tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא עבד בעיתון בשנים 1878–1903. ניו כיהן כחבר בסנאט המדינתי של אינדיאנה בין השנים 1896–1900. הוא לחם במלחמת ארצות הברית-ספרד כקצין בדרגת קפטן ושירת כעוזר השליש של הגיס השביעי של צבא ארצות הברית.
בשנים 1900–1912 הוא שימש כחבר הוועדה הרפובליקנית הלאומית, כשבשנים 1907–1908 הוא כיהן כיושב הראש שלה.
בהמשך הוא היה מעורב בעסקי בנייה וחציבת אבנים.
ניו שב לפוליטיקה כאשר ב-1916 הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית.
בבחירו הוא ניצח את הסנאטור המכהן ג'ון קרן.
הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לטריטוריות.
הוא נמנה עם מתנגדי חוק היובש וב-1919 הוא הגיש הצעת חוק להקמת חיל האוויר של ארצות הברית כזרוע עצמאית.
בסוף מרץ 1922 היה ניו לסנאטור הראשון שעשה שימוש ברדיו לצורכי מסע הבחירות שלו.
באותה עת השימוש באמצעי השידור לצרכים פוליטיים לא היה שכיח במיוחד על ידי הפוליטיקאים.
נאומו שודר על ידי תחנת הרדיו של צי ארצות הברית בוושינגטון די.
סי., והוביל מיד לתלונות מצידם של הדמוקרטים על השימוש בתחנה ממשלתית לצרכים מפלגתיים.
בהמשך נאסר להשתמש בשידורי התחנה לצרכים פוליטיים.
בבחירות אלו לסנאט הובס ניו על ידי אלברט בוורידג', שהפסיד בבחירות הכלליות לסמואל רלסטון הדמוקרט.
לאחר מכן הוא מונה על ידי הנשיא וורן הרדינג כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית והמשיך לכהן בתפקיד זה גם עד לתום תקופת נשיאותו של הנשיא הבא, קלווין קולידג' ב-1929.
לאחר תום תקופת נשיאותו של קולידג' פרש ניו מהחיים הפוליטיים והמשיך להתגורר בוושינגטון.
ב-1933 הוא מונה כנציב של ארצות הברית לתערוכה העולמית של שיקגו.
הארי סטיוארט ניו נפטר בבולטימור ב-9 במאי 1937. הוא נטמן בבית הקברות קראון היל שבאינדיאנפוליס.
הארי סידונס מובריי היה אמן אמריקאי.
הוא ביצע עבודות ציור שונות עבור ג'יי.
הוא שימש כמנהל האקדמיה האמריקאית ברומא בין השנים 1902–1904.
מובריי נולד להורים אנגלים באלכסנדריה, מצרים.
אביו, ג'ון הנרי סידונס, ייצג בנק בריטי באלכסנדריה; הוא נפטר שנה לאחר שנולד בנו.
אמו של מובריי עברה לאמריקה עם בנה.
כשמובריי היה בן חמש מתה אמו בתאונה ביתית שנגרמה על ידי דלקה ממנורה.
הילד אומץ על ידי דודתו, אחות אמו ובעלה ג'ורג' מובריי.
המשפחה התיישבה בצפון אדמס, מסצ'וסטס.
לאחר שנה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, נסע לפריז ונכנס לאטלייה של ליאון בונה ( Léon Bonnat ) בשנת 1879. ציורו הראשון, "אלאדין", הביאה אותו לידיעת הציבור.
הוא למד אצל בונה עד 1883. בשנת 1886 הוא הפך לחבר באגודת האמנים האמריקאים.
ציורו "רוח ערב" קיבל את פרס קלארק באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1888, והוא נבחר לחבר עמית באקדמיה, הפך לחבר מלא באקדמיה בשנת 1891.
לאחר מכן, מובריי היה ידוע בעיקר בזכות עבודתו הדקורטיבית, במיוחד ציוריו בבית המשפט לערעורים; תקרה בית המגורים של פ.
ונדרבילט, התקרות בספריית מורגן ובבניין האגף של ספריית מורגן והמוזיאון.
כמו כן התקרה והקירות של הספרייה של מועדון האוניברסיטה בניו יורק.
הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בסביבות 1901. הוא היה חבר בוועדה האמריקאית לאמנויות יפות בין השנים 1921 ל -1928.
בין תלמידיו של מובריי היו הציירים מורטימר ליכטנאואר, פלורנס וולף גוטהולד וקלרה טגארט מקצ'ני.
הארי פוטר: בחזרה להוגוורטס הוא סרט ספיישל איחוד, שהופק על ידי אולפני האחים וורנר ושירות "HBO Max" לרגל חגיגות יום השנה ה-20 להפקת זיכיון "הארי פוטר".
הסרט עלה לשידור ב-1 בינואר 2022 בשירות הזרמת המדיה "HBO Max".
הספיישל מגולל מחדש את הסיפור מאחורי הקלעים של יצירת זיכיון "הארי פוטר" באמצעות ראיונות חדשים ושיחות מעמיקות על רגעים מאחורי הקלעים בין חברי צוות השחקנים.
הפקתו של ספיישל האיחוד הוכרז ב-17 בנובמבר 2021; בהודעה נמסר כי במהלך הספיישל ייחשפו פרטים חדשים שטרם נחשפו מאחורי הקלעים של צילומי הסרטים בזיכיון.
על אף שנמסר כי חברי צוות השחקנים הראשיים וחברי צוות הפקת הסרטים עתידים להשתתף בסרט, אושר כי מחברת הספרים, ג'יי קיי רולינג, מחברת ספרי פוטר, לא תיקח חלק בספיישל; זאת לאור ההאשמות בטרנספוביה בעקבות דבריה של הסופרת, אך צוין כי במהלך הספיישל יוצגו קטעי ארכיון בהשתתפותה.
בהפקת הסרט הייתה מעורבת המחלקה לטלוויזיה לא-מתוסרטת ואלטרנטיבית של "חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר", בשיתוף פעולה עם "וורנר הורייזון" והמפיקה בפועל קייטי פטרסון.
צילומי הספיישל נערכו בסט המקורי הנמצא באולפני "האחים וורנר".
ב-6 בדצמבר 2021 הופץ טיזר מיוחד שחשף כי הספיישל עתיד לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה "HBO Max" ב-1 בינואר 2022. שידור הספיישל יוקדש לרגל 20 שנה לעליית הסרט "הארי פוטר ואבן החכמים" לאקרנים.
ב-20 בדצמבר 2021, הופץ קדימון רשמי.
בהפצה בינלאומית, הספיישל עלה לשידור במקביל לשידורו בארצות הברית בערוץ "Crave" בקנדה, הערוצים "Sky" ו-"Now" בבריטניה ובאירלנד, בערוץ "Binge" באוסטרליה, בערוצים "TVNZ 2" ו-"TVNZ OnDemand" בניו זילנד, ערוץ "OSN" באיחוד האמירויות הערביות, ופריים וידאו בהודו.
בישראל, הספיישל עלה לשידור ב-YesVOD ובערוצים "yes Movies Drama" ו-"Yes דוקו".
הספיישל שודר גם בערוצים "TBS" ו-"Cartoon Network" בהמשך שנת 2022, לקראת הפצתו של הסרט "חיות הפלא: הסודות של דמבלדור".
הארי נף היא שחקנית, דוגמנית ועיתונאית יהודייה-אמריקאית.
נף כתבה על מגוון רחב של נושאים מאמנות וקולנוע ועד למין, מגדר וזהות טרנסג'נדרית.
היא חיה ועובדת בניו יורק.
הארי נף נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה למשפחה יהודית.
הוריה הם דייוויד נף, מנהל פרסום, ורובין קלבניק.
הוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים והיא גדלה עם אמה בניוטון, מסצ'וסטס.
נף סיימה את לימודיה באוניברסיטת קולומביה במאי 2015 עם תואר ראשון בחוג לדרמה.
בזמן לימודיה באוניברסיטה החלה בתהליך התאמה מגדרית.
נף גילמה את הדודה גיטל בסדרת הטלוויזיה טרנספרנט שזכתה בפרס אמי לשנת 2015. דמותה של גיטל היא קרובת משפחה של משפת פפרמן בסדרה אשר חייתה את חייה כדוגמנית בברלין בתקופת רפובליקת ויימאר ונרצחה במהלך השואה.
היוצר ג'ואי סולוווי כתב את התפקיד עבור נף לאחר שהשניים התחברו ברשתות החברתיות והשתתפו במסיבת ארגון הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים יחד.
בשנת 2018, שיחקה נף בתפקיד ראשי במותחן אומה של רוצחים של הבמאי סם לוינסון.
בסרט מככבים לצד נף אודסה יאנג, וסוקי ווטרהאוס.
באותה שנה, שיחקה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה את.
בשנת 2018, עשתה נף את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון בניו יורק כששיחקה בתפקיד ראשי במחזה "אבא" של המחזאי ג'רמי או.
נף כתבה כתבות פרופילים על אמנים ואנשי תרבות שונים, כולל אודות הבמאי ג'ון ווטרס, הזמרת/שחקנית כריסטינה אורטיז רודריגז והצייר נאש גלין.
בנוסף כתבה טור ייעוץ וניסיון מיני קבוע עבור Adult magazine של שרה ניקול פריקט.
בשנת 2014, הופיעה נף על שער המגזין "פריש".
באותה שנה, היא הוצבה במקום ה-68 ברשימת ה-100 של המגזין "Dazed".
בשנת 2015, היא צעדה בתצוגות במהלך שבוע האופנה בניו יורק, ודגמנה עבור אדם סלמן, VFiles, Vejas, Degen, ואקהאוס לאטה.
במאי אותה שנה, הוחתמה נף בסוכנות הדוגמנים ב-IMG Models, מה שהפך אותה לדוגמנית הטרנסג'נדרית הראשונה בגלוי שהוחתמה בסוכנות.
בקיץ 2015, לוהקה לעונה השנייה של הסדרה טרנספרנט, שעלתה לראשונה בדצמבר 2015. היא גם כיכבה בקליפ "There is Nothing Left" של The Drums באוגוסט אותה שנה.
העיתון "הפורוורד" כלל אותה ברשימת 50 היהודים-אמריקאים המשפיעים ביותר של השנה.
המגזין Elle הדפיס שערי אספנים מיוחדים לגיליון ספטמבר 2016, ובאחד מהם הופיעה נף.
זו הייתה הפעם הראשונה בה הייתה אישה טרנסג'נדרית בגלוי על השער של מגזין בריטי מסחרי גדול.
בינואר 2017, כיכבה בפרסומת בטלוויזיה לליין "True Match" של חברת הקוסמטיקה לוריאל לצד בלייק לייבלי, לארה סטון ושיאו וון ג'ו.
הקמפיין הוצג בבכורה במשדר טקס פרסי גלובוס הזהב לשנת 2017.
שנה סרטתפקיד הערות 2013 Hellawareסיי 2018 מייפלת'ורפ טינקרבל אומה של רוצחים בקס וורן 2022הגיימריות סלואןSimchas and Sorrowsרבי לוימפגש ראשון (אנ')צ'אי2023ברבידוקטור ברביTBA
Lennon: The Cut Contest"2023אקסטרפולציות (אנ')אנהפרק: "2068: The Going Away Party"איידול (אנ')טליה הירש5 פרקים2025הכל הוגןמריה קולאטיס2 פרקים
הארי פוטר היא סדרת דרמת-פנטזיה המבוססת על סדרת הספרים "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג.
הסדרה עתידה לעלות ברשת השידור "HBO" בשנת 2027.
הסדרה מבוססת על ספרי הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג וכמו בספרי הסדרה הדמות הראשית היא ילד יתום המגלה שהוא קוסם ולומד בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות, שם הוא מגלה כיצד מתו הוריו ומתכונן להתעמת עם אדון האופל וולדמורט, שהרג אותם.
דומיניק מק'לוקלין — הארי פוטר
ארבלה סטנטון — הרמיוני גריינג'ר
אלסטר סטאוט — רון וויזלי
ג'ון לית'גו - אלבוס דמבלדור
ג'נט מק'תיר - מינרווה מקגונגל
פאפה אסיידו - סוורוס סנייפ
ניק פרוסט – רובאוס האגריד
לוק תאלון – פרופסור קווירל
פול וואייטהאוז – ארגוס פילץ'
לואיז ברילי – מאדאם הוץ'
קתרין פרקינסון - מולי וויזלי
לוקס פראט - דראקו מאלפוי
רורי וילמוט – נוויל לונגבוטום
ג'וני פלין - לוציוס מאלפוי
ליאו ארלי - שיימוס פיניגן
אליסיאה ליאוני - פרוואטי פאטיל
סיינה מושאה - לבנדר בראון
בל פאולי - פטוניה דרסלי
דניאל ריגבי - ורנון דרסלי
אמוס קיטסון – דאדלי דרסלי
ברטי קארוול - קורנליוס פאדג'
אנטון לסר – גאריק אוליבנדר
טריסטן הרלנד - פרד וויזלי
גבריאל הרלנד - ג'ורג' וויזלי
גרייסי קוקריין - ג'יני וויזלי
רורי ספונר - פרסי וויזלי
ב-25 בינואר 2021, חשף ה"הוליווד ריפורטר" כי בכירים בשירות הזרמת המדיה "HBO Max" שוקדים על חיפוש תסריטאים פוטנציאליים עבור סדרת טלוויזיה שתתקיים בזיכיון "עולם הקוסמות".
עם זאת, מטעם השירות ואולפני "האחים וורנר" הוצהר כי "אין סדרות 'הארי פוטר' הנמצאות בפיתוח באולפנים או בפלטפורמת השירות".
בדצמבר 2022, נמסר כי מנכ"ל חטיבת הטלוויזיה של "האחים וורנר", צ'נינג דנג'י, מעוניין להרחיב את זיכיון "עולם הקוסמות", באומרו כי "ישנה כמות אדירה של שאפתנות", ובמקביל חשף שהחברה הגיעה לעסקה עם פריים וידאו על פיתוח תכנים מונפשים עבור אולפני די.סי.
ב-12 באפריל 2023, במהלך כנס המשקיעים של "האחים וורנר", הוכרז על פיתוחה של סדרה חדשה שתהווה ריבוט לסדרת הסרטים.
מנכ"ל , דייוויד זאסלב, חשף את תוכניותיה של החברה עבור הסדרה החדשה במהלך חשיפת מיתוגה המחודש של "HBO " כ-"Max".
פיתוחה של הסדרה עתידה להתקיים במשך עשור, וכל שבע עונותיה עתידות להיות נאמנות לסדרת הספרים.
בהתאם לכך, עונתה הראשונה של הסדרה עתידה לכסות את כל עלילת הספר הראשון, "אבן החכמים", וכן כל אחד מתוך שבעת ספרי הסדרה יהווה עונה נפרדת.
עוד נמסר כי מפיק סדרת הסרטים, דייוויד היימן נמצא במשא ומתן על הפקת הסדרה בפועל.
ג'יי קיי רולינג מעורבת בתהליך הפקת הסדרה, כולל בחירת הבמאי והכותבים.
HBO הצהירה כי התרומה של רולינג לפרויקט "בלתי ניתנת להחלפה" וכי היא "בעלת זכות להביע את דעותיה האישיות".
הסדרה נכתבת ומופקת על ידי פרנצ'סקה גרדינר, ותבויים בחלקה על ידי מארק מיילוד, הבמאי של "יורשים".
צוותי ההפקה שפורסמו כוללים את אדריאנו גולדמן (צילום), קייט הול (שיער ואיפור), פול הרברט (פעלולים), מארק הולט (אפקטים מיוחדים), מארה לה-פרה-שלופ (עיצוב הפקה), נעמי מור (עיצוב סט), ג'ון נולן (אפקטים של יצורים), אלכסיס וייסברוט (אפקטים חזותיים) ודום סידולי (הפקת VFX).
בינואר 2026 דווח שהמלחין הנס צימר וחברת המוזיקה שלו, Bleeding Fingers Music, יכתבו את הפסקול המקורי לסדרה.
באפריל 2025, HBO חשפה את ליהוקי השחקנים הראשונים לעיבוד.
ג'ון לית'גו לוהק לתפקיד אלבוס דמבלדור, ג'נט מק'תיר תגלם את פרופסור מקגונגל, פאפה אסיידו יגלם את סוורוס סנייפ, ניק פרוסט יגלם את רובאוס האגריד, לוק ת'אלון לוהק לתפקיד פרופסור קווירל ופול ווייטהאוס לוהק לתפקיד ארגוס פילץ'.
ב-27 במאי פורסם שאת דמויות הארי פוטר, הרמיוני גריינג'ר ורון ויזלי, יגלמו בהתאמה הילדים: דומיניק מק'לוקלין, ארבלה סטנטון ואלסטר סטאוט.
השלושה נבחרו מבין יותר מ-30,000 נבחנים.
שחקנים נוספים שנחשפו כוללים את רורי וילמוט בתפקיד נוויל לונגבוטום, אמוס קיטסון בתפקיד דאדלי דרסלי, לואיז ברילי בתפקיד מאדאם הוץ' ואנטון לסר בתפקיד גאריק אוליבנדר.
ביולי 2025 הסדרה נכנסה באופן רשמי להפקה באולפני האחים וורנר בליבסדן, אנגליה.
הצילומים לעונה הראשונה צפויים להימשך עד אביב 2026.
באוגוסט 2025 הודלף סרטון ובו רואים את השחקן של הארי והשחקן של האגריד מצלמים בלונדון את הסצנה שבה האגריד לוקח את הארי בלונדון לרציף תשע ושלושה רבעים.
הסדרה עתידה לעלות ב-HBO ובשירות הזרמת המדיה "HBO Max" בשנת 2027.
בחודש נובמבר 2024 הוכרז כי המשחק Hogwarts Legacy 2 שצפויה לצאת לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 5 במהלך שנת 2026 תתחבר באופן עלילתי ישיר לסדרת הטלוויזיה הארי פוטר.
הארי ג'יימס סוטאר הוא כדורגלן אוסטרלי-סקוטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לסטר סיטי ובנבחרת אוסטרליה.
סוטאר הוא אחיו הצעיר של ג'ון סוטאר , בלם נבחרת סקוטלנד וגלאזגו ריינג'רס.
סוטאר גדל במחלקות הנוער של ברצ'ין סיטי בויז, סלטיק ודנדי יונייטד.
ב-15 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של דנדי יונייטד, בתיקו 3-3 נגד פרטיק ת'יסל במסגרת ליגת העל הסקוטית לעונת .
ב-14 במאי הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 4-2 על קילמרנוק במסגרת הליגה.
ב-29 בספטמבר 2016 חתם סוטאר על חוזה לשלוש שנים בסטוק סיטי מהפרמייר ליג, והחל לשחק בקבוצת הנוער של המועדון.
ב-24 בינואר 2018 הושאל סוטאר עד לתום עונת לרוס קאונטי מליגת העל הסקוטית.
כבר באותו היום ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 למאת'רוול במסגרת המחזור ה-23 בליגה, בו הבקיע שער עצמי.
בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, ובתום העונה ירדה רוס קאונטי לצ'מפיונשיפ הסקוטי.
ב-30 בינואר 2019 הושאל סוטאר לפליטווד טאון מהפוטבול ליג הראשונה עד לתום עונת .
ב-18 ביולי 2019 הושאל פעם נוספת לפליטווד טאון, למשך עונת .
בסך הכל ערך 47 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
לקראת עונת חזר סוטאר לסטוק סיטי, שבינתיים ירדה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-31 בינואר 2023 חתם סוטאר על חוזה לחמש שנים וחצי בלסטר סיטי מהפרמייר ליג.
ב-4 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-2 על אסטון וילה במסגרת המחזור ה-22 בליגה לעונת 2022/2023. הוא ערך 12 הופעות ליגה בעונה זו, שהסתיימה בירידתה של לסטר סיטי לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-6 באוגוסט 2024 הושאל אל שפילד יונייטד.
ב-10 באוקטובר 2019 ערך סוטאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה, בניצחון 5-0 על נבחרת נפאל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת.
הוא נכלל בסגל האולימפי של אוסטרליה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר.
סוטאר נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022, וערך ארבע הופעות בטורניר.
הארי פוטר: אלופי הקווידיץ' (Harry Potter: Quidditch Champions) הוא משחק וידאו ספורט-קוסמים שמפותח על ידי Unbroken Studios ופורסם על ידי Warner Bros.
המשחק מתמקד בספורט קווידיץ' מתוך היקום של הארי פוטר.
השחקן שולט בדמות אחד השחקנים שמחזיקה בעמדה ספציפית בקווידיץ' ועוסקת במשימות יחיד ובמצבי מרובה משתתפים תחרותיים.
הפיתוח החל מספר שנים לפני ההכרזה באפריל 2023, המשחק יצא ב-3 בספטמבר 2024 עבור Nintendo Switch, PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One ו-Xbox Series X/S, כאשר הוא זמין מהיום הראשון ב-PlayStation Plus.
הארי פוטר: אלופי הקווידיץ' הוא משחק ספורט מרובה משתתפים המתמקד בתחרות.
המשחק סובב סביב קווידיץ', ספורט פופולרי ביקום הארי פוטר.
שחקנים יכולים להתאים אישית את הדמות שלהם ולבחור מתוך ארבע עמדות שונות: שומר, רודף, חובט, מחפש.
למשחק יש גם כמה חריגות מחוקי הקווידיץ' המסורתיים מהספרים והסרטים, כולל הדברים הבאים:
לקבוצות יש חובט אחד במקום שניים, ובסך הכל שישה שחקנים לקבוצה במקום שבעה.
תפיסת הסניץ' המוזהב שווה 30 נקודות במקום 150 והוא איננו מסיים את המשחק באופן אוטומטי.
במקום לשחק עד שהסניץ' נתפס, קבוצות משחקות עד שנגמר הזמן או עד שקבוצה אחת קולעת 100 נקודות.
אם התוצאות שוות עם תום הזמן, הן ימשיכו לשחק עד שאחת מהן תקלע נקודה שוברת שוויון (בדומה לשער הזהב) או כאשר תופסים את הסניץ שוב,
שחקנים יכולים לפגוש או לשחק בתור דמויות מוכרות רבות מהסדרה.
מצב הקריירה לשחקן יחיד מאפשר לשחקנים לא רק לשחק בגביע הקווידיץ' הבין-ביתי של הוגוורטס, אלא גם גביע הקווידיץ' החדש של בתי ספר תלת קוסמים בסגנון של טורניר הקוסמים המשולש, ולבסוף גביע העולם בקווידיץ' המייצג את אחד מ-16 מדינות.
ההכרזה הגיע כ-20 שנה לאחר המשחק הקודם בנושא קווידיץ' הארי פוטר: גביע העולם בקווידיץ'.
הסגנון הוויזואלי של המשחק נבדל ממשחקי הארי פוטר אחרים כגון הוגוורטס לגאסי, שכן הוא שואף לקבל מראה מצויר ופחות ריאליסטי.
למרות היותו מתרחש ביקום עולם הקוסמים, המשחק אינו עיבוד ישיר לספרים או לסרטים.
והמפתחים שואפים לשמור על האותנטיות של החזון המקורי של ג'יי קיי רולינג, תוך הצגת אלמנטים חדשניים המאפשרים למעריצים לחקור את עולם הקסם בדרכים חדשות.
לרולינג אין מעורבות ישירה בפיתוח המשחק.
במאי 2023, צילומי משחק עלו ב־רדיט ובאתרים דומים.
האחים וורנר והסירו במהירות את כל התוכן שדלף.
באוגוסט 2023 דלפו קטעים נוספים, שבהם שחקנים לוקחים על עצמם את התפקידים של דמויות ידועות כמו הארי פוטר ורון וויזלי.
Games חשפו את המראה הראשון של אלופי הקווידיץ', יחד עם ההכרזה על מבחן-משחק (אלפא טסט) מוגבל להרשמה.
ביוני 2024 המשחק פורסם בחנויות הדיגיטליות השונות למחשב האישי, וניתן להוסיפו לרשימת המשאלות (Wishlist).
ב-29 ביולי פורסם גיימפלי ראשון מתוך המשחק, כמו כן נחשף שלמשחק יפורסמו גרסת משחק יחיד ומשחק מרובה משתתפים.
המשחק שוחרר ל-Windows ולקונסולות הביתיות (חוץ מהסוויץ') בספטמבר 2024, המשחק הגיע עם חבילת הרחבה בשם 'The Legacy Pack', שתכלול תוכן בלעדי מ-Hogwarts Legacy גרסת הסוויץ' שותחררה ב-8 בנובמבר 2024.
הארי סטריט בולדווין היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית שייצג את מחוז הקונגרס השני של מרילנד בין השנים 1943–1947.
הארי סטריט בולדווין נולד ב-21 באוגוסט 1894 בחווה המשפחתית בבולדווין, מחוז בולטימור, מרילנד.
אביו היה חקלאי ומעבד מזון בקופסאות.
הוא למד בבית ספר של חדר אחד.
בולדווין השלים את לימודיו בבית הספר התיכון טוסון בשנת 1912. הוא למד במכללה החקלאית של מרילנד, אך עזב את הלימודים לאחר שאביו מת מתאונה במפעל השימורים.
הוא היה צאצא של לוטננט קולונל ג'ון סטריט.
בולדווין ניהל חוות חלב במשך שבע שנים לפני שעבר לחקלאות גידול ירקות.
לאחר מכן התמחה בגידול שעועית ירוקה.
הוא פנה לפוליטיקה לאחר שהשתתף בקמפיין המקומי של אל סמית' לנשיאות ב־1928, ומטה המפלגה הדמוקרטית המקומי שקל אותו כמועמד לבית הנבחרים של מרילנד.
הוא ייצג את המחוז ה-11 של מחוז בולטימור בבית הנבחרים של מרילנד מ-1931 עד 1935. בולדווין כיהן במועצת המנהלים של מחוז בולטימור מ-1934 עד 1942. הוא הוביל מהלך רפורמה למודרניזציה של מחלקת המשטרה, מכבי האש, מערכות הביוב, פינוי האשפה ופעולות הרכש במחוז.
ההתנגדות למתווה הרפורמה שלו במועצה הובילה אותו לרוץ לנשיאות המועצה ב־1938. הקמפיין שלו היה מוצלח והוא כיהן כנשיא המועצה מ-1938 עד 1942.
בולדווין סבל מדימום תוך מוחי ב-9 באוקטובר 1952, בביתו בהיידס, מרילנד.
הוא מת זמן קצר לאחר מכן ב-19 באוקטובר 1952, בבית החולים יוניון ממוריאל בבולטימור, ונקבר בבית הקברות צ'סטנאט גרוב בג'קסונוויל, מרילנד.
בולדווין התחתן עם מרי וירג'יניה סמית מסאניברוק, מרילנד בשנת 1916. יחד נולדו להם ארבעה בנים ובת אחת:
הארי וולאס בולדווין - טייס קרב, הופל במהלך המערכה בתוניסיה
ג'ון סטריט בולדווין - מת בניו מקסיקו במהלך טיסת ניסוי של מטוס B-29
הארי פלוד בירד הבן היה פרדסן, מוציא לאור ופוליטיקאי אמריקאי.
הוא כיהן ב ולאחר מכן ייצג את וירג'יניה בסנאט של ארצות הברית, והחליף את אביו, הארי פ.
שירותו הציבורי נמשך שלושים ושש שנים, בזמן שהוא היה מוציא לאור של כמה עיתונים בווירג'יניה.
לאחר שקיעתו של ארגון בירד בשל התנגדותו המסיבית לאינטגרציה גזעית של בתי ספר ציבוריים, הוא נטש את המפלגה הדמוקרטית ב-1970, בטענה לדאגה להטייתה שמאלה.
הוא שיקם את הקריירה הפוליטית שלו, והפך לעצמאי הראשון בתולדות הסנאט האמריקני שנבחר ברוב קולות הבוחרים.
בירד נולד ב-20 בדצמבר 1914 בווינצ'סטר, וירג'יניה, והיה בנם הבכור של הארי פ.
בירד האב ואשתו אן בירד (לבית בוורלי).
אחיו כללו אחות, וסטווד ("וסטי"), ושני אחים, ריצ'רד אוולין (דיק) ובוורלי.
בני הזוג בירד היו אחת המשפחות הראשונות של וירג'יניה, ובירד היה חבר באגודת בני המהפכה האמריקאית וירג'יניה.
דודו, אדמירל משנה ריצ'רד א.
בירד, היה טייס וחוקר קוטב.
בשנת 1931, על פי דרישתו של אביו, הארי בירד הצעיר נרשם למכון הצבאי של וירג'יניה.
שנתיים לאחר מכן, בירד עבר לאוניברסיטת וירג'יניה, שם הפך לחבר באחוות סנט אנתוני הול, אך עזב לפני שסיים את לימודיו עקב חובות משפחתיות.
ב-9 באוגוסט 1941 התחתן בירד עם גרטשן תומפסון.
היו להם בנים הארי ותומאס, ובת בוורלי.
בשנת 1935 עזב בירד, שכונה "הארי הצעיר", את אוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל כדי לחזק את העיתון של אביו, The Winchester Star.
הוא גם ויתר על הזדמנות להצטרף לעסק גלובלי בפריז.
The Winchester Star היה ללא עורך במשרה מלאה מאז שאביו עזב כדי לייצג את וירג'יניה בסנאט של ארצות הברית ב-1933, עם התגברות השפל הגדול.
כשהצטרף לעיתון, אביו הזהיר אותו: "אם אתה עושה יותר מדי טעויות, אתה גמור".
עם זאת, האב גם סידר לבנו ללמוד את עסקי ההוצאה לאור בהדרכתו של ג'ון קראון ב- Harisonburg Daily News Record.
תוך שנה לאחר תחילת הניהול של The Winchester Star, בירד הפך לעורך ולמוציא לאור, למרות שאביו שמר על שליטה פיננסית וייעץ לו בכתבי מערכת.
בירד עבד עם מוציאים לאור רבים של עיתונים קטנים בווירג'יניה, ולקח על עצמו מנהיגות לפעמים ישירות או אחרת דרך מושב במועצת המנהלים של העיתון.
הוא הפך למוציא לאור של ה-Harisonburg Daily News Record מ-1936 עד 1941 ושוב מ-1946 עד 1981, והמשיך כחבר במועצת המנהלים שלו עד מותו.
הוא עזב את תאגיד העיתון פייג' שננדואה ב-1987 ופרש מתפקידו כיו"ר עיתוני בירד ב-2001, ובנו תומאס החליפו.
בסך הכל הוא הקדיש 78 שנים לפרסום בתפקיד כזה או אחר.
כל משפחת בירד החזיקה בחברת ההוצאה לאור במשך יותר מ-100 שנה.
זמן קצר לאחר נישואיו, בירד התנדב לצי ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה ושירת בתחילה ביחסי ציבור של הצי.
הוא ביקש העברה לתפקיד קרבי והוצב במרכז האוקיינוס השקט כקצין מבצעים עם טייסת הפצצה של Consolidated PB2Y Coronados עד לשחרורו ב-1946. במהלך שירותו בצי הועלה לדרגת לוטננט קומנדר.
לאחר המלחמה, בירד פיקח על בניית מפעל הוצאה לאור חדש עבור ה-Star.
הוא גם הפך למנהל של Associated Press ולאחר מכן שימש כסגן הנשיא שלה.
ב-1948 זכה בירד בבחירות לסנאט של וירג'יניה עבור המחוז שכולל את וינצ'סטר, האזור שאביו ייצג בעבר.
הוא היה הדור השלישי ברציפות של משפחת בירד שנכנס לפוליטיקה.
סבו ריצ'רד אוולין בירד האב כיהן כיו"ר בית הנבחרים של וירג'יניה, ואביו שימש כסנאטור במדינת וירג'יניה, מושל וירג'יניה וסנאטור ארצות הברית.
בירד החל ללוות את אביו בטיולים בתקופתו כמושל, ופעם ציין כי "הייתי בכל מחוז ועיר במדינה עד שהייתי בן שלוש עשרה".
עם הזמן הפך בירד לחבר מפתח ברשת הפוליטית הכלל-מדינתית של אביו, הידועה בשם ארגון בירד.
בירד היה שותף לאמונתו של אביו בריסון פיסקלי על ידי הממשלה, המכונה מדיניות "תשלום לפי דרכו".
הוא שיקף חלק מהמורשת הפוליטית הפופוליסטית הזו כאשר הצהיר, "אני משוכנע שיש לנו יותר מדי חוקים, יותר מדי רגולציה ממשלתית, יותר מדי הוצאות ממשלתיות.
העשירים מאוד יכולים לדאוג לעצמם, הנזקקים מאוד מטופלים על ידי הממשלה היא אמריקה התיכונה, החתך הרחב, האנשים שעובדים ואליהם הממשלה צריכה לחפש מיסים - הם אלה שהפכו לגברים ולנשים שנשכחו".
בירד כיהן בסנאט של וירג'יניה מ-1948 עד נובמבר 1965, שם היה יושב ראש ועדת החוקים הכללית.
כשחקן מרכזי בארגון בירד, הוא תמך ב-Masive Resistance, תנועה נגד ביטול ההפרדה שאביו הכריז והוביל, למרות החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1954 ב-Brown v.
בשנת 1956, בירד סיפק תמיכה חזקה ואינטגרלית בחקיקה שזכתה לכינוי תוכנית סטנלי (על שם מושל וירג'יניה, תומאס ב.
התוכנית חייבה סגירה של כל בתי הספר המבטלים את ההפרדה, גם אלו המבטלים את ההפרדה בהתאם לצו בית המשפט.
החוק נפסל תוך שלוש שנים על ידי שני בתי המשפט הפדרליים ובית המשפט העליון של וירג'יניה.
מורשת התוכנית של סגירת בתי ספר על בסיס גזעני ושיבושים במימון נמשכה בכמה יישובים עד 1964, והייתה השפל של המותג הפוליטי בירד.
בית המשפט העליון של ארצות הברית בפרשה של דייוויס נ' מאן וריינולדס נ' סימס פסל את חלוקת ההצבעה הבלתי שוויונית של מחוז ההצבעה עליה הסתמך ארגון בירד; בירד לא עשה שום תוכנית או מאמץ משמעותי לשנות את דעיכת הארגון.
ואכן, בירד מלכתחילה התכוון לפלס את דרכו הפוליטית.
בסנאט המדינתי, הוא פעל על פי חוק הפחתת הכנסה אוטומטית, שהבטיח הנחה במס או זיכוי לאזרחים בכל פעם שעודפי הקרן הכלליים עולים על רמות מסוימות.
תוך שלוש שנים בלבד הוחזרו עשרות מיליוני דולרים למשלמי המיסים בווירג'יניה.
גם בשנת 1965, התרחשה חלוקה מחדש כנדרש מהחלטות בית המשפט העליון.
מחוז הסנאט ה-24 לשעבר של בירד, שכלל את המחוזות קלארק, פרדריק ושננדואה, וכן את העיר וינצ'סטר, הפך למחוז ה-21, כאשר מחוז לודון נוסף.
אביו של בירד חלה והודיע על פרישתו מהסנאט האמריקאי בנובמבר 1965. המושל אלברטיס ס.
הריסון הבן מינה את הארי הבן למושב אביו, הארי הבן התפטר כדין מהסנאט של המדינה, והושבע לסנאט של ארצות הברית ב-12 בנובמבר 1965.
בירד ביקש את המועמדות הדמוקרטית בבחירות מיוחדות ב-1966 עבור יתרת כהונתו השישית של אביו.
הוא התמודד עם אתגר ראשוני חזק מצד מתנגד ותיק להתנגדות המאסיבית, חברו לסנאט ארמיסטד בות' מאלכסנדריה, שהובס ב-8,225 קולות - הפרש של פחות מנקודת אחוז.
באותו יום, שניים מבעלי בריתו הוותיקים של אביו, הסנאטור א' ויליס רוברטסון וחבר הקונגרס הווארד וו.
סמית', הודחו על ידי מתנגדים ליברלים יותר בבחירות הראשונות.
למרות שהארי הבן ניצח בקלות בבחירות הכלליות בנובמבר, הפריימריז של 1966 סימנו את תחילת הסוף לדומיננטיות של ארגון בירד במשך שלושה עשורים בפוליטיקה של וירג'יניה.
ב-1970, בירד נפרד מהמפלגה הדמוקרטית והפך לעצמאי במקום לחתום על שבועה לתמוך במועמד הבלתי מוגדר של המפלגה לנשיאות ב-1972. הוא הסביר, "הוועדה הדמוקרטית הלאומית נמצאת בזכויותיה לדרוש שבועה כזו.
אני לא מערער על פעולה זו.
אני לא יכול ולא אצליח לחתום על שבועה להצביע לאדם שאינני יודע את זהותו ואת העקרונות שלו.
לפיכך, המדיניות אינה ידועה לחתום על צ'ק ריק כזה יהיה, לדעתי, שיא חוסר האחריות והבלתי ראוי של חבר בסנאט של ארצות הברית...
אני מעדיף להיות אדם חופשי מאשר סנאטור בשבי".
בירד התמודד לאחר מכן על כהונה מלאה בסנאט ב-1970 כעצמאי, אם כי שתי המפלגות הגדולות הציעו מועמדים.
בהיותו פופולרי במדינה, בירד נבחר ברוב של 54 אחוזים נגד הדמוקרטים ג'ורג' רולינגס הבן מפרדריקסבורג והרפובליקני ריי ל.
בירד הפך בכך לעצמאי הראשון שזכה בבחירות כלל-מדינתיות בווירג'יניה, וגם לעצמאי הראשון שזכה במושב בסנאט האמריקני ברוב קולות.
אומרים שהצעד של בירד השפיע על הכוח הפוליטי של וירג'יניה במשך יותר מעשרים שנה.
בשנת 1971, הוא חיבר את תיקון בירד לחוק הפדרלי של מלאי חומרים אסטרטגיים וקריטיים.
החוק אסר על ממשלת ארצות הברית לאסור יבוא של כל חומר אסטרטגי ממדינה לא קומוניסטית כל עוד לא נאסר גם יבוא אותם חומרים ממדינות קומוניסטיות.
אף על פי שלא ייחד אף מדינה מסוימת, הייתה לה השפעה - בכוונת נותני החסות שלה - ליצור חריג באמברגו ארצות הברית על רודזיה כדי לאפשר ייבוא של עפרות כרומיט מאותה מדינה.
רודזיה, המנוהלת על ידי ממשלת מיעוט לבן ברובה, לא הוכרה בינלאומית ותחת חרם סחר בהובלת האומות המאוחדות משנת 1965 בעקבות הכרזת העצמאות החד צדדית שלה מבריטניה.
הוא המשיך לשוחח עם הדמוקרטים, והורשה לשמור על הוותק שלו.
עם זאת, כמו אביו, לבירד היה מאזן הצבעה שמרני מאוד והוא היה תומך נלהב של משמעת פיסקלית פדרלית, כפי שהיה ברמת המדינה.
למעשה הוא חיבר, והקונגרס העביר, תיקון קומה הקובע, "החל משנת הכספים 1981, סך הוצאות התקציב של הממשלה הפדרלית לא יעלה על התקבולים שלה." בהתאם למדיניות הפיסקלית הזו, בירד היה מינימליסט כיצרן של חקיקה, מתוך אמונה שפחות זה יותר.
בירד תמך בתחילה במלחמת וייטנאם, אך בספטמבר 1975, הוא הצביע בוועדת השירותים המזוינים של הסנאט המכריעה נגד בקשת ממשל ניקסון להקצבות חירום לדרום וייטנאם וקמבודיה, ובכך למעשה סיים את תמיכת ארצות הברית במלחמה.
כאשר היו"ר ג'ון סטניס, תומך המלחמה, שאל את בירד אם הוא התכוון להצביע לא, על פי הדיווחים בירד אישר את הצבעתו ואמר לסטניס "הם שיקרו לי מספיק זמן".
בירד זכה בקלות בבחירה מחדש בשנת 1976 נגד האדמירל הדמוקרט אלמו ר.
בכך הפך לסנאטור הראשון שניצח בבחירות ונבחר מחדש כעצמאי.
שלא כמו ב-1970, הרפובליקנים לא התמודדו עם מועמד באותה שנה והתרכזו בזכייה בווירג'יניה בבחירות לנשיאות עבור ג'רלד פורד.
תפקידי הוועדות של בירד בסנאט כללו את ועדת הכספים ואת ועדת השירותים המזוינים.
אפילו כסנאטור, בירד תרם תוכן עריכה קבוע לעיתוניו, תוך שהוא משלב עיתונות ופוליטיקה.
בראיון לוושינגטון פוסט ב-1982, טען בירד שהתנגדותו הקודמת לביטול ההפרדה בבתי ספר, כולל סגירת בתי ספר, הייתה מוצדקת וסייעה במניעת אלימות גזעית.
בירד לא התמודד לבחירה מחדש ב-1982 וחזר לפרישה מלאה לביתו בווינצ'סטר; הוא ואביו החזיקו ב"מושב בירד" בסנאט במשך חמישים שנה רצופות.
את בירד ירש חבר הקונגרס פול ס.
טריבל, שהביס בדוחק את המועמד הדמוקרטי, ריצ'רד ג'יי דייוויס הבן וכיהן קדנציה אחת.
גם עם פרישתו הרשמית מהסנאט, שמר בירד על העניין שלו, ועל עצמאותו, בפוליטיקה; הוא תמך במרשל קולמן, המועמד הרפובליקני למושל וירג'יניה ב-1989. הוא תמך בפומבי במושל הדמוקרטי מארק וורנר בבחירות למושל וירג'יניה ב-2001, אם כי וורנר ביקש להעלות מיסים והתמודד עם התנגדות שמרנית.
הוא תמך במיט רומני, המועמד הרפובליקני בבחירות לנשיאות ב-2012.
בירד נהנה מפרישה בביתו בווינצ'סטר, "קורטפילד", ומזמן בילה עם תשעת נכדיו ומאוחר יותר שנים עשר ניניו.
אשתו של בירד מזה 48 שנים, גרטשן, נפטרה ב-1989. הוא המשיך לכהן כיו"ר מועצת המנהלים של ה-Star במשך כמעט עשרים שנה.
בשנת 2003 הוא נבחר להיכל התהילה של התקשורת בווירג'יניה.
בירד הפך למרצה באוניברסיטת שננדואה, ובשנת 1984 שונה שם התוכנית לעסקים לבית הספר לעסקים של הארי פ.
שמו הוסר מבית הספר לעסקים לאחר הצבעה פה אחד ב-10 ביוני 2020, בשל מורשתו של הסנאטור כמתנגד לזכויות האזרח.
ב-20 באוקטובר 2009, עם מותו של הסנאטור האמריקני בדימוס קליפורד פ.
הנסן, רפובליקני מוויומינג, הפך בירד לסנאטור לשעבר החי המבוגר ביותר עד מותו בגיל 98.
בירד הופיע בספיישל PBS "Chasing Churchill: In Search of My Grandfather", תוכנית של נכדתו של וינסטון צ'רצ'יל, סיליה סנדיס, בה היא מטיילת בעולם חוזרת על עקבותיו של צ'רצ'יל ופוגשת את האנשים שהוא נהג לפגוש.
בירד נזכר בחוויות שעברו כשצ'רצ'יל ביקר בבית משפחתו בווירג'יניה ושהה איתם במשך שבוע.
בירד מת מאי ספיקת לב ב-30 ביולי 2013 בקורטפילד, ביתו בווינצ'סטר, וירג'יניה.
באותה תקופה בירד היה האדם השמיני המבוגר ביותר שכיהן בסנאט.
מחווה שפורסמה זמן קצר לאחר מכן ציינה כי בירד ואביו "חלקו שם, מסורת, דעות פוליטיות רבות ואהבה מתמשכת של וירג'יניה.
הם גם חלקו דמות שנוסחה...
על ידי הסנאטור המנוח אוורט דירקסן, הרפובליקני מאילינוי: "יש אנשים עדינים שהעדינות הורסת בהם לבסוף כל מה שהיה בנפשם מברזל.
יש אנשי ברזל שהברזל אכל בהם כל עדינות שהייתה להם.
ישנם גברים - לא רבים בוודאות - שבהם נשמרו העדינות והברזל באיזון ראוי, כל אחת מהתכונות הללו צריכה להיקרא לפי הצורך.
אדם כזה היה הארי בירד.'"
הארי פוטר: גביע העולם בקווידיץ' (Harry Potter: Quidditch World Cup) הוא משחק וידאו מסוג ספורט-קוסמים משנת 2003 הכולל את הספורט הבדיוני של קווידיץ' מהזיכיון של הארי פוטר.
המשחק פותח על ידי שני צוותים, EA UK ו-Magic Pockets, ופורסם על ידי Electronic Arts .
בשלב הראשון, השחקן מתחרה על גביע הקווידיץ' הבין-ביתי של הוגוורטס עבור אחת מקבוצות בית הוגוורטס - גריפינדור, רייבנקלו, הפלפאף או סלית'רין.
כל צוות בית מיוצג על ידי המחפש שלו, וכל מחפש הוא דמות ספציפית מהספרים (הארי פוטר עבור גריפינדור, דראקו מאלפוי עבור סלית'רין, סדריק דיגורי עבור הפלפאף, וצ'ו צ'אנג עבור רייבנקלו).
כאשר השחקן בוחר קבוצה, מחפש הבית הנבחר עף על מקל מטאטא.
אם זו הפעם הראשונה של השחקן לשחק בקבוצה, הדמות תיתן הצהרה קצרה המשבחת את בחירתו של השחקן, ואז מופיעים אתגרי הבית.
אתגרים אלו מתמקדים בתחומים ספציפיים של משחק קווידיץ' מלא ומשמשים ללימוד המשחק עבור שחקנים חדשים.
לאחר השלמת החלק הראשון של האמונים פותחת את היכולת לשחק משחק קווידיץ' מלא.
ניצחון במשחק הראשון שנבחר פותח את קבוצת האתגרים הבאה, שאותם יש להשלים כדי לפתוח את המשחק הבא.
ניצחון במשחק השני פותח את האתגר האחרון.
השלמת האתגר הזה פותחת את משחק הגמר בגביע הוגוורטס בקווידיץ'.
במהלך משחק קווידיץ', השחקן שולט בעיקר ברודפים, שמנסים להבקיע שערים עם הקופל כדי לצבור 10 נקודות לכל שער.
היכולות של הרודפים תלויות באילו אתגרים הושלמו (למשל, מהלכים מיוחדים ומהלכים משולבים אינם זמינים במשחק הראשון).
ניתן לפתוח יכולות חדשות גם על ידי איסוף קלפי קווידיץ' מסוימים.
קלפים אלו מתקבלים על ידי השלמת משימות מסוימות, כמו ניצחון מבלי לספוג גול או ביצוע מספר מסוים של חטיפות במשחק.
לאורך החלק העליון של המסך, תצוגת הניקוד של כל קבוצה כוללת גם פס דק עם מחצית מהסניץ' הזהוב.
פעולות שבוצעו במשחק על ידי הרודפים כמו כל מסירה מוצלחת מצמצמות את הרוח בין שני החצאים ומקרבות את השחקן לסוף המשחק כאשר שני המחפשים יתירו בתפיסת הסניץ ויעניקו לקבוצתם 150 נקודות.
ביצוע מחרוזת מוצלחת של מסירות משולבות וזריקות יכול להגדיל את הרף בכמות פרופורציונלית לאורך המחרוזת המשולבת, עד שבע פעולות.
השחקן יכול להמשיך לשרשר פעולות לשילוב, אך המונה לא יעבור את 7, הרף יגדל עד ששני החצאים יתחברו.
ברגע ששני החצאים של הסניץ' מצטרפים, המשחק עובר למרדף הסניץ', ללא קשר לתוצאה (אפשר, אם כי לא סביר, לעסוק במרדף הסניץ' עם התוצאה 0-0).
במהלך מרדף הסניץ', השחקן שולט כעת במחפש ועוקב אחר הסניץ', במירוץ נגד המחפש היריב כדי לתפוס אותו.
באמצעות הבוסט, השחקן יוכל לתפוס את הסניץ' ברגע שהוא קרוב מספיק.
תפיסה מוצלחת של הסניץ' מקנה לקבוצה של השחקן 150 נקודות והמשחק מסתיים.
זה בדרך כלל מנצח במשחק אך לא תמיד, אם כי לתפוס את הסניץ' מועיל גם להדביק את הקבוצה היריבה בנקודות.
הגביע מבוסס על נקודות, לא על ניצחונות, כך שלקבוצות בעלות ניקוד גבוה יש סיכוי טוב יותר לזכות, והקבוצה עם סך הנקודות הגבוה ביותר אחרי כל שלושת המשחקים זוכה בגביע.
זכייה בגביע עם כל קבוצה פותחת את גביע העולם בקווידיץ'.
שלב גביע העולם דומה לשלב הוגוורטס מבחינת משחק, למעט העובדה שאין אתגרים זמינים לשחקן והקבוצות הן הנבחרות הלאומיות המבוססות על מדינות אמיתיות במקום בתי הוגוורטס.
מספר אפשרויות נבחרת שונות זמינות לשחקן, כולל אנגליה, ארצות הברית, יפן, גרמניה, צרפת, אוסטרליה, הנבחרת הנורדית, ספרד ובולגריה, כאשר האחרונה שבהן מציגה את ויקטור קרום מסדרת הספרים.
עם זאת, נבחרת בולגריה איננה זמינה על ההתחלה יש לפתוח את בולגריה על ידי איסוף קלפי קווידיץ'.
מלבד בחירת הנבחרת, ההבדל העיקרי בין גביע העולם לגביע הוגוורטס הוא שהשחקן נדרש לבחור באיזה דגם של מטאטא להשתמש, שהוא בעצם מסך בחירת קושי.
ארבעת הדגמים הזמינים הם Comet 260 (קל), Nimbus 2000 (בינוני), Nimbus 2001 (קשה) ו-Firebolt (קשה מאוד).
רק Comet 260 ו-Nimbus 2000 זמינים בהתחלה; את האחרים יש לפתוח על ידי איסוף קלפי קווידיץ'.
כל מטאטא מציע טיפול שונה במשחק, אם כי זה בקושי מורגש.
בחירת המטאטא משפיעה בצורה ישירה יותר על מידת העוצמה של ה-AI.
השחקן ישחק נגד כל קבוצה בגביע העולם פעמיים, פעם אחת במגרש הביתי של נבחרת השחקנים ופעם אחת בנבחרות היריבות.
הגביע מוענק באותו אופן כמו גביע הוגוורטס, כך שהקבוצה עם הניקוד הגבוה ביותר בסוף העונה זוכה בגביע העולם.
השחקן יכול לשחק מספר גביעי עולם נפרדים עם קבוצות שונות בו זמנית, אך יכול לרוץ רק גביע עולם אחד עם כל קבוצה נתונה.
לדוגמה, השחקן יכול לשחק כאנגליה ובנפרד כצרפת בו-זמנית, אך אינו יכול לשחק שני גביעי עולם נפרדים כצרפת בו-זמנית.
לאחר שהשחקן יתקדם בצורה משמעותית יתאפשר לו לשחק משחק חד פעמי בין קבוצות בית הוגוורטס במהלך הקיץ או החורף.
השחקן יכול גם לבחור לשחק משחק בינלאומי, לשלוט בנבחרת.
רק המקומות של נבחרת אנגליה וארצות הברית זמינים בתחילה, אך ככל שהשחקן מנצח נגד נבחרות בינלאומיות במשחק "חוץ" בטורניר הבינלאומי, מקומות נוספים נפתחים.
מצב זה מציע גם אפשרות מרובה משתתפים באופן מקומי.
הקבוצה שהשחקן השני יכול לבחור תלויה במאגר הקבוצה שהשחקן הראשון בוחר.
ביחיד או מרובה משתתפים, נבחרת הוגוורטס לא יכולה לשחק נגד נבחרת מונדיאל או בכל מגרש בינלאומי, ואף נבחרת מונדיאל לא יכולה לשחק בהוגוורטס.
סגל הקבוצות של השחקנים בהוגוורטס מבוסס על שנתו השלישית של הארי כפי שהופיעו בספר אסיר מאזקבאן.
חברי נבחרת אחרים שאינם מופיעים בשמות בספרים מיוצגים בשמותיהם המלאים במשחק הזה.
כמו בשלושת הספרים הראשונים, לי ג'ורדן חוזר כפרשן המשחק בגביע הקווידיץ' של הוגוורטס, ובנוסף אליו ישנו את שיימוס פיניגן חברם למעונות של הארי ורון, מצטרף כפרשן צבע.
כאשר מתקדמים לתחרויות גביע העולם לודו בגמן המופיע לראשונה הארי פוטר וגביע האש, חוזר כפרשן למשחקים בינלאומיים, עם קבוצה של פרשני נוספים בהתאם לאצטדיון או לקבוצה המשחקת.
דמויות אחרות מופיעות ביציעים ובמקומות אחרים, כמו הרמיוני גריינג'ר, רון וויזלי, ואלבוס דמבלדור.
המשחק קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות.
IGN נתנה לכל גרסאות הקונסולות של המשחק 7.2/10 והגדיר אותו כ"מהנה, אבל לא משכנע ו- GameSpy נתנה לגרסת המחשב ציון של שלושה כוכבים מתוך חמישה.
סר הארי דונלד סיקומב (Sir Harry Donald Secombe; 8 בספטמבר 1921 – 11 באפריל 2001) היה קומיקאי, שחקן וזמר (טנור) ממוצא ולשי.
יחד עם פיטר סלרס וספייק מיליגן היה חבר תוכנית הרדיו רבת ההשפעה The Goon Show ששודרה ב-BBC בשנות החמישים.
נוסף על השתתפותו כחקיין וקומיקאי בעשרות תוכניות טלוויזיה, השתתף כשחקן וזמר במחזות זמר, בפרט נודע בתפקיד מר באמבל במחזמר אוליבר!
הוגדר עם מותו כ"אחד השחקים, זמרים, קומיקאים ומגישי הטלוויזיה הפופולריים ביותר בבריטניה" (one of Britain's most popular actors, singers, comedians and television presenters).
נולד בסוונזי שבדרום ויילס, השלישי בין ארבעה ילדים.
משפחתו נהגה לבקר באופן קבוע בכנסיית סט.
תומאס ומגיל צעיר שר סיקומב באופן קבוע כנער מקהלה בכנסייה.
ב-1938, לפני גיל 18, החליט להתנדב לצבא הטריטוריאלי ושירת ברגימנט הארטילריה המלכותי.
במבצע לפיד (נובמבר 1942) הועבר לשירות קרבי בצפון אפריקה, שם נפגש לראשונה עם ספייק מיליגן, והשניים החלו לשעשע חיילים בחיקויים וקטעי בידור.
ולאחר מכן שירת במהלך המערכה באיטליה, עד ששוחרר עם תום המלחמה בדרגת "לאנס בומבדיר" (Lance Bombardier , מעין "טר"ש תותחנים").
בשנת 1982 הגיע לאיי פוקלנד על מנת לבדר חיילים במסגרת מלחמת פוקלנד.
שם קיבל מידי מפקד הגדוד אליו השתייך דרגת (מקבילה לסמל).
לאחר שחרורו מהצבא פנה לחפש עבודה כבדרן בתיאטרון וינדמיל בלונדון, שנודע באותה עת כמועדון חשפנות.
קטעי הבידור של סיקומב שובצו בין הופעות החשפניות, שם פגש את מייקל בנטין.
ב-1951 החל להופיע ברדיו ה-BBC בתוכניות בידור ששודרו מקארדיף, ויילס.
מייקל בנטין ערך היכרות בין סיקומב וסלרס, והם חברו לחברו של סיקומב מימי המערכה בצפון אפריקה, מיליגן.
יחדיו חברו להעלאת תוכנית רדיו.
התוכנית עלתה לאוויר במאי 1951 תחת השם "Crazy People" ולאחר מספר פרקים, שונה שם התוכנית ל-"The Goon Show".
המערכונים, השירים והדמויות החוזרות בתוכנית נטוו לתוך סיפור עלילה מופרך ודמיוני, לעיתים קרובות חסר הגיון.
לאחר ירידת ה-Goon Show פיתח סיקומב קריירה מקבילה של בדרן-קומיקאי-חקיין וזמר טנור רציני.
הוא הופיע במספר מחזות זמר, הן על הבמה והן בסרטים.
ב-1966 כיכב במחזמר "Pickwick" לפי מועדון הפיקוויקים של צ'ארלס דיקנס, בו שיחק בתפקיד הראשי הן בווסט אנד והן בברודוויי שירו "If I Ruled the World" היה ללהיט והוא היה מועמד לפרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר.
ביצוע שלו לשיר "This Is My Song" מאת צ'ארלי צ'פלין משנת 1967 הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
באותה שנה הופיע במחזמר ארבעת המוסקטרים בתיאטרון דרורי ליין.
בשנת 1968 הופיע בתפקד מר באמבל בסרט אוליבר!
בנוסף הופיע סיקומב באופן קבוע במופעי בידור (Variety show) בלונדון פלדיום, שהיו פופולריים ביותר באותה תקופה, כולל מופעים בהם נכחה משפחת המלוכה הבריטית.
משנת 1968 ועד 1973 הנחה את תוכנית האירוח השבועית "The Harry Secombe Show" ב-BBC One, בזמן צפיית שיא בסוף השבוע.
התוכנית כללה מדי פעם אירוח מנחה שותף שגם לקח חלק במערכונים.
בין המנחים השותפים נמנו ספייק מיליגן, רוני בארקר וארתור לו (Arthur Lowe).
סיקומב היה אדם מאמין, בשנת 1969 החל להופיע כאורח תדיר בתוכנית הדת "Stars on Sunday" ב-ITV (שודרה בשנים 1969–1979) בה שר מזמורי דת.
לאחר ששרד התקף של דלקת הצפק בעת סיור באוסטרליה ב-1980, התחזקה זיקתו לדת.
בשנת 1983 החל להנחות ב-ITV את התוכנית "Highway" (1983–1993), בה נסע ברחבי הממלכה, שר מזמורי דת באתרים שונים ונפגש עם אנשים בעלי סיפורים מיוחדים, בעלי מוסר השכל.
כן השתתף כזמר בתוכנית "Songs of Praise" ב-BBC.
בשנת 1963 הוענק לו תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
בשנת 1981 הועלה לדרגת אביר, וקיבל את הזכות להוסיף את התואר "סר" לפני שמו.
סיקומב עיצב את השלט הרלדי שלו, על גביו מופיעה בתולת ים היוצאת מן הים (sea) ובידה מסרק (combe), דבר היוצר את הלחם בסיסים – sea-combe.
בתור לוגו בחר את המילים Go On, שניתן לקרוא גם כ-Goon.
סיקומב פגש את אשתו, מיירה (Myra) באולם ריקודים בשנת 1946 ונישא לה ב-1948. הוא היה נשוי לה עד יום מותו.
לזוג ארבעה ילדים: ג'ניפר ג'נאני (נפטרה ב-2019); השחקן אנדי סיקומב; הסופר והצלם דייוויד סיקומב והשחקנית קאתי סיקומב.
סיקומב היה אדם מאמין וחבר הכנסייה האנגליקנית כל חייו.
אחיו, פרד היה כהן דת בכנסייה של ויילס.
סיקומב סבל ממשקל יתר, סוכרת ובעיות לב, שהובילו גם להתמוטטות בעת סיור באוסטרליה ב-1980. בהמלצת רופאיו פיתח דיאטה ובשנת 1983 הוציא לאור את הספר "The Harry Secombe Diet Book" ("ספר הדיאטה של הארי סיקומב").
ב-1997 אובחן עם סרטן הערמונית, זמן קצר לפני שהיה אמור להתחיל טיפול כימותרפי, נתקף בשבץ מוחי.
את התאוששותו מהשבץ התעקש לבצע מול מצלמות הטלוויזיה, על מנת לתת תקווה לאנשים במצבו.
ב-1999 נתקף בהתקף נוסף של שבץ, בעודו מתמודד עם מחלת הסרטן.
סיקומב נפטר בגיל 79 וגופתו נשרפה.
ב-26 באוקטובר 2001 נערך לכבודו טקס במנזר וסטמינסטר בנוכחות הנסיך צ'ארלס, שהיה מעריץ וידיד קרוב.
הארי פוטר ואבן החכמים הוא ספר פרי עטה של הסופרת הבריטית ג'יי קיי רולינג.
הספר הוא הראשון בסדרת הספרים "הארי פוטר", העוסקת בחייו של קוסם צעיר בשם זה.
הספר מתאר כיצד הארי מגלה כי הוא קוסם, רוכש חברים ואויבים בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות, ובעזרתם של חבריו מצליח לסכל את מזימתו של קוסם מרושע בשם לורד וולדמורט, שרצח את הוריו של הארי וניסה לרצוח אותו כשהיה בן שנה.
הספר יצא לאור ב-27 ביוני 1997 בהוצאת בלומסברי שבלונדון, ובארצות הברית בהוצאת סקולסטיק ב-1998. הוא זכה במספר פרסים בריטיים המיועדים לספרי ילדים, וכן במספר פרסים בארצות הברית, דורג בראש רשימת רבי המכר הבדיוניים של הניו יורק טיימס באוגוסט 1999, ושהה בה תקופה ארוכה.
הספר תורגם לעשרות שפות, ועובד לסרט קולנוע שזכה אף הוא להצלחה רבה.
על פי המתרגמת, גילי בר־הלל סמו, בינואר 2000 חולקו העותקים הראשונים של התרגום העברי לספר לבאי מסיבת הסילבסטר של ידיעות אחרונות, וזמן קצר לאחר מכן החל הספר המתורגם להימכר בחנויות.
ביקורות רבות שיבחו את הספר, וציינו את דמיונה של רולינג, ההומור, הפשטות, סגנון הכתיבה ומבנה העלילה, ומנגד התלוננו על הסגנון החפוז של הפרקים המאוחרים.
כתיבתה של רולינג אף הושוותה לזו של ג'יין אוסטן (אחת מהסופרות האהובות עליה) ולזו של רואלד דאל (שספריו היו פופולריים בתקופה שלפני הארי פוטר).
הספר, כמו גם יתר הסדרה, ספג ביקורת שלילית מטעם קבוצות דתיות, ובמספר מקומות אף נאסרה הפצתו בטענה שהוא מקדם מעשי כישוף.
מנגד טענו מספר גורמים כי הספר מקדם ערכים נוצריים חשובים, כולל חשיבותה של הקרבה עצמית והדרכים שבהן החלטות של בני אדם מעצבות את אישיותם.
הארי נולד ב-31 ביולי 1980 לזוג הורים קוסמים.
אביו היה בן לשושלת ארוכה של קוסמים, אמו הייתה בת להורים מוגלגים.
באותו זמן שמע קוסם האופל לורד וולדמורט נבואה שלפיה ילד שייוולד בסוף יולי יביא למפלתו.
כשהארי היה בן שנה וולדמורט ניסה לרצוח אותו.
אמו של הארי גוננה עליו והקריבה את עצמה על ידי קסם עתיק, כתוצאה ממעשה זה הקללה הממיתה של וולדמורט על הארי חזרה אליו, והוא איבד את גופו הגשמי.
הוריו של הארי מתו, ולהארי נשארה צלקת בצורת ברק על מצחו.
בקרב קהילת הקוסמים הוא נודע כ"הילד שנשאר בחיים".
בזמן שעולם הקוסמים חוגג את מפלתו של וולדמורט, אלבוס דמבלדור, מינרווה מקגונגל ורובאוס האגריד מביאים את הארי היתום לבית דודיו המוגלגים ורנון ופטוניה דרסלי.
במהלך עשר השנים שלאחר מכן, הארי מקבל מדודיו ורנון ופטוניה (ביחד עם בנם היחיד דאדלי) יחס משפיל של הזנחה והתעללות.
יום לפני יום הולדתו ה-11 הארי מקבל מכתבים מסתוריים המושמדים על ידי דודו שמונע ממנו לקוראם.
שטף המכתבים מתגבר עד שהופך למבול, ועל מנת להימלט מהם מחליט דודו ורנון לקחת את משפחתו לבקתה השוכנת על אי מבודד בלב ים.
זמן קצר לאחר הגעתם פורץ לבקתה אדם ענק ממדים המציג את עצמו כרובאוס האגריד, ומוסר להארי את המכתב, שהוא הזמנה ללמוד בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות.
הוא מספר להארי את מה שהדרסלים הסתירו ממנו במשך כל השנים: הארי הוא קוסם, והוא אמור להתחיל בתוך זמן קצר את לימודיו.
הוא מגלה לו שהוריו נרצחו על ידי וולדמורט, וזאת בניגוד לגרסה של דודיו, שסיפרו לו כי הוריו מתו בתאונת דרכים.
האגריד מלווה את הארי לסמטת דיאגון - רחוב לונדוני המוסתר מהמוגלגים באמצעות קסמים (הכניסה דרך הפונדק "הקלחת הרותחת" של טום), ומסייע לו ברכישת הדברים הנחוצים ללימודיו בהוגוורטס .
הארי לומד גם על הרכוש הרב שהוריו הורישו לו, שמופקד בבנק הקוסמים גרינגוטס (בנק הקוסמים).
מאוחר יותר הוא רוכש את השרביט שלו אצל מוכר השרביטים מר אוליבנדר שמספר לו, כי נוצת עוף החול שמהווה את ליבת הקסם של השרביט של הארי מקורה באותו עוף חול, שממנו נלקחה הנוצה לשרביט שנרכש שנים רבות קודם לכן על ידי וולדמורט (הנוצה מעוף החול פוקס ששייך לדמבלדור).
כמתנת יום הולדת, קונה האגריד להארי תנשמת שהארי קורא לה הדוויג.
כחודש לאחר מכן עוזב הארי את בית משפחת דרסלי, ובתחנת קינגס קרוס הוא עולה על רכבת האקספרס להוגוורטס.
בתחנה הוא פוגש את בני משפחת ויזלי, המראים לו כיצד לעלות על רציף תשע ושלושה רבעים, שממנו יוצאת הרכבת.
במהלך הנסיעה, מתיידד הארי עם רון ויזלי (שעומד להיות חבר שלו), המספר לו כי מישהו ניסה לפרוץ לכספת בגרינגוטס.
הוא פוגש לראשונה גם בהרמיוני גריינג'ר, תלמידה חכמה ממוצא מוגלגי, ובעיני רון, מעצבנת קמעה.
תלמיד נוסף בשם דראקו מאלפוי, המלווה על ידי חבריו קראב וגויל, מנסה לייעץ להארי להתרחק מרון, אך הארי דוחה זאת בגלל סלידתו מהיהירות והדעות הקדומות של מאלפוי על כל מי שאינו טהור דם (מושג שיוסבר במלואו רק בספר השני אך פשוטו הוא אדם ששני הוריו קוסמים).
לפני תחילת הסעודה של פתיחת השנה בהוגוורטס מתמיינים התלמידים החדשים לבתים השונים באמצעות מצנפת המיון.
רוב התלמידים עוברים תהליך מיון קצר; דראקו מאלפוי נשלח לבית סלית'רין עוד לפני שהמצנפת מונחת באופן מלא על ראשו.
עם הארי מתנהל הליך המיון באריכות, והמצנפת מגלה כי לדעתה, בשל השאפתנות שלו הוא מתאים יותר לסלית'רין.
הארי מתנגד לכך לאור המידע השלילי שקיבל על הבית, ולבסוף המצנפת שולחת אותו לבית גריפינדור יחד עם חברו החדש רון.
בזמן הסעודה הארי מביט לכיוון שולחן האוכל של המורים ומבחין במורה בשם סוורוס סנייפ, כשמיד לאחר מכן ולראשונה בסדרה חש הארי בכאב חד בצלקת, שנותרה מהקללה שהטיל עליו וולדמורט.
לאחר שיעור שיקויים שבו מתעמר סנייפ בהארי, הוא מבקר ביחד עם רון בבקתה של האגריד השוכנת על גבול היער האסור של הוגוורטס.
בבקתה הם לומדים מפיו של האגריד, כי השוד בגרינגוטס התרחש ככל הנראה זמן קצר לאחר שהארי ביקר בכספת שלו שם, והוא גם נזכר שראה את האגריד יוצא מהבנק עם חבילה קטנה.
במהלך שיעור התעופה הראשון שובר נוויל לונגבוטום את פרק כף ידו, ומאלפוי מנצל זאת על מנת לקחת את כדור הזיכרון השביר שלו, ולברוח באמצעות המטאטא המעופף שלו.
הארי רודף אחריו בטיסה תוך הפגנת כישרון רב, וברגע האחרון מצליח לתפוס את הכדור שהושלך על ידי מאלפוי.
מינרווה מקגונגל (סגניתו של מנהל בית הספר אלבוס דמבלדור) רואה זאת, ובמקום להעניש אותו, כפי שמאלפוי חשב, היא מצרפת אותו לקבוצת הקווידיץ' של גריפינדור בתפקיד המחפש, האחראי על לכידת הסניץ' במהלך המשחק.
לאחר מכן מערים מאלפוי על הארי ועל רון, וגורם להם להגיע לחדר המדליות של הוגוורטס לצורך עריכת דו-קרב קוסמים באמצע הלילה.
אל הארי ורון מצטרפים נוויל והרמיוני.
לאחר שהם כמעט ונתפסים על ידי שרת בית הספר ארגוס פילץ', שקיבל מידע מראש ממאלפוי, הם מגיעים למסדרון בקומה השלישית, שהכניסה אליו נאסרה בתחילת השנה, ושם מגלים כלב תלת-ראשי גדל ממדים.
הם נמלטים ממנו בקושי, אך הרמיוני מצליחה להבחין, כי הכלב עומד מעל דלת ברצפת המסדרון.
החבורה מסיקה, כי הכלב שומר על הכניסה למקום שבו נמצאת החבילה שנלקחה מגרינגוטס.
לאחר שרון מעליב את הרמיוני בעקבות ביצועיה הטובים בשיעור לחשים היא בורחת בדמעות לשירותים של הבנות.
הארי ורון הולכים לסעודת ליל כל הקדושים, אך נאלצים לסיים אותה מוקדם מן הצפוי כאשר קוויריניוס קווירל, המורה המגמגם להתגוננות מפני כוחות האופל, פורץ לאולם הסעודות בצעקות ומתריע על חדירת טרול לטירה.
במקביל לפינוי התלמידים למקום מבטחים ממהרים הארי ורון להזהיר את הרמיוני, ומגלים שהיא נלכדה בשירותים על ידי הטרול.
הארי ורון מצליחים לגבור על הטרול, ולאחר שמספר מורים מגיעים לזירת האירוע, הרמיוני נוטלת את האשמה על עצמה, ובעקבות התקרית הארי, רון והרמיוני הופכים לחברים קרובים.
בערב שלפני משחק הקווידיץ' הראשון שלו (מול סלית'רין) רואה הארי את סנייפ מקבל טיפול רפואי מפילץ' בפגיעה ברגל, שנראית כנשיכה.
החבורה מסיקה מכך שסנייפ ננשך על ידי הכלב בעל שלושת הראשים כשניסה לחדור למסדרון בקומה השלישית.
במהלך המשחק מאבד הארי את השליטה על המטאטא שלו, עקב כישוף קללה.
הרמיוני, שיושבת בין הצופים, מבחינה בסנייפ המתבונן בהארי וממלמל דבר מה.
היא ממהרת לאזור שבו הוא יושב, מפילה בדרך את פרופסור קווירל, ומציתה בסתר את חלוק הקוסמים של סנייפ.
הארי מצליח להשתלט מחדש על המטאטא שלו, תופס את הסניץ' המוזהב, ומקנה לגריפינדור את הניצחון במשחק.
לאחר המשחק הולכת השלישייה עם האגריד לבקתה שלו.
במהלך השיחה מסרב האגריד להאמין לשלושה, שהיה זה סנייפ שניסה להרוג את הארי, אך שלא במכוון חושף את המידע, שהכלב התלת-ראשי (הנקרא "פלאפי") שייך לו, וכי הדבר שהמפלצת שומרת עליו שייך למנהל אלבוס דמבלדור ולאדם בשם ניקולס פלאמל.
הארי, רון והרמיוני מנסים לחפש מידע אודות פלאמל, אך לא מצליחים בכך עד תחילת חופשת חג המולד.
הארי, רון, ואחיו של רון נשארים בהוגוורטס בחג, שבמהלכו מקבל הארי גלימת היעלמות מאדם לא ידוע.
הארי משתמש בגלימה על מנת לחפש מידע אודות פלאמל במדור הספרים המוגבלים של ספריית הוגוורטס, אך נאלץ להימלט מסנייפ ומפילץ' שהגיעו לאזור הספרייה לאחר שספר מכושף החל לצרוח.
הוא נכנס בקושי רב לכיתה שאינה בשימוש ובה ראי, המכונה "הראי של ינפתא".
בראי זה רואה הארי את הוריו ואת אבות אבותיו.
הארי מתמכר לחזיונות של הראי עד שפרופסור דמבלדור מסביר לו, שהראי מראה לא יותר מאשר משאלת הלב החזקה ביותר של המביט בו, אך אינו מעניק כל ידע או יכולות.
הכתובת שעל הראי היא אנגרמה למשפט "לא את פניך אראה כי אם את משאלת לבך".
עם חזרת התלמידים מחופשת חג המולד מצליח דראקו מאלפוי להטיל קללה על נוויל לונגבוטום, והארי מנחם אותו בשוקולד בצורת צפרדע.
קלף האספנים שהיה בחפיסת הממתק מכיל הסבר, לפיו פלאמל הוא בן זוגו לעבודה של אלבוס דמבלדור בתחום האלכימיה.
הרמיוני מוצאת ספר שבו כתוב שניקולא פלאמל הוא היחידי בהיסטוריה המתועדת שהצליח ליצור את אבן החכמים.
מכאן החברים מסיקים כי אבן החכמים היא הדבר שפלאפי שומר עליו.
מספר ימים לאחר מכן משתתף הארי במשחק קווידיץ' מול בית הפלפאף, ומצליח לתפוס את הסניץ' תוך זמן קצר.
לאחר המשחק הוא מבחין בסנייפ המתגנב לשולי היער האסור, ומאזין לחלקים משיחה הנוגעת לאבן החכמים, בה שואל סנייפ את פרופסור קווירל האם הוא מצא דרך לעקוף את הכלב התלת-ראשי, ומודיע לו כי עליו להחליט לאיזה צד הוא נאמן.
הארי מסיק שסנייפ מנסה לגנוב את האבן, וכי קווירל הקים סביבה הגנות קסומות.
הארי, רון, והרמיוני מגלים כי האגריד מגדל דרקון צעיר בשם נורברט, דבר המנוגד לחוקי הקוסמים, ומארגנים את הברחתו לשמורה ברומניה שבה עובד צ'ארלי ויזלי, אחיו של רון.
דראקו מאלפוי מצליח לחשוף את סודו של האגריד, ומנסה להסגיר אותם בזמן שהם מעבירים את נורברט לנקודת המסירה בראש מגדל האסטרונומיה.
למרות היעדרותו של רון, שננשך על ידי נורברט בידו, מצליחים הארי והרמיוני להגיע בבטחה לראש המגדל.
אולם הם שוכחים שם את גלימת ההיעלמות שהביאו איתם, ולאחר שהם נתפסים על ידי פילץ', הם, ונוויל שניסה להזהירם, מקבלים עונש, והפחתה של מאה וחמישים נקודות בטורניר הבתים של הוגוורטס, דבר הגורם לגריפינדור לרדת למקום האחרון בטבלה.
העונש הנוסף שלהם הוא להצטרף אל האגריד במשימה ביער האסור, שמטרתה לברר את סיבת מותם של מספר חדי קרן.
לאחר שמאלפוי מותח את נוויל ביער פעם נוספת מחליט האגריד לשלוח אותו ביחד עם הארי ועם כלב הציד שלו פנג, והשלושה מגיעים לקרחת יער שבה הם רואים יצור כלשהו המכוסה בגלימה רוכן מעל גופה של חד קרן ושותה ממנה דם.
מאלפוי נמלט באימה, והיצור מזנק לעברו של הארי, אך נהדף על ידי הקנטאור פירנזה שהגיע בפתאומיות.
פירנזה מציע להארי לרכוב עליו בדרך אל מקום הימצאו של האגריד, ובדרך מספר לו כי שתיית דם חד קרן מסייעת להחזיק בחיים גם אדם גוסס, אך מנגד מטילה על השותה קללה נצחית, שכן רציחת חד קרן נחשבת לפשע חמור ביותר.
פירנזה משער כי היצור היה וולדמורט, שמנסה לשרוד עד שיצליח לגנוב את אבן החכמים.
עם חזרתו לחדר המגורים שלו מגלה הארי כי מישהו החזיר לו את גלימת ההיעלמות מהמגדל.
המאבק בוולדמורט וסוף שנת הלימודים
מספר שבועות לאחר מכן הארי וחבריו נחים לאחר שסיימו את מבחני סוף השנה.
הארי מתחיל לתהות, כיצד הגיע דבר מה לא חוקי כמו ביצת דרקון לחזקתו של האגריד.
כשהוא שואל את האגריד על כך הוא נענה, שזר שגלימה כיסתה את ראשו קנה לו מספר משקאות בפאב הנמצא בעיירת הקוסמים שליד הוגוורטס, תוך כדי משחק קלפים, והתעניין רבות באילו חיות האגריד מטפל על מנת שהדרקון יזכה לטיפול נאות.
האגריד, שהיה כבר שיכור, סיפר לזר שכל מה שנחוץ על מנת להרדים חיה מסוכנת כמו פלאפי הוא רק לנגן לה קצת מוזיקה.
הארי מסיק נכונה כי אחת ההגנות סביב האבן אינה יעילה יותר, אך לא מצליח לספר על כך לפרופסור דמבלדור כיוון שהוא זומן בבהילות למשרד הקסמים בלונדון.
הארי מנחש, שסנייפ זייף את ההודעה, וכי הוא ינסה לגנוב את האבן באותו לילה.
בדרכם למסדרון של פלאפי הם נתקלים בנוויל לונגבוטום המנסה לעצור אותם כדי למנוע הורדת נקודות נוספת מגריפינדור, אך הרמיוני מצליחה לשתקו באמצעות קללת נעילת הגוף המלאה.
כשהם מגיעים למסדרון מצליח הארי להרדים את פלאפי באמצעות ניגון בחליל שקיבל מהאגריד כמתנת חג המולד.
לאחר שהם קופצים דרך החור ברצפה הם נתקלים בסדרת מכשולים, שכל אחד מהם דורש כישור מסוים, המאפיין רק אחד מביניהם, כאשר לוח השחמט שכושף על ידי מינרווה מקגונגל אף גורם לרון לאבד את ההכרה.
בחדר האחרון פוגש הארי לבדו את קווירל, שקושר אותו בחבל קסום.
קווירל מודה שהוא זה שהכניס את הטרול, שניסה להרוג את הרמיוני בשירותים, וכי הוא היה זה שניסה להרוג אותו במהלך משחק הקווידיץ'.
קווירל מודה גם שסנייפ ניסה להציל את הארי וחשד בו לאורך כל הדרך.
קווירל מספר גם כי הוא משרתו של לורד וולדמורט, וכי לאחר שלא הצליח לגנוב את אבן החכמים מגרינגוטס החליט וולדמורט (שהיה בצורה דמוית רוח רפאים) להשתלט על גופו על מנת לשפר את סיכוייו.
החפץ היחיד הנמצא בחדר עם הארי וקווירל הוא הראי של ינפתא, אך קווירל לא מצליח לראות בראי את האבן.
לפי הוראתו של וולדמורט מתיר קווירל את החבלים של הארי, ומאלץ אותו לעמוד מול הראי.
הארי מרגיש את האבן נופלת לתוך כיס מכנסיו ומנסה לעכב את קווירל.
וולדמורט מורה לקווירל להסיר את הטורבן העוטף את ראשו, והארי מזדעזע לגלות שפניו של וולדמורט מכסים את הצד האחורי של ראשו של קווירל.
וולדמורט/קווירל מנסה לקחת את האבן מהארי, אך כשהוא נוגע בו הבשר של גופו של קווירל מתחיל להישרף.
לאחר שהם ממשיכים להיאבק הארי מאבד את הכרתו.