tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אחד השימושים המקובלים הוא לכתיבת תוכנות שייעודן הוא זמני – לכתוב ולזרוק.
מהירות הפיתוח מאפשרת ביצוע משימה כזאת בקלות רבה יותר מאשר שפות מקובלות יותר כמו ++C, C, Java ואחרות.
הרחבה של הרעיון הזה הוא בכתיבת הוכחת היתכנות (POC - Proof Of Concept).
כאשר עולה דרישה לתוכנה מסוג חדש, ויש צורך להוכיח שהרעיון ישים באופן עקרוני, אפשר לפתח את כל התוכנה במהירות בפייתון.
לאחר הוכחת ההיתכנות עוברים לפיתוח בשפות אחרות, המאפשרות לעיתים ביצועים יעילים יותר, על פי הצורך.
עם זאת, אין פירוש הדבר שלא נעשה בשפה שימוש לכתיבת תוכנות גדולות.
דוגמאות לכך הן Zope וביטורנט.
שימוש נוסף בפייתון הוא לפיתוח אלגוריתמים בתחומי המדעים המדויקים וההנדסה, בדומה לשימוש ב־MATLAB.
חבילות ההרחבה, כגון NumPy, המאפשרות עבודה יעילה עם וקטורים ומטריצות, הופכות אותה לנוחה ושימושית למטרה זו.
פייתון היא אחת מהשפות העיקריות שבהן עובדת חברת גוגל.
בין השאר, הגרסה הראשונה של זחלן הרשת של מנוע החיפוש גוגל נכתבה בפייתון, כל מערכת הפיתוח של גוגל (ניהול גרסאות ובניית מהדורות) מתבצעת בטכנולוגיה מבוססת פייתון וחלק מאתריה הגדולים כגון יוטיוב כתובים בצורה כמעט גורפת בפייתון.
בנוסף, באפריל 2008 הזמינה גוגל גולשים לכתוב אפליקציות פייתון ולהתקינן על מערכת שרתיה.
אנקונדה היא הפצה של שפות התכנות פייתון לתכנות מדעי (מדעי הנתונים, יישומי למידת מכונה, עיבוד נתונים בקנה מידה גדול, ניתוח ניבויי וכו').
תוכנה FreeCAD נכתבה בשפת פייתון.
עוד שימושים נוספים בפייתון הם: כריית מידע, בינה מלאכותית, טסטים, אוטומציות, מחשוב בענן, תוכנות, בניית אתרים, ו-Big data.
שם השפה "פייתון" נבחר כמחווה לקבוצה הקומית הבריטית "מונטי פייתון" עקב כך שחידו ואן רוסום, יוצר השפה, היה מעריץ שלהם, אזכורים למונטי פייתון מופיעים גם בקוד ובתרבות של פייתון.
לדוגמה, המשתנים המטא-תחביריים שנמצאים בספרות של שפת פייתון הם "spam" ו"eggs", כאזכור לבדיחה שמופיעה בפרקים הראשונים של מונטי פייתון, במקום "foo" ו"bar" שנמצאים בשימוש ברוב שפות התכנות.
בנוסף, התיעוד הרשמי של פייתון מכיל אזכורים שונים לבדיחות של מונטי פייתון.
פיל הוא מונח לקבוצה פוליפילטית של שלושה מיני יונקים – פיל סוואנה אפריקני, פיל יער אפריקני ופיל אסייתי – שהם חיות היבשה הגדולות ביותר בעולם והמינים היחידים ששרדו במשפחת הפיליים.
בעבר היו מינים נוספים ממשפחה זו, ביניהם הממותה, הפלאולוקסודון והסטגוטטרבלודון שאינם נחשבים לפילים רגילים.
המאפיין הבולט ביותר של הפילים הוא החדק, שבעזרתו הם שותים, אוכלים ומתרחצים.
מפיהם בולטים שני חטי שנהב, שהפכו אותם למטרה לציד רב שהביא לפגיעה קשה בהם.
הפיל האסייתי ופיל הסוואנה האפריקני מצויים בסכנת הכחדה, ופיל היער האפריקני נמצא בסכנת הכחדה חמורה.
קולו של הפיל מכונה בעברית חִצצור.
כל בני משפחת הפיליים הם בעלי חיים גדולים מאוד.
משקלם הוא למעלה מ-5 טונות וגובהם למעלה מ-.
פיל הסוואנה האפריקני הוא בעל החיים היבשתי הגדול ביותר שחי בימינו.
גודלם הרב מעניק לפילים הגנה מפני כמעט כל הטורפים.
הפיל הגדול ביותר שתועד היה פיל סוואנה אפריקני שניצוד באנגולה ב-1955, משקלו היה והוא התנשא לגובה של .
להלן גודל שלושת מיני הפילים שחיים בימינו:
המאפיין הבולט ביותר של הפיל הוא החדק, שהוא התארכות של האף והשפה העליונה.
החדק משמש כאפו של הפיל - הפיל נושם דרך נחיריו המצויים בחדק (כמו בני האדם הוא מסוגל לנשום גם דרך פיו) וכן מריח דרכם.
הפיל הוא שחיין מצוין, והוא יכול גם לשהות מתחת למים זמן רב בעת שהחדק משמש לו צינור העברה של אוויר, בדומה לשנורקל אצל צוללים אנושיים.
החדק משמש גם כמעין זרוע עבור הפיל ובאמצעותו הוא יכול לאחוז בחפצים ולהרימם, לשאתם או לדחוף אותם.
החדק מורכב משרירים רבים המאפשרים חוזק וכוח מחד, וגמישות ועדינות רבה מאידך.
באמצעות חדקו יכול הפיל לברור ולהרים מן הקרקע גושי סוכר קטנים מתוך שכבה של חול ובאותה מידה הוא יכול להרים גזע עץ במשקל של עשרות קילוגרמים.
הפיל משתמש בחדק גם כדי ללקט מזון.
באמצעותו הוא מגיע אל ענפים גבוהים או שהוא אוסף בעזרתו את המזון מן הקרקע ואז מביא אותו אל פיו.
בכך עושה הפיל בחדק שימוש הדומה ליד אוחזת.
הפיל מסוגל להשמיע באמצעות החדק קולות הנשמעים למרחוק, כמעין חצוצרה.
החדק חזק מאוד ומשמש "שוט" לסילוק תוקפים.
הפיל יכול לשאוב מים באמצעות החדק ולהביאם אל פיו כדי לשתות או להתיזם על גופו כדי להצטנן מעט בימים חמים.
כמו כן יכול הוא לאסוף עפר מן הקרקע ולפזר על גבו כדי ליצור כסות דקה שתשמש מגן מפני חרקים עוקצים או נושכים.
בין הפילים האפריקניים לפיל האסייתי ישנם מספר הבדלים חזותיים בולטים:
גודל הגוף: הפילים האפריקניים גדולים יותר ומשקלם של בוגרים זכרים עשוי להגיע גם לעשרה טון מטרי.
לעומת זאת, משקלו של הפיל האסייתי מגיע לחמישה טון מטרי.
אפרכסות האוזניים גדולות יותר בקרב הפילים האפריקניים.
חטי השנהב: אצל נקבת הפיל האסייתי החטים חסרים.
בקצה החדק של הפיל האפריקני שתי אונות בשריות, זו מול זו, כמעין אצבעות, ואילו לפיל האסייתי יש רק אונה אחת בקצה החדק.
ראשו של הפיל האסייתי קצר יותר וגבו מתקמר כלפי מטה בעוד שגבו של הפיל האפריקני ישר יותר.
אורך רגליים: פילים רבים מזן "פיל מדברי" החיים במדבריות נמיביה מאופיינים כתת-מין עקב גובהם הרב ורגליהם הארוכות (מכונים בסלנג מקומי "פיל ג'ירפי").
הפיל מפורסם גם בחטי השנהב שלו.
אלו למעשה זוג שיניים חותכות מחוסרות אמייל שמתארכות ל-2 עד 3 מטרים ומשקלן מגיע לעשרות קילוגרמים.
לנקבת הפיל האסייתי אין חטים, או כמעט לא ניתן להבחין בהם אם הנקבה אינה פותחת את פיה.
קיימים גם זכרים רבים ללא חטים, במיוחד פילים סרי לנקיים.
השנהב הוא חומר יקר ערך, ומסיבה זו ניצודו הפילים בהמוניהם בימים עברו ועד עצם היום הזה.
בימינו הולך הציד ופוחת בשל חוקים נוקשים, וישנם מקומות במזרח אפריקה שאפילו מדללים מדי כמה שנים את אוכלוסיית הפילים, על ידי העברתם למקומות אחרים ועל ידי המתת פרטים לאחר מחקר יסודי, כדי למנוע נזקים עתידיים.
אגדות רבות נקשרו אודות שנהב הפילים ועוד במאה ה-19 יצאו הרפתקנים לגלות את מקום הימצאם של בתי הקברות האגדתיים של הפילים כדי לזכות באוצר היקר, מתוך אמונה טפלה כי הפילים נודדים למקום מסוים כדי להוציא את נשמתם.
פיל שהתפרסם בשל החטים הענקיים שלו היה הפיל סאטאו שחי בקניה וניצוד בסופו של דבר בגלל חטיו.
בנוסף לחטים, לפיל גם ארבע שיניים טוחנות.
החטים משמשים את הפילים לשם חפירה בקרקע על מנת לחשוף שורשים ופקעות שנחשבים עבורם מעדן, וכן כדי להזיז מכשולים מן הארץ כדי לפלס דרכם בה.
הזכרים נוהגים להשתמש לעיתים בחטים לשם מאבק, אם כי בדרך כלל אינם פוצעים זה את זה.
החטים יכולים לשמש ככלי מגן, אולם בשל גודלו האימתני לפיל כמעט ואין אויבים טבעיים.
לאוזני הפיל הרחבות יש תפקיד חשוב בשמירה על טמפרטורה יציבה של גופו, באופן פעולה הדומה לזה של מקרן חום.
אוזני הפיל מורכבות משכבה דקה של עור המתוח על גבי סחוס ועל גבי רשת ענפה של כלי דם.
בימים חמים, פילים מנפנפים תדירות באוזניהם וכך יוצרים משב רוח קל.
הרוח, הדקות יחד עם השטח הגדול של אוזן הפיל, גורמים לכך שנפח גדול של אוויר פוגש את אוזן הפיל ומקרר את כלי הדם שמסיעים את החום החוצה מגוף הפיל.
הדם החם הנכנס לאוזן יכול להצטנן בכ-5.5 מעלות צלזיוס באופן זה.
כך ניתן להסביר באופן חלקי את ההבדל בין גודל האוזן של הפיל האפריקאי לזו של הפיל האסייתי על פי המיקום הגאוגרפי שלהם.
מוצאם של הפילים האפריקניים הוא אזור קו המשווה, מקום חם יותר, ולכן יש להם אוזניים גדולות יותר.
הפילים האסייתים חיים במיקום צפוני יותר, שם פחות חם, לפיכך יש להם אוזניים קטנות יותר.
תוחלת החיים של הפיל ארוכה ביותר, ומתקרבת לזו של האדם.
הפיל בטבע חי במשך 70 שנה בממוצע, ורק זוחלים דוגמת צבים ותנינים, ועופות כמו תוכים ונשרים מאריכים ימים יותר ממנו.
אחת הפילות הזקנות ביותר בעולם בתנאי שביה נולדה בשנת 1951 וחיה בגן החיות בבזל שבשווייץ עד מותה בשנת 2010 בגיל 59. הפיל מגיע לשיא גודלו רק בשנות העשרים של חייו.
בשנותיו הראשונות הוא צמוד לאמו, שמגוננת עליו מפני טורפים ומפני זעמם של פילים אחרים.
לרוב נשארת הנקבה בעדר שבו נולדה, עד יום מותה.
הזכר מורחק בעת הגיעו לגיל הבגרות.
הפילים נעים בעדרים, שאותם מנהיגות נקבות בוגרות.
הזכרים נודדים כיחידים או בצמדים, וישנן תקופות שבהן הם מתלווים לעדר הנקבות, בעיקר לשם רבייה.
עדר הנקבות מורכב מקרובות משפחה וכולן תלויות בניסיון חייה של הפילה המבוגרת.
זו תוביל אותן ביערות אסיה או בשבילי אפריקה אל מקורות המזון והמים.
הפילים אינם טריטוריאליים מכיוון שבאזור בו ישהו תוך זמן קצר לא תישאר מספיק צמחייה ממנה יוכלו להיזון.
לכן הם נודדים מרחקים עצומים, ובאפריקה אף על פני מחצית היבשת, מדרום אפריקה אל טנזניה דרך מוזמביק ולהפך.
הפילים מצטיינים בזיכרון מעולה והם יכולים לדלות מזיכרונם פרטים קלושים כעבור שנים.
מכאן נגזר הביטוי "זיכרון של פיל".
לפיל יש שתי צורות הליכה, הליכה רגילה והליכה מהירה הנראית כריצה, אולם עקב גודלו הוא אינו יכול לדהור או לטפוף, ואף אינו יכול לקפוץ.
אמנם הפיל אינו יכול לקפוץ, אך הוא כן מסוגל לעמוד על שתי רגליו, לשם אכילה, כצורת אילוף, או אזהרה.
הפיל משתמש בחישה סייסמית של גלי תת-קול לשם ניווט, תקשורת ומציאת העדר.
בשל גודלם המאיים של הפילים, אין להם כמעט טורפים בטבע, מלבד להקות של אריות, שהתמחו בבידוד פיל צעיר או גור מסביבת אמו והעדר ובהריגתו, תוך שיתוף פעולה זהיר של פרטים רבים.
הדרך בה האריות תוקפים גור פילים היא קפיצת להקת לביאות על גב אחד מהם עד שהמשקל מפיל את הפיל ואז הם חוסמים לו את האוויר על ידי נשיכת החדק, דבר הגורם למותו.
אירועים כאלה מתרחשים בשעות הלילה, עת כושר הראייה של הפילים נעשה מוגבל, בעיקר יחסית לזה של האריות שראיית הלילה שלהם משופרת ביחס ליתר בעלי החיים.
חיה נוספת התוקפת לעיתים פילים צעירים בודדים היא טיגריס בנגלי.
תועדו גם תקיפות של פילים בידי תנינים.
הפיל נחשב לאחת החיות האינטליגנטיות בטבע.
ניתן ללמוד זאת מכמה ניסויים ותצפיות שנעשו במשך השנים:
על פי מחקר גם הפיל שייך לקבוצה המצומצמת של חיות המזהות את עצמן במראה, כלומר בעלות תודעה עצמית.
החיות האחרות בקבוצה הן שימפנזה, דולפין (במידה מסוימת) והאדם.
הפיל יכול לפתור פעולות פשוטות של חיבור וחיסור.
הפילים מסוגלים להשתמש בענפים לצרכים שונים.
הפילים הם יצורים חברתיים למדי, החיים בעדר ומקיימים אינטראקציות חברתיות.
נמצא כי פילים יודעים לגלות אמפתיה, לעזור לפיל בצרה, לשמש כבייביסיטר, לפנות מכשול בפני פיל אחר ועוד.
הפילים משתמשים בצלילים ייחודיים, מעין שם פרטי, לקריאה לפיל אחר.
כאשר מצליחים להשמיע את ה"קול-שם", הפיל הנקרא מגיב בנהימה או מתקרב.
יתרון השימוש בשם עוזר לפיתוח הקשרים החברתיים.
פילים ניחנים ביכולות זיכרון שונות, כגון: זיכרון לטווח ארוך (לדוגמה, זיהוי עמית לתא בגן החיות או זיהוי פילים אחרים בעדר), זיכרון והבנת התנהגות אנושית, זיכרון מקומות למרעה ומים.
נראה כי במידה מסוימת הם מסוגלים להבין את משמעות המוות.
כאשר אחד הפרטים בעדר נופח את נשמתו, שאר הפילים בעדר נשארים בסביבת הפגר במשך כמה ימים, ואינם נוטשים אותו אף לצורך השגת מזון.
הם גם אינם מאפשרים לאוכלי נבלות למיניהם להתקרב אל הגווייה.
מתצפיות שנעשו עולה גם שכאשר פילים עוברים ליד שלדים ושרידי עצמות פילים אחרים – לאו דווקא מאלה שהיו חברים בעדר – הם נעצרים ממהלכם, עומדים זמן מה ורק אז ממשיכים, משל היה זה טקס אבל פרטי משלהם.
פילים אפריקאיים נוהגים לקבור את מתיהם, וקיימת השערה כי גם פילים אסיאתיים נוהגים כך.
לפילה אין עונת ייחום מוגדרת, אם כי עיקר ההזדווגות נעשית בעונות הגשומות יותר.
פיל מגיע לבגרות מינית סביב גיל 12. לפילים הזכרים יש תקופה שנקראת מוסט בה הם הופכים למסוכנים ביותר לסביבתם.
הפילון יוצא לאוויר העולם במשקל של כ-100 קילוגרם, לאחר שהות של 22 חודשים ברחם אמו (הריון הפילות האפריקניות הוא הארוך מבין חיות היבשה), ונגמל מינקותו רק קרוב לגיל שנה, אם כי כבר לפני כן הוא מתחיל בלעיסת מזונות ירוקים.
מרבית ההריונות הם של עובר אחד בלבד.
הפילים הם צמחוניים, ואוכלים הן עשבים גבוהים, והן ענפים ועלים של עצים.
פיל אפריקאי זקוק לכ-140 ק"ג של צמחייה ליום על מנת לשרוד.
בנוסף, זקוקים הפילים לכמויות גדולות של מי שתייה, כ-150 ליטר בממוצע ליום.
הרגלי תזונה אלו, הגורמים לכך שהפילים מכלים את הצמחייה במקום בו הם סועדים, מחייבים את עדרי הפילים לנדוד ממקום למקום לשם השגת מזון.
במאות ה-19 וה-20, בעקבות עלייה משמעותית בסחר הבינלאומי בשנהב, והתפשטות ההתיישבות האנושית שפגעה בשטחי המחיה של הפילים, התדלדלה בהתמדה אוכלוסיית הפילים באזורים רבים באסיה ובאפריקה.
על פי ארגון ה-WWF, הפגיעה בשטחי המחיה של הפילים האפריקאים מוערכת בצמצום של כ-50%, בעוד ששטחי המחיה של הפילים האסייתיים צומצמו לכ-15% מין השטח שעמד לרשותם בעבר.
ארגון ה-WWF מעריך שאוכלוסיית הפילים האסייתיים, שנפגעה באופן החמור ביותר, הצטמצמה בכ-50% בתוך שלושה דורות, אולם על פי הערכות ארגון IUCN גם באפריקה ישנן אוכלוסיות פילים שנפגעו בשיעורים דומים.
אחד הגורמים הדחופים יותר להתדלדלות האוכלוסייה הוא הציידים, ובראשם הציידים המקצועיים שמוכרים את חטי הפילים לסוחרי השנהב.
במשך תקופה ארוכה התקשו ארגונים ומדינות להפעיל מולם אכיפה אפקטיבית, אולם בעשור השני של המאה ה-21 החלו ליישם מספר טכנולוגיות מתקדמות לאיתור ציידים בשטח, לדוגמה, שילוב של רחפנים עם תוכנות למידה עמוקה שעוקבות אחר תנועת הפילים והציידים במטרה לספק ראיות שיאפשרו את הרשעתם.
הפיל ניתן לאילוף ואכן, רבים מן הפילים האסייתים מאולפים.
הפילים האפריקניים קשים ביותר לאילוף, בעבר נעשה שימוש בפילים מזן צפון אפריקאי (מין קטן יותר שנכחד בינתיים) על ידי צבאות שונים כשיצאו לקרב על גבי פילי מלחמה, דוגמת לוחמי אנטיוכיה כנגד החשמונאים ובני קרתגו נגד הרומאים במלחמות הפוניות.
בימינו חדלו לאלף את הפילים האפריקניים מלבד מעט קרקסים, ורק את הפיל האסייתי ממשיכים לאלף.
זה משמש בעיקר בתעשיית העץ של דרום-מזרח אסיה, כאשר כל עיסוקו הוא להוביל את הגזעים שנכרתו אל זרמי המים והנהרות, משם ייסחפו אל עבר נמל היעד.
פילים אסייתים נלכדים לצורך אילוף דווקא בגיל בוגר.
משאלה נלכדו, הם מושמים בחברת פילים מאולפים אחרים, ואחר זמן לא רב, נרגעים פילי הבר בהשראת הפילים המאולפים ולומדים אט אט את הפקודות והציוויים הדרושים.
אילוף וטיפול בפילים הוא מקצוע לכל דבר בכפרים רבים באסיה הקרוי מאהוט ויש מקומות שבהם הוא עובר מאב לבן.
המטפל נותר צמוד לאותו פיל במשך שנים רבות.
מבחינת האדם, יש יתרונות בכך שפילים המוחזקים בגן החיות יהיו מאולפים:
הטיפול בפיל מאולף קל יותר.
כאשר לפיל לא מאולף ישנה דלקת בעין והוא זקוק לתרופה, יש להרדים אותו לשם כך, ואף לסכן את חייו יותר מאשר תוכל דלקת מקומית.
כאשר הפיל מאולף, קרב אליו המטפל ללא חשש ומורח ליד עינו את המשחה.
לא רק מחלות דורשות טיפול צמוד אלא גם נסיבות טבעיות לחלוטין דוגמת התארכות הציפורניים.
כמו אצל האדם, גם ציפורני פרסותיו של הפיל מתארכות ללא הרף.
האדם משתמש בקוצץ ציפורניים או בפצירה ואילו אצל הפיל נשחקות הציפורניים באופן טבעי מעצם נדידתו מדי יום מהלך של כמה עשרות קילומטרים.
הפיל בגן החיות, לעומת זאת, סגור במכלאה ואף שתהיה רחבת ידיים עדיין אינה מספיקה כדי להביא לשחיקה מספקת של ציפורניו.
כאשר הפיל מאולף קרב אליו המטפל ובפשטות יחסית משתמש במשוף עץ של נגרים כדי להסיר את ההתארכות המיותרת של הציפורניים.
הפיל הוא בעל חיים צמחוני האוכל מגוון רחב של צמחים.
הפיל האסייתי אוכל בעיקר עשב רך אם כי לעיתים גם עלים וקליפות עצים.
בגן החיות חביבים עליו במיוחד המזונות המתוקים והעסיסיים, אך את עיקר מזונו תופס החציר, הזול יחסית והקל לאחסון מבחינת בעיות של טריות.
הפיל אוכל מדי יום עשרות קילוגרמים של מזון, בהתאם לפעילותו ולמצבו הגופני.
כדי להעשיר את מזונו בגן החיות, מוסיפים לתפריטו גם לחם וטבליות של מינרלים וויטמינים על מנת לשמור על תזונה מאוזנת.
בגן החיות נמצאים לרוב בעדר גם זכרים וגם נקבות, אולם בעת שהזכרים מיוחמים הם מופרדים מן הנקבות משום שהתנהגותם נעשית פראית למדי.
למרות הקשיים, מחזיקים זכרים בגן החיות על מנת להפרות את הנקבות.
בימינו ישנה אפשרות של הפריה מלאכותית כדי לעבר את הנקבה, אך לשם כך יש למצוא זכר מתאים וכן לאמן את האם המיועדת במשך חודשים עבור יום הלידה.
זהו מבצע מסובך למדי, אך אפשרי.
הפיל האסייתי אינו מצוי בסכנה קיומית אולם היערות והחורשים, סביבתו הטבעית, נעלמים במהירות בעקבות פלישת האדם, והפיל המאולף הורס למעשה את ביתו בעל כורחו כאשר הוא משמש כלי עיקרי בתעשיית העץ.
עם התפתחות התעופה והתיירות, נועד לפיל גם תפקיד חדש-ישן: במקום לשאת על גבו צבאות של חיילים, נושא הוא בימינו צבאות של תיירים, ורכיבה על גבי פילים הפכה למקור פרנסה לתושבי מזרח אסיה.
ישנה מוטציה נדירה הקרויה פיל לבן, ופילים כאלו נחשבים למקודשים על ידי ילידי הודו, תאילנד, בורמה ולאוס.
באפריקה, הפיל פופולרי ביותר בציד-חובבים ומשתייך לחמשת הגדולים.
הפיל אינו מוזכר בשמו בתנ"ך, אבל מוזכר ששלמה המלך ייבא שנהב מחירם מלך צור: רוב הפרשנים סבורים שהשנהבים המוזכר בתנ"ך הם השיניים הבולטות של הפיל, מנגד ישנם חוקרים הסבורים שהשנהב זה שם לפיל.
הפיל מתייחד ביהדות כאחד משני בעלי החיים היחידים שמברכים עליהם את ברכת משנה הבריות.
יש כמה סברות מדוע מברכים עליו "משנה הבריות".
יש שאומרים שזה מפני ש, בכך שעורו אינו שעיר אלא חלק והוא משתמש בחדקו כמו ביד.
ויש אחרים שסוברים שמשום שבזמן המבול העניש הקב"ה חלק מן האנשים הרשעים והפך אותם לקופים ופילים.
התלמוד הבבלי () שואל על השיטה לפיה אפשר לקנות בעלי חיים רק על ידי הגבהתם, כיצד אפשר לקנות פיל.
לפי פירוש התוספות (שם ד"ה "אי נמי") על פי האמור לעיל הפיל לא מסוגל לקפוץ.
הרב יעקב אריאל כתב במאמרו "הפיל וההלכה היהודית"
כן מסופר על אלעזר המכבי מבית חשמונאי שנמחץ על ידי פיל בקרב בית זכריה שקרס עליו, לאחר שפגע בו באמצעות חנית.
יש עוד טעם שהובא בראשונים מדוע מברכים על הפיל.
מכיוון שדעתו קרובה לדעת בני אדם ויש בו הבנה יותר משאר החיות.
ומעשה שהביא הרשב"ץ ש"פעם אחת עבר הפיל בשוק הסוחרים.
וישבו כמה סוחרים פתח החנות וכשראו את הפיל לעגו לו וצחקו על גודלו ועל אורך אפו ומראהו המשונה.
והפיל הבין את אשר ליגלגו לו בני האדם.
ואותם הסוחרים היו מסתחרים בקמח מה עשה הפיל הלך אל הנהר ומילא אפו מים וחזר אל השוק ושפך את המים על הקמח וקלקל להם את הסחורה".
בברייתא דפרק שירה מובא ששירת הפיל היא הפסוק: .
הפיל הוא דמות חשובה וסמל משמעותי בתרבות התאילנדית, והוא בעל השפעה ניכרת על האומה התאית, ומעמדו התרבותי משפיע בתורו גם על אוכלוסיית הפילים.
הפיל התאילנדי הוא סמל לאומי רשמי של תאילנד.
ניתן למצוא בתאילנד גם פיל הודי, שהוא תת-מין של פיל אסייתי.
מין: פיל סוואנה אפריקני (Loxodonta africana)
פיית השיניים היא דמות פולקלוריסטית דמיונית שעל פי האגדה נותנת לילדים כסף או מתנות אם הם שמים בלילה את שיני החלב שנפלו להם מתחת לכרית.
דמות זו היא דוגמה לדמויות פולקלוריסטיות הקיימות בעולם המודרני, ואשר מבוגרים רבים, אף שאינם מאמינים כלל בקיומה, מספרים עליה לילדיהם.
דוגמה נוספת לסוג זה של דמויות הוא סנטה קלאוס.
דמות זו ודמויות דומות לה קיימות במרבית מדינות מערב אירופה, צפון אמריקה, וחלק ממדינות דרום ומרכז אמריקה.
במדינות רבות הדוברות ספרדית קיימת דמות דומה המכונה "ratoncito Pérez" - "העכברון פרז" (עכבר עם שם משפחה).
בארצות הפרנקופוניות (כגון צרפת, בלגיה, שווייץ או לוקסמבורג) מכנים את הדמות "העכבר הקטן" (או "העכברה הקטנה") - "La petite souris".
בעוד שהורים לפעמים אינם בטוחים האם כדאי לספר סיפור בדיוני לילדיהם, מרבית הילדים מדווחים על תוצאות חיוביות.
לאחר הגילוי שפיית השיניים אינה אמיתית 75% מהילדים דיווח שהם אהבו את המנהג, 20% היו נייטרלים ו3% התנגדו למנהג ואמרו שהם לא צפויים להעביר אותו לילדיהם בעתיד.
הורים נוטים לראות את מיתוס פיית השיניים כמקור לנחמה עבור ילדים עם נפילת שיני החלב.
שלא כמו סנטה קלאוס, יש כמה פרטים על המראה של פיית השיניים אשר נותרים עקביים בגרסאות שונות של המיתוס.
מחקר שנערך ב -1984 על ידי רוזמרי ולס גילה שרובם, 74% מהנשאלים, האמינו שפיית השיניים היא נקבה, ואילו 12% סברו שפיית השיניים אינה זכר או נקבה, ו-8% האמינו שפיית השיניים יכולה להיות זכר או נקבה.
כשנשאלה על ממצאיה לגבי הופעת פיית השיניים, הסבירה ולס - "יש את הפיות הבסיסית של טינקרבל עם הכנפיים, השרביט, קצת יותר מבוגרות ומה לא".
סקירה של ספרי ילדים ופרסומים פופולריים מצאה את פיית השיניים מתוארת גם כילד עם כנפיים, פיקסי, דרקון, דמות אם כחולה, בלרינה מעופפת, שני זקנים קטנים, רופא שיניים, איש מעופף בעל כרס מעשן סיגר, עטלף, דוב ועוד.
בשנת 1993 שודרה הסדרה "ממלכת עכברי השן", אשר עוקבת אחר עכברים שעושים את עבודתה של פיית השיניים.
בשנת 2022 עלה לאקרנים הסרט "מעופפת", אשר עוקב אחר פיית שיניים שנתקעה בעולם האמיתי.
פיית' נו מור הייתה להקת רוק אמריקנית שנוסדה בסן פרנסיסקו ב-1982 ופעלה עד להתפרקותה ב-1998, ולאחר מכן התאחדה ב-2009. הסגנון המוזיקלי של פיית' נו מור נע בין מטאל/רוק אלטרנטיבי, פאנק (Funk) מטאל, פוסט-פאנק (Punk) ואף סגנונות נוספים.
במהלך הקריירה שלהם, הם התנסו בסוגים שונים ומגוונים של מוזיקה, ולכן לעיתים נחשבים גם ללהקת רוק ניסיוני או מטאל אוונגרדי.
פיית' נו מור נוסדה ב-1982, עם התפרקותה של להקת Faith no Man, הרכב שכלל את הזמר מייק מוריס, בילי גולד, מייק בורדין ורודי בוטום.
לאחר שאלה בחנו מספר גיטריסטים, הלהקה צירפה את ג'ים מרטין לשורותיה.
הלהקה ניסתה מספר זמרים, ביניהם קורטני לאב שהצטרפה למשך חצי שנה.
לבסוף, הפך צ'אק מוזלי לסולן, ושר בשני האלבומים הראשונים.
אחד משיריה המוכרים של הלהקה בתקופה זו היה "We Care A Lot", סאטירה על ארגוני צדקה שונים כדוגמת לייב אייד ובמיוחד על השיר "We Are the World".
השיר היה יוצא דופן גם בכך ששילב בתוכו מוזיקת היפ הופ.
גרסה נוספת לשיר "As The Worm Turns" הוקלטה מאוחר יותר על ידי הלהקה בשנת 1992 יחד עם הסולן מייק פאטון ויצאה כסינגל.
באפריל 1987 יצא אלבומם השני, "Introduce Yourself", שנחשב בעיני רבים וגם בעיני חברי הלהקה לאלבום הבכורה.
האלבום הכיל עיבוד סאונד משופר מקודמו.
עקב חילוקי דעות מקצועיים ושמועות על התמכרות לסמים, פוטר מוזלי במהלך 1988. את מקומו תפס מייק פאטון, לאחר שמרטין שמע קלטת דמו בביצועו בלהקת "מיסטר באנגל".
פאטון נשר מאוניברסיטת המבולט כדי להצטרף ללהקה ותוך שבועיים כתב את רוב מילות השירים של אלבומה השלישי של הלהקה, "The Real Thing".
האלבום זכה להצלחה (מכר למעלה ממיליון עותקים), והיה מועמד לפרס גראמי.
השיר "Epic" מתוכו היה ללהיט ב-MTV.
התמונה המסיימת את הווידאו קליפ, בה נראה דג מפרפר מחוץ למים בהילוך איטי, עוררה את זעם ארגוני רווחת בעלי החיים בקיץ 1990. בנוסף, הווידאו קליפ לשיר "Falling to Pieces" היה המועדף בתוכניתם של ביוויס ובאטהד.
האלבום כלל גם גרסת כיסוי לשירם של בלאק סבאת' "War Pigs", שהיווה שיר מחאה אנטי-מלחמתי.
ב-1990 הופיעה הלהקה בטקס פרסי ה-MTV וכן בתוכנית סאטרדיי נייט לייב.
אלבומה הבא של פיית' נו מור, "Angel Dust", זכה לביקורות אוהדות בקרב מבקרי המוזיקה.
אלבום זה החל לסמן את השפעתו של מייק פאטון על הכיוון המוזיקלי אליו פנתה הלהקה, שהפגינה סגנון נסיוני יותר.
האלבום הכיל את הלהיטים "Midlife Crisis", "A Small Victory" והן הקלטה של שיר הנושא מהסרט "קאובוי של חצות".
הסינגל Easy, שהיווה גרסת כיסוי ללהקת ה"קומודורס", הצליח מאוד בבריטניה, אוסטרליה ובאירופה.
מגזין הרוק "!Kerrang" הכתיר את האלבום במקום הראשון ברשימת 50 האלבומים המשפיעים ביותר בשנות התשעים.
לעומת קודמו, האלבום לא זכה להצלחה גדולה בארצות הברית ומכר רק 700,000 עותקים, אך במקומות אחרים מכירות האלבום עלו על קודמו, לדוגמה בגרמניה, בה האלבום מכר כ-270,000 עותקים והגיע לאלבום זהב.
בשנת 1993 שיתפה הלהקה פעולה עם להקת הראפ/מטאל "Boo-Yaa T.R.I.B.E" בשיר "Another Body Murdered" שבפסקול הסרט "ליל הדין".
לאחר שהסתיים סיבוב ההופעות שנועד לקדם את האלבום, עזב הגיטריסט ג'ים מרטין את הלהקה בשלבים המוקדמים של הקלטות האלבום הבא, King For A Day...
Fool For a Lifetime ב-1995. הוא הוחלף בגיטריסט של להקת מיסטר באנגל טרי ספרואנז, שעזב את FNM רגע לפני שיצאו למסע הופעות עולמי.
Fool For a Lifetime היה נסיוני כקודמו והכיל סגנונות שונים, החל מהבי מטאל ועד לג'אז קליל.
היקף מכירות האלבום היה נמוך בארצות הברית, פחות מאשר Angel Dust, הגם שהאלבום מכר היטב יחסית באנגליה וגרמניה.
באוסטרליה הגיע האלבום למקום הראשון ברשימת האלבומים.
בעקבות מכירות האלבום העגומות בארצות הברית, הלהקה החליטה לקצר את סיבוב ההופעות בארבעה חודשים ולבטל את הוצאת הסינגלים "The Gentle Art of Making Enemies" ו-"Take This Bottle", בנוסף להוצאת מארז של שבעה דיסקים הכוללים הקלטות בי-סייד נדירות וראיונות עם הלהקה בין השירים.
האלבום השישי והאחרון של הלהקה יצא ב-1997. באלבום זה ניגן ג'ון הדסון, גיטריסט חדש, שהיה שותף לחדר של בילי גולד.
אלבום זה, שהכיל יותר שירים מלודיים ובלדות, לא מצא חן בעיני חברי הלהקה, שחשו כי סטו מהכיוון המוזיקלי שהיו מזוהים איתו.
למרות חששם, האלבום הצליח מעבר לצפוי כאשר ב-12 מדינות באירופה הגיע להיקף מכירות שזיכו אותו בפלטינה ואלבום זהב.
בנוסף, הוא הגיע למקום שני בגרמניה והפך לאלבום זהב ולמקום ראשון באוסטרליה, שם הפך לאלבום פלטינה.
הווידאו קליפ לשיר "Last Cup of Sorrow" מבוסס על סרטו של אלפרד היצ'קוק "ורטיגו".
הסינגל של שיר זה וכן "Ashes to Ashes" זכו להצלחה מועטה, ואף התבטלה יציאתו של הסינגל "She Loves Me Not", מה שתרם גם לפירוקה של הלהקה.
בתחילת 1998 החלו שמועות לגבי פירוק הלהקה, וכי מייק פאטון עזב לטובת פרויקטים אחרים.
ב-19 באפריל מסר בילי גולד את ההודעה הבאה לעיתונות ולאינטרנט:
"אחרי 15 שנה ארוכות ופוריות, החליטה להקת פיית' נו מור לְהָזֵם את השמועות על פירוקה בכך שהיא...תתפרק.
ההחלטה הייתה הדדית ושוויונית, לא יהיו האשמות, לא לכלוכים ולא הפניית אצבע מאשימה כלפי אף גורם, חוץ מאשר הצהרה סמלית אחת: "פאפי התחיל את זה." מעבר לכך, פירוק הלהקה יאפשר לחבריה להתעסק יותר ברצינות ולהשקיע יותר זמן בפרויקטים האחרים שלהם.
ולבסוף, ברצוננו להודות למעריצנו אשר תמכו ודבקו בלהקה במשך השנים."
ההופעה האחרונה של פיית' נו מור התקיימה בליסבון שבפורטוגל ב-7 באפריל 1998.
לאחר פירוקה של הלהקה, חבריה המשיכו בפרויקטים אחרים.
מייק פאטון המשיך להקליט אלבומים עם להקתו מאז ימי בית ספר התיכון, "מיסטר באנגל", וכן עם אמנים כג'ון זורן וביורק ולהקות כטומהוק, פנטומאס, פיפינג טום ו-The Dillinger Escape Plan.
הקלידן רודי בוטום הקים את להקת Imperial Teen בשנת 1996. ג'ים מרטין השתתף כגיטריסט אורח באלבומים כדוגמת "Antipop" של להקת פריימוס ובאלבום הבכורה של להקת אקובריין, בה חבר הבסיסט לשעבר של מטאליקה ג'ייסון ניוסטד.
בנוסף, הוא הוציא אלבום סולו בשם "Milk and Blood" בשנת 1996.
מייק בורדין מופיע לעיתים כחבר ההרכב של אוזי אוסבורן ובלאק סבאת', וגם החליף את המתופף של להקת קורן בעת סיבוב ההופעות שלהם.
בנוסף הוא היה המתופף באלבומו של ג'רי קאנטרל "Degradation Trip".
בילי גולד היה חבר בלהקת המטאל קיצוני "Brujeria", ובנוסף ייסד את חברת התקליטים Koolarrow Records.
הוא השתתף כבסיסט אורח באלבומם של להקת האינדסטריאל מטאל פיר פקטורי "Transgression", ויצא לסיבוב הופעות יחד עם להקת הנויז רוק "Harmful".
בשנת 2007 ערך סולן הלהקה סיבוב הופעות עולמי, כולל הופעה בישראל.
ב-10 ביוני 2009 הלהקה החלה את סיבוב הופעות האיחוד שלהם במכללת בריקסטון שבלונדון, בירת אנגליה.
הלהקה הופיעה בישראל ב-1 בספטמבר בגני התערוכה בתל אביב.
בנובמבר 2014 הוציאה הלהקה את הסינגל הראשון, "Motherfucker", מתוך אלבום הקאמבק שעליו היא עבדה באותה עת.
הסינגל יצא במהדורה מוגבלת על תקליט ויניל.
האלבום יצא לאור באפריל 2015, אחרי הפסקה של 18 שנה מאז צאת האלבום הקודם של הלהקה.
אודרי פיית' היל היא זמרת קאנטרי-פופ אמריקנית, זוכת פרס גראמי, הנשואה לזמר הקאנטרי טים מקגרו.
מכירות אלבומיה מסתכמות במעל 30 מיליון אלבומים.
היל נולדה בעיר קטנה סמוך לג'קסון, מיסיסיפי, בשם אודרי פיית' פרי.
עוד בהיותה תינוקת אומצה על ידי זוג הורים לשני בנים, וגדלה באווירה נוצרית.
כישרון השירה שלה בלט עוד כשהייתה ילדה, ובגיל 7 הופיעה לראשונה בפומבי.
כנערה נהגה להופיע באופן קבוע בכנסיות ובגיל 17 הקימה להקה מקומית.
היא למדה זמן קצר בקולג', אולם בגיל 19 עזבה את הלימודים ונסעה לנאשוויל, טנסי, כדי להגשים את חלומה להיות זמרת קאנטרי.
בנאשוויל נאלצה היל לעבוד בחנות בגדים ולאחר מכן כמזכירה בחברת תקליטים.
באותה תקופה (1988) התחתנה עם מפיק מוזיקלי בשם דן היל (ממנו התגרשה בשנת 1994), ויצאה לחפש את אימה הביולוגית, אותה מצאה כעבור זמן.
היא הייתה זמרת הליווי של זמר בשם גארי באר, אשר נהג להשמיע את שיריו החדשים ב"Bluebird Cafe" (מקום מפגש מוזיקלי בנאשוויל).
לאחת מההופעות הגיע מפיק מ"Warner Bros.
Records" אשר התרשם מהיל ומיהר להחתים אותה על חוזה הקלטות.
אלבום הבכורה של היל, הנקרא "Take Me as I Am", יצא לחנויות בארצות הברית באוקטובר 1993, אותו הפיק, בין השאר, גארי באר.
האלבום זכה להצלחה במכירות, בעיקר בזכות הלהיט ששוחרר ממנו "Piece of My Heart", שהיה גרסת כיסוי לשירה של ארמה פרנקלין משנת 1967 (שהתפרסם בביצועה של ג'ניס ג'ופלין).
הלהיט הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי של בילבורד, כמו גם להיט נוסף שלה מהאלבום, "Wild One".
האלבום נמכר ב-3 מיליון עותקים.
אלבומה השני, "It Matters to Me", יצא לחנויות באוגוסט 1995, ונמכר כמו הראשון.
שלושה סינגלים מתוך אלבום זה נכנסו ל-TOP 5 של מצעד הקאנטרי, ביניהם "Let's Go to Vegas".
באביב 1996 יצאה היל לסיבוב הופעות עם זמר הקאנטרי טים מקגרו, שבמהלכו התאהבו השניים והתחתנו ב-6 באוקטובר 1996. לזוג נולדו שלוש בנות, והם נשבעו שלא להיפרד אחד מהשני במשך למעלה משלושה ימים רצופים.
לאחר צאת אלבומה השני, "It Matters to Me", יצאה היל לשלוש שנים של הפסקה מהקלטות, כשבזמן זה הקדישה את זמנה למשפחתה ולבעלה.
דווקא בתקופה זו החלה הפריצה של היל לשוק המוזיקה האמריקני, בזכות הדואט "It's Your Love", יחד עם בעלה, טים מקגרו (שהופיעה באלבומו).
הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד בילבורד האמריקני, ולמקום הראשון במצעד הקאנטרי.
שנה אחר כך, הסינגל "This Kiss", הגיע אף הוא למקום השביעי במצעד בילבורד ולמקום הראשון במצעד הקאנטרי.
כמו כן, הגיע הסינגל למקום ה-13 במצעד הבריטי.
היה זה הלהיט הראשון מתוך אלבומה השלישי של היל, הנקרא "Faith", אשר סימן את הקו המוזיקלי החדש שלה - קאנטרי-פופ, מוזיקה בעלת תפוצה רחבה הרבה יותר מאשר מאזיני הקאנטרי.
"Faith" זכה להצלחה רבה, ונמכר ב-6 מיליון עותקים בארצות הברית.
אל שיא הקריירה הגיע היל בזכות אלבומה הרביעי, "Breathe".
האלבום, שיצא לחנויות בנובמבר 1999, הגיע היישר למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני, ומכירותיו בארצות הברית מסתכמות בשמונה מיליון עותקים.
כמו כן, האלבום זכה בשלושה פרסי גראמי: אלבום הקאנטרי, זמרת הקאנטרי ושיתוף הפעולה בקאנטרי של השנה.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Breathe", הגיע למקום השני במצעד בילבורד האמריקני (המקום הגבוה ביותר שלה במצעד עד כה), לעומת זאת הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד בילבורד השנתי.
"Breathe" הפך ללהיט המצליח ביותר של פיית' היל.
סינגל נוסף מהאלבום, "The Way You Love Me", זכה אף הוא להצלחה רבה בארצות הברית, כשהגיע למקום השישי במצעד בילבורד ושהה במצעד במשך 56 שבועות רצופים.
היל שרה את שיר הנושא של הסרט "הגרינץ'" (2000), בכיכובו של ג'ים קארי, הנקרא "Where Are You, Christmas?", שזכה להתעניינות מינורית בארצות הברית, זאת לעומת שנה אחר כך, שהיל שרה את שיר הנושא של הסרט "פרל הארבור", הנקרא "There You'll Be".
השיר, שכתבה דיאן וורן, הפך במהרה ללהיט גדול, כשהוא מגיע למקום השלישי בבריטניה ולמקום העשירי בארצות הברית.
שיר זה היה מועמד לפרס גראמי (זמרת הפופ של השנה) ולפרס האוסקר בקטגוריית שיר הנושא.
אלבומה החמישי, "Cry", הגיע כמו קודמו למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני, אולם לא הצליח לשחזר את ההצלחה העצומה לה זכה "Breathe".
הסינגלים ששוחררו מן האלבום, לא זכו להשמעות רבות ברדיו, ומכירות הסינגלים היו חלשות.
אף על פי זאת זכתה היל בפרס גראמי כזמרת הקאנטרי של השנה על השיר "Cry", והאלבום נמכר בכשלושה מיליון עותקים ברחבי העולם.
בשנת 2004 פנתה לעולם המשחק, כששיחקה בסרט הקולנוע הראשון שלה, הנקרא "נשים מושלמות" (לצד ניקול קידמן ומתיו ברודריק).
לאור הצלחתו הבינונית של אלבומה האחרון, הבינה היל כי סגנון הקאנטרי-פופ שאימצה לעצמה מיצה את עצמו, ובאלבומה השישי, "Fireflies", שיצא באוגוסט 2005, שבה היל לסגנון הקאנטרי ממנו החלה את דרכה.
תחנות הרדיו המשמיעות קאנטרי שבו להשמיע את שיריה לעיתים קרובות והסינגל הראשון מאלבומה זה, "Mississippi Girl" הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי האמריקני, כמו גם האלבום עצמו.
היל הייתה מועמדת פעם נוספת לפרס גראמי כזמרת הקאנטרי של השנה, בזכות שיר זה.
למרות זאת, האלבום נמכר בארצות הברית בשני מיליון עותקים בלבד.
לאחר שש שנים שבהן נמנעה היל לצאת לסיבוב הופעות, יצאה היל ובעלה לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית החל מאפריל 2006. סיבוב ההופעות, הנקרא "Soul2Soul II" נמשך ארבע וחצי חודשים, שבסיומו הוכרז כסיבוב הופעות הקאנטרי הרווחי של כל הזמנים (90 מיליון דולרים).
את הרווחים מסיבוב ההופעות הכריז הזוג כי יתרום לסיוע לנפגעי הוריקן קתרינה.
באוקטובר 2007 יצא לחנויות אלבום אוסף כפול של היל, הנקרא "The Hits", שמקבץ את להיטיה בין השנים 1993–2007. בשנת 2008 הוציאה את אלבום חג המולד Joy to the World.
בשנת 2015 שיחקה בדרמת הפשע "Dixieland".
בשנת 2021 החלה לשחק לצד בעלה טים מקגרו בסדרת הטלוויזיה "1883" מבית פרמאונט+.
פִיכְטֵלְגֶבִּירְגֶה הוא רכס הרים הנמצא בצפון-מזרח בוואריה, גרמניה.
הרכס נפרס מעמק נהר המיין האדום עד לגבול הצ'כי, שם שמו של הרכס נקרא הרי האורה, ששייכים גם כן ליער הבוהמיה.
ההר הגבוה ביותר ברכס הוא שנברג המגיע לגובה של 1051 מטר מעל פני הים.
הנהרות הנובעים מהפיכטלגבירגה הם מיין, סקסון סאלה, אגר והפיכטלנב שבהמשך מצטרף לנהר הוואלדנב.
פיית השיניים הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה והפנטזיה, שבוים על ידי מייקל לאמבק והופץ על ידי פוקס המאה ה-20.
דרק תומפסון (דוויין ג'ונסון) הוא שחקן הוקי קרח מפורסם שמכונה "פיית השיניים", עקב אלימותו הרבה שגורמת ליריביו לאבד שיניים.
לאחד מילדיה של חברתו, נופלת שן, שהיא שמה מתחת לכרית, ומקבלת עבורה דולר.
דרק מוצא את הדולר וגונב אותו, ובבוקר מוצא מתחת לכריתו זימון מפיות השיניים.
הוא מצמיח כנפיים ומועבר לעולם הפיות, ונגזר עליו לשמש כפיית שיניים למשך שבועיים, כדי לכפר על מה שעשה.
דרק בהתחלה חושב שהכול היה חלום, כשמתעורר ללא כנפיים ובגודל טבעי, אך מגלה שהכול היה אמת.
דרק מנסה את מיטבו להיות פיית שיניים טובה, אך נכשל ואף גורם לנזק.
לבסוף דרק לומד איך להיות פיית שיניים ואדם טוב, והוא משוחרר מעבודתו כפיית שיניים, והפיות מפזרות עליו אבק שכחה, כדי שלא יזכור את תקופתו כפיית שיניים.
דרק מציע לחברתו נישואים, וחברתו, שראתה שהוא נהפך לאדם טוב יותר, מסכימה.
פיית'לס הוא הרכב מוזיקלי בריטי בסגנון מוזיקה אלקטרונית, דאנס והאוס שזכה לפופולריות בשנות ה-90.
ההרכב נוסד בתחילת שנת 1995 וכולל את מקסי ג'אז (סולן), סיסטר בליס (קלידים) ורולו ארמסטרונג (מפיק).
השלושה הוציאו לאורך השנים שישה אלבומי מוזיקה, שנמכרו בכ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הקטעים המוזיקליים הידועים ביותר של ההרכב הם "Insomnia", "God Is a DJ" ו-"We Come 1".
ב-2011 הודיע ג'אז כי ההרכב יֵצא בשנה זו לסיבוב הופעות אחרון, ולאחריו יתפרק.
ב-7 וב-8 באפריל אותה שנה קיימה הלהקה צמד הופעות בבריקסטון אקדמי, הופעות שסיימו את מסע ההופעות וסימנו, למעשה, את סיום דרכה של הלהקה בהרכב המלא.
שירים מתוך ההופעות הוקלטו ויצאו בהמשך כאלבום "Passin the Baton - Live from Brixton".
הרכב שכולל את מקסי ג'אז, סיסטר בליס והזמרת סודהא קטרפל הופיע ביולי 2011 בפסטיבל טומורולנד בבלגיה ושבוע לאחר מכן בפסטיבל ווטרפורד באירלנד.
באוגוסט הופיע ההרכב בספליט שבסרביה.
לאורך השנים תיקלטה סיסטר בליס באירועים שונים, בהם הופיע גם מקסי ג'אז בשירה.
הלהקה שבה והתאחדה בשנת 2015 להופעות שנקראו "פייתל'ס 2.0".
בהמשך השנה הוציאה הלהקה אלבום אוסף תחת אותו השם.
באלבום נכלל שיר חדש של הלהקה "I Was There".
בראיון שנתנו חברי הלהקה באוגוסט הצהירו רולו וסיסטר בליס על כך שהם מוכנים לשוב ולשתף פעולה כלהקה והם מחכים להחלטתו של מקסי ג'אז.
בשנת 2017 המשיכה סיסטר בליס להופיע לבדה תחת השם "פייתל'ס" ו"פיית'לס די.
ביוני 2020 הוציאה הלהקה את השיר "Let the Music Decide".
את חלק השירה ביצע הזמר ג'ורג' דה פואט.
בהמשך הוציאה הלהקה שני שירים נוספים, בהם התארחו זמרים שונים.
באוקטובר יצא אלבום האולפן השביעי של הלהקה "All Blessed", בו לקחו חלק רק רולו וסיסטר בליס.
היה זה האלבום הראשון של הלהקה בו לא השתתף מקסי ג'אז.
פיירפליי הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #184 מיוני 1952 ונוצרה על ידי הכותב פרנס הרון והמאייר דיק ספראנג.
פיירפליי הוא האלטר אגו של גארפילד לינס, אמן אפקטים מיוחדים בקולנוע שמנסה לשדוד תיאטרון על ידי ביום שרפה, אך הוא נעצר בידי באטמן ורובין.
הוא נמלט, ובאטמן מגלה בחשיכה גחלילית מרוחקת, אותה הוא טועה לחשוב כסיגריה דולקת של לינס, ורודף אחריו בכיוון הלא נכון.
לינס לוקח בכך השראה בזהותו כפיירפליי, ומשתמש באפקטים של תאורה ואשליות אופטיות בפשעיו.
בהמשכיות שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים נקבע כי לינס הוא גם אמן המומחה בפירוטכניקה ופיצוץ.
תלבושתו מכילה להביור, מטולי רימונים וארסנל שלם של כלי נשק היוצרים אש.
לאחר האתחול המחודש של יקום DC, פיירפליי חדש הוצג - טד קרסון.
כאשר התחולל גל שריפות בגות'אם, גארפילד לינס נחשד במעשים, אך התגלה כי למעשה המורה לשעבר טד קרסון עמד מאחורי השרפות וכי לינס היה קורבנו הראשון.
נראה בחוברת Batman Eternal כאחד מנבלי-העל אותם הנבל קלומאסטר (Cluemaster, "אדון הרמזים") שולח לתקוף את גות'אם.
בעונתה השנייה של סדרת הלייב אקשן "גותהאם" הופיעה פיירפליי חדשה בשם ברידג'ט פייק בגילומה של השחקנית מישל ויינטימילה.
פיית' פורד היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות גילום הדמויות קורקי שרווד ב"מרפי בראון" והופ שנאוסקי ב"הופ ופיית'".
פורד נולדה בשם אלקסיס פורד באלכסנדריה, לואיזיאנה, בתם של פאט, מורה וצ'ארלס, סוכן ביטוח, היא הצעירה מבין שתי בנות ואחותה הבכורה היא מגישת הרדיו, הסופרת והדוגמנית לשעבר דבון אודיי, היא ממוצא אירי.
בגיל שבע עשרה לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עברה להתגורר בניו יורק על מנת לפתח קריירה כדוגמנית.
ב-1991 נבחרה על ידי מגזין פיפל כאחת מתוך "50 האנשים היפים בעולם".
בשנת 2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אמהות בשביתה" לצד שרה גאדון.
ב-2004 יצא לאור ספר הבישול שהיא חיברה "מבשלים עם פיית'" שם היא פרסמה את מתכוניה האישיים ושם היא הוכירה תודה לשתי סבותיה שלימדו אותה איך לבשל.
ב-2005 שיחקה בסרט הקומדיה-פעולה "גבר מי שמטפלת" שם היא גילמה את אם המשפחה בו האבא נהרג ובזמן שהיא נוסעת לשווייץ על מנת לפתוח כספת שהייתה שייכת לבעלה סוכן ללא מחסה (וין דיזל) בא לביתה לשמור על ילדיה על מנת למצוא תוכנה הנמצאת בביתה.
ב-2000 היא חזרה לשחק את דמותה של קורקי שרווד בסדרה "איש משפחה", ב-2008 היא שיחקה בפרק של הסדרה "מחשבות פליליות" וב-2009 הופיעה ב"קוראים לי ארל" בתפקיד אורח שמרטפית הבאה להשגיח על ילדיו של ארל ובנוסף היא שיחקה בסרט של ערוץ דיסני.
בשנת 2011 שיחקה בסרט הנעורים "נשף סיום" לצד דין נוריס, ובסרט האימה "בריחה" לצד דומיניק פרסל.
בשנת 2022 גילמה את אנג'ליקה בסיטקום של Peacock, "להביא את המכה".
בשנת 2023 שיחקה בסיטקום "בית דין לילי" ברשת NBC; המהווה חידוש לסדרת הטלוויזיה באותו שם ששודרה ברשת בשנים 1984–1992. באותה שנה השתתפה בסרט האימה העל טבעי של נטפליקס "יש לנו רוח רפאים" בתור ברברה מנגולד.
ב-1989 התחתנה פורד עם המאמן האישי והתסריטאי רוברט נוטינגהאם וב-1996 הזוג התגרש, ב-1998 היא נישאה בשנית לשחקן צ'מפיון מרפי.
פיית' קיפייגון היא אתלטית קנייתית, שלוש פעמים ברציפות האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020, ופריז 2024), 4 פעמים אלופת העולם (לונדון 2017, יוג'ין 2022, בודפשט 2023 וטוקיו 2025), אלופת חבר העמים (גלאזגו 2014) ושיאנית העולם בריצת 1500 מטר.
סגנית האלופה האולימפית (פריז 2024), אלופת העולם (בודפשט 2023) ושיאנית העולם לשעבר בריצת 5000 מטר.
נוסף לכך, היא שיאנית העולם בריצת מייל.
קיפייגון נולדה בקניה, השמינית מבין 9 ילדים.
אביה היה רץ למרחקים בינוניים בנעוריו.
שיחקה כדורגל עד שגילתה את עולם האתלטיקה בגיל 14. בתחילת דרכה נהגה לרוץ יחפה.
נשואה לאצן האולימפי טימותי קיטום, אף הוא מקניה.
לזוג בת שנולדה ביוני 2018.
באליפות העולם בריצות שדה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין ב-2010 סיימה קיפייגון במקום רביעי.
באליפות העולם בריצות שדה לנוער שנערכה בפונטה אומבריה, ספרד ב-2011 זכתה במדליית זהב.
באליפות העולם עד גיל 17 (כולל) שנערכה בליל, צרפת היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אליפות חדש של 4:09.48 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2012 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:04.96 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קיפייגון במקום 23 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.78 דקות.
לאחר ש-3 אתלטיות נפסלו בשל אימרוץ, היא קודמה למקום 21 כללי.
באליפות העולם בריצות שדה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין ב-2013 היא זכתה במדליית זהב.
בתחרות גרנד פרי שנערכה בקטר היא קבעה בריצת 1500 מטר שיא קניה חדש של 3:56.98 דקות.
בהמשך השנה באליפות העולם שנערכה במוסקבה היא סיימה חמישית בתוצאה של 4:05.08 דקות.
באליפות העולם לריצות שליחים שנערכה בנסאו, בהאמה במאי 2014 היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4X1500 מטר בשיא עולם חדש של 16:33.58 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו סקוטלנד ב-2014 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.94 דקות.
באוגוסט 2015 זכתה בתחרות ליגת היהלום בבריסל בריצת מייל בשיא אפריקה של 4:16.71 דקות.
בהמשך החודש באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.96 דקות, אחרי גנזבה דיבאבה מאתיופיה (4:08.09 דקות) ולפני סיפן חסן מהולנד (4:09.34 דקות).
בתחרות ליגת היהלום שנערכה ביוג'ין אורגון ארצות הברית במאי 2016 שיפרה בריצת 1500 מטר את שיא קניה והעמידה אותו על 3:56.41 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קיפייגון במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.92 דקות, לפני גנזבה דיבאבה (4:10.27 דקות) וג'ניפר סימפסון מארצות הברית (4:10.53 דקות).
באליפות העולם שנערכה בלונדון זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.59 דקות, לפני ג'ניפר סימפסון מארצות הברית (4:02.76 דקות) וקסטר סמניה מדרום אפריקה (4:02.90 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 זכתה במדליית כסף בשיא קניה של 3:54.22 דקות, אחרי סיפאן חסן מהולנד (3:51.95 דקות) ולפני גודאף צגאי מאתיופיה (3:54.38 דקות).
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי של 3:53.11 דקות, לפני לורה מויר מבריטניה (3:54.50 דקות) וסיפאן חסן (3:55.86 דקות).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית זכתה במדליית זהב בפעם השנייה בתוצאה של 3:52.96 דקות, לפני גודאף צגאי (3:54.52 דקות) ולורה מויר מבריטניה (3:55.28 דקות).
בתחרות ליגת היהלום במונקו קבעה תוצאה של 3:50.37 דקות, התוצאה השנייה בכל הזמנים דאז.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה בפירנצה, איטליה ב-2 ביוני 2023 קבעה בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:49.11 דקות, שיפור לשיא העולם בן 8 השנים של גנזבה דיבאבה (3:50.07 דקות).
ביוני ניצחה בתחרות ליגת היהלום בפריז בריצת 5000 מטר בשיא עולם של 14:05.20 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה בשתי מדליות זהב.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי 2024 קבעה בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:49.04 דקות, שיפור של 7 מאיות לשיא העולם שקבעה כשנה לפני כן.
באולימפיאדת פריז זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי של 3:51.29 דקות.
כמו כן זכתה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:29.60 דקות, לאחר המנצחת ביאטריס צ'בט (14:28.56 דקות).
מיד לאחר המרוץ נפסלה קיפייגון בשל דחיפת גודאף צגאי, אך בהחלטה על ערעור שהוגש נקבע כי מדובר היה בדחיפות הדדיות ועל כן אין עילה לפסילה.
עם זאת קיבלה קיפייגון אזהרה להמשך התחרויות.
ביוני 2025 ניסתה להיות לאישה הראשונה שרצה מייל בפחות מארבע דקות במקצה מיוחד שארגנה חברת נייק בפריז.
היא סיימה את הריצה בזמן של 4:06.91 דקות, תוצאה שאינה מוכרת לשיא עולם בשל תנאי הריצה.
ביולי שיפרה את שיא העולם בריצת 1500 מטר כשקבעה תוצאה של 3:48.68 דקות בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בספטמבר היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף.
פיל (שם מדעי: Elephas) הוא סוג במשפחת הפיליים הכולל בימינו מין אחד בלבד, פיל אסייתי.
שמונה מינים נוספים שנכללו בסוג זה נכחדו, ואף הפיל האסייתי מצוי בסכנת הכחדה.
בעבר סווגו בסוג פיל מינים נוספים בגדלים גמדיים עד גדלים ענקיים שהיו קרובים לממותה, אולם הם הועברו לסוג נפרד - פלאולוקסודון.
הסוג פיל תואר מדעית לראשונה בשנת 1758 על ידי קארל לינאוס.
הסוג פיל שונה במספר מאפיינים בולטים מהסוג פיל אפריקני: יש לו אוזניים קצרות יחסית ועגלגלות, חטים קטנים יותר, מבנה גוף עגלגל, גולגולת קצרה, מצח גבוה, ובקצה החדק קפל עור יחיד דמוי אצבע ולא שני קפלים כמו לפיל האפריקני.
בעוד שתפוצתו של המין האסייתי השתרעה החל מאיי אינדונזיה דרך דרום אסיה ועד אנטוליה, מיני הפיל האחרים היו כנראה נפוצים פחות בהתחשב באזורים שבהם נמצאו המאובנים שלהם.
על פי המאובנים המינים הנכחדים חיו באי סולאווסי, לוזון, ג'אווה, הימלאיה ומאובנים של מין אחד התגלו באגם טורקאנה שבקניה.
ככל הנראה מרבית המינים הנכחדים היו קטנים כתוצאה מגמדות איים.
מין: פיל סולאווסי (Elephas celebensis) - נכחד
מין: פיל איונסיס (Elephas iolensis) - נכחד
פייתיה ויליאמס היא שחקנית, מפיקה במאית ויוצרת קולנוע ניגרית.
ויליאמס נולדה באיקג'ה, שבמדינת לאגוס בניגריה, ומוצאה ממדינת דלתא.
היא באה ממשפחה פוליגמית, בה אביה היה נשוי לשתי נשים.
היא אחת משישה ילדים, וגדלה בדת הקתולית.
אחרי סיום לימודי התיכון, היא למדה במכון הפוליטכני של מדינת קווארה.
היא לא הייתה תלמידה מצטיינת, ולא הצליחה להתמקד על כיוון קריירה.
אביה דחק בה ללמוד חשבונאות, אך היא נכשלה במבחני הכניסה.
בעת שעבדה כפקידה בחברת מחשבים, הצליחה בעזרת ידיד להיות מלוהקת בתפקיד בסרט, ומשם התחילה קריירה במשחק.
ויליאמס כיכבה, הפיקה וביימה סרטים בתעשיית הסרטים הניגרית.
T'alo pa Chief היה הסרט הראשון בו שיחקה תפקיד ראשי, והסרט היה פופולרי מאוד בניגריה, ומיצב אותה ככוכבת עולה.
מאז הפיקה לפחות 15 סרטים.
ב-2008, היא זכתה בפרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר בשפה אפריקאית, וסרטה Iranse Aje זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית.
באפריל 2014 היא זכתה בפרס האקדמיה לשחקנית הטובה ביותר,
וב-2015 בפרס Africa Magic Viewers Choice לסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית (יורובה) עבור סרטה Iya Alalake.
היא הייתה בעבר נשואה לשחקן הנוליווד, סעידי בלוגון.
השניים נישאו בשנת 2000, ולאחר מספר שנות פרידה, התגרשו רשמית ב-2014. ב-2017 חזרה להשתמש ויליאמס בשם נעוריה.
יש להם יחד שני ילדים.
פרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר בשפה אפריקאית (2008)
פרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית (2008)
פרס הקהל לקולנוע "אפריקה מג'יק" לסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית (יורובה) (2015)
פיישנס אוזוקוור היא מוזיקאית, מעצבת אופנה, זמרת גוספל ושחקנית קולנוע ניגרית.
אוזוקוור, המוכרת בשם "מאמא ג'י" (Mama G), זכתה בפרס האקדמיה האפריקאית לקולנוע לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
אוזוקוור הייתה בין 100 ניגרים שכובדו על ידי הממשלה בחגיגת המיזוג של שטחי החסות הצפוניים והדרומיים של ניגריה ב-2014.
אוזוקוור נולדה בכפר נגוו במדינת אנוגו, שבניגריה, ולמדה בבית ספר יסודי בלאגוס, שם כבר החלה לשחק במחזות בית הספר.
היא סיימה תואר באמנות במכון לניהול וטכנולוגיה באנוגו.
עוד לפני שהחלה את דרכה בתחום המשחק, היא כבר הייתה מוכרת לציבור מהשתתפותה בדרמה ברדיו.
היא אז השתתפה באופרת סבון ברשות השידור הניגרית (NTA), Someone Cares היא התחתנה בגיל 19, ויש לה שלושה ילדים ביולוגיים וחמישה מאומצים.
אוזוקוור השתתפה ביותר מ-350 סרטים, בנוסף לתוכניות טלוויזיה ותחומים אחרים.
רוב הסרטים יצאו הישר לווידאו.
פילמוגרפיה נבחרת שנה יצירה תפקיד שנה יצירה תפקיד 2015 Overseas Amaka 2007 Unfinished BusinessMrs.
פיישטיאני (בסלובקית: Piešťany; בהונגרית: Pöstyén; בצ'כית Píšťany; בגרמנית: Pistyan; בפולנית: Pieszczany) היא עיר במחוז-משנה פיישטיאני () במחוז טרנבה שבמערב סלובקיה, 80 ק"מ צפונית-מזרחית לבירה ברטיסלאבה.
פיישטיאני היא עיר המרחצאות המפורסמת ביותר בסלובקיה.
כביש D1 מוביל מפיישטיאני לבירה ברטיסלאבה, המרחק בכביש הוא 88 ק"מ.
פיישטיאני נמצאת על קו מסילת הברזל ברטיסלאבה–ז'ילינה.
לפיישטיאני שדה תעופה, אולם אין טיסות סדירות אליו.
שדה התעופה הבינלאומי הקרוב הוא נמל התעופה ברטיסלאבה.
הרב שמואל דוד אונגר נולד בפיישטיאני, ושימש מספר שנים כדיין ומורה הוראה בפיישטיאני.
הרב חיים צבי מנהיימר נולד בפיישטיאני.
הרב קלמן ובר שימש כרב בפיישטיאני תרס"ב - תרצ"ב.
שימש כראש ישיבה, דיין ומורה הוראה בפיישטיאני.
ספא נפוליאון השלישי – קומפלקס של מבנים בסגנון הנאו-קלסי שנבנה בתקופה מ-1822 עד 1862.
גשר קולונדובי (kolonadovy) – מבנה בסגנון פונקציונליסטי שנבנה בשנות השלושים של המאה העשרים.
מבנה תחנת הכוח (Elektrarna Piestany) – משמש כיום כמוזיאון ומרכז תרבות.
פיישנס רייט הייתה פסלת של דמויות משעווה, והפסלת המוכרת הראשונה ילידת אמריקה.
פיישנס רייט נולדה באויסטר ביי, ניו יורק, למשפחת חוואים קווקרים עם תזונה צמחונית.
המשפחה עברה לבורדטאון, ניו ג'רזי כשרייט הייתה בת ארבע.
בגיל 16 היא עזבה את בית המשפחה ועברה להתגורר בפילדלפיה, שם בשנת 1748 התחתנה עם ג'וזף רייט, שהיה מבוגר ממנה בשנים רבות.
לעיתים קרובות היא שעשעה את עצמה ואת ילדיה על ידי יציקת פנים מבצק לחם ומשעווה.
כשבעלה של רייט נפטר בשנת 1769, היא הייתה בהריון עם ילד רביעי והייתה זקוקה לדרך לפרנס את המשפחה.
בעבודה עם אחותה רייצ'ל וולס, שהייתה אלמנה, היא הפכה את התחביב שלה לעיסוק במשרה מלאה.
האחיות הקימו עסק לדיוקנאות בשעווה כהה, צורת אמנות פופולרית באמריקה הקולוניאלית.
בשנת 1770 הן הצליחו מספיק כדי לפתוח סדנאת עבודות שעווה בניו יורק ולערוך סיורים עם עבודתן בפילדלפיה וצ'ארלסטון.
הדיוקנאות של רייט היו דמויות בגודל טבעי או גודל חזה עם בגדים אמיתיים ועיני זכוכית.
הן עוצבו כמו בחיים ונחשבו לאמיתיות מאוד.
לעיתים קרובות הן המחישו את הפעילויות שהאדם המתואר עשוי לבצע בחייו.
לאחר שרבים מפסליה נהרסו בשריפה ביוני 1771, רייט עברה להתגורר בלונדון, אנגליה.
דרך מערכת יחסים עם ג'יין אחותו של בנג'מין פרנקלין, היא נכנסה לחברה הלונדונית.
רייט התיישבה בווסט אנד והקימה תצוגה פופולרית של דמויות היסטוריות ודמויות שעווה מפורסמות.
היא זכתה לכבוד בהזמנה להופיע לפני המלך ג'ורג' השלישי, והמשיכה לפסל אנשים אחרים מבני המלוכה והאצולה הבריטית.
רייט אמנם תועדה כיוצרת לפחות חמישים וחמש יצירות, אך רק דמות אחת באורך מלא של לורד צ'את'ם (ויליאם פיט) קיימת.
פיישנס רייט נודעה בחברה הלונדונית בזכות נימוסים אמריקאים כפריים, שהיו מקור לשערוריות.
היא נעלה נעלי עץ, נישקה את בני שני המינים ובאופן כללי לא קיימה את כללי הנימוס של אותם ימים, של מישהו ממעמדה או מינה.
שמועה אחת קבעה שהיא אפילו קראה למלך ולמלכה בשמם הפרטי, תוך הפרת התנהגות מקוממת.
הטכניקה של רייט לפיסול שעווה תרמה לתפיסה פומבית זו של דמותה.
היא השתמשה בחום הגוף כדי לשמור על השעווה בטמפרטורה בה היא יכולה לעצב אותה, ועיצבה אותה מתחת לסינר בצורה מרמזת, מה שערער את הצופים ואף זכה בפרודיה בעיתונות.
המדיום עצמו היה סוג של "אמנות ירודה" בהשוואה לפיסול בברונזה או באבן.
רייט אולי השתמש בדמותה הציבורית הלא שגרתית, כדרך להניע עסקים לעבודות השעווה שלה, תוך שימוש נוח בסיקור העיתונים כדי לקבל פרסום על יצירותיה.
מספרים כי רייט עבדה כמרגלת במהלך המהפכה האמריקאית, והעבירה מידע למושבות בתוך דמויות השעווה שלה.
ידוע שהיא התכתבה עם בנג'מין פרנקלין במהלך המלחמה, תוך שהיא שולחת מכתבים המדווחים על בריאותו של בנו הבלתי לגיטימי, ויליאם, ותומכת באסירי מלחמה.
היא גם כתבה מכתבים לג'ון דיקינסון שתיארו את הכנות הצבא הבריטי באנגליה.
בסופו של דבר סר חינה של רייט מהמלוכה כתוצאה מתמיכתה הגלויה בעניין העצמאות הקולוניאלית, במיוחד לאחר שלפי הדיווחים גערה במלך ובמלכה לאחר הקרבות בלקסינגטון וקונקורד.
היא הייתה פטריוטית גלויה, והקימה קרן לתמיכה בשבויי מלחמה אמריקאיים שהוחזקו בבריטניה.
קבוצה של פעילים פרו-אמריקאים, ביניהם לורד ג'ורג' גורדון, בנג'מין וסט ואנתוני פסקווין, נפגשה בסדנתה בלונדון כדי לדון בעניינם.
רייט עברה לפריז בשנת 1780, שם עיצבה את דיוקנו של בנג'מין פרנקלין.
רייט חזרה לאנגליה בשנת 1782 והתיישבה עם בתה פיבי וחתנה, הצייר ג'ון הופנר, בביתם ברחוב צ'ארלס בכיכר סנט ג'יימס.
בשנת 1785 היא החליטה לחזור לניו ג'רזי.
עם זאת, תוך כדי הכנות לנסיעה היא נפלה ושברה את רגלה.
פיישנס רייט נפטרה כעבור שבוע, ב־23 במרץ 1786. אחותה רייצ'ל ניסתה לקבל סיוע כספי עבור הוצאות הקבורה שלה, הן מאזרחים אמריקאים בולטים והן מהקונגרס האמריקאי, אך לא הצליחה.
רייט השיגה את הסכמתו של ג'ורג' וושינגטון לשבת מולה לפסל את דיוקנו, אך היא מתה לפני שהספיקה לפסל אותו.
בקשה דומה נשלחה לתומאס ג'פרסון.
השבריריות של המדיום שלה גרמה לכך שמעט מיצירותיה של רייט שרדו.
דמות באורך מלא של ויליאם פיט, שהופקה לאחר מותו של האציל, עדיין עומדת במוזיאון מנזר וסטמינסטר.
מיוחס לה פרופיל תבליט של האדמירל ריצ'רד האו באוסף מוזיאון ניוארק.
רייט עשתה גם פסלים של ראש הממשלה ויליאם פיט, לורד ליטלטון, תומאס פן וצ'ארלס ג'יימס פוקס.
הפטרונים של רייט כללו את ויליאם פיט, בנג'מין פרנקלין, דבּורה סמפסון, ומלך ומלכת אנגליה.
בנה של רייט, ג'וזף רייט (1756–1793) היה צייר פורטרטים ידוע.
בתה פיבי התחתנה עם הצייר הבריטי ג'ון הופנר; בנם, הנרי פרקינס הופנר, המשיך להיות קצין חיל הים המלכותי וחוקר הארקטי.
פיירפליי ליין היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה שנוצרה על ידי מגי פרידמן עבור שירות הזרמת המדיה של נטפליקס.
הסדרה מבוססת על רומן באותו שם מאת קריסטין האנה.
הסדרה עלתה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-3 בפברואר 2021.
בפברואר 2021 הוכרז כי הסדרה תחודש לעונה שנייה שתעלה לשירות נטפליקס במהלך שנת 2022. באוקטובר 2022 הוכרז כי הסדרה לא תחודש לעונה שלישית.
העונה השנייה של הסדרה מונה 16 פרקים, שישודרו בשני חלקים שונים.
תשעת הפרקים הראשונים של העונה השנייה יצאו ב-2 בדצמבר 2022 בנטפליקס.
החלק השני של העונה יצא בנטפליקס ב-27 באפריל 2023 שכולל 7 פרקים.
קתרין הייגל – טולי הארט
עלי סקוביי – טולי בצעירותה
שרה צ'וק – קייט מולרקיי
רואן קרטיס – קייט בצעירותה
בן לוסון – ג'וני ראיין
פטריק סבונגוי – צ'אד וילי
צ'לה הורסדאל – מרגי מולרקיי
ג'ון-מייקל אקר – מקס ברודי
ברנדון ג'יי מקלארן – טרוויס
ג'נה רוזנוב – קימבר ווטס
ב-22 בפברואר 2019 הוכרז כי נטפליקס הזמינה עונה ראשונה בת עשרה פרקים לסדרה.
הסדרה נוצרה על ידי מגי פרידמן, שגם אחראית על הפקת הסדרה לצדן של סטפני ז'רמן, קתרין הייגל ולי רוז.
באוקטובר 2022 הוכרז כי הסדרה לא תחודש לעונה שלישית.
ב-10 ביולי 2019 נודע שקתרין הייגל לוהקה לתפקיד הראשי.
באוגוסט 2019, בן לוסון, שרה צ'וק וביו גארט לוהקו לצוות השחקנים הראשי.
בספטמבר 2019, עלי סקוביי ורואן קרטיס לוהקו לגילום דמויותיהן של הייגל וצ'וק, טולי וקייט, בצעירותן; בהתאמה.
באותו החודש, יעל יורמן לוהקה לצוות השחקנים הראשי, ואילו ג'ון-מייקל אקר וברנדון ג'יי מקלארן לוהקו לצוות השחקנים המשני.
ב-17 בדצמבר 2019, פטריק סבונגוי וברנדן טיילור לוהקו לצוות השחקנים המשני.
ב-11 בפברואר 2020, ג'נה רוזנוב לוהקה לצוות השחקנים המשני.
צילומי העונה הראשונה החלו ב-17 בספטמבר 2019 והסתיימו ב-21 בינואר 2020 בברנבי, קולומביה הבריטית.
על צילום הסדרה אמון הצלם וינסנט דה פולה.
ב-14 באוקטובר 2020 הופץ טיזר-טריילר רשמי, במקביל לתמונות ראשונות מתוך הסדרה.
פיית' רינגולד הייתה ציירת, פסלת, אמנית תקשורת מעורבת, סופרת, מורה ומרצה אמריקאית.
מפורסמת בשל יצירת ציורים על שמיכות המבטאים סיפורים שמשקפים את דעותיה הפוליטיות.
בשנת 1963 ציירה את The American People series, סדרת ציורים שמציגה את התנועה לזכויות האזרח מנקודת מבט נשית.
פיית' רינגולד נולדה ב-8 באוקטובר 1930 בשכונת הארלם שבעיר ניו יורק.
היא הילדה הצעירה לאנדרו לואיס ג'ונס ווילי פוזי ג'ונס.
בילדותה חלתה באסתמה, מה שאפשר לה לבלות זמן עם אמא שלה, מעצבת אופנה שלימדה אותה לתפור ולעבוד באופן יצירתי עם בדים.