tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1 בינואר 2015, ביום בו הושבע לכהונה שנייה, נפטר אביו, מריו קואומו, בגיל 82. ב-1990 נישא קואומו לקרי קנדי, בתו של הסנטור רוברט קנדי ואחייניתו של הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי, ולזוג נולדו שלוש בנות.
ב-2003 הם נפרדו ובשנת 2005 הם התגרשו ובאותה שנה החל לצאת עם מנחת הטלוויזיה סנדרה לי.הם עברו לגור ביחד בשנת 2011 .
בשנת 2019 הזוג הודיע כי הם נפרדו.
הוא התגורר במעון הרשמי של מושל מדינת ניו יורק בעיר הבירה אולבני.
אחיו הוא העיתונאי כריס קואומו מרשת CNN.
אנדרו ריי היה שחקן אנגלי שהיה מוכר במיוחד כשחקן ילד.
ריי נולד בשם אנדרו אולדן (ריי היה שם הבמה של אביו) בסאותגייט שבמידלסקס (צפון לונדון).
אביו היה טד ריי קומיקאי שהיה מפורסם מהופעותיו ברדיו ואמו דורותי סיביל.
חייו השתנו כשהיה בן עשר ולוהק לסרט "The Mudlark", סרט בהפקת פוקס המאה ה-20 ובכיכובם של אלק גינס ואיירין דון.
הוא גילם דמות של ילד רחוב שבסופו של דבר פוגש את המלכה ויקטוריה.
הסרט נבחר ב-1950 לבקשת בית המלוכה והזניק את ריי למעמד של ילד-כוכב.
ב-1974 גילם את הרברט פוקט בסרט "תקוות גדולות" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס לצדו של מייקל יורק.
ב-1980 שיחק בסרט "Rough Cut", ב-1981 הופיע בסרט "הבונקר", ב-1984 בסרט הביוגרפי "האפיפיור יוחנן פאולוס השני" וב-1988 שיחק בסרט "פריז של לילה".
בתיאטרון שיחק ריי במחזה "Flowering Cherry" יחד עם סר רלף ריצ'רדסון וסיליה ג'ונסון, והופיע בברודוויי במחזה "A Taste of Honey" לצדן של אנג'לה לאנסברי וג'ואן פלורייט.
אחרי תקופה חלשה בשנות העשרים שלו הופיע ריי במשך השנים בתפקידים רבים בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה.
בין השאר גילם את דמותו של הפיזיקאי קלאוס פוקס ואת המלך ג'ורג' השישי במחזה "Crown Matrimonial" על הבמה ועל מסכי הטלוויזיה.
הוא נחל הצלחה רבה בגילום דמותו של ג'ורג' השישי, עד כדי כך שלוהק לשחק באותו תפקיד (אם כי בדמות הנסיך אלברט, דוכס יורק) בסדרת הטלוויזיה "אדוארד וגברת סימפסון" (1978).
בטלוויזיה שיחק ריי בשני פרקים בסדרה "לא יאומן כי יסופר" והופיע בדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים".
עוד השתתף בסדרה הבלשית "המפקח מורס" ובסדרת הדרמה "Peak Practice".
ריי היה חבר ב-Equity איגוד השחקנים הבריטי ושימש כחבר מועצה של האיגוד.
בגיל 19 התחתן עם השחקנית ילידת רודזיה סוזן בורנט .
אנדרו ריי נפטר ב-2003 בגיל 64 מהתקף לב.
אחיו, רובין ריי, שהיה איש רדיו וטלוויזיה ידוע נפטר ב-1998 גם הוא בגיל 64.
וילי סדרת טלוויזיה 1976 Red Letter Day טובי בפרק "Well Thank You, Thursday" 1976 ידידנו המשותף Our Mutual Friend מורטימר לייטווד מיני-סדרה 1977 The Sunday Drama אריק בפרק 1978 אדוארד וגברת סימפסון Edward & Mrs.
אנדרו ויקטור שלי היה אנדוקרינולוג אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1977.
שלי נולד בווילנה, שבאותה תקופה הייתה שייכת לפולין (כיום בירת ליטא).
אביו היה ראש הקבינט של נשיא פולין, איגנצי מושצ'יצקי, ואמו באה ממשפחת אצולה פולנית ידועה.
בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שלי ומשפחתו נמלטו יחד עם נשיא פולין, ראש ממשלתה וכל שרי הממשלה לרומניה, שם הם נכלאו.
על אותה תקופה סיפר שלי שנים רבות לאחר מכן:
מיד לאחר המלחמה, בשנת 1945, עבר שלי דרך איטליה, צרפת ובריטניה.
הוא התחנך בסקוטלנד ובאנגליה, וב-1952 עבר לקנדה.
הוא קיבל תואר דוקטור באנדוקרינולוגיה מטעם אוניברסיטת מקגיל בשנת 1957. באותה שנה הוא עבר לארצות הברית לטובת קריירת מחקר ועבד בעיקר באוניברסיטת טוליין.
בשנת 1977 זכה שלי, יחד עם רוז'ה גימן, בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על תיאור הורמון פפטידי המופק במוח.
שלי היה נשוי למרגרט-רייצ'ל ווייט (ממנה התגרש) ולאנה מריה דה מדירוס-קומארו.
אנדרו פיצ'גארפילד קנדי הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ג'מייקני, אשר שיחק חלק גדול מן הקריירה בישראל.
גובהו 2.01 מטרים, והוא שיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
אנדרו קנדי נולד בקינגסטון בירת ג'מייקה.
לאחר תום לימודיו התיכוניים בג'מייקה הוא עבר ללמוד ולשחק באוניברסיטת וירג'יניה.
קנדי נבחר בדראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה 76' בסיבוב השני במקום 43 הכללי.
קבוצתו הראשונה כמקצוען הייתה טופקה סיזלרס מליגת ה-CBA בה שיחק עונה אחת.
בעונה הבאה שיחק ברפיד סיטי טרילרס אף היא מליגת ה-CBA.
בשנת 1989 שיחק עונה חלקית בקבוצת ואיאדוליד הספרדית.
בעונת 1989/90 עבר לשחק בישראל ושיחק בהפועל גליל עליון.
בעונה שלאחר מכן שיחק בקרמונה מאיטליה.
בעונת 1991/92 קנדי שב לגליל עליון.
בעונה זו זכתה הקבוצה בגביע המדינה.
בעונת 1992/1993 הוא זכה עם הקבוצה באליפות היסטורית ראשונה של הפועל גליל עליון והיה הקלע המוביל בקבוצה.
בתום עונת האליפות עבר לשחק במונפלייה מצרפת למשך עונה אחת.
הוא שב לישראל והצטרף להפועל אילת.
ב-1995 חזר לשלוש עונות נוספות בגליל עליון, ולאחריהן שיחק שתי עונות במכבי חיפה, ועונה אחת אצל העולה החדשה לליגה הבכירה מכבי חדרה.
את עונת 2001/2002 פתח במכבי רמת גן, אך בחודש ינואר 2002 במהלך העונה הוא שוחרר מן הקבוצה.
הוא שימש כמאמן זמני במשחק מול מכבי חיפה במקומו של המאמן ארז אדלשטיין שהתפטר.
לאחר שעזב את רמת גן הוא סיכם בבני הרצליה.
לאחר תום העונה הודיע על פרישתו מכדורסל בגיל 36.
קנדי הוא הזר ששיחק יותר שנים בישראל מכל זר אחר, והוא הזר שקלע הכי הרבה נקודות בליגה הבכירה.
אחיו מייקל קנדי שיחק אף הוא כזר בישראל במכבי ראשון לציון והפועל חיפה.
לאחר פרישתו החל לשמש כסקאוט בין היתר בפיניקס סאנס וביוסטון רוקטס.
אנדרו הנרי רוברטסון הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת המגן השמאלי בליברפול מהפרמייר ליג ובנבחרת סקוטלנד, בה הוא גם משמש כקפטן.
רוברטסון נולד בגלאזגו, העיר הגדולה ביותר בסקוטלנד והיה אוהד אדוק של סלטיק בילדותו.
אביו בראיין, שכונה "פופ", היה כדורגלן חובב שלא הצליח להפוך למקצוען בשל פגיעה בעמוד השדרה.
בתיכון סט.ניניאן בו למד שימש כקפטן קבוצת הכדורגל של בית הספר.
בנעוריו גילה כישרון רב גם בגולף והיה לקפטן של קבוצת הגולף המקומית לנוער.
הוא שיחק במרכז הכדורגל במקום הולדתו, ובגיל צעיר החל להתאמן עם אקדמיית הנוער של סלטיק, אך שוחרר טרם הגעתו לגיל 15 כי נחשב לקטן מדי פיזית.
בשל כך, עבר לקבוצת הנוער של קווינס פארק.
תוך התמקדות בלימודיו, היה רוברטסון על סף תחילת לימודי תואר ראשון באוניברסיטה.
תכנון זה נקטע עקב זימונו לקבוצה הבוגרת של קווינס פארק, בעונת .
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הבוגרת במסגרת גביע האתגר הסקוטי.
במהלך עונה זו ערך רוברטסון 40 הופעות בכל המסגרות, והוביל את קבוצתו למקום השלישי בליגה הסקוטית הרביעית, תוך עליית ליגה.
את שער הבכורה שלו כבש בהפסד 1–2 למזרח סטרלינגשר, ב-13 בנובמבר 2012.
ב-3 ביוני 2013 חתם רוברטסון בדנדי יונייטד, מליגת העל הסקוטית.
באופן מיידי הפך לשחקן הרכב בקבוצה, כאשר את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק פתיחת העונה, בתיקו מאופס מול פרטיק ת'יסל.
ב-22 בספטמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו עבור דנדי, בתיקו 2-2 מול מאת'רוול, כאשר רץ מחצי המגרש של קבוצתו לעבר שער היריבה, וכבש בבעיטה שטוחה מ-20 מטרים.
זמן קצר לאחר מכן חתם רוברטסון על חוזה חדש בדנדי, עד מאי 2016. בספטמבר 2013 נבחר לשחקן הצעיר המצטיין של הליגה הסקוטית.
חודשיים מאוחר יותר נבחר לשחקן החודש בליגה הסקוטית.
באפריל 2014 נבחר רוברטסון לכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית.
מאוחר יותר נכלל בנבחרת העונה של הליגה הסקוטית.
באותה עונה העפיל עם קבוצתו לגמר הגביע הסקוטי, כולל ניצחון 1:3 על גלאזגו ריינג'רס בחצי הגמר, אך דנדי נכנעה בגמר לסט.
ב-29 ביולי 2014 נרכש רוברטסון על ידי האל סיטי מהפרמייר ליג, עבור 2.85 מיליון פאונד.
רוברטסון חתם בהאל על חוזה לשלוש שנים.
רוברטסון ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הפתיחה של עונת 2014/2015, בניצחון 0:1 על קווינס פארק ריינג'רס שבו רשם הצלה מקו השער.
במהרה הפך רוברטסון לשחקן הרכב פותח, תוך זכייה בשחקן המצטיין של האל לחודש אוגוסט 2014. בעונת הבכורה שלו בשורות הקבוצה רשם 24 הופעות.
בתום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום ה-18.
רוברטסון בחר להישאר בהאל גם בצ'מפיונשיפ וב-3 בנובמבר 2015 כבש את שער הבכורה שלו במדי האל בניצחון 0–2 על ברנטפורד.
בסיום העונה לקח חלק בגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ, בו ניצחה האל 0–1 את שפילד ונסדיי והבטיחה את חזרתה המיידית לפרמייר ליג.
את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג כבש ב-1 באפריל 2017, בניצחון 1–2 על ווסטהאם יונייטד.
בסיום עונה זו ירדה האל סיטי לצ'מפיונשיפ.
ב-21 ביולי 2017 חתם רוברטסון על חוזה ארוך טווח בליברפול, ששילמה עבורו 8 מיליון לירות שטרלינג.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול ב-19 באוגוסט 2017, בניצחון 0–1 על קריסטל פאלאס.
כבר במשחק הבכורה נבחר לשחקן המצטיין.
רוברטסון החל את עונת 2017/2018 כמחליפו של אלברטו מורנו, אך החל לשחק בהרכב הפותח עקב יכולתו הטובה, ופציעתו של הספרדי בחודש דצמבר.
בניצחון 3–4 על מנצ'סטר סיטי ב-14 בינואר 2018, הפגין יכולות מצוינות, עקב כך זכה לתשואות רבות מצד אוהדי ופרשני כדורגל רבים.
רוברטסון כבש את שער הבכורה שלו במדי ליברפול בניצחון 0–4 על ברייטון במשחק סיום העונה.
ב-1 בינואר 2018 חתם לחוזה ארוך טווח במועדון עד לשנת 2024.
בעונה זו לקח חלק רוברטסון בקמפיין המוצלח של ליברפול בליגת האלופות, וסייע לה להגיע עד לגמר ליגת האלופות 2018, בו הפסידה 1–3 לריאל מדריד.
ב-1 ביוני 2019 שוב לקח חלק בקמפיין של ליברפול בליגת האלופות שהפעם גם הסתיים בזכייה.
רוברטסון שיחק 90 דקות במשחק הגמר בניצחון 0–2 על טוטנהאם.
במשחק הבית הראשון של ליברפול כאלופת אירופה בליגת האלופות לעונת 2019/2020, כבש רוברטסון את שערו האירופי הראשון בניצחון הדרמטי 4–3 על רד בול זלצבורג.
בסיום שנת 2019, נבחר לנבחרת השנה של אופ"א, יחד עם שלושה מחבריו לקבוצה, סאדיו מאנה, טרנט אלכסנדר ארנולד ווירג'יל ואן דייק.
בסיום עונת 2019/2020 זכה עם הקבוצה באליפות הפרמייר ליג תוך שהוא שובר את שיא הבישולים של שחקן הגנה בפרמייר ליג עם 12 בישולים, יחד עם חברו לקבוצה טרנט אלכסנדר ארנולד (13).
באוגוסט 2021 האריך את חוזהו בליברפול עד 2026.
רוברטסון זומן לראשונה לסגל נבחרת סקוטלנד עד גיל 21 באוקטובר 2013. הוא ערך את הופעת הבכורה כאשר נכנס כמחליף בניצחון 1–2 על סלובקיה.
רוברטסון זומן לראשונה לסגל נבחרת סקוטלנד הבוגרת לקראת משחק ידידות מול ב-5 במרץ 2014. הוא נכנס כמחליף במחצית השנייה, בניצחון נבחרתו 0–1. גורדון סטראכן, המאמן הלאומי, אמר על רוברטסון לאחר המשחק: "אנדי נכנס, והפעם הראשונה שנגע בכדור הייתה כאשר הרים כדור ל-30 מטרים.
'אני הולך לעשות מה שאני רוצה לעשות'.
אהבתי לראות את הנגיעה הראשונה הזו בכדור".
רוברטסון פתח לראשונה בהרכב הנבחרת הלאומית בתיקו 2 - 2 עם , ב-28 במאי 2014.
את שער הבכורה שלו במדי הלאומיים כבש רוברטסון בנובמבר 2014, במשחק ידידות, בהפסד 1–3 ל.
ב-3 בספטמבר 2018 מונה רוברטסון לקפטן הנבחרת הסקוטית על ידי המאמן אלכס מקליש.
רוברטסון מאורס לרייצ'ל רוברטס אשר ילדה ב-26 באוגוסט 2017 את בנם רוקו, בינואר 2019 נולדה להם בת בשם אריה.
במרץ 2018 העניק רוברטסון חולצה חתומה של חברו לקבוצה, רוברטו פירמינו, לילד צעיר אשר תרם את דמי הכיס שלו לבנק מזון.
במכתב שכתב לילד, טען רוברטסון כי "אף אחד לא רוצה את החולצה של המגן השמאלי, לכן הבאתי לך את החולצה של 'בובי'".
הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית - 2013/2014
נבחרת העונה בליגת העל הסקוטית - 2013/2014
שחקן החודש בליגת העל הסקוטית - נובמבר 2013
השחקן הצעיר של החודש בליגת העל הסקוטית - ספטמבר 2013
אנדרו שון גריר (נולד ב-5 בנובמבר 1970) הוא סופר אמריקאי, הכותב בעיקר רומנים וסיפורים קצרים זוכה פרס פוליצר לספרות.
גריר הוא המחבר של הספר סיפור נישואים (ראה אור בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר) אותו כינה הניו יורק טיימס "רומן פיוטי ומלא השראה".
ספרו: "הווידויים של מקס טיבולי" נבחר על ידי הסן פרנסיסקו כרוניקל כאחד הספרים הטובים ביותר של שנת 2004 וקיבל את פרס הספר הטוב של קליפורניה.
בשנת 2018 זכה גריר זכה בפרס פוליצר לספרות פרוזה עבור ספרו האחרון לס .
אנדרו שון גריר נולד בנובמבר 1970, אח לתאום זהה, בוושינגטון די.סי.
הוא גדל ברוקוויל, מרילנד, שם למד בבית הספר היסודי ג'ורג'טאון, ולאחר מכן היה סטודנט באוניברסיטת בראון ושימש שם כמתמחה בתפקיד הדובר.
בין מוריו בבראון היו הסופרים רוברט קובר ואדמונד וייט.
גריר חי זמן מה באיטליה.
גריר לימד באוניברסיטה החופשית של ברלין וכן בתוכנית האקדמית לכתיבה יצירתית, ה-Iowa Writers' Workshop של אוניברסיטת איווה.
הוא היה אחד המועמדים הסופיים לקבלת פרס בפסטיבל הספרותי של פרמיו פון רזורי על יצירה מתורגמת לאיטלקית הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות, בין היתר Today Show.
הוא עמית מרכז קולמן ספריית העיר ניו יורק, עמית NEA ושופט בפרס הספר הלאומי.
גריר הוא מחברם של שישה ספרי פרוזה (מהם שניים ראו אור בעברית), סיפורים קצרים ועוד.
מתגורר בסן פרנסיסקו ובטוסקנה עם בן זוגו.
סיפורים של גריר ראו אור בדפוס בעיתונים גדולים, בין היתר במגזין אסקווייר, פריז ריוויו, הניו יורקר ופרסומים לאומיים אחרים.
ספרו השלישי, הווידויים של מקס טיבולי, ראה אור בשנת 2004; מאמר מאת ג'ון אפדייק בניו יורקר הגדיר את הספר "קסום, בסגנון המבושם, הגנדרני והמפוקפק של אותה ההתפכחות שהביאה לגדולות את פרוסט ונבוקוב".
לאחר מכן הסופר מיץ' אלבום בחר בספר הווידויים של מקס טיבולי למועדון הספר של התוכנית "Today Show" והספר במהרה הפך לרב מכר.
עלילת הספר עוסקת בסיפורו של גבר המזדקן לאחור, בהשראת שירו של בוב דילן: "My Back Pages".
למרות הדמיון בנושא הכללי, אין לעלילת הספר קשר לסיפור הקצר של פרנסיס סקוט פיצג'רלד, ולסרט שפורסם בשנת 2008, הסיפור המופלא של בנג'מין באטן .
בשנת 2008 ראו אור קובץ מסיפוריו באנתולוגיה בשם "הספר של אנשים אחרים".
ספרו הרביעי של גריר סיפור נישואים ראה אור באנגלית בשנת 2008. ה"ניו יורק טיימס" תיאר את הספר:" מר גריר יוצר בצורה חלקה כוריאוגרפיות של נרטיב מסובך העוסק באופן אותנטי בגעגועים וברצונות של הדמויות שלו (...)" ה"וושינגטון פוסט" תיאר את העלילה כ"מלאת מחשבה, מורכבת וכתובה להפליא".
בשנת 2009 זכה גריר בפרס או.
ספרו החיים הבלתי אפשריים של גרטה וולס ראה אור ביוני 2013.
הרומן שלו לס ראה אור באנגלית בשנת 2017 וקיבל את פרס פוליצר בשנת 2018. גריר: ""גם כילד לא חלמתי על פוליצר", הוא מודה.
"אפילו לא ידעתי מה זה.
זה היה שייך מבחינתי לאלי הספרות בלבד.
אני חושב שהשופטים רצו להאיר סוג שונה של ספרות (...) החדשות הטובות על הפוליצר הגיעו אלי בדיוק כשהחלפתי חיתול לכלב במהלך שנת שבתון באיטליה.
לא חלמתי על זה גם בחלומותיי הוורודים ביותר (...)"
פרס הספר של צפון קליפורניה
פרס האריות הצעירים של ספריית העיר ניו יורק
מלגות מטעם הקרן הלאומית לאמנויות וספריית העיר ניו יורק
הנרי לסיפורים קצרים על הסיפור הקצר, "חושך".
פרס פרמיו פרננדה פיבאנו 2014 לספרות אמריקאית באיטליה.
פרס פוליצר 2018 על הרומן שלו לס.
נתיב של כוכבי לכת מינוריים: רומן (2001)
הווידויים של מקס טיבולי (2004)
החיים הבלתי אפשריים של גרטה וולס (2013)
איך זה היה בשבילי (סיפורים קצרים) (2000)
כותרת שנה פורסם לראשונה הודפסה מחדש / נאספה הערות זה יום קיץ 2017
לס, ראה אור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2018. תרגום: יואב כ"ץ
סיפור נישואים, ראה אור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2009. תרגום: דנה אלעזר-הלוי
אנדרו ג'ון רידג'לי הוא זמר, כותב שירים ומפיק תקליטים אנגלי.
הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו בשנות ה-80 של המאה ה-20 כחבר בצמד המוזיקלי Wham!
אנדרו רידג'לי נולד בווינדלשם, סארי, אנגליה.
הוריו הם ג'ניפר ג'ון ואלברטו מריו זכריה (שלימים שינה את שם משפחתו לרידג'לי); אמו סקוטית ואביו יהודי ממוצא איטלקי, תימני ומצרי.
משפחת אביו גורשה ממצרים במלחמת סיני.
בשנים 1990–2017 אנדרו חי בזוגיות עם קרן וודוורד, חברת להקת "בננהרמה".
הם התגוררו עם בנה של קרן בחווה מהמאה ה-15 בוודברידג', קורנוול, אנגליה.
להקת נהנתה מהצלחה עולמית בשנים 1981–1986, ומכרה יותר מ-28 מיליון תקליטים ברחבי העולם.
הם הופיעו בהופעת הבכורה שלהם בארצות הברית בתוכנית הטלוויזיה "אמריקן בנדסטנד" של דיק קלארק.
הם היו ללהקה הבריטית היחידה בשנות ה-80 שהניבה שלושה סינגלים במקום הראשון במצעדי המוזיקה בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.
ב-1984 עבר רידג'לי ניתוח אף.
לאחר שהתפרסמו תמונות בעיתונים בריטיים המראים את פניו של רידג'לי בתחבושת, טען סימון נייפייר-בל, מנהל הצמד, שהתחבושות היו תוצאה של תקיפה במועדון לילה.
גוגל פרסמה את גרסת הבטא הראשונה של אנדרואיד Q ב-13 במרץ 2019, בבלעדיות למכשירי הפיקסל שלה.
ב-7 באוגוסט 2019 יצאה גרסת הבטא השישית והאחרונה של מערכת ההפעלה.
ב-22 באוגוסט 2019 הכריזה גוגל כי שם מערכת ההפעלה החדשה הוא אנדרואיד 10, ובכך סיימה את מסורת הענקת שמות קינוחים לגרסאות המערכת, בין היתר, משום שלא כל המאכלים היו מוכרים בכל רחבי העולם, וכן היה קושי לבטא חלק מהשמות בשפות מסוימות.
אנדרואיד 10 הציגה מערכת מחוות מלאה, כמו מחוות להחלקה משני צידי התצוגה על מנת לחזור אחורה, החלקה מעלה כדי לחזור למסך הבית, החלקה מעלה והחזקה כדי להגיע לכל האפליקציות הפעילות, החלקה אלכסונית מהפינה התחתונה של המסך כדי להגיע ל-Google Assistant, והחלקה על הסרגל שבתחתית המסך כדי לעבור בין אפליקציות.
התמיכה במחוות אלה היא חובה על כל היצרנים, שמצידם יכולים להוסיף מחוות נוספות לשליטה מלאה.
ניתן להשתמש בתכונה המכונה "בועות" להצגת תוכן מאפליקציות נתמכות שמאפשרת לענות להודעות מבלי לצאת מהאפליקציה בה נמצא המשתמש, בדומה לפייסבוק מסנג'ר.
אפשרות זאת נועדה להחליף את הרשאת "שכבת על" הקיימת, אשר היו בה תקלות אבטחה וכן חששות להאטה בביצועים.
עוד כוללת אנדרואיד 10 "מצב כהה", בדומה ל-iOS 13.
אפליקציות יכולות גם כן להציג "לוח הגדרות" להגדרות ספציפיות, כך שהמשתמש לא יידרש לעזוב את האפליקציה כדי להגדירן.
בוצעה אופטימיזציה של מערכת ההפעלה לטלפונים חכמים מתקפלים, כולל המשכיות בעת שינוי בין שני המצבים, שינויים במצב ריבוי חלונות ועוד.
אנדרואיד 10 הוסיפה מספר שינויים באבטחה ובפרטיות: אפליקציות יכולות להיות מוגבלות על ידי המשתמשים לגישה לנתוני מיקום רק בעת השימוש.
נוספו עוד מגבלות על אפליקציות אחרות שפועלות ברקע.
שינוי נוסף נתמך באנדרואיד 10 ויהפוך לתקן באנדרואיד 11, כשלאפליקציות ניתן יהיה לגשת רק לקבצים שהן יצרו.
גישה לקבצים אחרים תתאפשר רק על ידי אישור המשתמש.
אנדרו ג'יימס שיר הוא פוליטיקאי קנדי העומד בראש האופוזיציה.
הוא עמד בראשות המפלגה השמרנית של קנדה והיה ראש האופוזיציה בשנים 2017 - 2020. שיר היה מועמדה של המפלגה לראשות ממשלת קנדה בבחירות שנערכו ב-2019, אך הפסיד לראש הממשלה המכהן ג'סטין טרודו.
לאחר מכן, פרש מראשות המפלגה והוחלף בארין אוטול.
לאחר הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2025 מונה זמנית שוב לראש האופוזיציה, מכיוון שמנהיג מפלגתו פייר פוליאב לא נבחר לפרלמנט.
הגרסה הראשונה למפתחים יצאה ב-19 בפברואר 2020, כאימג' לטלפונים חכמים הנתמכים של גוגל פיקסל (החל ממכשירי פיקסל 2).
גרסה שנייה של התצוגה המקדימה יצאה ב-18 במרץ 2020 וגרסה שלישית יצאה ב-23 באפריל 2020. גרסת הבטא הראשונה החלה להגיע למשתמשים בודדים ב-2 ביוני, לאחר שהשקתה בכנס רשמי נדחתה בטענה שזה אינו זמן לחגוג, ככל הנראה בעקבות רצח ג'ורג' פלויד.
גרסת הבטא תוכננה לצאת כחלק מכנס I/O של גוגל, שבוטל בגלל מגפת הקורונה.
הגרסה הגיעה לכלל המכשירים הנתמכים ב-10 ביוני.
מצב של "יציבות הפלטפורמה" תוכנן ליולי 2020, והיציאה הסופית הייתה ב-9 בספטמבר 2020.
בדומה לאנדרואיד 10, שם הגרסה הוא מספר ולא אות כמו בגרסות שקדמו.
הלוגו של המהדורה כולל חוגה המציגה את המספר 11 - בהשראת הסרט המוזיקלי ספיינל טאפ.
הגרסה תופץ למכשירי סמסונג החל מדצמבר 2020 וכלה בספטמבר 2021.
תמיכה משופרת בטלפונים חכמים מתקפלים (כולל תמיכה בחיישני זווית ציר).
תמיכה בגלישה סלולרית מהדור החמישי: 5G (כולל ממשק API להבחנה בין רשתות 5G עצמאיות).
Mainline Project (שירות לרכיבי מערכת באמצעות חנות Google Play).
הסרטת מסך באופן מובנה (ללא צורך בהתקנת אפליקציה).
אזור ייעודי לשיחות במסך ההתראות.
אפשרות לאשר הרשאות באופן חד פעמי (בדומה ל-iOS 13).
אכיפה חזקה יותר של הגבלות תחומי האחסון.
לאחר עדכון מערכת, אפליקציות יכולות לחדש גישה לאחסון מוצפן באופן אוטומטי ללא אימות מחודש.
אפשרות לדבג באמצעות חיבור לרשת אלחוטית, ללא צורך בחיבור פיזי של המחשב למכשיר.
סר אוגוסטוס פרנסיס אנדרו ניקול תורן היה קצין בכיר בצבא הבריטי, ששירת במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, אז פיקד על הדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד).
תורן נולד ב-20 בספטמבר 1885, והתחנך באיטון קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט, שם הוסמך כלוטננט משנה במשמר הגרנדירים בשנת 1904. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה, ומילא כמה תפקידי מטה.
בשנת 1916 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3, משמר הגרנדירים.
הוא לחם בקרב איפר הראשון בשנת 1914 ובקרב על הסום בשנת 1916, שם קיבל את אות השירות המצוין.
בשנת 1918 התמנה למפקד חטיבה 184, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה הוא מונה לנספח צבאי בוושינגטון הבירה, ובשנת 1922 מונה לקצין אג"ם (GSO) במחוז לונדון.
הוא מונה לעוזרו הצבאי של ראש המטה הכללי הקיסרי במשרד המלחמה בשנת 1925, ושוב מונה למפקד הגדוד השלישי, משמר הגרנדירים בשנת 1927. בשנת 1932 מונה כנספח צבאי בברלין במשך שלוש שנים, שם הוא הכיר את היטלר ורבים מקציניו הבכירים באופן אישי.
הוא מונה למפקד חטיבת המשמר הראשונה בפיקוד אלדרשוט בשנת 1935, מפקד חטיבה זמנית בפלסטין ובעבר הירדן בשנת 1936, ובשנת 1938 התמנה למפקד יחידות המשמר ולמפקד מחוז לונדון.
כוחות גרמניה נכנעו רשמית בנורווגיה ב-8 במאי 1945, ות'ורן הגיע לנורווגיה ב־13 במאי יחד עם יורש העצר אולף.
הוא הביא עימו כוח צבאי קטן – עשירית בגודל הנוכחות הצבאית הגרמנית – וכך נאלץ להסתמך על שיתוף פעולה עם כוחות פרמיליטריים מתנועת המחתרת הנורווגית.
הוא החזיק רשמית בריבונות נורווגיה עד 7 ביוני, אז חזר הוקון השביעי, מלך נורווגיה מגלותו.
ת'ורן נשאר האחראי על פירוק הנוכחות הגרמנית בנורווגיה עד שעזב את המדינה ב-31 באוקטובר 1945.
הוא פרש מהצבא בשנת 1946. הוא היה יו"ר החברה האנגלו-נורדית במשך זמן מה.
אנדרו "אנדי" ג'ורדט רובינסון הוא שחקן אמריקאי ולשעבר ראש התוכנית לתואר שני במשחק באוניברסיטת דרום קליפורניה.
בראשית דרכו עבד כשחקן במה, ובהמשך עבד בעיקר בתפקידי משנה בטלוויזיה ובסרטים דלי תקציב.
הוא ידוע בעיקר בשל גילום דמויותיהם של הרוצח הסדרתי סקורפיו בסרט "הארי המזוהם" (1971), לארי קוטון בסרט האימה "מעורר השאול" (1987) ואילם גארק בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" (1993-1999).
לו ולאשתו איירין יש בת, השחקנית רייצ'ל רובינסון, שהופיעה בעצמה בהופעת אורח בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בפרק "The Visitor".
שמו האמצעי, ג'ורדט, ניתן לו על שם סבו, אם כי הוא לא החל להשתמש בו בקרדיטים במסגרת עבודתו, עד לפרק בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" משנת 1996, "Body Parts".
אביו היה חייל במלחמת העולם השנייה ונהרג כאשר רובינסון היה בן שלוש.
לאחר מות אביו, הוא ואמו עברו להרטפורד, קונטיקט, שם גדל עם משפחתה.
בילדותו המאוחרת הפך רובינסון לעבריין נוער ובסופו של דבר נשלח אל St.
Andrew's School, פנימייה ברוד איילנד.
לאחר שסיים את לימודיו בבית ספר תיכון, רובינסון החל ללמוד באוניברסיטת ניו המפשייר .
במהלך שנת הלימודים השנייה שלו, רובינסון לקח חלק בהפגנה נגד תוכנית ROTC , מעשה שבאותה התקופה נחשב רדיקלי.
האוניברסיטה הציבה בפניו אולטימטום, והוא בחר לעבור ולהמשיך את לימודיו בניו סקול שבניו יורק, שם סיים תואר באנגלית.
במקור, הוא התכוון להיות עיתונאי אך נכנס למשחק לאחר שזכה במלגה לתוכנית פולברייט.
לאחר סיום לימודיו בניו יורק הוא המשיך לאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון לאחר שזכה במלגה.
רובינסון החל לשחק בתיאטרון כחלק מלימודיו, תחילה בבית ספר תיכון ובהמשך במהלך לימודיו האקדמיים.
בזמן שלמד באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון, הוא למד שייקספיר ופיתוח קול.
הקריירה של רובינסון החלה כשחקן במה וכמחזאי בניו יורק.
תפקידו הראשון היה בניו יורק, בהצגה "" .
הוא המשיך והופיע בהפקות שונות בצפון אמריקה ובאירופה, בהן "וויצק", "Futz", "The Young Master Dante" מאת ורנר לייפולט ו-"The Cannibals".
בשנת 1969 הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה, בתפקיד אורח בסדרה "" , כשהוא בן 26. בשנת 1971 החל לשחק בסרטים עלילתיים.
תפקידו הראשון של רובינסון בסרט קולנוע עלילתי באורך מלא היה בתפקיד סקורפיו בסרט "הארי המזוהם" משנת 1971. דון סיגל, במאי הסרט, וקלינט איסטווד ליהקו את רובינסון לתפקיד לאחר שראו אותו בהפקה של "אידיוט" על פי ספרו של פיודור דוסטויבסקי.
רובינסון לוהק לתפקיד רוצח סדרתי המכונה סקורפיו, האנטגוניסט של הסרט.
דמותו של סקורפיו הייתה מבוססת ברובה על רוצח הזודיאק, ורובינסון שילב היבטים ידועים רבים של אישיותו של רוצח הזודיאק במשחקו, כמו חוש הומור מופרע ונטייה סדיסטית להתגרות ברודפיו.
בסרט, דמותו רוצחת אישה צעירה, ילד בן 10, ילדה מתבגרת וקצין משטרה וחוטפת אוטובוס תלמידים בו נהגת ומספר ילדים קטנים אשר נלקחים כבני ערובה.
הופעתו הייתה כה משכנעת עד כדי כך שהוא קיבל איומים על חייו לאחר יציאת הסרט.
הבמאי דון סיגל ציין כי ליהק את רובינסון מכיוון שהיו לו פנים של "נער מקהלה".
תגובות המבקרים להופעתו של רובינסון היו בדרך כלל חיוביות.
במגזין Box Office Magazine נכתב: "אנדי רובינסון הוא סקורפיו השטני ...
מיזוג טוב של ערמומיות ופראות." תפקידו כסקורפיו העניק לו חשיפה רחבה, אך רובינסון מצא את עצמו נאבק בטייפקאסטינג של דמות "הפסיכי".
הוא טען כי התפקיד הגביל מאוד את אפשרויות הליהוק שלו, מכיוון שמפיקי הקולנוע לא ששו ללהק אותו בתפקידים של "ילד טוב".
חלק מתפקידיו הבולטים בדמות "הפסיכי" כוללים את סמל בוטניק, ספר צבאי מטומטם ומוגזם בסרט "משחק ילדים 3" שנופל להיות עוד קורבן רצח של הבובה צ'אקי (1991).
כמו כן גם את לארי קוטון בסרט האימה "מעורר השאול" (1987), בו רובינסון גילם לראשונה תפקיד ראשי בסרט עלילתי.
הופעות שונות בקולנוע ובטלוויזיה 1971–1992
רובינסון השתתף בסרט "צ'רלי וריק" (1973) בכיכובו של וולטר מתאו ובבימויו של דון סיגל.
רובינסון גילם את פרנק ראיין באופרת הסבון "Ryan's Hope" בין השנים 1976–1978, וקיבל מועמדות לפרס אמי על גילום דמות זו.
לרובינסון היו הרבה תפקידי אורח, הן חד-פעמיים והן חוזר, במגוון רחב של תוכניות טלוויזיה.
הפילמוגרפיה שלו כוללת תפקידי אורח בסדרות "בוננזה", "צוות לעניין", "בלשים בלילה", "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר", "ווקר", "תיקים באפלה", "הפרקליטים", "ללא עקבות" ועוד.
הוא פגש את אשתו איירין לאחר שהסתיימה בתיאטרון לה מאמא הפקת המחזה הניסיוני "Springvoices" שכתב, והשניים נישאו ב-1970. יש לו שני בנים-חורגים מנישואיה הקודמים של אשתו ובת אחת משותפת איתה, בשם רייצ'ל, שלימים הפכה אף היא לשחקנית.
בשנת 1975 השתתף בסרט הקולנוע "בריכת הטביעה" בכיכובו של פול ניומן.
בדרמה בלשית זו גילם נהג אישי נכלולי בשם פט ריוויס.
בשנת 1978 רובינסון עזב את קריירת המשחק למשך חמש שנים והתרכז בגידול משפחתו באידילווילד, קליפורניה, הממוקמת כ-250 ק"מ מלוס אנג'לס.
באותה תקופה לימד תיאטרון קהילתי לתלמידי חטיבות ביניים ותיכון וגם עבד כנגר לצורך השלמת הכנסה.
הוא חזר לשחק באופן מקצועי באמצע שנות השמונים.
בשנת 1986 גילם את נשיא ארצות הברית ג'ון פ.
קנדי בפרק של סדרת הטלוויזיה "אזור הדמדומים".
בשנת 1988 גילם את דמותו של ליברצ'ה בסרט טלוויזיה ביוגרפי.
רובינסון אמר כי היה זה אחד התפקידים המועדפים עליו ביותר וכי "הכי כיף היה ללבוש את הפרוות והתכשיטים שלו ולשיר ''." בביקורות שפורסמה בניו יורק טיימס נכתב כי "רובינסון עושה די טוב [את] התפקיד הראשי".
הוא חזר לבמה בשנת 1993 עם הפקת המחזה "Any Given Day" מאת פרנק ד.
גילרוי שעלתה בברודוויי, אך ירדה לאחר שישה שבועות בלבד.
מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9
בשנת 1993 לוהק רובינסון לתפקיד קבוע בטלוויזיה, לראשונה מאז "Ryan's Hope" בשנת 1978. הוא גילם את דמותו של אילם גארק בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", חייט קרדסי, ולשעבר סוכן של המסדר האובסידיאני.
הדמות נועדה להיות חידתית ומנוגדת באופן קומי לדמותו של ג'וליאן באשיר (בגילומו של אלכסנדר סידיג), ועל כן השניים הופיעו יחד בסצנות רבות.
לפני שלוהק לתפקיד, רובינסון ידע מעט מאוד על זיכיון "מסע בין כוכבים", ועד אז לא ראה אף פרק של אף אחת מסדרות הטלוויזיה השונות.
לרובינסון הוצע לגלם את גארק לאחר שבמקור ערך מבחן בד עבור דמותו של אודו, תפקיד אותו גילם בסופו של דבר רנה אוברז'ונואה.
בתחילה, רובינסון נטה לסרב לקבל את התפקיד, אך עשה זאת בסופו של דבר מסיבות כלכליות.
לאחר שעבד כשחקן בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" במשך מספר שנים, החל רובינסון לעסוק גם בבימוי טלוויזיה, לאחר שבשנת 1996 ביים את הפרק "Looking for par'Mach in All the Wrong Places" .
לאחר מכן, הוא המשיך לביים שני פרקים של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר" ושבעה פרקים של דרמת בית-המשפט "המשפט של איימי", שבהם הופיעה בתו, רייצ'ל רובינסון.
בשנת 2000 כתב את הרומן "A Stitch in Time" (בתרגום מילולי: תפר בזמן), על פי דמותו בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
רובינסון הצהיר כי אחת הסיבות שכתב את הרומן הייתה "סגירה מוחלטת" של הדמות.
עוד באותה השנה הוא כיכב לצד מייקל דורן, שאיתו שיתף פעולה בעבר בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בפרק של הסדרה "Martial Law".
בשנת 1993 היה רובינסון חבר מייסד ב-"חברת תיאטרון מטריקס" בלוס אנג'לס, קליפורניה.
ב-1991 הוא גילם את דמותו של הספר הצבאי המשוגע "סמל בוטניק" בסרט "משחק ילדים 3 ", מסדרת סרטי "משחק ילדים " .
אנדרו סקוט ראנלס הוא שחקן, מדבב וזמר אמריקאי.
ראנלס נולד וגדל בשכונת פארק הנסקום (אנ') באומהה, נברסקה, לשארלוט ורונלד ראנלס.
הוא הרביעי מבין חמישה אחים, עם שלוש אחיות ואח גדול.
כילד, הוא למד בתיאטרון הילדים של אמי גיפורד.
ראנלס למד בבית הספר היסודי של Our Lady of Lourdes באומהה, ולאחר מכן בבית הספר התיכון קרייטון (אנ'), בית ספר רומי-קתולי לבנים באומהה.
הוא עזב את הכנסייה הקתולית עם סיום לימודיו כיוון שעבר התעללות מינית על ידי כומר בבית הספר התיכון שלו.
ראנלס עבר לניו יורק ב-1997 לאחר התיכון, ולמד תיאטרון במכללת מרימאונט מנהטן (אנ') במשך שנתיים לפני שפנה לקריירת משחק במשרה מלאה.
בשנים 1999–2000 דיבב ראלנס את ארצ'י אנדרוז בסדרת הטלוויזיה "התעלומות המוזרות של ארצ'י" ובסרט "ארצ'י והאדם הקדמון" משנת 2002 המבוסס עליה.
בשנת 2011 היה מועמד לפרס טוני בקטגוריית הביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן ראשי במחזמר על הופעתו כאלדר פרייס במחזמר "ספר המורמונים" בברודוויי.
עבור מחזמר זה, הוא זכה בפרס גראמי בשנת 2012 עבור אלבום פסקול המחזמר בביצוע צוות השחקנים המקורי של הפקת ברודוויי.
הוא קיבל מועמדות נוספת לפרס הטוני על הופעתו כוויזר בהפקת ברודוויי המחודשת של בשנת 2016. בין הפקות ברודוויי הנוספות בהן השתתף: "היירספריי", "המילטון", "הדוויג והשארית העצבנית", "ג'רזי בויז" ו"הנערים בחבורה".
בשנת 2015 שיחק בסרט "המתמחה" בתור קמרון.
בשנת 2019, ראנלס פרסם את ספרו הראשון, ספר זיכרונות בשם "Too Much Is Not Enough", המתארת סדרת מסות על ילדותו באומהה, נברסקה, ועל שנותיו בניו יורק לקראת הופעת הבכורה שלו בברודוויי ב-2005.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של ראיין מרפי "הנשף" בנטפליקס שמבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2016.
ראנלס מדבב את קולו של מת'יו, מתבגר המתמודד עם היותו הומוסקסואל, בסדרה "פה גדול".
בשנת 2023 דיבב את דמותו של ואניר בסרט ההנפשה הקומי "טרולים 3: הקול טוב".
ראנלס אמר שהוא יודע שהוא הומו מאז התיכון.
הוא יצא מהארון בפני משפחתו כשהיה בן שמונה עשרה, אך הוא הצהיר כי "אף אחד לא היה מופתע".
הוא יצא גם בפניי חבריו לתיאטרון, אבל לא בפני בית הספר הקתולי שלו, שכולו בנים.
מאז 2019, הוא נמצא במערכת יחסים עם השחקן טאק ווטקינס (אנ').
השניים הכירו שנה קודם לכן בזמן ששיחקו זוג בהפקת ברודוויי של "הנערים בחבורה".
הם שיחזרו את תפקידיהם עבור הגרסה הקולנועית של נטפליקס "הנערים בחבורה" וגם עבדו יחד בסדרה "נפילות חדות" (אנ') ב-2020.
+שנהסרטתפקידהערות2002הילד שרצה להיות דוב (צר')דמויות שונות דיבוב2010סקס והעיר הגדולה 2זמר בחתונה2012הרווקה (אנ')מני2015המתמחה קמרון2016למה דווקא הוא?בליין פדרמן2018בקשה מסתורית (אנ')דארן2020הנערים בחבורהלאריהנשףטרנט אוליברחיה בסרט (אנ')ניקו2023Our Sonמת'יוטרולים 3: הקול טובואניר 2024I Don't Understand Youקול2025עוד בקשה מסתורית (אנ')דארןTBAMiss You, Love You
GXווילר השימפנזה / בלווסקידיבוב; 3 פרקים2006–2010Chaotic דמויות שונות דיבוב; 78 פרקים2009יו גי הו!
המימד החמישי (אנ')טובי טרדוולדיבוב; פרק: "Truth and Consequences: Part 1"2012–2013הנורמלים החדשים (אנ')בריאן קולינסתפקיד ראשי; 22 פרקים2012–2017בנותאלייז'ה קראנץ35 פרקים2013Comedy Bang!
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה במדיה של הוליווד2024שיר מקורי – סדרת טלוויזיה/מיני-סדרה"Let's Put the Christ Back In Christmas" מתוך "הבנים"
אנדרו קלייד הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת ג'ורג'יה.
קלייד, חבר המפלגה הרפובליקנית, נבחר בבחירות 2020 לקונגרס האמריקאי כמחליפו של דאג קולינס.
קלייד נולד בפרובינציה אונטריו שבקנדה, בן לזוג הורים אמריקאים.
קלייד למד באוניברסיטת נוטרדאם שבאינדיאנה וסיים שם את לימודיו בכבוד, והוזמן לשרת בצי ארצות הברית באמצעות תוכנית ההכשרה NROTC של האוניברסיטה.
הוא שירת בצי במשך 28 שנה, והוצב באפגניסטן, בכווית, בעיראק ובפנמה.
קלייד פרש משירות פעיל בדרגת קומנדר ועוטר במספר עיטורים צבאיים.
בעת שירותו בצי, קלייד קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסית בת'ל השוכנת גם היא באינדיאנה.
לאחר שעזב את הצי, השלים קלייד לימודי תואר שני במִנהל עסקים, במימון חברות וביזמות מאוניברסיטת ג'ורג'יה.
בשנת 1991 פתח קלייד חנות לכלי ירייה באת'נס שבג'ורג'יה, ולאחר מכן פתח חנות נוספת בוורנר רובינס.
בהמשך גדל העסק שלו למכירות בסך 12 מיליון דולר אמריקני ולהעסקתם של כשלושים עובדים.
בשנת 2013, שירות הכנסות הפנים חילט את נכסיו של קלייד בגובה של כ-940 אלף דולרים.
עם זאת, הצדדים הגיעו להבנות וקלייד השיב 900 אלף דולר לידי המדינה והחילוט בוטל.
בעקבות החילוט, קלייד העיד בפני ועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים האמריקאים והביע את תמיכתו ברפורמה בשירות הכנסות הפנים.
בבחירות 2020 הודיע קלייד על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס התשיעי של ג'ורג'יה, לאחר שנציג המחוז המכהן דאג קולינס החליט שלא להתמודד מחדש של בית הנבחרים אלא לסנאט של ארצות הברית בבחירות המיוחדות מול קלי לפלר ורפאל וורנוק.
במהלך הקמפיין הוא תבע את עיריית את'נס על שהנפיקה לעסקיו צו סגירה זמני בשל מגפת הקורונה בארצות הברית, מה שאילץ את קלייד להשבית את בתי העסק שלו.
בנובמבר 2020 נבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית וכהונתו החלה ב-3 בינואר 2021.
אנדרו קלר או אנדראש קלר (בהונגרית: Keller András; בודפשט, 22 באוגוסט 1925 – 7 בפברואר 1999, שווייץ) היה פיזיקאי-כימאי יהודי-הונגרי-בריטי, ביופיזיקאי, חבר חיצוני של האקדמיה ההונגרית למדעים.
מחקריו התמקדו בנושאים שונים בפיזיקה הפולימרית, במבנה הגבישים ובתהליכים הכימיים של מקרומולקולות.
כמה תגליות אודות גבישי פולימר ורשתות מולקולריות שלהם קשורים בשמו.
אנדרו קלר נולד כילד יחיד במשפחה יהודית בבודפשט, הונגריה.
את לימודיו הגבוהים החל בשנת 1943 באוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט (משנת 1951 אוניברסיטת אטווש לוראנד).
בשנת 1944 הוא גורש לזקרפטיה במסגרת שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) משם ברח והמתין במקום לצבא האדום שהתקדם מערבה לתוך הונגריה.
הסובייטים תפסו אותו והפעם נשלח למחנה בבסרביה.
הוא נמלט גם משם וחזר לבודפשט בפברואר 1945, זמן קצר לאחר שחרור העיר.
הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטה, ובסופו של דבר קיבל את התואר בכימיה בשנת 1947. הוא כבר היה מוכן לסיום הדוקטורט שלו כשהחליט לעזוב את הונגריה בשנת 1948 בשל המצב הפוליטי.
הוא עזב לבריטניה, שם עבד בשנים 1948–1955 במעבדת מנצ'סטר של "אימפריאל כמיקל אינדסטריז" (Imperial Chemical Industries ICI).
בשנת 1955 הוצעה לו מלגת מחקר במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בריסטול, בראשותו של פרדריק צ'ארלס פרנק, ולבסוף בשנת 1958 קיבל שם את הדוקטורט.
משנת 1963 עבד כמרצה בכיר, משנת 1965 כפרופסור חבר, ומשנת 1969 כפרופסור מן המניין באוניברסיטה בחוג למדעי פולימרים.
לאחר פרישתו בשנת 1991 היה פרופסור אמריטוס באוניברסיטה.
נפטר ב-1999 לאחר שלקה בהתקף לב קטלני במהלך חופשת סקי בשווייץ.
בשלב הראשוני של הקריירה שלו – עדיין בבודפשט – עבד עם פרנציס קרשי בייצור מלחי חומצות שומן של כסף ונחושת.
הוא גם ביצע ניסויים במעבדתו הפרטית לייצור גפרורים של אבץ-אתילן וייצר נחושת גופריתית לשימוש מסחרי כתכשיר הגנה לצמחים.
הוא הוזמן ללמוד פיזיקה פולימרית במעבדת המחקר במנצ'סטר כדי לחקור את היחסים בין המאקרו והמיקרו-מבנה של מקרומולקולות, בעיקר פולימרים, ונטייתם להתגבש.
התחלה זו הגדירה את העניין המדעי שלו לכל החיים.
במחקריו שהתבססו על מיקרוסקופ אור של קיטוב (Petrographic microscope), ספקטרוסקופיית אינפרא אדום (Infrared spectroscopy} ופיזור קרני רנטגן.
הוא צפה בספרוליטים כדוריים (גבישים) פולימרים גבישיים וזיהה את הלמלות המיקרו-גדולות שיצרו גבישי פולימר.
בשנת 1957, כבר כחוקר בבריסטול, הוא פרסם את אחת התגליות המשמעותיות ביותר במחקרי הפיזיקה הפולימרית שלו, לפיה מולקולות השרשרת הארוכה של להבות קריסטל פולימריות מכוונות בניצב לציר הגבישים המוארכים, וכתוצאה מכך.
קטעי השרשרת המולקולרית מתקפלים במרווחי זמן קבועים.
בהתבסס על מחקריו, הוא פיתח שיטות לייצור ובדיקה של גבישי פולימר בודדים אידיאליים המבטלים פגמים בסריג.
הוא עסק גם במחקר ביופיסי מאז שנות ה-70, ולמד עם עמיתיו את המיקרו-מבנה של הגידים ואת הקולגן שהם מכילים.
מחקריו במיקרוסקופ אור מקוטב הבהירו את היחסים בין המאפיינים המבניים והמכניים של קולגן בגידי הזנב של חולדות לבין גיל החולדה.
בנוסף למאות מאמריו המקצועיים, היה חבר במערכת העורכים של כתבי העת
כהוקרה על הישגיו המדעיים, הוא נבחר ל:
חבר מן המניין בחברה המלכותית בשנת 1972
חבר חיצוני באקדמיה ההונגרית למדעים בשנת 1998.
פרס הפיזיקה הפולימרית של האגודה האמריקנית לפיזיקה 1964
פרס מועדון הבריטי למדעי החומרים בשנת 1969
מדליית קלייד של אוניברסיטת יוטה 1981
פרס הזיכרון של סטיבן פרייזר 1983
במדליית קולז' דה פראנס בפריז בשנת 1994
אנדרואיד 12 היא הגרסה העיקרית ה-12 של אנדרואיד, מערכת ההפעלה הסלולרית שפותחה על ידי Alliance Handset Alliance בהובלת גוגל.
אנדרואיד 12 הוכרזה בבלוג של אנדרואיד ב-18 בפברואר 2021. תצוגה מקדימה למפתחים פורסמה באופן מיידי, כאשר שתי גרסאות נוספות למפתחים תוכננו לחודשיים שלאחר מכן.
הגרסאות למפתחים נתמכות במכשירי פיקסל בלבד, החל מדגם פיקסל 3 ומעלה.
לאחר מכן, מתוכננות ארבע גרסאות בטא חודשיות, החל מחודש מאי, האחרונה שבהן תגיע ליציבות פלטפורמה באוגוסט, והזמינות הכללית תגיע זמן קצר לאחר מכן.
ב-18 במאי יצאה גרסת הבטא הראשונה, והיא הכילה שינויי עיצוב משמעותיים כמו גם אפשרויות חדשות לשליטה בעיצוב.
גרסת הבטא זמינה למכשירים נבחרים מיצרניות כמו OnePlus, ASUS, ZTE ואופו.
ב-19 באוקטובר 2021, הושקה מערכת ההפעלה לזמינות כללית למכשירי פיקסל הנתמכים.
בגרסת המפתחים הראשונה נכללו שינויים במערכת ההתראות, האנימציות, פורמטי קבצים, העברת תמונות ווידאו בין אפליקציות באמצעות גזור, העתק והדבק ומנגנון שמאפשר שליחת עדכונים למערכת ההפעלה שלא דרך יצרניות החומרה.
בגרסת המפתחים השלישית נוספה היכולת לשלוט בעוצמת משוב הרטט באפליקציות.
בהמשך לשינויים בדפדפן כרום בנוגע להתנהגות עוגיות SameSite, השינויים הוחלו ב-WebView של גרסת האנדרואיד החדשה.
קארד נולד ב-10 במאי 1947 בברוקטון (Brockton) שבמזרח מסצ'וסטס, בנם של ג'ויס (לבית ויטאקר) ואנדרו היל קארד האב.
הוא היה פעיל ב"מועצת המושבה הוותיקה" של תנועת הצופים בארצות הברית וזכה לדרגת "צופה לכל החיים".
הוא למד באקדמיית הסוחר הימי של ארצות הברית (USMMA) בשנים 1966–1967, בטרם השלים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית עם תואר ראשון בהנדסה אזרחית בשנת 1971. קארד הוסיף ללמוד בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי באוניברסיטת הרווארד.
קארד החל את דרכו בפוליטיקה של ארצות הברית ב-1974, כאשר נבחר אל בית הנבחרים המדינתי של מסצ'וסטס.
בשנים 1975–1979 ייצג את מחוז נורפוק השמיני ולאחר מכן בין השנים 1979–1983 ייצג את מחוז פליימאות' השביעי.
במהלך 1982 התמודד ללא הצלחה למועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל מסצ'וסטס.
תפקידיו הראשונים של קארד באגף המערבי של הבית הלבן היו במהלך נשיאותו של רונלד רייגן, תחתיו שימש כעוזר מיוחד לנשיא עבור עניינים בין-ממשלתיים ולאחר מכן כסגן עוזר לנשיא האמון על הקשר בין הבית הלבן למושלים, נבחרי ציבור מדינתיים, חברי בתי מחוקקים, ראשי עיריות ונבחרי ציבור אחרים.
תחת ממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
בשנים 1989–1992 כיהן קארד בממשלו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש כעוזר הנשיא וסגן ראש הסגל.
משנת 1992 עד 1993 היה קארד מזכירהּ ה-11 של מחלקת התחבורה של ארצות הברית.
באוגוסט 1992, לבקשת הנשיא בוש, ריכז קארד את מאמצי הסיוע של הממשל בעקבות הוריקן אנדרו.
מאוחר יותר באותה שנה, ניהל המזכיר קארד את צוות המעבר הנשיאותי של הנשיא בוש במהלך חילופי השלטון שחלו לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992.
למגזר הפרטי פנה בימי נשיאות ביל קלינטון.
בין השנים 1993–1998 היה קארד נשיא ומנכ"ל התאחדות יצרני הרכב האמריקאית, איגוד מסחר שמרכיביו היו קרייזלר, פורד וג'נרל מוטורס.
ההתאחדות התפרקה בדצמבר 1998. משנת 1999 ועד לבחירתו כראש סגל הבית הלבן של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, היה קארד סגן נשיא ליחסים ממשלתיים בתאגיד ג'נרל מוטורס.
קארד ניהל את פעילויות התאגיד מול השלטונות הבין-לאומייים, הפדרליים, המדינתיים והמקומיים וייצג את ג'נרל מוטורס בנושאי מדיניות ציבורית בפני הקונגרס של ארצות הברית והממשל הנשיאותי.
תחת ממשל ג'ורג' ווקר בוש
בשנת 2000, לקראת הבחירות לנשיאות באותה שנה, התבקש קארד בידי מושל טקסס ג'ורג' ווקר בוש לנהל את כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית בפילדלפיה.
ב-26 בנובמבר 2000, לאחר ניצחונו של בוש בבחירות לנשיאות, מונה קארד לראש סגל הבית הלבן של הנשיא הנבחר של ארצות הברית.
קארד נכנס לתפקיד באורח רשמי עם השבעתו של בוש ב-20 בינואר 2001. ב-פיגועי 11 בספטמבר שהה קארד לצד הנשיא בוש בביקור בבית הספר היסודי אמה א.
בוקר בסרסוטה שבפלורידה, והיה הראשון שהביא לידיעת הנשיא כי מטוס נוסעים נוסף התרסק אל מרכז הסחר העולמי, ואישר כי ארצות תחת נתונה למתקפת טרור.
מאוחר יותר סיפר קארד כי לחש באוזן הנשיא:
ב 28 במרץ 2006 הכריז הבית הלבן כי קארד יתפטר מתפקיד ראש הסגל ויוחלף על ידי מנהל משרד הניהול והתקציב, ג'וש בולטן.
התפטרותו של קארד הגיעה לאחר ביקורת רפובליקנית נחרצת לפיה הצוות הבכיר השחוק נכשל במאמציו לסייע לנשיא לשפר את הפופולריות שלו ולסיכויי המפלגה בבחירות אמצע הכהונה של אותה שנה.
התפטרותו של קארד נכנסה לתוקף ב-14 באפריל 2006. ב-27 ביולי 2006 הכריזה יוניון פסיפיק כי קארד נבחר למועצת המנהלים של החברה, ובכך התרחב מספר חברי המועצה לעשרה חברים.
הוא גם יועץ בכיר בחברת יחסי הציבור פליישמן-הילארד (FleishmanHillard).
ב-25 במאי 2007 הוענק לקארד תואר כבוד מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט.
בזמן הענקת התואר ספג קארד קריאות בוז רועמות מצד סטודנטים ואנשי סגל אקדמי שמיאנו להשלים עם הענקת התואר.
קארד שקל להתמודד בבחירות המיוחדות לסנאט של ארצות הברית ב-2010 כדי למלא את מקומו של הסנאטור המנוח טד קנדי.
חבר הסנאט המדינתי סקוט בראון, ששקל להיכנס למירוץ, הבטיח לפרוש לו יחליט קארד שלא להתמודד.
ב-11 בספטמבר 2009 הודיע קארד כי אין בכוונתו להתמודד לסנאט ועל תמיכתו בבראון.
אנדרו קריר הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.
קריר גדל בחווה לגידול בקר מחוץ לטאמוורת', אוסטרליה.
הוא סיים את לימודיו באקדמיה המערבית לאמנויות הבמה (WAAPA) בשנת 2015.
בתיאטרון גילם בין היתר את כריס קלר במחזה כולם היו בניי וג'ורג' ויקהאם בהצגה המבוססת על ספרה של ג'יין אוסטין, "גאווה ודעה קדומה".
בשנת 2016 שיחק במיני סדרה האוסטרלית "Tomorrow, When the War Began" המבוססת על ספרו של ג'יימס מרסדן.
באותה שנה שיחק בסדרה "ברקודה" בשלושה פרקים.
בשנת 2017 גילם את טום, מדריך גלישה במועדון הגלישה "בלו סרף", מושא אהבתה של קורה המילטון (דבי ראיין), בסרט זרמי סחף.
הוא שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "נשק קטלני" המבוססת על סדרת הסרטים המצליחה.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הסלאש האמריקאי "Hurt" .
בשנת 2019 שיחק בסרט האמריקאי "Take Me to Tarzana".
בשנת 2021 שיחק בסרט "סווינג" לצד צ'ארלס מלטון, אלכסנדר מקניקול ואלכסנדר לודוויג.
אנדרו קישינו המכונה ביג קאש הוא שחקן וראפר קנדי.
קישינו נולד במרץ 1970 בטורונטו, קנדה להורים קנדים ממוצא יפני.
הוא החל לעבוד כמוזיקאי שהוציא מספר אלבומים ברשת "Much" הקנדית ובהפקת "RPM".
בהמשך עבר ללוס אנג'לס ועבד כמפיק מוזיקלי של היפ הופ.
הוא ידוע בעיקר במדבב ושחקן של מספר סדרות ותוכניות וכן של משחקי מחשב, שזה עיסוקו העיקרי היום.
בין השאר שיחק את הלוחם סו גררה במלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים ומלחמת הכוכבים: הקובץ הרע ודיבב את קווין בסטיבן יוניברס ואת ג'אנג'ה הצבוע במשמר האריות ובמשמר האריות – השאגה חוזרת.
דיבב גם את מארי בסרט באטמן: הבדיחה ההורגת מ-2016.
בין 2001 ל-2007 היה נשוי לשחקנית ונסה מרשל והם התגרשו ללא ילדים, כשבנישואיהם הפיקו את חבקת ההפקות "מארש-קיש הפקות".
קישינו סובל מדיסלקסיה והוא חבר בארגון העולמי מנסה.
אנדרו פיליפ קיהו היה רוצח המוני אמריקאי אשר ביצע את ה בו נרצחו כ-44 בני אדם, מתוכם 38 ילדים ו-6 מבוגרים, ונפצעו כ-58 נוספים.
קיהו התאבד מאוחר יותר לאחר שירה בדינמיט שהניח בתוך רכבו, אשר גרם לפיצוץ שהוביל למותם של קורבנות נוספים.
מספר ימים קודם לכן רצח את אשתו, ובאותו הבוקר החריב את ביתו וחוותו בעזרת חומרי נפץ.
קיהו נולד ב, מישיגן, אחד הצעירים מבין שלושה עשר ילדיהם של פיליפ קיהו (1833–1915) ומארי מקגוברן קיהו (1835–1890); רכש את השכלתו בבית הספר התיכוני בטקומסה, וכן בקולג' של מישיגן, אשר מאוחר יותר הפך לאוניברסיטה המדינית של מישיגן, בו למד הנדסת חשמל.
במוסד הלימודי הכיר את אשתו לעתיד, אלן אגנס "נלי" פרייס, אשר הגיעה ממשפחה אמידה מלאנסינג.
בתום לימודיו עבר לגור בסנט לואיס, שם עבד לאורך מספר שנים בתור חשמלאי.
במהלך אותה תקופה, ב-1911, ספג פציעת ראש חמורה לאחר שנפל, ושקע בתרדמת למשך מספר שבועות.
לאחר שהחלים מפציעתו שב לגור עם הוריו.
אמו נפטרה במהלך היעדרותו, ואביו התחתן עם אישה בשם פרנסס וילדר, אותה קיהו שנא.
ב-17 בספטמבר 1911 נפצעה וילדר באופן אנוש לאחר שהתנור בביתם התפוצץ כאשר ניסתה להדליק אותו.
הדלק נספג בבגדיה והיא התלקחה במהרה.
קיהו שפך עליה דלי מים, אך לא הצליח לכבות את הלהבות בשל השמן הרב שהיה מצוי עליה.
מאוחר יותר מתה פרנסס מפצעיה, ומספר האשמות הועלו כי נעשתה חבלה כלשהי בתנור.
עם שובו למישיגן, נישא קיהו ב-1912 לנלי פרייס.
כעבור שבע שנים רכש הזוג חווה בגודל של כ-185 אקרים סמוך לכפר , מדודתה של נלי, במחיר של 12 אלף דולרים (השווים בערכם ל-337 אלף דולרים ב-2021); קיהו שילם חצי מהסכום בכסף מזומן אשר היה ברשותו, ואת השארית דרך משכנתה שלקח.
שכניו של קיהו תיארו אותו בתור אדם אינטליגנטי ביותר, אשר התעצבן בקלות, וגילה חוסר סבלנות כלפי אלו שלא הסכימו עמו.
כמו כן סיפרו עליו כי היה מסודר, התלבש בקפדנות, ולעיתים החליף את בגדיו במהלך היום, או בכל פעם שהתלכלכו, גם אם מעט.
עדויות אחרות טענו שהתאכזר לבעלי החיים שבחוותו, הזכירו כי במקרה מסוים הרג את אחד מסוסיו לאחר שלא עשה כרצונו, ואף ירה למוות בכלב של שכנו לאחר שנכנס לשטחו ונבח בצורה רועשת מדי.
קיהו ניחן בחוש טכני מולד, אף על פי שלא היה חוואי מוצלח במיוחד.
מונטי אלסוורת', סיפר כי מעולם לא התנהל בעבודתו כדרכי החוואים האחרים, ותמיד ניסה לעשות הכל בעזרת הטרקטור שלו.
משפחתם נהגה להשתתף בטקסי הכנסייה הקתולית שבכפר באת', אולם לאחר שסירב קיהו להמשיך לשלם את דמי החברות שנגבו מהמתפללים, הפסיק לבוא למקום, ואסר על אשתו להגיע גם.
אנליזות מתקדמות ושיטות פרופילאות מודרניות מציעות כי ייתכן שקיהו היה למעשה , כלומר אדם הזוכר היטב את כל הנעשה לו, ושומר טינה על כך לאורך זמן רב.
בעוד שאנשים רבים מחזיקים ברגשות שליליים שונים, הדבר עשוי להפוך למסוכן כאשר אינדיבידואל מציב את עצמו בדמות הקורבן, ולבסוף מתפרץ.
קיהו היה ידוע בחסכנותו הקפדנית, ונבחר לשמש בתור נאמן חבר המנהלים של בית הספר באת', ומאוחר יותר כגזבר.
במהלך מינויו, ניסה להוביל לגביית מיסים נמוכה יותר, ולעיתים תכופות נאלץ להילחם בחברי הנהלה אחרים, ולהצביע נגד הצעותיהם כאשר רצונותיו לא התממשו.
הוא נהג להאשים באופן חוזר ונשנה את אמורי הואיק, אחד המפקחים, ברשלנות כלכלית ובהתנהלות כושלת.
במסגרת עבודתו בחבר, מונה קיהו לתפקיד לבלר בית הספר ב-1925 למשך תקופה קצרה.
בבחירות שנערכו ב-5 באפריל 1926 לא זכתה מועמדותו במינוי חוזר, תבוסה שהציתה כעס רב בלבו.
שכנו, אלסוורת', שיער כי התחיל לתכנן את בערך באותה העת.
שכן אחר, מקמולן, הבחין שקיהו הפסיק לעבוד לחלוטין בחוותו לאורך השנה שקדמה לטבח, וחשב לעצמו כי אולי תכנן להתאבד.
לאורך אותן שנים, סבלה אשתו, נלי, משחפת כרונית, בתקופה בה טרם התגלתה תרופה למחלה, והיא נאלצה לבקר בבית החולים לעיתים קרובות.
עד לביצוע הטבח בבית הספר, חדל קיהו לשלם את חובות הביטוח והמשכנתה של המשפחה, ונושיו החלו לפתוח בהליכי עיקול כנגד החווה.
הטבח בבית הספר באת' הוא השם הכללי שניתן לסדרת אירועי הרצח והחבלה שביצע קיהו ב-18 במאי 1927, בבאת', מישיגן, אשר במהלכם נהרגו כ-45 אנשים, עם קיהו ביניהם, ונפצעו כ-58 נוספים.
מרבית הקורבנות היו ילדים בכיתות ב' עד ו' בטווח הגילאים 7–12, אשר למדו ב.
אירוע זה נחשב לטבח בית הספר הקטלני ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
קיהו רצח את אשתו לאחר ששבה מבית החולים, קודם לטבח, בין ה-16 ל-18 במאי, והעביר את גופתה לאחד ממבני החווה.
בשעה 08:45 בבוקר, ב-18 במאי, הצית את חומרי הנפץ שחיבר לביתו ולמשק, וגרם לפיצוץ רב מידות בכל שטח המקום.
מספר שכנים הגיעו במהרה בניסיון לכבות את השריפה.
קיהו נראה עוזב את המקום בטנדר הפורד שלו, ואף עצר לומר לכבאים כי עליהם להגיע אל בית הספר במהרה, בטרם נסע.
בערך באותו הזמן התפוצצו חומרי הנפץ שהניח בבית הספר באת' לאורך החודשים הקודמים, אשר הכילו מאות קילוגרמים של דינמיט ו; הפיצוץ באגף הצפוני הוביל למותם של תלמידים ומורים רבים, אולם פצצה נוספת במשקל של כ-230 קילוגרמים אשר הונחה באגף הדרומי לא התפוצצה כמתוכנן, כך שחלק קטן מבית הספר נותר שלם.
קיהו הגיע לבית הספר כשעה וחצי לאחר הפיצוץ הראשון.
הוא נתקל באחד מחברי ההנהלה, הואיק, וקרא לו לגשת למכוניתו.
השניים נראו נאבקים על אחד הרובים שהיו ברכב, בטרם הצית קיהו דינמיט נוסף וגרם לפיצוץ עז אשר הרג את שניהם, יחד עם מספר עוברי אורח, ביניהם ילד ששרד את הפיצוץ בבית הספר.
בתום הטבח, מצאו חוקרי המשטרה שלט מעץ על גדר החווה של קיהו עליו נכתב, ; אחת מאחיותיו נטלה את שאריות גופתו וטמנה אותם בקבורה, ללא הלווייה, בקבר לא מסומן בהר רסט, , מישיגן.
משפחת פרייס קברה את גופתה של בתם בלאנסינג, תחת שם נעוריה.
אנדרו ג'יימס רדמיין הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת השוער בסידני ובנבחרת אוסטרליה.
רדמיין החל את הקריירה שלו בקבוצות חובבניות חצי-מקצועניות.
בצעירותו נבחן בארסנל, אך זו העדיפה להחתים על פניו את וויצ'ך שצ'נסני.
בשנת 2008 חתם בסנטרל קואסט מרינרס מליגת העל האוסטרלית, ובספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה.
ב-18 בינואר 2010 הצטרף לבריזבן רואר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון כמחליף בדקה ה-80 של השוער הראשון מייקל תיאוקליטוס בניצחון 4–0 בבית על גולד קואסט יונייטד.
לאחר ששיחק גם במלבורן סיטי ובווסטרן סידני וונדררס, בינואר 2017 חתם בסידני והפך לשוער הראשון של הקבוצה.
רדמיין שיחק בנבחרות הצעירות של אוסטרליה, וב-7 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ל במשחק ידידות.
ב-13 ביוני 2022, רדמיין עלה מהספסל בדקה ה-120 של משחק הפלייאוף של מוקדמות מונדיאל 2022 נגד .
בדו-קרב הפנדלים הוא הציל את הפנדל האחרון והבטיח את עלייתה של אוסטרליה למונדיאל 2022. בראיון לאחר המשחק, רדמיין חשף שהטקטיקה תוכננה במשך חודשים.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022.
אנדרואיד 13 (שם הקוד הפנימי Tiramisu) הוכרז בבלוג אנדרואיד ב-10 בפברואר 2022, והתצוגה המקדימה הראשונה למפתחים שוחררה מיידית לסדרת Google Pixel (מ-Pixel 4 עד Pixel 6, תוך הפסקת התמיכה עבור ה-Pixel 3 ו-Pixel 3a).
הוא שוחרר 4 חודשים בערך לאחר הגרסה היציבה של אנדרואיד 12. גרסה שנייה של תצוגה מקדימה למפתחים יצאה במרץ.
בטא ראשונה יצאה ב-26 באפריל 2022. גוגל פרסמה בטא שנייה במהלך Google I/O ב-11 במאי 2022. שתי גרסאות בטא נוספות תוכננו לצאת ביוני ויולי.
יציבות הפלטפורמה הושגה ביוני, עם בטא 3. המהדורה הסופית של אנדרואיד 13 החלה ב-15 באוגוסט כאשר העדכון הפך לזמין לטלפונים של מסדרת פיקסל ונכנס לפרויקט הקוד הפתוח של אנדרואיד.
אנדרואיד 13 כולל מספר תכונות חדשות שנועדו לשפר את פרטיות המשתמש, הן תכונות מוכוונות משתמשים והן תכונות מוכוונות מפתחים.
נוסף בוחר מדיה חדש, המשפר את הפרטיות בכך שהוא מאפשר למשתמשים לבחור לאילו תמונות וסרטונים תהיה לכל אפליקציה גישה.
רוב האפליקציות עדיין לא הטמיעו את בוחר המדיה הזה.
בנוסף, אנדרואיד 13 מציגה הרשאה חדשה, NEARBY_WIFI_DEVICES.
בעבר, הרשאות Wi-Fi ו-GPS צורפו להגדרה אחת שנקראה "מיקום".
השינוי הזה אומר שכעת ניתן לאפשר לאפליקציות לחפש מכשירים ורשתות בקרבת מקום מבלי לבקש גישה למערכות ניווט רחבות יותר.
אפליקציות נדרשות כעת לקבל אישור אקטיבי מהמשתמש לפני שיוכלו לשלוח התראות.
נוספו שינויים קטנים בחלונות דו-שיח כגון הגדרות האינטרנט, במטרה לגרום להם להשתלב טוב יותר עם שפת העיצוב.
נגן המדיה עוצב מחדש, כעת משתמש בעטיפת האלבום כרקע, וכולל יותר בקרות משתמש.
תכונת ריבוי המשתמשים שופרה, וכעת יש אפשרות לבחור לאילו אפליקציות ניתן לגשת מהמשתמש האורח.
נתוני האפליקציות נמצאים בארגז חול בין משתמשים, כך שאין מידע משותף.
תמיכה ב-Bluetooth LE Audio וב-קודק השמע LC3, המאפשרים קבלה ושיתוף של אודיו בין מספר התקני בלוטות' בו-זמנית, השינוי יכול גם לשפר את איכות השמע וחיי הסוללה של המכשירים המחוברים, בתנאי שהם תומכים בכך.
גרסה זו פותחת את התמיכה באפליקציות צד שלישי לשימוש בסמלים של Material You.
לחיצה ארוכה וגרירת התראה תאפשר את פתיחת ההתראה בתצוגת מסך מפוצל.
תכונה זו זמינה בטלפונים וגם בטאבלטים.
משגר האפליקציות כולל שורת חיפוש "מאוחדת" חדשה, המסוגלת לספק תוצאות חיפוש מהאינטרנט וכן אפליקציות ופעולות במכשיר.
נראה שגוגל תרחיב את היכולות של כלי החיפוש הזה במהדורות עתידיות.
אנדרו קופר הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ודוגמן אנגלי.
קופר הופיע בפרסומת של דיאט קולה בשנת 2013. הוא הופיע בפרסומות של כמה מותגים ידועים בהם דנהיל, טופמן, ג'ורג'ו ארמני ופול סמית'.
במקביל החל קופר לעסוק במשחק והשתתף בסדרת הטלוויזיה "The Royals".
הוא הופיע בסרט טלוויזיה "לבבות מלכותיים" ששודר בערוץ הולמרק ב-2018, לצד סינדי באזבי וג'יימס ברולין.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "כריסמס בארמון".
לבני הזוג חנות לחיות מחמד בשם "The Mutz Nutz", חנות שנמצאת בלב הקהילה ומטרתה לעבוד עם ארגוני הצדקה המקומיים השונים באיתור מחדש של בעלי חיים לא רצויים.
בשנת 2016, הוא השיק ספר בישול בשם "Juice Manifesto" הכולל יותר מ-100 מתכונים למיצים מזינים ושייקים.
שנהכותרתתפקידהערות2014Citizen Khanהאיכר חאן2015עדות אילמתג'ושוע2015–2017The Royalsלורד טוויסדן "בק" בקוויט השני2017The Wayמיני סדרת טלוויזיה2017–2018Damnationאיש מהעיר2018לבבות מלכותייםאלכס סרט טלוויזיה של ערוץ Hallmark2018כריסמס בארמוןהמלך אלכסנדר בות'סרט טלוויזיה של ערוץ הולמרק
אנדרו קלאוון הוא סופר מסוגת הפשע והמתח ופרשן שמרן אמריקאי ממוצא יהודי שהמיר את דתו לנצרות.
הוא היה מועמד חמש פעמים לפרס אדגר מתוכם זכה פעמיים.
קלאוון עבד גם בקולנוע וכמסאי וסאטיריקן.
הוא ידוע גם כפרשן שמרן ומנחה הפודקאסט של "המופע של אנדרו קלאוון" באתר The Daily Wire, חברת מדיה המזוהה עם הפרשן הפוליטי בן שפירו.
קלוואן נולד למשפחה יהודית חילונית בעיר ניו יורק וגדל בגרייט נק, לונג איילנד, אחד מארבעה בנים שנולדו לג'ין קלוואן, תקליטן ניו יורקי, ולפיליס, עקרת בית.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי עם תואר בספרות אנגלית.
הוא עבד כשדרן רדיו וכתב בעיתון וככותב חדשות ברדיו לפני שהפך לכותב במשרה מלאה.
לאחר שסיים את לימודיו בברקלי, קלוואן החל את קריירת הכתיבה שלו כליברלי.
הוא הפך לשמרן במהלך ממשל רייגן.
בשנת 1980 הוא נישא לאלן פלנגן, בתו של הפרופסור תומאס פלנגן ואחותה של הסופרת קייטלין פלנגן.
לזוג יש שני ילדים, ספנסר ופיית', ומתגוררים בנאשוויל, טנסי.
ספנסר למד לימודים קלאסיים באוניברסיטת אוקספורד ונשוי לג'ושוע הר, היועץ המשפטי של The Daily Wire.
קלאוון התנצר בגיל 49 והוטבל באופן פרטי.
בתחילה הוא השתתף בכנסייה האפיסקופלית, אך מאז עזב לכנסייה האנגליקנית בצפון אמריקה.