tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היום אין בידינו פירוש לאבות מהריטב"א, למעט שרידים מעטים.
ריטה פראנסס דאב היא משוררת אפרו-אמריקאית.
ריטה דאב נולדה בעיר עקרון שבמדינת אוהיו, בארצות הברית.
היא בת למשפחה של כימאים שחורים, שעבדו בתעשיית הצמיגים.
הייתה תלמידה מצטיינת בתחומי הלשון האנגלית וספרותה, וזכתה למלגות חשובות במהלך לימודיה.
את התואר הראשון השלימה באוניברסיטת מיאמי באוהיו.
אחר כך יצאה להמשך לימודיה באוניברסיטת איווה.
היא זכתה במלגה על שם פולברייט, יצאה לגרמניה ללימודיה ונישאה שם לבעלה הגרמני, הסופר פרד וייבן.
מאז שנת 1989 ריטה דאב מרצה ומלמדת שירה ואנגלית באוניברסיטת וירג'יניה, שבעיר שארלוטסוויל.
שירתה, שנדפסה בשבעה קובצי שירה, הקנתה לה פרסום נרחב ואוהדים רבים מאוד.
מגוון נושאי שירתה ובחירת המילים שלה המאפשרת דייקנות בתיאור רגשות מורכבים יוצרת סגנון שירתי מקורי, זוהר וייחודי.
ריטה דאב זכתה בכיבודים רבים על הישגיה השיריים.
ובהם "שרת השירה" האמריקאית, בשנים 1993 עד 1995. ובשנים 2004 עד 2006 הייתה גם שרת השירה של מדינת וירג'יניה.
וכן התמנתה ליועצת שירה לספרית הקונגרס.
ריטה דאב היא גם כלת פרס פוליצר 1987. היא המשוררת השחורה השנייה שזכתה לכבוד הזה.
היא פרסמה שבעה קובצי שירה, ובהם הקובץ המפורסם "תומאס ובעולה", שבשלו זכתה בפרס פוליצר.
שירתה תורגמה לכמה לשונות, ובהן גם העברית.
שירים בודדים משלה נדפסו בכתבי עת ספרותיים בארץ, וספרה "ארוחת בוקר של אלופים" תורגם בידי המשורר והמתרגם משה דור, ויצא בהוצאת "קשב לשירה".
בשנת 1979 ביקרה בישראל בחברת בעלה, והשיר המובא כאן הוא מרשמי ביקורה.
שיר לדוגמה של ריטה דאב
ספרה של ריטה דאב בעברית
ארוחת בוקר של אלופים, שירים, מאנגלית משה דור, קשב לשירה תל אביב 2001.
ריחוק הנזק הוא מונח משפטי המהווה מבחן תנאי מצטבר לקיומו של קשר סיבתי משפטי ולקבלת פיצוי כספי בגין נזק.
מטרתו לצמצם את אחריות המזיק ולפטור אותו מתשלום פיצוי בגין נזקים מסוימים, הנחשבים "רחוקים מדי" מאירוע התרחשות הנזק.
סוגיית ריחוק הנזק במסגרת פקודת הנזיקין
ס' 64 לפקודת הנזיקין [נוסח חדש], תשכ"ח-1968 (להלן: "פקודת הנזיקין") קובע כי תובע יהא זכאי לפיצוי רק אם אשמתו של הנתבע גרמה סיבתית לנזק.
לשם כך, יש להוכיח קשר סיבתי עובדתי וקשר סיבתי משפטי.
הדיון בסוגיית ריחוק הנזק ממוקם במסגרת שאלת הקשר הסיבתי המשפטי, כפי שנקבע ב-ס' 76 לפקודת הנזיקין.
לצורך הדיון בשאלת ריחוק הנזק, יש תחילה להבחין בין נזק ראשוני לנזק שניוני.
הצורך בהבחנה עולה, בין השאר, באירועים נזיקיים המורכבים ממספר התרחשויות עובדתיות.
לדוגמה, מקרה בו ראובן צועד ברחוב ומועד עקב ליקוי בדרך, שנגרם בגין התרשלות העירייה.
בעקבות הנפילה, נשמט מידיו אגרטל יקר ערך שהיה שייך לחברו - שמעון.
עקב הצורך בפיצוי שמעון על אובדן האגרטל, שוקע ראובן בחובות רבים, מאבד את ביתו, שהיה ממושכן, אשתו עוזבת אותו, וילדיו נאלצים להפסיק לימודיהם באוניברסיטה, מה שמוביל לפגיעה בעתידם המקצועי.
השימוש במבחן ריחוק הנזק נעשה בשלב שלאחר קביעת אחריותה של העירייה בגין רשלנותה ונועד להתמודד עם השאלה - על אילו נזקים מבין הנזקים שנגרמו לראובן תחוב העירייה בפיצויים.
נזק ראשוני: סדרת התרחשויות תיחשב כולה כיחידת נזק אחת, אם המאוחרות שבהן אינן מהוות אירוע בעל אופי ייחודי.
נזק שניוני: מהווה יחידה עצמאית, כיוון שנגרם על ידי התרחשות מאוחרת, שנחשבת לאירוע בעל ייחודיות משלו, בהליך גרימה מובחן.
מדובר בשרשרת הנזקים שמתפתחת מהנזק הראשוני.
כללי ריחוק הנזק עוסקים בקשר הסיבתי המשפטי בין אשם הנתבע, לנזקים שניוניים שהתפתחו עובדתית מן הנזק הראשוני.
ההבחנה בין שאלת ריחוק הנזק לשאלת הקשר הסיבתי המשפטי
יש להבחין בין הקשר הסיבתי המשפטי, הבוחן את הקשר בין האשם לבין הנזק הראשוני שנגרם, ומהווה תנאי להטלת אחריות על הנתבע בגין אותו נזק, לבין סוגיית ריחוק הנזק, שבוחנת על אילו נזקים יחוב הנתבע מתוך כלל הנזקים שנגרמו עובדתית כתוצאה מאשמו.
בעוד שהקשר הסיבתי דורש קיום קשר מדעי-פיזי-אנליטי בין המעשה לבין הנזק, דורש מבחן ריחוק הנזק קרבה טבעית ולוגית בין השניים ומגדיר נזק רחוק מדי כנזק שאינו בר-פיצוי.
המונחים של קשר סיבתי וריחוק נזק, משמשים בפסיקה בערבוביה, אף על פי שנדונים בסעיפים נפרדים בפקודת הנזיקין, ס' 64 ו-ס' 76 בהתאמה.
ההבדל בין השניים הוא כי הקשר הסיבתי בין האשם לנזק הוא תנאי להטלת אחריות בגין אותו נזק, וקרבת הנזק, היא תנאי לפיצוי כספי בגינו.
פרופסור ישראל גלעד מאבחן את היחס בין הקשר הסיבתי לריחוק הנזק בכך שכללי הקשר הסיבתי משתרעים על התחום שמן האשם עד לנזק הראשוני שנבע ממנו, בעוד שכללי ריחוק הנזק חובקים את התחום המשתרע מגרימת הנזק ואילך.
משום שקרבת הנזק היא תנאי לפיצוי כספי בגין הנזק, היא מהווה תנאי מצטבר לקיום קשר סיבתי.
ההבחנה היא בין עצם קיומה של אחריות בגין תהליך גרימה נתון (קשר סיבתי) לבין תחום הנזקים המכוסים על ידי אותה אחריות (מידת ריחוק הנזק).
התפיסה כולה לגבי ריחוק הנזק היא כזו, המניחה שאחריות המזיק הוכחה, ונותר כעת רק לקבוע על אילו מן הנזקים תוטל אחריות.
אם הנזק שנתבע פיצויו הוא נזק שניוני, שהתרחב מהנזק הראשוני, השאלה שתכריע האם תוטל אחריות היא שאלת ריחוק נזק.
ריחוק הנזק מבקש לבדוק לאיזה טווח משתרעת האחריות מבחינת היקפו של הנזק שנגרם לניזוק ובמילים אחרות, בגין אילו מנזקיו יזכה הניזוק לפיצוי כספי מהמזיק.
מטרתו של מבחן ריחוק הנזק
לשם קבלת פיצוי בגין הנזקים השניוניים, הכרחי להוכיח את קרבתם לאירוע הנזק.
זאת אנו למדים מ-ס' 76(1) לפקודת הנזיקין, הקובע שפיצוי יינתן "רק בשל אותו נזק שעלול לבוא באורח טבעי במהלכם הרגיל של הדברים ושבא במישרין מעוולת הנתבע".
למעשה, נועד מבחן ריחוק הנזק לצמצם את אחריות המזיק ולשחרר אותו מתשלום פיצוי לתובע-הניזוק בגין נזקים מסוימים, גם אם אלה מהווים חוליה בשרשרת האירועים שמתחילה באירוע המזיק.
המבחן מהווה מעין "מסננת", שנועדה לנפות את הנזקים שהם כה רחוקים, עד שראוי לפטור את הנתבע מחובת פיצוי בגינם.
הבחנה בין נזק קרוב לנזק מרוחק
פרשנותו שלס' 76(1) נדונה בבית המשפט בעת שעלתה שאלת המבחן שאומץ לשם הבחנה בין הנזקים הקרובים ובני הפיצוי, לבין הנזקים הרחוקים, בגינם לא ייפסק פיצוי.
שתי האלטרנטיבות הם מבחן הישירות ומבחן הצפיות, שהתפתחו במשפט האנגלי-המקובל (להלן).
התפתחות סוגיית ריחוק הנזק במשפט המקובל
פסק-דין Polemis, שניתן באנגליה ב-1921 קבע את מבחן הישירות, שקנה לו מהלכים והיווה את ההלכה המקובלת במשפט האנגלי במשך שנים רבות.
עובדות המקרה: אונייה עגנה בנמל לצורך פריקת מטען.
בשעת הפריקה, הפיל אחד העובדים קרש לבטן האונייה.
כתוצאה מכך, נוצר ניצוץ, שהצית אדי דלק שנפלטו מפחים שאוחסנו באונייה.
ההצתה הביאה לפיצוץ והאונייה נשרפה כליל.
ההכרעה: בית הלורדים קבע שעצם הפלת הקרש על ידי העובד היא התרשלות וקוימו כל יסודותיה של עוולת הרשלנות, אולם כל ההתרחשות שקרתה בפועל בעקבות הנפילה הייתה בלתי צפויה.
עם זאת, נאמר עוד, כי מרגע שנקבע כי הייתה רשלנות, הרשלן יהיה אחראי על כל נזק שהוא תוצאתה הישירה, לרבות נזק בלתי-צפוי.
כלומר, היקף הנזק נבדק במבחן הישירות.
אם נקבע שהתוצאה היא תוצאה ישירה, הרשלן יחוב בפיצויים בגין כולה.
עוד נקבע, כי נזק ייחשב ישיר אם נגרם כתוצאה פיזית ומיידית של ההתנהגות, גם אם היה בלתי-צפוי.
מסיבה זו, הוטלה אחריות על שוכר האונייה גם בגין ההצתה ושריפת האונייה, שנחשבים נזק שניוני, הנובע מהנזק הראשוני שהוא הפלת הקרש.
עולה מהדברים כי על הדיון בשאלת קיום או היעדר הצפיות הסבירה לגבי הנזק להתקיים בשלב שלפני כן, של הקביעה האם המעשה היה רשלני.
אך מרגע שנמצא שהמעשה אכן רשלני, שאלת החיוב בגין נזקים מסוימים, שנגרמו בעקבותיו, תלויה רק בהיותם תוצאה ישירה של המעשה.
במילים אחרות, נזק נחשב קרוב אם הוא תוצאה ישירה של האשם - משמע נובע ממנו בטבעיות ובמישרין, ללא התערבותו של כוח או גורם נוסף.
הלכת Polemis שונתה לאחר כ-40 שנה, בפסק-דין The Wagon Mound, בו התנערו השופטים ממבחן הישירות ויישמו תחתיו את מבחן הצפיות לצורך קביעת חבות בגין נזק מאוחר, בין השאר משום שנחשב פשוט, נכון וצודק יותר.
עובדות המקרה: אונייה עמדה במבדוק לצורך תדלוק.
תוך כדי תדלוקה, דלף נפט רב לים עקב התרשלותו של רב החובל.
דליפת הנפט הביאה בסופו של דבר להצתת המבדוק.
ההכרעה: לכאורה, לפי מבחן הישירות, היה על בית הלורדים לקבל את התביעה, מאחר שמדובר בתוצאה ישירה של רשלנות רב החובל.
אולם, בית הלורדים הפך את הלכת Polemis, תוך שקבע כי מבחן הישירות היה מוביל לתוצאה שאינה צודקת ובלתי-סבירה.
אירוע הנזק לא היה בגדר הצפיות הסבירה, משום שנפט לא בוער על פני מים, ועל המזיק לחוב רק בגין מעשה שהיה צריך לצפותו.
כלומר, המבחן החדש הוא מבחן הצפיות, שבהתאם לו, נזק נחשב קרוב אם אדם סביר יכול היה לצפות את תהליך גרימתו.
צפיות ביחס לסוג הנזק ותוצאתו
בפסק הדין שני שניתן בעניין The Wagon Mound אומץ מבחן הצפיות, אולם נקבע בו שהצפיות צריכה לחול לגבי סוג הנזק ותוצאתו, להבדיל מצפיית תהליך גרימת הנזק.
כיום, המבחן המקובל באנגליה הוא מבחן הצפיות המוחל גם על תהליך גרימת הנזק, וגם על סוג הנזק.
במשפט המקובל קיימת דרישה מוגבלת של צפיית תהליך הגרימה, אך תוכנה וגבולותיה אינם ברורים.
בארץ, על אף שלמעשה מבחן הישירות נתמך בלשונו של ס' 76(1) לפקודת הנזיקין, אומץ מבחן הצפיות בהתאם להלכת רינגר (להלן), והוחל על סוג הנזק בלבד.
על כן, למשל, די בצפיית נזק גוף כלשהו, בכל דרך, כדי שתקום למזיק חבות כלפי כל נזקי הגוף להם גרם.
פקודת הנזיקין [נוסח חדש], תשכ"ח-1968
76. פיצויים אפשר שיינתנו הם בלבד או בנוסף על ציווי או במקומו; אלא שאם -
(1) סבל התובע נזק, יינתנו פיצויים רק בשל אותו נזק שעלול לבוא באורח טבעי במהלכם הרגיל של הדברים ושבא במישרין מעוולת הנתבע
הוראת ס' 76(1) לפקודת הנזיקין מסדירה את נושא ריחוק הנזק.
הכלל שנקבע בסעיף נוגע להיקף האחריות ונועד להגביל את חובת המזיק לתשלום פיצויים.
בהתאם לאמור בו, ניתן לפסוק פיצויים רק בשל נזק שיכול לבוא באורח טבעי, במהלכם הרגיל של הדברים ושבא במישרין מעוולת הנתבע.
נזק שנחשב מרוחק מדי לא יזכה את התובע בפיצויים בגינו.
ההגבלה האמורה חלה על היקף האחריות בלבד ועל סעד אחד בלבד - פיצויים.
הסעיף מניח כי כבר הוכח שמתקיימים כל יסודותיה של העוולה ונותר רק לקבוע את מידת האחריות לצורך קביעת שיעור הפיצויים.
המבחנים המשמשים לצורך קביעת מידת קרבתו של נזק
כפי שנראה לעיל, מופיעות בפסיקה מספר אפשרויות פרשניות למבחנים שמאמץ הסעיף.
ראשית, קיימת המחלוקת בין הגישה התומכת במבחן הצפיות, לבין הגישה התומכת במבחן הישירות.
שנית, גם במסגרת הגישה התומכת במבחן הצפיות, שהיא הנותנת את הטון כיום, עדיין נותרה ללא מענה השאלה - צפיות לגבי סוג הנזק, או לגבי היקף הנזק?
בישראל, כאמור, נראתה מחלוקת בפסיקה באשר לפרשנות ס' 76(1) לפקודה.
פסק-דין מלכה נ' היועץ המשפטי לממשלה
עובדות המקרה: אדם פגע באמצעות רכבו בילד בן שנתיים וגרם לו לשבר בזרועו.
במסגרת הטיפול שניתן בבית החולים, לא הזריקו הרופאים לילד זריקת אנטי-טטנוס, משום שסברו שאין בכך צורך, היות שדובר בשבר סגור.
כעבור מספר ימים, התפתח נמק באזור השבר, דרך הנמק חדרו חידקיי טטנוס לגופו של הילד וגרמו למותו.
ההכרעה: בית המשפט דחה בפירוש את הלכת Polemis והחיל את מבחן הצפיות ביחס להליך הגרימה, בדומה להלכה האנגלית בפסק-דין The Wagon Mound.
בעניין זה המשיכה להתפתח המחלוקת באשר לסוג הצפיות הנדרש.
עובדות המקרה: אדם נפגע בגבו בתאונת דרכים.
כתוצאה מהפגיעה ובשל רגישות נדירה שהייתה לו, התפתח גידול סרטני במקום הפגיעה.
הניזוק תבע פיצוי מהמזיק גם על נזק זה.
על פניו, מהווה הגידול הסרטני תוצאה ישירה של הנזק הראשוני - הפגיעה בגב עקב התאונה.
אולם, היות שמקרים מסוג זה הם נדירים, נחשב הנזק כבלתי-צפוי.
מסיבה זו, קריטית שאלת פרשנותו שלס' 76 לפקודה, לגבי המבחן אותו אימץ הסעיף.
ההכרעה: בית המשפט אימץ את מבחן הצפיות, אולם, להבדיל מאנגליה, החיל את הדרישה ביחס לסוג הנזק ולא ביחס לתהליך גרימת הנזק.
יוצא מכך שכל נזק שניוני מאותו סוג, שהתפתח מהנזק הראשוני, ייחשב כבר פיצוי, גם אם טיבו, תהליך גרימתו והיקפו היו בלתי-צפויים לחלוטין.
להבחנה זו, בין צפיות סוג הנזק לבין צפיות תהליך גרימת הנזק והיקפו, קיימת משמעות מרחיקת לכת לעניין "הלכת הגולגולת הדקה" (חולשתו המיוחדת של התובע), שהרי אז אין צורך לדון בצפיות היקף הנזק והליך גרימתו עקב הרגישות המיוחדת, שכן מה שבוחנים הוא צפיית סוג הנזק בלבד.
פסק-דין בן-ציון נ' מגורי בת-ים
בפסק דין זה ריכך בית המשפט העליון את ההלכה שנקבעה בפסק-דין רינגר.
עובדות המקרה: עורך דין מעד על אבן שפה שהושארה על המדרכה, נפל, ונפגע בידו.
כשש שנים לאחר האירוע, הוא טיפס על סולם, כאשר תקף אותו כאב פתאומי בידו הפגועה וגרם לנפילתו.
כתוצאה מאותה נפילה אחרונה, נפגע עורך-הדין בברכו.
ההכרעה: בהתאם להלכת רינגר, לכאורה נחשב גם הנזק שנגרם לברך כנזק בר-פיצוי, לצד הנזק שנגרם ליד, משום ששני הנזקים נופלים תחת אותה הקטגוריה של נזק גוף.
אולם, בית המשפט התעלם מהלכת רינגר, וקבע כאן שתהליך הגרימה הוא בלתי-צפוי, עקב המרחק בזמן ובמקום מאירוע הנזק הראשוני.
קביעה זאת, בנוסף לשיקולי צדק והוגנות, הובילה להחלטה כי אין לפצות את הניזוק.
כלומר, בית המשפט קבע שצפיית תהליך גרימת הנזק מהווה שיקול רלוונטי במסגרת מבחני ריחוק הנזק.
בעניין זה בלט בחשיבותו ההבדל בין הקביעה כי מבחן הצפיות חל על סוג הנזק, לבין הקביעה כי המבחן חל על תהליך גרימתו.
נקבע שם כי לגבי נזק ראשוני, יש להוכיח במסגרת ביסוס הקשר הסיבתי המשפטי גם את תהליך הגרימה, זאת בניגוד להלכת רינגר, לפיה כשמדובר בנזק שניוני, כל שצריך להוכיח הוא את צפיית סוג הנזק.
עובדות המקרה: זריקת הרדמה שקיבלה ילדה במהלך טיפול שיניים שיגרתי, אצל רופא מתנדב, גרמה לה לנזק מוחי קשה, ולשיתוק בגפיים.
התוצאה הצפויה עקב שימוש בזריקה כגון זו הייתה נמנום קל וסחרחורות.
הנזק המוחי הקשה היה, אפוא, בלתי-צפוי.
ההכרעה: בית המשפט קבע שרופא השיניים התרשל וכי קיים קשר סיבתי עובדתי בין ההתרשלות לבין הנזק.
השאלה העיקרית בפסק הדין התעוררה בשדה הקשר הסיבתי המשפטי, משום שתהליך הגרימה במקרה דנן לא ניתן היה לצפייה, ואילו סוג הנזק כן.
סיווג השיתוק כנזק ראשוני היה מוביל, אם כן, לאי-חיובו של רופא השיניים בפיצוי בגין השיתוק שנגרם לילדה.
השופט ת' אור: קבע שהשיתוק מהווה נזק שניוני, שהתפתח מהנזק הראשוני, שאותו הגדיר כטשטוש עקב הזריקה, ולכן יש להוכיח צפיות רק באשר לסוג הנזק.
בנימוקיו הוא מסתמך על פסק דין רינגר, ומפרש אותו כך שאם סוג הנזק השניוני זהה לסוג הנזק הראשוני, והוא צפוי, הרי שאז לא נדרשת צפיות של תהליך הגרימה או היקף הנזק.
הבעייתיות בגישתו של השופט אור, היא כי הנזק השניוני, כפי שהגדיר אותו כאן, לא נגרם במסגרת תהליך גרימה מובחן, כפי שנדרש לשם הגדרת נזק כשניוני, אלא במסגרת אותו הליך שגרם לנזק הראשוני.
שופטי דעת המיעוט: סברו, בניגוד לדעתו של השופט אור, שהשיתוק מהווה המשך ישיר של הנזק הראשוני, ואינו נזק שניוני נפרד.
מאחר שהנזק המוחי הקשה לא היה צפוי, נשללת לגישתם האחריות במישור הקשר הסיבתי המשפטי, משום שדורש צפיות גם ביחס לתהליך הגרימה, ולא ביחס לסוג הנזק בלבד.
לשיטתם, אין כלל מקום להתייחס לסוגיית ריחוק הנזק במקרה דנן.
השופטת (כתוארה דאז) ד' ביניש: סברה אף היא כי הנזק המוחי הוא נזק ראשוני, אולם לתפיסתה, הליך גרימה של נזק מוחי כלשהו, עקב הגעת חומר מרדים למוח, היה צפוי, ולכן יש לחייב את הרופא.
גם לגישתה, אין מדובר במקרה של ריחוק נזק, אלא בסוגיה של קשר סיבתי משפטי לנזק ראשוני, שתהליך גרימתו היה צפוי.
פסק-דין עיזבון חננשווילי נ' רותם חברה לביטוח בע"מ
עובדות המקרה: אדם נפגע בתאונת דרכים עצמית וסבל משברים ברגליים.
עוד בטרם הספיק להגיש תביעה נגד חברת הביטוח שלו ולפני שמצבו הרפואי התייצב כך שהתאפשר לו לחזור לעבודה, נפגע בתאונת דרכים נוספת, בה נהרג.
השאלה המרכזית שנדונה בבית המשפט המחוזי הייתה - מי מבין שתי חברות הביטוח הנתבעות - זו של המנוח, או זו של הנהג שגרם לתאונה השנייה - אחראית לנזק בגין אובדן כושר ההשתכרות של המנוח בתקופה שבין התאונה השנייה למועד המשוער של תום תוחלת חיי עבודתו.
ההכרעה: בית המשפט העליון, מפי השופטת ש' נתניהו, אישר כי שאלת היקף הנזק לו אחראי המזיק נקבעת באמצעות שימוש במבחן הצפיות, כך שהמזיק אחראי רק לאותו הנזק שצריך ויכול היה לצפות.
אמנם הועלתה שאלת רלוונטיות מבחן הצפיות בנוגע לעילות נזיקיות במשטרי אחריות חמורה או מוגברת (למשל חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים), אך השאלה הושארה בצריך עיון, משום שלא היה כאן קושי להגיע למסקנה שהנזק המדובר לא היה רחוק מדי.
בנוסף, מציינת השופטת נתניהו, כי שאלת הסיבתיות המשפטית, שבתוכה נכללת סוגיית ריחוק הנזק, בניגוד לשאלת הסיבתיות העובדתית, היא שאלה מובהקת של מדיניות משפטית, שמטרתה לתחום את גבולות האחריות בנזיקין.
מטרתו של מבחן ריחוק הנזק היא לצמצם את סוג הנזק והיקפו ולברור מתוך כלל הנזקים את הנזקים להם יחוב המזיק באחריות.
עובדות המקרה: התובעת נפצעה בתאונת דרכים, אושפזה בבית חולים ולאחר מכן הועברה לשיקום.
לאחר התאונה, קפצה התובעת מקומה רביעית, בניסיון להתאבד.
היא הגישה תביעה בגין נזקי הגוף שנגרמו לה כתוצאה מהתאונה, ובהם כללה את הנזקים שנגרמו לה עקב ניסיון ההתאבדות.
שאלת הזכאות לפיצוי בגין הנזקים שנגרמו עקב ניסיון ההתאבדות נדונה במסגרת סוגיית ריחוק הנזק.
ההכרעה: בית המשפט המחוזי קיבל את התביעה וחייב את הנתבעת לפצות את התובעת בגין כל נזקיה.
ניסיון ההתאבדות הוגדר כנובע מהנכות שנגרמה לתובעת בעקבות התאונה וכהתפתחות טבעית שלה.
מעניין לראות כיצד בפסק-דין זה, השופט אור, בשונה מחוות דעתו המאוחרת בפסק-דין קליפורד, אינו מתעלם מתהליך הגרימה, ומחיל עליו את מבחן הצפיות, במסגרת המבחנים לקביעת ריחוק הנזק.
עובדות המקרה: ילדה כבת ארבע נפגעה על ידי מכונית צבאית בדרכה מגן הילדים.
כתוצאה מהתאונה, סבלה הילדה מנזקי גוף ואושפזה בבית חולים למשך ארבעה ימים.
הילדה והוריה הגישו תביעה לתשלום נזקי התאונה כנגד נהג הרכב וכנגד המדינה.
פסיכיאטר מומחה, שמונה על ידי בית המשפט, קבע לילדה התובעת 10% נכות, המורכבים בחלקם מאיחור התפתחותי מולד, שאינו קשור כלל לתאונה, וחלקם מנזקי השפעה סביבתית, שנובעת מהתנהגות הוריה בעקבות התאונה.
ההכרעה: בפסק-הדין נקבע כי יש לנהוג זהירות מפני הרחבת מבחני הסיבתיות, בייחוד במציאות הקשה של תאונות דרכים הפוגעות באחוז ניכר של האוכלוסייה וכן כאשר בנטל הפיצוי נושאת קופת הציבור.
כלומר, ביהמ"ש מיישם את מבחני הסיבתיות המשפטית בהתאם למדיניות המשפטית הרצויה.
לא ברור מפסק-הדין כיצד יושם מבחן ריחוק הנזק ומדוע נקבע שהנזק שהוסב על ידי ההורים נחשב רחוק מדי מכדי לייחסו למזיק.
עם זאת, מפנה בית המשפט להלכת רינגר, שם, כאמור, נקבע כי יוחל מבחן הצפיות לעניין סוג הנזק.
עובדות המקרה: אדם נפצע בתאונת דרכים, אשר בעקבותיה הפך לנכה ובעל קשיי ניידות.
אשת התובע הפעילה משפחתון, אותו ניהלו השניים במשותף.
עלתה בפסק-הדין השאלה - האם הנזק שנגרם לניהול המשפחתון נחשב קרוב מספיק לצורך פסיקת פיצוי בגינו.
ההכרעה: בית המשפט המחוזי קבע כי המשפחתון מהווה עסק שלתובע הייתה נגיעה ישירה אליו.
על כן, יש לראות את הנזק לניהול המשפחתון כנזק שנגרם באורח טבעי ובמהלכם הרגיל של הדברים, כאמור ב- ס' 76(1) לפקודת הנזיקין.
כמו כן, הוזכרה כאן המחלוקת, שטרם הוכרעה בפסיקה עד לשלב זה, בין מבחן הצפיות למבחן הסיכון.
אך גם כאן לא עלה, בסופו של דבר, הצורך להכריע בין שני המבחנים והתאמתם למשטר אחריות מוחלטת, משום שנקבע שגם בהתאם למבחן הסיכון, הנזק האמור הוא נזק בר-פיצוי.
חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ה-1975
מקום בו עולה תדירות בישראל סוגיית ריחוק הנזק הוא במקרים של נזק הנגרם עקב תאונת דרכים.
לדוגמה, אדם נפגע בתאונת דרכים ובדרך לבית החולים, פוגע ברק באמבולנס שהסיע אותו.
בבית החולים, הוא מקבל זריקה, שכתוצאה ממנה נגרם לו זיהום קשה.
על אילו מהנזקים המתוארים תחוב חברת הביטוח בפיצוי?
פיצויים עקב נזקי תאונות דרכים מוסדרים באמצעות חוק מיוחד: חוק הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים (להלן: "חוק הפלת"ד").
§4(א) לחוק הפלת"ד הוא ההוראה המקבילה להוראתס' 76(1) בפקודת הנזיקין, שלמעשה מפנה ישירות אל ההסדר בפקודת הנזיקין העוסק בריחוק הנזק ומאמצת אותו לחלוטין.
מכאן, לכאורה, עולה כי ההסדר בשני החוקים זהה.
עם זאת, ישנו הבדל חשוב בין שני החוקים, הנובע מהוראת ייחוד העילה ב-§8 לחוק הפלת"ד.
8. (א) מי שתאונת דרכים מקנה לו עילת תביעה על פי חוק זה, לרבות תביעה על פי ביטוח כאמור בסעיף 3(א)(2) ובסעיף 3(ד) לפקודת הביטוח, לא תהיה לו עילת תביעה על פי פקודת הנזיקין בשל נזק גוף, זולת אם נפגע בתאונה שנגרמה על ידי אדם אחר במתכוון.
הוראת ייחוד העילה מציבה מחסום בפני נפגע בתאונת דרכים מהגשת התביעה נגד האחראים לה לפי פקודת הנזיקין ומפנה אותו לתבוע נזקיו בהתאם לחוק הפלת"ד, מהחייבים על-פיו בלבד: הנהג, בעל הרכב, המחזיק בו והמבטח.
הרציונל שעומד מאחורי הוראה זו הוא פישוט ההליכים המשפטיים עבור נפגעים ומניעת ריבוי צדדים למשפט.
בהתאם לפרשנות בית המשפט העליון להוראה זו, המחסום שהיא מהווה פועל גם כנגד תביעות של נפגע בתאונת דרכים בגין נזקים נוספים ואחרים שנגרמו לו, כתוצאה מרשלנות רפואית של מי שטיפל בו בעקבות התאונה, ללא קשר למרחק בזמן ובמקום מאירוע התאונה ולמידת הרשלנות - כלומר נזקים שניוניים.
הנפגע יכול לצרף את נזק נוסף זה לתביעתו כנגד החייבים על-פי חוק הפלת"ד בלבד.
הוראה זו גם שוללת את זכות הנתבעים על-פי חוק הפלת"ד לחזור אל המזיקים האחרים בתביעת שיפוי או השתתפות, כך שנוצר פטור מלא מאחריות לכל החייבים על-פי פקודת הנזיקין, שהיו אחראים לגרימת התאונה, הן ישירות והן בעקיפין.
הלכה זו נקבעה בפרשת אכרם חוסיין.
עובדות המקרה: הולך רגל נפצע ברגלו בתאונת דרכים.
הוא נותח בבית החולים ומצבו התדרדר, עד כדי קטיעת רגלו.
מבטח הרכב, שנתבע על-פי חוק הפלת"ד, ביקש להגיש הודעת צד ג' לרופא ולבית החולים.
ההכרעה: בית המשפט העליון דחה את הבקשה, כשהגיע למסקנה לפיה באופן חד-משמעי, חייבים על-פי חוק הפלת"ד אינם יכולים לחזור בתביעת שיפוי או השתתפות מגורמים אחרים לנזק, תהיה אחריותם אשר תהיה.
המבטח נותר, כתוצאה מכך, הכתובת הבלעדית עבור הנפגע לצורך קבלת פיצוי בגין נזקי התאונה הראשוניים, כמו גם בגין הנזקים השניוניים שנגרמו כתוצאה מהטיפול שניתן עקב התאונה.
התנגשות הוראת ייחוד העילה עם עיקרון ריחוק הנזק
על-פי הפרשנות המוצגת לעיל, מתנגשת הוראת ייחוד העילה בעיקרון הקשר הסיבתי וכן פוגעת בעיקרון ריחוק הנזק.
כפי שנראה בפרשת חוסיין, הפסיקה פטרה באמצעות הוראת ייחוד העילה גם את האחראים ברשלנות רפואית לכל נזק גוף, או החמרתו, במהלך טיפולם בנפגע, ללא קשר למידת רשלנותם, לסוג הנזק הראשוני והשניוני ולחלוף הזמן.
במאמרו "נזק גוף שראשיתו בתאונת דרכים וסופו ברשלנות רפואית" שהתפרסם בביטאון לשכת עורכי הדין בישראל - "הפרקליט", קורא עו"ד שמואל מורד, מרצה במכללה האקדמית בנתניה ומנהל מחלקת התביעות בחברת הביטוח "אבנר", לבטל את הוראת ייחוד העילה.
זאת לאור החסינות שיוצרת ההוראה למזיקים שאינם נכללים בחוק הפלת"ד, הסתירה שבה היא עומדת ביחס להוראות יסוד בדיני הנזיקין (בין השאר עיקרון ריחוק הנזק) והאפקט ההפוך שנוצר בעקבותיה, של ריבוי התדיינויות מזיקים שונים, בניסיון להוכיח שבתאונה הנדונה היה מעורב רכב ולכן היא מהווה "תאונת דרכים".
תחולת מבחני ריחוק הנזק על חוק הפלת"ד
עובדות המקרה: התובע נפגע בתאונת דרכים ונחבל ברגליו.
מומחה לאורתופדיה, שנתמנה מטעם בית המשפט, קבע לו נכות בשיעור של 19% בגין הפגיעה ברגליו ובנוסף, נכות "קוסמטית" בגין הצלקות הניתוחיות שהוסבו לו.
עם זאת, התובע לא היה אדם בריא גם לפני התאונה וסבל ממגבלות נוספות-מולדות בתחום האורתופדי, בשיעור של 44%, וכן מפיגור שכלי קל עד בינוני.
בעקבות התאונה, עבר התובע לשהות במוסד סיעודי המיועד לקשישים, חרף גילו הצעיר יחסית, שם גם ביקש להישאר.
הנתבעים, לעומת זאת, סברו כי לא מוטלת עליהם חובה משפטית לשאת בהוצאות שהותו שם.
ההכרעה: לדברי בית המשפט המחוזי, אין בכוחם של כללי ריחוק הנזק כדי לגרוע מהחבות בגין הנזק הראשוני, אך הם יכולים להרחיבה לעבר נזקים נוספים, הקרובים לנזק הראשוני.
התפיסה המובעת כאן שונה מהתפיסה המקורית של כלל ריחוק הנזק כמקטין את אחריות הנתבע.
תפיסה זו הולמת את המצב כיום, שבו כלל ריחוק הנזק משמש בפועל להגדלת אחריות הנתבע, ולא להקטנתה ותיחומה.
לגבי מבחן הצפיות, העוסק בסוג הנזק, נאמר כאן כי אין בו תועלת כאשר עוסקים במשטר אחריות מוגברת, כשל חוק הפלת"ד.
החוק עוסק כולו בנזקי גוף ועל כן, הופך בו במקום כל נזק גוף הנדון בתביעה בהתאם לו לנזק קרוב.
עובדות המקרה: המבקש נפגע בתאונת דרכים, סבל מחבלה קשה בשורש כף יד ימין, ונזקו הוחמר עקב רשלנות רפואית.
התובע טען, כי גם אם ההחמרה במצבו של הנתבע נובעת מרשלנות רפואית, הרי שיש לתבוע את הפיצוי על הנזק שנגרם כתוצאה ממנה במסגרת תביעה על-פי חוק הפלת"ד.
ההכרעה: בית המשפט פסק, בהתאם להלכת אכרם חוסיין, כי לפי הוראת ייחוד העילה ב-§8(א) לחוק הפלת"ד, נשללת מנפגע שיש לו עילה על-פי חוק הפלת"ד כל עילה על-פי פקודת הנזיקין בשל אותו נזק.
זהו הכלל גם כאשר מדובר בהחמרת נזק עקב טיפול רפואי רשלני.
פסק-דין ליפשיץ נ' משרד הבריאות
עובדות המקרה: התובע נפגע בתאונת דרכים ונותח ברגלו.
הוא הגיש תביעה על-פי חוק הפלת"ד, שניתן בה פסק-דין.
כשנה לאחר מכן, הוא נותח שוב בגלל החמרה במצב רגלו ונגרם לו נזק עקב הניתוח.
התובע תבע בגין הנזק שנגרם בשל הניתוח על-פי פקודת הנזיקין, אך בית המשפט המחוזי קיבל את בקשת הנתבעים לדחות את התביעה על הסף, לאור הוראת ייחוד העילה בחוק הפלת"ד.
ההכרעה: ערעור התובע על פסק דינו של בית המשפט המחוזי התקבל על ידי בית המשפט העליון.
נפסק שם שלמרות הוראת ייחוד העילה, כשעילה על-פי חוק הפלת"ד לא עומדת יותר לנפגע, כיוון שמוצתה בפסק-דין סופי, אין הצדקה לשלול ממנו עילת תביעה על-פי דיני הנזיקין הכלליים בגין נזק שנגרם לו לאחר מכן.
ריחוק הנזק בדין הישראלי - סיכום
מהמקרים המתוארים לעיל עולה, כי מגמת בית המשפט העליון בסוגיית ריחוק הנזק היא אימוץ מבחן הצפיות לגבי סוג הנזק, לצורך בחינת שאלת ריחוק הנזק.
עם זאת, בפסקי דין העוסקים בחוק הפלת"ד, נראית התלבטות מסוימת באשר להתאמת מבחן הצפיות לחוק שמתבסס על משטר של אחריות חמורה ועוסק בסוג אחד בלבד של נזקים - נזקי גוף.
היבטים רלוונטיים בהצעת חוק דיני ממונות
הצעת חוק דיני ממונות (הקודיפיקציה) עתידה להחליף 17 חוקים קיימים מתוך החקיקה האזרחית בישראל, ובהם גם את פקודת הנזיקין.
במסגרת ההצעה, מוחלף ס' 76(1) בסעיפים 455 ו-458, תחת הכותרת - מטרת הפיצויים ומבחן ריחוק הנזק:
455. הנפגע זכאי לפיצויים מהמפר בשל הנזק שנגרם לו עקב ההפרה ותוצאותיה.
458. פיצויים בשל עוולה כאמור בסעיף 455 יינתנו רק בשל נזק שעלול להיגרם באופן טבעי במהלך הרגיל של הדברים ושנגרם במישרין מעוולת המפר.
הפרה מוגדרת ב-§6 שבפרק השני לחוק - הגדרות, כ"מעשה בניגוד לחיוב".
כלומר, עולה מהנ"ל שלא נעשה במסגרת הצעת החוק שינוי בהוראת החוק המהותית העוסקת בריחוק הנזק וכי השינוי היחידי שמוצע עם הקודיפיקציה הוא שינוי מבני, שנובע בעיקר, בהקשר זה, מהאיחוד בין הוראות הפיצוי הנזיקיות לאלו החוזיות.
רֵיחָן מצוי (שם מדעי: Ocimum basilicum), המכונה גם בזיליקום, הוא צמח תבלין ממשפחת השפתניים (Labiatae) מוצאו באזורים הטרופיים כולל דרום-מזרח אסיה ומרכז אפריקה.
מקור שמו של הבזיליקום במונח היווני בזילאוס (βασιλεύς – Basileus) שמשמעותו "מלך", "מלכותי", "שליט".
היוונים הקדמונים העריכו כל כך את תכונותיו ואת ריחו של הצמח, שכינו אותו "מלך התבלינים".
בעברית נקרא הבזיליקום "רֵיחָן", בדומה לשמו בערבית "רַיְחַאן" (ريحان).
ישנם שני זנים נפוצים של ריחן מצוי הנבדלים זה מזה בטעמם, אזור גידולם ושימושם הקולינרי במידה רבה, הזן האיטלקי והזן התאילנדי.
הזן הנפוץ במערב הוא הזן האיטלקי המשמש טרי או מבושל במגוון מאפים, תבשילים ברטבים שונים, דוגמת פיצה או פסטו.
במטבח הצרפתי הוא משמש כאחד המרכיבים בתערובת התבלינים הרב דה פרובאנס.
זן זה מאופיין בעלים דקים, גדולים ועגולים ובריח חזק המזוהה איתו.
הזן התאילנדי, המכונה בתאית "הוֹראפְּהַה" (תאית: โหระพา), בעברית "בזיליקום תאילנדי", מאופיין בעלים מוארכים ומחודדים, בעלי מרקם קשיח מעט וגבעול סגול.
טעמו שונה למדי מטעם הריחן האיטלקי, ומזכיר אניס, קינמון ונענע.
הריחן התאילנדי משמש למגוון רחב של מנות במטבחי דרום-מזרח אסיה, ובהם המטבח התאילנדי והמטבח הווייטנאמי, למשל מרק פו, מחית קארי ירוקה, וספרינג רול.
שני הזנים שונים מהזן המכונה "ריחן קדוש" המשמש לטקסים דתיים הינדואיסטים.
במהלך ההיסטוריה שימש הריחן ברפואה העממית למטרות שונות.
מאז המאה השישית משתמשים בו כדי לשפר את זרימת הדם והעיכול.
באופן חיצוני משתמשים בו להרגעת עיניים אדומות ולהקל על גרד בעור.
הריחן, המכיל חומרים אנטי-בקטריאליים, שימש גם לטיפול בריח רע מהפה, להגנה מפני עששת וכמשחת שיניים, וכן לטיפול בכאבי ראש וגזים.
הוא משמש מקור עשיר לנוגדי חמצון.
הריחן מתרבה בעזרת הפצת זרעיו.
הזרעים מתפתחים בשחלת הפרח הלבן בראש עמודי תפרחת המתפצלים מהגבעול.
כשהפרחים מתייבשים ניתן לחלץ את הזרעים מתוכם באופן ידני ולזרוע באדמה או במנבטה בעומק סנטימטר.
הבזיליקום נחשב צמח קל לריבוי, גם על ידי גנן חובב, והנביטה מתרחשת לרוב בתוך כשבועיים.
ניתן להרבות את הריחן גם ברבייה וגטטיבית, באמצעות ייחורים: יש להניח גבעולים בריאים בעלי מספר מפרקים במים למשך ימים אחדים, עד שהם מפתחים שורשים, ואז לשתול אותם באדמה.
קל לגדל עציצי בזיליקום באופן ביתי מכיוון שהם צומחים מהר ולא דורשים התעסקות רבה.
כדאי לשתול את הבזיליקום בעונת האביב מכיוון שהוא לא חובב קור, בהתאם, יש להניח אותו במקום שבו יש שמש בין 6–8 שעות ביממה.
יש להשקות באופן תדיר כך שאדמתו תהיה רוב הזמן רטובה.
דבר נוסף - אם רוצים להשתמש בעלים הבזיליקום לבישול, כדאי להסיר את הפרחים עם הופעתם מכיוון שהם גוזלים הרבה מהמים שהעציץ צורך.
כאשר קוטפים מהצמח עלים, יש להשאיר עליו מספר עלים כדי שיוכל לחדש את עצמו.
ישנם טקסים ואמונות רבות הקשורות בריחן.
בצרפתית הצמח מכונה לעיתים "העשב המלכותי" l'herble royale, באיטליה הריחן מסמל את האהבה, ובפורטוגל נהוג לתת לאדם אהוב סיר עם ריחן ושיר ביום הקדוש יוחנן וביום הקדוש אנטוניוס.
לעומת זאת, ביוון העתיקה בפרט ובאירופה בכלל, קושר הריחן עם שנאה ואף כסמלו של השטן.
אגדת עם אפריקאית טוענת שהריחן מגן מפני עקרבים.
הבוטניקאי הבריטי ניקולס קולפפר (1616-1654), ציטט בכתביו "פיזיקאי צרפתי מבדר" שטען שהסנפת הריחן יתר על המידה תביא לגדילתם של עקרבים במוח.
ריחן קדוש, המכונה "טולסי", מוכר מאוד בדת ההינדואיזם.
בכנסייה היוונית האורתודוקסית לריחן יש חשיבות דתית, שכן הוא משמש להכנת מים קדושים.
מכיוון שעל פי אמונתם, הריחן יצמח סמוך לקבר המשיח ביום תחיית המתים.
בכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, הסרבית, המקדונית והרומנית, משתמשים גם כן כדי להכין מים קדושים, ובנוסף, נוהגים להניח סירים מלאים בריחן מתחת למזבח.
באירופה נהוג לשים ריחן ביד המתים כדי להבטיח מסע בטוח לעולם הבא.
בהודו הוא מונח בפה המתים, כדי להבטיח את הגעתם אל האל.
באיטליה נחשב הריחן סמל לאהבה.
כך אדם שמיקם בשערו ענף של הצמח ביטא את כוונותיו להינשא לאהובת ליבו.
אם האישה בחרה לקבל את המחזר, הייתה מניחה כלי עם בזיליקום במרפסת ביתה.
ריטה אירנה אוטרוויק (בנורווגית: Rita Irene Ottervik, נולדה ב-11 בספטמבר 1966) היא פוליטיקאית נורווגית, חברה במפלגת העבודה הנורווגית (AP) וראש עיריית טרונדהיים מאז 2003.
יש לה רקע כמזכירה בארגון "הליגה לעבודת נוער" (Workers' Youth League) והיא הייתה יועצת פוליטית במשרד ראש הממשלה הנורווגי בזמן כהונתו של תורביורן יאגלנד (Thorbjørn Jagland) כראש הממשלה (1996-1997).
אוטרוויק דחתה פעמיים הצעות לכהן בממשלה הנורווגית בשל העדפתה לתפקיד ראש העיר, בקואליציה של מפלגת העבודה, ה- SV, MDG ומפלגת המרכז הנורווגית.
ריחן (שם מדעי: Ocimum) הוא סוג בוטני הכולל כ-60 מינים של צמחים עשבוניים שחלקם חד-שנתיים וחלקם רב-שנתיים ממשפחת השפתניים (Labiatae).
מקורו של הסוג באפריקה המשוונית ובדרום אמריקה.
מספר מינים מגודלים ברחבי העולם כגידולים חקלאיים.
המין הנפוץ ביותר הוא הריחן (בזיליקום - Ocimum basilicum) המשמש במרכז אירופה כצמח תבלין.
בשבעה מיני ריחן נעשה שימוש בבישול, ברפואה ולצורכי פולחן.
הריחן הוא צמח עשבוני או בר-שיח מסועף ואינו גדל בר בארץ.
העלים הם נגדיים לרוב בצבע ירוק כהה, לעיתים שעירים, צורתם בעיקר אליפטית והקצה מחודד, בעלי ריח ארומטי.
הריחן פורח במשך כל הקיץ והסתיו והפרחים מופיעים בחיק העלים ומסודרים בדורים.
הפרחים הם בעלי עטיף כפול, הגביע ירוק או אדמדם בתלות במין.
לפרח ארבעה אבקנים ועמוד עלי אחד.
הכותרת דו-שפתנית, לבנה ובעלת גוון סגול עד כחלחל, לעיתים בגוון נוטה לאדום.
הזרעים זעירים וצבעם חום עד שחור.
הריבוי נעשה רוב מזרעים, אם כי ניתן גם להשריש ייחורים בקלות יחסית.
זמן הזריעה הוא לרוב באפריל.
בגלל מוצאו הטרופי גדל הריחן במקום חם, בשמש מלאה עד חצי צל, דורש השקיה מרובה וקרקע מנוקזת היטב.
רוב המינים מכילים 0.3 עד 1.5 אחוז שמן.
המינים ריחן אפריקאי וריחן קילימנג'רו מכילים מעל 3 אחוז שמן.
החומרים העיקריים אותם מכיל הריחן הם לינלול (Linalool), אסטרגול (Estragol) וקאמפור בתלות במין, במוצא ובעת האיסוף.
העלים מכילים חוץ מפחמימות וחלבון גם ויטמין A וויטמין C .
בנוסף מכילים העלים גם חומצת אולאנול (Oleanol) וחומצת אורסול (Ursol).
את הריחן המתוק מגדלים כגידול חקלאי בדרום אירופה, אגן הים התיכון וקליפורניה.
העלים משמשים כתבלין (טריים או יבשים).
ניתן לקצור את הריחן כחודשיים מיום זריעתו עם הופעת הפרחים הראשונים.
ניתן גם לחזור ולקצור כל 4 עד 6 שבועות לאחר הקציר הראשון.
העלים (טריים או יבשים) משמשים כתבלין במטבח האיטלקי, הצרפתי והתאילנדי.
מן הריחן מכינים את רוטב הפסטו (Pesto alla Genovese) ורטבים נוספים, מתבלים דגים, סלטים, מאכלי גבינה (בשילוב עם מוצרלה ועגבניות, למשל) ונקניקים.
מוסיפים ריחן גם לחומץ כדי לגוון את טעמו.
מזה למעלה מ-3000 שנה ידוע על הפקת שמן מזרעים של מספר מיני ריחן.
השמן האתרי מופק בכבישה קרה ומהווה מרכיב חשוב בתעשיית הבשמים, הליקרים והקוסמטיקה.
השמן מכיל חומצת לינול, לינולן וחומצת שמן.
בשנת 1992 הופקו בישראל 2 טונות בשנה של שמן ריחן.
כצמח נוי או כגידול חקלאי מגדלים בעיקר את הריחן המצוי.
במקומות רבים הוא משמש לבישום וטיהור האוויר ולהרחקת חרקים.
לאחרונה נמכר תה הריחן במרכז אירופה כתה מרפא.
ברפואה העממית משמש תה הריחן להקלת שיעול והסדרת פעילות המעיים והכליות.
יהודי תימן השתמשו במין של ריחן הנקרא "ריחן צנעני", שעליו היו קטנים ועגולים וריחו היה חזק יותר מן הריחן המתוק.
הם השתמשו בו להרגעה, לחידוד החושים, לחיזוק הזיכרון וגם לברכת הבשמים בהבדלה.
גם כיום במדינת ישראל, מגדלים יוצאי תימן רבים בגינותיהם את הריחן כבושם.
באזורים שונים בעולם יש לריחן משמעות פולחנית ודתית.
בכנסייה האורתוקסית היוונית, הסרבית, המקדונית והרומנית נהוג להשתמש בריחן להכנת מים קדושים.
לעיתים קרובות נהוג לשים עציץ ריחן מתחת למזבח הכנסייה.
על פי המסורת הנוצרית, צמחו שיחי ריחן סביב קברו של ישו לאחר קומו לתחייה.
היוונים והמצרים האמינו שאדם המגיע לשערי גן עדן בכוחו לפתוח אותם על ידי ניחוח הריחן.
לכן, היה נהוג באירופה לשים ענף ריחן ביד המת, על מנת להבטיח לו מסע בטוח לעולם הבא.
זן מסוים של הריחן המכונה בהודו "טולסי" הוא מרכיב חשוב ברפואה ההודית המסורתית איור ודה, ומשמש לחיזוק מערכת העצבים, למניעת הזדקנות, לעיכול ועוד.
זהו צמח קדוש להינדים והוא מסמל את האל וישנו, את התגשמויותיו או את אשתו לאקשמי.
ההודים נהגו לשים ריחן בפי המת כדי להבטיח שיגיע לאלוהיהם.
ריחן הודי (Ocimum sanctum נקרא גם O.
tenuiflorum) - זהו שיח רב-שנתי, צמח קדוש להינדים ונקרא טולסי.
ריחן אפריקאי כחול, בעל עלים מעוגלים וריח קמפור (O.
ריחן אמריקאי (O.americanum נקרא גם O.canum) - למרות שמו, מקורו באפריקה המשוונית.
בנוסף קיימים גם זנים מתורבתים רבים בריחות שונים, ביניהם:
ריחן לימוני - הכלאה בין ריחן אמריקאי לריחן מתוק (Ocimum × citriodorum).
thyrsiflora) הזן נקרא Siam Queen ונמכר גם בארץ כ"ריחן תימני".
לייטובוס ריטאס וילנה הוא מועדון כדורסל ליטאי מעיר הבירה וילנה, המתמודד בליגת העל הליטאית, בליגת האלופות בכדורסל.
ריטאס וילנה נוסד בשנת 1964 בשם סטאטיבה וילנה.
המועדון החל לשחק בליגה המחוזית השנייה של ברית המועצות, תוך מספר שנים עלה לליגה הבכירה של ברית המועצות.
מאז, נדד המועדון בין הליגה הראשונה לליגה השנייה.
לאחר התפרקות ברית המועצות המועדון החל לשחק בליגה הליטאית הראשונה, המועדון השני בחשיבותו בליטא אחרי ז'לגיריס קובנה.
בשנת 1997 הקבוצה התפרקה ובמקומה הוקם מועדון חדש בשם לייטובוס ריטאס וילנה (על שמו של היומון הליטאי Lietuvos Rytas שרכש אותה).
החל משנת 2000, המועדון נחשב לאחד המועדונים הבכירים בליטא ובאירופה.
בעונת 2001/02 הודחה ברבע גמר גביע ספורטה על ידי קבוצת הפועל ירושלים.
ובעונת 2003/04 הודחה שוב ברבע הגמר גביע יול"ב על ידי הפועל ירושלים.
המועדון הגיע פעמיים לגמר גביע יול"ב.
ב-2005, כשניצח את מקדוניקוס היוונית, הפך המועדון למחזיק גביע יול"ב הליטאי הראשון.
לאחר שתי עונות המועדון העפיל פעם נוספת לגמר, אך הפסיד לריאל מדריד הספרדית.
בראשית עונת 2006/2007, אימן את המועדון המאמן הישראלי שרון דרוקר, שפוטר כעבור חודשים בודדים בעקבות סכסוך עם הבעלים.
בשנת 2009 זכה המועדון ביורוקאפ לאחר שניצח את חימקי מוסקבה בגמר ובכך הפך למועדון הראשון שזכה בטורניר זה פעמיים.
בנוסף להישגיו באירופה המועדון זכה בשש אליפויות ליטא ושלושה גביעים.
כמו כן, זכה המועדון שלוש פעמים בליגה הבלטית.
במאי 2020 הקבוצה עברה לשחק בליגת האלופות בכדורסל של פיב"א וסיימה במקום אחרון בבית המוקדם.
בשנת 2022 זכתה הקבוצה באליפות ליטא אחרי 11 שנים.
במשחקי הליגה הליטאית הקבוצה מארחת בלייטובוס ריטאס ארנה המכיל 1,700 מקומות ישיבה (2,000 כולל עמידה).
ובצמוד אליו ניצב סימנס ארנה, המשמש את הקבוצה למשחקים בינלאומיים ומכיל 11,000 מקומות.
ריטה הייוורת' הייתה שחקנית אמריקנית ממוצא ספרדי.
הייוורת' נחשבת לסמל המין הבולט בקולנוע של שנות ה-40.
אביה של ריטה היגר לארצות הברית מספרד בשנת 1913. גם אביה וגם סבה היו רקדנים, משום כך היה זה אך טבעי שגם היא תמשיך את המסורת.
בגיל שנתיים רקדה במופעים שונים לצד אביה.
באחד המופעים ישב בקהל אחד ממנהלי חברת הסרטים פוקס, ועקב כך הוחתמה הייוורת' עם חברת פוקס על חוזה.
באמצע שנות ה-30 החלה להופיע בתפקידי משנה בסרטים שונים.
בעלה הראשון, אדוארד ג'ודסון, דאג בהמשך לכך שהיא תוחתם על חוזה חדש עם חברת הסרטים קולומביה.
במהלך תקופה זו העניק לה הארי כהן, מנהל קולומביה, את שם הבמה ריטה הייוורת'.
בתחילה היא שיחקה ב-13 תפקידים קטנים יחסית עבור החברה לפני שהושאלה לחברת וורנר.
היא שיחקה, בין השאר, לצד קרי גרנט בסרטו של הווארד הוקס "רק למלאכים יש כנפיים" בשנת 1939. הסרט המצליח הראשון בו כיכבה היה "בלונדינית התות" בשנת 1941, כן זכו להצלחה רבה הסרט "לעולם לא תהיה עשיר" (1941) בו שיחקה לצד פרד אסטר והסרט דם וחול לצידו של טיירון פאואר.
בשנת 1944 שיחקה לצד ג'ין קלי בסרט "נערת השער".
הפופולריות שלה אף עלתה לאחר שכיכבה בסרט "גילדה" בשנת 1946.
לאחר מכן החלה הקריירה הקולנועית שלה לדעוך.
סרטה האחרון, "זעם האל", יצא לאקרנים בשנת 1972. בזכות תרומתה הרבה לקולנוע האמריקאי זכתה הייוורת' למשבצת בשדרת הכוכבים של הוליווד.
הסצנה בסרט "לה דולצ'ה ויטה" של פדריקו פליני, בה נכנסת אניטה אקברג למזרקה ברומא לבושה בשמלת ערב שחורה, היא מחווה לדמותה של הייוורת' בסרט "גילדה".
בתחילת הסרט "גונבי האופניים" מדביק גיבור הסרט כרזות עם דמותה של הייוורת' ברומא.
בסרט "חומות של תקווה" תולה גיבור הסרט, אנדי דופריין, פוסטר שלה בחדרו בכלא.
המקור לסרט, ספרו של סטיבן קינג, נקרא "ריטה היוורת' וגאולת שושנק".
בסרט "מלהולנד דרייב" תלויה כרזה של הסרט "גילדה", בכיכובה של ריטה הייוורת', בחדר המקלחת של גיבורת הסרט.
בסרט "נוטינג היל" מזכירה אנה, גיבורת הסרט, משפט שהייתה רגילה לומר ריטה הייוורת': "הם הולכים למיטה עם גילדה ומתעוררים איתי".
המשפט נאמר בהקשר לחלום הגברי על נשים ועל האכזבה ממנו במציאות.
בפרק התשיעי של המיני-סדרה "אחים לנשק", מעדכן סרן לואיס ניקסון (מגולם על ידי רון ליווינגסטון) את חייליו בחדשות מהבית ומספר להם, למורת רוחם, שריטה הייוורת' מתחתנת.
בעונה ה3 של הסדרה "סנגור במבחן" מוזכר שמה.
ריטה הייוורת' נישאה חמש פעמים.
נישואיה הראשונים היו לאדוארד ג'ודסון (בשנים 1937–1943).
בשנת 1942 התאהבה בשחקן ויקטור מאתור ובשל כך התגרשה מג'ודסון.
לאחר שהרומן עם מאתור הסתיים, התחתנה עם במאי הקולנוע אורסון ולס בשנת 1943. לזוג נולדה בת, אך הנישואים לא החזיקו מעמד, וב-1948 הזוג התגרש.
באותה שנה, במהלך הביקור הראשון שלה באירופה, פגשה את הנסיך עלי ח'אן, בנו של המנהיג המוסלמי אגא חאן השלישי.
בשנת 1949 נישאה לו ונולדה להם בת, הנסיכה יסמין (נולדה ב-20 בדצמבר 1949).
הזוג התגרש בשנת 1951. בין השנים 1953–1955 היא הייתה נשואה לזמר דיק היימס, ובין השנים 1958–1961 הייתה נשואה למפיק ג'יימס היל.
בתחילת שנות ה-60 חלתה במחלת אלצהיימר, אשר לא אובחנה עד שנות ה-80. הייוורת' נפטרה לבסוף ממחלתה זו ב-14 במאי 1987 בגיל 68.
ריטה סהאטצ'יו אורה היא זמרת-יוצרת ושחקנית בריטית ילידת-קוסובו.
אלבום הבכורה שלה, שיצא בשנת 2012, זכה להצלחה רבה וכבש את צמרת מצעד האלבומים הבריטי.
מתוך האלבום יצאו שני הלהיטים "" ו-"", אשר כבשו את צמרת מצעד הסינגלים הבריטי.
בין היתר השתתפה בשיר "Hot Right Now" שזכה להצלחה רבה, ובלהיט הבינלאומי "Black Widow", שהוציאה ביחד עם איגי אזליה, והגיע אל המקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100. בהמשך, הוציאה את "I Will Never Let You Down", שזכה להצלחה רבה, ואת "Poison", שזכה להצלחה גם כן.
ב-23 בנובמבר 2018 יצא אלבומה השני, Phoenix.
בנוסף לכך, לאלבום צורף השיר "Lonely Together" עם אביצ'י והשיר "For You" עם ליאם פיין.
כמו כן, אורה היא האמנית הבריטית עם מספר השירים הגבוה ביותר בעשירייה הפותחת של מצעד הסינגלים הבריטי.
בתחילת שנת 2019, יצאה אורה לסיבוב ההופעות הרביעי שלה, "Phoenix World Tour".
נולדה בשם ריטה סהאטצ'יו (באלבנית: Rita Sahatçiu) בפרישטינה שביוגוסלביה דאז (כיום בקוסובו) לאב אלבני-מוסלמי ולאם אלבנית-קתולית.
משפחתה עברה עמה לבריטניה כתינוקת בת שנה, והיא גדלה במערב לונדון.
הוריה הוסיפו את המילה האלבנית "אורה" (זמן) כדי שיהיה קל יותר להגות את שמם, כשלפני כן שם משפחתם היה רק "סהאטצ'יו" (שען).
בילדותה למדה במספר בתי ספר, בין היתר למדה משחק.
היא החלה לשיר מגיל צעיר.
ב-2004 היא הופיעה בסרט הבריטי "Spivs".
כמו כן, אורה גם ניסתה להתמודד בקדם אירוויזיון הבריטי בשנת 2009 ששודר על ידי ערוץ הטלוויזיה BBC, אך פרשה לאחר מספר פרקים כיוון שהרגישה לא מוכנה.
ב-2015 הוענק לאורה תואר של שגרירת כבוד מטעם רפובליקת קוסובו במעמד נשיא המדינה.
ב-2007 הקליטה אורה קולות רקע לשירו של קרייג דייוויד, "Awkward" ושנה לאחר מכן שוב בשיר "Where's Your Love" יחד עם טינצ'י סטריידר, שבו גם הופיעה בקליפ.
באותה תקופה, החלה גם להופיע בברים וסביב לונדון, וב-2009 הוחתמה לחוזה עם Roc Nation, חברת תקליטים בבעלותו של הראפר ג'יי-זי, וכבר באותה שנה התארחה אורה בקליפים של ג'יי-זי ודרייק.
במהלך 2011, פרסמה אורה מספר סרטונים שלה בעודה עובדת על אלבום הבכורה.
בחודש דצמבר של אותה השנה יצא לאור הקליפ הראשון שלה, "Hot Right Now", באתר הסרטונים יוטיוב.
הסינגל יצא לאור ב-12 בפברואר 2012, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-24 בפברואר הוציאה אורה את הקליפ לסינגל השני "", סינגל הבכורה שלה ושיר הנושא של האלבום הקרב, שעליו עבדה במשך שנתיים.
על האלבום עבדה יחד עם הראפרים ויל.איי.אם, אסתר דין, דרייק, קניה וסט ועוד.
ריטה אורה הוסיפה שהאלבום הושפע מזמרים כמו רגאיי, אריק קלפטון, בי בי קינג, אליה וגוון סטפאני.
הסינגל הראשון שלה "" (בו אירחה את הראפר טייני טמפה), יצא לאור במאי 2012. הקליפ בוים על ידי אמיל נאבה והוקלט בלונדון.
השיר עצמו צעד במקום הראשון במצעדי הסינגלים בבריטניה.
באותו החודש ריטה התארחה כשופטת אורחת בתוכנית הכישרונות הבריטית "אקס פקטור".
בזמן שהופיעה עם להקת הרוק קולדפליי, הפיצה את שמו של אלבום הבכורה שלה Ora, כשם משפחתה.
האלבום Ora יצא לאור ב-27 באוגוסט ומכר מעל 40,000 עותקים בשבוע הראשון.
אורה הייתה מועמדת לפרס הזמרת הטובה והאמנית החדשה בפרסי המוזיקה האירופאיים.
ב-14 בינואר 2013 הודיעה אורה כי אלבום האולפן השני שלה יהיה ברור יותר.
בנוסף אמרה "אני יודעת בהחלט מה אני רוצה יותר, וזה מועבר עם מה שאני מנסה להגיד באלבום השני".
במהלך סיבוב הופעות הופיעה אורה עם השיר "Fair" והודיעה שהוא יופיע באלבום הבא שלה, המתוכנן לצאת לאור בקיץ 2014.
ב-31 במרץ 2014, יצא לאור הסינגל הראשון מהאלבום, "I Will Never Let You Down" אשר מכר מעל ל-100,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו בבריטניה.
ב-18 במאי באותה השנה הגיע השיר לפסגת מצעד הסינגלים של בריטניה והיה לסינגל הרביעי של אורה שהגיעה למקום זה.
בשנה זו גם השתתפה אורה בשיר "Black Widow" של איגי אזליה שיצא לאור כסינגל החמישי מאלבום הבכורה של אזליה The New Classic ב-8 ביולי.
ב-6 בפברואר 2015, יצא לאור הסינגל "Doing It" של צ'ארלי XCX בו משתתפת אורה כסינגל שלישי מהאלבום Sucker, הסינגל הגיע למקום ה-8 במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד הישראלי ומכר מעל ל-200,000 עותקים.
ב-18 במרץ 2015, יצא הסינגל "New York Raining" של הראפר צ'ארלס המילטון בשיתוף פעולה עם ריטה אורה, השיר יהיה באלבום הבכורה של צ'ארלס המילטון ונכלל גם בפסקול של Empire (סדרה מוזיקלית בערוץ FOX) לשיר יצא סרטון מילים ולאחר מכך יצא לו גם קליפ, השיר יצא לאור בבריטניה ב-31 במאי.
אורה התראיינה לתחנת רדיו במסע הפרומו לשיר "New York Raining" ואמרה שהסינגל החדש שלה קרב, ב-12 במאי אישרה שהסינגל החדש שלה יהיה "Poison" ושהוא יצא לאור ב-18 במאי.
יום לאחר ההודעה באינסטגרם על הסינגל החדש, הסינגל דלף באיכות גרועה והמעריצים גינו את המעשה וביקשו לא להאזין להדלפה.
ב-18 במאי הסינגל יצא לכמה מדינות בעולם.
לשיר יצא סרטון מילים ביוטיוב שצבר מעל ל-200 אלף צפיות ביום אחד.
בחנות האייטונס השיר יצא לאור בכמה מדינות, ביניהן אוסטרליה, רוסיה וניו זילנד.
לבריטניה ואירלנד שוחרר כפרי אורדר ויצא שם ב-28 ביוני.
ב-21 במאי צולם קליפ לשיר ודלפה תמונה מאחורי הקלעים בסנאפצ'ט.
בשנת 2017 גילמה את מיה גריי, אחותו הקטנה של כריסטיאן גריי בסרט ההמשך "חמישים גוונים של אופל" אשר ממשיך מאותה נקודה בה הסרט הראשון הסתיים.
היא אף הקליטה עם ליאם פיין את אחד משירי פסקול הסרט, "For You".
במאי 2018, הוציאה את השיר "Girls", בו השתתפו ביבי רקסה, קארדי בי וצ'ארלי XCX.
בהמשך הוציאה את "Let You Love Me".
אורה הייתה אמורה להופיע בישראל במסגרת פסטיבל הפופ "WOW", שהתקיים ב-1 באוגוסט 2018 בלייב פארק ראשון לציון, אולם הודיעה על ביטול הופעתה מסיבה רפואית.
במרץ 2019, הוציאה את הקליפ לשיר "Only Want You".
בהמשך, הוציאה את "" ביחד עם סופיה רייס ואניטה.
ב-19 באפריל 2019, הוציאה ביחד עם קייגו את השיר "Carry On", מתוך פסקול הסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו".
מאוחר יותר, הוציאה את השיר "Ritual", ביחד עם ג'ונאס בלו וטייסטו.
ב-13 במרץ 2020, הוציאה את הסינגל "How to Be Lonely".
ב-2 ביולי 2021, התארחה בסינגל "You for Me", של הדי ג'יי האנגלי, סיגלה.
בשנת 2021 הצטרפה כמנטורית לעונה העשירית של תוכנית המציאות האוסטרלית "The Voice"; לצדה יושבים ג'סיקה מאובוי, גאי סבסטיאן וקית' אורבן שלאחר מכן הוחלף בג'ייסון דירולו.
ב-19 באפריל 2023, היא הודיעה שאלבום האולפן השלישי שלה, You & I, יצא ב-14 ביולי.
באותו יום, היא הוציאה את הסינגל "Praising You" בהשתתפות פאטבוי סלים, גרסה מחודשת של השיר "Praise You" של סלים מ-1999.
בינואר 2024 הוציאה את הסינגל "Shape of Me", לצד הזמר קית' אורבן.
בפברואר, הוציאה את הסינגל "LAST OF US".
במאי 2024 הוציאה את הסינגל "Ask & You Shall Receive" ביולי 2024 גילמה את מלכת הלבבות בסרט המיוזיקל של דיסני "היורשים: עלייתה של רד".
היא צפויה לחזור לגלם את הדמות בסרט ההמשך שייצא בשנת 2026, "היורשים: ארץ הפלאות הרעה".
אורה טוענת שהזמרת גוון סטפאני השפיעה עליה יותר מכולם.
היא גם ציינה את ביונסה כהשפעה, שהעלתה תגובות חיוביות על האלבום שלה.
עוד אמנים שהשפיעו עליה הם ריהאנה, כריסטינה אגילרה, טינה טרנר, אריתה פרנקלין, אלה פיצג'רלד, סלין דיון וברוס ספרינגסטין.
השחקנית ריטה היוורת' השפיעה על החלטתה של אורה להתחיל קריירת משחק.
גם בתחום האופנה ריטה שואבת השראה מגוון סטפאני, כמו גם מקניה וסט, ממרילין מונרו ומריהאנה, אשר הייתה מושפעת ממנה בהרבה תלבושות שנראו בשטיחים אדומים ובלבוש יום יומי.
התקשורת טענה שהמנטור שלה ג'יי זי, שהוא גם המנטור של ריהאנה, מנסה לעצב את ריטה בדיוק כמו את ריהאנה.
באוקטובר 2023, אורה, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן.
2015: חמישים גוונים של אפור
2017: חמישים גוונים של אופל
2018: חמישים גוונים של שחרור
2024: היורשים: עלייתה של רד
2026: היורשים: ארץ הפלאות הרעה
2022: קונג פו פנדה: אביר הדרקון
ריטה הוא אלבום הבכורה של הזמרת ריטה, שיצא בשנת 1986.
בסוף 1985 יצא לתחנות הרדיו השיר הראשון של ריטה "בגידה", שהלחין רמי קלינשטיין למילים של יעל טבת קלגסבלד, בו הושקעו מעל 120 שעות אולפן.
ריטה הייתה אז עדיין תלמידה בבית ספר למשחק "בית צבי" (שם היא למדה אחרי השחרור מצה"ל) כשהשיר זינק לראש מצעדי הפזמונים ברשתות רבות.
הוא שהה שם במשך יותר מחודשיים וצבר השמעות רבות מאוד, הישג חריג באותה עת, ודאי כשמדובר בזמרת אלמונית.
אחריו יצא הסינגל "שיר אהובת הספן", שכתב יאיר לפיד על בסיס הספר "ים המוות" של הסופר הברזילאי ז'ורז' אמאדו, שגם הוא זכה להצלחה רבה.
בתחילת 1986, לאחר הצלחת שיריה הראשונים הוזמנה ריטה להשתתף בתחרות הקדם אירוויזיון.
הופעתה עם "שביל הבריחה" שכתבה מיכל ברנט והלחין רמי קלינשטיין הפכה אותה כמעט בן לילה לכוכבת המדוברת ביותר בישראל.
השיר עצמו זכה רק במקום הרביעי בתחרות, ואף על פי שלא הגיע למקום הראשון, היה לאחד הלהיטים הגדולים בישראל באותה שנה, וזכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'.
ב-8 באפריל 1986 הוציאה את אלבומה הראשון, שנקרא בפשטות "ריטה", בחברת תקליטים "הליקון".
האלבום זכה להצלחה גדולה, תוך זמן קצר הגיע ל"תקליט זהב" ולמעמד של "פלטינה משולשת" (כשנמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים) ועד היום נחשב לאלבום הבכורה הנמכר ביותר בישראל.
בנוסף ל-"שביל הבריחה", "בגידה" ו-"שיר אהובת הספן", בלטו באלבום השירים "עבד של הזמן" שריטה כתבה בעצמה וביצוע לשירו של חיים נחמן ביאליק "הכניסיני תחת כנפך" בלחן עממי, שקצבו היה איטי מאוד.
פרט ל-"עבד של הזמן", כתבה ריטה גם את "לךָ" ואת "עוד איש בודד".
האלבום הביא עמו בשורה חדשה בכל הקשור להפקה מוזיקלית ולתפיסת העבודה על תקליט.
אך החידוש לא היה רק באופן העבודה אלא גם באיכות הצליל שהיה בסטנדרטים בינלאומיים.
על כך היה אחראי בעיקר רמי קלינשטיין שהיה המפיק המוזיקלי (בעזרת ראובן שפירא ונאור דיין).
קלינשטיין גם הלחין ועיבד את כל שירי האלבום, פרט ל-"הכניסיני תחת כנפך".
סייעו בהפקה מוזיקלית: ראובן שפירא ונאור דיין.
גיטרה בס: מייקל בנסון - (חוץ מ-"משחק מכור" ו-"לבכות").
גיטרה בס: זרובבל שנקין [צוף] - (ב-"משחק מכור").
גיטרה בס נטולת סריגים (Fretless): מיקי שביב - (ב-"לבכות").
קולות ואפקטים: ריטה, רמי קלינשטיין, אהרון וירמי קפלן, רוני בראון, נאור, איגי והוד דיין, מייקל בנסון, גיא יפה, רמש וריש, שוניה ושוניה והשעון של ראובן.
טכנאי הקלטה ומיקס: ראובן שפירא.
עיצוב שיער: ינקה בן שושן.
REIT1 בע"מ היא חברה ציבורית הפועלת כקרן השקעות בנדל"ן (באנגלית REIT - Real Estate Investment Trust).
REIT1 הוקמה בשנת 2006, כקרן השקעות בנדל"ן הראשונה בישראל זמן קצר לאחר כניסתו לתוקף של תיקון 147 לפקודת מס הכנסה בינואר 2006, ביוזמת בית השקעות אקסלנס נשואה.
מטרתה העיקרית של הקרן היא לאפשר למשקיעים להיחשף לנדל"ן מניב, תוך חלוקת מרבית התזרים כדיבידנד, ללא שכבת מס נוספת ותוך מתן יתרון של סחירות ונזילות.
באפריל 2006, השלימה הקרן גיוס של 140 מיליון שקל ממשקיעים מוסדיים, באוקטובר 2006, נרשמה חברת ריט 1 למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
תוך שלוש שנים ממועד הקמתה, רכשה הקרן 18 נכסים מניבים בשווי של כ-1.4 מיליארד שקל, בפיזור של כ-300 שוכרים, והחלה לשלם דיבידנדים לבעלי המניות.
נכון לשנת 2016, מחזיקה הקרן ב-30 נכסים מניבים, בשטח כולל של מאות אלפי מ"ר, בתחומי המשרדים, המסחר, התעשייה והשירותים בשווי כולל של למעלה מ-3 מיליארד ש"ח.
בדו"ח לרבעון השני של שנת 2025 דיווח החברה לבורסה לניירות ערך על זינוק ברווח הנקי לסך 202 מיליון ש"ח לעומת 38 מיליון ש"ח ברבעון המקביל.
ביניהם קופות גמל ותעודות סל בניהולם של: הראל, מנורה מבטחים, אלטשולר שחם, פסגות בית השקעות מגדל שוקי הון ואקסלנס נשואה
מגדל רוטשילד 3 (לשעבר פסגות) בתל אביב
בתי חולים סיעודיים בנס ציונה, נשר ואשדוד
מספר מבנים באזור התעשייה אלון תבור
חניון קרתא בשכונת ממילא בירושלים
ריטה אוצ'נה נקם דומיניק נווטורואוצ'ה היא שחקנית קולנוע ניגרית.
ב-2012 היא זכתה באפריקה הסרט פרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ריטה דומיניק הוא בת למשפחת המלוכה נווטורואוצ'ה של אבוה מבייס, באזור מדינת אימו.
הוריה המנוחים היו שניהם בתחום הרפואה - אביה היה רופא ואמה קצינת סיעוד.
דומיניק למדה באוניברסיטת פורט הרקורט, שם היא סיימה בהצטיינות תואר ראשון באמנות התיאטרון ב-1999.
דומיניק התחילה להופיע כשהייתה ילדה, בהצגות ילדים ובתוכניות בערוץ הטלוויזיה של מדינת אימו.
ב-1998 היא כיכבה בסרט הראשון שלה, A Time to Kill.
היא זכתה בפרס City People לשחקנית הטובה ביותר בשנת 2004. היא כיכבה ביותר מ-100 הפקות נוליווד.
קנאיו ואיני אדוC.I.DBless Meעם מייק אזורואוניה2 Faceעם דזמונד אליוט2006Wedding FeverUnbreakable Affairעם דזמונד אליוטTotal ControlAnnabelעם קנאיו או.
קנאיוMarried for Moneyעם מייק אזורואוניהLast Offenceעם מייק אזורואוניהJealous HeartHidden Murdererעם דזמונד אליוטGirls Cotעם ג'נביב נאג'י, איני אדו ואוצ'ה ג'מבוDancing Heartעם רמזי נואה ואולו ג'ייקובסConnected Firmעם זאק אורג'יAll I Haveעם מייק אזורואוניה2007Yahoo MillionaireOyindaעם דזמונד אליוט ואוצ'ה ג'ומבוThe Next Electionעם קנאיו או.
ריטה (איריני) אבאדזי – 17 ביוני 1969 אגאלאו, אתונה) הייתה זמרת וזמרת -יוצרת
יוונייה ילידת אסיה הקטנה, הידועה כנציגה של מוזיקת הדימוטיקו, רמבטיקו-וסמירנאיקו בשנות ה-30 של המאה ה-20.
ריטה אבאדזי נולדה בשנת 1906 על יד איזמיר או סמירנה, בסנג'ק איידין של האימפריה העות'מאנית כבתם של גאורגיוס וסטלה אבאדזי.
לפי מקורות אחדים נולדה מוקדם יותר, ב-1904.
בשנת 1922 הגיעה לאתונה יחד עם אמה ואחותה כפליטה בעקבות אסון הקהילות היווניות באסיה הקטנה והתיישבו בקוקיניה, הקרויה כיום ניקאיה או ניקיאה אטיקיס, פרבר של פיראוס.
כשרונה כזמרת התגלה באמצע שנות ה-1920 בעת חתונת המוזיקאים סטלאקיס פרפיניאדיס, קוסטאס נורוס ודימיטריס קונסטנטינידיס.
התחילה את הקריירה האמנותית בשנת 1929 במועדון הריקודים "פטאלודה" (הפרפר) ברובע פאלירוס של פיראוס כשהיא ששרה שירי רבטיקו בסגנון סמירנאיקה.
בשנות ה-30 פתחה בקריירה המוזיקלית כזמרת רמבטיקו (לפי מסורת אסיה הקטנה), סמירנאיקו (זמרת יווני סמירנה - מסורתית ועירונית), שירי עם (דמוטיקה) מיוון היבשתית ומהאיים, שירי מוזיקה קלה אנדכני וסוגות מוזיקה אחרות וביצועיה הוקלטו על גרמופון.
באותו עשור יריבתה היחידה בפופולריות ובמספר ההקלטות בתחום הרמבטיקו הייתה רוזה אשכנזי היהודיה.
ריטה אבאדזי שיתפה פעולה עם מוזיקאים ידועים בזמנו כמו פניוטיס טונדס, וסיליס פפזולו, קוסטס סקרוולויס, יקובוס מונטנאריס, ספירוס פריסטריס, דימיטריוס סמסיס, מרקוס ומוואקאריס ווסיליס ציצאניס.
הקריירה שלה הסתיימה אחרי מלחמת העולם השנייה.
אבאדזי נפטרה בשנת 1969 באגאלאו באתונה, מסיבוכים של סרטן הגרון.
הובאה לקבורה בבית הקברות 3 של אתונה.
ריטה אבאדזי התחתנה פעמיים: לראשונה בשנת 1930 עם יאניס ציפאריס איתו ילדה את בתם, אנה; ובפעם השנייה עם בן דוד שלה, נגן הסנדורי, סטליוס קריטיקוס, איתו ילדה את בנה, דימיטרי.
אחותה, סופיה (פופוס) אבאדזי-קאריוולי, הייתה גם היא זמרת רמבטיקו מוערכת מהזרם של פיראוס.
הוצאו לאור שני אוספי הקלטות של ריטה אבאדזי:
הקלטות שלה מופיעות גם באנתולוגיה:
ריחוק חברתי הוא מקבץ של פעולות התנהגותיות למניעת התפשטות זיהום באוכלוסייה.
מטרת הריחוק החברתי היא הפחתת הסיכוי להעברת מיקרואורגניזמים מנשאי זיהום לאנשים אחרים, על מנת למזער את שיעור התחלואה ולהאט או אף לעצור את התפשטותה של מחלה מידבקת בקרב הציבור.
ריחוק חברתי הוא היעיל ביותר כאשר הזיהום מועבר באמצעות מגע טיפתי (כגון שיעול או התעטשות); מגע גופני ישיר, כולל מגע מיני; מגע פיזי עקיף (למשל על ידי נגיעה במשטח מזוהם); או העברה של חלקיקים הנישאים באוויר.
ריחוק חברתי עשוי להיות פחות יעיל במקרים בהם הזיהום מועבר בעיקר באמצעות מים או מזון מזוהמים או על ידי וקטורים כמו יתושים או חרקים אחרים, ותדירות נמוכה יותר מאדם לאדם.
החסרונות של התרחקות חברתית יכולים לכלול בדידות, תפוקה מופחתת ואובדן יתרונות אחרים הקשורים לאינטראקציה אנושית.