tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בקרב זה קבוצת סמאקדאון הפסידה לקבוצת Raw.
נטליה קיבלה את הקרב החוזר שלה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד שארלוט פלייר באירוע התנגשות של אלופים.
קרב זה היה קרב חוטבות עצים, ובו נטליה הפסידה.
ב-26 בדצמבר נטליה הודיעה שהיא תשתתף בקרב הרויאל ראמבל הנשים הראשון בתולדות הארגון.
באירוע עצמו, נטליה נכנסה כמספר ה-18, אך הודחה על ידי טריש סטרטוס.
באירוע פאסטליין, כרמלה ונטליה ניצחו בקרב זוגות את נעמי ובקי לינץ'.
ב-16 באפריל נטליה הועברה לתוכנית Raw כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ והפכה לחביבת הקהל.
כמו כן, ניצחה באותו הערב את מנדי רוז כתוצאה מהכנעה.
לאחר הקרב, רוז וסוניה דוויל תקפו את נטליה, עד שרונדה ראוזי הגיעה ועצרה את המתקפה עליה.
ב-21 במאי התחרתה נטליה בקרב מרובע נגד ליב מורגן, שרה לוגאן ודנה ברוק אשר קבע את זהות המעפילה לקרב ה"כסף בבנק" באירוע כסף בבנק.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-17 ביוני, נטליה התחרתה בקרב ה"כסף בבנק", אך לא הצליחה לנצח בו, בקרב זה ניצחה אלכסה בליס.
ב-25 ביוני, נטליה ניצחה את אלופת הנשים של Raw, אלכסה בליס, בקרב שלא היה על התואר.
ב-23 ביולי הפסידה נטליה בקרב יחידים למיקי ג'יימס.
שבוע לאחר מכן הפסידה נטליה לאלישיה פוקס.
ב-27 באוגוסט, נטליה ניצחה את אלישיה פוקס כתוצאה מהכנעה.
שבוע לאחר מכן, נטליה הפסידה לאלכסה בליס כתוצאה מהכנעה.
ב-10 בספטמבר, נטליה ורונדה ראוזי ניצחו בקרב זוגות את אלכסה בליס ומיקי ג'יימס.
ב-18 בספטמבר, נטליה חברה לשורות המתאבק קווין אואנס כחלק מהעונה השנייה של אתגר ה-Mixed Match Challenge וביחד הם הפסידו לאמבר מון וברון סטרומן.
ב-24 בספטמבר בתוכנית Raw, נטליה והתאומות בלה (ניקי בלה וברי בלה) הפסידו ל-Riott Squad (ליב מורגן, רובי ריוט ושרה לוגאן).
ב-15 באוקטובר, נטליה ניצחה את רובי ריוט כתוצאה מפסילה לאחר התערבות של ה-Riott Squad.
יממה לאחר מכן, השותף החדש של נטליה באתגר ה-Mixed Match Challenge היה בובי רוד (מכיוון שקווין אואנס נפצע) וביחד הם הפסידו לבובי לאשלי ומיקי ג'יימס.
באירוע אבולושן, שנערך ב-28 באוקטובר, נטליה, ביילי וסשה בנקס ניצחו את ה-Riott Squad.
יממה לאחר מכן בתוכנית Raw, נטליה, ביילי, ליטה, סשה בנקס וטריש סטרטוס ניצחו בקרב חמש נגד חמש את ה-Riott Squad, אלישיה פוקס ומיקי ג'יימס.
נטליה הייתה אמורה להיות חלק מקבוצת Raw בקרב הדחות הנשים המסורתי של האירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-18 בנובמבר, אך במופע המקדים לאירוע, היא ורובי ריוט נגררו לתיגרה ביניהן אשר גרמה לקפטנית של הקבוצה, אלכסה בליס, להסיר את שתיהן מהקרב ולהחליף אותן בביילי וסשה בנקס.
לילה לאחר מכן, נטליה גברה בקרב יחידים על רובי ריוט.
ב-20 בנובמבר, נטליה ובובי רוד הודחו רשמית מאתגר ה-Mixed Match Challenge לאחר הפסד לאלישיה פוקס וג'ינדר מהאל, כשבשלב הבתים של האתגר, הזוג רשם ארבעה הפסדים, ללא שום ניצחון.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-16 בדצמבר, נטליה גברה על רובי ריוט בקרב שולחנות.
לילה לאחר מכן, נטליה השתתפה בקרב גאונטלט שכלל שבע משתתפות נוספות אשר קבע את המועמדת לתואר האליפות של רונדה ראוזי, שבו היא ניצחה וזכתה בהזדמנות להתחרות על תואר אליפות הנשים של Raw בשבוע לאחר מכן.
בקרב ביניהן, נטליה כשלה בניסיונה לזכות בתואר לאחר שהפסידה לראוזי.
ב-31 בדצמבר, נטליה ורונדה ראוזי ניצחו בקרב זוגות את ניה ג'קס וטמינה.
ב-14 בינואר 2019, נטליה, ביילי וניקי קרוס ניצחו את ה-Riott Squad.
שבוע לאחר מכן, נטליה ורונדה ראוזי הפסידו בקרב זוגות לביילי וסשה בנקס.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר, נטליה התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר הראשון, שהתה בזירה לזמן הארוך ביותר (56 דקות), הספיקה להדיח את ליב מורגן ושרה לוגאן, אך הודחה על ידי ניה ג'קס.
לילה לאחר מכן, נטליה ודנה ברוק הפסידו לליב מורגן ושרה לוגאן בקרב העפלה לקרב תא ההדחות זוגות אשר יקבע את אלופות זוגות הנשים הראשונות של ה-WWE במסגרת אירוע תא ההדחות.
ב-25 בפברואר, נטליה ורונדה ראוזי ניצחו את רובי ריוט ושרה לוגאן כתוצאה מפסילה.
ב-4 במרץ, נטליה ניצחה את רובי ריוט.
שבועיים לאחר מכן, נטליה נוצחה על ידי סשה בנקס.
ב-25 במרץ, נטליה הפסידה לסשה בנקס כתוצאה מפסילה.
ב-1 באפריל, נטליה, בת' פיניקס, ביילי וסשה בנקס ניצחו בקרב ארבע נגד ארבע את ניה ג'קס, טמינה ו-The IIconics (בילי קיי ופייטון רויס).
ב-15 באפריל, נטליה הפסידה ללייסי אוואנס בקרב מועמדות לתואר אליפות הנשים של Raw.
שבועיים לאחר מכן, במסגרת הפינה "רגע של בליס", אלכסה בליס חשפה את נטליה כאחת מארבע המשתתפות שתייצגנה את Raw בקרב כסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק.
ב-13 במאי, נטליה התחרתה בקרב מרובע נגד דנה ברוק, נעמי וניקי קרוס, שבסופו קרוס ניצחה.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, נטליה התחרתה בקרב הכסף בבנק של הנשים, שבסופו ביילי ניצחה.
ב-24 ביוני, נטליה ונעמי הפסידו בקרב זוגות לאלכסה בליס וניקי קרוס.
ב-1 ביולי, נטליה הפסידה ללייסי אוואנס.
ב-15 ביולי, נטליה התחרתה בקרב הדחות מרובע נגד אלכסה בליס, כרמלה ונעמי אשר קבע את זהות המועמדת החדשה לאליפות הנשים של Raw לאירוע סאמרסלאם.
נטליה ניצחה בקרב זה לאחר שהדיחה אחרונה את בליס כתוצאה מהכנעה ולכן היא זו שזכתה בהזדמנות להתחרות נגד בקי לינץ' על האליפות באירוע סאמרסלאם.
ב-5 באוגוסט, נטליה וטריש סטרטוס הפסידו בקרב זוגות לבקי לינץ' ושארלוט פלייר כתוצאה מפסילה.
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, נטליה התחרתה נגד אמבר מון בקרב שהסתיים בספירת חוץ כפולה.
באירוע סאמרסלאם, שנערך ב-11 באוגוסט, נטליה כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של Raw לאחר שהפסידה לבקי לינץ' בקרב הכנעות.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, נטליה הגיעה לזירה עם מקבע ליד והצהירה שזאת לא הייתה הפעם האחרונה שהיא תפגוש את לינץ'.
ב-26 באוגוסט בתוכנית Raw, נטליה הפסידה בקרב יחידים לסשה בנקס.
ב-2 וב-30 בספטמבר, נטליה הפסידה ללייסי אוואנס, בעוד שב-9 בספטמבר, נטליה הצליחה לגבור על אותה אוואנס.
במופע המקדים לאירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-6 באוקטובר, נטליה ניצחה את לייסי אוואנס כתוצאה מהכנעה.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, נטליה רשמה ניצחון נוסף על אוואנס, הפעם בקרב מי שעומדת אחרונה.
ב-14 באוקטובר, נטליה ואוואנס חברו האחת לשנייה בקרב זוגות שלא היה על חגורות אליפות זוגות הנשים של ה-WWE בו הפסידו לקבוקי ווריורס (אסקה וקיירי סיין).
שבועיים לאחר מכן, נטליה ושארלוט פלייר ניצחו בקרב זוגות את The IIconics.
באירוע היהלום שבכתר, שנערך ב-31 באוקטובר, נטליה גברה על לייסי אוואנס כתוצאה מהכנעה בקרב היאבקות מקצועית הנשים הראשון אשר נערך על אדמת ערב הסעודית.
ב-4 בנובמבר, נטליה ושארלוט פלייר ניצחו את הקבוקי ווריורס (אסקה וקיירי סיין) בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE.
ב-18 בנובמבר, נטליה נוצחה על ידי אסקה.
ב-30 בדצמבר, נטליה הפסידה לשארלוט פלייר כתוצאה מהכנעה.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר 2020, נטליה התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-23,אך הודחה על ידי בת' פיניקס.
ב-3 בפברואר, נטליה הפסידה לאסקה כתוצאה מהכנעה.
שבועיים לאחר מכן, היא הפסידה לקיירי סיין כתוצאה מספירת חוץ.
באירוע תא ההדחות, שנערך ב-8 במרץ, נטליה נכנסה לקרב תא ההדחות כמספר הראשוו, אך הודחה על ידי המנצחת בקרב, שיינה בייזלר.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, נטליה וליב מורגן הפסידו בקרב זוגות לאסקה וקיירי סיין.
במופע המקדים ללילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), נטליה נחלה הפסד לליב מורגן.
ב-11 וב-18 במאי, נטליה נוצחה על ידי שיינה בייזלר, כשהקרב השני בין השתיים היה קרב הכנעות.
ב-25 במאי, נטליה התמודדה בקרב משולש מול שארלוט פלייר וניה ג'קס אשר קבע את הטועת לכתר לאליפות הנשים של Raw באירוע באקלאש, שבסופו ג'קס ניצחה.
ב-22 ביוני, נטליה ניצחה את ליב מורגן.
הציוות לטמינה ומגוון פיודים (2020–היום)
בחודש אוקטובר כחלק מהדראפט, נטליה הועברה למותג סמאקדאון.
לאחר שני ניסיונות העפלה כושלים לקבוצת סמאקדאון לקראת קרב הדחות הנשים המסורתי של אירוע סדרת ההישרדות, נטליה הצליחה להעפיל לאחר שניצחה בקרב יחידים את טמינה והשיגה את הכרטיס החמישי והאחרון לקבוצה.
ב-27 בנובמבר, נטליה הפסידה לביאנקה בלאייר.
שבוע לאחר מכן, נטליה הכניעה לניצחון את ביילי.
ב-15 בינואר 2021, נטליה ניצחה את ליב מורגן לאחר הפרעה של בילי קיי.
ב-12 במרץ, נטליה וטמינה ניצחו בקרב זוגות את ביאנקה בלאייר וסשה בנקס.
כעבור שבועיים, נטליה הפסידה בקרב יחידים לבלאייר.
ב-2 וב-16 באפריל, נטליה ניצחה את שיינה בייזלר.
ב-30 באפריל, נטליה וטמינה ניצחו את ניה ג'קס ושיינה בייזלר בקרב שאינו היה על אליפות זוגות הנשים של האחרונות.
לעומת זאת, שבועיים לאחר מכן, השתיים גברו על אלופות הזוגות וזכו באליפות זוגות הנשים של ה-WWE.
ב-17 וב-24 במאי בפרקי התוכנית Raw, נטליה וטמינה הצליחו להגן על חגורות האליפות שלהן בהצלחה בקרבות חוזרים מול ג'קס ובייזלר.
ב-28 במאי, נטליה וטמינה ניצחו את ה-Riott Squad (ליב מורגן ורובי ריוט) בקרב שאינו היה על חגורות האלופות שלהן.
במופע המקדים לאירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-20 ביוני, נטליה ניצחה את מנדי רוז.
ב-9 ביולי, נטליה וטמינה הפסידו לשוטצי וטיגן נוקס בקרב שאינו היה על חגורות אליפות הזוגות.
השתיים הפסידו לאחרונות בקרב נוסף שלא היה על חגורות האליפות גם בשבוע שלאחר מכן.
ב-12 ביולי, נטליה הפסידה לריאה ריפלי בקרב שאינו היה על אליפות הנשים של Raw של האחרונה.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-18 ביולי, נטליה השתתפה בקרב הכסף בבנק של הנשים, שבסופו ניקי A.S.H.
ב-20 באוגוסט, נטליה נחלה הפסד לשוטצי.
ב-13 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, נטליה נכנעה והפסידה בקרב יחידים לריאה ריפלי.
שבוע לאחר מכן, נטליה וטמינה הפסידו את חגורות אליפות הזוגות לניקי A.S.H.
ב-24 בספטמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, נטליה הפסידה בקרב יחידים לניקי A.S.H.
ב-11 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, נטליה הפסידה לדודרופ בקרב הפותח של טורניר כתר המלכה הראשון בתולדות הארגון וכתוצאה מההפסד, הודחה מהתחרות.
ב-25 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית סמאקדאון, נטליה הפסידה לזאיה לי.
ב-10 במאי בפרק של התוכנית NXT 2.0, נטליה ניצחה את קורה ג'ייד.
ב-13 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון, נטליה ושיינה בייזלר כשלו בניסיונן לזכות באליפות זוגות הנשים של ה-WWE לאחר שהפסידו לאלופות הזוגות, נעמי וסשה בנקס.
ב-3 ביוני, נטליה ניצחה בקרב משושה אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של סמאקדאון של רונדה ראוזי.
קרב האליפות שהובטח לה התקיים באירוע כסף בבנק, שנערך ב-2 ביולי, כשבקרב זה היא כשלה בניסיונה לזכות בתואר לאחר שהפסידה לאותה ראוזי.
ב-15 ביולי, נטליה נחלה הפסד לליב מורגן בקרב שאינו היה על חגורת האליפות של המנצחת.
ב-30 בספטמבר, נטליה הפסידה לרונדה ראוזי כתוצאה מהכנעה.
נטליה הופיעה ביחד עם פייג' וברי בלה על השטיח האדום בטקס פרסי אוסקר ה-88 בפברואר 2016.
שנה כותרת תפקיד הערות 2013-היום Total Divas את עצמה קאסט ראשי (עונה ראשונה-היום) 2014 Chasing Maria Menounos אורחת בפרק הראשון2015 WWE Breaking Ground פרק: "Countdown" WWE Tough Enough אורחת (עונה שישית) 2016 E!
נטליה היא הבת של מתאבק העבר, ג'ים "אנוויל" ניידהארט ואלי הארט, שהיא הבת של המתאבק, סטו הארט, מה שהופך את נטליה למתאבקת דור שלישי.
יש לה שתי אחיות: ג'ניפר, הגדולה ממנה, שהיא שפית גורמה וקריסטן, הקטנה ממנה.
היא ממוצא יווני מדרגת סבתא רבתא מצד האם.
ניידהארט מציינת את סבא שלה, סטו ואת דוד שלה, ברט הארט, כמקור השראה שלה בפנים הזירה ומחוצה לה.
כחלק ממשפחת ההארט, היא הבת דודה של הארי סמית', טדי, מאט ומייק הארט, שגם הם כולם מתאבקים מקצוענים.
ניידהארט מכירה את TJ וילסון מאז שהייתה בת 12, והשניים החלו לצאת ביחד בחודש נובמבר של שנת 2001. הם התחתנו ב-26 ביוני 2013. החתונה שלהם הייתה חלק מהעונה הראשונה של סדרת הריאליטי, Total Divas.
כמו כן, ברשותה של ניידהארט דירה נוספת בעיר הולדתה, קלגרי.
ב-1 באוקטובר 2016, שתי השיניים הקדמיות שלה יצאו ממקומן במהלך מופע שאינו שודר לטלוויזיה, שהתרחש בלאס וגאס.
ב-13 באוגוסט 2018, נפטר אביה, ג'ים "אנוויל" ניידהארט לאחר שנפל מסולם וחטף התקף לב.
PWI דירג אותה במקום ה-4 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2011
אליפות הנשים הפסיפית של Stampede (פעמיים)
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעם אחת) - עם טמינה
הקרב הגרוע של השנה (2013) - עם ברי בלה, קמרון, איווה מארי, ג'וג'ו, נעמי וניקי בלה נגד AJ לי, אלישה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה באירוע סדרת ההישרדות
נטע אלקיים (נולדה ב-9 בנובמבר 1980) היא יוצרת בינתחומית, מוזיקאית וזמרת מרוקאית ישראלית.
היא משלבת בקולה השפעות מוזיקליות אנדלוסיות, ברבריות וים-תיכוניות.
סגנונה המוזיקלי משלב השפעות של שירת נשמה שחורה, פיוט, פופ ורוקנרול.
ביצירתה משתפת פעולה עם מוזיקאים ותזמורות מהארץ ומהעולם, ומופיעה על במות בינלאומיות ובראשם מרוקו, צרפת וקנדה.
זוכת פרס אקו"ם ופרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי.
ב-2019 מהייתה מועמדת לפרס אופיר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על תפקידה הראשי בסרט המוזיקלי "מאמי".
יצירתה, הן האמנותית והן המוזיקלית, עוסקת רבות בזהותה המרוקאית במרחב הישראלי והבינלאומי.
מבצעת שירים ומחדשת יצירות בשפה הערבית-מרוקאית, יצירות ישנות ופחות מושמעות ומוכרות ומעניקה להם גוון אישי.
בנוסף, כותבת יצירה מקורית ומתרגמת לשפת הדאריג'ה الدارجة 'Darija (אנ'), הערבית המדוברת במרוקו.
בנוסף עוסקת באמנות פלסטית, הציגה תערוכות יחיד, השתתפה בתערוכות קבוצתיות רבות ופסטיבלים שונים.
אלקיים נולדה בעיר נתיבות להורים ילידי מרוקו.
אמה עלתה מהעיר קזבלנקה אליה הגיעה מהכפר איליר (Zaouïa d'Illigh, צר'), ואביה מהכפר טינריר (Tinghir, אנ').
אביה הוא האמן מיכאל אלקיים.
סבתהּ של נטע אלקיים שכלה שניים מבניה: הראשון נפל בגיל 30, בשנת 1973, במלחמת יום הכיפורים והותיר אישה ושני ילדים.
השני נהרג בגיל 19, בשנת 1982, במהלך שירותו הצבאי.
נטע גדלה בסביבה ספוגה בתרבות יהודי מרוקו ולכך השפעה עמוקה על יצירתה.
השכלתה של אלקיים נגעה בתחומי אמנות ומוזיקה מגוונים.
את לימודי התיכון סיימה במגמת מוזיקה, באולפנת בני עקיבא, אבן שמואל.
ב־2005 סיימה לימודי אמנות במסלול האקדמי לאמנות במכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי בבאר-שבע וב־2007 סיימה את תוכנית ה'שנה החמישית' ללימודי התמחות לאמנים צעירים בבית הספר לאמנות קלישר בתל אביב.
בנוסף, ב־2008 סיימה לימודי מיצג בבמת מיצג, בית ספר לאמנות בינתחומית, תל אביב.
אלקיים היא בוגרת תוכנית קרן מנדל ישראל למנהיגות בתרבות יהודית לשנת 2020.
אלקיים נשואה ליוצר והמוזיקאי עמית חי כהן, והשניים יוצרים יחד ומתגוררים בניו אורלינס, לואיזיאנה (2024).
סגנון שירתה וקולה משלבים השפעות מוזיקליות אנדלוסיות, ברבריות וים-תיכוניות, כמו גם השפעות של שירת נשמה שחורה, פיוט ורוקנרול.
נטע מבצעת שירים בסגנונות שונים ועכשוויים כמו פופ, בלוז ורוקנ'רול ושואבת השראה משפע הסגנונות המצויים במרוקו וביניהם: 'ע'ייטה' (אנ'), צעקה, שהוא סגנון עממי אמזירי (ברברי), 'שגורי' שהוא סגנון משני של שעבי מרוקאי (אנ'), ומוזיקה אנדלוסית בסגנון 'אלא'.
נטע מכוונת ביצירתה לקהל המקומי ולקהל הבינלאומי והיא יוצרת מוכרת ומושמעת במרוקו.
ב-2012 הקליטה וצילמה בביתה יחד עם עמית חי כהן שני סרטונים עם ביצועים מחודשים למוזיקה של יוצרים יהודים צפון אפריקאים משנות החמישים, לין מונטי וסלים הללי.
סרטונים אלה זכו לצפיות רבות אשר בעקבותיהם יצרו השניים ב-2013 את המופע "הווא ג'אני" בליווי הרכב נגנים, ביניהם הכנר אלעד לוי, תלמידו של הכנר ישועה אזולאי שהיה ממקימי התזמורת האנדלוסית הישראלית, ונגן העוד שיקו בכר.
לאחר הופעותיה במרוקו זכתה לכתבה נרחבת במגזין "אקו" הפופולרי במרוקו, שם קיבלה את הכינוי: "יונת השעבי המרוקאי".
שיר הנושא של המופע "הווא ג'אני" שכתבה, עובד לתזמורת על ידי המנצח והמעבד תום כהן, הוקלט בהופעה חיה בליווי תזמורת ירושלים מזרח ומערב ונבחר לאחד מעשרת שירי השנה של 2015 של עיתון הארץ.
ב־2016 עלה המופע 'אביאדי' - מופע מחווה לזמרת זוהרה אלפסיה, אותו יצרה יחד עם עמית חי כהן (ניהול מוזיקלי) בליווי אנסמבל של עשרה מוזיקאים.
המופע שילב קטעי דוקו נדירים של הבמאי חיים שירן שליווה ותיעד את הזמרת בארץ לפני מותה ואנימציה מקורית של האמן דותן מורנו.
במופע קיבלו פרשנות חדשה לראשונה קלסיקות של הזמרת היהודייה שהותירה קריירה מפוארת במרוקו מאחור ועלתה לארץ לחיי בדידות ועוני.
'אביאדי' פתח את פסטיבל העוד הבינלאומי בירושלים, הוזמן לפסטיבל היהודי בקרקוב שבפולין וסוקר בעיתון Hespress הנפוץ במרוקו.
"נטע, אמנית ישראלית הדבקה במורשת המרוקאית, חידשה במופע מיוחד שירים של זוהרה אל-פאסיה, שעלתה לישראל ב-1962 לאחר שנהנתה מהצלחה רבה בשנות ה-70 במרוקו.
נטע סבורה שחובה לשמור על נכסי התרבות המרוקאים באמצעות ביצועים של יצירותיהם הנצחיות של השעבי המרוקאי, הכולל שירים של זוהרה אלפסיה, שמאז ומתמיד משכה אליה יהודים מרוקאים ומוסלמים בתיאטראות הגדולים של מרוקו במהלך המאה ה-20."
מופע המוקדש לגדול משוררי יהדות מרוקו, דוד בן אהרון בן חסין (1792-1727), שבין יצירותיו "אוחיל יום יום אשתאה", "אערוך מהלל ניבי" "לדוד שיר ומזמור" המוכרים ונפוצים עד היום.
המופע משותף ליוצר עמית חי כהן, על מחשב, מקלדות ופסנתר.
סגנון היצירות הוא מפגש בין ביטים אלקטרוניים ופיוט צפון אפריקאי ממקנס של המאה ה-18 וכולל הלחנת יצירות חדשות.
פרויקט מוזיקלי-ויזואלי סביב מחנה גרנד ארנס, מחנה מעבר לעולים מצפון אפריקה שפעל במרסיי.
היצירות נכתבו בהשראת חומרים שאותרו בארכיונו של יששכר בן עמי אשר הקליט במחנה נשים יהודיות שרות שירים מהרי האטלס.
"מווימה" הוא שיר של משה בן חמו שהוקלט בשנות השבעים של המאה העשרים על ידי הזמרת יסמין ימינה אלמגרביה.
נושא השיר הוא פרידה מדמות האם ובביצועה המחודש הוסיפה אלקיים פרשנות המתייחסת לדחיקת העבר ושכחת השפה.
בסרטון השיר משולבות תמונות של אמהות שנשלחו אליה מרחבי העולם.
ב-2014 כתבה את שיר הנושא לסרט 'אנשים כתומים' של חנה אזולאי הספרי אותו תרגם למרוקאית יהודית ראובן אברג'ל והלחין והפיק עמית חי כהן.
בנוסף, נטע שיתפה פעולה עם אמנים ידועים כמו דודו טסה, שלומי שבן, טיפקס, תזמורת ירושלים מזרח ומערב, תזמורת הנשים של טטואן, התזמורת האנדלוסית הישראלית ועוד.
ב־2018 הקליטה שני שירים בפריז לאלבום העתידי של ההרכב האלג'יראי 'אל גוסטו', הרכב אלג'יראי יהודי מוסלמי שהתפרק ואחרי 50 שנה התאחד בסיפור מרגש שתועד לסרט מצליח.
נטע אלקיים הופיעה על במות רבות פסטיבלים חשובים כמו פסטיבל המוזיקה של אסווירה, פסטיבל הסרטים הבינלאומי במרקש, פסטיבל "פט דה לה מיוזיק" בקזבלנקה, פסטיבל Sepharad בניו יורק ומונטריאול, פסטיבל הפיוט בירושלים, פסטיבל מדיטרנה, דוקאביב ועוד.
ב-2020 יצא לאקרנים סרטה של קרן ידעיה, "מאמי", שבו גילמה אלקיים תפקיד ראשי.
יצירותיה כוללת ציורים, רישומים, רקמות, אנימציות, פסלים ועבודות וידאו - ארט.
אלקיים מרבה לצייר פורטרטים של גיבורי תרבות.
2005 - "ללא מילים", במסגרת "נדבך" ה-12, בית האמנים בירושלים
2006 - "אבוחצירה 7", בית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב
2007 - "אינטימי", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן
2008 - "השגחה" גלריה טובה אוסמן, תל אביב
2009 - "אנט וסמר", תערוכה זוגית עם זמירה פורן-ציון, גלריה אנטיאה, ירושלים
2012 - "חלוצה", עם דפנה ניסים בגלריה לאמנות ע"ש אברהם ברון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע
2013 - "חוט של זהב", תערוכה משותפת עם אביה אמן היודאיקה, מיכאל אלקיים, אשר פתחה את הביאנלה לאמנות יהודית עכשווית בירושלים
"הסטודיו הפתוח", קלישר 5 תל אביב
"ללא התראה מוקדמת", גלריה ברבור, ירושלים
"מרחב מגדרי", הבית הפתוח, ירושלים
"כלולות", כנס ישראל-שדרות לחברה, המכללה האקדמית ספיר
"חלון ישראלי", מוזיאון הילדים חולון
"צפייה פומבית # 4", שכונת שפירא, תל אביב
"פסטיבל זז", הפסטיבל הבינלאומי לאמנות מיצג בתל אביב ובמצפה רמון
"סינדרום", אוצרות והשתתפות בפסטיבל סמילנסקי 4, באר שבע
"פסטיבל Crane לאמנויות" בבורגונדי, צרפת וכן ב-La Java בפריז
"מרחבה", מיצג ב'טליתא קומי' במסגרת פסטיבל "מנופים", פתיחת עונת התערוכות בירושלים
"welcome", מיצג במסגרת "אוהבים אמנות", תל אביב
"הזקן", אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע
2010 - "סיבולת לב", אוצרות והשתתפות, פסטיבל "יוצרים מציאות", סינמטק ירושלים
2011 - "פסטיבל זז", הפסטיבל הבינלאומי לאמנות מיצג, ואדי ניסנאס, חיפה
2015 - "כתמים והחתמות", מזרחיות ופלסטיניות באמנות החזותית בישראל; אוצרות: שולה קשת, פאריד אבו שקרה; תערוכה נודדת
הסרט "בעיניך אני רואה את ארצי"
בספטמבר 2020 הוקרן לראשונה במסגרת פסטיבל דוקאביב סרטו התיעודי של כמאל השכאר "בעיניך אני רואה את ארצי", המתאר את מסעם של נטע אלקיים ועמית חי כהן אל שורשי משפחותיהם במרוקו, ומלווה את תהליך יצירתם.
מלגת ראש העיר לעידוד אמנים צעירים, עיריית נתיבות
פרס הצטיינות מראש המכללה ע"ש קיי, באר שבע, 2005
תמיכה בהפקת אלבום מטעם המועצה לתרבות של מפעל הפיס
2007 - מלגת השתלמות לאמנים, קרן התרבות אמריקה-ישראל
2008 - תמיכה בפרויקט "הצעדה הירוקה" מטעם המועצה לתרבות של מפעל הפיס
2019 - פרס ארז ביטון ע"ש עליזה טובול ליוצרים צעירים
2019 - פרס סמי מיכאל לשוויון וצדק חברתי
2021 - פרס TMM המרוקאי על תרומתה בהפצת הקול היהודי-המרוקאי בדיאספורה
2022 - פרס הרימון מטעם הקהילה הספרדית בניו יורק NYSJFF
נֵטַסְטוֹמִיִּים (שם מדעי: Nettastomatidae) היא משפחה של דגים מסדרת הצלופחאים החיים באוקיינוס בסמוך למדפים היבשתיים באזורים טרופיים עד ממוזגים ויכולים לצלול מתחת ל-2,000 מטרים.
משמעות שמם בלטינית הוא: "בעלי מקור ברוז" (Netta - ברווז, stoma - מקור).
הצלופחים יכולים להגיע לאורך 125 סנטימטרים, והם בעלי לסת המזכירה מקור רחב מלא בשיניים וראש קטן.
לרוב המינים אין סנפירים והם נעים בעיקר באמצעות זנבם הארוך.
הם טורפים דגים אחרים וחסרי חוליות בעומק והם חיים בקרבה לקרקעית.
מספר מינים מהמשפחה מצויים בחופי מפרץ אילת והים התיכון.
נטליה יורוונה פודולסקייה היא זמרת בלארוסית, שייצגה את רוסיה באירוויזיון 2005.
פודולסקייה נולדה במוגילב, בגיל תשע החלה ללמד נגינה על פסנתר ושירה בבית ספר למוזיקה, בנעוריה זכתה במספר תחרויות מוזיקה.
ב-2010 לקחה חלק בתוכנית הרוסית של רוקדים עם כוכבים.
נטע ארז (נולדה ב-21 באוגוסט 1971) היא חוקרת סרטן ישראלית ופרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.
נטע ארז נולדה וגדלה בנס ציונה.
לאחר שירותה בצה"ל כקצינת חינוך, החלה ב-1992 את לימודיה במדעי בעלי החיים בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית.
סיימה בהצטיינות תואר ראשון בשנת 1995, והמשיכה לתואר שני בביולוגיה במכון ויצמן למדע, וגם אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1997. את עבודת הדוקטורט שלה, שעסקה בגן p53, עשתה במחלקה לביולוגיה מולקולרית של התא בהנחייתם של ורדה רוטר והאימונולוג ירון כהן.
לאחר סיום הדוקטורט יצאה ב-2005 לפוסט-דוקטורט בארצות הברית, באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.
כשחזרה לישראל ב-2010 התקבלה ארז כחברת סגל אקדמי בכיר, והקימה מעבדה לחקר ביולוגיה של גידולים סרטניים בפקולטה למדעי הרפואה והבריאות באוניברסיטת תל אביב.
ארז חוקרת את הקשר בין דלקת לסרטן.
בעוד דלקת אקוטית היא תגובה הגנתית של מערכת החיסון המופעלת כנגד נזק שנגרם לרקמות הגוף, ותפקידה למנוע המשך נזק, לסלק את התאים המתים והרקמות שנפגעו, ולאתחל את תהליך ההחלמה - כאשר דלקת הופכת כרונית היא מגדילה את הסיכוי להתפתחות סרטן.
מצד שני, דלקת יכולה להיות אירוע שניוני בהתפתחות סרטן.
כלומר, אם כתוצאה ממוטציה ממאירה תא מתחיל להתחלק בצורה בלתי מבוקרת ובכך גורם נזק רקמתי, התגובה הדלקתית לנזק תגרום להתקדמות הסרטן.
מאפייני דלקת נמצאים בכל הגידולים הסרטניים.
מחקריה של ארז עוסקים בגורמים בסביבה הדלקתית המאפשרים התפתחות של גידולים.
דוגמה לכך היא אנגיוגנזה - התהליך של יצירת כלי דם חדשים מתוך כלי הדם הקיימים.
באופן נורמלי, תהליך זה מתרחש רק במהלך ההתפתחות או כחלק מריפוי פצע.
יצירת כלי דם היא הכרחית להתפתחות של גידולים, כיוון שללא כלי דם המספקים חמצן וחומרי תזונה הכרחיים אחרים, גידולים לא יוכלו לצמוח מעבר ל-1–2 מילימטר, משום שאז התאים שבמרכז הגידול מרוחקים מדי מכדי לקבל אספקת חמצן, ומתים מוות נקרוטי.
מתברר כי תאים במערכת החיסונית המגויסים למיקרו-סביבה של הגידול מפרישים חומרים מעודדי-אנגיוגנזה, ובכך התגובה הדלקתית נרתמת לעידוד צמיחת הגידול.
ארז עוסקת בחקר תפקידם של תאים במיקרו-סביבה של הגידול ובמסלולי תקשורת מולקולריים ביניהם, בשלבים השונים של התפתחות סרטן - החל מהשלבים הראשונים ועד התפתחות גרורות.
מחקריה מתמקדים באפיון פעילותם של פיברובלסטים קשורי-סרטן (Cancer Associated Fibroblasts) בהתפתחות והתקדמות סרטן שד, ובתפקידם של אסטרוציטים בהתפתחות גרורות מלנומה למוח.
בשנת 2020 זכתה בפרס "מנטורינג במדע" מטעם קבוצת Nature Science, הבית של כתב העת Nature.
בשנת 2022 מונתה כמשנה לדקאן בפקולטה למדעי הרפואה והבריאות.
ב-2024 זכתה בפרס משפחת כדר למצוינות במחקר.
באותה שנה מונתה פרופ' ארז כנשיאת הארגון הישראלי לחקר הסרטן, ונשיאה נבחרת של הארגון לחקר גרורות (MRS, Metastasis Research Society ).
ארז נשואה לרוברט הופמן, רופא משפחה, ואם לשני ילדים.
נטליה רייס גייטן (בספרדית: Natalia Reyes Gaitán; נולדה ב-6 בפברואר 1987) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע קולומביאנית, המוכרת מתפקידה בתור דניאלה "דני" ראמוס בסרט ההוליוודי "שליחות קטלנית: גורל אפל".
בגיל 9, החלה ללמוד בבית ספר לתיאטרון מוזיקלי בו למדה שירה, ריקוד ומשחק במשך 7 שנים.
בשנת 2000 קיבלה את תפקידה הראשון כאשר לוהקה לטלנובלה "Pandillas, guerra y paz" בדמותה של מריה פרננדה, אותה גילמה עד 2002.
בשנת 2002 השתתפה בתוכנית לגילוי כישרונות "Popstars", שם הדגימה את כישורי השירה והריקוד שלה, וסיימה כשהיא בין 10 הפיינליסטים.
בשנת 2003 היא החלה להגיש את תוכנית הילדים "Club 10", אותה הגישה עד 2006.
בשנת 2006 החלה לשחק בטלנובלה הקולומביאנית "Las profesionales, a su servicio" בדמותה של שרה ג'נט סאסה.
בשנת 2008 גילמה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "Muñoz vale x 2" בתור ונסה מוניוס.
בשנת 2009 שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה לילדים "אוהב אותך איסה +" מבית ניקלודיאון, שם גילמה את דמותה של פביאנה מדינה.
בשנים 2013–2015 שיחקה במשך שלוש עונות של סדרת הדרמה והמסתורין "קומביה נינג'ה" של רשת פוקס, בדמותה של ג'יסקה: הסדרה שודרה ברחבי אמריקה הלטינית בערוץ Star Channel, ובישראל שודרה התכנית בערוץ ויוה.
בשנת 2015 שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלה מבית סוני "Lady, la vendedora de rosas" את דמותה של ליידי טאבאס.
בשנת 2018 שיחקה בסרט הפשע הקולומביאני "כייסים", שם גילמה את דמותה של חואנה.
באותה שנה שיחקה בסרט עטור השבחים של המועמד לאוסקר סירו גרה ושל כריסטינה גאייגו "ציפורים נודדות".
בשנת 2019 לוהקה לסרט הפעולה והמדע-בדיוני האמריקאי "שליחות קטלנית: גורל אפל" , החלק השישי בזיכיון באותו שם ומשמש המשך ישיר לסרטים "שליחות קטלנית"; בסרט, גילמה רייס את דמותה של דני ראמוס לצדם של ארנולד שוורצנגר ולינדה המילטון, בסרט שהופק על ידי ג'יימס קמרון וביים טים מילר.
בשנת 2009 החלה לצאת עם חואן פדרו סאן סגונדו בפסטיבל מוזיקה שרייס נכחה בו, כאשר חואן נמנה בין מקימי הפסטיבל.
השניים נישאו ב-2016. במאי 2021, רייס הודיעה שהם מצפים לילד ראשון.
שנה סרט תפקיד הערות2014Desterradaולנטינהדיבוב2016Chessמלצרית 2018Braklandולנטין הרננדז כייסים חואנה ציפורים נודדות (אנ') זיידה 2019 Running with the Devil האישה שליחות קטלנית: גורל אפל דניאלה "דני" ראמוס2020Sumergibleאנג'י2023Tomorrow Before Afterאישה2024Alixמרתה2025זוג הצללים (אנ')מוריטי סארAltas capacidadesTBASombraדון
נָטָלְיַה קֶלִי היא זמרת אמריקאית-אוסטרית.
קלי ייצגה את אוסטריה באירוויזיון 2013 אשר נערך במאלמה, שוודיה.
קלי נולדה בהרטפורד, קונטיקט, ארצות הברית, היא בתו של איש עסקים אמריקאי עם שורשים אוסטרים ואיריים ואם מברזיל.
היא עברה לאוסטריה מארצות הברית בגיל שש, בשנת 2000. קלי התחילה מגיל צעיר להתעסק במוזיקה.
בשנת 2004, בגיל עשר, הייתה חברה באופרת הילדים בהפקה של In 80 Tagen um die Welt (ברחבי העולם ב-80 יום) בתיאטרון הממלכתי של באדן.
בנוסף, בשנת 2004, קלי הגיעה למקום השני בתוכנית הטלוויזיה Österreichischer Rundfunk (ORF), Kiddy Contest, בדואט עם מנואל גוטלב.
בשנים שלאחר מכן, קלי השתתפה במספר תחרויות כולל פרימה לה מוזיקה במוזיקה קלאסית.
ב-15 בפברואר 2013, קלי התחרתה בתחרות הבוחרת את נציג המדינה לתחרות האירוויזיון, Österreich rockt den Song Contest, ניא התמודדה עם השיר שלה "Shine".
בסיום ההצבעה, קלי קיבלה 32 נקודות מההצבעת חבר המושבעים, ו-38 נקודות מההצבעה טלפונית מהקהל בבית, סך הכל זכתה ב-70 נקודות ובכן נבחרה לייצג אוסטריה באירוויזיון במאלמה, שוודיה.
קלי התמודדה בחצי הגמר הראשון של התחרות שנערך ב-14 במאי 2013, עם זאת, קלי לא העפילה לגמר כשהיא מדורגת במקום ה-14 מתוך 16 מדינות עם 27 נקודות סך הכל.
אלבום הבכורה שלה יצא לאור ב-12 באפריל 2013.
נטליה רומנובנה מאקארובה היא פרימה בלרינה וכוריאוגרפית סובייטית.
"תולדות המחול", שיצא לאור ב-1981, מציין, כי "ביצועיה מציבים אמות מידה של אמנות ואצילות במחול, שעל פיהן היא הבלרינה המעולה ביותר בדורה במערב."
מאקארובה נולדה בלנינגרד, ברית המועצות.
בגיל 12, נבחנה לבית הספר לכוריאוגרפיה של לנינגרד (לשעבר (בית הספר האימפריאלי לבלט), והתקבלה, אף כי רוב התלמידות מתחילות את לימודיהן בבית הספר בגיל 9.
מאקארובה הייתה חברה קבועה בבלט קירוב בלנינגרד מ-1956 עד 1970, שם הגיעה לדרגת פרימה בלרינה בשנות ה-60'.
היא ערקה למערב ב-4 בספטמבר 1970, כשהייתה בסיור הופעות עם בלט קירוב בלונדון.
זמן קצר לאחר עריקתה, החלה מאקארובה לרקוד עם תיאטרון הבלט האמריקאי בניו יורק ועם הבלט המלכותי בלונדון.
עם הגיעה למערב, השתוקקה מאקארובה להרחיב את הכוריאוגרפיה שלה בביצוע בלטים מאת כוריאוגרפים מודרניים.
עם זאת, היא המשיכה להיות מזוהה בעיקר עם תפקידים קלאסיים כמו אודט/אודיל באגם הברבורים וז'יזל.
בדצמבר 1975 התבלטו היא ובן-זוגה למחול מיכאיל ברישניקוב בפרק בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "ארנה".
ב-1976 השתתפה בהפקה של "אגם הברבורים" של תיאטרון הבלט האמריקאי בשידור חי מלינקולן סנטר ב-PBS וב-NPR.
כשהמנהלת האמנותית של תיאטרון הבלט האמריקאי לוצ'יה צ'ייז פרשה מתפקידה, הגישו הן מאקארובה והן ברישניקוב את מועמדותם למשרה.
ברישניקוב נבחר, ומאקארובה עזבה את הלהקה והצטרפה לבלט המלכותי בלונדון.
מאקארובה המשיכה להצטיין בתפקידים רבים ושונים, שהבולט בהם הוא התפקיד הראשי בז'יזל.
ב-1989 חזרה לתיאטרון הבית שלה, בלט קירוב, והתאחדה מחדש עם משפחתה ועם עמיתיה ומוריה משכבר הימים.
שיבתה עתירת הרגשות תועדה בסרט "מקאקארובה חוזרת", שאותו כתבה ואף הציגה.
אחרי הופעתה בקירוב, פרשה מן הריקוד.
את נעליה ותלבושות הבלט שלה תרמה למוזיאון קירוב.
כיום מאקארובה מביימת בלטים כגון אגם הברבורים, הבאיאדרה והיפהפייה הנרדמת ללהקות ברחבי העולם.
היא פרשה מן הבלט עקב הצטברות של חבלות, בעיקר לברכיה.
מאקארובה נישאה שלוש פעמים במהלך חייה.
פעם לרקדן בלט ופעם לבמאי.
ב-1976 נישאה מאקארובה לתעשיין אדוארד קארקאר.
מנישואים אלה נולד בן, אנדריי.
קארקאר מת ב-22 בדצמבר 2013, בגיל 81. ג'אנט ששון אמרה על מאקארובה, "כשהתחלתי ללמד בסן פרנסיסקו, באמצעות מאדאם באלי, זכיתי לעבוד עם כל אותן רקדניות ראשונות גדולות מרוסיה, כשהן היו שם.
כך קיבלתי את נטליה (נטשה) מאקארובה, פרימה בלרינה אסולוטה.
הייתה רק פרימה בלרינה אסולוטה אחת עד לתקופה שהיא רקדה.
וכאן היא הייתה בידי למשך חמישה חודשים אחרי לידת בנה!"
1965 - תחרות הבלט הבינלאומית של ורנה - מדליית זהב
1969 - אמנית כבוד של ברית המועצות
1970 - פרס אנה פבלובה ופרס המבקרים, פריז
1980 - אוטוביוגרפיה של מחול, הוצאת קנופף, 1979. - תעודת הצטיינות - המכון האמריקאי לאמנויות גרפיות - נבחר לתערוכה
1983 - פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר- "On Your Toes", (ברודוויי)
1983 - פרס תא הדרמה - On Your Toes (ברודוויי)
1983 - פרס "עולם התיאטרון" - On Your Toes (ברודוויי)
1983 - פרס אסטר - On Your Toes (ברודוויי)
1983 - פרס חוג המבקרים החיצוני - On Your Toes (ברודוויי)
1983 - פרס סטניסלבסקי - On Your Toes (ברודוויי)
1984 - פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר - On Your Toes (ברודוויי)
1985 - פרס איבנינג סטנדרד - על הביצוע הטוב ביותר ב-1985 של הבלט "אונייגין", הוגש על הבמה בידי הנסיכה דיאנה אחרי הביצוע של מאקארובה ב"אונייגין" בשנת 1986 בלונדון
1986 - מועמדות לפרס אמי על "בלרינה", סדרת טלוויזיה דוקומנטרית ב-4 פרקים, רעיון, כתיבה וקריינות של מאקארובה, BBC לונדון/WNET
1992-1991 - פרס איגוד הספריות האמריקאי - על הקלטת הסיפורים "עלמת השלג", "הנסיכה הצפרדע" ו"ציפור האש" על ידי מאקארובה - חברת הקלטות דלוס
1993 - פרס האמן המצטיין - לוס אנג'לס
2000 - פרס על הישג אמנותי - מקסיקו
2004 - פרס על הישג אמנותי מבית הספר לבלט אמריקאי
כאמנית אורחת קבועה עם תיאטרון הבלט האמריקאי והבלט המלכותי, הרפרטואר שלה כלל:
"מנון"; "השיר על הארץ"; "חודש בכפר" (בלט); "קונצ'רטו"; "סינדרלה"; "סולו לעוגב"; "סרנדת מחולות בחגיגה"; "סינקופות עלית"; "קונצ'רטו"; "שחמט"; "האיילות"; "רומיאו ויוליה", "אגם הברבורים", "ז'יזל", "היפהפייה הנרדמת", "הסילפידות" של קנת מקמילן; "אדג'ו האמרקלאוויר" של ואן מאנן; "פה דה דה" של מקמילן ט"חלום פה דה דה" של אשטון.
כאמנית אורחת עם להקות בלט ברחבי העולם כלל הרפרטואר שלה:
הפקות מקוריות בבימוי וניהול מאקארובה
1974 - "ממלכת הצללים" - תיאטרון הבלט האמריקאי
1980 - "הבייאדרה" ("רקדנית המקדש")- תיאטרון הבלט האמריקאי
1983 - "פקואיטה" - תיאטרון הבלט האמריקאי
1984 - "ממלכת הצללים" - הבלט הלאומי של קנדה
1985 - "ממלכת הצללים" - לונדון פסטיבל בלט
1986 - "ממלכת הצללים" - תאטרו מוניציפל - ריו דה ז'ניירו
1988 - אגם הברבורים - לונדון פסטיבל בלט
1989 - "הבייאדרה" - הבלט המלכותי השוודי
1989 - "הבייאדרה" - הבלט המלכותי קובנט גארדן - לונדון
1991 - "פקואיטה" - הבלט הלאומי של קנדה
1991 - "פקואיטה" - להקת יוניברסל בלט של סאול, דרום קוריאה
1992 - "הבייאדרה" - תאטרו קולון, ארגנטינה
1997 - "הבייאדרה" - הבלט הפיני הלאומי
1998 - "הבייאדרה" - הבלט האוסטרלי
2000 - "ממלכת הצללים" - בלט סן פרנסיסקו
2000 - ז'יזל - הבלט המלכותי השוודי
2000 - "הבייאדרה" - תאטרו מוניציפל, ריו דה ז'ניירו
2001 - "אגם הברבורים" - תאטרו מוניציפל, ריו דה ז'ניירו
2002 - "הבייאדרה" בלט המבורג
2003 - היפהפייה הנרדמת - הבלט המלכותי, קובנט גארדן
2004 - "הבייאדרה" - תיאטר וייקי אופרה נרודובה, ורשה, פולין
2007 - "הבייאדרה" - הבלט הלאומי ההולנדי
2007 - "אגם הברבורים" - הבלט הממלכתי של סין
2008 - "הבייאדרה" - קורלה בלט, תאטרו ריאל, מדריד
2013 - "הבייאדרה" - הבלט הלאומי של אוקראינה
1970 - טלוויזיה BBC - "מחול השניים הברבור השחור" עם רודולף נורייב ו"הברבור הגווע"
1976 - "אגם הברבורים" עם איוואן נאגי במטרופוליטן אופרה - שידור חי מלינקולן סנטר - תיאטרון הבלט האמריקאי
1976 - מחול שניים מ"דון קישוט" ומערכה שנייה מז'יזל (בן-זוג מיכאיל ברישניקוב)
1977 - ז'יזל עם מיכאיל ברישניקוב במטרופוליטן אופרה - שידור חי מלינקולן סנטר - תיאטרון הבלט האמריקאי
1978 - מחול השניים מ"דון קישוט" עם פרננדו ביז'ון במטרופוליטן אופרה - שידור חי מלינקולן סנטר - תיאטרון הבלט האמריקאי
1978 - ג'רום רובינס, "מחולות אחרים", עם מיכאיל ברישניקוב - WNET
1979 - "נטליה מאקארובה" - BBC TVת לונדון - "אסולוטה"
1980 - הפקת מאקארובה של "הבייאדרה" עם אנתוני דאוול במטרופוליטן אופרה - שידור חי מלינקולן סנטר - תיאטרון הבלט האמריקאי
1980 - "אגם הברבורים" עם אנתוני דאוול - הבלט המלכותי, תמז TV, לונדון
1981 - הופעה רשמית לפני הנשיא - הופעת גאלה לכבוד הנשיא הנבחר רונלד רייגן, מרכז קנדי, וושינגטון הבירה
1983 - "כוכבים מצדיעים לנשיא" - תיאטרון פורד, וושינגטון הבירה (לנשיא רייגן)
1985 - "נאטאשה" - נטליה מאקארובה - תאגיד הווידאו הלאומי/Kultur USA
1985 - תיאטרון הבלט האמריקאי בסן פרנסיסקו - תאגיד הווידאו הלאומי
1985 - "במעמד משלה" - נטליה מאקארובה - תמז TV - לונדון
1985 - תיאטרון הבלט האמריקאי במטרופוליטן אופרה, ניו יורק
1986 - "בלרינה" - סדרה בארבעה פרקים ל-BBC TV
1988 - התחרות הבינלאומית הראשונה על שם אריק ברון - "הופעת אורח" של נטליה מאקארובה
1988 - מפגש מחודש עם בלט קירוב - "ברבור לבן" עם זקלינסקי - שידור חי BBC לונדון
1988 - "רומיאו ויוליה" (מקמילן) עם קווין מקנזי במטרופוליטן אופרה - שידור חי מלינקולן סנטר - תיאטרון הבלט האמריקאי
1989 - "מאקארובה חוזרת" - BBC TV, לונדון/תרבות ארצות הברית
1989 - "אגדת לנינגרד, - BBC TV אומניבוס, לונדון/תרבות ארצות הברית
1989 - "אגם הברבורים, - הפקה של נטליה מאקארובה ללונדון פסטיבל בלט
1991 - "הבייאדרה" - הפקה של נטליה מאקארובה לבלט המלכותי - מקובנט גארדן - Cameras Continentales, Amaya & Thames
1994 - "מסעות ארוכים ברכבת עם BBC" - מסנקט פטרבורג אל טשקנט - נכתב והוצג על ידי נטליה מאקארובה
2007 - "הבייאדרה" - הפקה של נטליה מאקארובה לבלט לה סקאלה, מילאנו
2009 - "הבייאדרה" - הפקה של נטליה מאקארובה לבלט המלכותי, קובנט גארדן, לונדון
2011 - "נטליה מאקארובה שני חיים" - סרט תעודה רוסי
נטע אחיטוב (נולדה באוגוסט 1980) היא עיתונאית ישראלית מומחית בענייני סביבה, כתבת מגזין בעיתון "הארץ".
קודם לכן כיהנה כעורכת מדור המשפחה של העיתון, סגנית עורך מדור הדעות ועורכת בדסק החוץ, כותבת גם במגזין דה מרקר.
הגישה במשך ארבע שנים את התכנית "רבע ל-עירוני" בגלי צה"ל ומרבה להופיע כאורחת בתוכניות אקטואליה בטלוויזיה.
אחיטוב נולדה בוונקובר, קנדה, וגדלה בתל אביב.
היא מתגוררת כיום בתל אביב עם בן זוגה, האדריכל דניאל זרחי, ושלושת ילדיהם.
אמה היא נורית אחיטוב, שופטת מחוזית בדימוס.
אביה הוא ניב אחיטוב, פרופסור אמריטוס בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב.
אחיה נדב הוא פרופסור לגנטיקה באוניברסיטת UCSF בסן פרנסיסקו.
אחיטוב היא בעלת תואר ראשון במדעי החיים ומדעי הרוח מאוניברסיטת תל אביב, ובעלת תואר שני בלימודי סביבה מאוניברסיטת תל אביב שבמסגרתו כתבה תזה על פילוסופיה של סביבה.
את דרכה התקשורתית החלה אחיטוב בשנת 2006 עם הצטרפותה לצוות הכותבים של עיתון "העיר" מקבוצת "הארץ".
במסגרת עבודתה בעיתון "העיר" שימשה ככתבת מגזין וכתבה במדריך "עכבר העיר" את הטור השבועי "העיר בירוק" בנושאי סביבה.
עם סגירת עיתון "העיר" בשנת 2010 עברה לשורות "הארץ", ככתבת מגזין במוסף "הארץ".
בשנת 2014 כיהנה אחיטוב כעורכת בדסק החוץ של העיתון ובשנת 2017 כסגנית עורך מדור הדעות.
בשנת 2018 הקימה את מדור המשפחה של העיתון וכיהנה כעורכת שלו במשך שנתיים.
בשנת 2014 זכתה בפרס פראט לתקשורת סביבתית בקטגוריה של גוף עבודה רחב היקף על כתבות המגזין והתחקירים הסביבתיים שפרסמה בעומק ובאומץ במגוון רחב של נושאים הקשורים לאדם, לחברה ולסביבה בישראל.
אחיטוב נשלחה מטעם עיתון "הארץ" לסקר את גביע העולם בכדורגל נשים בשנים 2015 בקנדה וב-2019 בצרפת.
ב-2015 הגישה לצד לינוי בר גפן את תוכנית התחקירים "עושות חשבון" בהפקת קודה תקשורת בערוץ 10. בין השנים 2014–2018 הגישה את תוכנית הרדיו השבועית "רבע ל-עירוני" בגלי צה"ל, העוסקת בעירוניות על שלל היבטיה.
בשנת 2009 הקימה קבוצת כדורגל נשים בתל אביב ופעילה במשחקי כדורגל נשים מדי שבוע.
בשנת 2017 גייסה תרומות ויזמה העברה של 8,600 פנסים סולריים, שעיצב ויוצר האמן הדני-איסלנדי אולאפור אליאסון, לילדים בעזה בכדי לספק להם אור בשעות הרבות בהן מערכת החשמל אינה פעילה.
אחיטוב טבעונית מגיל צעיר, היא כותבת בין היתר על הנזקים האקולוגיים של תעשיית הבשר והאכזריות הכרוכה בה, ועל ניסיונות של חברות מזון להסתיר מידע מפני הציבור.
היא מרבה להופיע כמנחה בכנסים סביבתיים וכאורחת בתוכניות אקטואליה שונות בטלוויזיה.
בין כתבות המגזין הבולטות שלה אפשר למצוא את הכתבה הנקראת ביותר באתר "הארץ" לשנת 2012, "כל הרעל שמסתתר בבשר שאנחנו אוכלים" על הכימיקליים המוספים לבשר בישראל.
כתבה על הורים יהודים הבוחרים לא למול את ילדיהם, שזכתה להתייחסות חריפה ברשת החברתית פייסבוק מצד שר הדתות, נפתלי בנט.
כתבה שאיגדה עדויות של ילדים פלסטינים צעירים שנעצרים בבתיהם באמצע הלילה ונלקחים למעצרים ביטחוניים על ידי חיילי צה"ל.
כתבת תחקיר על כמות המזון המושלכת בישראל, שהובילה לפתיחת הליך ביקורת בנושא במשרד מבקר המדינה ולדו"ח מקיף בנושא.
ראיון נדיר עם ראש הממשלה הנבחר הראשון של בהוטן, ג'יזמה יוזר טהינליי.
חשיפת סיפורו של עורך הדין האמריקאי הנודע סטיבן דנציגר, שנאבק משפטית בתאגיד האנרגיה שברון ומשלם על כך מחיר כבד.
ראיון בלעדי באיסלנד עם מייסד חברת די-קוד, המובילה בתחום של גנטיקה של אוכלוסיות.
מאמר דעה ותחקיר על כלי פלסטיק חד-פעמיים שמחולקים בבתי ספר וגני ילדים, שהוביל שש רשויות מקומיות לעבור לכלים רב-פעמיים.
מאמר דעה המבקר את הציד החוקי של חיות בסכנת הכחדה בישראל, שהוביל את השרה להגנת הסביבה, גילה גמליאל, לאסור לאלתר ציד תורים מצויים ושלווים נודדים.
מאמר שניתח את יומניו של השר להגנת הסביבה, זאב אלקין, ומצא כי הקדיש מעט זמן לענייני הסביבה והרבה זמן לאירועים חברתיים.
מאמר שכותרתו "נמצאה ההוכחה שנשים מנהיגות טוב יותר מגברים", על הקשר בין מדינות שצלחו בצורה טובה יותר את מגפת הקורונה לבין העובדה שבראשן עומדת אישה.
מאמר שכותרתו "הגלובליזציה של הכעס", בתוך ספר בשם "קריאת המחאה: לקסיקון פוליטי" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012).
מאמר "מדוע מוצרים מן החי הם עדיין חוקיים?", כחלק מהספר: "אוכל לחם חוק: עיונים במשפט ואוכל" (הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2017).
נטע אריאל (נולדה בי"ז באדר, 29 בפברואר 1956) היא מנהלת בית הספר לקולנוע מעלה, במאית הסרט התיעודי המראה של השמש, המספר את סיפור חייה ומותה של נווטת הקרב הדתייה הראשונה תמר אריאל (שהייתה אחייניתה).
נטע אריאל, בתם של חיה (לבית משפחת קלכהיים) ומרדכי סלע (לבית משפחת קופפשטיין), נולדה בקיבוץ עין צורים.
בוגרת החוגים למדע המדינה ותולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1985 ייסדה, כתבה וערכה את "גושפנקא" עיתון של המועצה האזורית גוש עציון.
כתבה את ספרה "ילד מתנה", ספר ילדים על ילד מאומץ, בהוצאת ידיעות אחרונות.
בשנת 1995 החלה לעבוד בבית הספר לקולנוע מעלה בירושלים כסגנית מנהל ומנהלת אקדמית.
מאז שנת 2001 מנהלת את בית הספר.
במהלך השנים יזמה והקימה בבית ספר מעלה, את המרכז לווידאו תרפיה וכן את השלוחה החרדית המותאמת לנשים חרדיות.
בשנת 2015 קיבלה את אות יקיר בני עקיבא, במסגרת חגיגות 85 שנה לתנועה, על פועלה בתחום קידום הקולנוע היהודי-ישראלי.
באותה שנה קיבלה את אות אשת השנה של תנועת "אמונה" במסגרת יום האישה הבינלאומי.
אריאל נשואה לאל"ם שלמה אריאל, הם מתגוררים באפרת ולהם 5 ילדים.
נטליה יורייבנה קורולבסקאיה (באוקראינית: Наталія Юріївна Королевська; נולדה ב-18 במאי 1975) היא פוליטיקאית ומדינאית אוקראינית, מנהיגת מפלגת "אוקראינה - קדימה!" .
חברת הראדה העליונה של הכינוס החמישי, השישי, השמיני והתשיעי.
נטליה קורולבסקאיה נולדה בקרסני לוץ'.
סיימה את התיכון עם מדליית כסף.
אחר כך קיבלה שתי השכלות גבוהות.
מחברת של יותר מ-10 מאמרים מדעיים על כלכלה.
משנת 2002 עד 2006, נטליה קורולבסקאיה הייתה חברת המועצה המחוזית לוהנסק, מזכירת הוועדה המתמדת לתעשייה, בינוי, שיכון ומסחר.
מאז 2006 - חברת העם של אוקראינה של הכינוס החמישי, מגוש יוליה טימושנקו.
חברת המועצה הפוליטית של מפלגת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת".
מזכירת ועדת הראדה העליונה למדיניות כלכלית, חברת המשלחת הקבועה לאספה הבין-פרלמנטרית של מדינות חבר העמים.
מחברת ושותפה מחברת של יותר מ-215 הצעות חוק.
נושא: הגדלת התחרותיות של הכלכלה האוקראינית ופיתוח השוק המקומי, גירוי פיתוח עסקים קטנים ובינוניים, כמו גם שיפור אקלים להשקעות במדינה.
נטע ברק-קורן (נולדה בשנת 1984) היא פרופסור חבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, מרצה וחוקרת.
עמדה בראש המרכז לחקר הרב־תרבותיות והמגוון, וחברה במרכז פדרמן לחקר הרציונליות באוניברסיטה.
ב-2016 קיבלה דוקטורט במשפטים מאוניברסיטת הרווארד.
היא מפרסמת את מחקריה בתחומי המשפט האמפירי, משפט וכלכלה, רגולציה, פסיכולוגיה, קבלת החלטות ומנהל עסקים בכתבי עת בישראל ומחוצה לה.
מחקריה זכו לסיקור תקשורתי בישראל ומחוצה לה וצוטטו בפני ובידי בית המשפט העליון.
מחקריה זכו בפרסים ובמענקי מחקר בישראל ובארצות הברית, ביניהם מענק מחקר מהקרן הלאומית למדע, פרס בירק למצוינות במשפט, ופרס גורני לחוקרת צעירה של המשפט הציבורי.
ב-2022 זכתה במענק של מועצת המחקר האירופית (ה־ERC).
המענק נועד לאפשר לחוקרים צעירים להגשים את מטרות המחקר שלהם, כמו גם לקדם שיתופי פעולה פורים, ולסייע בשלבים הראשונים של מסחור טכנולוגיות.
תחומי המחקר העיקריים של ברק-קורן הם: משפט חוקתי, משפט ודת, משפט ונורמות חברתיות, מחקרים משפטיים אמפיריים, כלכלה התנהגותית, פסיכולוגיה מוסרית, יישוב סכסוכים, ולמידת מכונה ומשפט.
אחד מתחומי העניין המרכזיים שלה הוא מערכת היחסים בין דת למדינה, ובעיקר באתגרים שקשורים לחברה החרדית.
היא שירתה בצה"ל כקצינה במודיעין.
ברק-קורן סיימה תואר ראשון בתוכנית המצטיינים הבינתחומית במשפטים ובמדעי הקוגניציה באוניברסיטה העברית (2012).
את לימודיה סיימה במקום הראשון במחזור, והייתה זוכת פרס הרקטור והמלגה ע"ש אלברט איינשטיין לאורך כל שנות לימודיה.
עם תום לימודיה היא התמחתה בלשכת נשיאת בית המשפט העליון השופטת דורית ביניש.
מיד לאחר ההתמחות עברה לארצות הברית שם למדה תואר שני ודוקטורט במשפטים, שניהם באוניברסיטת הרווארד (2016).
את הדוקטורט ביצעה בהנחיית הפרופסור קאס סאנסטיין.
בהרווארד גם ייסדה את קבוצת המחקר המשפטי האמפירי של בית הספר למשפטים ועמדה בראשה.
בנוסף היא שימשה כעמיתת מחקר בקבוצת המחקר ההתנהגותי בבית הספר למנהל עסקים בהרווארד וב-Behavioural Insights Team בלונדון.
עם סיום הלימודים חזרה לירושלים, והחלה לעבוד באוניברסיטה העברית, כחברת סגל, מרצה וחוקרת.
ב-2022 ברק-קורן הייתה פרופסור אורח למשפטים בבית הספר למשפטים של שיקגו, פרופסור אורח למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה, ופרופסור אורח במרכז אדמונד ולילי ספרא באוניברסיטת הרווארד.
ברק-קורן כתבה את הדוקטורט שלה בניתוח התנהגותי של המשפט החוקתי בסוגיות דת ומדינה.
היא מתמחה במחקר אמפירי ואקספרימנטלי של קבלת החלטות משפטיות ומוסריות בכלים השאובים מהפסיכולוגיה החברתית.
היא חוקרת את המשפט החוקתי מנקודת מבט אמפירית ובאמצעות שיטות מחקר מגוונות מתחומי מדעי הקוגניציה, הפסיכולוגיה החברתית, הכלכלה ההתנהגותית והסוציולוגיה.
מחקריה עוסקים בשאלה כיצד המשפט החוקתי מעצב התנהגות אנושית ויחסים בין קבוצות וכיצד הוא מעוצב על ידי תפיסות ותובנות, לאו דווקא מדויקות, של התנהגות אנושית ויחסים בין קבוצות.
מחקריה, לרבות עצם נושא המחקר האמפירי בסוגיות חוקתיות, נידונו בפסיקת בית המשפט העליון בעניין ההפרדה המגדרית בלימודים אקדמיים.
תחום המחקר שלה הוא הטמעת חשיבה מבוססת עובדות במשפט החוקתי, ובפרט בתהליכי קבלת החלטות בסוגיות של מגוון ורב־תרבותיות.
ב-2018 פרסמה מחקר לגבי פסק הדין בפרשת מאסטרפיס קייקשופ, שבה אופה סירב לאפות עוגה לחתונה של זוג הומואים.
בית המשפט אומנם לא קבע כי האופה יכול לסרב לאפות עוגה, אבל כן נקבע שההליך שמדינת קולורדו ניהלה נגדו בגין הפרת דיני איסור האפליה פגע בחופש הדת שלו.
פסק הדין נתפס כניצחון עבור האופה שההליך נגדו בוטל.
במחקר פנתה ברק-קורן ל־1,155 עסקים בארצות הברית שמספקים שירותי חתונות לפני ואחרי פרסום ההחלטה, פעם בשם זוג חד־מיני ופעם בשם זוג שלא מאותו מין.
היא בדקה אם הנכונות של עסקים לתת שירות השתנתה לאחר ההחלטה.
והתשובה הייתה חיובית, גישת העסקים השתנה בעקבות פסיקת בית המשפט.
מאוחר יותר ערכה מחקר על פסק דין מ־2021, שעסק בזכותה של עמותה דתית לסרב לתת שירות לזוגות חד־מיניים.
היא ועמיתיה מצאו שעצם פרסום פסק הדין שינה את העמדות של חלקים מהציבור ביחס לעד כמה הם תומכים בזכותן של עמותות כאלה לתת שירותים לזוגות חד־מיניים, והמסגור של פסק הדין בתקשורת השפיע על מידת השינוי.
ב-2019 פרסמה מחקר שעסק בטענת המדינה שחרדים לא יבואו לאקדמיה ללא הפרדה מגדרית מוחלטת והרמטית בשלושה רבדים: השטחים בקמפוס, המרצים והכיתות.
במחקרה היא בדקה אם חרדים שמתעניינים בלימודים אקדמיים רואים את שלושת הממדים של ההפרדה המגדרית באותו אור.
ההפרדה בקמפוס פחות חשובה לחרדים וגם פחות חשוב להם המגדר של המרצה.
ההפרדה של הסטודנטים בכיתות הלימוד חשובה יותר מהשתיים האחרות, אבל גם היא לא חשובה כמו שחשובים להם המשאבים הכלכליים והזמן שעומדים לרשותם.
ב-2020, בתקופת מגפת הקורונה, ערכה ברק-קורן מחקר שבדק עד כמה בחרו מוסדות חינוך חרדיים לציית להוראות הממשלה לסגור את המוסדות, וכמה צייתו להוראות הרבנים להשאיר את המוסדות פתוחים.
במחקר נמצא כי מחצית מהמוסדות בחרו לסגור את שעריהם, אך המדינה לא עודדה אותם לעשות כן, ובמקביל התעלמה ממוסדות שבחרו כן לפתוח את שעריהם בניגוד להוראות.
הטענה היא כי המדינה הגבירה את התבדלות החרדים בכך שהתייחסה לכל המוסדות החרדיים כמקשה אחת.
עוד ב-2020 הוציאה דו"ח מחקר, יחד עם פרופסור יובל פלדמן ופרופסור נעם גדרון, בשם: "כאשר חוק מעורר תגובה נגדית: על חוק־יסוד הלאום ועל היחס למיעוטים בישראל" הדו"ח פורסם באתר של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
המחקר בחן את חוק־יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי ("חוק־יסוד הלאום"), שחוקקה הכנסת ה־19, המהווה דוגמה לחוקים שמבקשים לעגן את תרבות הרוב ולהגן עליה מפני שחיקה בשל התגברות ההגירה או התחזקות המיעוטים.
המחקר בדק את הטענות באשר להשפעתו של החוק על עמדות הרוב היהודי כלפי המיעוט הערבי, באמצעות מחקר אמפירי.
במסקנות המחקר נמצא כי "השפעת חוק־יסוד הלאום אינה אחידה אלא משתנה באופן עקבי ומובהק לפי עמדות אידאולוגיות ובין קבוצות מיעוט שונות ומרחבים — הפרטי לעומת הציבורי.
תוצאות המחקר הניסויי תומכות באופן מובהק בהשערה שהחוק מעורר תגובת נגד, ואינן תומכות בהשערה שחוק־יסוד הלאום מעודד אפליה מוגברת כלפי המיעוט הערבי בקרב הציבור כולו או רק בקרב תומכיו.
מצאנו גם תמיכה מסוימת לכך שהשפעת החוק עשויה לזלוג מהמיעוט הערבי למיעוטים אחרים ומהמרחב הציבורי לפרטי.
לבסוף, הממצאים שלנו מראים שחוקים שונים יכולים לנטרל זה את השפעותיו של זה."
בפברואר 2024 הייתה שותפה לכתיבת מסמך שעוסק בשאלה כיצד החברה העזתית יכולה להפוך לשכנה שפירה למדינת ישראל.
המסמך מניח שמניעת תקומתו המחודשת של חמאס מחייבת "לשקם ולהתמיר אומה שהונהגה על ידי אידאולוגיה רצחנית, ולהצמיח בה מוסדות יציבים ותרבות ערבית שאינה מחנכת לג'יהאד ומשלימה עם קיומה של מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי".
לצורך כך נדרשת "תבוסה מוחלטת" - אובדן שטח (לטווח בלתי מוגבל של זמן), ו"משפטים פומביים לבכירי חמאס" כדברי ברק-קורן.
החוקרים מסכימים כי "שיקום תחת אש נועד לכישלון", וכי כדי שהשיקום יצליח, יש צורך בהצבת "אופק חיובי לאומה המובסת, המותנה בהשגת יעדים קונקרטיים ומדידים", והם מציעים את ההקמה של "ישות פלסטינית אוטונומית".
בתחילת 2023 יצאה נגד מה שהיא קראה לו שחרור הרסן התקציבי של החינוך החרדי המתבדל, מה שיגרום לטענתה להפסקת לימודי הליבה בחינוך החרדי.
בנוסף ציינה כי ההתבדלות החרדית, העובדה שהם אינם נפגשים עם חילונים בצבא ובעבודה גורמת לשחיקת הסולידריות של החברה בישראל ולפגיעה לטווח ארוך.
בדבריה התבססה על מחקר עומק של לימודי הליבה בחברה החרדית ותוצאותיו שהראו כי קיימת שונות נרחבת בין מוסדות לימוד שונים וכי על המדינה לא להתייחס לכל המוסדות בצורה דומה.
בפברואר 2023 בעקבות הרפורמה המשפטית בישראל הוציאה מסמך בשם "תוכנית לוין-רוטמן לשינוי מערכת המשפט: ניתוח מקיף והצעה לדיון", ובעקבותיו הופיעה בפני ועדת חוקה של הכנסת.
במסמך היא מנסה לנתח את המצב בבית המשפט העליון בלי לקחת את אחד מהצדדים.
היא מדגישה כי במשך שנים רבות, ממניעים שונים, בית המשפט העליון פעל להרחבת סמכויותיו ולמצב הזה ישנו מחיר מסוים.
היא מציעה בנושאים מסוימים להקים בית דין פנימי עצמאי, שייתן חוות דעת שנייה בסוגיות מסוימות.
היא תומכת בצמצום כוחם של היועצים המשפטיים ושל בית המשפט, אך לא בביטולו המוחלט.
בנוסף זכתה בפרס ש"ז חשין למצוינות בחקר המשפט ומענק Starting Grant מהאיחוד האירופאי.
נטע בקל (נולדה ב-1942) היא אסטרופיזיקאית וקוסמולוגית ישראלית המתמחה בחומר אפל, מבנה היקום, קוואזרים ויצירת גלקסיות.
בקל היא פרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטת פרינסטון.
בקל נולדה ב-1942 וגדלה בישראל.
למרות שרצתה ללמוד רפואה פנתה ללימודי פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית וסיימה תואר ראשון בשנת 1963. בשנת 1965 השלימה תואר שני בפיזיקה במכון ויצמן למדע ובשנת 1970 קיבלה בקל את הדוקטורט באסטרופיזיקה באוניברסיטת תל אביב.
מ-1970 עד 1971 הייתה בקל עמיתת מחקר בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
במקביל לקבלת הדוקטורט שלה היא החלה לעבוד באוניברסיטת פרינסטון, שם שימשה כמרצה במשרה מלאה לאסטרופיזיקה עד 1989. בשנים 1971–1983 שימשה כעוזרת מחקר ולאחר מכן הייתה ראש ענף התמיכה הכללי למשקיפים וראש המשרד לבחירת תוכניות מדע ב"מכון המדע של טלסקופ החלל", שם בחרה לאילו תוכניות מדעיות תהיה גישה להאבל.
בשנת 2000 התמנתה למנהלת המועצה למדע וטכנולוגיה של פרינסטון והחזיקה בתפקיד עד 2008.
באמצעות השימוש בטלסקופ החלל האבל מיפתה בקל את המיקום והמבנה של גלקסיות שונות.
אחת התרומות החשובות ביותר שלה לתחום האסטרופיזיקה היו חישוביה של מסת היקום.
בשנת 1997, נבחרה בקל לחברה באקדמיה הלאומית למדעים.
היא הרצתה בארגונים רבים, כולל בסימפוזיון נובל בסטוקהולם ב-1998. בשנים 1995–1998 כיהנה בקל כסגן נשיא האגודה האמריקאית לאסטרונומיה.
בנוסף הייתה חברה גם בוועדה הלאומית המייעצת לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה (2003–2007), מועצת מכון טלסקופ החלל (1993–1997), היועצת המדעית לוועדת סקר Sloan Digital Sky (1990-1995), ועדת המכון האמריקאי לפיזיקה ליחסים בינלאומיים (1990–1993), ויו"ר ועדת AAS למעמד האישה באסטרונומיה (1983).
ב-2006 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אוהיו.
בקל היא אלמנתו של ג'ון בקל , אסטרופיזיקאי ופרופסור בפרינסטון, שהלך לעולמו ב-2005. השניים שיתפו פעולה באופן קבוע ופרסמו למעלה מ-20 מאמרים משותפים.
לזוג שלושה ילדים, כולם דוקטורים במדעים.
נבחר לעמית מורשת של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה ב-2020
פרס ססיליה פיין-גפושקין, אוניברסיטת הרווארד (2013)
יו"ר מחקר מכובד, מכון פרימטר לפיזיקה תאורטית, אונטריו, קנדה (2009–2013)
תואר כבוד, דוקטור למדעים, אוניברסיטת המדינה של אוהיו (2006)
חברה באקדמיה, ארצות הברית (נבחרה ב-1997)
נטליה קצ'מרק (בפולנית: Natalia Kaczmarek; נולדה ב-17 בינואר 1998) היא אתלטית פולנייה, אלופה אולימפית (טוקיו 2020) בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר.
זוכת מדליית ארד (פריז 2024), סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023), אלופת אירופה (רומא 2024) וסגנית אלופת אירופה (מינכן 2022) בריצת 400 מטר.
מדליית כסף באליפות עולם באולם
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת במרץ 2018 היא זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
באליפות אירופה שהערכה בברלין, גרמניה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
מדליית זהב במריצת שליחים משולת 4x400 מטר ביחד עם קאיטן דושינסקי, יוסטינה שווינטה-ארסטיק וקרול זלבסקי בתוצאה של 3:09.87 דקות, לפני הרפובליקה הדומיניקנית (3:10.21 דקות) וארצות הברית (3:10.22 דקות) ומדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.53 דקות, אחרי 3:16.85 דקות ולפני ג'מייקה (3:21.24 דקות).
נובף לכך, היא סיימה במקום 12 בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.79 שניות.
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד במרץ 2022 האי זכתה במדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:28.59 דקות, אחרי ג'מייקה (3:28.40 דקות) והולנד (3:28.57 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.87 שניות ופספסה ב-6 מאיות השנייה את העלייה לריצת הגמר.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ביולי אותה שנה היא סיימה במקום 15 בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.34 שניות ובמקום רביעי בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר בתוצאה של 3:12.31 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.57 שניות, אחרי מריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (48.76 שניות) ולפני סאדה ויליאמס מברבדוס (49.60 שניות).
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה ביוני 2024 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 48.98 שניות, לפני רסידאת אדלקה מאירלנד שקבעה שיא לאומי חדש של 49.07 שניות ולייקה קלאפר מהולנד (50.08 שניות).
באולימפיאדת פריז זכתה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.98 שניות, אחרי מריליידי פאולינו (48.17 שניות) וסאלווה עיד נאסר מבחריין (48.53 שניות).
נטע גורן (נולדה ב-1968) היא ציירת ואמנית הדפס ישראלית.
גורן נולדה בישראל וגדלה בדרום אפריקה.
היא בעלת תואר ראשון בתולדות האומנות ובספרות איטלקית מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובעלת תואר שני בספרות השוואתית מאוניברסיטת חיפה.
כמו כן למדה הדפס בבית הספר לאמנויות יפות בפירנצה ובסדנת ההדפס של מרים שלו בקיבוץ עין כרמל.
נוסף על כך למדה מוזיקה, ספרות ואומנות במסגרות פורמליות ובלתי פורמליות.