tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היה צורך בהסבת חיילים מזרועות ויחידות צה"ל השונות וכן הסבה מתומ"ת לרוכב M-109 החדיש ולשאר מקצועות התותחנות ושיבוצם הקרבי להשלמת התקנים.
האימונים התמקדו באימוני צוות, פלגה, סוללה וגדוד.
בהמשך נערכו תרגילי אגד ותרגילים אוגדתיים בשטחי שבטה, צאלים ובסיני על מנת להפוך ליחידת תותחים בעלת כשירות מבצעית בטבלת היחידות של הצבא.
בשנות השבעים, עם היות הגדודים והאגד מבצעי, הם נכנסו לסבב תעסוקות מבצעיות ואימונים אשר שיפרו את היכולת והכשירות המבצעית.
בשנת 1980 הוקם גדוד רוכב 689 על בסיס גדוד שפורק מאגד 205 והצטרף לסד"כ האגד.
במלחמת לבנון הראשונה, יצא צה"ל לפגוע במרכזי המחבלים שבלבנון.
האוגדה המטכ"לית 880 גויסה במטרה להכריע את האויב.
ב-8 ביוני 1982, יומיים לאחר כניסת כוחות צה"ל ללבנון גויס האגד והצטרף לכוחות האוגדה שפעלו בגזרה המזרחית תוך לחימה בכוחות סוריים ובסיוע למשימה האוגדתית בחילוץ גדוד 362 מאוגדה 90 שנקלע למארב נ"ט תוך שהוא יורה בשני ימי הלחימה בהם השתתף כ-17,000 פגזים וסייע בחילוץ הגדוד ופגיעה בכוחות הסוריים שבמרחב.
לאחר חמישה שבועות של פעילות מבצעית, השתחררו חיילי האגד משרות המילואים בצו 8, כשהם משאירים את הכלים לחיילי אגד אחר שהחליף אותם במשימתם.
גדוד המכמ"ת (מרגמה כבדה מתנייעת) עבר לסיוע ארטילרי של יחידות צה"ל בגזרת ביירות ואחר מספר שבועות חזר למחנה ומספר שנים מאוחר יותר עבר לאגד 216 במחנה לוז ופורק.
בהמשך שנות השמונים, האגד תרם את חלקו במהלך שהיית צה"ל בלבנון, עת ביצע שירות מילואים פעיל על כל יחידותיו בכל הגזרות במניעת חדירת מחבלים בניסיונותיהם לפגוע בכוחות צה"ל עד ליציאה מלבנון.
בשנות השמונים שיפר ושידרג האגד את הכלים מרוכב לדוהר ודורס.
בשנת 1998 התבצע שינוי שמות ומספרי הגדודים לפי הפירוט הבא:
בשנת 1992 הוקם גדוד המעוף (שהיה סודי ביותר באותה תקופה) הכולל חימוש מונחה מדויק וטילים מסוג "תמוז" ואמצעים טכנולוגיים נוספים, אשר הקנו לו יכולות מבצעיות ללא תקדים ששינו בצורה דרמטית את יכולות האגד.
באפריל–מאי 2002 השתתף הסגל הסדיר ומפקדי האגד בסיוע ליחידות האוגדה בלחימה כנגד ארגוני החבלה ביהודה ושומרון במבצע חומת מגן.
בשנת 2006 עבר האגד ממחנה הקבע בחסה למחנה החדיש בנחשונים.
בשנת 2014 פורק גדוד 413 וירד מסד"כ האגד, וכן הועבר גדוד 443 לאוגדה 98.
בפברואר 2016, בעקבות השינויים האסטרטגיים והקיצוצים בתקציב הביטחון, החליטו בצה"ל על סגירת האגד, וגדודיו הועברו ליחידות אחרות.
ב-23 בפברואר 2016, התקיים בבית התותחן טקס סגירת האגד.
במלחמת לבנון הראשונה התגייס האגד (אז אגד 449) ב-8 ביוני 1982, יומיים לאחר פרוץ הקרבות, והצטרף למאמץ הצבאי להרוס את תשתיות הטרור של ארגוני החבלה בלבנון.
בתוך 24 שעות האגד היה ערוך ומוכן למשימה, תוך ביצוע היסע על גבי מובילים וסמי-טריילרים לשטחי הכינוס באצבע הגליל.
לאחר הערכות וציוות כוחות, נכנס האגד בשער פאטמה בדרכו צפונה דרך מרג' עיון בגזרה המזרחית בעקבות יחידות עוצבת עידן.
התנועה צפונה התעכבה הן מעומס על הצירים, והן עקב פיצוץ מכוון של הצירים ההרריים על ידי האויב, לכיוון הבקאע שבין חצביה לאגם קרעון, בציר הפיתולים אשר נקרא במפות הקוד של צה"ל "ציר מיכה".
עם שחר בבוקר ה-11 ביוני, השתתף האגד במאמץ הגייסי בסיוע ארטילרי מאסיבי לחלץ את הגדוד ואכן הגדוד חולץ אך במחיר יקר של נפגעים רבים ושלושה נעדרים – זכריה באומל, יהודה כץ, וצבי פלדמן.
במבצע חומת מגן סייעו הסגל הסדיר של האגד והמפקדים בגיוס, בקליטה ובהצטיידות המהירה של יחידות האוגדה והגדודים אשר פעלו לכיתור הערים, להגנה על יישובי השומרון.
במבצע ההתנתקות סייעו מפקדי האגד למפקדת האוגדה אשר התמקמה בכיסופים ופיקדה על חטיבות המשטרה, משמר הגבול וצה"ל לפינוי היישובים בחבל עזה.
גדוד 9305 הוא הגרעין להקמת חיל התותחנים והגדוד הראשון בחיל התותחנים.
עם קום המדינה, צורפו לוחמי הבריגדה לצה"ל ואיתם מתנדבי גח"ל.
הוקם גדוד המילואים הראשון בחיל התותחנים – גדוד 899. הגדוד הפעיל 4 קני תותח נגרר 65 מ"מ, והשתתף בקרבות מלחמת השחרור ביפו, חיפה, תל השומר, טבריה וצפת.
בתום מלחמת השחרור עבר הגדוד אימון הקמה בשבטה.
התותח של אותם הימים היה תותח נגרר 105 מ"מ - 25 ליטראות.
אשר שירת את הגדוד עד אימון ההסבה לרוכב בשנת 1971.
במבצע קדש הגדוד לחם בגזרת אבו עגילה וג'בל ליבני.
הגדוד ירה מספר שיא של כ-2,000 פגזים בסיוע לחטיבת קרייתי ולחטיבת שריון 7. עם סיום הקרבות הגיע הגדוד לגזרת התעלה אל מול אסמאעיליה.
במלחמת ששת הימים פרס הגדוד בתקופת ההמתנה שקדמה למלחמה בשטחי הכינוס בנגב ואת הירי הראשון ביצע עוד לפני שנכנס אל תוך סיני.
בהמשך המלחמה לחם הגדוד בגזרת אום כתף, אבו עגילה ועם סיום הקרבות שוב חזר לאזור איסמעליה.
בשנות מלחמת ההתשה, שירת הגדוד תקופות מילואים ארוכות באזורי הבקעה ובית שאן.
בשנים אלו הוקמו בחיל התותחנים גדודי תומ"ת M-50 155 מ"מ רבים, שנבנו בתעשייה הצבאית על ידי שילוב טנקי שרמן ישנים עליהם הורכב תותח 155 מ"מ מתוצרת צרפת.
בשנת 1971 הגיע תורו של הגדוד לעבור הסבה.
אולם במקום המעבר המקובל לתומ"ת M-50, עבר לרוכב M-109.
לראשונה בתולדותיו, קלט צה"ל שני גדודי חיל התותחנים, תומ"תים ייעודיים ולא מוסבים.
שהיו ועודם כלי הארטילריה העיקריים גם בצבא ארצות הברית.
באימון ההסבה פרשו רבים מחיילי הגדוד הוותיקים והצטרפו תחתם חיילים וקצינים צעירים שזה מקרוב השתחררו משרותם הסדיר.
רבים מקציני הגדוד הגיעו מגדוד הסדיר 405, לאחר שהשתלמו בהפעלת ה–M-109 בארצות הברית.
עם סיום האימון היה גדוד 899 (לימים 9305) גדוד רוכב המילואים היחיד בצה"ל זאת בנוסף לגדוד הסדיר 405.
במלחמת יום הכיפורים שנתיים לאחר ההסבה לרוכב, גויס הגדוד במוצאי יום הכיפורים למלחמה.
הגדוד מנה 12 תומ"תים, 7 מתוכם היו בשלבי טיפול שונים בסדנת אזור, 3 בבה"ד 9 בצריפין ו-2 במחנה נווה יעקב שליד ירושלים.
בהיעדר מובילים, נע הגדוד על שרשראות במשך לילה שלם והתארגן תוך כדי תנועה.
בנסיעה צפונה על הכבישים דרך חדרה, ואדי עארה, ובית שאן שם תידלק בתחנת הדלק האזרחית ועלה לרמת הגולן.
למרות שתפעל תומ"תים שהיו המילה האחרונה בארטילריה, הרי שרכבי השטח היו ונותרו משאיות ה"סיקס" המיושנות – בנות 40 שנה ויותר, מה שחייב העברת אלפי פגזים מרחק מאות מטרים על כתפי חיילי הגדוד וזאת במשך 9 ימים בהם לחם בגדוד בגזרה זו.
בהמשך צירף הגדוד רכבי שלל ששיפרו במידה ניכרת את המצב.
במהלך ימי הלחימה, במסגרת אוגדתו של האלוף מוסה פלד, העסיק הגדוד מספר רב של מטרות, הגדוד הותקף פעם אחת על ידי מטוסי האויב.
כמו כן בהיותו בתנועה באזור חושניה, נקלע לאש נגד סוללות יעיל.
סה"כ ירה הגדוד כ–4,000 פגזים בגזרת דרום הרמה עד להתייצבות הגזרה.
בשל היותו אחד משני גדודי הרוכב היחידים בצה"ל הועבר הגדוד ביום העשירי למלחמה לגזרת סיני.
מאזור רפידים נע הגדוד במפוצל על ציר "עכביש" – ציר הגישה המרכזי בסיני ותחת אש כשמשימתו הראשונה הייתה סיוע למשימת הבקעת ראש הגשר ב-"דואר סואר".
בהמשך גבר הביקוש ליכולות המיוחדות של הרוכב והגדוד פוצל ל-2 אגדים.
סוללה ג' מתוגברת באנשי סוללה א' צורפה לאגד 215 של אוגדת אריק שרון.
פרצה לאורך ציר הצליחה וירתה קנה מעל קנה, זאת בשל תנאי השטח הקשים.
בהמשך צלחה את התעלה על דוברות, למרות שמעולם לא תרגלה זאת, עוד לפני הקמת גשר הגלילים ופרסה באזור שדה התעופה "דואר סואר".
בשל מחסור בתחמושת, עסקה בתחילה בלוחמת חי"ר, הפילה באש נק"ל ארבעה מסוקי אויב.
לאחר שהגיעה התחמושת ומספר ימי לחימה נוספים הגיעה הסוללה ביחד עם השריון לעיר סואץ וירתה כ-300 פגזים בכינון ישיר ממרחק של 800 מטר אל מטרות בסואץ.
באותה עת המשיכה סוללה ב' מתוגברת ובה 5 קנים, עם אגד 214 של אוגדת אברהם אדן.
הסוללה לחמה בגזרת החווה הסינית ואזור "מיסורי".
לאחר כמה ימים, חצתה אף היא את התעלה על גשר הגלילים ופרסה באזור איסמעליה.
בסה"כ ירה הגדוד בגזרת סיני כ-8,000 פגזים במשך 15 ימי לחימה.
עם תום הלחימה, נשארו חיילי הגדוד מגויסים עוד למעלה מ-5 חודשים וזאת עד התייצבותם הסופית של הקווים בגזרת הדרום.
בתום מלחמת יום הכיפורים, הצטרף הגדוד לאוגדה 440 ועסק באימונים, הכשרות, בט"ש ותעסוקות מבצעיות.
בימי טרום האינטיפאדה, החזיק הגדוד בכמה תקופות מילואים את רצועת עזה כולה, ממחסום ארז ועד העיר ימית.
הגדוד שירת גם בשארם א-שייח', באזור אילת והערבה, מרכז הנגב בגבול הירדני ובהר חריף בגבול המצרי.
במלחמת לבנון הראשונה הגדוד גויס לאחר 5 שבועות מפרוץ הקרבות כשהוא פורס ממזרח לאגם קרעון שבגזרה המזרחית ומסייע לכוחות הסיוע הארטילרי ונשאר לתמוך בכוחות צה"ל מספר חודשים.
בהמשך שירת מספר פעמים בלבנון להגנה על הגבול הצפוני.
בשנות השמונים והתשעים נערכו הסבות ושדרוגים מרוכב לדוהר.
בעקבות פירוקה של אוגדת השלל, עבר גדוד 9305 לאגד 286 של אוגדה 252 והיה חלק מאגד זה עד סוף שנות התשעים.
לאחר סגירת האגד עבר הגדוד לעוצבת התבור.
הגדוד הוקם בשנת 1974 במסגרת אגד ארטילרי 449 באוגדה משוריינת 880. ונקרא גדוד רוכב 8196. ייעודו של הגדוד היה לסייע בריכוז מאמץ האש המלווה את הכוחות המתמרנים של האוגדה.
הגדוד צויד בתומ"ת M-109 אשר נעו בעקבות הטנקים החדישים מסוג מג"ח שהיו בשימוש האוגדה המטכ"לית החדשה.
כוח האדם שהרכיב את הגדוד הגיע מיחידות חיל התותחנים ומחיילים שעברו הסבה ממקצועות אחרים.
בשנים שלאחר מכן, השתתף הגדוד בתרגילים אוגדתיים וגייסים ברחבי הנגב ובסיני, במקביל ביצעו לוחמי הגדוד תעסוקות מבצעיות וביטחון שוטף.
במלחמת לבנון הראשונה התגייס האגד תחת צו 8 ב-8 ביוני 1982, יומיים לאחר פרוץ הקרבות, והשתתף בקרב סולטאן יעקוב.
ב-11 יוני נכנסה לתוקפה הפסקת האש והגדוד נדרש לשהות בגזרה עוד 5 שבועות עד להחלפתו.
בהמשך, שירת גדוד מספר פעמים בלבנון ועם פרוץ האינתיפאדה, בגזרת בית לחם, מחנות הפליטים דהיישה הסמוך לחברון ובשכם וכן במחנות הפליטים במרכז רצועת עזה.
בשנת 2004 פורק גדוד 8196 מאגד 632 של אוגדה 340 ובמקומו נכנס גדוד 9305 מאגד 286 של אוגדה 252, ונקרא גדוד רוכב 9305 של אגד 632 על מנת לשמר על המורשת המפוארת של גדוד התותחנים הראשון בצה"ל וזכר נופליו.
גדוד חיל התותחנים – 7042
לאחר מלחמת יום הכיפורים קלט גדוד 340 את תותח ה"רועם" (M-50 על תובת שרמן) ומספר הגדוד הוחלף ל-7042.
הגדוד החל את דרכו באוגדה 720 והצטרף לאגד 632 בשנות התשעים כשהוא מחליף את גדוד 8140 שפורק.
גדוד 8140 הוקם בשנת 1974 במסגרת אגד ארטילרי 449 באוגדה משוריינת 880.
במלחמת לבנון הראשונה התגייס גדוד 8140 במסגרת אגד 449 של אוגדה 880 תחת צו 8 ב-8 ביוני 1982, יומיים לאחר פרוץ הקרבות, והשתתף בקרב סולטאן יעקוב.
בשנת 1998, בעקבות שינויים ארגוניים בצה"ל, פורק גדוד 8140 תוך שהוא מעביר סוללה לגדוד 7042 שהגיע במקומו מאוגדה 720 שבענתות.
במקביל לתעסוקות ופעילות בט"ש שביצע הגדוד בתחילת שנות האלפיים, התבצעו הסבות ושיפורים טכניים וטכנולוגיים כמו הסבת הכלים מרוכב לדוהר ולדורס.
באירועי גאות ושפל ביצע הגדוד סבב תעסוקות מבצעיות ופעילות בט"ש ברחבי יהודה ושומרון.
בשנת 2016, פורק אגד 632 והגדוד עבר לעוצבת התקומה.
במלחמת חרבות ברזל גויס הגדוד לארבעה חודשים.
הגדוד לחם בגזרה המערבית בפצ"ן.
הגדוד סייע בחילוץ כוחות שנפגעו, השמיד נכסי אויב והרג לוחמי חזבאללה.
גדוד 443 הוקם בשנת 1974 במסגרת אגד ארטילרי 449 באוגדה משוריינת 880. ונקרא גדוד רוכב 554. הגדוד צויד בתומ"ת M-109 אשר נעו בעקבות טנקי המג"ח שהיו בשימוש האוגדה.
בשנת 1998, בעקבות שינויים ארגוניים בצה"ל, השתנה שם הגדוד מ-554 ל-443, תוך קליטת כלים, לוחמים ומפקדים מאוגדה 720 בענתות.
בתחילת שנות האלפיים, התבצעו הסבות ושיפורים טכניים וטכנולוגיים כמו הסבת הכלים מרוכב לדוהר ולדורס, במקביל לביצוע תעסוקות ופעילות בט"ש.
בשנת 2014, בעקבות ארגון הסד"כ הצה"לי, עבר הגדוד לאוגדה 98 ובפברואר 2016 הוחלט במטכ"ל לסגור את הגדוד.
הגדוד הוקם בשנת 1980 במסגרת אגד ארטילרי 449 באוגדה משוריינת 880. ונקרא גדוד רוכב 689. הקמת הגדוד התבססה על לוחמים ומפקדים שהגיעו חטיבה 205, ובכלים מסוג תומ"ת M-109. בשנים שלאחר מכן, השתתף הגדוד בתרגילים אוגדתיים, במקביל לביצוע תעסוקות מבצעיות וביטחון שוטף.
בשנת 2014, בעקבות התפתחויות האסטרטגיות והשינויים הארגוניים בצה"ל, הוחלט לסגור את הגדוד.
גדוד "מעוף" הוקם בשנת 1992 כגדוד חמ"מ (חימוש מונחה מדויק) אוגדתי במילואים בעוצבת עידן.
הלוחמים בגדוד יוצאי יחידת מיתר שבחיל התותחנים, המפעילה את טיל התמוז.
מערך החמ"מ (ובכללו גדוד מעוף) הוקם בתחילת שנות השמונים כחלק מלקחי מלחמת יום כיפור ובתוכם פגיעה באויב בטווחים גדולים עוד בדרכו לקו המגע ובכך הקטנת שחיקת כוחותינו ומניעת אבדות בקרבות שריון (בעיקר) בטווחים קרובים.
טיל התמוז פותח על ידי רפאל ומשוגר מכלי רק"מ דמוי טנק המכונה "פרא" שדבר קיומם נשמר בסוד במשך שנים רבות ופורסם בשנת 2011.
עם סגירת האגד, הועבר הגדוד למסגרת חדשה.
גדוד האיכון 5259 שהוקם במסגרת האגד החדש 449 בשנת 1974 בכפיפות לאוגדה 880 (לימים עוצבת עידן 340) מבוסס על לוחמיו ומפקדיו של גדוד האיכון הראשון שנוסד בשנת 1950 על ידי סא"ל דב טירס.
ייעודו של גדוד האיכון לאפשר הנחתת אש מחושבת (מבלי לראות את המטרה) והכוונת אש לעבר האויב.
בשנת 1988 עקב השינויים הארגוניים בצה"ל, פורק גדוד האיכון.
לוחמיו ומפקדיו היוו את הגרעין להקמת גדוד היחמ"מ האוגדתי, אשר מספק את שירותיו ליחידות האוגדה עד היום.
מפקדת החטיבה - הכולל את הפלחי"ק, פל' הסיור, והמפקדה העיקרית.
עוצבת התבור היא חטיבת האש 454 הכפוף לעוצבת סיני.
מפקד העוצבה הוא אל"ם יותם בורשטיין.
האגד הוקם בשנת 1978 כחלק מהקמת אוגדה 78 (עוצבת "אתגר").
ימ"ח האגד מוקם במחנה נעורה וארבעת גדודי האגד התבססו על תומ"תי רוכב M109.
האגד השתתף במלחמת לבנון הראשונה ולחם עם עוצבת אתגר בגזרה המזרחית באזור ציר הפיתולים, גזרת ג'זין צפון וג'בל ערבה.
האגד בפיקודו של אל"ם אהוד בכר השתתף בקרב סולטאן יעקוב ובאמצעות טכניקת מסך אש מתגלגל סייע לכוחות צה"ל לחלץ לאחור.
בשנת 2000 קיבל האגד את שמו – עוצבת התבור.
בשנת 2004 עם פירוק אוגדת עוצבת "עמוד האש", שינתה אוגדה 78 את מספרה לאוגדה 143, אם כי האגד נותר חלק מסדר הכוחות שלה.
בשנת 2014 במסגרת ארגון הסד"כ בצה"ל פורקה עוצבת אתגר והאגד הוכפף לאוגדה מרחבית 80, היא עוצבת "אדום".
במהלך מבצע צוק איתן הועבר ימ"ח האגד מנעורה למחנה צוקי עובדה.
בשנת 2017 הוסבו תותחי האגד ל"דוהרון".
בשנת 2020 האגד עבר מעוצבת אדום לעוצבת סיני.
במלחמת חרבות ברזל גויסו גדודי העוצבה ביום הראשון למלחמה, כשאחרון הגדודים שוחרר בחודש פברואר אחרי 4 חודשי מילואים רצופים ומאז חזרו למספר סבבים נוספים.
גדוד 9305 הוא הגדוד הראשון בחיל התותחנים.
בתום מלחמת השחרור עבר הגדוד אימון כשהתותח של אותם הימים היה תותח נגרר 105 מ"מ - 25 ליטראות.
במבצע קדש לחם הגדוד בגזרת אבו עגילה וג'בל ליבני בסיוע לחטיבת קרייתי ולחטיבת שריון 7. עם סיום הקרבות הגיע הגדוד לתעלת סואץ אל מול אסמאעיליה.
במלחמת ששת הימים החל הגדוד לירות מאזור הפריסה בנגב.
בהמשך לחם בגזרת אום כתף ואבו עגילה ועם סיום הקרבות הגיע לאזור אסמאעיליה.
במלחמת ההתשה, שירת הגדוד בבקעת הירדן ועמק בית שאן.
באותה תקופה הוקמו בחיל התותחנים גדודים רבים על בסיס תומ"ת M-50 בקוטר 155 מ"מ.
ב-1971, כשהגיע תורו של הגדוד לעבור הסבה, הוחלט להעבירו לרוכב M-109 האמריקאי.
עקב כך פרשו רבים מוותיקי הגדוד והצטרפו משוחררי סדיר שהתאמנו כבר על דגם זה (חלקם השתלמו בארצות הברית).
במלחמת יום הכיפורים מנה הגדוד 12 תומ"תים (כש-7 מתוכם בטיפולים בסדנאות) והגיע לדרום רמת הגולן על שרשראות (מחוסר מובילים) ופעל במסגרת עוצבת המפץ של מוסה פלד.
במהלך הפעילות בגזרה הותקף הגדוד על ידי מטוסי האויב ואש נגד סוללות.
ביום העשירי נשלח הגדוד לסיני לסיוע למשימת הבקעת ראש הגשר ב-"דואר סואר".
בהמשך פוצל הגדוד בין שתי אוגדות.
חציו צורף לאגד 215 תחת אוגדה 143 לסייע למאמץ צליחת תעלת סואץ ובהמשך לכיבוש העיר סואץ.
החצי השני צורף לאגד 214 תחתעוצבת הפלדה ופעל בגזרת החווה הסינית ואזור "מיסורי" ובהמשך חצתה את התעלה ופרסה באזור איסמעליה.
עם סיום המלחמה צורף הגדוד לאוגדה 440 לצורכי תעסוקה מבצעית.
במלחמת לבנון הראשונה פרס הגדוד ממזרח לאגם קרעון וסייע בירי לכוחות שפעלו בגזרה המזרחית.
בשנות השמונים והתשעים הוסב הגדוד לדוהר והועבר לאגד 286 של אוגדה 252. בסוף שנות התשעים עבר הגדוד לאגד 632 של אוגדה 340. לאחר סגירת אגד זה עבר הגדוד לעוצבת התבור.
במלחמת חרבות ברזל גויס הגדוד וסייע בירי לכוחות שפעלו בגזרתו.
הגדוד זכור בגלל הארת שמי עזה בחנוכיה עשויה פגזי תאורה.
+שםתקופת כהונההערותאהוד בכר1979 - 1985מפקד האגד במלחמת לבנון הראשונהבצלאל מכליס (בוצי)לימים מנכ"ל אלביט מערכותשלומי פייער2004 - 2007אלון קלוס2007 - 2009לימים קצין תותחנים ראשיהדי זילברמן2009 - 2011לימים נספח צה"ל בוושינגטוןששי עקהחן אלמוגאבי כדוריאהוד ביבילימים קצין תותחנים ראשידוד גטניולימים מפקד בית הספר להפעלת אשיותם בורשטיין2023 - 2025מפקד האגד במלחמת חרבות ברזל
חטיבה 820, המכונה גם "עוצבת לביא", הייתה חטיבת שריון במילואים בצה"ל.
בשנת 2004 פורקה החטיבה, כחלק מצמצום כוחות בחיל השריון וסגירת אוגדה 370.
אחד ממפקדי החטיבה היה אודי שני.
במלחמת חרבות ברזל לחמה עוצבת חצי האש (חטיבה 551).
בשלב הלחימה העצימה בתמרון הקרקעי בעומק שטח רצועת עזה.
כוחות החטיבה לחמו בצפון רצועת עזה, תחילה תחת עוצבת סיני ובהמשך תחת אוגדה 162, וסייעו בהכנעת חטיבת צפון הרצועה של חמאס.
החטיבה סייעה בהחזרתן של חמש גופות חטופים מ-7 באוקטובר.
במהלך המלחמה נפלו 21 מלוחמיה ומקציניה של החטיבה.
ביום מתקפת הפתע הוזנקו כוחות החטיבה לסייע בקרבות הבלימה.
החטיבה פעלה ונלחמה בעיר שדרות יחד עם כוחות חטיבת הצנחנים ויחידת מגלן על מנת להדוף את המחבלים ולהחזיר שליטה מלאה לעיר.
ב-9 באוקטובר נמשכו הקרבות נגד מחבלים שהסתתרו בבתי העיר.
במהלך הקרבות נהרגו שלושה לוחמי גדוד 7008 סרן (במיל') יובל הליבני, רס"ן (במיל') ד"ר איתן מנחם נאמן, רס"ר (במיל') אביחי אמסלם.
עם תחילת הכניסה הקרקעית לרצועת עזה, כבר בסוף אוקטובר 2023, פשטה החטיבה על מרחב בית חאנון, הובילה את כוחותיה של אוגדה 252, והביאה להישגים רבים.
בלילה שבין 28 ל-29 באוקטובר תקפה עוצבת סיני, בפיקוד תא"ל מורן עומר את שכונת הסביבון בבית חאנון.
את ההתקפה הוביל גדוד 697 של החטיבה.
במהלך הלחימה, לוחמי החטיבה חיסלו מחבלים, סרקו מבנים לאיתור אמצעי לחימה, ואיתרו ותקפו מאות מטרות מדויקות בשיתוף פעולה של כוחות חיל אוויר, הנדסה ושריון.
כמו כן, איתרו והשמידו לוחמי החטיבה פירי מנהרות רבים, השתלטו על מבנים צבאיים ואף אזרחיים בהם נמצאו כמות גדולה של אמצעי לחימה, מפות וחומרי מודיעין של ארגון הטרור חמאס.
במהלך המלחמה גדוד ההנדסה 8219 לא פעל באופן ישיר עם החטיבה.
בימים הראשונים לכניסה הקרקעית, ב-8 בנובמבר, תחת אוגדה 36 שנכנסה וחצתה את הרצועה ממזרח למערב, נפל רס"ר אליהו בנימין אלמקייס, ככל הנראה מפגיעת פצמ"ר.
ב-10 בנובמבר במהלך פעילות בבית חאנון לאחר שפיר היה ממולכד ומטען חבלה התפוצץ, נהרגו רס"ן (מיל') משה ידידיה לייטר, רס"ר (במיל') מתן מאיר, רס"ם (במיל') יוסף חיים הרשקוביץ, ורס"ר (מיל') סרגיי שמרקין.
החל מה- 18 בנובמבר כוחות החטיבה עברו לפעול תחת עוצבת הפלדה.
החטיבה לחמה בבית לאהיא ובמערב העיירה ג'באליה, פגעה בפעילי חמאס ואיתרה והשמידה תשתיות ואמצעי לחימה של החמאס.
גדס"ר 6551 פעל והוביל מספר שבועות את הלחימה תחת חטיבה 261 בגזרת העיר עזה ומחנה הפליטים ג'בליה.
פגע בפעילי חמאס רבים, איתר ומנהרות והשמיד אמל"ח.
ב-1 בדצמבר צוות קרב חטיבה 551 חיסלו מחבלים ותשתיות של ארגון הטרור חמאס באזור בית לאהיה באמצעות ירי טנקים ועל ידי הכוונת כלי טיס לתקיפה מהאוויר.
במהלך הקרב נפצע לוחם גדוד 699 רס"ר (במיל') צביקה לביא.
לביא נפטר מפצעיו בתאריך 11.12
ב-5 בדצמבר במסגרת הפעילות במחנה הפליטים ג'באליה, כוחות החטיבה יחד עם לוחמי שב"כ, ושייטת 13 איתרו אמצעי תצפית ושליטה, אמצעי לחימה ומפות.
במהלך הקרבות נהרג לוחם גדוד 7008 רס"ר (במיל') עילי אליהו כהן.
ב-7 בדצמבר באזור שייח' זאיד, כוח של עוצבת חצי האש שביצע סריקות זיהה פיר פתוח.
הם התקרבו אליו ביחד עם כוח של יהל"ם – ואז אירע פיצוץ עז של מטען חבלה.
באירוע נהרגו רס"ר (במיל') איל מאיר ברקוביץ' ורס"ר (במיל') גל איזנקוט, בנו של השר והרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט.
ב-11 בדצמבר במהלך פעילות בג'באליה לוחמי החטיבה איתרו והשמידו מחרטת נשק לייצור אמל"ח.
ב-19 בדצמבר במהלך הקרבות להשלמת כיבוש ג'באליה והשגת שליטה מלאה של צה"ל נהרג לוחם גדוד 7008 רס"ל (מיל') מעוז פניגשטיין.
ב-28 בדצמבר המשיכה חטיבה בקרבות לאחיזת השליטה בצפון רצועת עזה ובבמחנה הפליטים ג'באליה במהלך הלחימה נהרג סרן הראל שרביט קצין לוחם בגדוד 7008.
גדס"ר 6551, תחת חטיבה 261, הוביל את המתקפה של אוגדה 162 על מחנה הפליטים.
במהלך הלחימה במחנה, פגע באויב והשמיד תשתיות רבות.
לגדוד היו 9 פצועים במהלך הלחימה במ"פ.
ב-7 בפברואר 2024 סמ"ר (במיל') חנן דרורי לוחם בחפ"ק סמח"ט, נפטר לאחר שנדבק בפטריה מסוכנת ב-17 בדצמבר 2023 בקרב בג'באליה.
בדצמבר לחם גדס"ר 6551 בא-נזלה עדיין תחת פיקוד חטיבה 261 והוביל את ההתקפה החטיבתית לכיוון מחנות המרכז.
הגדוד פגע והשמיד פעילי חמאס, תשתיות ואיתר מנהרה אסטרטגית.
ב־18 בדצמבר, במארב של מחבלי חמאס, נהרג רס"ר במיל' דניאל יעקב בן הרוש ונפצעו 4 לוחמים.
בדצמבר 2023 לחם גדוד 697 במשך כחודש תחת פיקוד חטיבה 14 במסגרת עוצבה 162, בגזרת העיר עזה, בשכונת שיח' רדואן, פגע בפעילי חמאס, איתר והשמידה אמצעי לחימה ותשתיות טרור.
ב-8 בינואר פעלו כוחות מהחטיבה במרחב ח'אן יונס תחת פיקודה של אוגדה 98 לכיבוש העיר והכרעת חטיבת ח'אן יונס של חמאס.
כתוצאה מהפגיעה נהרגו שני לוחמי גדחה"ן 8219 של החטיבה: רס"ל (במיל') דוד שורץ ורס"ל (במיל') יקיר הכסטר.
קרב הגנה ברכס רמים ובמטולה
במהלך החדשים אפריל–יולי 2024, גדודי החטיבה תפסו את גזרת מטולה ומשגב עם כחלק מהמערכה לשמירת יישובי הצפון אל מול החזבאללה.
ב-6 במאי נהרגו 2 לוחמי גדס"ר 6551, רס"ר דן קמחג'י ורס"ר נתן נחמן הרץ מפגיעת כטב"ם חזבאללה.
עׇצְמָה היא מונח יסוד ביחסים בין-לאומיים המעיד על מידת חוזקו והשפעתו של שחקן ביחס לשחקנים אחרים במערכת הבינלאומית.
עוצמה יכולה לבוא לידי ביטוי במגוון צורות, ובכלל זה בפן החומרי באמצעות כוח צבאי וכלכלה חזקה, או על ידי יכולת להשפיע על יחסים דיפלומטיים בין שחקנים שונים במערכת הבינלאומית.
במהלך המאה ה-20 נתפסה המערכת הבינלאומית כדו-קוטבית בה עיקר הכוח מרוכז בשתי מעצמות: ברית המועצות וארצות הברית.
עם התפרקות ברית המועצות בשנת 1991, נטען כי המערכת הבינלאומית עברה שינוי משמעותי במאזן הכוחות, וכי ארצות הברית הפכה להגמון.
יש הטוענים כי בשנים האחרונות המערכת הבינלאומית היא רב-קוטבית, וכוללת גם את רוסיה וסין כמוקדי כוח מרכזיים לצד ארצות הברית.
עוצמה נתפסת לעיתים במספר אופנים:
כלי למדידת השפעה – היכולת של שחקן מסוים במערכת הבינ"ל לגרום לשחקנים אחרים לבצע פעולה או צעד אשר לא היו מבצעים אילולא ההשפעה החיצונית שהופעלה עליהם.
בראי מדינות מדינאים עשויה להוות יעד להשגה עבור מדינתם במטרה להיות חזקים יותר משחקנים אחרים.
כאמור, עוצמה יכולה לבוא לידי ביטוי במספר סוגים:
עוצמה קשה – כפיית מצב רצוי על שחקנים אחרים, וזאת על ידי שימוש בכלים המביאים לשינוי המציאות דוגמת כלים אלימים וסנקציות, או איום בשימוש בכלים אלה.
עוצמה רכה – מאמץ להשפיע על ידי שימוש בתרבות וערכים, וזאת לדוגמה על ידי דיפלומטיה והשפעה תרבותית.
עוצמה חכמה – שילוב של עוצמה קשה ורכה.
המונח המתמטי עׇצְמָה, מִסְפָּר קַרְדִּינָלִי או מִסְפָּר מוֹנֶה מתאר גודל של קבוצה שאינו תלוי בתכונות האיברים בקבוצה או בקשרים ביניהם.
עוצמה של קבוצה סופית מוגדרת כמספר האיברים בקבוצה.(למשל העוצמה של קבוצת המספרים {8-,2,3,7} היא 4, והעוצמה של קבוצת חודשי השנה היא 12).
במילים אחרות, עוצמה היא הכללה של גודל (מספר האיברים) של קבוצה סופית לגודל של קבוצה אינסופית (למשל קבוצת כל המספרים הטבעיים).
תוצאה בסיסית בתורת הקבוצות מראה כי קיימות קבוצות אינסופיות ה"גדולות" יותר מקבוצות אינסופיות אחרות.
מכאן שיש עוצמות סופיות ויש עוצמות אינסופיות.
העוצמות הסופיות הן המספרים הטבעיים (כולל אפס), וכאמור הן מתאימות למונח האינטואיטיבי של מספר האיברים בקבוצה.
העוצמה של הקבוצה הריקה היא אפס.
העוצמה של קבוצת ימי השבוע היא שבע.
העוצמה של קבוצת חברי הכנסת המכהנים היא 120.
דוגמאות לקבוצות עם עוצמה אינסופית:
כל המספרים השלמים המתחלקים בשלוש.
כל המספרים (הלא שלמים) בין אפס לאחת.
את העוצמה של קבוצה מסמנים ולעיתים גם ב-.
לעיתים, מסמנים קבוצה בתור אות ישרה , ואת העוצמה שלה בתור אות נטויה .
רבים מהדברים שאפשר להגיד על קבוצות נשמעים מובנים מאליהם בקבוצות סופיות, ומקבלים משמעות עמוקה, ולעיתים מפתיעה, בקבוצות אינסופיות.
דוגמה לכך היא התשובה לשאלה "מתי שתי קבוצות הן באותו גודל".
עבור שתי קבוצות סופיות זו שאלה פשוטה - סופרים את איבריהן, ואם מגיעים לאותו המספר, אז יש אותה עוצמה.
הקושי עם הגדרה זו הוא שאין אפשרות להכליל אותה לקבוצות אינסופיות, לכן יש צורך להגדיר מושג שונה מעט.
ההגדרה של עוצמה מורכבת יותר, אך גם כללית יותר ולכן חלה הן על קבוצות סופיות והן על קבוצות אינסופיות.
באופן אינטואיטיבי, שתי קבוצות נקראות שקולות, אם אפשר לסדר את אבריהן בזוגות, בכל זוג יש אבר אחד מכל קבוצה, כך שכל אבר משתתף רק בזוג אחד, וכל האיברים משתי הקבוצות משתתפים בסידור.
ובאופן פורמלי, שתי קבוצות שקולות עוצמה אם ורק אם קיימת פונקציה חד-חד-ערכית ועל מקבוצה אחת לשנייה.
כאשר מדובר בקבוצות סופיות, פעולת הספירה של איבריהן יוצרת התאמה חד-חד ערכית בין איבריהן.
אחת התוצאות המפתיעות הראשונות של ההגדרה הזו היא שקבוצה יכולה לחפוף לתת קבוצה שלה.
לדוגמה, קבוצת כל המספרים הטבעיים חופפת לקבוצת כל המספרים הזוגיים , כאשר ההתאמה או הזיווג הוא של כל מספר טבעי עם המספר הזוגי .
ברור שההתאמה הזו מסדרת את המספרים משתי הקבוצות בזוגות, ושהזוגות ממצים את כל המספרים משתי הקבוצות.
כלומר, לקבוצת המספרים הטבעיים ולקבוצת המספרים הזוגיים יש אותה עוצמה.
במערכת המונחים המתמטיים לוקחים את התכונה המפתיעה הזו של קבוצות אינסופיות, שהן יכולות לחפוף לתת קבוצה ממש שלהן (כלומר, תת-קבוצה שאינה אותה קבוצה), והופכים אותה להגדרה של קבוצות אינסופיות: קבוצה אינסופית היא קבוצה החופפת לתת קבוצה ממש של עצמה.
תוצאה שאינה מובנת מאליה, היא הוכחתו של גאורג קנטור שהמספרים הרציונליים החיוביים הם קבוצה בת־מנייה.
כלומר, קיימת התאמה חד-חד ערכית ועל בינם לבין המספרים הטבעיים.
אכן, לכל מספר רציונלי r השונה מ 0 קיים זוג מספרים שלמים יחיד a, b כך ש- ו- הוא שבר מצומצם (כלומר gcd(a,b)=1).
נקרא ל- הגובה של .
לכל טבעי יש מספר סופי של שברים מגובה , ולכן אפשר למנות את הרציונליים על ידי מעבר על השברים מגובה 1, אחר-כך על השברים מגובה 2, וכן הלאה.
עוצמת כל הקבוצות האינסופיות בדוגמאות לעיל שווה לעוצמת המספרים הטבעיים.
אך אין זה נכון שלכל הקבוצות האינסופיות יש אותה עוצמה: משפט קנטור קובע שעוצמתה של קבוצת החזקה של גדולה מעוצמתה של , ובפרט, לכל קבוצה קיימת קבוצה בעלת עוצמה גדולה יותר.
אוסף כל העוצמות הוא כה גדול עד שבתורת הקבוצות האקסיומטית הוא אינו נחשב לקבוצה אלא למחלקה (ולכן אין לו עוצמה).
את העוצמה של המספרים הטבעיים סימן קנטור באות העברית (קרי: אָלֶף אֶפֶס).
קנטור הראה שעוצמת המספרים הממשיים , הנקראת גם עוצמת הרצף, ומסומנת או , שווה לעוצמת קבוצת החזקה של המספרים הטבעיים, כלומר .
קנטור הוכיח על ידי הוכחת האלכסון כי המספרים הממשיים אינם בני מנייה, כלומר: .
יתר על כן, כל קטע (פתוח או סגור) של מספרים ממשיים אינו בן מנייה.
בנוסף, עוצמת כל קטע שווה לעוצמת הרצף, מאחר שניתן להגדיר פונקציה הפיכה מהקטע לקבוצת הממשיים.
אפשר להגדיר פעולות חיבור, כפל וחזקה בין עוצמות, באופן המכליל את פעולות אלה בין מספרים טבעיים.
כדי לעשות פעולות אלה בין עוצמות יש לבחור קבוצות שעוצמתן שווה לעוצמות הנתונות.
ניתן להוכיח שהפעולות אינן תלויות בבחירת הקבוצות, לכן הפעולות מוגדרות היטב.
חיבור: הסכום מוגדר כעוצמת האיחוד , בתנאי שהקבוצות ו- זרות.
זוהי פעולה קומוטטיבית ואסוציאטיבית, אך קיומן של עוצמות אינסופיות אינו מאפשר להגדיר את פעולת החיסור: לכל טבעי, ואפילו .
הסכום של קבוצה כלשהי של עוצמות מוגדרת באותה צורה כעוצמה של האיחוד של קבוצות מעוצמות מתאימות, שזרות זו לזו בזוגות.
כפל: המכפלה מוגדרת כעוצמתה של המכפלה הקרטזית .
גם פעולה זו היא קומוטטיבית ואסוציאטיבית, ואף דיסטריבוטיבית ביחס לחיבור.
המכפלה של קבוצה כלשהי של עוצמות מוגדרת באותה צורה כעוצמת המכפלה הקרטזית של קבוצות מעוצמות מתאימות.
חזקה: החזקה מוגדרת כעוצמתה של קבוצת הפונקציות .
הפעולה מקיימת את האקסיומות הרגילות של החזקה, כדוגמת ו-.
מכיוון שיש בדיוק פונקציה אחת מן הקבוצה הריקה לכל קבוצה (הלא היא הפונקציה הריקה), מתקיים לכל עוצמה; בפרט .
ממשפט קנטור ומההתאמה בין קבוצת החזקה לקבוצת הפונקציות מקבוצה לקבוצה מקבלים .
בהשוואה לזה, עקבי להניח את השערת הרצף , את שלילתה , ואפילו את הגרסה החזקה יותר של השלילה, .
אם מניחים את אקסיומת הבחירה, ולפחות אחת מהעוצמות היא אינסופית והשנייה שונה מ-0, אז מתקיים .
לכן עיקר העניין הוא במכפלות ובסכומים אינסופיים של עוצמות.
הגדרת העוצמה כמחלקת שקילות של קבוצות בעלות אותו מספר איברים (כפי שהוגדרה להלן), היא בעייתית במסגרת תורת הקבוצות האקסיומטית, משום שבהגדרה הזו כל עוצמה היא מחלקה ולא קבוצה.
לכן, תחת ההגדרה הנאיבית, לא ניתן לדבר על קבוצות של עוצמות ומושגים דומים במסגרת השפה מסדר ראשון של ZFC.
ניתן להתגבר על הבעיה הזו באופן כללי על ידי שימוש ב"טריק" של דנה סקוט, באמצעות שימוש באקסיומת היסוד - נגדיר את העוצמה של הקבוצה X להיות אוסף כל הקבוצות בעלות דרגה מינימלית שיש פונקציה חח"ע ועל ביניהן לבין .
ניתן להראות כי אוסף זה הוא אכן קבוצה.
בהנחת אקסיומת הבחירה ניתן לפתור את הבעיה באופן פשוט יותר, באמצעות הגדרת המונה של פון-נוימן: מונה הוא סודר כך שלכל סודר אין העתקה חח"ע מ- ל-.
אקסיומת הבחירה שקולה לכך שכל עוצמה מיוצגת על ידי מספר מונה - כלומר שלכל קבוצה יש מונה שעוצמתו היא .
כיוון שהמונים הם סודרים - הם סדורים היטב, ולכל מונה יש מונה מינימלי שגדול ממנו שנקרא המונה העוקב.
למשל המונה הראשון שגדול מ- מסומן ב-.
ניתן להמשיך ולהגדיר באינדוקציה טרנספיניטית את סדרת ה"אלף" - סדרת העוצמות של המונים האינסופיים:
מקובל לסמן ב- את המספר המונה שמתאים לעוצמה .
אם אקסיומת הבחירה לא מתקיימת, הסדרה הזו לא ממצה את כל העוצמות ויש עוצמות שלא שוות לאף - אלו העוצמות של הקבוצות אותן לא ניתן לסדר היטב.
למרות זאת, אין אף עוצמה שגדולה מכל סדרת האלף, כלומר לכל קבוצה אפשר למצוא מספר אלף כך שאין פונקציה חד חד ערכית (זהו מספר הרטוגס של ).
סדרת האלף היא סדרה נורמלית (כלומר היא עולה ממש ולכל סודר גבולי מתקיים ) ולכן יש לה נקודות שבת, כלומר יש מונים שמקיימים .
למשל, הגבול של הסדרה הוא נקודת שבת של סדרת האלף.
עוֹצֵר (במלרע) הוא שליט בפועל.
במלוכה, עוצר מקבל בדרך כלל את השלטון בשל היעדרו של המלך, אי-יכולתו למלוך עקב נסיבות שונות, בדרך כלל בריאותיות, או מפאת גילו הצעיר של המלך החוקי.
בפינלנד ובהונגריה, קציני צבא שימשו כעוצרים בהיעדרו של המלך, בעוד באיסלנד העוצר ייצג את מלך דנמרק כשליט המדינה עד שאיסלנד הפכה לרפובליקה בשנת 1944.
בסן מרינו, רפובליקה עצמאית המוקפת מכל עבריה על ידי איטליה, "הקצינים העוצרים" הם שניים שנבחרו להיות ראשי המדינה יחד.
בחבר העמים הפולני-ליטאי המלך נבחר לתפקידו בבחירות, מה שגרם לתקופות ביניים ארוכות ללא מלך.
הפרימוס הפולני שימש אז כעוצר המדינה.
הרשימה הבאה היא רשימה חלקית ביותר, ואינה כוללת, למשל, אנשים שכיהנו כעוצרים בזמן שהמלך החוקי היה בניתוח.
הנסיך קיריל בזמן ילדותו של סימאון השני, בנו של אחיו המנוח בוריס השלישי.
המלכה אמה, בעת ילדותה של בתה וילהלמינה, מלכת הולנד.
ג'ורג' הרביעי בעת מחלתו של אביו ג'ורג' השלישי.
יותם, כיהן כעוצר במשך שנות שלטונו האחרונות של אביו עוזיהו שהיה מצורע.
פאבלה, נסיך יוגוסלביה בימי ילדותו של אחיינו פטר השני, מלך יוגוסלביה (בנו של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה שנרצח בצרפת)
הירוהיטו עקב מצבו הבריאותי הירוד של אביו, הקיסר יושיהיטו.
הנסיך חסן בן טלאל בעת שאחיו, חוסיין, מלך ירדן קיבל טיפולים במחלת הסרטן.
אלויס הוא עוצר מאז 15 באוגוסט 2004.
המלך מגנוס אריקסון לאחר שוויתר על כיסאו לטובת בנו הוקון מגנוסון.
נסיך הכתר הוקון, בעת מחלתו של אביו האראלד החמישי.
קרדינל סיסנרוס, פעמיים עוצר ספרד - בסוף המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16.
פרנסיסקו פרנקו, היה העוצר של ספרד משנת 1947 עד מותו בשנת 1975.
מארי דה גיז, בעת ילדותה של בתה מרי סטיוארט
קארל גוסטף אמיל מנרהיים, שירת כעוצר של ממלכת פינלנד לתקופה קצרה בשנת 1918, אולם בגלל התנגדות מדינות ההסכמה למינוי המלך הגרמני שנבחר, המלוכה בוטלה ופינלנד הפכה לרפובליקה.
אן מקייב בעת ילדותו של בנה פיליפ הראשון.
בעת שבעלה אנרי השני עזב את הממלכה להילחם במץ.
בעת ילדותו של בנה פרנסואה השני.
בעת ילדותו של בנה השני שארל התשיעי.
אן מאוסטריה בעת ילדותו של לואי הארבעה עשר
פיליפ השני מאורליאן בעת ילדותו של לואי החמישה עשר.
לואי סטניסלס קסביאר, בעת שחי בגלות, הכריז על עצמו כעוצר בשמו של אחיינו לואי השבעה עשר לאחר הוצאתו להורג בגיליוטינה של לואי השישה עשר בשנת 1793.
הקייסרת איוג'ני, שלוש פעמים עבור בעלה נפוליון השלישי.
ילנה גלינסקיה, משלה בעת ילדות בנה איוואן הרביעי
הנסיכה סופיה, משלה בעת ילדותם של אחיה איוואן החמישי ופיוטר הראשון
אנה לאופולדובנה, משלה בעת ילדות של בנה איוואן השישי
סטן סטור הזקן העוצר ששירת הזמן הארוך ביותר בזמן איחוד קאלמאר
הדוכס קרל, לאחר הדחת המלך הקתולי סיגיסמונד.
אקסל אוקסנסטיארנה בזמן ילדותה של המלכה כריסטינה.
נסיך הכתר קרל ("ברנדוט") עבור אביו המאמץ קרל השלושה עשר.
מעכה, אמו של המלך אסא, כיהנה כעוצרת עד שהמלך הגיע לגיל חמש עשרה.
יותם בזמן שעוזיהו היה נגוע בצרעת.
יהוידע הכהן, כל עוד היה יואש קטן.
יוחנן הראשון צימיסקס וניקופורוס השני, כל עוד בסיליוס השני בולגרוקטונוס וקונסטנטינוס השמיני היו קטנים.
עוצר (במלעיל) הוא הוראתו של גוף בעל סמכות על שטח מסוים אשר אוסרת על תנועת אנשים ברחובות.
העוצר יכול לחול במשך שעות אחדות של היממה בלבד (למשל עוצר לילה), או באופן רצוף.
מטרת העוצר היא שמירה על הסדר הציבורי (למשל בעת הפסקת החשמל בצפון אמריקה בשנת 2003), או דיכוי פעילותן של קבוצות מסוימות.
בכלי זה נעשה שימוש במגוון מצבים:
שלטונות המנדט הבריטי נהגו להטיל עוצר לילה בערים מסוימות בארץ ישראל.
ב-22 באוגוסט 1948 במסגרת מבצע בצר הוטל עוצר על העיר תל אביב לצורך תפיסת משתמטים ועריקים משירות צבאי.
ב-8 בנובמבר 1948, בזמן מפקד האוכלוסין הראשון בישראל, הוטל עוצר על האוכלוסייה.
בעת שהוטל עוצר על היישובים הערביים עם פתיחת מבצע קדש, ב-29 באוקטובר 1956, אירע טבח כפר קאסם.
בסיומו של פיגוע אוטובוס הדמים בכביש החוף, ב-11 במרץ 1978, הוכרז עוצר על יישובים בגוש דן ובדרום השרון בגלל אי ודאות לגבי מספר המחבלים וחשש שאחדים מהם עדיין חיים.
בשנות האינתיפאדה השנייה וגם קודם לכן, נהג צה"ל להטיל עוצר על ערים פלסטיניות בזמן פעילות ביטחונית.
ב-8 באפריל 2020, ערב חג הפסח ה'תש"ף, ממשלת ישראל החליטה להטיל עוצר מלא בכל רחבי מדינת ישראל עקב התפשטות נגיף הקורונה בישראל והחשש במשרד הבריאות שליל הסדר יהווה שרשרת הדבקה בקרב המשפחות.
העוצר החל בשעה 15:00 עד השעה 07:00 בבוקר ביום שלמחרת.
על סטודנטים ממוצא יפני בקמפוסים בחוף המערבי של ארצות הברית הוטל עוצר במהלך מלחמת העולם השנייה.
בארצות הברית הוטל עוצר על אפרו-אמריקאים בערים רבות בזמן החלת חוקי ג'ים קרואו.
במהלך המהומות בצרפת ב-2005 הסמיכה הממשלה בחקיקת חירום ראשי עיריות להטיל עוצר לילי על מנת למנוע מהומות והצתות של כלי רכב בידי המהגרים האפרו-מוסלמים.
במהלך המהפכה במצרים בשנת 2011 הוטל עוצר לילה על מנת למנוע התקהלות, אך המפגינים התעלמו ממנו והצבא לא אכף אותו.
עקב המאבק במגפת הקורונה, הוטל עוצר במדינות שונות.
במהלך מחאות ג'ורג' פלויד הוטל עוצר לילי ב־21 ממדינות ארצות הברית ובכ-40 ערים ברחבי המדינה.
המושג עוצמה פוליטית משמש במחקר במדע המדינה, ובמיוחד בתחום היחסים הבינלאומיים, לציון העוצמה היחסית של גוף פוליטי, לרוב מדינה אחת מול אחרות.
עוצמה מוגדרת כיכולת של שחקן מסוים לשנות התנהגות שחקן אחר, חרף רצונו.
הנס מורגנטאו בספרו "פוליטיקה בין האומות" מונה שורה של קריטריונים להערכת העוצמה.
לשיטתו של מורגנטאו "המדע המדיני מתרכז במושג האינטרס המוגדר ככוח, צבירתו, חלוקתו והפיקוח עליו", ועל כן חשוב לנתח את העוצמה הפוליטית של מדינות בדיון על היחסים ביניהם.
ככלל, העוצמה של מדינות מורכבת ממספר רב של גורמים ולאו דווקא מכוח צבאי בלבד.
בין השאר, העוצמה מורכבת ממרכיבים קבועים, כמו מיקום גאוגרפי וכמות משאבים ומרכיבים תלויים, כמו מורל לאומי, רמת תיעוש, כוח צבאי, כוח כלכלי, גודל ומאפייני אוכלוסייה ופעילות דיפלומטית.
מרכיבי העוצמה אינם בעלי חשיבות זהה וחשיבותם משתנה בהתאם למאפייניה של הזירה הפוליטית, בדרך כלל הבינלאומית, ממדינה למדינה, ובין זמנים שונים.
יש מדינות אשר עוצמתן מרוכזת במרכיב ספציפי אחד, לעומת מדינות שבסיס עוצמתן רחב ומגוון.
ככל שבסיס העוצמה רחב ומגוון יותר, כך רבה יותר עוצמת המדינה.
בעבר הייתה העוצמה ביטוי לסוג של אלימות, שימוש בכוח הזרוע או הנשק.
עוצמה המשיגה הישגים, אולם מעוררת התנגדות, לא גמישה, משמשת רק לענישה, מכלה משאבים.
בשלב הבא התפתחה העוצמה כביטוי לעושר (כסף), למשל, במסגרת המרקנטליזם בו נמדדה עוצמתן של אומות במידת המתכות היקרות שברשותן.
העושר יכול לשמש באופן גמיש גם לתגמול וגם לענישה על ידי מניעתו מן הזולת.
גם כאן החיסרון בכך שכסף, ללא מערכת סחר, מתכלה.
השלב הנוכחי הוא העוצמה שמקורה בידע.
הידע הוא משאב בלתי מתכלה, גמיש, משמש לתגמול, ענישה, שידול, הידע משמש מכפיל של עושר וכוח, התלות בידע היא מקור העוצמה.
ככל שעל שטח נתון חיה אוכלוסייה רבה יותר, גדלה העוצמה.
מצד שני, אוכלוסייה רבה מדי עלולה להיות מקור חולשה של המדינה.
חוסר יחס סביר בין השניים עלול להביא להקטנת העוצמה הלאומית, גם אם אחד משני הגורמים (שטח או אוכלוסייה), הוא בעל גודל אבסולוטי רב.
מיקום גאוגרפי משפיע על מצב פוליטי.
אקלים ומזג אוויר - קור או חום יכולים להקטין את העוצמה, קרבה לים ואקלים נוח מאפשרים פיתוח תרבות אנושית המתבססת על קדמה, טכנולוגיה ויכולת צבאית.
יובש רב, משקעים מרובים, חורף או קיץ קשים יכולים להשפיע לרעה על עוצמת המדינה.
גבולות - צורת המדינה, גבולות שהם מכשולים טבעיים (מעבר מים עמוקים, ים, מדבריות, קרחונים, הרים גבוהים וכדומה), משמשים כגורם מסייע למדינה להתגונן.
גבולות ארוכים ושטח צר הם בלתי נוחים להגנה, ומהווים מקור חולשה של מדינה.
משאבי טבע אסטרטגיים: משאבים שמסייעים לעוצמתה של מדינה, כגון נפט, פחם, ברזל וכדומה.
המדינות השולטות במשאבים אלו יוצרות תלות של מדינות אחרות בהן, ובעקבות כך עוצמתן עולה.
יכולת כלכלית של מדינה מהווה מרכיב מרכזי של בסיס עוצמתה הפוליטי, יש הטוענים כי יכולת כלכלית היא תנאי הכרחי לרכישתעוצמה.
החשיבות הרבה ליכולת הכלכלית נובעת מהסיבות הבאות:
מידת ניצולם של נתוני השטח והאוכלוסייה.
מדד לכושר עמידתה של המדינה.
תנאי חשוב להקמתו של צבא מודרני.
מדד למידת יכולתה של מדינה להשתמש באמצעים כלכליים כדי להרתיע בזירה הבינלאומית על התנהגותם של מדינות וארגונים.
המרכיב המשפיע בגורם זה הוא האדם.
רק שקלול של מרכיבים כמותיים ואיכותיים ייתן את היכולת הצבאית האמיתית.
לא ניתן לעשות חיבור זה בצורה אובייקטיבית, וניתן לעשות רק הערכה.
הגדרת המורל הלאומי מורכבת מחיבור של מרכיבים: דימוי עצמי של הציבור, הדימוי של היריב, ערכים וניסיון היסטורי.
מרכיב המורל הלאומי משתנה בקצב מהיר, והוא סובייקטיבי.
ישנם ארבעה גורמים המשפיעים על המורל:
רמת התפתחות פוליטית, הכלכלית והצבאית - ככל שמדינה מפותחת יותר, הציבור יותר חשוף למידע, והוא יודע יותר את המציאות - המורל נובע מהבנת המצב.
אם במדינה יש הסכמה לגבי הבעיה שאיתה היא מתמודדת, יש סיכוי גדול שהמורל הלאומי יהיה גבוה.
המורל הלאומי הוא מרכיב בלתי מוחשי, בלתי ניתן למדידה מדויקת ובלתי ניתן לחיזוי.
עוצמת הרצף היא העוצמה של קבוצת המספרים הממשיים, קרי .
עוצמת הרצף מסומנת לרוב בסימונים או .
רעיון האלכסון של קנטור מאפשר להוכיח שהמספרים הממשיים אינם בני מנייה, כלומר שעוצמת הרצף גדולה מעוצמת המספרים הטבעיים (המסומנת , קרי: אָלֶף אֶפֶס).
ניתן להוכיח שעוצמת המספרים הממשיים שווה לעוצמת קבוצת החזקה של המספרים הטבעיים, כלומר .
שאלה שהטרידה את המתמטיקאים במשך שנים רבות היא "האם עוצמת הרצף היא העוצמה האינסופית הקטנה ביותר, מלבד עוצמת המספרים הטבעיים?" – ההשערה של קנטור, שזכתה לשם "השערת הרצף", הייתה שהתשובה לשאלה זו חיובית, כלומר: כל קבוצה אינסופית שאינה בת מנייה, היא לפחות בעלת עוצמת הרצף, כלומר שמתקיים .
דויד הילברט מנה את הבעיה הזו כראשונה מבין 23 הבעיות המפורסמות שלו.
אחרי עשרות שנים שבהן בעיה זו הייתה פתוחה הוכיח קורט גדל, בשנת 1940, שהשערת הרצף אינה עומדת בסתירה למערכת האקסיומות של תורת הקבוצות (אקסיומות צרמלו-פרנקל).
בשנת 1963 הוכיח המתמטיקאי פול כהן שהשערת הרצף אינה תלויה במערכת האקסיומות של תורת הקבוצות.
שתי הוכחות אלה פירושן שעל השערת הרצף חלים משפטי האי-שלמות של גדל, כלומר אי אפשר להוכיחה ואי אפשר להפריכה, ולכן העקביות של תורת הקבוצות לא תינזק אם נוסיף אקסיומה הקובעת שההשערה נכונה, וגם לא אם לחלופין נוסיף אקסיומה הקובעת שהיא אינה נכונה.
לפי משפט קנטור לקבוצת החזקה עוצמת הרצף אינה העוצמה המקסימלית וקיימות אינסוף עוצמות גדולות ממנה, לדוגמה עוצמת אוסף תתי הקבוצות של אוסף המספרים הממשיים או קבוצת הפונקציות הממשיות.
מסמנים ב- את העוצמה הקטנה ביותר הגדולה מ-, ב- את העוצמה הקטנה ביותר הגדולה מ-, וכן הלאה.
דוגמאות לקבוצות בעלות עוצמת הרצף
לקבוצות חשובות רבות במתמטיקה יש עוצמה השווה לעוצמת הרצף.
קבוצת כל המספרים הממשיים (הרצף)
כל קטע של מספרים ממשיים שאינו מנוון
קבוצת כל המספרים הטרנסצנדנטיים (תכונה שהוכיח קנטור)
קבוצת החזקה של המספרים הטבעיים, דהיינו קבוצת כל התת-קבוצות של המספרים הטבעיים
קבוצת כל סדרות המספרים השלמים
קבוצת כל הפונקציות הרציפות מן המספרים הממשיים לעצמם (הוכחה)
כל קבוצה מושלמת לא ריקה
הטופולוגיה האוקלידית על המרחב האוקלידי ה- ממדי, דהיינו קבוצת כל הקבוצות הפתוחות בו
כל טופולוגיה שאינה בת-מנייה המקיימת את אקסיומת המנייה השנייה
אם מניחים את השערת הרצף ואת אקסיומת הבחירה, אומגה אחת
הסיגמא-אלגברה שנוצרת על ידי קבוצה מעוצמת הרצף, כגון אוסף קבוצות בורל
עוצמות של תת-קבוצות של הממשיים
כחלק מהניסיונות להוכחת השערת הרצף, קנטור הוכיח כי העוצמה של כל קבוצה סגורה של ממשיים שאינה בת-מנייה היא עוצמת הרצף.
ההוכחה מסתמכת על משפט קנטור-בנדיקסון הקובע כי כל קבוצה סגורה מורכבת מקבוצה מושלמת (אולי ריקה) ומאוסף בן מנייה של נקודות.
כיוון שהעוצמה של כל קבוצה מושלמת לא ריקה היא עוצמת הרצף, מתקבלת שקבוצה סגורה אינה יכולה להוות סתירה להשערת הרצף.
את התוצאה הזו ניתן להרחיב לכל קבוצת בורל - קבוצת בורל שאינה בת מניה תכיל תת-קבוצה מושלמת ולכן עוצמתה תהיה עוצמת הרצף.
זו תוצאה של משפט עמוק יותר של דונלד מרטין - כל המשחקים על קבוצות בורל מוכרעים.
את קבוצת החזקה של המספרים הטבעיים אפשר לזהות (טופולוגית) עם קבוצת קנטור, המוכלת בממשיים.
קבוצת החזקה מציעה הגדרות לכמה עוצמות סטנדרטיות.
כל תת-קבוצה אינסופית של הטבעיים אפשר לסדר כסדרה עולה.
מסמנים אם לבסוף (כלומר עבור גדול מספיק).
עבור יחס הסדר הזה, היא העוצמה המינימלית של תת-קבוצה לא חסומה של סדרות; ו- היא העוצמה המינימלית של תת-קבוצה דומיננטית של סדרות (כלומר קבוצה שלכל סדרה עולה, יש בה סדרה גדולה ממנה).
ידוע ש-, כאשר היא עוצמת הרצף.
קיומם של שוויונות בשרשרת הזו תלוי באקסיומות הנוספות לתורת הקבוצות.
עוצמת הרכות היא שיטת ריפוי אלטרנטיבי פסאודו-מדעית שפותחה בידי הישראלית טובי בראונינג.
מרכזים המטפלים בשיטה זו קיימים במספר מדינות, בהן הולנד, אוסטרליה וניו זילנד.
הספר "עוצמת הרכות" (The Power of Softness), שכתבה מבראונינג, תורגם להונגרית ולפולנית.
מאחורי שיטת הטיפול עומדת גישה השמה במרכז את השמחה כטיפול בבעיות רגשיות ופיזיות, באופן העומד, לדברי בראונינג, בניגוד להדגשת הכאב והטראומות בשיטות טיפול אחרות.
המטפלים בשיטה מדגישים גם את השימוש ברכות ובגישה לא-כוחנית ביחסי אנוש.שיטת הטיפול מבוססת על שיחה עם המטופל, על מגע גופני ועל נענוע עדין של חלקים שונים בגוף במהירות של 160-120 פעימות בדקה (קצב פעימות לב של עובר).
לפי עקרונות השיטה, הנענוע החוזר יוצר תחושת ביטחון, הגנה וחמימות, רכות והנאה, ותחושות אלה, המלוות את הטיפול כולו, מאפשרות ריפוי פנימי עמוק.
מפתחת השיטה והעוסקים בה טוענים כי היא יעילה למגוון בעיות פיזיות ונפשיות, כשבין השאר נטען שניתן לטפל בשיטה זו בלחצים נפשיים, טראומות, כאבי שלד ושרירים, סוכרת 2, אסתמה, בעיות הורמונליות, הפרעות אכילה, התמכרויות, בעיות קשב וריכוז ועוד, אולם אין ראיות מדעיות לטענות השיטה.
את השיטה פיתחה טובי בראונינג, ד"ר לאוסטאופתיה ונטורופתיה והתמחות בתרפיית קרניוסקרל.
ב-1990 כתבה את ספרה העוסק בתחום עוצמת הרכות באנגלית, הספר תורגם לעברית לאחר מכן.
בשנת 1999 הקימה בראונינג בית ספר לשיטה בישראל.
ב-2003 כתבה בראונינג את ספרה "איך הפכה האישה לגבר" ובשנת 2015 כתבה את ספרה השלישי 'שיעורים חיים'.
עוצמה יהודית (בשמה הרשמי: "חזית יהודית לאומית") היא מפלגת ימין קיצוני ישראלית.
התמודדה לכנסת מספר פעמים כרשימה עצמאית, ופעמים אחרות כחלק מרשימות האיחוד הלאומי, עוצמה לישראל, יחד, איחוד מפלגות הימין והציונות הדתית.
כיום מנהיג את המפלגה איתמר בן גביר.
בכנסת ה-18 כיהן מיכאל בן ארי כחבר הכנסת מטעם המפלגה, לאחר שנבחר ברשימת האיחוד הלאומי.
בכנסת ה-24 כיהן עו"ד איתמר בן גביר כחבר הכנסת מטעם המפלגה, לאחר שנבחר ברשימת הציונות הדתית.
בבחירות לכנסת ה-25 המפלגה התמודדה ברשימת הציונות הדתית, ובכנסת העשרים וחמש מכהנים מטעמה ששה חברי כנסת.
בשנת 2003 הקים ברוך מרזל את מפלגת חזית יהודית לאומית, על מנת להתמודד בבחירות לכנסת השבע עשרה (לאחר שלא הצליח להיכנס לכנסת השש עשרה).
מפלגה זו תומכת ברעיון ארץ ישראל השלמה ובהחלת הריבונות הישראלית בשטחי יש"ע.
לטענת המייסדים, המפלגה תומכת בהכנסת תוכני מסורת וזהות יהודית נוספים לתוך החינוך, וכן בביצוע רפורמות מהותיות במערכות השלטון הנוכחיות על מנת לחזק את האופי היהודי של מדינת ישראל.
ברוך מרזל היה יושב ראש מפלגת כך עד שהוכרזה כארגון טרור בשנת 1994.
אל מרזל הצטרפו אנשי מפלגת ימין ישראל, שהיו חברים גם כן בתנועת חרות - התנועה הלאומית.
נציגיהם שובצו במקום השישי והשביעי ברשימה לכנסת.
בבחירות זכתה "חזית יהודית לאומית" בכ-25 אלף קולות, אך לא עברה את אחוז החסימה שעמד אז על כ-62 אלף קולות.
בבחירות אלו נכתב ובוצע ג'ינגל המפלגה על ידי אריאל זילבר.
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, הצטרפה המפלגה למפלגת ארץ ישראל שלנו שהיוותה חלק מרשימת האיחוד הלאומי.
מיכאל בן ארי, שהיה מועמד מטעמה, נבחר לכנסת השמונה עשרה.
לקראת סוף כהונת הכנסת פרשו מרזל ובן ארי ממפלגת ארץ ישראל שלנו ומהאיחוד הלאומי, יחד עם אריה אלדד ומפלגתו התקווה, שפרשו אף הם מהאיחוד הלאומי.
ב-19 בנובמבר 2012 אושרה בקשת אלדד ובן ארי מוועדת הכנסת להתפלג מהאיחוד הלאומי ולהקים את סיעת "עוצמה לישראל".
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, התמודדה סיעת עוצמה לישראל שהייתה מורכבת ממפלגת "התקווה" של אריה אלדד ומנציגי חזית יהודית לאומית, בן-ארי, מרזל ואיתמר בן-גביר שהוצבו במקום השני, השלישי והחמישי ברשימה המשותפת.
נציגים נוספים הוצבו לסירוגין בהמשך הרשימה.
המפלגה קיבלה 1.76% מהקולות, ולא עברה את אחוז החסימה, שעמד על 2%.
בזמן הבחירות לכנסת העשרים, הודיע בן ארי שהמפלגה תרוץ ללא מפלגת "התקווה".
והמפלגה שינתה את שמה ל"עוצמה יהודית" והחלה בתעמולת בחירות.
היא התמודדה ברשימה משותפת עם מפלגת יחד בראשות אלי ישי, אשר פרש ממפלגת ש"ס.
משום שבן ארי נוהג לעלות להר הבית, התנגד מנהיגה הרוחני של מפלגת יחד, הרב מאיר מאזוז, לשיבוצו ברשימה.
במקומו ברוך מרזל ייצג את "עוצמה יהודית", והוא הוצב במקום הרביעי כנציג היחיד ברשימה מטעם מפלגתו.
המפלגה המאוחדת זכתה בכ-3% מסך הקולות הכשרים, ולא עברה את אחוז החסימה שעומד על 3.25%.
המפלגה הכריזה על התמודדות בבחירות לכנסת העשרים ואחת.
בתיווכו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הצטרפה המפלגה לרשימת איחוד מפלגות הימין, הכוללת גם את מפלגות הבית היהודי והאיחוד הלאומי – תקומה.
מטעם המפלגה הוצבו שני מועמדים בעשירייה הראשונה: מיכאל בן ארי במקום החמישי ואיתמר בן-גביר במקום השמיני.
בערעור בחירות שהוגש לבית המשפט העליון נקבע ברוב קולות כי מועמד "עוצמה יהודית" מיכאל בן-ארי, מנוע מלהתמודד לכנסת.
בעקבות הפסילה עלה מיקומו של בן גביר למקום השביעי וזאת לאחר שנדחתה עתירה שביקשה למקם אותו במקום החמישי.
בן גביר נהג לקרוא לרב מאיר כהנא, "מורי ורבי".
בבחירות עצמן זכה האיחוד בחמישה מנדטים.
בהתאם להסכמות בן גביר היה אמור להיכנס לכנסת לאחר הקמת הממשלה וחקיקת "חוק נורווגי מורחב", אך ההסכם לא יצא לפועל לאחר שהקמת ממשלה נכשלה והבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוקדמו לספטמבר 2019.
לאחר הקדמת הבחירות פרשה "עוצמה יהודית" מאיחוד מפלגות הימין והגישה רשימה עצמאית.
בערעור שהוגש לבית המשפט העליון על אישור הרשימה, אושרה השתתפותם בבחירות של הרשימה ושל העומד בראשה, איתמר בן-גביר, אך נפסלה מועמדותם של ברוך מרזל ובנצי גופשטיין בגין הסתה לגזענות.
המפלגה קיבלה 83,609 קולות (1.88% מסך המצביעים), אך לא עברה את אחוז החסימה שעמד על 3.25%.
בדצמבר 2019 סיכמו רפי פרץ ואיתמר בן-גביר כי מפלגות הבית היהודי ועוצמה יהודית ירוצו ברשימה אחת בשם "הבית היהודי המאוחד".
עם זאת סמוך לתום המועד להגשת הרשימות החליט פרץ לרוץ יחד עם מפלגתו במסגרת רשימת ימינה לצד הימין החדש והאיחוד הלאומי ללא עוצמה יהודית.
כתוצאה מכך התמודדה עוצמה יהודית ברשימה עצמאית.
הרשימה לא עברה את אחוז החסימה וקיבלה כ-19,362 קולות, שהם כ-0.42% מכלל הקולות.
ב-31 בינואר 2021, לקראת הבחירות לכנסת ה-24, הודיעה המפלגה על ריצה משותפת עם מפלגת נעם.
ב-3 בפברואר חתמה המפלגה על הסכם ריצה משותפת עם האיחוד הלאומי במסגרת רשימת הציונות הדתית.
איתמר בן גביר הוצב במקום השלישי ברשימה ונבחר לכנסת, לאחר שהרשימה קיבלה 6 מנדטים.
ב-3 ביולי 2022, ימים ספורים לאחר ההחלטה על הקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש התפצלה בהסכמה עוצמה יהודית מרשימת הציונות הדתית לסיעה נפרדת בכנסת.
ב-15 באוגוסט, לקראת הבחירות ולאחר כישלון המשא ומתן לריצה משותפת נוספת עם מפלגת הציונות הדתית, הודיע בן גביר במסיבת עיתונאים ברמת גן כי המפלגה תתמודד עצמאית בבחירות.
ב-26 באוגוסט בן גביר וסמוטריץ' חתמו על הסכם לריצה משותפת ברשימת הציונות הדתית כשהנציגים ימוקומו בשיטת ריץ' רץ'.
ברשימת עוצמה יהודית לכנסת העשרים וחמש הוצבו היו"ר בן גביר, ואחריו המתמודדים הבאים: מנכ"ל עוצמה יהודית יצחק וסרלאוף, אלמוג כהן, הרב עמיחי אליהו, תא"ל צביקה פוגל, לימור סון הר-מלך ויצחק קרויזר.
הרשימה המאוחדת השיגה 14 מנדטים.
בסוף אוגוסט, הכריזו מיכאל בן ארי וברוך מרזל, ממקימי המפלגה, על הסרת תמיכתם במפלגה, זאת בעקבות התמתנות לטענתם של בן גביר והפסקת התייעצויות עם הנהלת המפלגה.
לעומתם, בנצי גופשטיין המשיך לתמוך במפלגה.
כשבועיים לאחר הבחירות, שנערכו בנובמבר, פורסם בתקשורת שמיכאל בן ארי וברוך מרזל החליטו להקים מפלגה חדשה.
בתגובה לדיווח מסרו השניים כי "מדובר ביוזמה של פעילים".
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע, מונה יושב ראש המפלגה איתמר בן גביר לתפקיד השר לביטחון לאומי, יצחק וסרלאוף, מונה לשר הנגב, הגליל והחוסן הלאומי ועמיחי אליהו מונה לשר המורשת (שפוצל ממשרד ירושלים ומורשת).
חברי המפלגה צביקה פוגל ולימור סון הר-מלך מונו ליושבי ראש הוועדה לביטחון לאומי והוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל, בהתאמה.
יו"ר הסיעה הוא ח"כ יצחק קרויזר.
בעקבות אישור הסכם חמאס–ישראל בינואר 2025 פרשה המפלגה מהקואליציה, שריה התפטרו מהממשלה, וסון הר-מלך חדלה לכהן כיו"ר הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל.
במרץ 2025, חזרה המפלגה לקואליציה.
ארץ ישראל: "מכח ההבטחה האלוקית לעם ישראל, ארץ ישראל לכל מרחביה המפורשים בתורה, שייכים לעם ישראל לכל דורותיו, לאלו שקדמו לנו ולאלו שיבואו בעקבותינו.
אין זכות לשום מנהיג או דור לעשות ויתורים על אדמת המולדת".
הטמעת המשפט העברי במערכת המשפטית של מדינת ישראל
התיישבות יהודית בכל חלקי הארץ
השבת הריבונות והבעלות היהודית להר הבית
החלת ריבונות על יהודה ושומרון וחבל עזה
מתוך חתירה לשלום אמת, עוצמה יהודית תפעל להוצאת אויבי ישראל מארץ ישראל.
תוקם רשות לאומית לעידוד הגירה.
ערכי המדינה היהודית יהיו על פי המוסר היהודי, והמשטר יהיה: דמוקרטיה יהודית, השומרת על האינטרסים של מדינת הלאום היהודי, כערך הדוחה כל ערך אוניברסלי.
חקיקת חוק עונש מוות למחבלים פלסטינים בלבד.
חקיקת חוק חסינות לחיילים ושוטרים.
בחירת שופטים בבית המשפט העליון על ידי פוליטיקאים והצגת מועמדות לבית המשפט בעליון בפני הכנסת, באמונה שזהות השופטים קובעת איך יראו הפסיקות שלהם.
חלוקת קרקעות בחינם לחיילים משוחררים ולבוגרי ישיבות.
בחינות בגרות בתנ"ך ובמחשבת ישראל.
ביצוע סיכולים ממוקדים נגד פעילי טרור ברצועת עזה בכל פעם שמשוגרות רקטות משם לעבר ישראל.
כנסתמושבים חברי כנסת / מועמדים הערות הכנסת ה-17 (2006) הרשימה לא עברה את אחוז החסימהמועמדים בולטים: ברוך מרזל, ישראל חנוקוגלו, מיכאל בן אריהכנסת ה-18 (2009) במסגרת האיחוד הלאומי מנדט אחד (מתוך 4 לרשימה כולה): מיכאל בן ארי רשימת כלל מועמדי האיחוד הלאומי, ראו כאן.
מיכאל בן ארי התמודד בבחירות כנציג ארץ ישראל שלנו, אליה חברה חזית יהודית לאומית
רשימת כלל מועמדי יחד (אלי ישי), ראו כאןהכנסת ה-21 (2019) במסגרת איחוד מפלגות הימיןהרשימה עברה את אחוז החסימה אך נציגי המפלגה לא נכנסו לכנסת שני מועמדי המפלגה: איתמר בן-גביר, יצחק וסרלאוף
מועמדותו של מיכאל בן ארי, שהיה מועמד במקום ה-5 ברשימה מטעם המפלגה ברשימה המשותפת, נפסלה על ידי בית המשפט העליון לפי סעיף 7א לחוק יסוד: הכנסת ושמו נמחק מהרשימה.
רשימת כלל מועמדי איחוד מפלגות הימין, ראו כאןהכנסת ה-22
(2019)הרשימה לא עברה את אחוז החסימה מועמדים בולטים: איתמר בן-גביר, אדווה ביטון, יצחק וסרלאוף
מועמדותם של ברוך מרזל ובנצי גופשטיין נפסלה על ידי בית המשפט העליון לפי סעיף 7א לחוק יסוד: הכנסתהכנסת ה-23
(2020)הרשימה לא עברה את אחוז החסימה מועמדים בולטים: איתמר בן-גביר, יצחק וסרלאוף, אדווה ביטון, יצחק קרויזרהכנסת ה-24 (2021) במסגרת הציונות הדתיתמנדט אחד (מתוך 6 לרשימה כולה): איתמר בן-גביר רשימת כלל מועמדי הציונות הדתית, ראו כאן
ב-3 ביולי 2022 התפצלה עוצמה יהודית לסיעה נפרדת בכנסת.הכנסת ה-25 (2022) במסגרת הציונות הדתית-עוצמה יהודית6 מנדטים (מתוך 14 לרשימה כולה): איתמר בן גביר, יצחק וסרלאוף, אלמוג כהן, עמיחי אליהו, צביקה פוגל, לימור סון הר-מלך, יצחק קרויזרהסיעה התפצלה מרשימה המאוחדת ב-20 בנובמבר 2022.
ב-1 בינואר 2023 התפטר מהכנסת עמיחי אליהו במסגרת "החוק הנורווגי", במקומו נכנס יצחק קרויזר.
ב-21 בינואר 2025 חזר לכנסת עמיחי אליהו במסגרת "החוק הנורווגי", ויצא מהכנסת צבי סוכות מהציונות הדתית.
ב-6 באפריל 2025 התפטר מהכנסת אלמוג כהן במסגרת "החוק הנורווגי", במקומו חזר לכנסת צבי סוכות מהציונות הדתית.
משנת 662 ועד 664 הוא שימש כמושל הראשון של איפריקיה, ולאחר מכן, בשנת 670, הוא הקים את העיר קירואן במקום בו שכן קודם לכן מאחז צבאי מוסלמי.
הקמת העיר התפרשה כשינוי טקטיקה מצידם של הערבים והחלפת המדיניות ההגנתית בצעדים להתיישבות קבע במקום.
קירואן הייתה לבירת איפריקיה, ובן נאפע ייסד בה את המסגד, שהיה לימים למסגד הגדול הקרוי על שמו.
בשנת 681 מינה הח'ליף יזיד הראשון את סו נאפע כמושל איפריקיה בשנית, והוא החל במסע כיבושים מערבה לתוך המגרב ועשה להפצת האסלאם בקרב הברברים.
בשנת 683 הוא הובס בקרב עם הברברים ונהרג.
אירוע זה סימן את תחילת שלטונם של הח'וארג' בתוניסיה ואת הדיפת הערבים מזרחה ללוב.
עוצמה סטטיסטית היא ההסתברות לדחיית השערת האפס () במחקר על בסיס נתוני המדגם וקביעה כי יש קשר בין המשתנים באוכלוסייה, כאשר הקשר/הבדל אכן קיים במציאות.
למעשה עוצמה סטטיסטית היא כאשר ערך-p מייצג את הסיכוי לטעות מסוג שני ().
טעות מסוג שני היא טעות שבה מקבלים את השערת האפס כשהיא אינה נכונה.
כאשר הסיכוי לטעות מסוג שני () נמוך וקרוב ל-0, העוצמה הסטטיסטית גדולה, וכאשר הסיכוי לטעות מסוג שני () גבוה וקרוב ל-, העוצמה הסטטיסטית קטנה.
ככל שהמחקר שנערך רגיש יותר, העוצמה הסטטיסטית גבוהה יותר והסיכוי לטעות מסוג קטן יותר.
יש שמסמנים את הערך של העוצמה הסטטיסטית באמצעות האות .
רמת מובהקות – ככל שרמת המובהקות גדולה יותר, העוצמה הסטטיסטית גדולה יותר.
כאשר השטח הקריטי גדול יותר, קל יותר לדחות את , ולכן העוצמה הסטטיסטית גדולה יותר.
שינוי סוג ההנחה לחד-צדדי – שינוי ההנחה לחד-צדדית מקל על דחיית מבלי לשנות את רמת המובהקות, שכן מגדילים את שטח הדחייה.
גודל האפקט (Effect size) – גודל האפקט הוא מדד סטנדרטי המלמד על עוצמת הקשר בין המשתנים (מידת ההשפעה של הטיפול/מניפולציה).
בודק את הקשר בין האוכלוסיות והפיזור.
אם הפיזור/שונות () קטן יותר, אז העוצמה גבוהה יותר וקל יותר לדחות את .
אם ההבדל בין ממוצעי הקבוצות גדול, העוצמה גבוהה וקל יותר לדחות את .