tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נשיא בית המשפט, סר ג'ורג' קונסטנטין קבע שצעדו של מוחמד היה בלתי חוקי, אך קביעה זו נהפכה על ידי בית המשפט העליון של פקיסטן.
באותה תקופה התדרדרה בריאותו של מוחמד עוד יותר והוא חש בשיתוק בכל גופו.
ב-1955 הוא נאלץ לנסוע לבריטניה כדי לקבל טיפול רפואי.
בהיעדרו הוא מינה את איסכנדר מירזא כממלא מקומו, אך זה האחרון פיטר אותו והיה למושל הכללי הקבוע, זאת בתמיכת חברי האספה המכוננת.
סר מאליק ע'ולאם מוחמד מת ב-29 באוגוסט 1956 ונקבר בלאהור.
מאליק פוסטר הוא כדורגלן ג'מייקני, המשחק בקולורדו ספרינגס סוויצ'בנקס בעמדת החלוץ.
פוסטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת פורטמור יונייטד, וכבר מגיל צעיר כונה "מסי הג'מייקני".
בעונת זכה עם הקבוצה בליגת העל הג'מייקנית.
ב-1 בספטמבר 2018, חתם באלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה.
ב-27 בינואר 2019, הושאל לריו גראנדה ואלי.
בינואר חתם בסנטוס דה גוליפס.
ב-16 בדצמבר 2019, פוסטר חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל, עם אופציה לרכיש בסיום העונה.
ב-11 בינואר 2020, פוסטר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 להפועל חדרה.
באוקטובר 2020, פורסם כי פוסטר נורה ונפגע בצווארו.
ב-10 בדצמבר 2020, פוסטר חתם בסקרמנטו רפובליק מה-USL.
בצעירותו, פוסטר שיחק בנבחרת הנוער.
ב-30 בינואר 2018, פוסטר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הנוער בתיקו 2-2 נגד , בו גם כבש את שער הבכורה שלו.
אבונגו מאליק "רוי" אובמה הוא איש עסקים ופוליטיקאי קנייתי-אמריקאי הידוע בהיותו אחיו הבכור ואחיו למחצה של נשיא ארצות הברית ה-44, ברק אובמה.
אובמה הוא בעל אזרחות כפולה והוא מחזיק הן באזרחות קנייתית והן באזרחות אמריקאית.
אבונגו מאליק "רוי" אובמה נולד וגדל בניירובי שבקניה, אביו היה הכלכלן ברק אובמה האב, ואמו הייתה קזיה אובמה.
את אחיו למחצה הצעיר, ברק אובמה, (שאמו הייתה אן דנהאם), פגש מאליק לראשונה רק ב-1985, כאשר ברק טס משיקגו לבירת וושינגטון על מנת להיפגש עם מאליק, ברק היה שושבין בחתונה של מאליק, ומאליק היה שושבין בחתונה של ברק ומישל אובמה.
אובמה קיבל את התואר שלו בחשבונאות מאוניברסיטת ניירובי .
חרף העובדה שהשניים היו איש בחתונת רעהו, היחסים בין האחים אינם טובים.
בראיון שנתן לתקשורת ב-2015 הוא אמר כי אחיו ברק הוא אדם ש"אומר דבר אחד ועושה דבר אחר" ואף בהמשך טען כי "הוא לא אדם ישר, מבחינת ההתנהלות שלו, מה שהוא אומר והיחס שלו לאנשים".
במהלך קמפיין הבחירות שערך אחיו ברק לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 מאליק קיבל את התפקיד הלא רשמי להיות דובר משפחת אובמה המורחבת אשר עדיין מתגוררת בקניה, הוא עסק בעיקר בבעיות בטיחות ושמירה על פרטיות המשפחה, תשומת הלב הנרחבת שקיבלה המשפחה לאור התמודדתו של ברק.
מאליק אובמה התגורר בעבר במרילנד ועבד שם כרואה חשבון.
אובמה ניסה להתמודד על מושל מחוז סיאיה בקניה ב-2013 וסיסמת הקמפיין שלו הייתה "אובמה כאן, אובמה שם" (ובכך התייחס לעובדה שאחיו ברק החל את הקנדציה השנייה שלו כנשיא ארצות הברית), מאליק גרף כ-2,792 קולות בלבד, כ-140,000 פחות מהמועמד הזוכה.
פחות מחצי שנה לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הצהיר אובמה כי הוא תומך במועמד המפלגה הרפובליקנית, דונלד טראמפ, בנוסף לכך בעימות הנשיאותי בינו לבין המועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון הוא נכח בעימות כאחד מאורחיו של טראמפ.
מאליק טידיוס ניומן הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בעירוני נהריה.
ניומן למד בתיכון קולווי בג'קסון, מיסיסיפי במשך כל שנותיו בתיכון.
בעונתו השלישית, ניומן רשם 25 נקודות, 6 ריבאונדים ו-2 חסימות בניצחון בגמר על תיכון וויקסבורג וזכה עם תיכונו באליפות מיסיסיפי לתיכונים.
באוגוסט 2014, נבחר ניומן לשחקן המצטיין של גביע העולם בכדורסל עד גיל 17. בעונתו האחרונה בתיכונים, העמיד ניומן ממוצעים של 29.7 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק כשהוא מוביל את התיכון למאזן של 3–31. ניומן נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בג'ורדן ברנד קלאסיק ובנייקי הופ סאמיט.
הוא דורג בחמישה כוכבים על פי יכולתו בתיכונים וכשחקן השמיני בטיבו במחזור הגיל שלו.
ב-24 באפריל 2015, הוא התחייב לשחק באוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי, שם שיחק בעבר אביו, הורציו וובסטר.
ניומן היה השחקן עם דירוג של חמישה כוכבים השלישי שאי פעם שיחק במכללה.
ב-1 ביולי 2016, החליט ניומן לעבור לשחק באוניברסיטת קנזס.
בהתאם לתקנות הליגה, ניומן נאלץ להפסיד את כל עונת .
בעונתו הראשונה במכללה, ניומן רשם 14 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
ב-25 במרץ 2018, הוא קלע 13 מהנקודות של המכללה בהארכה וסיים עם שיא קריירה של 32 נקודות כדי להוביל את מכללתו לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בניצחון על אוניברסיטת דיוק.
ב-1 ביולי 2018, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם ניומן בלוס אנג'לס לייקרס.
לאחר סיום ליגת הקיץ של ה-NBA, ב-19 ביולי, שוחרר ניומן מהלייקרס.
ב-6 באוגוסט 2018, ניומן חתם על חוזה לעשרה ימים במיאמי היט, אך הוא בוטל ב-7 באוקטובר.
ב-10 באוקטובר, ניומן חתם בסו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-17 משחקים בקבוצה, ניומן רשם ממוצעים של 9.5 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.
ב-5 בינואר 2019, ניומן עבר בטרייד לקאנטון צ'ארג' (עמנואל טרי עבר לסו פולס סקייפורס).
ב-21 בנובמבר, ניומן רשם 26 נקודות, 3 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-3 חטיפות במהלך הניצחון על אירי בייהוקס.
בינואר 2020, הוא קלע למעלה מ-20 נקודות בחמישה משחקים רצופים.
ניומן סיים במקום שני עם הקבוצה וקלע 16.1 נקודות למשחק.
ב-9 בפברואר 2020, חתם ניומן בקליבלנד קאבלירס לעשרה ימים.
ב-29 ביוני 2020, ניומן חתם בבורסאספור מהליגה הטורקית.
ב-16 בינואר 2021, חתם ניומן בעירוני נהריה מהליגה הישראלית.
מאליק האריס הוא זמר פופ גרמני-אמריקאי, ראפר וכותב שירים.
מאליק הוא נציג גרמניה לאירוויזיון 2022 בטורינו עם השיר "Rockstars".
מאליק נולד בלנדסברג על הלך לריקי האריס, מנחה ושחקן יליד ארצות הברית שפעיל בגרמניה.
סבו מצד אביו היה זמר אופרה, סבתו מצד אמו הייתה פסנתרנית, ואביו ניגן בכלי נגינה רבים.
האריס החל את הקריירה המוזיקלית שלו עם שירי קאברים, כשהוא מלווה את עצמו בגיטרה, בה הוא מנגן מאז שהיה בן 13. בנוסף לנגינה בגיטרה, האריס לימד את עצמו איך לנגן על מקלדת אלקטרונית ותופים.
הסינגלים הראשונים שלו - Say the Name ו-Welcome to the Rumble הפכו ללהיטים במצעדי השידור ובפלטפורמות סטרימינג כמו ספוטיפיי.
לאחר שהוחתם על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ, יצא לאור Like That Again בקיץ 2019, ואחריו יצא הסינגל Home.
מאליק האריס היה האמן הגרמני הראשון שנראה על שלט חוצות של כיכר טיימס בעיר ניו יורק במשך שבוע לקראת יציאת הסינגל שלו When We've Arrived באוקטובר 2020. אלבום הבכורה של האריס Anonymous Colonist יצא לאור באוגוסט 2021.
האריס נבחר ב-4 במרץ 2022 לייצג את גרמניה באירוויזיון 2022 בטורינו עם השיר Rockstars, לאחר שניצח בתחרות Germany 12 Points.
המהדורה ה-66 של האירוויזיון תתקיים בטורינו, איטליה ותורכב משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.
כיוון שגרמניה חברה בחמש המדינות הגדולות, היא תעפיל לגמר אוטומטית.
מאליק מרטין פופאנה הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אולימפיק ליון מהליג 1.
פופאנה גדל במחלקות הנוער של אנדרכט אלסט וגנט.
ב-30 ביולי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גנט, בתיקו 1-1 נגד סנט טרוידן במסגרת המחזור השני בליגת העל הבלגית לעונת .
ב-10 בינואר 2024 חתם פופאנה על חוזה ל-4.5 שנים באולימפיק ליון מהליג 1
פופאנה הוא חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21. ב-10 באוקטובר 2024 ערך את הופעתו הבכורה נבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד בליגת האומות.
מאליה בייקר היא שחקנית קנדית.
היא ידועה בעיקר בזכות הסדרות "מועדון הבייביסיטריות" ו"מי מפחד מהחושך?"
בשנת 2020, בייקר כיכבה בעונה הראשונה של הסדרה "מועדון הבייביסיטריות" בנטפליקס המבוססת על סדרת הספרים בעלת אותו שם, בתור מרי אן ספיר.
היא חזרה לתפקיד לעונה השנייה של התוכנית ב-2021, לפני ביטולה.
היא גם הופיעה בעונה 2 של הסדרה "מי מפחד מהחושך?" של ערוץ ניקלודיאון.
לאחר מכן, בייקר לוהקה לסרט של דיסני+, היורשים: עלייתה של רד, בנוסף, היא לוהקה גם לסרט Spider & Jessie לצד מקנה גרייס, ודקר מונטגומרי, היא לוהקה גם בסרט הדרמה "Thena".
בייקר עומדת לככב גם בסרט האינדי "Hair of the Bear" בתור טורי.
בנובמבר 2024, הוכרז כי בייקר צפויה לקחת חלק במופע Descendants/Zombies: Worlds Collide Tour שיתחיל בקיץ 2025 ויהיה מופע מוזיקלי אינטראקטיבי.
שנה פרויקט תפקיד הערות 2018 תקווה בחג המולד מאליה וויר ללא קרדיט 2022 נתפס ברשת שלו אוליביה 2024 היורשים: עלייתה של רד קלואי צ'רמינג2025What We Hideאלכסיס2026היורשים: ארץ הפלאות הרעהקלואי צ'רמינג TBA ירח הקצירבלה Thenaלוטוס12 שעותHair of the Bearטוריגם מפיקה בפועל
שנה פרויקט תפקיד הערות 2019 מיליון דברים קטנים ילדה קטנה פרק: "יום אחד" הפלאש אליס בולן פרק: "פצצת זמן" אזור הדמדומים אנה הצעירה פרק: "Blurryman"; ללא קרדיט 2020–2021 מועדון הבייביסיטריות מרי אן ספיר תפקיד ראשי 2021מי מפחד מהחושך?
שנה פרויקט תפקיד הערות 2023 אוואטר: Frontiers of Pandora וואו דיבוב אהרי
שם פרטי האלבום צאצאים: עלייתו של אדום פורסם: 12 ביולי 2024
כותרת שנה אלבום "לא אהבה" 2024 צאצאים: עלייתו של אדום "קרב חיינו" "החיים מתוקים יותר" "ללכלך את הידיים שלך" "החיים מתוקים יותר (רמיקס)"
מאלק רחמתי (בפרסית: مالک رحمتی; 1982 – 19 במאי 2024) היה פוליטיקאי איראני שכיהן כמושל הכללי של מחוז מזרח אזרבייג'ן מינואר 2024 ועד מותו במאי 2024. הוא עמד בראש ארגון ההפרטה של איראן מ-2023 עד 2024.
בשנת 2024 מונה בידי הממשלה ה-13 של הרפובליקה האסלאמית של איראן למושל מחוז מזרח אזרבייג'ן.
ב-19 במאי 2024, נהרג בהתרסקות מסוק נשיא איראן.
מאלידומה פטריס סומה היה סופר ומנחה סדנאות, בעיקר בתחום הרוחניות.
נולד בקהילת דאגרה בדאנו, בורקינה פאסו, מערב אפריקה.
גודל על ידי כמרים ישועים מגיל ארבע.
למד השכלה גבוהה במערב, ורוב חייו הבוגרים היה בארצות הברית ובאירופה.
בגיל ארבע הורחק סומה מקהילת דאגרה על ידי אביו, ונלקח לפנימייה ישועית שם קיבל חינוך מערבי על ידי הכמרים.
לדברי סומה, הוא סבל 16 שנות התעללות פיזית ורגשית מצד הכוהנים, ועזב את בית הספר כשהיה בן עשרים ושב לכפר הולדתו.
עם שובו התקשה להשתלב בדת השבטית המסורתית ובמנהגים של בני דגארה בשל היעדרותו הממושכת מתרבות הוריו, ובשל האינדוקטרינציה שעבר לנצרות ול"עולם האדם הלבן".
זקנים מהכפר אמרו שהם מאמינים שרוח אבותיו של סומה נסוגה מגופו ושהוא כבר עבר טקס מעבר לגבריות בעולם הלבן.
למרות זאת, הסכימו לתת לו לעבור טקס גבריות מאוחר עם קבוצה צעירה יותר של זכרים בשבט.
כל הזכרים בקהילה עוברים את טקס הגבריות.
סומה אמר שלאחר שגדל מחוץ לתרבות ואינו דובר את השפה, תהליך ה"באור" (baor) בן החודש, שלפי המסורת המקומית מאחד את הנשמה והגוף, היה מסוכן יותר עבורו מאשר עבור בני הנוער בני תרבות הדגרה שעוברים את הטקס.
סומה כתב שכל אדם נולד עם גורל וזוכה לשם שמשקף את הייעוד הזה.
סומה אמר שפירוש שמו, Malidoma, הוא "ידיד האויב / הזר".
סומה כתב שהוא מאמין שייעודו להגיע לקהל המערבי ולקדם הבנה בין תרבויות מערביות ואפריקניות.
סומה חי בארצות הברית כעשר שנים והשלים דוקטורט באוניברסיטת ברנדייס, הוא חזר לבורקינה פאסו לנישואים מאורגנים מראש (בשידוך) עם סובונפו סומה (Sobonfu Somé), משבט הדגרה.
סומה החזיק בשלושה תארים שניים ושני דוקטורטים מאוניברסיטת סורבון וברנדייס.
לפני מותו, סומה הנחה ריטריטים של חניכה וגילוי עתידות של דת הקנדומבלה וסדנאות של דתות אחרות בארצות הברית ובאירופה, והקים קהילה בחוף המזרחי של ארצות הברית.
מאליק ז'וניור ילקויה הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סוונסי סיטי בהשאלה מברייטון אנד הוב אלביון.
ילקויה גדל במחלקות הנוער של אטואל דו סאהל אבובו ומימוסאס בחוף השנהב, ובשנת 2023 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של מימוסאס במסגרת ליגת העל של חוף השנהב.
ב-1 בפברואר 2024 חתם על חוזה לחמש שנים בגטבורג מליגת העל השוודית.
הוא ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-12 ביולי 2024 חתם ילקויה על חוזה לחמש שנים בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
ב-29 באוגוסט 2024 הושאל למשך עונת לשטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית.
ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לברסט במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2024/2025.
ב-14 באוגוסט 2025 הושאל לעונה אחת לסוונסי סיטי מהצ'מפיונשיפ.
ג'וש דוקינס הידוע יותר בשם הבמה שלו, מאליק בלייד הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.
דוקינס התאמן תחת הדרכתו של המתאבק די-בון דאדלי באקדמיה להיאבקות של האחרון, כאשר ערך את קרב הבכורה שלו באורלנדו בשנת 2018.
ב-30 באוגוסט 2021, דוקינס חתם על חוזה ב-WWE כחלק מהמחזור החדש אשר גויס למתחם האימונים של הארגון, WWE Performance Center.
דוקינס ערך את קרב הבכורה שלו תחת שם הבמה מאליק בלייד ב-5 באוקטובר 2021 בפרק של התוכנית NXT, שבו הוא הפסיד לטוני דיאנג'לו.
בפרק הספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-26 באוקטובר, הוא נחל הפסד לג'ו גייסי.
במסגרת פרק של התוכנית Main Event ב-12 בדצמבר 2022, הוא הצטוות לשורות המתאבק אדריס אנופה, כשהשניים הפסידו יחדיו לסדריק אלכסנדר ומוסטפא עלי.
בשבוע הראשון של פרק הספיישל NXT The Great American Bash, שנערך ב-30 ביולי 2024, בלייד גבר על ברונקו נימה במסגרת קרב חושך (קרב שאינו שודר בטלוויזיה).
ב-6 בפברואר 2024, דווח שאנופה ספג פציעה קשה במהלך קרב זוגות עם בלייד מול אקסיום וניית'ן פרייזר, כשבהמשך בחודש נובמבר, בלייד קרע את הרצועה הצולבת הקדמית.
אנופה חזר להופיע בפרק של Evolve ב-14 במאי 2025, שבו הוא הודיע על המשך דרכו כמתאבק יחידים, דבר שהוביל לפירוק השותפות שלו עם בלייד.
דוקינס הוא אחיינו של שחקן ה-NBA המנוח, דריל דוקינס.
הישגים בארגון ההיאבקות I Believe In Wrestling
אליפות פלורידה לזוגות של AWA (פעם אחת) - עם קוואמה נאס
מאליק (באלבנית: Maliq, אופן היידוע באלבנית: Maliqi) היא עיירה ורשות מקומית השוכנת במחוז קורצ'ה אשר במזרח אלבניה.
העיירה שוכנת סמוך לגבולות עם מקדוניה הצפונית ויוון, בגובה של 825 מטרים מעל גובה פני הים, כאשר מסביבה מתנשאים הרים.
ב-2015 במסגרת רפורמה שבוצעה בשלטון המקומי האלבני, הוכללו בשטח הרשות המקומית עוד שישה יישובים בסביבתה, ב-2023 התגוררו בכל ישובי הרשות 31,008 תושבים, ובעיירה עצמה 3,668 תושבים.
יישוב אילירי מתועד באזור בעת העתיקה.
במהלך המאה ה-15 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית.
נסיגת האימפריה העות'מאנית הובילה לאי שקט אזורי, ב-1912 פרץ מרד אלבני נגד העות'מאנים ובאוגוסט שוחררה האזור מהשלטון העות'מאני, אך נכבש בהמשך שוב.
במהלך מלחמת הבלקן השנייה כבש צבא ממלכת יוון את האזור, והיוונים החזיקו בשטח עד 1914, עת הועבר לאלבניה העצמאית בהמשך לסיכומי הסכם לונדון.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבש השטח על ידי הצבא האיטלקי.
האיטלקים שהיו חלק ממדינות ההסכמה ביקשו להבטיח אחיזה מלא בים האדריאטי, והחזיקו באזור עד 1920, מועד בו שב האזור לידיים אלבניות.
העיירה הוקמה ב-1946 על אדמות ביצה שנוקזה, באמצעות פועלים אשר חלקם הועסק בעבודות כפייה.
ב-1951 הוקם במימון סובייטי מפעל לייצור סוכר מסלק סוכר שגודל באזור, אשר עליו התבססה כלכלת העיירה.
מפעל ייצור הסוכר נסגר, והעניין הוביל לאבטלה בעיירה ולהגירה שלילית משמעותית.
בראשית המאה ה-21 התבססה הכלכלה המקומית על חוות חקלאיות משפחתיות ובהן גידלו צאן ובקר והתבססו על חקלאות עונתית.
במאליק פועלת קבוצת הכדורגל מאליקי אשר נכון ל-2025 משחקת בליגה האלבנית השלישית , ומשכנה באצטדיון יובאן אסקו אשר בעיירה המאכלס 1,500 מקומות ישיבה.
בעיירה נולד הכדורגלן סביין לילאיי.
מועדון הכדורגל מאלמה (בשוודית: Malmö Fotbollförening, או בקיצור: Malmö FF; נקראת בעברית גם: מאלמו) הוא מועדון כדורגל שוודי מהעיר מאלמה.
המועדון, שנוסד ב-24 בפברואר 1910, זכה עד כה ב-24 אליפויות ו-16 גביעים, ושיחק פעם אחת בגמר גביע אירופה לאלופות.
מאלמה נמנית עם שלושת המועדונים הגדולים והקלאסיים של הכדורגל השוודי, לצד אי-אף-קו מגטבורג וא.י.ק מסטוקהולם, והשלוש זכו יחד ב-42 אליפויות.
מאלמה היא הקבוצה השוודית היחידה שהגיעה לגמר גביע אירופי.
המועדון משחק בליגה השוודית הראשונה, האלסוונסקאן (Allsvenskan), שם שיחק את רוב עונותיו מאז הקמתו.
מאלמה ירדה מהליגה הראשונה ב-1999, בפעם הראשונה מזה 63 שנה והפעם השנייה מאז ומעולם.
ההורדה הראשונה נקבעה על ידי התאחדות הכדורגל השוודית לאחר שהיריבה העירונית, אי-אף-קו מאלמה, דיווחה שמאלמה אף-אף שילמה לשחקנים שלה (מה שבאותם ימים היה מנוגד לחוקים).
לאחר עונה אחת בליגה השנייה, שבה לליגה הראשונה.
ב-2009 חנכה הקבוצה את אצטדיון הבית החדש שלה, סְוודבנק סטדיון.
מאלסטרום הוא מתקן אפל הממוקם בביתן נורווגיה שבתצוגת העולם בפארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו שבפלורידה.
המתקן, שנפתח עם פתיחת הביתן ב-5 ביולי 1988, כולל מסע בסירות דמויות ספינות ויקינגיות דרך סצנות מהמיתולוגיה הנורדית וסצנות המתארות נופים בנורווגיה של ימינו.
סצנות אלה משמשים בבובות אודיו אנימטרוניקס רבות.
המתקן קרוי על שם המערבולת המיתולוגית מאלסטרום.
ב-5 באוקטובר 2014, המתקן נסגר ובמקומו נפתח מתקן חדש ב-2016 המבוסס על הסרט "לשבור את הקרח".
המבקרים במתקן נלקחים דרך סצנות היסטוריות ומיתולוגיות.
הסירות עוברות דרך ביצה ודרך יער בו מצויים טרולים רבים, וכן דרך אזור קרחונים בו מצויים דובי קוטב.
באחת הסצנות עוברות הסירות בראש מפל מים הנופל לעבר נהר הזורם לאגם המצוי במרכז פארק השעשועים, והמבקרים רואים לפניהם את חצר הביתן ואת האגם, אולם הסירה יורדת במורד מפל אחר לתוך המתקן, ועוברת דרך סימולציה של סערה בים הצפוני, לרגלי מגדל קידוח נפט.
הנסיעה בסירות מסתיימת בסצנה המתארת נמל נורווגי, והמבקרים נלקחים לאולם קולנוע בו רואים סרט על נורווגיה כפי שהייתה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
במקור היה המתקן אמור להיות מתקן אפל הכולל נסיעה בסירה אך ורק דרך סצנות של המיתולוגיה הנורדית - בעיקר סצנות של מתקפות טרולים.
הממנים הנורווגים של הביתן דרשו שמתקן יציג אספקטים שונים של נורווגיה ובעיקר של נורווגיה המודרנית, ועל כן שונה המתקן ומספר סצנות המיתולוגיה הופחת לשתי סצנות בלבד.
סוג המתקן: מתקן זרם מים הכולל סירות בהם 4 ספסלים המכילים בין 8 ל-12 נוסעים לסירה.
מספר מבקרים: 1,920 מבקרים לשעה
במתקן מצוי "מיקי חבוי" - אחד מהוויקיניגים לובש קסדה לה אוזני מיקי מאוס.
הוא סרט קולנוע בריטי-אמריקאי-שוודי שיצא בשנת 2008 המבוסס על מחזמר בעל אותו השם מהווסט אנד, המבוסס על שירי להקת ABBA.
שם הסרט, "Mamma Mia", נלקח משירם של הלהקה, שהגיע לראש המצעדים ברחבי העולם.
הסרט הופק על ידי אולפני יוניברסל, בשיתוף עם פלייטון וליטלסטאר והוא צולם ברובו ביוון.
מריל סטריפ, זוכת פרס אוסקר, מובילה את צוות שחקני הסרט, ומשחקת את תפקידה של דונה שרידן, אם יחידנית.
פירס ברוסנן משחק את סם, אחד משלושה אבות אפשריים של סופי, בתה של דונה.
את סופי משחקת אמנדה סייפריד.
פירס ברוסנן זכה על תפקידו בסרט בפרס פטל הזהב בקטגוריית השחקן הגרוע ביותר, הסרט גם זכה לביקורות שליליות, אך היה שובר קופות.
בשנת 2008 יצא לאקרנים "אבבא: הסיפור מאחורי מאמה מיה", סרט תיעודי על הפקת המחזמר והסרט.
בקיץ 2018 יצא לאקרנים סרט המשך הנקרא "מאמה מיה!
Here We Go Again", שגם היה שובר קופות.
העלילה עוקבת אחר סופי שרידן (אמנדה סייפריד), בחורה צעירה שמקווה לגלות את זהות אביה.
יומיים לפני חתונתה, סופי קוראת את יומן אימה, דונה (מריל סטריפ) ושם היא מוצאת שאימה נהלה מערכות יחסים קרובות עם שלושה גברים.
היא מזמינה לאי את שלושת הגברים: סם קרמייקל (פירס ברוסנן), ביל אנדרסון (סטלאן סקושגורד) והארי ברייט (קולין פירת'); במהלך שהייתם של השלושה באי, דונה מתמודדת עם אותם שלושה גברים, ואילו סופי מנסה להתמודד עם ארוסה, סקיי, כאשר מתעוררים בה רגשות שהיא לא באמת אוהבת אותו, שמתערבים בבלבולה בקשר לאביה.
אל האי מגיעות גם חברותיה של דונה, טניה ורוזי, איתן דונה שרה בלהקת עבר, "דונה והדיינמוס".
יום לפני החתונה כל אחד מהגברים בטוח שהוא הולך למסור את סופי לחתן בחתונתה, מאחר שהאבהות על סופי היא אינה ודאית.
לבסוף דונה אמורה למסור אותה.
ברגע האמת סופי וסקיי מבינים שהם עוד לא מוכנים לחתונה ומחליטים לדחות אותה ולצאת לטיול מסביב לעולם.
סם, שעדיין מאוהב בדונה, מציע לה נישואין והם נישאים.
באותו זמן חושף הארי כי הוא נוטה להימשך גם אל גברים, ואילו רוזי וביל הופכים להיות זוג.
לבסוף לא מתברר מי האבא.
רשימת השירים המופיעים בסרט בסדר כרונולוגי והמבצעים שלהם בסרט:
הסרט היה לסרט המכניס ביותר שמבוסס על מחזמר ברודוויי עם הכנסות עולמיות של 611.5 מיליון דולר מאז יצא ביוני 2008. בדצמבר 2024, הסרט "מרשעת" הפך לסרט המכניס ביותר עם הכנסות עולמיות של 634.4 מיליון דולר.
המאלקון (ספרדית: Malecón; מילולית: מזח) הוא רחוב לאורך חופה של הוואנה, ממפרץ הוואנה במזרח ועד שפך נחל אלמנדארס במערב.
המאלקון, שנקרא בהתחלה אבנידה דל גולפו, הוא השדרה המפורסמת ביותר בצד הים.
את הפרויקט תכנן דון פרנסיסקו דה אלבר, המהנדס הגדול ביותר של קובה.
אלבראר העלה עיצוב מורכב אך חכם, שהיה אמור להיות הרבה יותר מסתם טיילת.
על פי רישומים היסטוריים, השדרה הייתה אמורה להיבנות 4 מטרים מעל פני הים.
הפרויקט כולו היה אמור לעלות 850,000 פזו, אך ממשלת ספרד לא הרשת לעצמה להוציא את היתר הבנייה וההצעה של אלבראר נדחתה.את הרחוב החלו להקים ב-1901 האמריקאים, במהלך התקופה הקצרה בה שלטו בקובה.
הוא התארך בהדרגה לכיוון מערב במשך קרוב ל-50 שנים, עד שהגיע לאורכו הנוכחי - כ-8 ק"מ.
לאורך המאלקון נבנו בתים ססגוניים בסגנון האר דקו, שהעניקו לרחוב חזות המזכירה את רחובותיה של מיאמי.
מאז המהפכה הקובנית ב-1959 הוזנחו הבתים ברחוב, בדומה לבתים רבים ברחבי המדינה, ורבים מהם מטים לנפול.
לאורך המאלקון 3 אנדרטאות לזכרם של שלושה גנרלים שעמדו בראש הכוחות הקובניים בעת מלחמת העצמאות: בקצהו המזרחי אנדרטה לזכר מאקסימו גומס (שעמד בראש הכוחות), בתפר שבין מרכז הוואנה לוודאדו אנדרטה לזכר אנטוניו מאסאו (שהיה סגנו של גומס) ובוודאדו עצמה אנדרטה לזכר קאליקסטו גארסיה.
אנדרטה נוספת, בוודאדו, היא האנדרטה לזכר חללי אוניית המערכה מיין, שפיצוצה במימי נמל הוואנה הביא לפרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898.
כ-200 מטרים מערבית לאנדרטה זו בניין המשמש את משרד האינטרסים האמריקאי.
הבניין וסביבתו משמשים כזירת מאבק תעמולתי בין קובה לארצות הברית.
בסוף שנות ה-90 הוצב מול הבניין שלט ובו דמויות מצוירות של חייל קובני ושל הדוד סם, תחת הסלוגן "Señores Imperialistas ¡No les tenemos absolutamente ningun miedo!" ("אימפריאליסטים יקרים, איננו מפחדים מכם כלל!").
ב-2005 הוזז השלט וכעת הוא פונה לכיוון הים.
בזמן פרשת אליאן גונזלס, הוקמה במקום במה גדולה שנועדה לאפשר קיום הפגנות במקום.
מאז הוקמה, שימשה הבמה גם קונצרטים ומופעים שונים, לרבות הופעתה ההיסטורית של להקת אודיוסלייב.
בינואר 2006 הציבו האמריקאים בחלונות הבניין שלטי תעמולה אלקטרוניים מטעמם, ובהם סיסמאות שונות.
בתגובה, הציבה ממשלת קובה דגלים שחורים גדולים בסמוך לבניין, שנועדו להסתיר את השלטים.
מבנה חשוב נוסף ברובע ודאדו, על גבעה המשקיפה על המאלקון, הוא הוטל נסיונל, בית מלון מפואר שהוקם ב-1930 ושימש בעבר את עשירי התיירים האמריקאים שנהרו להוואנה עד המהפכה הקובנית ב-1959.
מַאלְמֶה (נקראת בעברית גם מאלמו; בשוודית: Malmö, ; בדנית: Malmø) היא עיר נמל ובירת מחוז סקונה שבדרום שוודיה.
היא שוכנת בפינה הדרום-מערבית של הים הבלטי, על גדתו המזרחית של מצר ארסונד, שמעברו המערבי נמצאת קופנהגן, בירת דנמרק, המחוברת אליה בגשר ארסונד.
מאלמה נוסדה במאה ה-12 ותקופה ארוכה (עד שנת 1658) הייתה שייכת לדנמרק.
כיום היא העיר השלישית בגודלה ובחשיבותה בשוודיה, וגרים בה כרבע מיליון תושבים.
היא עברה שינוי גדול במפנה המאה העשרים ואחת, כאשר הפכה מעיירה אפורה ומשעממת לעיר תוססת ושוקקת חיים, שמרכזי תרבות רבים הפזורים בה, מביאים תיירים לבלות בה מספר ימים.
ניתן לראות במאלמה ניגודים של ישן וחדש, כדוגמת מבצר מאלמהוס (Malmöhus) מהמאה ה-15 (שבו ממקום מוזיאון האמנות של מאלמה) ולעומתו המגדל המסובב (Turning Torso), אטרקציה אדריכלית מודרנית ייחודית.
בניינים עתיקים נוספים, המרוכזים כולם בעיר העתיקה במרחק הליכה קצר, מונים את בניין העירייה, כנסיית פטרי הקדוש, בית המרקחת העתיק, ומבנים רבים נוספים, חלקם בנויים בשילוב של עץ ואבן.
בעיר פארקים רבים, מהם שלושת הגדולים הם סלוטספארקן (Slottsparken, "פארק הטירה"), קונגספארקן (Kungsparken, "פארק המלכים") ופילדאמארנה (Pildammarna) שבו בריכות ועצי ערבה.
שלושת הפארקים נגישים בהליכה מלב העיר.
הודות לגשר ארסונד הפכו מאלמה וקופנהגן לאזור אורבני אחד ענק, התופס שתי מדינות – ואילו מרכזי הערים נמצאים במרחק של 30 דקות נסיעה ברכבת זה מזה.
מנהרה לרכבת ממאלמה אל הגשר, קיצרה עוד יותר את המרחק.
האזור המשותף לשתי המדינות נקרא "אזור ארסונד", והמקומיים עושים מאמץ גדול להפוך אותו לאזור אחד בפועל מבחינה כלכלית ותיירותית.
הנגישות הימית הנוחה למאלמה הפכה אותה לעיר מובילה במסחר של שוודיה.
במאלמה, כבכל אזור סקונה, נפוץ דיאלקט של שוודית המכונה "סקונסקה" (skånska).
דיאלקט זה מתאפיין במבטא והגייה קרובים יותר לשפה הדנית ובאוצר מילים ייחודי .
עקב מיקומה הגאוגרפי והנמל הנוח, באופן מסורתי נשענה כלכלת העיר על מספנות ושירותי תחבורה.
המספנה הבולטת בעיר היא "סאאב קוקומס" המתעסקת בייצור ספינות סוחר אזרחיות, ספינות קרב, צוללות, כלי שיט צבאיים אחרים וכן ציוד עזר כעגורנים.
האוניברסיטה המובילה באזור נמצאת בעיר לונד, המרוחקת כ-16 ק"מ מהעיר, ובסביבתה פורחת כיום תעשיית היי-טק.
העיר נפגעה קשות מהמשבר הכלכלי שחוותה שוודיה בשנות ה-70 של המאה ה-20. בשנות ה-90 חלה עלייה דרמטית בשיעור האבטלה בעיר עד שבשנת 1995 העיר סבלה משיעור האבטלה הגבוה ביותר בשוודיה.
מאז, העיר חווה פריחה כלכלית.
חיבור העיר לקופנהגן על ידי גשר אורסונד הביא לכלכלה אינטגרלית על אזורית.
נכון לשנת 2017 שיעור האבטלה בעיר נחשב עדיין לגבוה יחסית לשאר המדינה אך נמצא בירידה מתמדת.
חברות גדולות החלו להעביר משרדים רבים לעיר, דבר המגדיל באופן משמעותי את מספר המשרות.
בין החברות הגדולות הפועלות בעיר נמנות: איקאה, סקנסקה, סאאב גרופ וחברת הדואר השוודית (Postnord).
מאלמה היא עיר צעירה ורב-תרבותית: כמעט מחצית (48%) מתושביה הם מתחת לגיל 35 ולפחות 110 לאומים שונים.
נכון ל-2019, כ-55.5% מתושבי העיר היו בעלי רקע זר, כלומר לפחות אחד מהוריהם נולד מחוץ לשוודיה.
הלאומים הבולטים הם: עיראק, יוגוסלביה, דנמרק, סוריה, פולין, איראן, אפגניסטן, טורקיה וסומליה.
הקהילה היהודית בעיר נוסדה בשנת 1871 ומונה כ-700 תושבים, שמרביתם היגרו לשוודיה מפולין וגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2021 הוערך גודל הקהילה בכ-500. ברשות הקהילה בית כנסת ומקווה פעיל.
בית הכנסת נבנה בשנת 1903, בתכנונו של יון סמדברי (John Smedberg).
בית הכנסת חווה שתי התקפות במהלך ההיסטוריה: הראשונה בשנת 2010 אז הוא ניזוק קלות בעקבות זיקוקים שנזרקו לעברו.
ההתקפה השנייה התרחשה בשנת 2012, כאשר שני צעירים בני 18 השתמשו בחומר נפץ לצורך פגיעה במבנה בית הכנסת.
גם התקפה זאת הסתיימה בנזק קל בלבד.
על אף הציון החיובי שקיבלה שוודיה בשני סקרי האנטישמיות של הליגה נגד השמצה, מאלמה מחזיקה במוניטין של אחת הערים המסוכנות ליהודים באירופה, והקהילה היהודית בעיר מוטרדת באופן תמידי.
מתחילת המאה ה-21 נרשמים גילויי אנטישמיות רבים בעיר: פשעי שנאה כמו שריפת בתי כנסת ובתי קברות יהודיים, תקיפות אלימות אקראיות של יהודים וכתובות נאצה אנטישמיות.
לצד זאת, ישנה אלימות גואה כלפי שוודים ילידי המקום וכוחות שיטור שוודיים.
חוקרים ועיתונאים מסבירים את התופעות האלה כ"אסלאמיזציה של אירופה" כתוצאה מגל הגירת הפליטים הגדול אליה.
כיום, המשטרה ממליצה לתיירים יהודים אף לא להיכנס כלל לעיר, ואם כן, לבוא עם אבטחה כבדה או בלי סממנים יהודים.
העיר, אשר מרוב אנטישמיות כבר קיבלה את הכינוי רמאלמו(על משקל "רמאללה").
העיר מהווה צומת תחבורה ראשי באזור אורסונד, ונהנית ממגוון רחב של אמצעי תחבורה.
בין מרכז העיר מאלמה לקופנהגן פועלת רכבת 24 שעות ביממה, המגיעה בתדירות של כ-20 דק' בשעות העומס.
קו זה מסתיים בנמל התעופה הבינלאומי של קופנהגן.
לעיר חיבור עם רשת הרכבות המהירה של שוודיה, ה-X2000 , עם קווים ישירים לערים מרכזיות בשוודיה – סטוקהולם, גטבורג וקאלמר.
בעיר רשת תחבורה ציבורית ענפה המבוססת בעיקר על אוטובוסים, בנוסף קיימת רכבת קלה (Malmö S-Train) הפועלת בקו מעגלי אחד ולו שבע תחנות.
קיים תכנון עתידי לרכבת מטרו העתידה לשרת את כל האזור המטרופוליני של מצר אורסונד, התקושר לצד הדני על ידי מנהרה באורך 22 ק"מ.
בתחומי העיר פועלים שני נמלים מסחריים גדולים.
האחד מהווה את שער הכניסה הגדול ביותר של מכוניות מיובאות לסקנדינביה.
שירותי מעבורת בין מאלמה לקופנהגן עדיין פעילים אם כי בהיקף מצומצם מבעבר, ומשרתים בעיקר תיירים הנהנים משַיט במצר.
מוסדות השכלה חשובים בעיר הם אוניברסיטת מאלמה (Malmö högskola), שבה למדו 13,700 סטודנטים בשנת 2008; האוניברסיטה הימית העולמית של האו"ם (נוסדה ב-1983), ופקולטות מהאוניברסיטה הגדולה והוותיקה בעיר לונד השכנה, שנמצאות במאלמה, ובהן האקדמיה לתיאטרון, למוזיקה ולאמנויות.
לעיר קבוצת כדורגל מפורסמת שאף הגיעה לגמר גביע אירופה.
בתרבות הפופולרית, העיר מככבת בסדרת הטלוויזיה השוודית-דנית "הגשר", שעלילתה מתרחשת במאלמה ובקופנהגן.
מלאמה תעופה (בשוודית: Malmö Aviation) היא חברת תעופה שוודית, בסיסה במאלמה והיא מעסיקה כ-500 עובדים.
החברה נוסדה בשנת 1981, ובשנת 1991 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות.
החברה הפסיקה לפעול בשנת 2020.
+צי המטוסים של החברה נכון לאפריל 2016 <font style="color:#FFD700;">מטוס <font style="color:#FFD700;">בשירות <font style="color:#FFD700;">בהזמנה <font style="color:#FFD700;">נוסעים <font style="color:#FFD700;">הערותאיירבוס A220-100—10לא נקבעכניסה לשירות:2020.בריטיש אירוספיס אברו RJ852—95בריטיש אירוספיס אברו RJ10010—112סה"כ1210
מאמא רומא (באיטלקית: Mamma Roma) הוא סרט דרמה איטלקי משנת 1962, שנכתב ובוים על ידי הבמאי האיטלקי פייר פאולו פאזוליני, בכיכוב אנה מניאני, אטורה גארופולו ופרנקו צ'יטי.
כאשר קרמינה (פרנקו צ'יטי), סרסורה של מאמא רומא (אנה מניאני) מתחתן, היא עוזבת את עבודתה כעוסקת בזנות, ומתחילה חיים חדשים כמוכרת בשוק בכדי לאפשר לבנה בן ה-16, אטורה (אטורה גארפולו) חיים טובים יותר.
היא משיגה לו עבודה בתור מלצר באמצעות סחיטת בעל טריטוריה, ומנסה להרחיק אותו מחבריו הגנבים ומעובדת המין ברונה.
כאשר קרמינה מכריח את מאמא לחזור לעבודתה בזנות, אטורה מגלה על כך וחוזר להרגליו הישנים.
לאחר מכן, הוא נתפס תוך כדי גניבה בבית חולים, מת מקדחת בבית הכלא, ומשאיר מאחוריו את אמו האבלה והנואשת.
פאזוליני אמר כי הוא לא יכול היה להחיות את אנה מניאני כמו בסרט רומא עיר פרזות, ושכשחקנית היא בחרה לשמור על עצמאותה מהחזון האמנותי שלו.
למרות זאת, פאזוליני אמר מאוחר יותר: "אם הייתי צריך לצלם את הסרט מחדש, עדיין הייתי בוחר אותה".
מאמא רומא הוקדש לבמאי של "רומא עיר פרזות", רוברטו רוסליני, בו אנה מניאני שיחקה אישה הרה שנהרגת במהלך הסרט.
רוסליני מייצג את "האיטלקים הטובים" דרך מותם של כומר, דון פייטרו, המסייע לקבוצה קומוניסטית ושל אם המנסה לסייע לבעלה הקומוניסטי.
האנשים שהרגו את "האנשים הטובים" האלו, הם נאצים.
מצד שני, פאזוליני מגיב על איך המדינה השתנתה בין 1945–1962 במאמא רומא.
ראשית, הדמויות בסרט הם עובדות מין, סרסורים וגנבים.
אף אחד מהם לא עובד עבור אנשים אחרים.
שנית, בתחילת הסרט, מאמא רומא מביאה שלושה חזירונים לחתונה של מי שהיה הסרסור שלה, קרמיין.
קרמיין מכנה אותם "האחים של איטליה" ואז, מאמא רומא קוראת לאחד מהם "זונה".
בניגוד לסרט הפטריוטי של רוסליני, פאזוליני מביא אירוניה לסרט שלו.
אטורה מת בכלא איטלקי, למרות שהוא לא מת מעינויים פיזיים קיצוניים.
פאזוליני מראה כי השחיתות של החברה היא לא בגלל כוחות חיצוניים, כמו ברומא תחת הכיבוש הנאצי; הבעיות נוצרות דווקא בתוך החברה או באנשים שבה.
יש שוט של הנוף של רומא בסוף הסרט, של מאמא רומא: הכיפה של הכנסייה בולטת משאר צמרות של בניינים אחרים.
בסרט של רוסליני, הכיפה של כנסיית סנט פיטר מופיעה ברקע כאשר הבנים הולכים ברחוב- נגררים עם עצבותם.
הם נראים כהולכים לכיוון הכנסייה או "הבית של אלוהים".
מצד שני, בסרטו של פאזוליני, כאשר מאמא רומא לומדת על מותו של אטורה, היא חוזרת לדירתה ומנסה לקפוץ מהחלון.
היא רואה את הכיפה של הכנסייה ובוהה בה.
את התמונה של אותה הכיפה מראים הלוך ושוב.
מבטה נעשה יותר אינטנסיבי, הסרט מסתיים.
מה שמפריד פאזוליני מבמאים אחרים של סרטים בסגנון הניאו הריאליזם הוא השימוש שלו שחקנים והמשחק שלהם.
רוב השחקנים של פאזוליני לא היה שום רקע במשחק קודם.
בספרו "ריאליזם מסוימים: עשיית שימוש בתאוריה קולנועית של פאזוליני ושימושה", מאוריציו ווינו מציין כי השחקנים בסרטיו של במאים אחרים הם "מתחילים" והם מפתחים קריירת משחק רק לאחר מכן.
אבל במקרה של פאזוליני, רוב השחקנים "שיחקו רק עם פאזוליני".
זאת אומרת, השחקנים שעבדו עם פאזוליני לא פיתחו קריירה בתחום המשחק, כי סרטיו של פאזוליני היה למעשה הראשונה והאחרון של קריירת המשחק שלהם.
מחברת הספר "פייר פאולו פאזוליני: קולנוע ככפירה", נעמי גריין אומרת כי השימוש בשחקנים לא מקצועיים זהה למה שיוצרים אחרים בסגנון הניאוהריאליזם עושים, אבל הפילוסופיה מאחורי זה היא שונה.
יוצרים ניאו ריאליסטים מאמינים כי השימוש בשחקנים שאין להם רקע במשחק "היה כדי להוסיף ריאליזם להסרטים שלהם, פאזוליני פנה לשחקים המתחילים בגלל שהמשחק שלהם לא נראה "אמיתי".
משחק מקצועי קוטע את הרצף של העלילה לדוגמה, כאשר מאמא רומא ואטורה רוקדים טנגו ביחד, הריקוד הנוקש של אטורה הלא מיומן גורם אמו ליפול על הרצפה.
אטורה צוחק בביישנות ומביט למצלמה.
אבל פאזוליני לא חותך או מצלם מחדש את הסצנה.
הוא משאיר את זה כמו שזה.
את האובססיה של פאזוליני עם האמנות הנוצרית ניתן לראות במאמא רומא: בסצנה של החתונה של קרמיין, פאזוליני משחזר את הסעודה האחרונה של לאונרדו דה וינצ'י.
יש שולחן שטוח ארוך שבו הזוג הטרי יושב וקיר לבן מאחוריהם.
כאשר אטורה מת בבית חולים בכלא, פאזוליני משחזר את הקינה של מאנטנה על ישו המת.
אטורה שוכב על המיטה מעץ כאשר הוא לבוש בחולצה ותחתונים.
האור מגיע מן התקרה מדגיש את עורו החיוור של אטורה.
המצלמה מצלמת את גופו מכפות הרגליים של אטורה, בדומה לציור מאנטנה.
השימוש התכוף של פאזוליני במילה "קדושה"
היא כדי לתאר את התמונות שהוא יצר או את התמונות שהוא מוציא מן הפריים.
בסרט, יש שני שוטים ארוכים, ושניהם כאשר מאמא רומא הולכת בלילה כדי לחדש את העבודה הישנה שלה.
רק פנסי הרחוב בשורה מרופדת זורחים בעמעום קל.
הקהל לא יכול לראות מה קורה ברקע.
מאמא רומא נראית מנותקת מהעולם.
גריין מסבירה מה זה טכניקת הצילום הזו יוצר בסרטו של פאזוליני.
"על ידי תיקון ולבידוד קטעים של מה שנראה, פאזוליני יוצר את התחושה כי מה שאנו רואים הוא רק חלק אחד של המציאות, וכי החיוני באמת - ואת הקדושה -.
בדיוק כמו שאנשים לא יכולים לראות את אלוהים, פאזוליני נמשך על ידי משהו סמוי מן העין של הקהל, ואת התמונות הלא נראות מעבירים משהו מסתורי.
בסצנה הזו של מאמא רומא, הרקע הבלתי נראה הופך את הסצנה למסתורי יותר ונבדל מכל הסצנות אחרות בסרט.
פאזוליני משתמש בשפה פיזית כדי להראות את מצבו הרגשי או הפסיכולוגי של אטורה.
אטורה הולך בצורה חריגה, כאילו הוא "סהרורי".
ויאנו טוען כי פאזוליני דואג שהדמות של אוטרה יראה "סהרורי" לאורך הסרט כי "סהרוריות" הוא תרגום ויזואלי הטוב ביותר של מצב חוסר תפקוד נורמלי, שמתעורר לחיים".
מצבו הגופני של אטורה מתאים עם מצבו הנפשי.
בסוף הסרט מתחיל לו חום.
הוא מבודד מחבריו והופך לבודד.
"טמפרטורת הגוף הלא נורמלית" שלו מראה את הלא נורמליות שלו או ההבדל בינו לבין אנשים אחרים ואת הבדידות החזקה שלו ושהוא רוצה להיות שייך ושיהיה לו מישהו לסמוך.
המבקרים והקהל טענו שהסרט בלתי מוסרי בגלל שימוש בשפת רחוב וקללות, והנושא הובא לבית המשפט.
בהצגת הבכורה של הסרט ב"פונטאנה קאוטרו סינמה" ברומא ב-22 בספטמבר 1962 פאזוליני הותקף על ידי פשיסטים אשר מחו נגד הסרט.
מאם (אמא) היא דמות בדיונית בסדרת האנימציה פיוצ'רמה, המדובבת על ידי טרס מק'ניל.
מאם מנהלת את חברת "מאם-קורפ" ובעלת 99.7% ממניותיה.
חברת מאם-קורפ היא חברה עצומה, רב-מיליארד דולר קוֹמְפְּלֶקְס תעשייתי המתמחה בתחזוקת רובוטים, בונה ומתחזקת נשק, ומשווקת חומר-אפל.
בפומבי, מאם מחזקת את התדמית הפרסומית שלה כאישה מבוגרת, עדינה ושמנמנה (היא משתמשת במכשיר המכסה את גופה שגורם לה להיראות סבתא סטראוטיפית שמנמנה וחביבה).
מתחת לפני השטח מאם היא גסת-רוח, מעשנת-בשרשרת, מאוד מרירה, אכזרית ומאוהבת בעצמה עם מבנה גוף דקיק כמעט אנורקסי, היא מתעללת בילדיה המפוחדים לצורך שליטה והוצאת עצבים, ומתייחסת אליהם כתפקידים מאולצים.
בפרק "Mother's Day", משתמע שחלק מהמרירות שלה נובעת מרומן לא מוצלח עם פרופסור פיינסוורת', שבזמנו כשיצר מחדש את עיצובו של הרובוט הבסיסי, סיים את מערכת היחסים אחרי נזיפה אכזרית ממנה על עבודתו.
לפי הסרט "Bender's Game", הרומן התרחש שלוש פעמים ברציפות.
לעיתים היא משתתפת באירועים למטרות צדקה כדרך לייצוג דמותה הציבורית, אבל אין לה באמת אמפתיה כלפי האנשים שהיא משתתפת בכנסים עבורם (בפרק "A Fishful of Dollars" היא מתארת כנס לאיסוף צדקה כ"כנס למען מתבגרות מופקרות שנדפקו").
לפי הערות ב-DVD על הפרק הנ"ל, כשהוחלט על דמותה של מאם היא נעשתה בדמותה של ד"ר לורה (מארחת בתוכנית רדיו ידועה).
את מאם מלווים שלישיית בנים מתרפסים ומפוחדים: וולט (מוריס למארץ'), לארי (דייוויד הרמן) ואיגנר (ג'ון דימאג'יו).
הם לובשים תלבושת תואמת וכל אחד מהם הוא הבעלים של 0.01% מניות ב'מאם-קורפ', מה שמראה שהיא מתייחסת אליהם כאל מטלות לא רצויות ולא כמשפחה.
היא תדיר מתנהגת כלפיהם באלימות פיזית ומנטלית כדרך להטלת משמעת, סוטרת לבניה ומעליבה אותם.
בסרט "bender's game" היא מגלה דחף רב לסטור והיא אף סטרה לעצמה.
הבן האינטליגנטי ביותר והמבוגר ביותר מבין אחיו, וולט, המשמש כמשנה למאם, לעיתים מעניש את אחיו בעצמו.
הוא מאוד ערמומי, עם נטיעה זדונית ומדבר בקול המזכיר את קולו של וינסנט פרייס; הוא גם מראה סימנים מטרידים של תסביך אדיפוס, ומעריץ בהערצה לא בריאה את אמו הפסיכופתית (בפרק "Mother's Day" הוא חושף שהוא מקווה להתחתן עם אישה בדיוק כמוה).
הבן השני, לארי, הוא פחות אינטליגנטי מאחיו הבכור אבל נראה שהוא יותר נורמלי משני הבנים האחרים.
הוא ממש צייתן ומתנצל על כל דבר, הוא מתואר על ידי פרופסור פארנסוורת' כ"הילד האמצעי הבכיין".
הצעיר והמעורר רחמים ביותר מבין השלושה, איגנר, הגובל בפיגור שכלי ומדבר בקול רפה-שכל סטראוטיפי; ככזה, הוא מוצא את עצמו בדרך כלל כממונה על העבודות הגרועות ביותר, כולל היותו מוכרח ללבוש את חזייתה של אמו לצורך הדגמה.
המרד היחיד של בניה העלובים של מאם, אף על פי שזה היה ללא ידיעתה של מאם, קרה במהלך הפרק "Mother's Day" כשהם ניסו להפסיק את השתוללות הרובוטים נגד האנושות על ידי איחוד אמם עם האהוב הישן שלה, פרופסור פארנסוורת', ובכך תאורטית להוריד את המרירות של אמם.
בסרט "Bender's Game", נחשף שאיגנר הוא בנו הממזר של פרופסור פארנסוורת', מה שהביא לנפילת אימפריית החומר השחור של מאם.
זה גם מה שהופך אותו לצאצא לא ישיר של פריי בעצמו.
בהערות על הסרט מוצע ששני בניה האחרים של מאם, הם של יריבו של הפרופסור והבעל לשעבר של מאם, פרופסור וורנסטרום.
בפיוצ'רמה קומיקס בגיליון המיוחד של חציה עם משפחת סימפסון, מאם נכנסת למערכת יחסים עם מר ברנז, האדם היחיד המרושע כמותה.
אחרי הפרידה, היא יוצרת כפיל שלו ומבטיחה שביחד הם ישלטו על העולם.
שרה מגדלנה "מאלנה" ארנמן (בשוודית: Sara Magdalena "Malena" Ernman; נולדה ב-4 בנובמבר 1970 באופסלה, שוודיה) היא זמרת אופרה (סופרן, מצו סופרן) שוודית, המשלבת במוזיקה שלה מוטיבים נוספים מלבד אופרה.
ארנמן חברה בסגל אקדמיית המוזיקה השוודית המלכותית וייצגה את שוודיה בתחרות האירוויזיון בשנת 2009 במוסקבה, רוסיה, עם השיר "La Voix".
שרה מגדלנה ארנמן נולדה ב-4 בנובמבר 1970 באופסלה, שוודיה.
בגיל מוקדם עברה ארנמן לעיירה סאנדוויקן, המרוחקת שעה נסיעה מעיר הולדתה.
סאנדוויקן היא עיירה קטנה שנודעה בשוודיה כעיירה מוזיקלית, שהצמיחה אמנים רבים, בעיקר בתחום הג'אז.
לאחר שבילתה את ילדותה בעיירה היא עברה לסטוקהולם כדי ללמוד באקדמיית המוזיקה השוודית המלכותית.
לאחר שהשלימה את לימודיה עברה לאורלינס, צרפת ולמדה אופרה ושאנסונים בקונסרבטוריון של העיר.
לאחר לימודיה ובסמוך לכניסתה לקריירה נישאה ארנמן לשחקן סוונטה טונברי.
אחת מהן, גרטה טונברי, התפרסמה כפעילה למען איכות הסביבה.
ארנמן הייתה חברה באופרה של ברלין ולקחה בה חלק גדול כאשר קיבלה תפקידים מרכזיים במספר אופרות נחשבות, שני התפקידים המרכזיים ביותר שלה הם – כרובינו ב"נישואי פיגארו" וצרלינה ב"דון ג'ובאני", האופרות הללו נוצחו גם ידי המנצח הישראלי, דניאל בארנבוים, שהוא גם מי שליהק את ארנמן לתפקידים.
בשיתוף פעולה שנערך בין האופרה הפינית הלאומית, האופרה השוודית המלכותית והאופרה של ברלין קיבלה ארנמן את תפקיד רוזין באופרה "הספר מסביליה, או זהירות חסרת תועלת".
היא שרה את שיר הפתיחה באופרה "כרמן", שהעלתה האופרה המלכותית השוודית.
ארנמן עבדה עם המנצח הצרפתי רנה ג'ייקובס באופן עצמאי וקיבלה תפקידים באופרות משניות, כמו "לה קסאליטו" של פרנצ'סקו קאוואלי.
בשנת 2006 הופיעה ארנמן לראשונה בפסטיבל זלצבורג כאניו באופרה "חסדו של טיטוס" בניצוחו של ניקולאוס הרנונקור.
בשנת 2007 הופיעה מחדש ככרובינו ב"נישואי פיגארו" אך הפעם תחת ניצוחו של המנצח הבריטי הצעיר ממנה בחמש שנים, דניאל הארדינג.
בשנת 2008 היא שרה יחד עם להקת האופרה-קומיק.
ארנמן הופיעה גם במספר קונצרטים נחשבים, הידוע ביותר במיניאפוליס, ארצות הברית, בו ארנמן שרה את "רקוויאם" מאת מוצרט, כסולנית ראשית.
ב-28 בנובמבר 2008 הוכרז כי ארנמן תתמודד במלודיפסטיבלן לשנת 2009 במטרה להתחרות בתחרות האירוויזיון באותה השנה.
ארנמן התמודדה בתחרות עם השיר "La Voix" שנכתב על ידי פרדריק קמפה ובעזרת ארנמן עצמה.
ב-28 בפברואר 2009 התמודדה ארנמן בחצי גמר התחרות והוכרז כי עלתה לגמר התחרות.
ארנמן זכתה במקום הראשון בגמר המלודיפסטיבלן שהתרחש ב-14 במרץ 2009 באריקסון גלוב, סטוקהולם.
זכייה במקום הראשון פירושה ייצוג שוודיה באירוויזיון.
ואכן, ייצגה ארנמן את שוודיה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה.
את שלב חצי הגמר, בו שירה הושמע רביעי בסדר, עברה ארנמן ביתר קלות כאשר עלתה לגמר ארבעה ימים לאחר מכן מהמקום הרביעי.
בגמר ביצועה של ארנמן היה פחות טוב מבחצי הגמר והיא הגיעה בגמר למקום ה-21 עם 33 נקודות בלבד, אף על פי שהייתה אהודה בקהל.
שירה La Voix היה השיר השוודי הראשון להכיל כמות ניכרת של מילים בשפה הצרפתית.
החלקים בצרפתית נכתבו על ידי ארנמן בלבד ללא עזרה מקמפה מכיוון שארנמן היא דוברת צרפתית שוטפת.
ארנמן חשפה כי השמלה שלבשה בתחרות האירוויזיון עלתה 400,000 קרונות שוודיות (37,471 אירו; 156,381 שקלים חדשים).
הזמרת דיה נורברג הצטרפה לארנמן באירוויזיון כאחת מזמרות המשנה, כמו שעשתה שנה קודם לכן שהצטרפה לביצוע של שרלוט פרלי.
במלודיפסטיבלן 2015, ארנמן השתתפה בסיבוב ההזדמנות השנייה כזמרת אורחת בביצוע השיר של הזמר האיראני-שוודי בהארנג מיריס.
השיר לא העפיל לגמר, כשאת מקומו תפס הביצוע של מונס סלמרלוב, שבסופו של דבר זכה באירוויזיון 2015.
2010: פרס זמרת השנה השוודית, הוענק על ידי קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
מאם ביראם דיוף הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קצ'יורנגוצ'ו.
דיוף גדל במועדון הסנגלי דיאראף, ובינואר 2007 עשה את המעבר לאירופה, כשחתם במולדה, בה התאמן החל ממרץ 2006. מולדה שיחקה אז בליגת המשנה הנורווגית.
בעונת 2007, הבקיע דיוף עשרה שערי ליגה, וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל הנורווגית.
בעונת 2008, אותה מולדה סיימה במקום התשיעי, דיוף הבקיע 11 שערים בכל המסגרות, חמישה מהם מול בראן: צמד בניצחון 4–3 במסגרת הליגה, ועוד שלושער בניצחון 8–0 במסגרת הגביע הנורווגי.
בעונת 2009 הבקיע דיוף 16 שערי ליגה, ושוב הצטיין מול בראן, כשהבקיע שלושה שערים בתשע הדקות הראשונות של המשחק, והוסיף שער נוסף בדקה ה-27, בניצחון 5–2 של מולדה.
בעונה זו סיימו דיוף ומולדה במקום השני בליגה.
מנצ'סטר יונייטד וההשאלה לבלקברן רוברס
במאי 2009 קיבל דיוף הצעות ממועדונים רבים, והגיע בסוף לסיכום עם מנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג, ונרכש על ידה.
דיוף הושאל בחזרה למולדה וסיים בה כאמור את עונת 2009. בינואר 2010 הצטרפותו של דיוף למנצ'סטר יונייטד הפכה סופית.
בינואר 2010 ערך דיוף את הבכורה, כשהחליף את פול סקולס בתיקו 1-1 עם בירמינגהאם סיטי.
כעבור שבוע, בניצחון 3–0 על ברנלי, החליף דיוף את ויין רוני והבקיע את השער האחרון בתוספת הזמן של המשחק.
באוגוסט 2010, לאחר שמיעט לקבל הזדמנויות, הושאל דיוף ממנצ'סטר יונייטד לבלקברן רוברס מהפרמייר ליג לעונה אחת.
באוגוסט 2010 הבקיע דיוף שלושער בניצחון 3–1 על נוריץ' סיטי בגביע הפוטבול ליג.
את שערו הראשון בבלקברן במסגרת הפרמייר ליג הבקיע דיוף בהפסד 1–2 לארסנל כמה ימים אחר כך, משער שבישל לו בן ארצו אל חג'י דיוף.
את עונת 2010/11 סיים דיוף עם שלושה שערי ליגה ושלושה שערים נוספים בגביע, ובלקברן סיימה במקום ה-15. בתום עונת ההשאלה, חזר דיוף למנצ'סטר יונייטד.
בקיץ 2011 ערך דיוף שלוש הופעות במנצ'סטר יונייטד במסגרת גביע הפוטבול ליג, ופתח את עונת 2011/12 בקבוצה, אך לא ערך הופעות ליגה עד פגרת החורף.
משלא קיבל הזדמנויות, חתם דיוף בינואר 2012 בהנובר 96 מהבונדסליגה.
בינואר 2012 עבר דיוף להנובר 96. סכום ההעברה לא נחשף.
את שערו הראשון במסגרת הבונדסליגה הבקיע בניצחון 4–2 על שטוטגרט.
בפברואר 2012, במסגרת הליגה האירופית הבקיע דיוף שער בניצחון 1–0 על קלאב ברוז' בשלב הנוק אאוט הראשון, שהעלה את הנובר לשמינית הגמר.
במרץ 2012 הבקיע דיוף צמד בניצחון 4–1 על פ.צ.
קלן, וסך הכל שישה שערי ליגה באותה עונה, אותה האובר סיימה במקום השביעי בבונדסליגה.
בליגה האירופית המשיכו הנובר ודיוף עד לרבע הגמר, שם הודחו על ידי אתלטיקו מדריד, כשהפסידו לה פעמיים בתוצאה 1–2. דיוף הבקיע את שני השערים להנובר בשני המשחקים.
בעונת 2012/13, אותה הנובר סיימה במקום התשיעי בבונדסליגה, הבקיע דיוף 12 שערי ליגה, והיה המבקיע המוביל של הקבוצה.
על זה הוסיף דיוף שני שערים בגביע הגרמני, ועוד שלושה שערים במסגרת הליגה האירופית, ממנה הודחה הנובר על ידי אנז'י מחצ'קלה בשלב הנוק אאוט הראשון.
בעונת 2013/14, אותה הנובר סיימה עשירית בליגה, הבקיע דיוף שמונה שערים.
בתום עונה זו, עם תום חוזהו בהנובר, חתם דיוף בסטוק סיטי מהפרמייר ליג.
ביוני 2014 עבר דיוף לסטוק סיטי בהעברה חופשית.
את הבכורה במדי סטוק בפרמייר ליג ערך דיוף באוגוסט 2014, בהפסד 0–1 לאסטון וילה.
את שערו הראשון בקבוצה הבקיע באותו חודש, בניצחון 1–0 על מנצ'סטר סיטי באצטדיון איתיחאד, כשביצע ריצת סולו של 70 יארד לפני שהכניע את ג'ו הארט.
בדצמבר 2014 הבקיע צמד מול וסט ברומיץ' אלביון בניצחון 2–0. בסיום עונת הבכורה שלו בסטוק, 2014/15, הבקיע דיוף צמד בניצחון 6–1 על ליברפול.
סטוק סיימה עונה זו במקום התשיעי, כשדיוף מבקיע 11 שערי ליגה.
בספטמבר 2015 נפטרה אמו של דיוף, והוא נחלש ביכולתו למשך תקופה ארוכה, ובהמשך תופקד כקשר ימני ולעיתים אף כמגן ימני, ולא כחלוץ.
במרץ 2016 הבקיע דיוף שער שוויון מאוחר מול צ'לסי, שהקנה לסטוק נקודה ראשונה אי פעם בסטמפורד ברידג' במסגרת הפרמייר ליג.
את העונה סיים דיוף עם שער ניצחון מול ווסטהאם יונייטד, שסייע לקבוצה לסיים במקום השישי.
את השער הזה הקדיש דיוף לאמו.
את עונת 2015/16 סיים דיוף עם חמישה שערי ליגה.
בעונת 2016/17 שוב תופקד דיוף בעמדות הגנתיות יותר, והבקיע רק שער אחד, במשחק מול בורנמות' במאי 2017. את העונה הזו סטוק ודיוף סיימו במקום ה-13. בספטמבר 2017 האריך דיוף את חוזהו בסטוק בשלוש שנים.
בעונת 2017/18 הבקיע דיוף חמישה שערי ליגה, אך סבל מביקורות על יכולת הסיום שלו מול השער.
בסיום העונה, נשרו דיוף וסטוק אל הצ'מפיונשיפ.
ב-31 באוגוסט 2020 חתם דיוף בהאטייספור הטורקית לעונה אחת.
ב-31 באוגוסט 2022 חתם בקוניאספור.
באוגוסט 2009 ערך דיוף את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סנגל, בניצחון 2–1 על הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחק ידידות שנערך בצרפת.
באוגוסט 2010 הבקיע דיוף את שערו הראשון בנבחרת, מול כף ורדה.
בנובמבר 2014 הבקיע דיוף שער ניצחון נגד מצרים, שהקנה לסנגל העפלה לאליפות אפריקה 2015. דיוף הבקיע באליפות זו שער שוויון מול נבחרת גאנה, ובסיום המשחק ניצחה סנגל בתוצאה 2–1. עם זאת, סנגל צברה ארבע נקודות באליפות זו ולא צלחה את שלב הבתים, באליפות בה דיוף שיחק את מלוא הדקות.
דיוף זומן לסגל של סנגל לאליפות אפריקה 2017, בה גאנה הגיעה לרבע הגמר והודחה בפנדלים על ידי קמרון.
דיוף פתח בהרכב בשלושה משחקים מתוך ארבעה באליפות זו, והוחלף פעמיים.
בשנת 2018 זומן דיוף לסגל סנגל למונדיאל 2018. דיוף פתח בהרכב בניצחון 2–1 על נבחרת פולין, והוחלף בדקה ה-62. בתיקו 2-2 מול נבחרת יפן, נכנס דיוף כמחליף בדקה ה-86. דיוף לא שיחק כלל בהפסד 0–1 לנבחרת קולומביה במחזור האחרון של שלב הבתים.
דיוף וסנגל הודחו מהמונדיאל רק בגין צבירת כרטיסים צהובים עודפת מול נבחרת יפן, לאחר ששתי הנבחרות סיימו עם מאזן זהה של נקודות ושערים וסיימו את המפגש ביניהן בתיקו.
מירזא מאלכּום ח'אן (בפרסית: میرزا ملکمخان; 1833–1908) היה ממבשרי המודרניות באיראן, שעסק ההפיכתה של איראן למדינה מודרנית.
ראוי לציון במיוחד הוא קידומו של חוק שמטרתו לקדם חברה מסודרת שבה המלוכה נתונה תחת פיקוח או 'מותנית' בבדיקות ותקנות.
הוא פיתח רעיונות אלה במספר דרכים, החשובה שבהן היא על גבי דפי העיתון קאנון (חוק), אשר היה נפוץ בקרב המודרניסטים באיראן.
מאלכום ח'אן נחשב לאחד האבות המייסדים של המהפכה החוקתית באיראן.
מאלכום ח'אן נולד באספהאן במשפחה ארמנית באיראן והתחנך בבית הספר סמואל מורדיאן בפריז מ-1843 עד 1851. לאחר מכן הוא חזר לאיראן, התאסלם, ונכנס לשירות הממשלה.
הוא נבחר לשמש מרצה במוסד הפוליטכני החדש בטהראן שנקרא "דאר אל-פנון" בשנת 1852. בשנת 1857 נסע לפריז בשירות המדינה.
פעולותיו של מאלכום ח'אן לקידום המודרניזם באיראן, למשל, פרסום העיתון קאנון, הקמת הארגון "פראמוש-ח'אנה" וקידום הסכם רויטר, לא עלו בקנה אחד עם רצון המשטר ולכן הוא הוגלה על ידי נאצר אד-דין שאה ב-1862. הוא קיבל חנינה לאחר מכן וניתנה לו משרה בשגרירות קונסטנטינופול.
שם, שנתיים מאוחר יותר, הוא התחתן עם נערה ארמנית ממשפחה בולטת, בטקס שהתקיים בכנסייה הארמנית.
הוא חזר לטהראן בשנת 1872 בתור עוזרו של הווזיר הגדול מושיר א-דוולה והפך לראש המשלחת האיראנית בלונדון (ואחר כך שגריר) בשנת 1872. הוא נשאר בתפקיד זה עד 1888, אז איבד את משרתו כתוצאה משערורייה הקשורה במכירת כרטיסי הגרלה שבוטלו.
בזכרונותיו, מתאר נאסר א-דין שאה כיצד הלך לביתו של מאלכום ח'אן, ונפגש עם בני משפחתו.
במהלך שהותו בלונדון, תקף מאלכום ח'אן גם את השאה וגם את ממשלת איראן, והמשיך לערוך את העיתון "קאנון" אשר נאסר להפצה בתוך איראן אבל בכל זאת נקרא גם על ידי אנשי החצר.
מאלכום ח'אן הוכר כמודרניסט האיראני החשוב ביותר במאה ה-19. הוא קיבל לבסוף חנינה ומונה לתפקיד שגריר איטליה על ידי מוזאפר א-דין שאה ב-1898, ואת כינוי הכבוד נאט'ם א-דוולה.
הוא נשאר שגריר איטליה עד מותו בשנת 1908.
ספר הרפורמות (דפתר-י תנזימאת) - מצע אידאולוגי לעתידה של איראן
חבורת קפוצי העיניים (פרקיה-י כּג'בּינאן) - נובלה ביקורתית על חצר המלוכה
המחברת הנעלמת (כתאבצ'ה-י ע'יבי) - אסופת מאמרי ביקורת
מאלמה ארנה (בשוודית: Malmö Arena) הוא אולם מקורה רב תכליתי במאלמה שבשוודיה.
על אף היותה של מאלמה העיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בשוודיה, היא החמיצה פעמים רבות הזדמנויות לקיים בה אירועים וקונצרטים בסדר גודל מסוים, עקב מחסור באולם המתאים לכך.
ההחלטה לבנות אולם חדש במאלמה הוגשה לראשונה במאי 1997, הרישיון להתחלת בניית האולם אושר על ידי עיריית מאלמה בספטמבר 2006.
ב-2008 נפתח האולם באופן רשמי, באירוע הפתיחה של המקום הופיעו אמנים רבים וביניהם ייל יונסון.
הוא משמש כאצטדיון הבית של קבוצת ההוקי קרח "Malmö Redhawks".
עבור אירועי ספורט האולם מכיל 12,600 מקומות ישיבה.
ב-2009 אירח את תחרות האתלטיקה "Malmö Indoor Gala".
ב-2011 הזמרת בריטני ספירס ביצעה הופעה במקום.
ב-2014 אירח האולם את אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים.
האולם אירח מספר קונצרטים ואירועי מוזיקה שונים, אירוויזיון 2013 נערך במקום, שוודיה בחרה בו לארח את התחרות עקב מיקומו האסטרטגי במערכת התחבורה השוודית וכמו כן היה רצון לקיים את התחרות באולם קטן יותר מבשנים הקודמות.
המקום אירח את אירוויזיון 2024.
מאמאנט היא מיזם ספורט נשי הכולל ליגות כדורשת.
נכון ל-2017 כ-12,000 נשים משתתפות בליגות השונות.
מאמאנט נוסדה על ידי עפרה אברמוביץ' בשנת 2005, ובשנת 2008 נרשמה כעמותה.
הליגה, המוגדרת כליגת אמהות, החלה דרכה לראשונה בעירה כפר סבא, וזכתה לתמיכת העירייה.
בהמשך גדלה הליגה ליישובים נוספים ברחבי הארץ.
בתחילה קבוצות מאמאנט המקומיות היו מבוססות על בתי הספר של ילדי האמהות המשתתפות במיזם.
בהמשך בוטל חיוב זה, ונוסדו קבוצות גם ללא השתייכות בית ספרית.
הותר גם ללא אמהות שגילן עולה על 30 להצטרף למיזם.
המיזם כולל כיום ליגות מקומיות ביישובים בישראל והוא מבוסס על משחק הכדורשת.
הקבוצות מתחרות בתוך אותו יישוב, כאשר הקבוצה הזוכה בתוך היישוב עולה לתחרות הארצית.
המיזם התרחב למדינות שונות בהן ארצות הברית, קנדה, גרמניה, איטליה, דרום אפריקה ועוד.
תחת מאמאנט פועלים מספר מיזמים נוספים: ליגת גולד לגילאי 60 ומעלה, ליגת אבאנט לגברים, קידנט לילדים וליגת הכוכבים לבוגרים בעלי צרכים מיוחדים.
מיזם מאמאנט זוכה לתמיכת מרכז הפועל ולתמיכת רשויות מקומיות.
מנכ"לית מאמאנט היא קארין אינס.
כיום במאמאנט ישראל יש כ-108 ליגות בסך הכל.
הליגות מחולקות על פי אזורים כאשר לכל אזור יש כמה ליגות תחתיו.
הקבוצות ישחקו בליגה של היישוב שהן באות ממנו, ואם היישוב אינו משויך לאף ליגה אזי הקבוצה תשויך לליגה הקרובה אליה ביותר.
ליגת MamaTeen - ליגת נערות
מאמאמו היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי חברת RBW (לשעבר WA Entertainment) בשנת 2014. הלהקה כוללת ארבע חברות: סולר, מונביול, וויאין והוואסה.
הלהקה ידועה ביכולות הווקאליות החזקות שלה בהופעות חיות, בהרמוניות המרשימות ובכך שחברותיה כותבות חלק ניכר מהחומרים שלהן, והיא נחשבת לאחת מלהקות הבנות המובילות בקיי־פופ.
מאמאמו ערכו את הופעת הבכורה הרשמית שלהן ב־18 ביוני 2014 עם המיני־אלבום הראשון Hello, שכלל את הסינגל המוביל "Mr.
הופעת הבכורה של הלהקה נחשבה בעיני מבקרים לאחת מהופעות הבכורה הטובות ביותר בקיי־פופ בשנת 2014.
לפני הופעת הבכורה הרשמית שלהן, מאמאמו שיתפו פעולה עם מספר אמנים.
שיתוף הפעולה הראשון שלהם, ששמו "Don't Be Happy" עם הזמר הקוריאני בומקי פורסם ב-8 בינואר 2014. שיתוף הפעולה השני עם K.Will ששמו "Peppermint Chocolate" בהשתתפות וויסונג פורסם ב-11 בפברואר 2014. Peppermint Chocolate נכנס למצעד הדיגיטלי של גאון במקום ה11 בשבוע הראשון שלאחר יציאתו.
ב-30 במאי 2014, הוציאו מאמאמו שיתוף פעולה בשם "HeeHeeHaHeHo" עם צמד הראפ Geeks.
הלהקה ערכה את הופעת הבכורה הרשמית שלהן ב-18 ביוני 2014 עם הסינגל המוביל "Mr.
Ambiguous" מהמיני-אלבום הראשון שלהם, Hello.
Ambiguous הופיעו אורחים ידועים רבים בתעשיית הקיי-פופ, בהם ג'ונגהיון מלהקת CNBLUE, בק ג'י-יונג, וויסונג, ג'ונג ג'ון יונג, בומקי, K.Will, ו-Rhymer.
האלבום הכיל שלושה שיתופי פעולה שיצאו בעבר וארבעה שירים חדשים.
הקבוצה הופיעה בהופעה חיה ראשונה בפרק של תוכנית המוזיקה הקוריאנית M Countdown, ב-19 ביוני.
ביולי 2015 פרסמו מאמאמו את תרומתן לפסקול הראשון שלהן, בשם "Love Lane" עבור סדרת הדרמה הקוריאנית "Marriage, Not Dating".
ב-21 בנובמבר 2014, Mamamoo פרסמו את המיני-אלבום את השני שלהן, Piano Man.
שירן הנושא את שם האלבום הגיע למקום ה-41 במצעד הדיגיטלי של גאון.
ב-2 באפריל 2015, פרסמו מאמאמו את "!Ahh Oop", הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום השלישי שלהן, בשם Pink Funky.
הסינגל היה לשיתוף הפעולה השני של הלהקה עם הזמרת-יוצרת הקוריאנית אסנה, לאחר שהשתתפה ב"Gentleman", במיני-אלבום השני שלהם.
ב-13 ביוני 2015 נסעה הלהקה לאולן בטור, מונגוליה, להופעה באירוע בחסות שגרירות דרום קוריאה עם קרייון פופ ו-K-Much.
האירוע היה מופע הנצחה שנערך לכבוד חגיגות 25 שנה לקשרים הדיפלומטיים בין דרום קוריאה למונגוליה.
ב-19 ביוני 2015, פרסמו מאמאמו את המיני-אלבום השלישי שלהן, והסינגל הראשי, "Um Oh Ah Yeh".
השיר זכה להצלחה מסחרית, הגיע למקום השלישי במצעד של גאון, והפך לסינגל הראשון שהגיע לשלישייה הפותחת.
ב-23 באוגוסט 2015 קיימו Mamamoo את מפגש המעריצים הראשון שלהן, ששמו "1st Moo Party", אליו הגיעו 1,200 מעריצים בפארק האולימפי בסיאול.
הכרטיסים למפגש האוהדים אזלו תוך דקה אחת, לכן קבעה הלהקה מפגש נוסף ל-1,200 מעריצים נוספים באותו לילה.