tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ניצחה בפעם הראשונה שאירחה בשנת 1963, אך לאחר מכן הפסידה במשחק הראשון של טורניר 1967 לנבחרת בהופעת הבכורה שלה בתחרות.
לאחר 6 שנים של הפסקה, בשנת 1975 קיבלה התחרות את שמה הנוכחי: CONMEBOL Copa América.
בין השנים 1975 ו-1983 התחרות לא התקיימה במדינה אחת, אלא במתכונת של משחקי בית וחוץ.
ב-1986 הוחלט על חזרה לשיטה של מדינה מארחת והחל מהטורניר של 1987 החל סבב אירוח בין 10 המדינות החברות ב-CONMEBOL, שהן המשתתפות הקבועות בתחרות: , , , , , , , , ו.
מאז קופה אמריקה 1993 מוזמנות שתי נבחרות מחוץ לאמריקה הדרומית לקחת חלק בתחרות.
הוזמנה לכל התחרויות מ-1993 עד 2015. בנוסף אליה הוזמנו הנבחרות הבאות:
בשנת 2001 הוזמנה להשתתף בקופה אמריקה, אך ויתרה על ההשתתפות עקב בעיות אבטחה.
כמו כן, ב-2011 הוזמנה להשתתף בתחרות ואף אישרה את השתתפותה אך נאלצה לבטל אותה בשל רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי שפגעו קשות במדינה, ובמקומה הוזמנה נבחרת .
ב-2016 התקיים בארצות הברית טורניר מיוחד לציון 100 שנים לתחרות.
הטורניר כלל 16 נבחרות: 10 מאמריקה הדרומית ו-6 מצפון ומרכז אמריקה.
הטורניר נערך בין 3 ל-26 ביוני, וזכתה בו נבחרת .
ארצות הברית אירחה את הטורניר גם ב-2024 לקראת מונדיאל 2026 הצפוי להתקיים אצלה.
עד שנת 1975 נקראה הקופה אמריקה בשם אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל והתחרות התקיימה במתכונת של בית גמר, שבו אין משחק גמר אלא בית, כמו במונדיאל 1950.
בשנת 1975 שונה שם הטורניר ל"קופה אמריקה" (Copa América), ובנוסף השתנתה גם מתכונתו לשלב בתים שלאחריו פלייאוף בשיטת גביע.
!colspan=3 width=40%|משחק על המקום השלישי
|colspan=3|לא התקיים משחק על המקום השלישי.
ו- חלקו את מקומות 3–4
|2–0 / 1–1לא התקיים משחק על המקום השלישי.
נכון לסיום קופה אמריקה 2024. שחקנים מודגשים עדיין פעילים.
שחקןנבחרתשערים1נורברטו מנדס17זיזיניו3תאודורו פרננדס15סברינו וארלה5פאולו גררו14ליונל מסיאדוארדו ורגאס8אדמיר13גבריאל בטיסטוטהז'איר דה רוסהחוסה מנואל מורנוהקטור סקארונה13רוברטו פורטה12אנחל רומאנו15הרמיניו מסנטוניו11ויקטור אוגרטה17חאבייר אמבריוס10הקטור קסטרודידיאנריקה הורמזבאלארנולדו איגואראןאנחל לברונהרונאלדואוסקר גומז סאנצ'ספדרו פטרונה
קופה איטליה (באיטלקית La Coppa Italia; תרגום: הגביע האיטלקי, וגם מטעמי חסות: Coppa Italia Frecciarossa) היא תחרות הגביע השנתית של הכדורגל האיטלקי.
והתחרות השנייה בחשיבותה באיטליה אחרי אליפות הסרייה א'.
התחרות מתקיימת בחסות ה-FIGC (התאחדות הכדורגל האיטלקית), ולמרות שרשמית הוא נוצר כ"גביע הליגה" בחשיבות השלישית, כיום הוא נחשב לתחרות הגביע הלאומי של איטליה.
הקבוצה שמגנה על התואר (הזוכה האחרונה), רשאית להשתמש בסמל ה"קוקדה" - סמל המנצחים של הגביע, על גבי מדיה במשך 12 החודשים שלאחר הזכייה בגביע.
הטורניר הראשון נערך ב-1922, אך לאחר מכן הטורניר לא נערך עד שנת 1936, לאחריו החל הטורניר להתקיים בתדירות שנתית, למעט הפסקה במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
יובנטוס היא הקבוצה שזכתה עד כה בהכי הרבה גביעים, עם 15 זכיות, אחריה רומא ואינטר עם 9 זכיות.
יובנטוס היא הקבוצה בעלת מספר ההופעות הגבוה ביותר בגמר הטורניר עם 22 הופעות, ואחריה רומא עם 17 הופעות, ולאחר מכן אינטר, עם 15 הופעות.
מאז 1988 המועדון שזכה בגביע האיטלקי עולה להשתתף בתחרות הסופר קאפ האיטלקי אל מול הזוכה באליפות הסרייה א'.
הטורניר כולל שלבי המוקדמות שבו משתתפות כל הקבוצות מארבע הליגות הבכירות באיטליה, סה"כ 78 קבוצות.
הטורניר כולל ארבעה סיבובי מוקדמות, סיבוב ראשון ושני, שלב חצי הגמר ושלב הגמר.
הקבוצות מליגת המשנה, הליגה השלישית והרביעית מתחילות את דרכן במפעל משלב המוקדמות הראשון, ואילו הקבוצות מהסרייה א' מצטרפות בסיבוב הרשמי הראשון.
כל שלבי הטורניר משוחקים בשיטת נוק אאוט.
שלבי המוקדמות ושני השלבים המתקדמים משוחקים במשחק בודד בביתה של אחת משתי היריבות, שנקבע באקראי על ידי הגרלה, כאשר הקבוצה המנצחת מעפילה לשלב הבא.
במקרה של שוויון בתוצאה, תתבצע הארכה ובמקרה הצורך דו-קרב בעיטות עונשין.
שלב חצי הגמר משוחק בשיטת שני משחקי גומלין, והגמר במשחק בודד שמיקומו נקבע מראש.
הקבוצה המנצחת במשחק הגמר זוכה בגביע.
תחילתו של הטורניר הייתה סוערת, בשל מורכבות השתתפות הקבוצות בטורניר, מאז הקמתו ב-1921 חולקה אליפות איטליה לשתי תחרויות שונות.
מצד אחד אליפות ה-CCI העשירה (קונפדרציית הכדורגל האיטלקית) ומצד שני אליפות ה-FIGC הענייה (התאחדות הכדורגל האיטלקית).
כאשר ה-FIGC הפסידה את כל המועדונים היוקרתיים ביותר שלה, היא ניסתה לשפר את עונת הבכורה שלה עם הצגת טורניר גביע חדש.
מחזיקת המהדורה הראשונה של הטורניר בשנת 1922 הייתה מועדון הכדורגל ודו.
לאחר מכן ההסכם הבא בין הקבוצות לא הבשיל, ומלבד עונת טורניר כושלת ב-1926/1927 שבוטל במהלך שמינית הגמר, טורניר נוסף לא נערך עד 1935/1936. אירועי מלחמת העולם השנייה קטעו את הטורניר לאחר עונת 1942/1943, והוא לא התחדש שוב עד 1958. מאז, הוא שוחק מדי שנה או עונתי.
שמונה העונות במהלך התקופה הפשיסטית התמודדו בהעתקת פורמט הגביע האנגלי.
היה גביע שונה, והמנצחים זכו בסקודטו הטריקולור ואילו הזוכים באליפות קיבלו במקום סבויארד.
הספל והקוקדה שהם סמל הגביע האיטלקי של ימינו הוצגו לאחר חידוש הטורניר ב-1958. הטורניר הכיל בתים שהיוו את השלב הראשון של טורניר הגביע, שלאחר מכן היה טורניר נוקאאוט בין הקבוצות.
מ-1967 ועד 1970 במהלך שלוש עונות, התקיים בנוסף לבתים של המוקדמות גם בית גמר שבו התמודדו כל הקבוצות שעלו לשמינית הגמר, כאשר מנצחת הבית לקחה את הגביע, אולם פורמט זה בוטל לאחר עונת 1969/1970.
בהמשך החל מעונת 1980/1981 הוצג טורניר המכיל בתים במוקדמות הגביע, ומפגשים כפולים בפורמט בית-חוץ בין המתמודדות שהוגרלו החל משלב שמינית הגמר ועד לשלב הגמר.
החל מעונת 1990/1991 בוטלו בתי המוקדמות והקבוצות נכנסו ישירות לשלבי נוקאאוט, של מפגשים כפולים בפורמט בית-חוץ, כולל שלב הגמר.
החל מעונת 1995/1996 בוטלו המפגשים הכפולים בסיבובים המוקדמים והחלו לקיים מפגש נוקאאוט יחיד עד לשלב רבע הגמר, החל משלב זה התקיימו מפגשים כפולים, אולם פורמט זה הוחזר ב-1997/1998. החל מ-1999/2000 הוחזרו גם בתי המוקדמות בגביע הקופה איטליה שבוטלו שוב החל מעונת 2005/2006, אולם המפגשים הכפולים עדיין התקיימו בעונה זו.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות הסרייה א' באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
זכיות בקופה איטליה לפי עיר
עיראליפויותקבוצות1טורינו20יובנטוס (15), טורינו (5)2רומא16רומא (9), לאציו (7)3מילאנו14אינטר (9), מילאן (5)4פירנצה6פיורנטינה (6)נאפולי6נאפולי (6)6ג'נובה5סמפדוריה (4), גנואה (1)7פארמה3פארמה (3)8בולוניה2בולוניה 1909 (2)9ברגמו1אטאלנטה (1)ונציה1ונציה (1)ודו ליגורה1ודו (1)ויצ'נצה1ויצ'נצה (1)
קופא (אות גדולה: Ϙ או Ϟ, אות קטנה: ϙ או ϟ) הייתה אות באלפבית היווני.
האות סימלה את המספר 90 בספרות יווניות.
כאשר האות מופיעה בהקשר אלפביתי, לדוגמה כתיעתוק של q הגרמנית, היא מופיעה בצורה המזכירה יותר Q, כך: .
האות שימשה בתקופה הקדומה אולם בתקופה היוונית הקלאסית הופסק השימוש באות, אם כי ביוונית דורית המשיך השימוש באות עד למאה החמישית לפנה"ס.
האות קופא התפתחה מתוך האות (קוף) באלפבית הפיניקי (המקביל לקו"ף באלפבית העברי), והיא מקורה של האות Q באלפבית הלטיני, וכן באות בעלת שם זהה באלפבית הקירילי.
האות שימשה גם כסימון לעיר קורינתוס, שהכתיב העתיק של שמה היה Ϙόρινθος.
קופאן (Copán) הוא אתר ארכאולוגי בקצה המערבי של הונדורס בו ניצבה בעבר עיר המאיה העתיקה ובירת ממלכת שוקפי (Xukpi).
משמעות השם היא "אבן פינה", ושם זה מבטא את העובדה שהעיר שכנה בקצה הדרום-מזרחי של תרבות המאיה.
העיר הוקמה במאה ה-2 לפחות ושגשגה בתקופה הקלאסית של המאיה, בין המאה ה-5 והמאה ה-9. בשנת 1980 הוכר המקום כאתר מורשת עולמית.
הריסות קופאן שוכנות במישור בשטח של 13 קמ"ר בעמק הנהר קופאן ובצמוד לצידו המזרחי של הכפר המודרני של קופאן.
גובהו של האתר הוא 600 מטר מעל פני הים, והעמק מוקף בהרים הנישאים עד לגבהים של כ-2,000 מטר ומגוננים עליו ויוצרים אקלים טרופי חמים.
הנהר סיפק מי שתייה לעיר אך לאחר המאה ה-8 הציף חלקים מהמישור עליו שכנה, תוך שהוא משקיע במקום קרקע פורייה.
במרחק של כחצי קילומטר מהעיר נמצאת אדמת טוף בה עשו המאיה שימוש לבניית אסטלות, פסלים ומבנים.
מרבצים נרחבים של ירקן ובמידה פחותה גם של זכוכית געשית סיפקו את החומר הדרוש לתושבים לעשיית תכשיטים וכלים.
גרניט מהסביבה שימשה ליצירת אבני ריחיים וקרמיקה שימש לכלי חרס.
יישוב אנושי באזור קופאן התקיים כבר סביב שנת 1300 לפנה"ס, והתושבים הקדומים ישבו בעיקר בעמק בסמוך לנהר, אך שרידי יישוב התגלו גם בהרים סביב העמק.
המבנה המוקדם ביותר במקום התגלה מספר מאות מטרים מזרחית לעתיקות העיר, בעומק של מספר מטרים באדמה, והוא מתוארך לתקופה שבין שנת 1300 עד שנת 1000 לפנה"ס.
החרסים שהתגלו נשאו עיטורים הדומים לאלה שנמצאו ברחבי הונדרס, אל סלוודור ומדינת צ'יאפס בדרום-מזרח מקסיקו.
בשכבת אדמה בעובי של חצי מטר מעל השכבה המוקדמת לא נתגלו כל ממצאים, ומכך הסיקו החוקרים כי העמק נינטש לפרק זמן כלשהו.
ב-1978 התגלו בסמוך לבית זה שרידיהם של 50 מבנים, אשר שכנו בשכבת קרקע קרובה יותר לפני השטח, וכן נתגלו שרידי חרסים וקברים מהמאה ה-9 לפנה"ס עד המאה ה-4 לפנה"ס.
כמו כן מצאו החוקרים תכשיטי ירקן הנחשבים לבין העתיקים שנתגלו באמריקה המרכזית.
מאידך נראה שלאחר תקופה זו ועד לתקופה הקלאסית, התרבות המקומית לא התפתחה והסיבה לכך טרם נתבררה.
כך גם לא נמצאו כתובות מהתקופה שקדמה לתקופה הקלאסית.
רק בסביבות שנת 100 שבה התרבות המקומית להתפתח, ומתקופה זו שוב נמצאו שרידי מבנים מאבן וכלי חרס עם עיטורים צבעוניים.
עד לתקופה הקלאסית המוקדמת, בין שנת 250 ל-400 לא נודעה לקופאן חשיבות ברמה הלאומית.
היא נזכרה בכתובת מאוחרת יותר לאחר שכבר נוסדה בשנת 426 וקמה בה שושלת מלוכה שעתידה לכלול 16 שליטים, אך סביר שבתקופה זו עדיין הייתה יישוב צנוע ללא מבני אבן מונומנטליים.
לא נמצאו כתובות מתקופתם של שבעת מלכיה הראשונים של העיר, שהאחרון שבהם מלך בראשית המאה ה-6. אלה נזכרו רק בשלב מאוחר יותר על מזבח Q באתר הסוקר את כל 16 שליטיה של העיר, ומסיבה זו אין ודאות באשר לתאריכי לידתם, המלכתם ומותם.
באשר למלך השמיני ולמלך התשיעי, אפילו שמותיהם אינם ידועים, והמידע עשיר יותר רק החל בשליט העשירי אשר כונה "יגואר הירח".
בתקופתו של המלך הבא והשליט ה-11 של העיר, "נחש העשן" אשר מלך בין 578 ו-628, החלה תקופת הזוהר של קופאן.
השליט ה-12, "אימיקס העשן" נחשב לחזק שבמלכי קופאן.
הוא מלך בעיר משך 67 שנים עד שנת 695, ואזור שליטתו השתרע על שטח גדול ומרוחק מהעיר עצמה.
הוא הקים מבנים נושאי כתובות על מורדות ההרים שסביב לעמק, ושמו נזכר גם בממצאים מהעיר השכנה, קיריגואה.
בתקופת יורשו של "אימיקס העשן", "18 ארנבות", המשיכה קופאן לשגשג, אולם בשנת 738 הוא הובס על ידי ממלכת קיריגואה, נשבה והוצא להורג.
לא ברור אם הדבר היה בקרב או בעת שביקר בקיריגואה, וייתכן שאף הוקרב כקורבן.
משך כמעט עשרים שנים לאחר מכן לא קמו בעיר פירמידות, מזבחים או מבנים חשובים אחרים.
השליט ה-15 במספר, "קונכיית העשן", עלה לשלטון בשנת 749 ולאחר כשמונה שנים, וככל הנראה לאחר שהצליח לחדש את עצמאות עירו במידת מה, שב והקים מקדשים ומבנים בעלי חשיבות.
בשנת 763 עלה לשלטון שליט קופאן ה-16 במספר, והאחרון הידוע כיום.
הוא המשיך בפעילות בנייה אך זו נפסקה לחלוטין בשנת 805, ולאחר מועד זה אין כל תיעוד מהעיר.
הסיבה המדויקת להיעלמותה של היסטוריה כתובה אודות העיר אינה ידועה, אך ייתכן שניתן למצוא לכך ראיה כלשהי בהופעת אזכורים אודות שליטים מקומיים בשנותיה האחרונות של העיר.
ייתכן שאזכורם של אלה הוא עדות לכך שהממלכה התפרקה וחדלה לתפקד כיחידה מדינית אחת.
מאידך, כל תרבות המאיה שקעה בתקופה זו ועל כן ייתכן כי הסיבות להיעלמותה של קופאן היו רחבות יותר, והיו קשורות בניצול יתר של המשאבים הטבעיים והתכלותם בשל גידול משמעותי באוכלוסייה.
בהגיע הספרדים לאזור ב-1570, היה המרכז הטקסי של העיר נטוש ומכוסה ביער, והשטח מסביב לאתר יושב בדלילות בחוות חקלאיות.
אף שזכר המקום לא נשתכח מתושבי האזור, הוא נתגלה על ידי חוקרים מן החוץ רק במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19. האתר תואר לראשונה ב-1834 ונחקר לעומק בין 1891 ו-1900. מאז ולאורך המאה ה-20 נערכו במקום מספר מחקרים.
בקופאן כולה נתגלו 4,509 מבנים ורובם המכריע שוכן בשטח של 24 קמ"ר סביב האתר המרכזי.
האתר המרכזי הוא קבוצת בניינים המשתרעים על שטח של כ-12 הקטאר, וזהו חלקה העתיק והמרשים של העיר.
האתר המרכזי שימש כאזור המנהלי והטקסי של קופאן, והמבנים המוקדמים בו מתוארכים לתחילת המאה ה-5 לערך.
במשך השנים נהרסו המבנים באתר המרכזי ומבנים חדשים קמו תחתיהם.
בחלקו צפוני של האתר שוכנת הכיכר הגדולה, ומדרום לה האקרופוליס שערוך בתורו סביב שתי כיכרות קטנות יותר - המזרחית בה שוכנים קבריהם של חלק ממלכי העיר, והמערבית שבה ניצב מזבח Q.
שלושת המקדשים החשובים והשמורים ביותר כיום הם מקדשים 11 ו-26 הניצבים בין הכיכר המרכזית לשתי הכיכרות באקרופוליס, ומקדש 16 שמדרום לכיכר המזרחית והמתוארך לשנת 800 לערך.
דרומה מהאקרופוליס שוכן האזור הידוע כ"בית הקברות" (Cemeterio) ואשר שימש כאזור מגורים למשפחת המלוכה.
ארבע דרכים מוליכות מהאתר המרכזי אל ארבעה רובעי מגורים בארבע רוחות השמיים, ואלה שימשו למגורי האצולה.
מערך זה ייצג את תפיסת המאיה באשר לסדרי הייקום והארץ.
באתר היה גם מגרש טלאצ'טלי.
האתר סבל מפגעי מזג האוויר ומרעידות אדמה במאות השנים שחלפו מנטישתו ועד גילויו מחדש.
נהר קופאן שינה את תוואי זרימתו והרס חלק מהאתר המרכזי, במיוחד בצידו המזרחי, ואף לא אחד מגגות מבני האבן השתמר בשלמותו.
עוד סבל האתר משריפות שהתחוללו ביער שכיסה אותו.
במאמץ לגלות מבנים נוספים, נחפרו מנהרות באורך כולל של 4 ק"מ מתחת לאתר המרכזי, וההערכה היא ששרידי מבנים נוספים נותרו מתחת לפני הקרקע, וייתכן שחלקם מהתקופה הפרה-קלאסית, דהיינו לפני המאה ה-5.
מזבח Q הניצב בכיכר המערבית הוא אחד הממצאים החשובים באתר אם לא החשוב שבהם.
למרות ממדיו הצנועים, אפשר מזבח זה המתאר את 16 מלכיה של העיר, לשחזר את ההיסטוריה של קופאן באופן עצמאי, מבלי להיעזר כמעט במקורות אחרים.
16 המלכים מיוצגים על ידי תחריטים בארבעת צדדיו של המזבח, ובצידו המערבי נראים המלך ה-16 והאחרון של העיר בסמוך למלכה הראשון הנחשב למייסדה.
בצידו העליון של המזבח מופיעה כתובת ארוכה המספקת מידע על מספר אירועים היסטוריים מתולדותיה של העיר.
קופאי הוא אדם שעיסוקו קבלת תשלום תמורת מוצר או שירות הניתן ללקוח.
המקצוע קרוי על שם הקופה, עמדת העבודה של הקופאי.
קופאי עובד בחנות, לשם גביית תשלום על המוצרים הנמכרים בה, בבית קולנוע, לשם מכירת כרטיסי כניסה, בארגוני שירות שונים (כגון סוכנות ביטוח) לשם קבלת תשלום בעבור השירות.
בחנויות גדולות עובדים קופאים אחדים, העוסקים רק בכך.
בחנויות קטנות הקופאי עוסק במשימות נוספות, ובפרט מתן שירות ללקוח לפני המכירה ואחריה.
בעסק המעסיק קופאים אחדים, קיים גם תפקיד של קופאי ראשי.
המשובץ בתפקיד אינו עוסק, בדרך כלל, במתן שירות ישיר כקופאי לקהל הקונים, אלא עוסק בניהול הקופאים ובתמיכה בהם: אספקת מטבעות כאשר אלה אוזלות בקופה, איסוף אמצעי התשלום בסוף המשמרת, טיפול בביטול של רישום מוטעה או מיותר שנעשה בקופה וכדומה.
הקופאי עושה את מלאכתו בישיבה, בהתאם לחוק הזכות לעבודה בישיבה (המכונה גם "חוק הקופאיות").
לעיתים הקופאי עובד בעמידה מבחירה אישית.
את התשלום מקבל הקופאי במגוון אמצעי תשלום: במזומנים, בכרטיס אשראי, בהמחאה, בתווי קנייה ועוד.
עם קבלת התשלום בודק הקופאי את אמינותו, בהתאם לשיקול דעתו: בדיקה ששטרות אינם מזויפים, בדיקת זהותו של משלם בהמחאה והתאמתה לפרטי ההמחאה.
כאשר הלקוח מגיע אל הקופאי עם מוצרים אחדים, נדרש הקופאי גם לסכם את מחיר כל המוצרים, כדי לומר ללקוח את הסכום שעליו לשלם תמורת מוצרים אלה.
לשם רישום פרטי המוצרים שנרכשו וסיכום מחיריהם, משמשת את הקופאי לעיתים קרובות קופה רושמת, לעיתים משמש לכך מחשב אישי שבו מותקנת תוכנה לשירות הקופאי, ולעיתים משמש אותו פנקס שבו הוא כותב בכתב ידו את פרטי המכירה.
בחנויות מזון כוללת לעיתים פעולת הקופאי גם שקילה של מזון לשם קביעת מחירו, ולשם כך כוללת עמדת העבודה של הקופאי גם מאזניים.
עם קבלת התשלום מקבל הלקוח את הסחורה שרכש, וכן קבלה שמפיק הקופאי ומתארת את הסחורה שנרכשה ואת הסכום ששולם תמורתה.
לעיתים מצורפת לקבלה גם חשבונית מס, ולעיתים משמש מסמך אחד לשתי המטרות.
בקופה מצטברים לעיתים סכומי כסף גדולים, ולכן ניתנת לעיתים לקופאי הגנה מפני גנבה ושוד, באמצעות מניעת גישה אל אזור הקופה, למעט דרך חלון ובו פתח המאפשר העברת אמצעי תשלום וקבלת אישור על ביצוע התשלום.
קופאים נמצאים בסיכון לפציעות במפרקי הידיים ובכתף בשל התנועות החוזרות והנשנות שעבודתם מצריכה, כגון הזנת מידע בהקשה על מקלדת או קריאת קוד המוצר באמצעות סורק מתאים.
סיים את עריכת החשבון ללקוח בהצעת מוצרים הנמכרים בהנחה מיוחדת ("במבצע").
הוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), התשל"ג-1973 מחייבות כל עסק לנהל מערכת חשבונות, שבה נרשמים כל תקבולי העסק.
במסגרת זו חלה חובה לרשום כל תקבול שקיבל, סמוך לקבלתו, ולתת קבלה המתארת את העסקה.
הימנעות מרישום התקבול עלולה לגרום לסנקציות כנגד העסק מטעם רשות המיסים ואף לענישה פלילית.
חובה זו מטילה אחריות כבדה על הקופאי, ומצריכה פיקוח על עבודתו.
קופה איירליינס (בספרדית: Copa Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של פנמה.
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של טוקומן שבפנמה סיטי, והיא חברה בברית סטאר אלייאנס.
החברה נוסדה בשנת 1947 בשם "קומפניה פנמנה דה אוויאסיון" (או בקיצור "קופה") על ידי קבוצת משקיעים פנמיים ובסיוע חברת התעופה האמריקאית פאן אם שהחזיקה ב-32% ממניות החברה.
בשנות ה-90 החברה התפתחה באופן משמעותי והיא החלה לטוס לערים רבות בדרום ומרכז אמריקה.
בשנת 1998 קונטיננטל איירליינס רכשה 49% ממניות החברה ושנה לאחר מכן 2% נוספים שהפכו אותה לבעלים העיקרים של החברה, ובין שתי החברות החל שיתוף פעולה.
שיתוף פעולה זה כלל את החלפת הלוגו וצביעת המטוסים של קופה איירליינס לכאלו הדומים לסמלי קונטיננטל, וכן אימוץ מועדון הנוסע המתמיד של קונטיננטל OnePass.
באמצע שנות ה-2000 מכרה קונטיננטל את רוב החזקותיה בחברה עד שהחזיקה ב-10% בלבד, שגם הם נמכרו בשנת 2008.
בתחילת שנות ה-2000 החלה החברה לטוס גם לארצות הברית.
בשנת 2005 קנתה החברה 90% ממניות חברת התעופה הקולומביאנית אארו רפובליקה.
קופה איירליינס קולומביה (בספרדית: Copa Airlines Colombia; נקראה במקור Aero República - אארו רפובליקה), היא חברת תעופה קולומביאנית, השנייה בגודלה בקולומביה בתנועת נוסעים בינלאומית (אחרי אוויאנקה) והשלישית בגודלה בתנועת נוסעים פנימית.
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי אל דוראדו שבבוגוטה.
החברה נוסדה ב-23 בנובמבר 1992 בשם אארו רפובליקה והתחילה את פעולתה ביוני 1993 במטוסי בואינג 727, עם טיסות מבוגוטה לסן אנדרס, סנטה מרתה, קרטחנה וקאלי.
בשנת 1995 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות לארובה וקובה.
במאי 1997 רשויות התעופה של קולומביה הפסיקו את פעולות החברה בטענה שהיא לא עומדת תחת נוהלי הבטיחות הנדרשים.
הדבר גרם להפסקת הטיסות לשבועיים עד שתוקנו הדרישות.
באפריל 2006 רכשה חברת התעופה של פנמה, קופה איירליינס, את החברה.
ב-6 באוקטובר 2010 הכריזה החברה על החלפת שמה לקופה איירליינס קולומביה, כדי לאחד את פעולותיה עם חברת האם קופה איירליינס.
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2019:
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1916 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1916) נערך ביולי 1916 בארגנטינה, והיה המהדורה הראשונה של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו ארבע נבחרות בלבד: אורוגוואי, ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה.
הטורניר שוחק בשיטת ליגה בעלת סיבוב אחד ולאלופת הטורניר הראשון הוכתרה נבחרת אורוגוואי.
שני אצטדיונים בלבד אירחו את הטורניר: אצטדיון קבוצת ראסינג אבז'אנדה ואצטדיון הגימנסיה של בואנוס איירס.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1917 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1917) נערך באורוגוואי והיה הטורניר השני של הקופה אמריקה.
בטורניר שוב השתתפו אותן ארבע נבחרות מן הטורניר הקודם: אורוגוואי, ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה; ארבע הקבוצות שחזרו את הישגיהן מהטורניר הקודם ואורוגוואי שוב זכתה בתואר אלופת הטורניר.
הטורניר כולו נערך באצטדיון פארק פריירה במונטווידאו בן 40,000 המושבים.
הר הגעש קוֹפאווה (בספרדית: Volcán Copahue) הוא הר געש שכבתי, על הגבול שבין צ'ילה (מחוז ביוביו) לארגנטינה (פרובינציית נאוקן).
על פסגת ההר יש תשעה לועות געשיים לאורך קו של כ-2 קילומטרים, והלוע שבפסגה המזרחית מכיל אגם לוע מלוח וחומצי שקוטרו כ-300 מטרים.
במהלך המאה ה-20, פלטו התפרצויות געשיות שמקורן באגם הלוע, סלעים פירוקלסטיים ורסיסים של גופרית נוזלית, שהתקררה.
פירוש השם "קופאווה" בשפת המפוצ'ה הוא "מי גופרית".
קופאווה שוכן על תשתית של סלעי משקע וסלעים געשיים, שנוצרו בזמן האאוקן או הפליוקן.
הר הגעש של ימינו שוכן באזור פעיל געשית, כשקלדרה מהפליוקן, קאוויווה דל אגריו ((Caviahue (Del Agrio)), שמידותיה 20 ק"מ על 15 קילומטרים, שוכנת מזרחית לקופאווה.
הר הגעש הנוכחי הפך פעיל בערך לפני 1.2 מיליון שנים, והקלדרה הנוכחית, טראפה-טראפה (Trapa-Trapa), נוצרה בין לפני 600,000 שנים ל-400,000 שנים, ופלטה זרמים פירוקלסטיים חזקים, שהגיעו עד למרחק של 37 קילומטרים מהר הגעש.
מבנה הר הגעש הנוכחי הוא של חרוט מגן מוארך, שרוחבו המקסימלי 22 קילומטרים ורוחבו המינימלי 8 קילומטרים.
במהלך ההולוקן, התרחשו בהר לפחות שש התפרצויות געשיות, כשהאחרונה בהם התחוללה ב-22 בדצמבר 2012, והשירות הגאולוגי של צ'ילה (SERNAGEOMIN) הכריז עקב כך מצב כוננות אדום.
הלוע המזרחי ביותר (והפעיל ביותר), מכיל אגם לוע המכונה "אל אגריו" (El Agrio) שה-pH שלו נע בין 0.18 ל-0.30. אף על פי שהאגם התרוקן כליל בהתפרצות של שנת 2000, הוא חזר מאז לממדיו הקודמים.
מתחת ליציאה המזרחית של אגם הלוע נובעים מעיינות חמים חומציים, שתורמים לחומציות של הנהר אגריו (Río Agrio).
אזור נוסף של מעיינות חמים שוכן בקלדרת קאוויווה דל אגריו, כ-7 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגה.
תחרות הקופה אמריקה 1975 (1975 Campeonato Sudamericano Copa América), הוא גביע אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל ה-30. הטורניר נערך בין ה-17 ביולי ל-28 באוקטובר 1975, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
כל עשר הנבחרות החברות בהתאחדות השתתפו בטורניר.
הטורניר חזר לפעילות אחרי שמונה שנים, והחליף את שמו מאליפות אמריקה הדרומית לקופה אמריקה (גביע אמריקה).
כמו כן, הטורניר שינה את מתכונתו, והציג לראשונה שלב נוקאאוט.
כמו כן, בפעם הראשונה בהיסטוריה, לא הייתה מדינה מארחת לטורניר, והוא נפרש על פני היבשת.
בשלב הבתים חולק הטורניר לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד.
הנבחרות נפגשו ביניהן פעמיים (בית וחוץ), ומכל בית העפילה הנבחרת המובילה לחצי הגמר, שם המתינה מחזיקת קופה אמריקה 1967, , שמתוקף זכייתה קיבלה כרטיס חופשי לחצי הגמר.
נבחרות ו העפילו לגמר, וניצחו כל אחת במשחק הביתי שלה.
מתוקף חוקי התחרות החדשים, הקבוצות התייצבו למשחק פלייאוף במגרש נייטרלי, שהסתיים בניצחונה של פרו 1-0 משער של הוגו סוטיל.
פרו זכתה בטורניר בפעם השנייה בתולדותיה, ולראשונה מזה 36 שנים.
בשלב זה, מחולקות הנבחרות לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד.
הנבחרות נפגשות אחת עם השנייה פעמיים (בית וחוץ), והראשונה מכל בית מעפילה לחצי הגמר.
עבור כל ניצחון זוכה הנבחרת בשתי נקודות, ועבור כל תוצאת תיקו זוכה הנבחרת בנקודה אחת.
במקרה של שוויון בנקודות, תדורג גבוה יותר:
הנבחרת בעלת פער השערים הטוב יותר
הנבחרת בעלת מספר שערי הזכות הגבוה יותר
הנבחרת המנצחת במשחק בין השתיים
הנבחרת שתנצח בהגרלה שתיערך ביניהן
', האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית לחצי הגמר
3 - 1 לקולומביה בסיכום שני המשחקים 3 - 3 בסיכום שני המשחקים; פרו ניצחה בהגרלה''
אליפות אמריקה הדרומית 1967 (1967 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-29 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-17 בינואר ל-2 בפברואר 1967, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
בטורניר הגמר השתתפו שש נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק בפעם האחרונה בשמו ובמתכונתו הנוכחית.
לאחריו, הוחלף שמו מאליפות אמריקה הדרומית לקופה אמריקה (גביע אמריקה), ונוסף לו שלב נוקאאוט.
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר בן שש נבחרות, ביניהן בהופעת בכורה בטורניר, ששוחק בסיבוב אחד.
המארחת זכתה בטורניר בפעם ה-11 בתולדותיה.
היא סיימה במאזן נקי מהפסדים, לאחר שעקפה את במחזור החמישי והאחרון, כשגברה עליה 1-0.
לאחר שנבחרות ו החליטו שלא לקחת חלק בטורניר, שוחקו שני מפגשים במסגרת מוקדמות הטורניר.
שני המפגשים שוחקו בשיטת בית-חוץ.
העפילה לטורניר על חשבונה של קולומביה (5-2 בסיכום), ו העפילה על חשבונה של (5-3 בסיכום).
השתיים הצטרפו ל, , ו בבית הגמר של הטורניר.
בשלב זה, נפגשו הנבחרות אחת עם השנייה פעם אחת.
תואר אלופת אמריקה הדרומית הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום חמישה מחזורים.
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון סנטנאריו שבמונטווידאו, אצטדיון הבית של נבחרת אורוגוואי.
תכולתו המקסימלית בעת הטורניר הייתה 65,235 מקומות.
קופאס בי.די.אי בע"מ, לשעבר: ביזנס דאטה ישראל (הידועה גם כ- Business Data Israel ,BDI, בי.די.אי) ובתרגום לעברית: מידע עסקי ישראל, היא חברה שנוסדה בשנת 1989 ועוסקת בהפצת מידע עסקי על פירמות ואישים בישראל.
החברה מפרסמת דוחות כמו מדד סיכון או מדד ריכוזיות למשק, וכן דוחות או דירוגים של פירמות ענפים שונים.
כמו כן היא מספקת ללקוחות פרטיים מידע על פירמות ואנשים לצורכים כמו מתן אשראי עסקי לספק או לקוח, ברור חריגות אשראי מהעבר, התלבטות בבחירת ספקים שונים וכו'.
BDI קשורה לתאגיד הבינלאומי Coface, שמזה כ-100 שנה אוסף מידע על פירמות בעולם לצורך ביטוחי סחר חוץ, אוסף מידע עסקי על פירמות על ידי סניפים וחברות בת, ומספק מידע ללקוחות על פירמות אלו.
אליפות אמריקה הדרומית 1963 (1963 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-28 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בבוליביה בין ה-10 ל-31 במרץ 1963, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
בטורניר הגמר השתתפו שבע נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר בן שבע נבחרות, ששוחק בסיבוב אחד.
המארחת זכתה בטורניר בפעם הראשונה, והיחידה עד כה בתולדותיה.
היא פתחה בשוויון 4-4 עם , אך מאז ניצחה את שאר חמשת משחקיה, סיימה במאזן נקי מהפסדים, וזכתה בתואר כשלאחריה התייצבה במקום השני.
נבחרות ומחזיקת הגביע בחרו שלא לקחת חלק בטורניר, בעוד לא הצליחה להיכנס לטורניר הגמר.
משחקי הטורניר שוחקו בשני אצטדיונים שונים: אצטדיון הרננדו סילס בלה פאס ואצטדיון פליקס קפרילס בקוצ'במבה.
משחקיה של המארחת בוליביה התארחו בין שני האצטדיונים באופן שווה.
תואר אלופת אמריקה הדרומית הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום שישה מחזורים.
אליפות אמריקה הדרומית 1959 (1959 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-27 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הייתה זו מהדורה נוספת לזו שנערכה מוקדם יותר באותה השנה בארגנטינה.
הטורניר נערך באקוודור בין ה-5 ל-25 בדצמבר 1959, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
בטורניר הגמר השתתפו חמש נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו חמש נבחרות בלבד, לאחר ש, , ו לא השתתפו, בעוד ששלחה קבוצה מפרנמבוקו בלבד.
הטורניר שוחק בסיבוב אחד בן ארבעה מחזורים.
זכתה בטורניר בפעם העשירית בתולדותיה.
היא סיימה במאזן נקי מהפסדים, וספגה שער אחד בלבד לאורך כל הטורניר.
תואר אלופת אמריקה הדרומית הוענק לנבחרת שסיימה במקום הראשון בבית בתום ארבעה מחזורים.
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון מודלו שבגואיאקיל.
תכולתו המקסימלית בעת הטורניר הייתה 41,000 מקומות.
אליפות אמריקה הדרומית 1959 (1959 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-26 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בארגנטינה בין ה-7 במרץ ל-4 באפריל 1959, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו שבע נבחרות שהתמודדו ביניהן בסיבוב אחד בן שישה מחזורים.
ו בחרו שלא להשתתף בטורניר.
המארחת זכתה בטורניר בפעם ה-12 בתולדותיה.
היא סיימה במאזן נקי מהפסדים, וניצחה בחמישה מתוך ששת משחקיה בטורניר.
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון המונומנטל שבבואנוס איירס.
תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על 67,664 מקומות.
אליפות אמריקה הדרומית 1957 (1957 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-25 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בפרו בין ה-7 במרץ ל-6 באפריל 1957, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
היא ניצחה בחמישה מתוך ששת משחקיה בטורניר, והפסידה רק במשחק האחרון למארחת , וזאת לאחר שהבטיחה כבר את הזכייה בתואר.
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי שבלימה.
תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על כ-50,000 מקומות.
המשחק הופסק בדקה ה-43 בעקבות פריצת אוהדים למגרש
אליפות אמריקה הדרומית 1956 (1956 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-24 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-21 בינואר ל-15 בפברואר 1956, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
הטורניר שוחק במתכונת של בית גמר, והשתתפו בו שש נבחרות שהתמודדו ביניהן בסיבוב אחד בן חמישה מחזורים.
, ו בחרו שלא להשתתף בטורניר.
המארחת זכתה בטורניר בפעם התשיעית בתולדותיה.
היא ניצחה בארבעה מתוך חמשת משחקיה בטורניר, אותו סיימה ללא הפסד.
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון סנטנאריו שבמונטווידאו.
תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על כ-65,000 מקומות.
בטורניר נכבשו 38 שערים על ידי 26 כובשים שונים.
לאורך הטורניר לא נכבשו שערים עצמיים.
אליפות אמריקה הדרומית 1955 (1955 Campeonato Sudamericano) היא המהדורה ה-23 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בצ'ילה בין ה-27 בפברואר ל-30 במרץ 1955, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
היא הבטיחה את הזכייה לאחר ניצחון במחזור הנעילה על המארחת בתוצאה 1-0. המשחק נחשב היה למעין גמר הטורניר, שכן שתי הנבחרות הגיעו למחזור הנעילה עם מספר נקודות ופער שערים זהה.
מארגני הטורניר מכרו את הכרטיסים למשחק באותו היום, והביקוש הגבוה לכרטיסים גרם למהומה רבה.
אלפי אוהדים נמחצו בדרכם לכניסה לאצטדיון, מה שגרם למותם של שישה אוהדים ולפציעתם של כ-500 נוספים.
כל משחקי הגמר של הטורניר נערכו באצטדיון הלאומי שבסנטיאגו.
תכולתו המקסימלית בעת הטורניר עמדה על כ-70 אלף מקומות.
קופה (בהונגרית: Kupa) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קופה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-196 תושבים בשנת 1990 עד 169 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-13%).
קופ קואופרטיב היא אחת מחברות הקמעונאות והסיטונאות הגדולות בשווייץ.
היא בנויה בצורת חברה שיתופית המונה כ-2.5 מיליון חברים.
נכון לשנת 2015, קופ מפעילה 2,213 חנויות ומעסיקה יותר מ-54,000 עובדים בשווייץ.
על פי נתוני ביו סוויס, התאחדות ההפקה האורגנית בשווייץ, קופ אחראי למחצית מכל המזון האורגני שנמכר בשווייץ.
ביוני 2011 העניקה סוכנות הדירוג הגרמנית העצמאית oekom research AG לקופ את התואר "הקמעונאי הכי בר-קיימא בעולם".
לקופ שלושה מותגים עיקריים: Coop Oecoplan (מוצרי חיי יום-יום שונים), Coop Naturaline (מוצרי טקסטיל) ו-Coop Naturaplan (אוכל).
החברה מוכרת גם מוצרים הנושאים את התווית Max Havelaar.
קופ אף מפרסמת מגזין שבועי בשם Coopzeitung (בגרמנית), Coopération (בצרפתית) ו-Cooperazione (באיטלקית).
קופ מחזיקה גם בקו מוצרים בעלות נמוכה, "Prix garantie".
החברה היא הבעלים של חברת השוקולד השווייצרית חלבה.
לרשת יש נוכחות מקוונת הנקראת coop@home.
אתר האינטרנט מציע הרבה מאותו מבחר הנמצא בחנויות קופ ומאפשר הזמנת מצרכים, יין, פרחים, ספרים ומוצרים אחרים ללקוחות בשווייץ ובליכטנשטיין.
כיום היא משווקת את שירותיה בגרמנית, צרפתית, אנגלית ואיטלקית.
קבוצת קופ ממוקמת בשווייץ ופועלת בתחום הקמעונאות, הסיטונאות והייצור.
קופ מפעילה פורמטים של חנויות בענפי המזון, מוצרים שאינם מזון ושירותים.
יחד עם Transgourmet Holding AG, קופ הוא העסק השני בגודלו באירופה בעסקאות במזומן, סחורות ואספקה סיטונאית.
בסך הכל, לקבוצת קופ יש כ-2,000 חנויות קמעונאות בשווייץ ו-124 שווקים בשווייץ ובמדינות אחרות באירופה.
לקבוצת קופ יש כוח עבודה של כ-80,000 איש, כאשר 54,000 מהם עובדים בשווייץ.
בשנת 1864 הקים תעשיין הטקסטיל ז'אן ג'ני-רפל את הקואופרטיב הצרכני הראשון של שווייץ, בשוונדן שבקנטון גלרוס.
במהלך השנים הבאות הופיעו במדינה חברות שיתופיות רבות אחרות.
בשנת 1890 חברו רבים מהם על מנת להקים את איגוד הצרכנים השווייצרים (Verband Schweizerischer Konsumvereine).
בשנת 1969, שמו שונה לשם הנוכחי, קואופרטיב קופ (Coop Genossenschaft).
בשנת 1927 הקימו איגוד הצרכנים השווייצרים והפדרציה השווייצרית לאיגודים מקצועיים את הבנק המרכזי השיתופי (Genossenschaftliche Zentralbank).
הוא הפכה לחברת מניות בשנת 1970, ובשנת 1995 שמה שונה לבנק קופ (Banque Coop, Banca Coop).
בשנת 1999 הפך בזלר קנטונלבנק לבעל המניות המהותי.
ב-19 במאי 2017, התחייב המוסד לבצע מיתוג מקיף מחדש והפך לבנק קלר (Banque Cler, Banca Cler).
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1919 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1919) נערך בברזיל והיה הטורניר השלישי של הקופה אמריקה.
נבחרת ברזיל זכתה לראשונה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את מחזיקת הגביע אורוגוואי.
הטורניר כולו נערך באצטדיון דס לאראנז'ירס בריו דה ז'ניירו בן 20,000 המושבים.
לא היו שלבי מוקדמות לטורניר.
המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ואורוגוואי.
ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד.
שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד.
אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.
משחק הגמר היה למשחק הארוך ביותר בהיסטוריית הטורניר.
לאחר שבסיום 90 הדקות התוצאה הייתה 0–0 שני הקפטנים והשופט הסכימו על הארכה שאורך חצאה הוא חצי שעה, בסך הכל 150 דקות במשחק הכולל.
ארתור פרידנרייך כבש בדקה ה-122' את שער הניצחון.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1920 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1920) נערך בצ'ילה והיה הטורניר הרביעי של הקופה אמריקה.
נבחרת אורוגוואי זכתה בפעם השלישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר כולו נערך באצטדיון ואלפארייסו ספורטינג קלוב בויניה דל מאר ומספר המושבים שהכיל אינו ידוע.
המדינות המשתתפות היו צ'ילה, ארגנטינה, אורוגוואי ומחזיקת הגביע ברזיל.
ההפסד 6–0 של נבחרת ברזיל בטורניר זה לאורוגוואי היה הפסדה הגדול ביותר בהיסטוריה, עד מונדיאל 2014 בו ברזיל הפסידה 7–1 לגרמניה במשחק הידוע בשם "מינייראסו".
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1921 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1921) נערך בארגנטינה והיה הטורניר החמישי של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת ארגנטינה זכתה בפעם הראשונה בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
צ'ילה גם הוזמנה לשחק בטורניר אך פרשה עקב בעיות פנימיות בנבחרת.
הטורניר כולו נערך באצטדיון ספורטיבו באראקאס בבואנוס איירס ומספר המושבים היה 30,000. הטורניר נערך באוקטובר 1921.
היו ציפיות גדולות לקראת המשחק בין ארגנטינה המארחת לאורוגוואי.
סבסטיאן גארסיה, נשיא ליגה רוזרינה דב פוטבול, סידר שמי שהגיע לצפות במשחק שבבואנוס איירס מהעיר רוסאריו מחיר הכרטיסים ירד.
קרוב ל-3,000 איש מרוסאריו הגיעו לתמוך בנבחרתם שכללה את השחקנים חוליו ליבונטי, סראפו, אדולפו סלי ופלורינדו ברזוטי.
הרכבת יצאה בשעה 6 בבוקר, חוזה לרוסאריו בשעה 18:00.
בכדי להוריד לחץ מהשחקנים, מנהלי ארגנטינה נשאו אותם למחנה אימונים בטיגר שבמחוז בואנוס איירס.
בוקצ'ה, דיג ומוזיקה היו חלק מהפעילויות במהלך שהותם שם.
ביום שישי שלפני משחק הסיום בטורניר, בעוד ששחקני אורוגוואי שיחקו כדורסל במחנה שלהם בוויסנטה לופס, העבירו מנהלי ארגנטינה את השחקנים שלהם מטיגר למלון במרכז העיר של בואנוס איירס, שם הם היו תחת פיקוח קפדני.
אף אחד לא היה יכול לברוח משם, על אף שצמד הזמרים קרלוס גרדל וחוסה ראזאנו הופיעו בתיאטרון אסמרלה, לא רחוק מהמלון.
ארגנטינה ניצחה את כל משחקיה וזכתה בטורניר, שהיה גם לתואר הרשמי הראשון שלה.
חלוצה חוליו ליבונטי זכה בתואר הכובש המצטיין עם שלושה שערים, ואילו שוערה אמריקו טסוריירה נבחר לשחקן המצטיין.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1922 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1922) נערך בברזיל והיה הטורניר השישי של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו לראשונה 5 נבחרות, ונבחרת ברזיל זכתה בפעם השנייה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את פרגוואי.
הטורניר כולו נערך באצטדיון דס לאראנג'ירס בריו דה ז'ניירו ומספר המושבים היה 20,000. הטורניר נערך בספטמבר-אוקטובר 1922.
המדינות המשתתפות היו ברזיל, פרגוואי, ארגנטינה, צ'ילה ומחזיקת הגביע אורוגוואי.
חמש הנבחרות מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד.
אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.
כל שחקני פרגוואי עזבו את המגרש במחאה על בעיטת העונשין הלא מוצדקת לטענתם שקבע השופט.
לאחר שנבחרות ברזיל, פרגוואי ואורוגוואי סיימו עם מספר נקודות שווה, תוכננו להן משחקי פלייאוף; אולם אורוגוואי פרשה מכיוון ששחקניה נאלצו לחזור למדינתם.
משחק גמר נערך בין ברזיל לפרגוואי על מנת לקבוע מי הזוכה.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1923 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1923) נערך באורוגוואי והיה הטורניר השביעי של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת אורוגוואי זכתה בפעם הרביעית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר כולו נערך באצטדיון גראן פארק סנטרל במונטווידאו ומספר המושבים היה 20,000. הטורניר נערך באוקטובר-דצמבר 1922.
המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי ומחזיקת הגביע ברזיל.
בפעם השנייה מאז היווסדות הטורניר נבחרת צ'ילה פרשה ממנו.
הטורניר שימש גם כמוקדמות לאולימפיאדת הקיץ 1924 שנערכה בפריז שבצרפת.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1924 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1924) נערך באורוגוואי והיה הטורניר השמיני של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת אורוגוואי זכתה בפעם החמישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר כולו נערך בפעם השנייה ברציפות באצטדיון גראן פארק סנטרל במונטווידאו ומספר המושבים היה 20,000. הטורניר נערך באוקטובר-נובמבר 1924.
המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי וצ'ילה.
ה-CONMEBOL (התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית) ביקשה מהתאחדות הכדורגל של פרגוואי לארח את הטורניר, אך זו סירבה מכיוון שחסרה להם התשתית לאירוע כזה.
עם זאת, ההתאחדות הפרגוואית אכן ארגנה אותה, אך בדרך הוקרה לאורוגוואי שזכתה במדליית זהב אולימפית באולימפיאדת הקיץ 1924 התחרות התקיימה בסופו של דבר אצלה.
נבחרת ברזיל לראשונה פרשה מהטורניר.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1925 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1925) נערך בארגנטינה והיה הטורניר התשיעי של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 3 נבחרות בלבד, ונבחרת ארגנטינה זכתה בפעם השנייה בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר נערך באצטדיונים ספורטיבו באראקאס ומיניסטרו ברין סנגואל, שניהם מהעיר בואנוס איירס והכילו 30,000 ו-25,000 מושבים בהתאמה.
המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי.
שלושתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד.
הנבחרות אורוגוואי וצ'ילה פרשו מהטורניר, מה שהפך אותו לטורניר הקופה אמריקה עם מספר המשתתפות הנמוך ביותר שהיה.
נקבע כי במהלכו יתקיימו שני מחזורים, משמע כל נבחרת תפגוש את השנייה פעמיים.
על אף שנבחרת ארגנטינה זכתה בטורניר מבלי להפסיד משחק, חלק מהתקשורת הארגנטינאית הגדירו את היכולת של הנבחרת כ"ענייה", וכי היא זכתה אך ורק בגלל היותה חזקה משתי הנבחרות האחרות.
המגזין הארגנטינאי המפורסם "אל גראפיקו" הצהיר כי סגולותיה של ארגנטינה רק הלכו ופחתו ככל שהטורניר התקדם, עם כישלונות בולטים.
חלוצה המרכזי, חואן קרלוס אירורייטה, נפצע במשחק הפתיחה ובמקומו נכנס מנואל סאואנה, שלא שיחק טוב כמו בדרך כלל בשל שינוי עמדתו (מקיצוני שמאלי לחלוץ מרכזי).
התקשורת כמעט ולא מתחה ביקורת על הופעותיהם של גראסיני, אלחנדרו דה לוס סנטוס, אנטוניו קרוטי וחואן באינצ'י.
מצד שני, השחקנים דומינגו טראסקוני, מנואל סאואנה ומרטין סאנצ'ס הוזכרו כמצטיינים בארגנטינה.
במקרה של טראסקוני, הדריבל היעיל שלו, סגנון המסירה וכדורי הקרן המדויקים שלקח זכו לשבחים רבים.
גם יכולת הכיבוש של סאואנה הוזכרה כאחת מנקודות החוזק של ארגנטינה, כשכבש 6 שערים ב-4 משחקים בלבד.
אם על פי כן, סאואנה ספג גם ביקורת על היותו לא בכושר בשל עודף משקל.
מגזין "אל גראפיקו", על ההופעה של אמריקו טסוריירה בקופה אמריקה
אמריקו טסוריירה, שוער נבחרת ארגנטינה, גם הוא ספג ביקורת קשה:
"טסוריירה אינו "קוסם השער" שהערצנו כל כך בזכות הביטחון שלו, האומץ, הדם הקר, הזריזות המפתיעה ותחושת המיקום הבלתי מתפשרת שלו.
על אף שהיריבות המעיטו לתקוף את שערו, בכל זאת ספג 4 שערים, שלא היו בעיטות קשות לעצירה.
מלבד השערים שספג, טסוריירה הראה את עצמו כחסר ביטחון ואיטי, מה שיכול היה להיות גרוע יותר.
אין ספק שאנחנו לא מתכוונים שהופעותיו היו אסון, אך אנחנו רוצים לקבוע שהוא מתקשה בקריירה הספורטיבית שלו, או שפרישתו מתקרבת..."
בואנוס איירס ספורטיבו באראקאס מיניסטרו ברין סנגואל קיבולת: 30,000 קיבולת: 25,000
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1926 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1926) נערך בצ'ילה והיה הטורניר ה-10 של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 5, ונבחרת אורוגוואי זכתה בפעם השישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר כולו נערך באצטדיון ספורט דה ניוואה בסנטיאגו ומספר המושבים היה 27,000. הטורניר נערך באוקטובר-נובמבר 1926.
המדינות המשתתפות היו צ'ילה, אורוגוואי, פרגוואי, בוליביה ומחזיקת הגביע ארגנטינה.
שחקן נבחרת אורוגוואי, אנחל רומאנו, זכה בטורניר זה בפעם ה-6 והאחרונה שלו בקופה אמריקה ובכך מחזיק בשיא הזכיות לשחקן בהיסטוריה עד היום.
צ'ילה כבשה את השער הראשון בהיסטוריית הטורניר שהגיע בכדור קרן.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1927 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1927) נערך בפרו והיה הטורניר ה-11 של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת ארגנטינה זכתה בפעם השלישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
הטורניר היה גם שלב מוקדמות לאולימפיאדת הקיץ 1928 בה השתתפו ארגנטינה, אורוגוואי וצ'ילה.
הטורניר כולו נערך באצטדיון נסיונל בעיר הבירה לימה ומספר המושבים היה 40,000. הטורניר נערך באוקטובר-נובמבר 1927.
המדינות המשתתפות היו פרו, ארגנטינה, בוליביה ומחזיקת הגביע אורוגוואי.
ברזיל, צ'ילה ופרגוואי פרשו מהטורניר.
שחקני נבחרת ארגנטינה יצאו מתחנת הרכבת רטירו בבואנוס איירס לעיר הצ'יליאנית ולפראיסו, שם הצטרפו לשחקני אורוגוואי.
שתי הנבחרות עלו על ספינה לנמל קייאו בלימה, והם הגיעו לפרו לאחר שמונה ימי טיול.
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1929 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1929) נערך בארגנטינה והיה הטורניר ה-12 של הקופה אמריקה.
בטורניר השתתפו 4 נבחרות, ונבחרת ארגנטינה זכתה בפעם הרביעית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.
המדינות המשתתפות היו מחזיקת הגביע והמארחת ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי ופרו.
ברזיל, צ'ילה ובוליביה פרשו מהטורניר.
הטורניר שבאותה העת היה מדי שנה לא התקיים ב-1928 עקב השתתפותן של הנבחרות ארגנטינה, אורוגוואי וצ'ילה באולימפיאדת הקיץ שנערכה באמסטרדם, הולנד.
בואנוס איירסאבז'אנדה אצטדיון גאסומטרו אצטדיון אלבאר אי טאגלה אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה קיבולת: 75,000 קיבולת: 40,000 קיבולת: 57,858
ריבארולהקשר התקפי מנואל פריירה (קפטן) קיצוני שמאלי רוברטו צ'רוחלוץ מרכזי מריו אוואריסטו מאמנים: פרנסיסקו אולסאר
אליפות אמריקה הדרומית 1935 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1935) היא המהדורה ה-13 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בפרו בין ה-6 בינואר ל-17 בינואר 1935, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
בטורניר הגמר השתתפו ארבע נבחרות החברות בהתאחדות.
הטורניר כולו נערך באצטדיון נסיונל בעיר הבירה לימה ומספר המושבים היה 40,000. לא היו שלבי מוקדמות לטורניר.
המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, פרו, צ'ילה ומחזיקת הגביע ארגנטינה.
ברזיל, בוליביה ופרגוואי פרשו מהטורניר.
אחרי קיום המונדיאל הראשון ב-1930, בו אורוגוואי זכתה עם ניצחון בגמר 2–4 על ארגנטינה, הסכסוך המתמשך בין ההתאחדויות של אורוגוואי וארגנטינה גרם לטורניר שלא להתקיים מספר שנים אחר כך.
רק ב-1935 היה אפשרי לקיים טורניר נוסף ב"מתכונת מיוחדת", ועל מנת להרגיע את הרוחות לא הוענק גביע לזוכה.
בנוסף לכך, טורניר זה שימש גם כמוקדמות לאולימפיאדת הקיץ 1936 שנערכה בברלין, גרמניה.
אליפות אמריקה הדרומית 1937 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1937) היא המהדורה ה-14 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בארגנטינה בין ה-27 בדצמבר 1936 ל-1 בפברואר 1937, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
עקב החום (הטורניר נערך בקיץ), רוב המשחקים שוחקו בשעות הלילה (אצטדיונה של סן לורנסו אצטדיון אל גאסומטרו היה האצטדיון היחיד בארגנטינה עם תאורה אז) בזמן שמשחקים אחרים שוחקו בשעות היום ונערכו באצטדיון אלבאר אי טאגלה, אצטדיונה הקודם של ריבר פלייט.
המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל, פרגוואי, צ'ילה, פרו ומחזיקת הגביע אורוגוואי.
שש הנבחרות מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד.
עם סיום המשחקים בבית התקבל שוויון נקודות בין ארגנטינה לברזיל, ולכן שתיהן שיחקו במשחק גמר על זהות הזוכה, שהייתה בסופו של דבר ארגנטינה שניצחה 0–2 בהארכה הודות לצמד שערים של ויסנטה דה לה מאטה.
בואנוס איירס אצטדיון גאסומטרו אצטדיון אלבאר אי טאגלה קיבולת: 75,000 קיבולת: 40,000
ברזיל השתתפה בטורניר ללא שניים מהשחקנים הבולטים שלה, המגן דומינגוס דה גויה (אלוף עם בוקה ג'וניורס שנתיים לפני כן) והחלוץ לאונידאס דה סילבה שזכה לכינוי "היהלום השחור".
ברזיל וארגנטינה סיימו עם מספר נקודות זהה בבית ולכן על פי הכללים נערך בין השתיים משחק גמר.
המשחק נערך באצטדיון גאסומטרו ושתי הנבחרות שיחקו משחק ברוטלי עם מספר עבירות קשות.
בדקה ה-36' שחקן נבחרת ברזיל, דומינגוס ספיטאלטי, בעט באלימות בפרנסיסקו וראז'ו וכתוצאה מכך החלה מהומה שכללה את כל השחקנים (כולל כמה מחליפים).
המשחק נאלץ לפסוק למשך 40 דקות, ושתי דקות בלבד לאחר חזרתו התרחשה מהומה נוספת בה רוברטו פגע בפניו של רוברטו צ'רו הארגנטינאי.
במחצית השנייה הארגנטינאי קרלוס פאוצ'לה החליף את צ'רו וברנבה פריירה החליף את אלברטו זוזאיה.
החלוץ בן ה-19 של ארגנטינה, ויסנטה דה לה מאטה, החליף את וראז'ו שנפצע.
דה לה מאטה שיחק קודם לכן בטורניר רק בהפסד לאורוגוואי, עם הופעה חלשה.
ארגנטינה וברזיל סיימו בתיקו 0–0 בסיום 90 הדקות, והמשחק ניגש להארכה (כל מחציתה באורך 20 דקות) על מנת לקבוע את זהות הזוכה.
דה לה מאטה כבש צמד שערי ניצחון בדקות ה-102' וה-112' וזכה עבור ארגנטינה בתואר הקופה אמריקה החמישי שלה.
המשחק בבואנוס איירס נגמר קרוב לשעה 2 בלילה.
כמה עיתונאים ראו במשחק זה כתחילתה של היריבות הגדולה בין ארגנטינה לברזיל.
הטורניר הזה היה גם סגירת עידן בכדורגל הארגנטינאי עם השחקנים הבולטים כמו אנריקה גואיטה, זוזאיה, אלחנדרו סקופלי, ברנבה פריירה, קרלוס פאוצ'לה ופרנסיסקו וראז'ו.
אליפות אמריקה הדרומית 1939 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1939) היא המהדורה ה-15 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בפרו בין ה-15 בינואר ל-12 בפברואר 1939, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
פרו זכתה בטורניר בפעם הראשונה בתולדותיה.
המדינות המשתתפות היו פרו, אורוגוואי, פרגוואי, צ'ילה, פרו ומחזיקת הגביע אורוגוואי.
חברות ההתאחדות קולומביה, ארגנטינה, בוליביה וברזיל פרשו מהתחרות.
אליפות אמריקה הדרומית 1941 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1941) היא המהדורה ה-16 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בצ'ילה בין ה-2 בפברואר ל-4 במרץ 1941, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
ארגנטינה זכתה בטורניר בפעם השישית בתולדותיה.
צ'ילה ביקשה לארח את התחרות במטרה לחגוג 400 שנה להקמת העיר סנטיאגו על ידי פדרו דה ואלדיביה.
בעקבות כך, במהדורה זו לא הוענק גביע לזוכה.
המדינות המשתתפות היו צ'ילה, ארגנטינה, אורוגוואי, אקוודור ומחזיקת הגביע פרו.
חברות ה-CONMEBOL ברזיל, בוליביה, פרגוואי וקולומביה פרשו מהתחרות.
התחרות כולה נערכה באצטדיון נסיונל בסנטיאגו בן 70,000 המושבים.
אליפות אמריקה הדרומית 1942 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1942) היא המהדורה ה-17 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-10 בינואר ל-7 בפברואר 1942, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
בטורניר הגמר השתתפו לראשונה שבע נבחרות החברות בהתאחדות.
אורוגוואי זכתה בטורניר בפעם השמינית בתולדותיה.
התחרות כולה נערכה באצטדיון סנטנאריו במונטווידאו בן 65,235 המושבים, בין ינואר-פברואר 1942. חברות ה-CONMEBOL בוליביה וקולומביה פרשו מהתחרות.
בטורניר התקיים משחק בין ארגנטינה לאקוודור, בו ארגנטינה הביסה אותה 0–12 ובכך השיגה את הניצחון הגדול ביותר שלה בכל הזמנים, שיא שנשמר עד היום.
נכון לשנת 2021, ה-12 שערי הפרש הללו היה הגדול ביותר בהיסטוריה של הקופה אמריקה.
צ'ילה עזבה את המגרש בדקה ה-43' במחאה על השיפוט הנורא מצד השופט.
על אף התיקו ארגנטינה זכתה בניצחון.
אליפות אמריקה הדרומית 1945 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1945) היא המהדורה ה-18 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך באורוגוואי בין 14 בינואר ל-28 בפברואר 1945, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
ארגנטינה זכתה בטורניר בפעם השביעית בתולדותיה.
התחרות כולה נערכה באצטדיון נסיונל בסנטיאגו בן 70,000 המושבים, בין ינואר-פברואר 1945. פרו ופרגוואי פרשו מהתחרות.
על אף שלא הוענק גביע לזוכה, התחרות נחשבת לרשמית מצד ה-CONMEBOL.
אליפות אמריקה הדרומית 1946 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1946) היא המהדורה ה-19 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בארגנטינה בין ה-12 בינואר ל-10 בפברואר 1946, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
ארגנטינה זכתה בטורניר בפעם השמינית בתולדותיה.
הנבחרות פרו, קולומביה ואקוודור פרשו מהתחרות.
בואנוס איירסאבז'אנדה אצטדיון גאסומטרו אצטדיון המונומנטל אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה קיבולת: 75,000 קיבולת: 67,664 קיבולת: 57,858
אליפות אמריקה הדרומית 1947 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1947) היא המהדורה ה-20 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך באקוודור בין ה-30 בנובמבר ל-31 בדצמבר 1947, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
בטורניר הגמר השתתפו שמונה נבחרות החברות בהתאחדות.
ארגנטינה זכתה בטורניר בפעם התשיעית בתולדותיה.
התחרות כולה נערכה באצטדיון ג'ורג' קאפוול שבעיר גואיאקיל, בין נובמבר-דצמבר 1947. ברזיל פרשה מהתחרות.
אליפות אמריקה הדרומית 1949 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1949) היא המהדורה ה-21 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל.
הטורניר נערך בברזיל בין 3 באפריל ל-11 במאי 1949, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL).
ברזיל זכתה בטורניר בפעם השלישית בתולדותיה.
הישג זה סיים רצף בן 27 שנה שבו ברזיל לא זכתה בתואר רשמי.
לפני כן, התואר הרשמי האחרון היה קופה אמריקה 1922, שגם כן נערך על אדמת ברזיל.
ריו דה ז'ניירו סאו פאולו סנטוס בלו הוריזונטה אצטדיון גנרל סבריאנו אצטדיון סאו ז'נואריו אצטדיון פקאמבו אצטדיון וילה בלמירו אצטדיון סטה דה סטמברו קיבולת: 30,000 קיבולת: 25,000 קיבולת: 71,281 קיבולת: 16,798 קיבולת: 30,000
עם סיום המשחקים בבית התקבל שוויון נקודות בין ברזיל לפרגוואי, ולכן שתיהן שיחקו במשחק גמר על זהות הזוכה.
ברזיל שניצחה את כל משחקיה עם מאזן מעולה (36 שערים בחמישה משחקים), הפסידה במשחקה האחרון 1–2 לפרגוואי, מה שקבע משחק גמר ביניהן.
מהצד השני, לפרגוואי הייתה נבחרת חזקה עם שחקנים מוכרים, שנחשבת על ידי כמה עיתונאים כחזקה בהיסטוריה שלהם.
עם זאת, ברזיל הביסה אותה 0–7 במשחק הגמר והוכתרה כאלופה בפעם השלישית בתולדותיה.
קופ וקאמי שואלים את העולם היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי בויס בוגליארי וג'יימי מקלוהן, שהוצגה בבכורה בערוץ דיסני ב-12 באוקטובר 2018. מככבות בה דקוטה לוטוס ורובי רוז טרנר בתור קופ וקאמי וראת'ר בהתאמה, שני אחים בגילאי חטיבת הביניים שמנחים תוכנית רשת באינטרנט.
בסדרה מככבים גם אוליביה סנביה, , פקסטון בות' ו.
הסדרה רצה במשך שתי עונות, והפרק האחרון שלה שודר ב-11 בספטמבר 2020.
הסדרה מתמקדת בקורות משפחת וראת'ר.
המשפחה כוללת את ג'נה, שהתאלמנה מבעלה הכבאי כשנתיים לפני תחילת הסדרה וארבעת ילדיה: שרלוט, קופר (קופ), קאמרון (קאמי) ואוליבר (אולי).
מרכז הסדרה מתמקד בקופ וקאמי שמנחים תוכנית רשת משלהם בשם "מה תעדיפו?" (במקור: Would You Wrather?
- שגיאת הכתיב במילה Wrather כשם המשפחה של הדמויות הראשיות), בה בכל פרק הם מציגים לצופים אפשרות בחירה בין שני תעלולים מוזרים (אותם לרוב אולי מבצע) ועל הצופים לבחור בסקר את התעלול אותו הם מעדיפים.
בנוסף לקופ וקמאי, אל התכנית מצטרף גם פרד, השכן של המשפחה שמרבה להתנחל בביתם.
תמה חוזרת בכל פרק היא פנייתם של האחים (ולעיתים פרד וג'נה) לצופי התכנית "מה תעדיפו" במטרה לפתור משברים בחייהם האישיים.
קופר (קופ) וראת'ר (דקוטה לוטוס) - המנחה של "מה תעדיפו?".
אחיהם של קאמי, אולי ושרלוט.
במהלך הסדרה מנהל מערכת יחסים עם פייטון עד שזאת עוזבת לניו מקסיקו.
מעריץ את אביו המנוח ומצטרף לפרויקט הכנה לכבאות (בדומה לצופי האש בישראל) במטרה להיות כבאי כמו אביו.
קאמרון (קאמי) וראת'ר (רובי רוז טרנר) - המנחה של "מה תעדיפו?".
אחותם של שרלוט, קופ ואולי.
קשתית וחובבת ריקוד שמצטרפת לקבוצת ריקוד בבית הספר.
חברתה הכי טובה היא דלוואר.
במהלך הסדרה, מקיימת יריבות עם מינטי, עד שזאת עוזבת לבית ספר צבאי ולאחר מכן עם פאם, ששימשה בעבר כעוזרת האישית שלה.
שרלוט וראת'ר (אוליביה סנביה) - אחותם הגדולה של קופ, קאמי ואולי.
שונאת שאחיה מצלמים אותה לתוכנית מכיוון שהיא מוצגת "באופן טיפשי".
שרלוט היא תלמידה מחוננת ולוקחת את לימודיה ברצינות, בניגוד גמור לאחיה.
במהלך העונה הראשונה מנהלת מערכת יחסים עם תלמיד מחונן אחר בשם קיילב, אולם הם נפרדים והיא מתחילה לצאת עם דיקסון.
במהלך הסדרה עובדת כמלצרית באולם ההחלקה על הקרח בעיר.
פרד () - החבר הכי טוב של קופ.
נוהג לסייע לאחים בזמן צילומי התכנית.
פרד הוא בעל כישורים רבים (בישול, סטפס וכו') והוא נוהג להשווייץ בהם רבות.
יש לו אחות קטנה ומתנשאת בשם מרלו שרוצה להפוך לשחקנית.
בדיחות חוזרות בסדרה הם הניסיונות של פרד להתחיל עם קאמי, שלעיתים קרובות מסתיימים בהפגנת אלימות פיזית כלפיו וכן העובדה שהוא מרבה להתנחל בבית המשפחה (באחד הפרקים מתגלה שהוא גם מכבס אצלם את בגדיו).
במהלך הסדרה יוצא עם נב, אולם הם נפרדים.
אוליבר (אולי) וראת'ר (פקסטון בות') - אחיהם הצעיר של קופ, קאמי ושל שרלוט.
נראה בתוכנית כאחד שמבצע את רוב התעלולים בסדרת הרשת של אחיו.
אולי הוא חסר נימוסים, מכור לאוכל מתוק ומרבה להתעלל באחיו, אך למרות זאת הוא מעריץ אותם ושמח להופיע בתוכנית.
בדיחות חוזרות בסדרה הן ציוניו הנמוכים להחריד של אולי בבית הספר וכן היותו מוחרם ממקומות פנאי ציבוריים (כגון מסעדות, בתי קולנוע ועוד).
ג'נה וארת'ר () - אמם של קופ, קאמי, שרלוט, ואולי.
שנתיים לפני תחילת הסדרה, ג'נה התאלמנה מבעלה (לא מוסבר כיצד הוא מת, אך משוער שנהרג בזמן עבודתו ככבאי).
בתחילת הסדרה ובעידודם של ילדיה, היא מתחילה במערכת יחסים עם לנסלי ווקר, מנהל בית הספר בו ילדיה לומדים.
מנסה לתפקד כמבוגר אחראי בבית, אך לעיתים קרובות נסחפת לתעלולים של ילדיה.
בסוף העונה השנייה היא מתארסת ללנסלי.
המנהל לנסלי ווקר () - המנהל של בית הספר בנורת' פליינס בו ילדי משפחת וראת'ר ופרד לומדים.
בעל חיבה מוזרה ליצירת חיות מבלונים.
מנסה לתווך רבות בין עבודתו כמנהל בית הספר לבין הזוגיות עם ג'נה (שילדיה לומדים בבית הספר אותו הוא מנהל).
מתארס לג'נה בסוף העונה השנייה.
פייטון () - מושא אהבתו של קופר ולאחר מכן בת זוגו.
היא וקופ נפרדים בעקבות עבודתו של אביה כאיש צבא, מה שמאלץ אותם לעזוב את נורת' פליינס ולעבור לניו מקסיקו (בעקבות מעבר השחקנית לסדרה "Side Hustle" בערוץ ניקולודיאון).
פאם (טסה אספינולה) - העוזרת ללא תשלום של קאמי.
במהלך העונה הראשונה קאמי מרבה לטרטר אותה לביצוע עבודות שוליות בכל מחיר (באחד הפרקים היא עזבה את יום ההולדת של סבתה במטרה לסייע לתקן את דוחס האשפה בביתה של קאמי).