ספורט השוכן בעיר בולוניה שבאיטליה.
הוא נחנך בשנת 1993 ומשמש מאז כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל וירטוס בולוניה.
בשנים 2016, נערכו באולם ובסביבתו עבודות שהביאו להרחבתו ולשכלולו.
מספר מקומות הישיבה באולם שעמד בעבר על 8,650 עלה ל-11,000. כמו כן, נבנה מוזיאון המתאר את ההיסטוריה של הקבוצה.
מוזיאון נוסף שיוקם בו, יוקדש לזמר הטנור הנודע, לוצ'אנו פבארוטי.
בשנת 2002 אירח האולם את משחקי הפיינל פור של היורוליג, שהתקיימו לראשונה במסגרתו.
במשחק הגמר עצמו גברה פאנתינייקוס על וירטוס בולוניה המקומית.
יוֹנִינָה אֶלדר (נולדה ב-25 בינואר 1973) היא פרופסור להנדסת חשמל בפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, ומהחוקרות הבולטות בעולם בתחום דגימת אותות.
היא כלת פרס ישראל לחקר ההנדסה לשנת ה'תשפ"ה (2025).
יונינה אלדר נולדה בטורונטו, קנדה למאיר ורבקה ברגלס, שלישית במשפחה של שמונה ילדים, ובגיל 6 עלתה עם משפחתה לישראל.
תחילה התגוררה המשפחה בפתח תקווה, ובהמשך עברה לגינות שומרון.
היא למדה באולפנית בני עקיבא תל אביב, ולאחר שנתיים של שירות לאומי כקומונרית במרכז שפירא, נרשמה ללימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל ופיזיקה במסלול למצטיינים.
בשנת 1995 סיימה לימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה, ובשנת 1996 סיימה לימודי הנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות.
בשנת 1996 החלה בלימודי מסלול ישיר לדוקטורט בהנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, אולם המשיכה לימודיה בארצות הברית וסיימה בדצמבר 2001 לימודי דוקטורט בהנדסת חשמל ובמדעי המחשב במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בנושא עיבוד אותות קוונטיים, בהנחיית פרופ' אלן אופנהיים.
בשנת 2002 השלימה פוסט דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בשנת 2002 שבה לישראל, והחלה לעבוד כמרצה בכירה בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון.
בשנת 2005 הועלתה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2010 לדרגת פרופסור מן המנין, והייתה לפרופסור הצעיר ביותר בתולדות הטכניון.
בשנת 2019 עברה לפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע, והיא עומדת גם בראש המרכז להנדסה ביו-רפואית במכון.
ועדת פרס ישראל תיארה את מחקריה של פרופ' אלדר:
תחום המחקר המרכזי של פרופ' אלדר עוסק בפיתוח אלגוריתמים לעיבוד אותות ולעיבוד מידע ובינה מלאכותית.
בשנים האחרונות היא התמקדה בשיטות דגימה יעילות, בעיבוד אותות ובאופטימיזציה במערכות תקשורת, ברדאר ובדימות רפואי, בבינה מלאכותית, בעיבוד אותות לאופטיקה, ובביולוגיה חישובית.
היא קראה תיגר על "משפט הדגימה" הקלאסי ופתחה תאוריות חדשניות המאפשרות להפחית את קצבי הדגימה מבלי לאבד מידע, תובנה ששינתה את הדרך שבה מתכננים מערכות רבות בתחום ההנדסה.
אלדר תיארה את המעבדה שהקימה בטכניון:
הקמנו מעבדה ראשונה מסוגה לעיבוד אותות, שמסתכלת על מערכות מקצה לקצה – מהחישה הפיזיקלית, דרך החומרה שמתרגמת את הנתונים למידע דיגיטלי והאלגוריתמים שמפענחים אותם בהתאם ליישום, ועד ממשק המשתמש.
אלדר תיארה את המעבדה שלה במכון ויצמן למדע:
זאת מעבדה ייחודית, שעושה הרבה מדע בסיסי של פיזיקה, מתמטיקה והנדסה, ושמה דגש על היישום, כולל עבודה עם בתי חולים או חברות חיצוניות על הפיתוח והבדיקה של המוצר.
לכן יש לנו צוות גדול של עובדים: מהנדסים, אנשי מחשבים, קלינאים ועוד, והמחקרים של הסטודנטים במעבדה מרכיבים חלקים מהשרשרת הזאת ומשתלבים בה.
חשוב לי לייצר אימפקט שישפר את חייהם של אנשים".
בין השאר הובילו מחקריה לפיתוח מכשיר אולטרה סאונד ממוזער, המספק מידע רב יותר מאשר מכשיר אולטרה סאונד שגרתי.
פיתוחיה בתחום המכ"ם משמשים במערכות אבטחה, בכלי רכב אוטונומיים וברפואה, וכוללים בין השאר מכשיר מכ"ם זעיר המאפשר מדידה של סימנים חיוניים של הנוכחים בחדר שבו הוא נמצא.
אלדר היא מחברת הספר Sampling Theory: Beyond Bandlimited Systems, שיצא לאור בשנת 2015 בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג', והיא עורכת משותפת של הספרים:
Compressed Sensing, 2012, הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
על שמה רשומים 14 פטנטים.
יונינה אלדר גרה ברחובות, והיא אם לחמישה ילדים.
2005 – זכתה בפרס קריל, על פיתוח אלגוריתמים להצגת אותות ועיבודם בהדגשת שיטות לשערוך פרמטרים, תורת הדגימה, עיבוד אותות למערכות תקשורת, גילוי בערוצים קוונטיים, ושיטות אופטימיזציה לעיבוד אותות.
2010 - זכתה בפרס מיכאל ברונו להנדסת חשמל.
2011 – נבחרה על ידי המגזין גלובס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל על שפתחה, יחד עם ד"ר משה משעלי, אבטיפוס של כרטיס אלקטרוני, היחיד מסוגו בעולם, המאפשר לדגום בתדר נמוך מתדר נייקוויסט.
בכך מתאפשר מזעור מכשירים בתחומים שונים, בעיקר בתחום הרפואה והתעשיות הביטחוניות.
2011 – זכתה בפרס ויצמן למדעים מדויקים המוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו.
2013 – זכתה בפרס האגודה לעיבוד אותות.
2013 - נבחרה לעמיתת IEEE.
2015 – זכתה בפרס הנרי טאוב להצטיינות אקדמית.
2023 – זכתה בפרס לנדאו למדעים ולמחקר.
2025 - זכתה בפרס ישראל לחקר ההנדסה ומדעי ההנדסה.
2025 - נמנתה עם הזוכים בפרס מרקוני (IEEE Marconi Prize) למאמר בתקשורת אלחוטית.
פברואר 2012 – נבחרה כחברה במועצה להשכלה גבוהה, ובשנת 2019 מונתה ליו"ר ועדת ההיגוי והשיפוט לקידום הוגנות מגדרית של המועצה.
נובמבר 2012 – נבחרה לחברת האקדמיה הצעירה הישראלית.
יוני 2017 – נבחרה לחברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
"יונייטד סטייטס" הייתה פריגטת מפרשים של הצי האמריקני, הראשונה מבין שש אוניותיו הראשונות של הצי, לאחר הקמתו מחדש ב-1794.
האונייה נבנתה בפילדלפיה, הושקה ב-10 במאי 1796 ונכנסה לשירות פעיל ב-11 ביולי.
את פעילותה המבצעית הראשונה עשתה האונייה במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת (1798–1800), כשהיא עוסקת בליווי ובהגנה על ספינות סוחר אמריקניות מפני פריבטירים צרפתיים.
במלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה הכניעה "יונייטד סטייטס" לאחר קרב את אה"מ "מֵסֶדוֹנְיֶין" ולכדה אותה.
ב-1849 הוצאה "יונייטד סטייטס" משירות פעיל והוחזקה כעתודה בנמל נורפוק בווירג'יניה.
ב-1861, במהלך מלחמת האזרחים, נתפסה האונייה על ידי חיילי הדרום וצורפה לצי מדינות הקונפדרציה.
זמן מה אחר כך הוטבעה בנהר אליזבת, כדי לשמש מכשול לשיט בפני אוניות אויב.
ב-1862 נמשתה "יונייטד סטייטס" על ידי צי מדינות האיחוד, ושלוש שנים אחר כך, ב-1865, נגרטה.
יונייטד לונץ' אלייאנס היא חברה בבעלות משותפת של לוקהיד מרטין ובואינג.
היא נוסדה ב-1 בדצמבר 2006 על ידי איחוד צוותי החברות שעסקו בסיפוק משגרי לוויינים וחלליות ושירותי שיגור לממשלת ארצות הברית.
לקוחות החברה, הכפופים לממשלת ארצות הברית, הם בעיקר נאס"א ומחלקת ההגנה.
ULA מספקת שירותי שיגור באמצעות שלושה משגרים: דלתא 2, דלתא 4 ואטלס 5. משגרי משפחות הדלתא והאטלס משמשים את תעשיית החלל של ארצות הברית כבר למעלה מ-50 שנה, שימשו לשיגור מגוון רחב של חלליות, כולל לווייני מזג אוויר, תקשורת, ריגול, מחקר, וגשושיות לחקר מערכת השמש, ונחשבים לאמינים ביותר.
ULA מספקת שירותי שיגור גם לחברות וארגונים פרטיים.
לוקהיד מרטין ובואינג שמרו לעצמן כל אחת את הזכויות למכור את משגריהם בנפרד (לוקהיד את האטלס ובואינג את משגרי הדלתא).
משרדי ההנהלה הראשיים של ULA ממוקמים בסנטניאל, קולורדו.
מפעלי ההרכבה של המשגרים ממוקמים בדיקייטור, אלבמה, ובהרלינגן, טקסס.
השיגורים מבוצעים מנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה, ומבסיס חיל האוויר ונדנברג, קליפורניה.
לוקהיד מרטין ובואינג הודיעו על כוונתן להקים חברה משותפת כבר ב-2 במאי 2005. ב-23 באוקטובר 2005 קראה SpaceX להטיל הגבלים עסקיים על האיחוד, שיהווה מונופול בתחום השיגורים לחלל.
SpaceX, שפיתחה את הפאלקון 9, הייתה מעוניינת לספק שירותי שיגור לממשלת ארצות הברית גם היא.
ב-7 בינואר 2006 אישר משרד ההגנה של ארצות הברית ללוקהיד מרטין ולבואינג להתאחד.
בספטמבר 2006 הביע הפנטגון על תמיכתו באיחוד והציג את תמיכתו גם בפני ועדת הסחר הפדרלית (FTC), והיא אישרה את האיחוד ב-3 באוקטובר 2006. ULA הפכה למבצעית ב-1 בדצמבר 2006.
השיגור הראשון שסיפקה ULA היה שיגור הלוויין הסודי USA 193 על גבי משגר דלתא 2 מבסיס ונדנברג ב-14 בדצמבר 2006. השיגור בוצע עבור משרד הסיור הלאומי של ארצות הברית.
למרות שהשיגור עבר בהצלחה הלוויין עצמו נכשל ופסק מלשדר לכדור הארץ מספר שעות לאחר כניסתו למסלול.
ב-21 בפברואר 2008 במסגרת מבצע קרח שרוף, יירטה ארצות הברית את הלוויין באמצעות טיל SM-3 ששוגר מספינה, והוא הושמד.
ב-15 ביוני 2007 נכשל שלב עליון מסוג קנטאור של משגר אטלס 5 ונכבה מוקדם מידי, והביא להצבתם של שני לווייני ריגול של משרד הסיור הלאומי במסלול נמוך מהמתוכנן.
התקלה הביאה לעיכובם של מספר שיגורי אטלס 5 ודלתא 4 המשתמשים במנועי RL10 דומים לאלו שכשלו.
בסופו של דבר התגלתה הבעיה בשסתום חדש שהחליף שסתום שייצורו הופסק, ולכן החל ייצורו מחדש.
היוניספרה הוא פסל בדמות כדור הארץ השוכן בפארק פלאשינג מדוז ברובע קווינס.
זהו הסמל המזוהה ביותר של קווינס.
היוניספרה נבנה כסמל נושא לקראת התערוכה העולמית של ניו יורק 1964 על מנת לסמל את תחילתו של עידן החלל.
הפסל נבנה ונתרם על ידי התאגיד 'מתכות ארצות הברית'.
היוניספרה עומדת במרכזה של בריכה גדולה ועגולה עם מזרקות מסביב.
המטרה הייתה לגרום ליוניספרה להיראות כאילו היא מרחפת היות שהמזרקות מסתירות מעט את הבסיס עליו עומד הפסל.
מסביב ליוניספרה ישנן שלוש קשתות עשויות מפלדת אל חלד המקיפות אותו, כל אחת מזווית אחרת.
הקשתות מסמלות את המסלול שעבר יורי גגארין, האדם הראשון שטס לחלל, ג'ון גלן, האדם השלישי שטס לחלל והאסטרונאוט האמריקאי הראשון שטס לחלל.
וטלסטר - לוויין התקשורת הראשון ששוגר לחלל.
במהלך היריד, לאחר שהחשיך נערך מופע תאורה אשר דימה את זריחת החמה מעל פני כדור הארץ.
בנוסף נדלקו עשרות נורות על היוניספרה אשר סימלו את ערי הבירה ברחבי כדור הארץ.
במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 הוזנח האתר והיוניספרה.
הנירוסטה כוסתה בלכלוך שלא נוקה שנים והמזרקות הפסיקו לפעול עוד בתחילת שנות ה-70. בשנת 1989 החליטה עיריית ניו יורק לשפץ את האתר.
השיפוץ החל רק בשנת 1993 ולקראת סוף שנת 1994 הסתיימו השיפוצים במהלכם נוקתה היוניספרה והוחלפו המזרקות סביבה.
יּוֹנִיִּים (שם מדעי: Columbidae) היא משפחה של עופות, היחידה בסדרת היּוֹנָאִים (Columbiformes).
המינים ממשפחת היוניים נפוצים בכל מקום בעולם, אך המגוון הגדול ביותר נמצא באזור אינדונזיה ואוסטרליה.
קיימים בסך הכל כ-300 מיני יוניים.
ליוניים יש גוף סגלגל בגודל בינוני, רגליים קצרות וראש קטן.
הם בעלי זפק גדול ומקור קצר וצר.
כנפיהם בנות 11 אברות והן חזקות ומחודדות.
היוניים מבלים חלק ניכר מזמנם על הקרקע בליקוט מזון.
הם דוגרים על עצים, על הקרקע, או בין סלעים.
הנקבות מטילות בדרך כלל שתי ביצים.
ליוניים יכולת מיוחדת מבין העופות לטבול את המקור בתוך המים ולשתות ללא הפרעה בזכות נחיריהם הניתנים לסגירה על ידי שרירים מיוחדים.
הם ניזונים מזרעים, ירקות ופירות.
הגדולה ביוניים היא יונת כתר ויקטוריה (Goura victoria) שאורכה עד 70 ס"מ ומשקלה עד 4 ק"ג.
הקטנים ביוניים הם יוני קרקע אמריקאים (Columbina) שאורכם עד 18 ס"מ ומשקלם עד 24 גרם.
קני היוניים עשוי בדרך כלל ממקלות קטנים.
שלא כמו רוב העופות, היוניים מייצרים חומר הדומה לחלב, הנקרא "חלב יונים", שממנו ניזונים הגוזלים.
האורניתולוגים, חוקרי העופות, משוכנעים שהיוניים משתמשים באמצעים רבים לניווט דרכם.
כמו עופות נודדים אחרים, הם יכולים, כנראה, לקלוט ולהשתמש במצב השמש והכוכבים על-מנת להתמצא בכיוון התעופה.
ייתכן שיש ליוניים חומרים מגנטיים במוחם, המאפשרים להם לעמוד על שינויים בשדה המגנטי של כדור הארץ, ולקבוע, בהתאם, את מסלולן.
חוקרים באיטליה סבורים כי חוש הריח משמש כמעביר אותות חשוב לזיהוי דרכם של היוניים חזרה הביתה.
הביולוג מל קרייטר מאוניברסיטת קורנל טוען כי יונים יכולות לראות ולחוש באור המקוטב, למצוא את כיוונו, לחוש בשינויים בכיוונו, ויכולת זו עשויה לעזור להן בניווט העצמי.
הן רגישות גם לאור על-סגולי, שככל הנראה גם הוא משמש אות מסוים.
יונים עשויות לחוש בשינויי גובה גם כשאינו עולה על שלושה מטרים, כיוון שיש ביכולתן להבחין בשינויים מזעריים בלחץ הברומטרי, כמו, למשל, ירידת כספית בשיעור 0.07 מ"מ בלבד.
רגישות זו מסייעת להן לשמור על מסלול קבוע ומאפשרת אבחנה מוקדמת בחזיתות אור מתקרבות.
רמז אחר לכושר הניווט של היונים מקורו ביכולתן לשמוע קולות נמוכים ביותר, עד 0.05 הרץ, הנגרמים על ידי מקורות שונים כמו רכסי הרים, גלי ים, סופות רעמים ועוד.
סדרת היונאים שכוללת היום רק את משפחת היוניים, כללה בעבר גם את משפחת הקטיים, ואת משפחת הדודואים (Raphidae).
הקטיים נחשבים כיום למשפחה היחידה בסדרת הקטאים ואילו בעקבות ניתוחי אוסטאולוגיה ו-DNA נחשבים הדודיים כיום לתת-משפחה של היוניים.
סוג ומין יחיד יונת-שליו כחולת-ראש (Starnoenas cyanocephala)
סוג יונת-שליו (Geotrygon) - בה יונת שליו ויולאוס
סוג ומין יחיד יונת שליו זיתנית (Leptotrygon veraguensis)
סוג Zenaida - בו יונה לבנת-כנף
סוג ומין יחיד יונה נודדת (Ectopistes migratorius) - נכחדה
סוג Nesoenas - בו יונה ורודה
סוג ומין יחיד יונה מצוייצת (Ocyphaps lophotes)
סוג ומין יחיד יונת-קרקע דקת-מקור (Trugon terrestris)
סוג ומין יחיד יונת צ'ויסול מצוייצת (Microgoura meeki) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת הפסיון (Otidiphaps nobilis)
מין יונה ירוקה מנוקדת (Caloenas maculata) - נכחדה
סוג יונה ירוקה (Treron) - בו המין יונה ירוקה אפריקנית
סוג ומין יחיד תורית זנבנית (Oena capensis) - מגיעה לישראל
סוג יונת פירות (Ptilinopus) - בה יונת פירות מריאנה
סוג ומין יחיד יונה שסועת-נוצות (Drepanoptila holosericea)
סוג יונה כחולה (Alectroenas) - בה יונת סיישל כחולה
סוג ומין יחיד יונה כרבולתית (Lopholaimus antarcticus)
סוג ומין יחיד יונת סנט הלנה (Dysmoropelia dekarchiskos) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת הנדרסון ארכאית (Bountyphaps obsoleta) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת ויטי לבו ענקית (Natunaornis gigoura) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת-קרקע ארוכת-זנב (Uropelia campestris)
תת-משפחה רפיים (Raphinae) - נכחדה
סוג ומין יחיד סוליטר רודריג (Pezophaps solitaria)
עמותת יוניסטרים (Unistream) היא עמותה ישראלית שמטרתה להגביר את המוביליות החברתית והכלכלית בישראל באמצעות הכשרת בני נוער וצעירים, שאינם חשופים להזדמנויות, לפרוץ את תקרת הזכוכית, ליזמות עסקית וחברתית כאמצעי למימוש יכולותיהם, ובכך לשנות את מסלול חייהם ואת פני מדינת ישראל.
מנכ"לית העמותה היא יפעת בכור.
העמותה הוקמה בשנת 2001 על ידי רוני צארום, יזם ואיש עסקים, אשר גדל בעיר רמלה וזיהה כי באפשרותו לסייע בצמצום פערים על ידי יסוד והובלה של עמותה, אשר תאפשר לבני נוער המגיעים מפריפריה כלכלית וחברתית להכיר, להיחשף ולהתנסות בתהליכים יזמיים עסקיים ובכך לקחת חלק בעשייה עסקית ולהשתלב בקהילה העסקית בישראל.
שינוי חברתי בישראל באמצעות הכשרת בני נוער וצעירים מהפריפריה למנהיגות ויזמות עסקית וחברתית, הקניית ידע, ניסיון יזמי מעשי, מגוון הכולל כישורים רכים, כישורי המאה ה-21, כישורים טכנולוגיים וכישורים ניהוליים.
העיקרון המנחה הוא שכאשר מציידים בני הנוער בכלים יזמיים ועסקיים ומקנים להם מיומנויות שיוכלו לפתח ולמנף, ניתן לסלול את דרכם מהשוליים אל מרכז החברה כאזרחים תורמים ומשגשגים, ובמקביל ליצור מעגלי השפעה רחבים יותר.
יוניסטרים עושה שימוש בפלטפורמה של חינוך ויזמות על מנת ליצור מוביליות חברתית כלכלית ולעצב מחדש את עתידם של מאות בני נוער בכל שנה.
תוכניות יוניסטרים מלוות את המשתתפים בהן החל מגיל התיכון ועד שנות ה-30 לחייהם ובכלל זה השתלבות מוצלחת בשוק התעסוקה בדגש על מגזרי ההיי-טק והפיננסים.
יוניסטרים מפעילה 150 קבוצות נוער בהן לוקחים חלק 3,500 משתתפים ב-75 יישובים סה"כ.
בליווי צמוד של כ-4,500 מנטורים – אנשי עסקים ויזמים שלוקחים חלק קבוע בפעילות העמותה – מקימים בני הנוער במסגרת יוניסטרים חברות הזנק ומפתחים מיזמים עסקיים על כל השלבים והתהליכים הכרוכים בכך.
כפועל יוצר רוכשים בני הנוער כישורי יזמות, הבנה עסקית כישורים 'רכים', כישורי מנהיגות ומצוינות, ביטחון עצמי.
כישורים אלו מאפשרים לבני הנוער לפרוץ קדימה ולכייל מחדש את מסלול חייהם – החל מהישגיהם בלימודים, מעורבות חברתית בקהילה, שירות משמעותי בצבא, לימודים גבוהים, דרך בחירת מקצוע, וכלה בהשתלבות מוצלחת בשוק העבודה.
מכשירים היום את מנהיגי העתיד – תוכנית הפועלת ב-21 מרכזי היזמות של יוניסטרים הפועלים ב-20 יישובים בארץ, בתוך מרכזי יזמות טכנולוגיים שייסדה העמותה, בקרב כ-1,000 בני נוער.