tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הגם שמעולם לא הכחיש שהיה אוסטאשה במחנה, ואף התגאה בזאת, הכחיש במצח נחושה כל קשר לתליית קבוצת-בושקוביץ' או לעצם קיומה, אך לקראת סוף המשפט, כשהראיות קרמו עור וגידים, שאקיץ' שינה את גרסתו וטען שמש"ק אוסטאשי שהיה חלק מהערכאה הצבאית-הניידת, רב-סמל מילאן סודאר, ירה בבושקוביץ'.
שאקיץ' שיבח את אנטה פאבליץ' ואת וייקוסלאב לובוריץ' כגיבורים לאומיים.
שאקיץ' קיבל את גזר הדין בתשואות לעג.
דבריו האחרונים במשפט היו: "אין לי שום ייסורי מצפון".
משפטו של דינקו שאקיץ' זכה לביקורות שונות: מצד אחד, המשפט התנהל באופן סדיר ודינקו שאקיץ' זכה לגזר הדין המקסימלי בחוק הקרואטי.
עם זאת, רבת חשיבות היא העובדה, ששאקיץ' לא הואשם כלל מלכתחילה ברצח-עם.
ככלל, משפטו של דינקו שאקיץ' הצליח לאשרר את המידע הכתוב בדו"ח ועדת-החקר הממלכתית של קרואטיה לחקר פשעי הכוחות הכובשים ועוזריהם, שנחשב לעיתים כלא-מהימן.
יתרה מזאת, במשפט הוזמו עדויותיהם של שאקיץ' עצמו ושל יוסיפ קולאנוביץ', היסטוריון שסינגר עליו בעדותו.
בכלל, כל ההיסטוריונים שהעידו במשפט דיברו על מספרי מתים נמוכים במחנה, והועמדו על טעותם.
בכתב-האישום גם נאמר, כי עדויות-שמיעה של עדים, על אירועים שלא חזו בהם במו עיניהם, אף הם מהימנים.
שאקיץ' מת ב-20 ביולי 2008, ובהלוויתו נשרף במדי האוסטאשה כמחווה של מאמיני תנועת-האוסטאשה, נאו-נאצים, אשר אחד מהם, כומר קתולי, שיבח את שאקיץ' כ"דוגמה ומופת לכל קרואטי".
דינמיקה קוונטית היא תחום פיזיקלי העוסק בהתפתחות בזמן של מערכת קוונטית.
האובייקט המרכזי בדינמיקה הקוונטית הוא אופרטור ההתפתחות בזמן.
אופרטור זה מקדם (באופן שיפורט להלן) את המערכת הפיזיקלית ממצבה ההתחלתי הנתון בזמן כלשהו לזמן מאוחר יותר .
אופרטור זה מסומן לרוב ב-.
כאשר מקצרים פעמים רבות את הסימון ל-.
אופרטור אוניטרי (כמו כל אופרטור המייצג טרנספורמציה פיזיקלית של מערכת שאמורה לשמר הסתברות).
תכונת ההרכבה - (שני צעדי קידום מ ל ואז מ ל שקולים לצעד גדול מ ל)
(רציפות - אם עבר זמן קצר המערכת משתנה רק מעט)
על ידי שימוש בתכונות הנ"ל ניתן להראות כי אופרטור ההתפתחות בזמן מקיים את המשוואה הדיפרנציאלית הבאה, המכונה משוואת שרדינגר עבור אופרטור ההתפתחות בזמן:
כאשר הוא קבוע פלאנק המצומצם ו- הוא אופרטור הרמיטי בעל ממדים של אנרגיה, המזוהה עם ההמילטוניאן.
צורת הפתרון של משוואת שרדינגר עבור אופרטור ההתפתחות בזמן תלויה בצורת ההמילטוניאן.
אם ההמילטוניאן לא תלוי בזמן :
אם ההמילטוניאן תלוי בזמן אך חילופי עם עצמו בזמנים שונים :
אם ההמילטוניאן תלוי בזמן ולא מתחלף עם עצמו בזמנים שונים - במקרה זה אופרטור ההתפתחות בזמן נתון על ידי טור דייסון:
זהו פתרון פורמלי ששימושי בעיקר במקרים פשוטים של המילטוניאן שאינו תלוי בזמן.
כאשר ההמילטוניאן תלוי בזמן יש לרוב להשתמש בשיטות קירוב שונות.
לשאלה כיצד מקדם אופרטור ההתפתחות בזמן את המערכת אין תשובה חד משמעית.
קיימות מספר אינטרפטציות המכונות תמונות באשר לפעולת אופרטור זה.
תמונות אלו שקולות מבחינת הפיזיקה שהן מתארות וניתן להשתמש בכל אחת מהן על פי הצורך והנוחות.
התמונה האינטואיטיבית ביותר היא תמונת שרדינגר.
בתמונה זו, אופרטור ההתפתחות בזמן פועל על המצבים ומקדם אותם בזמן.
בהינתן מצב התחלתי הוא יתפתח למצב:
בתמונה זו האופרטורים מייצגים גדלים מדידים קבועים בזמן (למעט תלות מפורשת).
בעזרת שימוש במשוואת שרדינגר לאופרטור ההתפתחות בזמן ובאופן שבו הנ"ל פועל על המצבים ניתן לראות כי המצבים מקיימים את משוואת שרדינגר:
אם עובדים בבסיס המקום מקבלים את משוואת שרדינגר לפונקציית הגל:
תמונת שרדינגר שימושית במיוחד כאשר ההמילטוניאן אינו תלוי בזמן ועובדים בבסיס האנרגיה - .
במקרה זה עבור מצב התחלתי , נקבל כי:
במקרה בו המערכת מתחילה ממצב עצמי של ההמילטוניאן היא תישאר במצב זה (המצב יוכפל בפאזה שאינה משפיעה).
בתמונת הייזנברג מצב המערכת קבוע בזמן , ולעומת זאת האופרטורים מתפתחים בזמן על פי:
בזמן תמונות הייזנברג ושרדינגר מתלכדות, כלומר:
, כאשר האינדקסים H,S מסמנים מצבים ואופרטורים בתמונות שרדינגר והייזנברג בהתאמה.
ניתן להראות כי בתמונת הייזנברג, האופרטורים מקיימים את המשוואה הדיפרנציאלית הבאה:
משוואה זו דומה בצורה למשוואת התנועה של הגודל הקלאסי המתואר על ידי האופרטור ומסיבה זו מכונה לעיתים "משוואת התנועה של האופרטור".
על ידי שימוש במשוואה קל לחשב ערכי תצפית של גדלים פיזיקליים ולקבל חוקי שימור (כל אופרטור המתחלף עם ההמילטוניאן ייתן קבוע תנועה).
בתמונה זו מפרידים את ההמילטוניאן לשני חלקים , כאשר אינו תלוי בזמן ואילו "אינטראקציה" שיכולה להיות תלויה בזמן.
המצבים והאופרטורים בתמונת האינטראקציה מוגדרים על ידי:
כלומר פונקציית הגל בתמונת האינטראקציה תהיה ההתקדמות של פונקציית הגל אך ורק בהשפעת ההפרעה התלויה בזמן.
בתמונה זו משתמשים במסגרת תורת ההפרעות התלויה בזמן.
המשמעות היא שבתמונת האינטראקציה יש שילוב של פונקציית גל שמתפתחת בזמן (לפי תמונת שרדינגר) ואופרטורים שמתפתחים בזמן (לפי משוואת הייזנברג).
חישובים מדויקים של התפתחות בזמן ניתן לבצע באופן כללי רק עבור מערכת בעלת המילטוניאן בלתי תלוי בזמן.
עבור מערכות עם המילטוניאן תלוי בזמן יש צורך להיעזר בשיטות קירוב שונות, כגון: תורת ההפרעות התלויה בזמן, קירובים אדיאבטיים ועוד.
הדינסטייד (Diensteid) היא שבועת אמונים לאדולף היטלר שנשאו חיילי הוורמאכט והנושאים במשרות ציבוריות ברייך השלישי בין השנים 1934 ל-1945.
נוסח השבועה של חיילי הוורמאכט:
עברית גרמנית אני נשבע באלוהים שבועה קדושה זו שאתן את נאמנותי לאדולף היטלר, הפיהרר של הרייך השלישי, המפקד העליון של כוחות הצבא, ושאהיה מוכן, בכל זמן, לתת את חיי בשם שבועה זו.
נוסח השבועה של הנושאים במשרות ציבוריות:
עברית גרמנית אני נשבע שאהיה נאמן ואציית לאדולף היטלר, הפיהרר של הרייך השלישי, לשמור על החוק ולמלא את חובותיי הרשמיות בצורה מצפונית.
במהלך משפט אייכמן, תורגמה שבועת אנשי האס אס על ידי התביעה בנוסח הבא:
מועדון הכדורסל דינמו סנקט פטרבורג היה מועדון כדורסל רוסי לגברים מהעיר סנקט פטרבורג, רוסיה, שהתקיים בשנים 2004–2006 ושיחק בליגת העל הרוסית בכדורסל.
בתקופה הסובייטית אומנם התקיימה קבוצת כדורסל בשם דינמו סנקט פטרבורג שבשנת 1937 אף הייתה אחת מארבע הקבוצות הטובות בברית המועצות, אך לאחר מלחמת העולם השנייה הקבוצה הודחה לליגות המשנה ולא שבה לעמדת הבכורה בליגה.
הקבוצה הוקמה מחדש ב-2004 על ידי איש העסקים ולדימיר רודיאונוב, והיא החלה להשתתף בליגה הרוסית בעונת , והתבססה על סגל של קבוצת הכדורסל אוטודור סראטוב שהועבר לסנקט פטרבורג.
כבר בעונת הבכורה העפילה לפלייאוף הליגה, אך הפסידה לחימקי מוסקבה וסיימה במקום החמישי.
אולם הקבוצה התנחמה בתואר אירופי כאשר זכתה ביורופליג עם הישג שיא של 20 ניצחונות רצופים.
בגמר הקבוצה גברה על בי.סי.
בעונה שאחר כך, הקבוצה העפילה שוב לפלייאוף הליגה והפעם סיימה שלישית.
בעונת הנהלת הקבוצה הכריזה על פשיטת רגל ובעקבות זאת הקבוצה חדלה מלהתקיים.
מרבית שחקני הקבוצה עברו לאוניקס קאזאן או חזרו לסראטוב.
הליגה הרוסית בכדורסל: מקום שלישי (2006)
מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג.
נחשב למועדון הכדורגל השני בחשיבותו בעיר, אחרי מועדון הכדורגל זניט והוא אחד ממועדוני כדורגל הוותיקים בעיר.
בעונת 1936, הקבוצה הייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית בכדורגל יחד עם דינמו מוסקבה, דינמו קייב, ספרטק מוסקבה, צדק"א מוסקבה, לוקומוטיב מוסקבה וקרסנאיה זאריה לנינגרד.
הקבוצה זכתה במרב תוארי אליפות העיר (29 אליפויות).
בזירה הלאומית הקבוצה לא הצליחה לזכות בתארים משמעותיים אף שסיימה 4 פעמים במקום החמישי בליגת העל הסובייטית (1940, 1945, 1946, 1952) והעפילה 3 פעמים לחצי גמר הגביע הסובייטי (1938, 1947, 1952).
מאז התפרקות ברית המועצות הישגי השיא של הקבוצה הם מקום חמישי בליגת המשנה בעונת 2003 והעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2002 ובעונת 2017/2018. לאורך השנים המועדון פורק והוקם מחדש לפחות שמונה פעמים.
ב-2018 העתיק המועדון את פעילותו לעיר סוצ'י שבמחוז קרסנודאר, עקב קושי למצוא מגרש ביתי בסטנדרטים הנדרשים והחל לפעול תחת שם חדש – מועדון כדורגל סוצ'י.
מעבר המועדון הרחק ממקורותיו, ספג ביקורת רבה בעיר סנקט פטרבורג ובמקומו הוקם מחדש באפריל 2019 מועדון הכדורגל שהתמודד באליפות העיר סנקט פטרבורג בעונת 2019/2020 וזכה בגביע העיר.
בעונת 2020 זכתה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית והבטיחה השתתפות בליגה המקצוענית החל מעונת 2021/2022.
כבר בשנת 1901 ארגן האנגלי ג'ון ריצ'רדסון את ליגת הכדורגל הפטרבורגית, שהפכה לליגת הכדורגל הראשונה ב.
במקביל, האלופה הראשונה של העיר נקבעה מבין שלוש קבוצות אנגליות - "נבקה", "ויקטוריה" ו"נייבסקי", שהיוו את הגרעין למועדוני הכדורגל של סנקט פטרבורג.
מהקמתה ועד פירוק ברית המועצות
מועדון הכדורגל דינמו לנינגרד הוקם ב-1922 כקבוצת הכדורגל של שירות הביטחון גפא"ו.
ב-18 באפריל 1923 הייתה לחלק מהתאחדות הספורט של דינמו שהוקמה על ידי פליקס דזרז'ינסקי, כאגודת הספורט של המשטרה הסובייטית וכוחות הביטחון הסובייטיים והחל משנת 1924 נושאת את השם "דינמו".
בשנים 1955–1961, בשורות הקבוצה שיחק חלוץ יהודי בשם ישראל "זוליק" אולצ'אנסקי.
ב-1963 הקבוצה חזרה לליגה הבכירה, אך למשך עונה אחת בלבד שבה סיימה במקום 16 וזו הייתה העונה האחרונה שלה בליגה הבכירה.
ב-1976 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל, שהיווה לליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות והיה זה להישג הגדול ביותר עד התפרקות ברית המועצות, כשהקבוצה שיחקה בליגת המשנה הסובייטית ובליגה השנייה ולא הגיעה להישגים ממשיים, אף שהעפילה 3 פעמים לחצי גמר הגביע.
לאורך כל שנות ה-90, הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ובשנת 2000 איבדה את מעמדה המקצועני ונשרה לליגה החובבנית, בשל קשיים פיננסיים.
בשנת 2003 התערערו היחסים בין הקבוצה לעירייה, כאשר נשיא דינמו, סרגיי אמלין, תמך בבחירות לראש עיריית סנקט פטרבורג, באנה מרקובה, סגנית מושל העיר לשעבר, שלבסוף הפסידה בבחירות לולנטינה מטוויינקו שנבחרה למושלת העיר.
נטען שהסיבה העיקרית לפירוק הקבוצה בשנת 2003 הייתה תמיכת נשיא המועדון ביריבתה של מטוויינקו.
העירייה הפסיקה לממן את הקבוצה אחרי 2003 ומאז היא נמצאת בידיים פרטיות.
חוסר הביטחון הכלכלי השפיע גם על יכולותיה בספורט: ב-2004 שוב הודחה לליגה החובבנית ונקראה בשם פטרוטרסט סנקט פטרבורג אף שבעונת 2002/2003, הקבוצה העפילה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי, אחרי ניצחון 2:0 על צסק"א מוסקבה.
ב-19 במרץ 2007 הקבוצה הוקמה מחדש בשם דינמו סנט פטרבורג, היא התמודדה תחילה בליגה השנייה וב-2009 העפילה לליגת המשנה הרוסית.
מבחינה היסטורית, מועדון הכדורגל דינמו לנינגרד, השתייך לאנשי זרועות הביטחון בעיר ולאורך התקופה הסובייטית, המועדון זוהה עם אנשי כוחות הביטחון השנואים ולכן מרבית מאוהדי הקבוצה היו תומכי המשטרה.
כאשר נתקל המועדון בקשיים פיננסיים רבים, החלו להזדהות עם הקבוצה האנשים הפשוטים, כשהבחינו כי היריבה זניט מקבלת את תמיכת העירייה.
מאז הייתה הקבוצה לנציגה ה"עממית" הקרובה יותר לעם, לעומת זניט המזוהה עם אנשי השררה.
אף שבתקופה שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, דינמו הייתה לקבוצה המצליחה יותר בעיר והייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית, בניגוד לזניט שהעפילה לליגה הבכירה עשור לאחר מכן.
ברם מאז שנות ה-60 דינמו דעכה בעוד זניט הפכה לקבוצה הדומיננטית יותר.
בשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי ב-2010, דינמו שיחקה בדרבי נדיר מול זניט סנקט פטרבורג, יריבתה העירונית המושבעת - אף שהמשחק הסתיים בהפסד 3:1, הוא העלה את מפלס ההתרגשות בקרב אוהדי הקבוצה שציפו להישגים מהקבוצה שהייתה בעבר הגדולה ביותר בעיר ועדיין נושאת את מרב תוארי אליפות העיר.
לרוע המזל, בשל הרפורמה במבנה הליגות המקצועניות ברוסיה, דינמו סיימה באחד מחמשת המקומות האחרונים ונשרה לליגה הרוסית השנייה בתום העונה.
הקבוצה התמודדה בתחילת עונת 2011/2012 בליגה השלישית בחשיבותה ברוסיה עד שביוני 2011 הודחה מהליגה בשל הודעת הספונסרית על הפסקת מימון הקבוצה.
באפריל 2013 הוחלט שבמשך 3 עונות החל מעונת 2013/14 קבוצת פטרוטרסט סנקט פטרבורג תתמודד בתחרויות הליגה השנייה בחשיבותה בשם "דינמו סנקט פטרבורג".
בתום עונת 2014/15 הקבוצה סיימה אחרונה בליגה ונשרה אל הליגה הרוסית השנייה.
באפריל 2013, הקבוצה חתמה על חוזה איחוד עם פטרוטרסט סנקט פטרבורג ובעונת 2013/14 התמודדה בליגות הנמוכות והסתמכה על משאבי קבוצת "פטרוטרסט סנקט פטרבורג".
קבוצת הכדורגל פטרוטרסט סנקט פטרבורג הייתה מועדון כדורגל רוסי שהוקם ב-15 בדצמבר 2001, לאחר שדינמו פורקה בשל קשיים פיננסיים.
דינמו הוקמה מחדש כמה פעמים כשקבוצת פטרוסטרסט משתפת פעולה עם אגודת דינמו פעמים רבות.
הקבוצה הוקמה ביוזמת חברת הבנייה המקומית, "פטרוטרסט".
ב-2007 הקבוצה אוחדה עם דינמו והתקיימה כקבוצת הבת שלה וב־2010 הפכה דינמו לקבוצת כדורגל עצמאית שהתמודדה בליגה השלישית בחשיבותה במדינה.
באפריל 2013 פטרוטרסט פורקה לאחר שחתמה סופית על חוזה איחוד עם קבוצת דינמו סנקט פטרבורג.
ב־2011 מונה למאמן לאוניד טקאצ'נקו, ממנהלי דינמו סנקט פטרבורג, שאימן את הקבוצה כשהתמודדה בליגה החובבנית בנפרד מקבוצת פטרוטרסט.
בעונת 2014/15 הקבוצה סיימה אחרונה ונשרה לליגה הרוסית השנייה, לאחר שסבלה מקשיים פיננסיים שאיימו לפרק את הקבוצה אך לבסוף נרכש המועדון על ידי המיליארדר הרוסי בוריס רוטנברג (שהיה קודם נשיא קבוצת דינמו מוסקבה) שהציל את הקבוצה מפירוק ומינה מנכ"ל חדש למועדון.
בנק SMP Racing שבבעלות רוטנברג הפך לספונסר העיקרי ולרשות הקבוצה עמד תקציב שנתי של 5.6 מיליון דולר.
בעונת 2016/2017 הקבוצה נצמדה לצמרת טבלת הליגה השנייה וזכתה באליפות הליגה השנייה 3 מחזורים לפני סיום העונה ובכך העפילה חזרה לליגת הכדורגל הלאומית.
אחד המשחקים שסימלו את תחיית הקבוצה היה במשחק הדרבי הלנינגרדי נגד זניט, כשדינמו גברה על זניט לראשונה מזה 52 שנה והעפילה לשלב שמינית גמר הגביע.
באותה עונה, דינמו התבססה בראשות טבלת ליגת הכדורגל הלאומית, 15 מחזורים לאחר פתיחת העונה, ברם בהמשך הקבוצה התקשתה לשמור על מקומה בצמרת וירדה עד למקום 7 בטבלה, לאחר רצף שוויונות.
באותה עונה, דינמו הייתה לקבוצה ההוגנת ביותר בליגת הכדורגל הלאומית וזכתה בפרס Fair Play של הליגה.
חרף התחייה המחודשת, דינמו לא החזיקה באצטדיון ובמחנה אימונים משלה והיא למעשה הייתה שוכרת את אצטדיון פטרובסקי מידי העירייה.
מצב זה והעלויות הרבות הכרוכות בהפעלת הקבוצה בעיר, הביאו את הנהלת הקבוצה באפריל 2018 לנהל מגעים עם עיריית סוצ'י על מעבר אל העיר סוצ'י,
2019: הקמה מחדש וחזרה לתחרויות המקצועניות
אף שהרכב הקבוצה הבוגרת עבר לעיר סוצ'י, בעיר נותרה קבוצת הנוער של דינמו (עד גיל 21) אשר החל מעונת 2018/2019 התמודדה באליפות העיר סנקט פטרבורג.
באפריל 2019 הוקמה מחדש קבוצת הבוגרים של דינמו, על בסיס מועדון LAZ לוגה והחלה להשתתף בגביע האלופות של המחוז הצפון מערבי.
הקבוצה העפילה לגמר הטורניר וזכתה בו אחרי שניצחה את קבוצת טריומף פטרוזבודסק והחל מעונת 2019 השתתפה באליפות העיר סנקט פטרבורג ובטורניר גביע העיר.
באוקטובר 2019 זכתה בגביע צפון-מערב רוסיה, טורניר אזורי בסנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד.
היא סיימה כסגנית אלופת העיר ובנובמבר 2019 זכתה גם בגביע העירוני ובכך השיגה זכייה בשלושה טורנירים מאז הוקמה מחדש.
במרץ 2020 זכתה בטורניר החורף של העיר סנקט פטרבורג.
בעקבות זכייתה בגביע צפון-מערב רוסיה לקבוצות חובבניות וסגנות אליפות סנקט פטרבורג, הקבוצה הגישה מסמכים לרישום לעונת 2020/2021 בליגת הכדורגל המקצוענית.
וביוני 2020 אף הופצו שמועות על הצטרפותו של ויאצ'סלב מלאפייב לצוות ההנהלה.
עם זאת, נודע שהקבוצה לא קיבלה רישוי להשתתף בליגה המקצוענית והיא השתתפה באותה עונה במסגרות החובבניות: אליפות העיר סנקט פטרבורג, גביע העיר ובליגה החובבנית.
את עונת 2021 החלה בהתמודדות בטורנירים עירוניים במסגרת אליפות סנקט פטרבורג ובמאי 2021 קיבלה רישיון השתתפות בליגה המקצוענית, השלישית בחשיבותה.
ביוני 2021 מונה אלכסנדרו קורטיאנו, מאמן לשעבר, למאמן הקבוצה והקבוצה חזרה להתמודד בטורנירים המקצועניים לראשונה מזה 4 שנים, כשהתמודדה ב וב.
עם זאת הקבוצה נכשלה להעפיל לשלבים המתקדמים ב והודחה על ידי לנינגראדץ בשלב הסיבוב הששי בגביע.
בליגה הקבוצה השיגה מאזן של 8 ניצחונות, 4 שוויונות וששה הפסדים והתמקמה במקום הרביעי בבית שכלל 10 קבוצות והיא התמודדה מול קבוצות כמו לנינגראדץ, טבר, קרסאווה וקייראט מוסקבה, זבזדה סנקט פטרבורג, זניט-2, לוקי אנרגיה, צ'יטה ובלטיקה-BFU.
עם זאת, הקבוצה לא הצליחה להתברג בצמרת טבלת הליגה ובאוקטובר 2022 קורטיאנו פוטר.
במקומו מונה בוריס גורבוי, לשעבר קשר בקבוצת זניט.
בהמשך הוחלף על ידי דמיטרי בלורוקוב, שהוליך את הקבוצה לזכייה בטורניר הנציג הנשיאותי במחוז הפדרלי הצפון-מערבי וכן סיימה כסגנית אלופת הבית בליגה השנייה.
בעונת 2023 סיימה במקום התשיעי בלבד והמאמן פוטר בינואר 2024.
שני מועדונים עיקריים בסנקט פטרבורג: דינמו וזניט סנקט פטרבורג ולהן היסטוריה ותיקה וארוכה של יריבות עירונית הכוללת איבה הדדית, אף שידה של זניט על העליונה במרבית המפגשים מאז אמצע המאה ה-20. שורשי היריבות נעוצים עמוק בהיסטוריה של שני המועדונים ובעיקר בזיהוי הפוליטי שלהם.
דינמו הוקמה כקבוצת הכדורגל של המשטרה וזרועות הביטחון ולכן זוהתה כקבוצתו של הממסד והשלטונות.
לפיכך, באופן טבעי, הפכה זניט לקבוצה המקופחת, שבשל קיפוחה לכאורה על ידי השלטונות נאלצה להאבק על קיומה במרבית השנים עד להתפרקות ברית המועצות, אף על פי שהגיעה להישגים ספורטיביים טובים יותר מיריבתה.
מאז 1990 משחקי הדרבי ביניהן קיבלו אופי תחרותי פחות, לאור התחזקותה של קבוצת זניט והיחלשות דינמו, מאז 2003 זניט גם זוכה לתמיכה ממשלתית נרחבת.
משחק הדרבי האחרון נערך באוקטובר 2017 לאחר שדינמו עברה לעיר סוצ'י והפכה לקבוצת סוצ'י.
מאז הקמת דינמו מחדש בשנת 2019 היא מתמודדת בעיקר מול יריבות עירוניות אחרות כמו זבזדה סנקט פטרבורג ואף התמודדה מול קבוצת המילואים של זניט: זניט-2.
מאז 2019 התפתחה יריבות עירונית בין דינמו לקבוצת לנינגראדץ וקבוצות נוספות מהעיר סנקט פטרבורג כמו זבזדה סנקט פטרבורג וזניט-2 סנקט פטרבורג.
בעונת 2022 משחקי הדרבי בין דינמו ללנינגראדץ קיבלו אופי תחרותי יותר לעומת שתי האחרות, כאשר השתיים נאבקו על צמרת הטבלה בתחרויות הליגה הרוסית השנייה בכדורגל.
הקבוצה מארחת את משחקיה במסגרות המקצועניות באצטדיון פטרובסקי שמחולק לשני מתחמים — אצטדיון פטרובסקי הגדול עם 21,570 מקומות ישיבה (שבה שיחקה זניט סנקט פטרבורג עד 2017) ואצטדיון פטרובסקי הקטן שמכיל 2,809 מקומות ישיבה ונחשב לאחד ממגרשי האימונים של זניט.
ב־2008 דווח שקבוצת זניט סנקט פטרבורג מתכננת לבנות אצטדיון חדש במקום אצטדיון קירוב ההרוס, שהוחלף באצטדיון בעל קיבולת של 60,000 ונבנה במימון תאגיד גזפרום ומכונה זניט-ארנה.
בדינמו סנקט פטרבורג קיוו כי עם מעברה של זניט לאצטדיון החדש, יהפוך אצטדיון פטרובסקי למגרש הבית העיקרי של דינמו, אך הקבוצה נאלצה לחלוק אותו עם קבוצת הנוער של זניט וקבוצת הבת שלה, זניט 2 ולבסוף עברה דינמו לסוצ'י ולא חזרה למגרש עד 2021.
בעונת 2019, אירחה דינמו את משחקיה בנובה ארנה המכיל 1,598 מושבים.
בעונת 2020 עברה לארח זמנית את משחקיה בליגה השלישית באצטדיון בלטייסקי בשדרת הקיסר פאבל 1 בעיר גטצ'ינה וכבר באותה עונה חזרה לאצטדיון דינמו, על 592 מושביו, ששימש כמגרשה הבייתי במשחקי הטורנירים החובבניים.
לקבוצה מתקן אימונים בשדרות מוסקבה, סמוך לשערי הניצחון המוסקבאיים בפינת רחוב ליגובסקי שבנפת מוסקבה בסנקט פטרבורג.
עד 2007, היה לה מתקן אימונים בכפר טוקסובו שבמחוז לנינגרד, שהיה בבעלות אגודת צסק"א.
שם לאום תקופת אימון הערות פאבל באטירב 1936 אנטונין פיוובר 1936 מיכאיל בוטוסוב 1937–1938 וסילי זימרברג 1939 פ.
לומאקין 2002 דמיטרי גליאמין 2002 ולרי גְלַדילין 2002 אולג דולמאטוב 2003 ולדימיר קזאצ'יונוק 2003 סרגיי דמיטרייב 2007 יורי ז'לודקוב 2007 לאוניד טקאצ'נקו 2007–2008 ויאצ'סלב מלניקוב 2008 אדוארד מאלופייב 2008–2009 אלכסנדר אווריאנוב 2010 גריגורי מיכאליוק 2010 בוריס ז'ורבאליוב 2010 א.
מאלופייב 2010 סרגיי פרנצב 2010 איגור זאזולין 2010 רומן יזראיילב 2011 ב.
נשיא הקבוצה קונסטנטין סמסונוב מנהל מסחרי סרגיי יאבלוקוב דובר הקבוצה רומן דאשקין מנהל ספורטיבי אלכסנדר מקארוב מנהל טכני איגור סוחורוקוב
מאז הקמתה ועד להתפרקות ברית המועצות הייתה דינמו בבעלות העירייה ואגודת הספורט דינמו, שהשתייכה למשרד הפנים ולסניף האזורי בלנינגרד של גופי הביטחון.
לאחר התפרקות ברית המועצות, העירייה קיצצה בהדרגה את תמיכתה הכספית במועדון והמועדון נאלץ להסתמך על ספונסרים חיצוניים.
בשנת 2003 המועדון נרכש על ידי חברת הנדל"ן פטרוטרסט אך ב-2011 הקבוצה נמכרה לחברת אלפא נורד סקיוריטי שהודיעה ביוני 2011 על נטישת הקבוצה והיא נותרה ללא מימון.
בשנת 2015 הקבוצה נרכשה על ידי האוליגרך בוריס רוטנברג באמצעות בנק SMP שבבעלותו והוא שימש כבעלים של הקבוצה עד מעברה לסוצ'י בקיץ 2018.
מאז 2019, Jako מספקת את תלבושת הקבוצה.
באוגוסט 2021 הפכה חברת SAIC Iveco Hongyan הסינית לאחת מספונסריות הקבוצה.
משחקי המועדון משודרים בערוץ היוטיוב הרשמי של המועדון ובערוץ סנקט פטרבורג.
שנים נותני חסות בעלים1936—1994, 1996—2000ללאאגודת דינמו ומשטרת העיר1994—1996חברת פרומותיאוס2000—2004חברת הבנייה סטרויאימפולס2007—2010, 2013—2015 חברת הנדל"ן פטרוטרסטפטרוטרסט2011 חברת האבטחה אלפא סקיוריטי2015—2018 SMP Racingבוריס רוטנברג 2019— חברת "סלינה"קונסטנטין סמסונוב 2021—2023 SAIC Iveco Hongyan 2023— Demix 2023— SETL Group
בית הספר לכדורגל "דינמו" הכשיר ילדים להיות כדורגלנים ופעל בחסות מועדון הכדורגל במסגרת אליפות העיר והייתה ממוקמת ברובע פטרוגרד בעיר.
לפני עונת 2004 הוקם בית ספר נוסף בשם "דינמו ספורט", אך לא היה לה קשר למועדון דינמו ולאחר עונת 2006 נקרא בשם "ספורט-1897".
בעונת 2007 בית הספר לכדורגל נתמך על ידי סרגיי אמלין ועל ידי חברת האבטחה אלפא-נורד סקיוריטי
בשנת 2011 בית הספר נתמך על ידי חברת אבטחה פרטית ובשנת 2012 הפך למוסד עצמאי נפרד ממועדון הכדורגל.
עד 2015 המועדון לא שיתף פעולה עם בית הספר ונשיא דינמו, לאוניד צאפו, שיתף פעולה עם בית הספר של קבוצת לוקומוטיב סנקט פטרבורג.
בתחילת עונת 2015/16 בוריס רוטנברג, הבעלים החדש של דינמו, חתם על חוזה עם בית הספר העצמאי "דינמו".
קבוצת הנוער של דינמו («Динамо-М» Санкт-Петербург) התמודדה באליפות העיר סנקט פטרבורג ובניגוד למקבילתה הבוגרת נתמכת ישירות על ידי אגודת דינמו ולכן מעולם לא פורקה.
בשנת 2013 אורגנה כקבוצה בחסות מועדון הכדורגל "דינמו".
ב-13 במרץ 2016 קבוצת הנוער של דינמו נרשמה בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה.
בהמשך הקבוצה הוחלפה על ידי "דינמו-2" שהתמודדה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
בתקופת ברית המועצות מועדון "דינמו-2" («Динамо-2» СПб) התמודד ב בעונות 1950 ו-1953. ובעונת 1953 זכתה בגביע העיר לנינגרד.
התקיימה גם קבוצה בשם "דינמו-7 לנינגרד", שזכתה בגביע העיר 1966. דינמו-2 התמודדה גם בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה בעונת 1999. בשנת 2003 הקבוצה התמזגה עם קבוצת "פריאוזרסק" ממחוז לנינגרד.
בעונת 2017/18 התמודדה באליפות המערב של ליגת הכדורגל המקצוענית, אך בתום העונה פורקה בשל העברת מועדון האם לעיר סוצ'י.
באוגוסט 2021 הקבוצה הוקמה מחדש והיא התמודדה באליפות העיר סנקט פטרבורג בה סיימה כסגנית עונת 2021 ואף זכתה בגביע העיר לשנת 2021.
|align=center|3 נקודות על ניצחונות, 2 - שוויונות, 1 – הפסדים
|align=center|3 נקודות על ניצחונות, 2 - שוויונות, 1 – הפסד
|align=center|שיטת הניקוד הוחלפה למערך 2 נקודות
|align=center|הוחלפה בקבוצת טרודוביי רזרבי לנינגרד
|align=center bgcolor=red|כ"טרודוביי רזרבי לנינגרד"נשרה לליגת המשנה הסובייטית
|align=center |דינמו הוקמה מחדש על משאבי טרודוביי רזרבי
|align=center|החליפה את קבוצת "אדמירלטייץ לנינגרד" שהתפרקה
|colspan="12" bgcolor=red align=center|עד להתפרקות ברית המועצות התמודדה בליגות הנמוכות.
שנה טורניר מיקום מאמן ראשי גביע הערות 1992 הליגה הראשונה, אזור מערב?
ולדימיר פרונין, ולדימיר גונצ'ארוב1/64 נשרה לליגה השנייה.
1993 הליגה השנייה, אזור 5 ולדימיר גונצ'ארוב 1/64 נשרה לליגה השלישית.
2015/16הליגה השנייה, מערב7 אלכסנדר טוצ'ילין הקבוצה הוקמה מחדש עם בעלים והנהלה חדשה 2016/171 העפילה לליגת הכדורגל הלאומית.
2017/18 הליגה הלאומית6 שמינית גמר בסיום העונה עברה לסוצ'י והפכה למועדון הכדורגל סוצ'י.
דינמו קוסטרומה הוא מועדון כדורגל חובבני מהעיר קוסטרומה שהתמודד בליגה הרוסית השנייה בעבר.
דינמו קוסטרומה הייתה אלופת טבעת הזהב של רוסיה בשנת 2008.
אגודת דינמו קוסטרומה הוקמה לראשונה ב-1926 ועד 1946 התמודדה בטורנירים עירוניים.
הקבוצה זכתה פעמיים באליפות מחוז קוסטרומה (1947, 1954).
החל מ-1952 הקבוצה החלה להתמודד בליגות המקצועניות, תחילה בברית המועצות ואחר כך גם ברוסיה.
ב-2008 הקבוצה זכתה בעונת ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה באזור שלה.
בעונות 2010 ו-2011 הקבוצה שיחקה בליגה הרוסית השנייה.
בעונת 2012/13 ראש העיר החליט אומנם על איחוד הקבוצה עם קבוצה עירונית אחרת - ספרטק קוסטרומה, אך המהלך לא יצא לפועל לבסוף.
הדינקה היא קבוצה אתנית, המונה כ-4,500,000 חברים, הקרויים גם "ג'נג" (Jieng).
בני הדינקה פזורים סביב ביצות מרכזיות בגדות המזרחיות והמערביות של נהר הנילוס בדרום האזור הגאוגרפי שנקרא סודאן.
הקבוצה מורכבת מ-25 תתי קבוצות אתניות עצמאיות של 1,000 עד 30,000 אנשים.
חברי כל תת-קבוצה מאוחדים על בסיס תרבות, שפה ואזור משותפים, כשהמוכרות מבין הקבוצות הן האגר (Agaar), בור (Bor) ורק (Rek).
למרות ההטרוגניות של הקבוצות, הן נשארות מאוחדות תחת קהילה אחת בגלל מאפיינים פיזיים, תחושת שייכות, ודמיון תרבותי הכולל מתן חשיבות מרכזית לבקר.
הזהות המאוחדת של בני הקבוצה האתנית מושרשת על המכנה המשותף שלהם כאפריקאים הנדחקים לשוליים על ידי הערבים והמוסלמים, ועל דפוסים תרבותיים שמבחינים אותם משאר השבטים האפריקאים במרכז אפריקה.
השפה המדוברת בקרב בני הדינקה נקראת "דינקאית".
בני הדינקה מתבססים על חקלאות מסורתית, כאשר היבול העיקרי הוא דגנים מסוג דוחן ודורה.
לבני הדינקה אין אוטוריטה פוליטית כוללת, כל קבוצה מונהגת על ידי מנהיג משלה, ומעל כל המנהיגים ישנו צ'יף שנקרא "מאסטר חנית הדיג" (Master of the Fishing Spear או beny bith בדינקאית).
שם זה ניתן למנהיג הקבוצה בהתאם למיתולוגיה, לפיה הגברים שהיו מספיק אמיצים כדי לחצות נהר עם חנית לחימה וחנית דיג הם אלו שקיבלו לידם את ההנהגה.
הדינקה הם חלק מקבוצה גדולה יותר של שבטים הנקראים "נילוטיים", כלומר שבטים שסובבים את נהר הנילוס.
על פי היסטוריונים, ישנן עדויות לקיומה של קבוצה אתנית זו 5,000 שנה לפני זמננו, כשציידים-לקטים התיישבו בדרום אזור סודאן.
מעט ידוע על ההיסטוריה של דרום סודאן בכלל ועל הדינקה בפרט בתקופה הפרה-קולוניאלית.
יש מעט מאוד ממצאים ארכאולוגיים ולא רבים המחקרים הבלשניים שנעשו על הנושא.
יש עדויות לכך שבימי הביניים המאוחרים, עם נפילתה של , היגרו מהמאה ה-13 בני הדינקה עם הבקר שלהם לדרום סודאן מאזור הנקרא אל ג'זירה עקב מצבים של בצורת ומפחד מפני העבדות, שהייתה נפוצה במרחב.
מספר עשורים לאחר מכן, חברי הקבוצה חצו את נהר הנילוס ועברו לצידו המערבי מכיוון שהאדמה שם הייתה פורייה ומתאימה יותר לגידוליהם החקלאיים.
עם הזמן, הם השתקעו בביצות המערביות של דרום סודאן, באזור הנקרא בחר אל-ע'זאל, בו הם רכשו את הכלים והמיומנויות לביות בקר, שעליו התבססה הכלכלה.
בעוד ששבטים נילוטיים אחרים החלו להגר מהאזור במהלך המאה ה-15, בני הדינקה נשארו במקומם, שכן הם חששו מהעברת הבקר הרב שברשותם ממקום למקום.
במאה ה-16, השלטון העות'מאני כבש חלקים נרחבים ביבשת אפריקה, כולל את האזורים בהם קבוצת הדינקה חיה.
באמצע המאה ה-19 השלטון הבריטי תפס את מקומם של הטורקים והיה בעל השפעה רבה על דרום סודאן ועל הדינקה בפרט.
המדיניות של השלטון הבריטי בדרום סודאן הייתה לייצר יחידות שבטיות עצמאיות ומבודדות, בעלות מבנה המבוסס על המסורות הייחודיות לכל שבט.
מדיניות זו נבעה מהפחד של השלטון שחשיפתם לתרבויות אחרות ולחינוך מודרני תיצור בקרבם תחושת לאומיות, שעלולה להוביל למרד.
הנילוטים, בעיקר קבוצת הדינקה וקבוצת הנואר (Nuer), התנגדו נחרצות לשלטון במשך שני עשורים.
ב-1924 החל מרד בשלטון הבריטי לאחר שזה ניסה לבודד אותם.
המרד הונהג על ידי קצינים בצבא המצרי, בעלי שורשים בקבוצת הדינקה.
בשנת 1956 מדינת סודאן הפכה לעצמאית לאחר שנים של שלטון קולוניאלי בריטי.
חברי קבוצת הדינקה הפכו לחלק מהיישות החדשה שנקראת מדינת סודאן העצמאית.
מייד לאחר מכן עלה שלטון ערבי מוסלמי.
אולם, האמונות ואורח החיים של הדינקה לא התכתבו עם אופי השלטון המוסלמי אשר הזניח את אנשי דרום סודאן, והתמקד בחינוכם של תושבי צפון סודאן.
כבר באוגוסט 1955, כארבעה חודשים לפני קבלת העצמאות ב-1 בינואר 1956, החל מרד כתגובה לעלייתו הצפויה של השלטון הערבי.
העובדה שבני הדינקה סבלו מתנאים קיצוניים של הזנחה ומחסור הניעה אותם ויצרה בהם רצון עז לשינוי.
אולם, מה שהתחיל בתור מרד נקודתי הסלים במהרה למלחמה עקובה מדם שנמשכה כ-17 שנים.
מלחמת האזרחים הסתיימה בשנת 1972 בעקבות הסכם אדיס אבבה, שהעניק אוטונומיה לסודאן הדרומית.
העוינות התחדשה ב-1983 ואיתה המלחמה, כאשר הנשיא ג'עפר נומיירי הפר את ההסכם וחילק את הדרום לשלושה אזורים וכן השריש את השריעה, הדין הדתי האסלאמי, בכל האזור.
למרות הדחת הנשיא ב-1985, והתחזקותן של מפלגות דמוקרטיות, חוקי השריעה לא הוחלפו, והמלחמה המשיכה.
התרחש ניסיון להגיע להסכם שלום בין הממשלה הנבחרת לבין התנועה לשחרור העם הסודני (Sudan Peoples' Liberation Movement), שכללה חברים מקבוצות אתניות שונות באזור דרום סודאן, שיכול היה להוביל לפשרה בנושא החוקים.
אולם, ניסיון זה נכשל כאשר מפלגה אסלאמית קיצונית הצליחה להדיח מהשלטון את המפלגות הדמוקרטיות ב-1989. מאז, הממשלה מחדירה אג'נדה אסלאמית בצורה נחרצת אך המלחמה פסקה ב-2005.
ככל הנראה, מלחמת האזרחים שהתרחשה במהלך ארבעה עשורים בין צפון סודאן המוסלמית לבין דרום סודאן האפריקאית-מסורתית היא האירוע המטלטל ביותר בחייהם של בני הדינקה.
לפי הערכות שונות המלחמה גבתה את חייהם של מעל 2 מיליון דרום סודנים, שחצי מתוכם הם בני דינקה.
כמו כן, רבים הפכו לנעדרים ולפליטים במדינות שכנות.
לאחר המלחמה, אוכלוסיית קבוצת הדינקה עמדה על שלושה מיליון מתוך 26 מיליון סודנים.
הדינקה וקרוביהם האתניים, קבוצת הנואר, נחשבים לעמים דתיים ביותר.
הם עמים מונותאיסטים, אשר מאמינים באל בשם "ניהליק" (Nhialic).
בני הדינקה מאמינים שהאל אחראי למחזור החיים והמוות, והוא מתגלה אליהם באמצעות רוחות שחודרות אל אנשים ומדברות דרכם.
כמו כן, רווחת האמונה שהרוחות של האבות הקדמונים הופכות את האדמה לפורייה יותר, מגדילות את כמות הבקר ומשרות ביטחון על כל חברי הקבוצה.
הרוחות צופות על האנשים, מתגמלות אותם על התנהגות טובה ומענישות אותם על מעשים חמורים.
הרוחות הללו למעשה מתווכות בין האל העליון, ניהליק, לעם.
האמונה היא שרוב הרוחות טובות במהותן אך קיימות גם רוחות בעלות כוחות רשע מיוחדים.
הדמות המרכזית באורח החיים הדתי של הדינקה הוא מאסטר חנית הדיג.
על פי אמונתם, המאסטר נחשב כבעל כוחות ריפוי וברכה – שתפילותיו לבריאות, ביטחון לבקר ופוריות נענות.
תרגולת דתית מרכזית שהמאסטר מוביל היא הקרבת קורבן.
בני קבוצת הדינקה מאמינים במידה מסוימת בחיים שלאחר המוות, אך אינם מאמינים בקיומו של גן עדן.
הם אינם מפחדים מהמוות עצמו אלא מלמות ללא יורש זכר, אשר ימשיך את מורשת המשפחה.
אם גבר נפטר בטרם נולדו לו צאצאים, לקרובי המשפחה שלו יש חובה מוסרית להתחתן ולהוליד ילדים בשמו.
בנוסף, אם גבר נפטר ומותיר אלמנה שנמצאת בגיל הפוריות, מוטלת חובה על בני משפחתו לשאת אותה ולהמשיך להוליד ילדים בשמו, גם אם אינה רוצה, ואף נאסר עליה להתחתן בשנית.
כדי לזכות בהמשכיות אחרי המוות, אדם חייב לנהוג בכבוד – ערך עליון בקרב בני הדינקה, במהלך חייו.
הכוונה בכבוד היא לנימוסים, איפוק והתנהגות נעימה.
לצד הזרם הדתי המרכזי בדינקה, כ-8% מתוכם המירו את דתם כתוצאה ממפגש עם מיסיונרים בריטיים במאה ה-19. כמו כן, רבים מבני הדינקה נאלצו להמיר את דתם בצורה מוחלטת לאסלאם תחת כפייתם של שליטים מוסלמים.
המבנה החברתי של הדינקה מחולק לקהילות, כשלכל קהילה מנהיג משלה.
ראשי הקהילות עובדים יחד ומהווים את הגורם המתווך בין חברי הקבוצה לדרג הפוליטי הגבוה ביותר.
סמכותם כוללת קבלת החלטות בנוגע לרעיית הבקר ולדיג.
בנוסף, עליהם לעבוד יחד עם הצ'יף (מאסטר חנית הדיג) ולגבש תוכניות פעולה בנוגע לביטחון, יציאה למלחמות וגביית מיסים.
ערכי הדינקה מושתתים על שליטה עצמית וכבוד האחר.
הם מאמינים כי לעג לחולים ועניים או אי מתן עזרה, יגרור ענישה מצד האל.
מנגנוני פיקוח חברתיים כוללים הדגשה של חשיבות המוניטין והפצת מעשים חריגים שנעשו על ידי בני הדינקה אשר סוטים מהנורמות החברתיות.
מנגנוני הפיקוח גורמים להם לשקול את מעשיהם בקפידה וכך נשמר הסדר החברתי.
עם זאת, הסנקציה המאיימת ביותר מבחינתם היא ענישה על ידי האל.
העונשים שניתנים על ידו כוללים פגיעה בבקר ובביטחון.
הכלכלה של הדינקה מבוססת על ארבעה תחומים מרכזיים: בעלי החיים (התחום החשוב ביותר לתפיסתם), חקלאות, מסחר ומאכלים כגון אגוזים ודגים.
החשיבות של מזונות אלו גברה בשנות ה-80 של המאה ה-20, עקב הרעב שנוצר בעקבות המלחמה.
בני הדינקה רואים בכלכלת המזון אמצעי קיומי ותו לא.
כלומר, הם סוחרים בגידולים העונתיים בלבד ואינם פועלים לשם הגדלת רווחים בתחום זה.
משקי בית רבים מגדלים עדר פרות ושותלים גידולים חקלאיים על שטח של שני דונם בממוצע, שמרביתו מוקדש לגידול דגן הדורה.
לצד העובדה שהחקלאות מהווה מקור מזון משמעותי, היא גם מאפשרת את גידול הבקר, שהוא כאמור התחום המרכזי בכלכלת הקבוצה.
החקלאות דומה במאפייניה לעבודת גננות, ונעשית בעיקר על ידי עבודת כפיים.
הכלים העיקריים בהם הם משתמשים הם מעדר וגרזן, ומספר כלים נוספים שהכירו להם מתנדבים מערביים.
חלק מהגידולים משמשים לסחר חליפין בעבור בעלי חיים, תרופות, ביגוד, מלח וסוכר.
בעבר, לא היה נהוג למכור בקר, אך הממשלה בסודאן הפעילה לחץ על חברי הדינקה לעשות זאת מכיוון שהדבר תורם לכלכלה המדינית.
חלוקת העבודה בקבוצת הדינקה דומה לזו שבשבטים מזרח אפריקאים נוספים.
נשים מנהלות את משק הבית, מכינות אוכל וכן אחראיות על הגידולים הביתיים.
הנשים אף אחראיות על חליבת הפרות ועל גידול וחינוך הילדים.
גברים עובדים רחוק יותר מהבית, מכיוון שרוב עבודתם כוללת רעיית בקר.
חלוקת העבודה גמישה יחסית, וכל אחד מהצדדים עוזר לשני במטלות המוגדרות שלו, למעט בבישול ובחליבת הפרות, שבהם הגברים לעולם אינם משתתפים.
הפרדה זו כה נוקשה כך שבמידה וגבר נאלץ לחלוב פרה, אסור לו לשתות את החלב שלה.
בני הקבוצה מאמינים ששתיית החלב על ידי הגבר תגרום לאסון להתרחש בקהילתו.
באופן מסורתי, נישואין הם מטרה נעלה בקבוצת הדינקה.
הם סבורים שהקמת משפחה היא הדרך הטובה ביותר להגשים את עצמם.
בעבר פוליגמיה הייתה דרך חיים נפוצה אצל בני הדינקה, במיוחד בקרב אלו שהשתייכו למשפחות ממעמד גבוה.
גברים ממעמד גבוה יכלו להינשא ל-50 עד 100 נשים, שהתחלקו בנטל של תחזוקת הבית והמשפחה.
בימינו, הפוליגמיה אינה נפוצה, ונהוג שהגברים מחזרים אחרי הנשים, למשל באמצעות כתיבת שירים לכלה המיועדת ולמשפחתה.
הגברים אף נעזרים בקרוביהם בתהליך החיזור.
כל הנישואין נעשים בהסכמת שני בני הזוג, אף אישה לא מחויבת להינשא אם היא אינה מעוניינת.
כאשר גבר מגיע לשלב בו משפחתו מחליטה כי הוא בשל להינשא, הם מתכנסים יחד ומחליטים מתוך הנשים שאחריהן הוא חיזר, במי הוא הכי מעוניין.
לאחר שהגיעו להסכמה על זהותה של הכלה המיועדת, משפחת הגבר מבקרת בבית משפחת הכלה.
בעת הביקור, בני משפחתו מודיעים על רצונם לחתן את הזוג, ודנים בנוגע לנדוניה הכוללת בעיקר בקר.
הכמות הממוצעת שגבר משלם למשפחתה של אישה היא 50 פרות, כאשר במקרים בהם האישה מגיעה ממשפחה מבוססת ובעלת כוח, התשלום יכול להגיע למעל 100 פרות.
טקס הנישואין כולל שלושה שלבים.
בשלב הראשון ישנה סעודה מפוארת ולאחר מכן הקרבת קורבן.
בשלב השני מתרחש טקס פורמלי, בו מתבצע התשלום עבור האישה בפומבי, כאשר החתן מעביר את הבקר לאב הכלה.
בשלב האחרון של טקס הנישואין האישה הופכת להיות רכושו של בעלה.
במידה והבעל לא מעביר לאב הכלה את התשלום במלואו, האב יכול לעתור לבית המשפט של הקהילה.
בבית המשפט הגבר והאב משוחחים ומנסים להגיע להסכמה.
אם אב הכלה אינו מסופק מהצעתו של הגבר, הוא רשאי לדרוש בחזרה את בתו ואת כל הילדים שנולדו במסגרת הנישואין.
במקרה זה, על אב הכלה להחזיר לגבר את הפרות שכבר קיבל.
על פי רוב, הנישואין בקבוצת הדינקה יציבים, וגירושין מתרחשים בעיקר במקרים בהם האישה אינה מצליחה להיכנס להיריון בשנתיים הראשונות של הנישואין.
המשמעות של גירושין היא החזרה של כלל הפרות למשפחת הגבר, ומסיבה זו משפחת האישה עושה כל שביכולתה כדי לשמר את הנישואין.
הגירושין יכולים לנבוע מדרישתם של הגבר, האישה או אב האישה.
הגבר יכול לדרוש גירושין משלוש סיבות: אם האישה לא הולידה ילד תוך שנתיים מיום הנישואין, אם האישה ברחה או מסרבת לחיות איתו, ובמידה ונוצרה עוינות בין המשפחות של הגבר והאישה.
בגידה לא מהווה סיבה לגירושין, אך הבוגד ייקנס בבקר, ללא קשר למינו.
האישה יכולה לדרוש גירושין אם היא אינה מעוניינת לחיות עם בעלה.
כאמור, אב האישה יכול לדרוש גירושין במידה והבעל לא משלם את התשלום אשר נקבע מראש עבור האישה.
בפועל, האב גורם לגירושין על ידי שכנוע בתו לסרב לחיות עם הגבר.
כאשר אחד מבני הזוג דורש גירושין, בן הזוג השני חייב להיענות לבקשתו.
עם זאת, הדורש את הגירושין מחויב בקנס של בקר.
בני הדינקה עוברים טקס צילוק באמצעות חפצים חדים, אשר מסמל את המעבר מהילדות אל החיים הבוגרים.
אלו שצועקים, נרתעים או מתכווצים בזמן תהליך הצילוק נחשבים לחלשים.
לצלקת הנפוצה צורת שלושה סימני V על המצח.
בשלב בטקס בו הילד הופך לגבר, הוא לוקח כשם שני את שמה של הפרה האהובה עליו.
טקס הלוויה של המנהיג הרוחני
טקס ייחודי לקבוצה אתנית זו הוא טקס הלוויה של המנהיגים הרוחניים.
כאשר מנהיג רוחני גוסס, נושאים אותו חברי הקהילה האחרים ומניחים אותו בקברו הייעודי, בעודו עדיין בחיים.
בשלב זה, הם פותחים בריקודים סביב המנהיג הגוסס, וחודלים רק לאחר שנושם את נשימתו האחרונה.
יש לציין כי טקס זה נאסר על ידי הקולוניאליסטים הבריטים ככל הנראה בשל חריגותו, אך עדיין מתבצע בקרב חברי דינקה מועטים.
בקבוצה יש ריקודים ושירים מסורתיים לכל אירוע, כגון: לוויות, חתונות, טקסי ריפוי, קרבות היאבקות.
הכלי המוזיקלי הבולט ביותר בשיריהם המסורתיים הוא התוף.
בעוד שהגברים מגלפים חכות דיג וחניתות, הנשים טוות סלים וכן מכינות מחצלות לשינה, אשר עשויות מצמח הפפירוס.
כמו כן, הנשים יוצרות סירי חרס עבור נשיאת מים ובישול.
בנוסף על כך, בני הקבוצה עוסקים גם בעיצוב תכשיטי חרוזים וכן ביצירת פריטים דקורטיביים העשויים מעצמות, ניבים וקרניים של פגרים.
עורן של החיות המתות גם כן משמש את בני הדינקה ליצירת חגורות, עורות לתופים, חבלים ובגדים.
לפרה תפקיד חשוב בתרבות הדינקה.
בני הקבוצה מתחילים כל בוקר בחליבת הפרות.
עושרו של כל חבר בקהילה נמדד במונחים של כמות הבקר שיש ברשותו.
מתוך כבוד לבעלי החיים, בני הקבוצה אינם הורגים אותם במכוון על מנת שישמשו כמזון.
עם זאת, הם כן אוכלים חיות במידה ואלו הוקרבו או מתו בצורה טבעית.
לקבוצה מספר מנהגים נוספים העוסקים בפרה: הם נוהגים לשרוף את צואת הפרות לכדי אפר, ולמרוח אותו על גופם על מנת שיגן עליהם מפני חרקים.
הם נוהגים להשתמש בשתן הפרה כדי להלבין את שיערם.
במסגרת תהליך הנישואין, אב הכלה מקבל מהבעל המיועד נדוניה בצורת בקר.
בני הדינקה מעדיפים בגדים מינימליים והולכים יחפים.
בתקופות עברו הגברים הסתובבו בעיקר בעירום והנשים לבשו חצאיות העשויות מעור של עיזים.
בימינו מכסים הגברים את איברי מינם באמצעות כיסויים המיוצרים מעור של חיות.
לעיתים ניתן לראות אותם לובשים מעיל קצר, ואף בגדים מערביים כמו חולצת טריקו עם מכנסיים קצרים, שהם מקבלים כתרומה מאנשים מהתרבות המערבית.
הטיפולים הרפואיים המסורתיים בקבוצת הדינקה כוללים קיבוע עצמות שבורות, מגוון ניתוחים ושימוש בצמחי מרפא.
הטיפולים הללו ניתנים ללמידה בקלות, וכל חבר בקהילה שמעוניין ללמוד לערוך אותם יכול לעשות זאת.
בנוסף, קיימים מטפלים מיוחדים, אשר על פי האמונה קיבלו את כוחות הריפוי שלהם מהאל.
בימינו תופסים טיפולים מודרניים (כגון אנטיביוטיקה) את מקומם של מספר טיפולים מסורתיים, אולם חלקם עדיין בשימוש.
ישנם לא מעט אנשי דינקה מוכרים בתחומים שונים, ביניהם:
ויליאם דנג ניהל (William Deng Nhial) הוא אחד ממקימי האיחוד הלאומי הסודאני אפריקאי (Sudan African National Union).
מאנוט בול הוא כדורסלן עבר מליגת הNBA, אחד משני השחקנים הגבוהים ביותר בהיסטוריית הליגה.
כדורסלן עבר נוסף שהתפרסם כשחקן בליגת ה-NBA הוא לואול דנג.
עמנואל ג'ל (Emmanuel Jal) הוא אמן היפ הופ, שחקן, אקטיביסט פוליטי וחייל לשעבר.
מספר משיריו היו להיטים בקניה.
דינמוחמד קונאייב (בקזחית: Дінмұхаммед Ахметұлы Қонаев, ברוסית: Динмухаме́д Ахме́дович Куна́ев; 12 בינואר 1912 - 22 באוגוסט 1993) היה פוליטיקאי סובייטי, ובמשך יותר מ-20 שנים היה המנהיג של הקזחסטן הסובייטי.
לפי הביוגרפיה הרשמית הוא נולד למשפחה קזחית, אם כי קיימות עדויות שהוא נולד למשפחה טטרית ושינה את מוצאו במטרה לשפר את יכולתו להתקדם בקריירה המפלגתית.
לאחר סיום בית הספר הוא עבד כסטטיסטיקאי.
בתחילת שנות ה-30 נסע קונאייב למוסקבה, בה למד במכון למתכות וסיים את לימודיו בשנת 1936 עם תואר של מהנדס מכרות.
קונאייב חזר לקזחסטן הסובייטי ועבד במפעלים שונים הקשורים עם ייצור מתכות.
בשנת 1942 מונה קונאייב לסגן ראש ממשלת הקזחסטן הסובייטי.
במקביל לעבודה במפעלי התעשייה הכבדה, עסק קונאייב במדע, ובשנת 1948 סיים דוקטורט שעסק במחקר בתחום ארגון העבודה במכרות.
בשנים 1952-1955 הוא היה נשיא האקדמיה למדעים של קזחסטן.
בשנת 1955 מונה קונאייב לראש ממשלת קזחסטן.
בתקופה זו הוא הכיר את ליאוניד ברז'נייב שהגיע לקזחסטן ומונה לראש המפלגה הקומוניסטית ברפובליקה.
הם התיידדו והיו חברים קרובים עד למותו של ברז'נייב.
ב-19 בינואר 1960 קודם קונאייב לראש המפלגה ברפובליקה (התפקיד הבכיר ברפובליקה סובייטית).
קונאייב כיהן בתפקיד כשנתיים וב-26 בדצמבר 1962 הועבר על ידי ניקיטה חרושצ'וב בחזרה לתפקיד ראש הממשלה.
קיימת גרסה שהמעבר קשור לכך שחלק משטחי של הקזחסטן הסובייטית הועברו לרפובליקה הסובייטית השכנה - אוזבקיסטן, וקונאייב התנגד למהלך.
עם הגעת ליאוניד ברז'נייב לתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, חזר קונאייב להיות יו"ר המפלגה הקומוניסטית הקזחית.
זמן קצר לאחר מכך השטחים שהועברו לפני שנתיים לאוזבקיסטן הוחזרו לשליטת קזחסטן.
קונאייב כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1986. במקביל, רוב התקופה הוא היה חבר של פוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
בתקופת שלטונו קידם קונאייב אנשים ממוצא קזחי לתפקידי מפתח רבים במנגנוני השלטון ובכלכלת הרפובליקה.
קונאייב פעל רבות לפיתוח אלמטי שהייתה בירת הרפובליקה ועיר הולדתו.
במהלך כהונתו בראש הקזחסטן הסובייטי קונאייב קיבל 3 פעמים את עיטור גיבור העמל הסוציאליסטי (בשנים 1972, 1976 ו-1982).
ב-16 בדצמבר 1986 (בתקופת מיכאיל גורבצ'וב) הועבר קונאייב מתפקידו תוך האשמה בשחיתות שלטונית.
במקומו מונה איש מנגנון מפלגתי ממוצא רוסי.
כתוצאה מכך ברחבי הקזחסטן היו מהומות על רקע אתני.
עד לעלייתו של נורסולטן נזרבייב לשלטון בקזחסטן, קונאייב היה תחת מעקב והיו מגבלות על תנועותיו.
בשנים האחרונות קונאייב היה גמלאי ולא חזר לפעילות פוליטית גם בקזחסטן העצמאית.
מספר רחובות בערי קזחסטן נקראו על שמו של קונאייב.
בשנת 2012 נערכו בקזחסטן חגיגות נרחבות לציון 100 שנים להולדת קונאייב.
דינמיקה קבוצתית או תהליכים קבוצתיים היא מערכת של התנהגויות ותהליכים פסיכולוגיים המאפיינים קבוצה חברתית.
אלו יכולים לבוא לידי ביטוי בשני אופנים: בתוך הקבוצה (דינמיקה פנים-קבוצתית), ובין קבוצות (דינמיקה בין-קבוצתית).
חקר דינמיקות קבוצתיות עוסק בטבען של קבוצות, דפוסי התנהגות מגוונים המתקיימים בהן, משתנים המשפיעים על היווצרותן והתפתחותן, המבנה שלהן והיחסים שלהן עם אנשים, קבוצות אחרות וארגונים.
הנחת היסוד בתחום הדינמיקה הקבוצתית היא כי התנהגותם של בני אדם בהימצאותם בחברה, שונה מהתנהגותם בהיותם לבדם.
המחקר בתחום מתמקד בשאלה כיצד מתנהגים האנשים בקבוצה ומדוע.
דינמיקה קבוצתית משמשת כמרכיב מרכזי בתהליכי מיון עובדים ומועמדים לעבודה.
החברות המובילות במשק ומכוני המיון משתמשים במבחן הקבוצתי במסגרת מרכזי הערכה שהם מקיימים למועמדים לעבודה, כחלק מתהליכי המיון של עובדים חדשים.
המטרות המרכזיות של דינמיקה קבוצתית בתחום מיון העובדים הן קבלת התרשמות לגבי הכישורים החברתיים והביטחון החברתי של המועמדים, יכולת עבודה בצוות, וכישורים ייחודיים לתפקיד.
הבוחנים מנסים לנבא כיצד הנבחן יתמודד עם אנשים במסגרת התפקיד אליו הוא נבחן.
חוקרים והוגי דעות מרכזיים בתחום
גוסטב לה בון - פסיכולוג חברתי צרפתי אשר מחקרו הראשי, "הקהל: מחקר של הרוח העממית" (1896), הוביל לפיתוח תחום הפסיכולוגיה בקבוצה.
זיגמונד פרויד - אבי הפסיכואנליזה עסק בספרו "פסיכולוגיה קבוצתית וניתוח של האגו" (1922), בביקורת על עבודתו של לה בון, ובכך הוביל לפיתוח נוסף תאוריות של התנהגות הקבוצה במחצית השנייה של המאה העשרים.
קורט לוין (1943, 1948, 1951) - טבע את המונח דינמיקה קבוצתית כדי לתאר את האופן בו מתנהגות קבוצות ויחידים בנסיבות משתנות.
ויליאם שוץ (1958, 1966) - התבונן על יחסים בקבוצה מתוך שלושה ממדים: הכללה, שליטה וחיבה.
התבוננות זו הפכה לבסיס התאוריה של התנהגות בקבוצה.
וילפרד ביון (1961) - עסק בדינמיקה קבוצתית מפרספקטיבה של הפסיכואנליזה.
ברוס טקמן – פיתח את "מודל ארבעת השלבים" המתאר את ההתפתחות וקבלת ההחלטות בקבוצה (1965).
המודל הורחב מאוחר יותר (1977) על ידי טקמן ועמיתתו, מרי-אן ג'נסן, ל"מודל חמשת השלבים".
בהקשר של ארגונים ופסיכולוגיה ארגונית ותעסוקתית, דינמיקה פנים-קבוצתית מבטאת את התהליכים הקבוצתיים המתנהלים בתוך קבוצה חברתית המהווה קבוצת עבודה בארגון.
לפיכך, לא די שהקבוצה החברתית מלוכדת סביב מכנה משותף ובין חבריה קיימת תלות הדדית, אלא שלקבוצת העבודה יש בנוסף יעד משותף וסינרגיה חיובית.
התנהגות חברי הקבוצה בינם לבין עצמם כוללת מצבים המחייבים שיתוף פעולה ועבודת צוות, הבאים לידי ביטוי בדרכים מגוונות, כגון שיתוף מידע, קבלת החלטות בקבוצה, העצמה אישית ובין-אישית ובהן התבלטות אישית, פיתוח מנהיגות ושינויים ביחסי הכוחות בקרב חברי הקבוצה, ניהול משא ומתן והתמודדות עם קונפליקטים.
חקר התחום יכול לסייע לקבוצות או למנהלים האחראים עליהן, לנתח ולשפר את התהליכים המקובלים בהן לצורך קבלת החלטות, פתרון בעיות, יישוב מחלוקות ועבודת צוות יעילה יותר.
כאשר קבוצה מורכבת לשם ביצוע משימה בארגון, מתרחש תהליך התפתחות קבוצתי במשך תקופת ביצוע המשימה.
מחקרים הראו שניתן לתאר את הדינמיקה הקבוצתית שנוצרת בין חברי הקבוצה לפי מודלים, המותאמים לאופי הקבוצה והמשימה.
בשנת 1965 החוקר ברוס טקמן הציע לראשונה מודל המתאר ארבעה שלבים עיקריים בהתפתחות קבוצה.
לטענתו, שלבים אלו הכרחיים להתפתחות הקבוצה, התמודדות עם משברים ובעיות, מציאת פתרונות והשגת יעדים.
מודל זה הורחב בשנת 1977 על ידי טקמן ועמיתתו מרי-אן ג'נסן וכלל את השלב החמישי.
שלב ראשון – יצירת הקבוצה (Forming): זהו שלב ראשוני של היכרות ובניית הקבוצה.
כל פרט בקבוצה שואף להתקבל על ידי יתר חברי הקבוצה, להימנע ממחלוקות וקונפליקטים, ובד בבד להתבלט ביכולותיו ולבסס את מעמדו בקרב חבריו לקבוצה.
בשלב זה הקבוצה מתמקדת בהגדרת המטרות המשותפות ובהתארגנות קבוצתית, וחברי הקבוצה נחשפים האחד לשני ולומדים הן את המשימה והן את יכולות חבריהם לקבוצה.
שלב שני – "סיעור מוחות" (Storming): זהו שלב המתרחש בכל קבוצה, בייחוד בקבוצות חדשות שמעולם לא עבדו יחד בעבר.
בשלב זה הקבוצה מתמודדת עם הבעיות המרכזיות העומדות בפניה בדרך להשגת היעדים, ומחליטה על דרכי העבודה הפרטניים והקבוצתיים ועל מודל הנהגה המקובל על חבריה.
כתוצאה מכך חברי הקבוצה מתעמתים עם רעיונותיהם, עמדותיהם והשקפות עולמם השונות.
חברי הצוות קוראים תיגר על הסמכות בצוות, מערערים עליה ומנסים לתפוס סמכות בעצמם.
השלב מסתיים ברגע שמקבלים את הסמכות.
שלב שלישי – תכנון (Norming): בשלב זה הקבוצה מתחילה לעבוד ביעילות כקבוצת עבודה.
אין הם מתרכזים במטרותיהם האישיות כיחידים, אלא במציאת דרך עבודה משותפת להשלמת המשימה.
הם מכירים בערך של השוני בדעותיהם ומכבדים אותו.
השלב מתאפיין בגיבוש הנורמות וכללי ההתנהלות בקבוצה, לדוגמה - לגבי נוהלי העבודה, הלבוש, ההתבטאות ואופן ביצוע המשימות.
שלב רביעי – ביצוע (Performing): לשלב זה מגיעות קבוצות בוגרות בעלות רמות ביצוע גבוהות, אשר הצליחו למצוא דרך לעבוד בשיתוף פעולה כיחידה עצמאית אחת למען המטרה המשותפת.
חברי הקבוצה מכירים זה את זה, סומכים האחד על השני ונעזרים זה בזה.
הם בעלי מוטיבציה גבוהה לסיים את המשימה ועובדים ביעילות, ללא קונפליקטים או השגחה חיצונית של המנהל.
הם מסוגלים לקבל החלטות ולפתור בעיות באופן מיטבי ובמהירות.
שלב חמישי – סיום ופירוק (Adjourning): בשלב זה המשימה הושלמה וחברי הקבוצה מסיימים את פעילותם כקבוצה ופונים כל אחד לדרכו.
המודל החלופי לקבוצות ארעיות של גרסיק
קבוצות שהורכבו באופן זמני למשימה עם לוח זמנים שהוגדר מראש, לרוב אינן חוות את חמשת שלבי ההתפתחות הקבוצתית של טקמן.
המודל החלופי שהציע גרסיק בשנת 1988 (Punctuated-Equilibrium Model), מתאים יותר לתאר את הדינמיקה הקבוצתית שנוצרת בקבוצה שכזו.
לפי המודל המוצע, קבוצה ארעית עוברת שני שלבים מרכזיים הכוללים באמצע תופעת מעבר, וכן שלב נוסף אחרון.
בשלב הראשון הקבוצה נפגשת, מתכננת ומגדירה את צורכי המשימה, אולם אין ביצוע והתקדמות ממשית של הפרויקט.
באמצע הזמן שהוגדר לביצוע המשימה מתרחשת תופעת מעבר זמנית, ובה לפתע ישנה התעוררות קבוצתית היוצרת שינויים שתוצאתם תחילת עבודה על המשימה עם מחצית הזמן שהוגדר מלכתחילה.
השלב השני אף הוא מתאפיין בהיעדר התקדמות משמעותית בביצוע המשימה.
והשלב האחרון הוא שלב הסיום ובו ישנה האצה ופעילות מוגברת להשלמת המשימה, תוך עמידה בלוח הזמנים המוגדר.
נורמות קבוצתיות הן כללי התנהגות והתנהלות בקבוצה, המוסכמים על חברי הקבוצה.
הן מגדירות מה מקובל לעשות ואיך מקובל להתנהג בנסיבות מסוימות.
לדוגמה, במרבית הארגונים מקובל לא לבקר את המנהל בפומבי.
דוגמה נוספת היא סגנון הלבוש המקובל במקום עבודה.
נורמות אלו עשויות להיות שונות בין ארגונים, קבוצות וקהילות שונות.
השפעת גודל הקבוצה על דינמיקה קבוצתית
מחקרים הראו שגודלה של קבוצה משפיע על הדינמיקה הקבוצתית בארגון.
בהקשר זה ישנה תלות במטרה שלשמה הורכבה הקבוצה.
קבוצה גדולה (מעל 12 אנשים) מתאפיינת מצד אחד ביצירתיות גבוהה, הבאה לידי ביטוי באתגר אישי של העובד מול חבריו לקבוצה ורעיונות מגוונים לפתרון בעיות או התקדמות במשימה.
אך מצד שני, ביצוע יעיל של המשימה ותיאום המטלות קשה יותר בקבוצה גדולה.
לעומת זאת, קבוצה קטנה לרוב מאופיינת בביצוע יעיל ואיכותי של המשימות.
מספר מיטבי מקובל של חברי קבוצה הוא מספר אי-זוגי של כ-7 חברים.
אחד המושגים המתקשרים עם הבעייתיות שנוצרת בקבוצות עבודה גדולות הוא בטלה חברתית.
לעומת זאת, העבודה המשותפת בקבוצה יוצרת לרוב גם סינרגיה חיובית המתבטאת פעמים רבות בהקלה חברתית.
סינרגיה בקבוצה - סינרגיה הוא מושג מתחום הביולוגיה שמתאר מצב בו השלם גדול או קטן מסך חלקיו.
ניתן להשתמש במושג זה בהשאלה בהקשר של דינמיקה קבוצתית בארגונים.
למשל, בטלה חברתית מייצגת סינרגיה שלילית, בה השלם קטן מסך חלקיו; במקרה זה נהוג לומר שהפסדי התהליך הקבוצתי גבוהים מרווחיו.
אך כאשר חברי הקבוצה רותמים את כישוריהם השונים על מנת להפיק עבודה בעלת משמעות רבה כקבוצה, הם מפיקים סינרגיה חיובית, כלומר, התפוקה הקבוצתית בביצוע המשימה גבוהה יותר מאשר אילו האנשים היו עובדים בנפרד ובאופן בלתי תלוי זה בזה; במקרה זה נהוג לומר שרווחי התהליך הקבוצתי גדולים יותר מההפסד.
סינרגיה חיובית מתאפיינת גם בכך שהקבוצה מעלה רעיונות רבים ואיכותיים יותר, אם כי פחות יצירתיים.
שיפור הסינרגיה הקבוצתית אפשרי באמצעות שימוש בטכניקות, כגון עידוד סיעור מוחות והבעת דעה, פתיחות לביקורת ויצירת מנגנון של הקשבה לרעיונותיהם והערותיהם של חברי הקבוצה.
בטלה חברתית (Social Loafing) - תופעה שכיחה בקבוצות עבודה, ובפרט בקבוצות גדולות, המתארת את נטייתם של אנשים בקבוצה להשקיע פחות מאמץ בביצוע משימתם כאשר הם עובדים בשיתוף פעולה בצוות, וזאת בניגוד להשקעתם בביצוע עבודה עצמאית.
אחד הגורמים לתופעה הוא היבלעות של תרומת האינדיבידואל בתוך תרומתה הכללית של הקבוצה והתחושה שהפרט תורם יותר מאשר חבריו לקבוצה.
כתוצאה מכך העובד חש שתרומתו אינה בולטת או מורגשת מספיק, והוא נוטה להפחית ממאמציו.
גורם נוסף לתופעה נוגע להאצלת סמכויות - כאשר כל אחד סומך על חברו שמשימתו תבוצע כהלכה ואין בקרה בין-אישית, מתקבלים ביצועים מופחתים של המשימה.
תופעה זו מייצגת סינרגיה שלילית בקבוצה.
הקלה חברתית (Social Facilitation) - תופעה שכיחה בתהליכים קבוצתיים המתארת את הנטייה של ביצועי האינדיבידואל בקבוצה להשתפר או להתדרדר כתגובה לנוכחות אנשים סביבו (חבריו לצוות).
שיפור בביצועים מתקבל בעיקר כשיש לבצע מטלות פשוטות יחסית.
לעומת זאת, במשימות מורכבות הדורשות תשומת לב רבה, לנוכחותם של הסובבים תיתכן השפעה שלילית על הביצועים.
מחקרים הראו כי בהקשר של תהליכים קבוצתיים, תוצאה חיובית או שלילית של נוכחות אנשים בעת ביצוע המשימה קשורה בין היתר ללמידה ולאימון: אנשים נוטים לביצועים טובים יותר בנוכחות אנשים, אם המשימה המבוצעת ניתנת ללמידה.
מנגד, ביצועיהם פחות טובים אם המשימה אינה ניתנת ללמידה.
התופעה לרוב מייצגת סינרגיה חיובית, אך הדבר תלוי גם בגורמים כמו סוג המשימה, דרגת הקושי, רמת האימון בביצוע המשימה ואף אופיים ותרבותם של חברי הקבוצה.
ניתן לסווג משימות קבוצתיות לשני סוגים:
משימות מורכבות - משימות חדשות או לא שגרתיות.
משימות פשוטות - משימות שגרתיות וסטנדרטיות.
ככל שהמשימה מורכבת יותר, כך התועלת של הקבוצה מדיונים לגבי דרכים אלטרנטיביות לביצוע המשימה, עולה.
מנגד, כאשר המשימה היא פשוטה, חברי הקבוצה לא זקוקים לדיונים לצורך מציאת דרכי פעולה חלופיות כלל; הם יכולים להסתמך על תוכניות ביצוע סטנדרטיות לביצוע המשימה.
באופן דומה, ככל שמידת התלות ההדדית בין המשימות שחברי הקבוצה חייבים לבצע עולה, כך הם צריכים לתקשר ביניהם יותר.
לכן תקשורת יעילה ומיעוט קונפליקטים קשורים לטיב הביצועים של קבוצה, ובפרט כאשר המשימות תלויות זו בזו.
אופי קבלת החלטות בארגון הוא אחד התחומים בהם נבחנת טיבה של הדינמיקה הקבוצתית הפנים-ארגונית.
בארגונים רבים נהוג לקבל החלטות בפורום קבוצתי (קבוצת מנהלים, צוות עובדים וכדומה) על פני קבלת החלטה אוטונומית של אדם בודד, מתוך אמונה שקבוצה יכולה לקבל החלטה מבוססת ומושכלת יותר מאשר אדם יחיד, תוך התחשבות בגורמים רבים והסתכלות רחבה יותר על המטרות והמכשולים שבדרך.
באשר לשאלה האם עדיף לארגון לקבל החלטות בקבוצה או על ידי אדם יחיד, מחקרים מראים שיש שני צדדים למטבע.
המצדדים בקבלת החלטות קבוצתית מסבירים כי הקבוצה מאפשרת הטרוגניות והבעת דעות וגישות רבות יותר אותן יש לשקול, כך שההחלטה שתתקבל תהיה איכותית ונכונה יותר.
בנוסף, החלטה המתקבלת בקבוצה עשויה להתקבל בצורה טובה יותר על ידי יתר העובדים וביניהם חברי הקבוצה עצמם, ותהיה מוטיבציה רבה יותר ליישמה, מאשר אילו ההחלטה הייתה מתקבלת על ידי אדם אחד.
לעומתם, המצדדים בקבלת החלטות על ידי אדם יחיד מתייחסים למגרעות של קבלת החלטות קבוצתית.
ראשית, קבלת החלטות קבוצתית הוא תהליך ארוך וממושך יותר מאשר קבלת החלטות על ידי אדם יחיד.
שנית, כאשר מקבלים החלטות באופן קבוצתי ישנה נטייה לקונפורמיות בין חברי הקבוצה.
המשמעות היא שבעת קבלת החלטות ישנו לחץ קבוצתי על חברי הקבוצה, לרוב סמוי.
הדבר נובע משום שבדרך כלל ישנם חברי קבוצה המעוניינים להתקבל, להיות מוערכים על ידי חבריהם ולבסס את כוחם ונוכחותם בקבוצה, כמו גם הנטייה להצביע על דעת הרוב באשר לנושאים או סיטואציות שאינם מוכרים.
על כן יש לוודא שאיכות ההחלטה שהתקבלה לא נמוכה בשל קונפורמיות בקבוצה.
מגרעה נוספת היא הסמכות עליה מוטלת האחריות על התוצאות: בעת קבלת החלטות קבוצתית, האחריות על תוצאת ההחלטה שהתקבלה היא שנויה במחלוקת ואינה נזקפת לזכותו או חובתו של אדם בודד, כי אם על חברי הקבוצה כולה, וכך האחריות הנופלת על כתפי כל אחד מחברי הקבוצה היא מופחתת.
הדינמיקה הקבוצתית בין חברי הקבוצה מושפעת כפועל יוצא של קבלת החלטות באופן קבוצתי, ומתבטאת לרוב בשתי תופעות מרכזיות: אפקט העדר והקצנת דעות.
אפקט העדר (Groupthink) – תופעה המבטאת היעדר בדיקה ויישום של אלטרנטיבות חדשות או של רעיונות מקוריים בעת דיון וקבלת החלטה קבוצתית, וזאת בשל הנטייה לקבל החלטות שעומדות בקנה אחד עם הנורמות הקבוצתיות.
התופעה נובעת בעיקר מהנטייה לקונפורמיות בתוך הקבוצה, ובפרט מתרחשת בקבוצה בעלת זהות מגובשת ומוגדרת, וכאשר האינדיבידואל אינו בטוח בעמדתו ומקבל תחושה של מידע אמין מהסובבים אותו, דבר המוביל לסחיפה לכיוון עמדת חבריו.
התופעה היא שלילית ולרוב מעכבת ואף מונעת קבלת החלטות חדשניות ולא שגרתיות בארגון.
היא מוכרת גם בתחום הפסיכולוגיה החברתית ומשולה ל"אפקט העדר" מעולם החי.
בין הדרכים למזעור אפקט העדר יכולים המנהלים להיות הוגנים ולתת ביטוי לעמדותיהם של כל חברי הקבוצה ללא יוצא מן הכלל ומבלי להביע את דעותיהם האישיות, בפרט בשלבים הראשונים של הפרויקט.