tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אם ניתן היה לומר כי סרט אחד הקים אמת מידה חדשה לאפקטים מיוחדים, זה היה 2001: אודיסיאה בחלל משנת 1968, בבימויו של סטנלי קובריק, שהרכיב את צוות האפקטים שלו (דאגלס טרומבול, טום הווארד, קון פדרסון וואלי וויברס) במקום להשתמש ביחידת אפקטים פנימית.
בסרט, המיניאטורות של ספינת החלל כללו פרטים רבים וצולמו באופן זהיר, במטרה ליצור עומק שדה ריאליסטי.
השוטים של ספינות החלל שולבו יחד דרך רוטוסקופינג מצויר ביד עבודת בקרת תנועה זהירה, וכך מוודא שהאלמנטים שולבו במדויק במצלמה.
הרקעים של הנוף האפריקאי ברצף "שחר האדם" שולבו עם צילומי סאונדסטייג' דרך טכניקת פרונט פרוג'קשן.
סצנות שמוקמו בסביבות של חוסר משקל צולמו בעזרת כבלים מוחבאים, שוטי מראה וסטים מסתובבים ענקיים.
סיום הסרט, המראה מסע דרך נוף הלוצינוגני, נוצר על ידי דאגלס טרומבול בעזרת טכניקה חדשה שנקראה סליט-סקאן.
שנות ה-70 של המאה ה-20 סיפקו שני שינויים נחרצים באמנות האפקטים המיוחדים.
הראשון היה כלכלי: במהלך מיתון הענף בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, אולפנים רבים סגרו את בתי האפקטים הביתיים שלהם.
טכניקאים הפכו לפרילנסרים או הקימו את חברות האפקטים המיוחדים שלהם, ולעיתים התמחו בטכניקות מסוימות (אפקטים חזותיים, אנימציות, וכו').
השני התרחש כתוצאה מהצלחת שוברי הקופות של שני סרטי מדע בדיוני ופנטזיה בשנת 1977. מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה של ג'ורג' לוקאס הוביל עידן של סרטי מדע בדיוני עם אפקטים מיוחדים יקרים ומרשימים.
מפקח האפקטים ג'ון דיקסטרה, A.S.C וצוותו פיתחו שיפורים רבים בטכנולוגיית אפקטים קיימת.
הם יצרו ציוד מצלמה שנשלט על ידי מחשב וקראו לו "דיקסטרפלקס" ("Dykstraflex"), שאפשר חזרה מדויקת של תנועת מצלמה, וכך מקל מאוד על הקומפוזיטינג של מט זז.
אפקטים מיוחדים חיים הם אפקטים המשמשים מול קהל חי, כדוגמה בתיאטרון, אירועי ספורט, קונצרטים ומופעים ארגוניים.
סוגים של אפקטים המשמשים באופן נפוץ כוללים: אפקטי תעופה, ברק לייזר, עשן וערפל תיאטרליים, אפקטי פחמן דו-חמצני ופירוטכניקה.
אפקטים אטמוספיריים אחרים יכולים לכלול להבה, קונפטי, בועות ושלג.
נהר האפרה הוא אחד מהנהרות התת-קרקעיים של לונדון.
הנהר הפך לנהר תת-קרקעי כאשר נבנה רציף אלברט (the Albert Embankment), והנהר הוטה לתוך מערכת של מנהרות ביוב וצינורות תת-קרקעיים.
ניתן להגיע אל הנהר באמצעות הכניסה למערכת הביוב של לונדון בדרך אפרה באזור בריקסטון בדרום לונדון.
מוצאו של נהר האפרה בקרבת ארמון הבדולח בלונדון והוא זורם דרך נורווד ובריקסטון עד לשפך הנהר ליד גשר ווקסהול שם נשפך הנהר אל נהר התמזה.
אפקט רשת הוא מונח המתאר תופעה כלכלית המתרחשת כתוצאה מההשפעה העקיפה שיש למשתמש של מוצר או שירות מסוים על הערך של אותו מוצר עבור משתמשים אחרים.
ההשפעה עקיפה כי רוכש המוצר אינו מתכוון לייצר ערך עבור המשתמשים האחרים, אך עושה זאת בכל מקרה.
השפעה זו תוכל להיות חיובית או שלילית.
ההשפעה חיובית – ככל שמספר המשתמשים במוצר עולה, התועלת ממנו עבורם גדלה וגם הערך שלו עולה.
מאידך, ההשפעה שלילית – כשכל משתמש נוסף פוגע בערך המוצר מבחינת המשתמשים האחרים.
אפקט זה אופייני לשוק תקשורת המידע ומתקיים גם ברשתות פיזיות כגון רשתות טלפון וגם ברשתות וירטואליות דוגמת קהילת משתמשי "חלונות".
הדוגמה הקלאסית למוצר בעל אפקט רשת חיובי הוא הטלפון; ככל שיותר אנשים מחזיקים בו, ערכו של המכשיר עבור כל בעל טלפון עולה כי יש יותר כאלה שניתן ליצור עמם קשר באמצעותו.
גם רשתות חברתיות מקוונות כגון פייסבוק פועלות באופן זה והן שימושיות ויעילות יותר למנוייהם ככל שמספר החברים עולה.
מנגד, אפקט רשת שלילי מתרחש בנקודה בה כל משתמש נוסף מפחית מערך המוצר עבור משתמשים אחרים, בדומה לעומס ברשת הטלפון או באינטרנט או בכביש.
זה יתבטא בקשיים להשיג קו חיוג, גלישה איטית ברשת או פקקי תנועה.
אפקט רשת הוא סוג של השפעה נלווית בעסקה ולכן הוא אחד מסוגי השפעות חיצוניות בכלכלה.
השפעות אלו זו מכונות השפעות חיצוניות של רשת.
בנוסף, הוא מוכר כ"יתרון לגודל מצד הביקוש" השונה והמובדל מ"יתרון גודל מצד ההיצע" והוא מהווה גם המחשה ללולאת משוב חיובי.
דוגמה למעין רשת חברתית המהווה בעצם ארגון חברתי כלכלי היא אתר היכרויות אינטרנטי.
כל מועמד נוסף המוסיף עצמו למשרד כמועמד, מוסיף מעשיר ומגדיר את מספר המועמדים הפוטנציאליים הזמין ללקוחות נוספים ובכך מהווה אפקט רשת בעל ערך חיובי.
המיוחד בו הוא השילוב החברתי כלכלי שבו והעובדה שהוא (לרוב) נטול אפקט נעילת לקוח.
עוצמת אפקט הרשת תלויה בגודל הרשת ולכן חוק מטקלף קובע כי הערך הכולל של מוצר או שירות בעלי אפקט רשת בתחום התקשורת הוא באופן גס, יחסי לריבוע מספר המשתמשים אשר כבר מחזיקים במוצר או בשירות.
מקור המונח הוא בדיונים שקיימה חברת הטלפון "בל" בארצות הברית בדרך להשגת מונופול בתחום זה.
המונח הופיע לראשונה ב-1908 בדו"ח השנתי של החברה וב-1917 נדונה הכלכלה של אפקט הרשת במסמך והוצגה על ידי עובד החברה.
התאוריה הכלכלית של אפקט הרשת התפתחה משמעותית בין השנים 1985 ל-1995 על ידי החוקרים מייקל כץ, קרל שפירו, האל ואריאן, ג'וזף פרנל וגרת' סלונר.
אפקטי רשת פורסמו על ידי רוברט מטקלף, מממציאי "Ethernet" וממייסדי "3COM".
הוא טען בעת מכירת כרטיסי "Ethernet", כי לקוחות ירכשו אותם מעל מסה קריטית מסוימת אם הם יוכלו לקצור רווחים מהרשת שלהם.
הוא הטביע את "חוק מטקלף", הידוע ביותר בנושא אפקט רשת ונתן לזה ביטוי בנוסחה מתמטית של מחיר N וערך של N בריבוע .
המספרים מאחורי הגדרה זו מעולם לא אומתו בפועל, אך זה גרם ללקוחות לרכוש מוצרים יקרים כגון כונני דיסק ומדפסות.
רוד בקסטרום הציג ב-2009 מודל מתמטי וכלכלי לתיאור רשתות במצב של אפקט רשת חיובי ואפקט רשת שלילי.
ישנן דרכים רבות לסווג השפעות רשת, כשאחת הנפוצות מסווגת זאת ל-4:
אפקט רשת ישיר – כשערך המוצר עבורי תלוי באופן ישיר במס' המשתמשים, למשל טלפון, פקס, דואר אלקטרוני וכו'.
כל עוד אין לצרכן יעדי תקשורת סבירים המצוידים במכשיר, אין למכשיר ערך עבורו.
אפקט ישיר אופייני למוצרי מידע.
אפקט רשת עקיף – כשערך המוצר עבורי תלוי באימוץ מוצרים משלימים שלו על ידי המשתמשים האחרים, דהיינו, שימוש מוגבר במוצר גורם לייצור של מוצרים משלימים שערכם הולך ועולה וכתוצאה גם ערך המוצר המקורי עולה.
אופייני למוצרים משלימים בעלי תלות גבוהה ביניהם, כגון חומרה ותוכנה, למשל, שימוש במכשירי אייפון מוביל לייצור מגוון של אפליקציות אייפון שלהם השפעה חיובית על ערך האייפון.
דוגמה נוספת היא נגני DVD; ערכו של נגן DVD נובע מכמות הכותרים שאותם הוא יכול להציג, מכמות ספריות ה-DVD ומהמגוון המוצע בהן, ולכן הצרכנים ממתינים להשקעות של יצרני הכותרים וספריות הווידאו.
מנגד, יצרני הכותרים וספריות הווידאו יעדיפו להמתין ולא להשקיע בטכנולוגיה, עד אשר תהייה כמות משמעותית של לקוחות.
גם מערכות הפעלה למחשב כגון "חלונות" פועלות באופן זה, ולכן התחרות בין "חלונות" ל"לינוקס" ומערכות הפעלה נוספות היא גם מבחינת המשתמשים וגם מבחינת מפתחי התוכנה.
אפקט רשת דו צדדי – שימוש מוגבר במוצר או שירות על ידי קבוצת משתמשים מסוימת מגדיל את הערך של מוצרים משלימים עבור קבוצת משתמשים מסוימת אחרת ולהפך.
אפקט רשת מקומי – מבנה של רשת חברתית בסיסית נהנה מאפקט כזה.
למשל, מוצר גורם לאפקט רשת מקומי כאשר במקום להיות מושפע מבסיס המשתמשים שלו באופן כללי, כל לקוח מושפע ישירות מהחלטות של תת-קבוצה מסוימת קטנה של לקוחות אחרים כגון אלה שהוא מחובר אליהם דרך רשת חברתית או עסקית בסיסית.
למשלוח מסרים מיידיים מייצרת אפקט מקומי.
בנוסף, קיימים שני מקורות של ערך כלכלי הרלוונטיים בניתוח מוצרים המייצרים השפעות רשת:
ערך טבוע – לפיו אני מרוויח כתוצאה מהשימוש שלי במוצר.
ערך רשתי – אני מרוויח כתוצאה מכך שאחרים משתמשים במוצר.
בשלב הראשון אין דרישה למוצר כי לא משתלם לצרכנים לרכשו אם בגלל מחיר גבוה או בגלל מיעוט משתמשים שעוד מוריד מערך המוצר מבחינתם.
לכן בדרך כלל יתאפיין תהליך החדירה לשוק של מוצר בעל מאפיינים רשתיים ב"זנב שמאלי ארוך", דהיינו, תקופה ארוכה בה קצב הרכישות נמוך ואחיד למדיי.
טפטוף קטן ויציב זה של לקוחות גדל בהדרגה ככל שהמחיר יורד עד להשגת אחוז מנויים מסוים שמזניק את הביקוש למוצר כלפי מעלה.
אחוז מנויים זה הוא נקודת המסה הקריטית, ממנה הופך אפקט הרשת למשמעותי.
בנקודה זו ערך המוצר או השירות מבחינת הלקוח גדול יותר או שווה למחיר המשולם עבורו והיא אישית לכל צרכן.
עניין מהותי עסקי חייב אז להיות כיצד למשוך לקוחות עוד קודם שמגיעים לנקודת המסה הקריטית.
דרך אחת היא על ידי יצירת מוטיבציה חיצונית כגון הסדרי תשלום, עמלת ויתור או מועדון חברים.
אסטרטגיה טבעית יותר היא לבנות מערכת יציבה כלכלית שאינה תלויה באפקט רשת לפחות לגבי הלקוחות הראשונים, וכשמס' המשתמשים גדל המערכת מתחזקת אף יותר ומסוגלת למשוך בסיס משתמשים רחב יותר.
להצטרפות המסיבית של לקוחות השפעה על הורדת המחיר למוצר שגורמת לצרכנים נוספים להצטרף ולערך המוצר לעלות ולהצטרפות נוספת של צרכנים למעגל המשוב החיובי וחוזר חלילה.
כך למשל, הביקוש למכשירי פקס מ-1977 היה קטן במשך זמן רב בשל מיעוט לקוחות ומחיר שנתפס כיקר בעיני צרכן פוטנציאלי.
במהלך אמצע שנות ה-80 ירד המחיר משמעותית והביקוש למוצר זינק כלפי מעלה.
מס' הצרכנים אינו יכול לגדול בלי גבול ובנקודה מסוימת רוב הרשתות הופכות צפופות.
בשלב זה אפקט הרשת שלילי וכל משתמש נוסף גורע מערך המוצר או השירות מבחינת המשתמשים האחרים כי המערכת הגיעה לקצה גבול יכולת הקיבול שלה.
זה יתבטא למשל, בעומס ברשת הטלפון שימנע קבלת קווי חיוג או תמיכת לקוחות דלה.
בנקודה זו ערך המוצר שוב שווה מבחינת הצרכן למחיר המשולם עבורו, המערכת תפסיק לגדול ויהיה צורך להגדילה או להשתמש בטכנולוגיות המיועדות לפיזור עומסים בקרב משתמשים דוגמת טכנולוגיות P2P.
שירות הטלפון, סקייפ, מבוסס על טכנולוגיה זו ותאורטית רשת זו יכולה לגדול בלי גבול.
שוקי תקשורת מידע בהשוואה לשוקי עבר
המשוב החיובי הוא תהליך דינאמי המוביל לשליטה בשוק של ספק יחיד או טכנולוגיה יחידה.
בעוד שחברות ה"אתמול", פטרוכימיקלים, מכוניות, פלדה וכו', שלטו בשווקים ביציבות ולאורך זמן, חברות היי-טק זוכות למונופולים זמניים בלבד.
ההבדל נובע מיתרון הגודל והשפעתו על כלכלת רשת ועל המשוב החיובי שמעודד את החזק ופוגע בחלש.
חברות הייצור נהנות מיתרונות גודל מצד ההיצע שמאפשר להם לקזז עלויות ולהגדיל רווחים בזכות גודלן המסיבי.
חברות תקשורת ומוצרי מידע לעומת זאת, נהנות מיתרון גודל מצד הביקוש, כלומר יש להם מוצרים הזוכים להערכה בזכות ביקוש גבוה – משתמשים רבים.
זה יוצר מעגל כואב של חזק שמתחזק יותר כי הוא נהנה מאפקט רשת, וחלש שנחלש יותר כי הוא מאבד לקוחות לטובת המוצר הפופולרי יותר, לטובת זה שנהנה מאפקט רשת.
מאפיין נוסף של שוק המידע הוא שמעבר לאפקט הרשת יש לו יתרון מסוים גם מצד ההיצע בזכות עלות שולית אפסית.
ההשקעה הראשונית במוצר כזה היא אומנם גדולה בשל הוצאות של הון אנושי, תקנים, זכויות יוצרים וכו', אך מצד שני עלות השכפול של המוצר הקיים – אפסית.
עוד מאפיין הוא העובדה שמס' חברות מייצרות את אותו מוצר כלומר קיים לעיתים ביקוש למגוון – למס' גרסאות של אותו מוצר.
פירושו של דבר שמספר חברות מתחרות על אותו נתח שוק ואם מדובר בחברה אחת שמייצרת מס' גרסאות, אז גם העלות הממוצעת של המוצר גבוהה יותר.
במקרה וחברה שרווחיה נשענים בעיקר על אפקט רשת מתחילה לאבד נתח שוק בשל תחרות עם טכנולוגיה חדשה או תקן פתוח (כמו ארכיטקטורת ה-Web, פורמטים של קבצים כגון HTML ,PDF), תועלות אפקט הרשת יפחתו מבחינתה ויגדלו לטובת המתחרים.
לבסוף תגיע נקודת המפנה, לפיה הטכנולוגיה הדומיננטית החדשה תדיר את רגלי קודמתה ותשתלט על השוק כך שהיא זו שתגדיר את תקן המוצר בבחינת "המנצח לוקח בכול".
מתי קיימת סבירות לכך ש"המנצח ייקח הכול"?
כשמדובר בחברה הנהנית מיתרונות גודל מצד ההיצע והביקוש, דהיינו, חברה יציבה כלכלית שלה מוצרים שעלותם הממוצעת ו/או השולית נמוכה, אין דרישה למגוון והם נהנים מאפקט רשת, כלומר, מביקוש גבוה.
למשל, חברת מיקרוסופט בתחום התוכנה.
נעילת לקוח היא אסטרטגיה עסקית שמטרתה למנוע מעבר של לקוחות מספק לספק משיקולי עלות-תועלת.
בשוק תקשורת המידע נעילת לקוח היא הכלל כי קל יותר, למשל, להחליף מכונית לעומת מערכת הפעלה ובארגונים על אחת וכמה.
השפעות רשת ידועים כגורמים לנעילת לקוח כדוגמת מוצרי מיקרוסופט ומקלדת QWERTY, אך לא בהכרח, למשל, כשמדובר ביישום תחרותי בתקן פתוח.
דוא"ל הוא מוצר שלו אפקט רשת משמעותי אך בזכות יכולת פעולה הדדית בין הספקים השונים לא קיימת נעילת לקוחות.
נעילת לקוחות כרוכה עלויות מעבר שגובהם קובע את היקף הנעילה והעלויות גבוהות בעיקר בארגונים.
הנעילה גם פועלת לטובת השולטים בשוק, שהם הנהנים העיקריים מאפקט הרשת.
בנק – הוא דוגמה לרשת הפועלת על פי "אפקט הרשת" משום שכל משתתף (המפקיד כסף) תורם בעצם השתתפותו (הפקדת הכסף) לארגון (הבנק) ומאידך "סובל" מאפקט נעילת לקוח משום שמשיכת ההפקדה לפני תום תקופת ההפקדה מלווה ב "עונש" (קנס כלשהו).
מאחר שלא כל שוק נשלט על ידי אפקט רשת או שאינך זה שנהנה ממנו בהכרח, ממליצים ואריאן ושפירו לחברות מידע עסקיות לאמץ מספר אסטרטגיות בסיסיות ליצירת משוב חיובי:
אבולוציה לעומת רבולוציה: תאימות לעומת ביצועים.
אסטרטגיה של מעבר הדרגתי ומבוקר ממוצר אחד למשנהו נוחה יותר ללקוחות בהשוואה למעבר מהיר וחד.
אסטרטגיה של תאימות היא הדרגתית ותכלול, למשל, שדרוגים למוצר קיים, מסלולי מעבר או רשת חדשה עם קישור לישנה.
עם זאת, מעבר הדרגתי גם מחייב הסתגלות ועלול לייצר בעיות טכניות מצד אחד ומצד שני קיים סיכון להופעה של מתחרה מהפכן בשוק.
מעבר חד של לקוחות מפלטפורמה אחת לאחרת אפשרית, לפי חוק גרוב, במקרה ומדובר בטכנולוגיה הטובה פי 10 מהקיימת.
בנוסף, מומלץ לעשות זאת בשוק צומח במהירות בו מקבלים חידושים בסובלנות רבה יותר או כשרמת הנעילה אינה גבוהה ולכן עלויות המעבר אינן מהוות מכשול.
פתיחות מול שליטה: יציאה לשוק עם מוצר בעל תקן פתוח לעומת סגור.
התקן הפתוח מומלץ בעיקר למתחרים חדשים בשוק או כשאין חברה דומיננטית בו.
במצב זה ניתן לקיים ברית בין מס' חברות כך שתתאפשר יכולת פעולה הדדית בין המוצרים.
אומנם לא תינתן שליטה בשוק אך יוותר נתח ממנו לכל אחת מהחברות.
חסרון אימוץ התקן הפתוח נובע מכך שכל אחד יכול לעשות את המוצר ו"אין מנצח".
התקן הסגור עשוי להתאים כשחברה נהנית מעליונות טכנולוגית ברורה, עובדה המפחיתה את הסיכון בעיני הלקוח.
החיסרון נובע מהסיכון באיבוד השווקים הקטנים כפי שקרה ל"אפל" עם מחשבי מקינטוש שזכו בגלל התקן הסגור רק ב-5% מהשוק בעוד נתח השוק הגדול הגיע לתקן הפתוח של IBM PC ותואמיו.
בכל אחת מהאסטרטגיות הללו ניתן להשתמש ברמות ובשילובים שונים, כגון, תאימות חלקית ושליטה מלאה או תאימות מלאה עם תקן נגיש.
שילובים אלה יאפשרו אסטרטגיות בסיסיות נוספות ומאפיינים של מעבר מבוקר, מעבר פתוח, ביצועים ייחודיים וחוסר רציפות.
"מיראביליס" היא חברת סטרט-אפ ישראלית שפיתחה את ICQ – תוכנה לשליחת מסרים מיידיים (IM), ונרכשה על ידי "אמריקה און ליין".
על ידי חלוקה חינמית של המוצר, מצד אחד, ומניעת יכולת פעולה הדדית של הלקוח עם מוצרים אחרים, מצד שני, החברה שלטה זמנית בשוק ההודעות המיידיות.
בגלל אפקט הרשת, משתמשים חדשים של ICQ, קיבלו ערך גבוה יותר ונתנו ערך גבוה יותר לתוכנה של מיראביליס.
כמקובל בתחום, החברה לא ניסתה לייצר רווחים מהדומיננטיות שלה בשוק ההודעות המיידיות לפני שנמכרה.
אפקטי רשת שימשו להצדקת חלק מהמודלים העסקיים לחברות דוט קום בשנות ה-90 המאוחרות של המאה ה-20. חברות אלו פעלו מתוך אמונה שכאשר יש לשוק או למוצר מאפיינים בעלי השפעות רשת חזקות, רצוי לחברות להתרכז יותר בהגדלת נתח השוק שלהן מאשר ברווחיות.
בין השאר, נבעה אמונה זו מההנחה ששליטה בנתח שוק משמעותי תאפשר לחברה לקבוע את הסטנדרטים הטכניים והשיווקיים בשוק, ומכאן שתוכל לקבוע את בסיס התחרות העתידי בשוק זה.
חברות רבות הפיצו מוצרי תוכנה בחינם, על מנת לצמצם את ההשקעה הנדרשת מהצרכן ואת הסיכון מבחינתו, ובכך להאיץ את חדירת המוצר, בתקווה ליצור הכנסות עתידיות לאחר שערך המוצר מאמיר בזכות אפקט רשת.
חשוב מאוד ללמוד מניסיונות העבר כגון מלחמת Betamax מול VHS, תעשיית הטלפון או שוק הטלוויזיות הצבעוניות.
בשורה התחתונה יש לזכור כי הסיבה העיקרית ליצירת אפקט רשת ומשוב חיובי למוצר היא ציפיות המשתמשים, המזל וערך המוצר מבחינתם.
ויקיפדיה, מנועי חיפוש ואפקט רשת
קהילה מקוונת – ויקיפדיה נהנית מהשפעות רשת.
ככל שמס' העורכים גדל, תאורטית, איכות המידע משתפרת, וזה מעודד משתמשים נוספים לפנות לוויקיפדיה כמקור מהימן.
חלק מהמשתמשים החדשים הופכים בעצמם לעורכים וממשיכים את התהליך.
אתרים חדשים ומנועי חיפוש – הערך של אתר אינטרנט חדש תלוי באיכות המאמרים ולא במס' המשתמשים בו.
בדומה, מנועי חיפוש ראשונים חוו מעט אפקט רשת כי ערכם נקבע לפי התוצאות שהתקבלו.
כך זכתה "גוגל" במשתמשי "יאהו" כי המשתמשים האמינו שהתוצאות בגוגל טובות יותר בעוד יאהו היא פלטפורמה שיווקית בעיקרה.
אפקס טווין הוא אמן מוזיקה אלקטרונית המפורסם בזכות עבודתו בתחומים המוזיקליים אסיד טכנו, אמביינט, IDM ודראם נ' בייס.
הוא תואר כיוצר בן-זמננו המשפיע ביותר בעולם המוזיקה האלקטרונית.
ריצ'רד דייוויד ג'יימס נולד בעיר המחוז הקטנה לימריק שבאירלנד, לזוג הורים וולשים.
רוב ילדותו עברה עליו במחוז קורנוול שבדרום-מערב אנגליה.
כנער החל לתקלט ולכתוב מוזיקה בסצנת הרייב המקומית תחת הכינוי שבחר לעצמו – Aphex Twin.
ב-1991 הוא הקים יחד עם חברו, גרנט וילסון קלרידג', את חברת התקליטים ריפלקס רקורדס (Rephlex Records), שבאמצעותה הוציא חלק מאלבומיו הראשונים (אלבומים נוספים הופצו תחת החברות הבלגיות Mighty Force ו-R&S Records.
לאחר שזכו אלבומים אלו להצלחה עקר ללונדון, שם הוציא לאור כמות מסחררת של אלבומים ו-EP תחת מגוון כינויים (ראה דיסקוגרפיה בהמשך).
ב-1996 החל ריצ'רד להוציא לאור יותר מוזיקה שהולחנה באמצעות מחשבים וכמו כן אימץ קו מוזיקלי דמוי דראם נ' בייס מעורב בנגינות ילדות נוסטלגיות וצלילי אסיד מעובדים ומוזרים.
בסוף שנות התשעים ניכרה עלייה בפופולריות שלו, בין היתר בעקבות הוצאת הסינגלים "Come to Daddy" ו-"Windowlicker" והצגת הקליפים שלהם ב-MTV ובעמודי הכותרת של עיתוני מוזיקה שונים, ביניהם NME.
ב-2001 הוציא לאור אפקס טווין אלבום כפול מעורר-מחלוקת ואישי במיוחד - Drukqs - שהכיל בנוסף לרצועות ממוחשבות ומוקפדות במקצב מהיר גם שירים בהשפעת אריק סאטי וג'ון קייג' שנוגנו בפסנתר שאולתר עם תוספות.
רמת הדיוק והפרטים שבאלבום גרמו למעריציו ומבקריו של האמן לטעון כי המוזיקה באלבום עשויה על-פי העדפות מוזיקליות אישיות ושהן פחות פופולריות ומוכרות.
בעקבות זאת נטו המבקרים להאמין שהאלבום הוקלט בצורה זו על מנת לגרום להפסקת החוזה עם הלייבל Warp - ואכן, אלבומו הבא הופק תחת Rephlex, חברת ההפקות שלו.
כמו כן, קיימת שמועה הטוענת כי ג'יימס שכח במטוס נגן מדיה שהכיל כמעט את כל השירים הכלולים באלבום ולכן הוא הוציא לאור אותו בצורתו זו - כדי למנוע את הפצתם של השירים באינטרנט.
בסוף 2004 הוצאתה של סדרת אלבומי Analord הוכיחה כנכונה את השמועה שרווחה בדבר חזרתו של ג'יימס לצלילי האסיד טכנו.
בהקלטתם של אלבומים אלו עשה שימוש נרחב באוסף שלו של מכונות תופים וסינתיסייזרים מתוצרת רולנד וב-Synton Fenix - סינתיסייזר מהמבוקשים והנדירים בדורו.
בנוסף לכתיבת מוזיקה, ריצ'רד ד.
ג'יימס הוא גם צלם מוכשר והוא אחראי לרוב ההכוונה האמנותית של האלבומים.
הוא החביא (כנראה בעזרת התוכנה Metasynth ) תמונה שלו מחייך את החיוך הזדוני הטיפוסי שלו בתוך קובץ הWAV בטראק "Formula", אותה ניתן לראות בניתוחי הספקטרום של הרצועה השנייה.
1995 - Classics - אוסף של סינגלים מוקדמים + רצועות חיות ונדירות
1996 - 51/13 Singles Collection - יצא ביפן ואוסטרליה בלבד.
CAT 023 - האלבום לא הופץ ונצרב ב-4 עותקים בלבד
מסופר כי ב-1995 חילק אפקס טווין לחבריו מוקלט על גבי קלטות C-90 את Melodies From Mars - אלבום שלא הופץ שאמור להכיל מעל 200 מנגינות שג'יימס הציע לחברות משחקי מחשב לשילוב בפסקול של משחקים.
האלבום Mike and Rich בשיתוף עם מייק פרדינס מההרכב מיוזיק (µ-ziq).
afx237 v7 וGwarek2 מהאלבום drukqs שימשו לפסקול הקליפ/סרט קצר "Rubber Johnny" אשר נעשה על ידי במאי הוידאו-קליפים המפורסם כריס קנינגהם.
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאהמקור2024פרס גראמיהקלטת הדאנס/אלקטרונית הטובה ביותר"Blackbox Life Recorder 21F"
אֵפֶר הוא חומר מפורר הנותר לאחר בעירה.
בעירה של חומרים אורגניים יוצרת בעיקר פחמן דו-חמצני ואדי מים, אך בעירה לא שלמה תשאיר חלק מהחומר במצבו המקורי.
גם אם מתבצעת בעירה שלמה, אם החומרים האורגניים מכילים יסודות שאינם הופכים לגז או נוזל בתהליך הבעירה (כגון יוני מתכת) הם יישארו בצורה מוצקה ואילו שאר החומר יתנדף לחלל האוויר.
הישארות אפר נפוצה בשרפת עצים ותוצריהם.
במספר תרבויות האפר מסמל את סיום החיים.
בתרבויות רבות נהוגה שרפת גופות והאפר נשמר או מפוזר, בהתאם למנהגים ולבחירות אישיות.
במיתולוגיה המצרית עוף החול מת בשרפה וקם לתחייה מן האפר שלו.
ביהדות, אפר שריפת פרה אדומה המעורב במי מעיין משמש לטהרה מטומאת מת.
כמו כן, את האפר הנותר משרפת הקורבנות היה אחד הכהנים מפנה מדי יום מהמזבח בתרומת הדשן.
כמו כן, היה נהוג לשים אפר על הראש לאות אבלות, כפי ששמה תמר אפר על ראשה לאחר שאמנון אנס אותה ואחר כך גרש אותה מחדרו.
על פי נוהג זה נקבע בהלכה כי יש לשים "אפר מקלה" (אפר שנוצר משרפה) בראש חתן בסמוך לחופה כזכר לחורבן בית המקדש, וכפי שנאמר בנבואת ישעיהו: .
וכן היו נותנים אפר על גבי התיבה וראשי העם בתעניות שנערכות בשל בצורת.
אפרדינג הוא מחוז קטן בצפון מרכז אוסטריה עילית שבאוסטריה.
המחוזות השכנים לו הם (לפי כיוון השעון ממערב לדרום): גריסקירכן, רוהרבאך, אורפאר, מחוז לינץ ומחוז ולס.
במחוז ישנן 12 עיירות, והעיירה בה יש את האוכלוסייה הגדולה ביותר היא אַלקופֶן.
סנקט מאריינקירכן אן דר פולזנץ
"אֵפֶר ואבק" הוא אלבום האולפן השני של הזמר יהודה פוליקר, אשר יצא לאור ב-28 בינואר 1988. האלבום נוצר בשיתוף פעולה עם שותפו יעקב גלעד, אשר הפיק וכתב את כל השירים למעט שניים.
צמד היוצרים, שילבו בו שנים-עשר שירים הנוגעים בחייהם כבני הדור השני לשואה, שגדלו בישראל בצל הטראומה שחוו הוריהם ניצולי השואה.
באלבום זה העביר פוליקר את קריירת הסולו שלו מהסגנון היווני לסגנון הרוקיסטי, אך עם טקסטים כבדי ראש יותר מאשר אלו ששר בהיותו סולן בנזין.
למרות זאת, "אפר ואבק" עדיין מושפע מהמוזיקה היוונית, בעיקר בשיר הנושא ובשיר "חלון לים התיכון".
"אפר ואבק" היה הראשון בסדרת אלבומים בעלי אופי מלנכולי המלווים את פוליקר עד היום.
על אף הנושא הכאוב והמוזיקה הניסיונית, האלבום הצליח – בתוך חודש בלבד הוא נמכר בכ-20 אלף עותקים (אלבום זהב), בנובמבר 1988 הגיע למעמד של אלבום פלטינה, ועד 1990 מכר מעל 70 אלף עותקים – ונחשב לאחד מאלבומי הרוק המצליחים והמוערכים בישראל אי-פעם ולאחד האלבומים העבריים החשובים והמשפיעים ביותר.
ב-2005 הגיע האלבום למקום הראשון ברשימת 100 האלבומים הישראלים הטובים של מוסף "7 לילות" של ידיעות אחרונות.
ב-2025 נבחר פעם נוספת על ידי עיתון זה למקום הראשון ברשימת האלבומים העבריים הגדולים ביותר.
לדעת חוקר הזמר העברי עפר גביש, זהו "התקליט המשמעותי ביותר בשירת בני הדור השני".
בעקבות זכייתו בתואר זה, הוציא לאור פוליקר ב-30 באפריל באותה שנה גרסה מחודשת של האלבום, אשר הייתה זמינה בפורמט סטרימינג בלבד, וכללה ארבע-עשרה גרסאות אלטרנטיביות של שירי האלבום, לצד שיריו המקוריים במאסטרינג מחודש.
באוקטובר באותה שנה יצא האלבום לאור במהדורה מורחבת בתוספת ארבעה שירים שהוקלטו בהופעה באולפני גלי צה"ל בתוכנית "אחרי המלחמה".
שירים מן האלבום מושמעים תדיר באירועי זיכרון השואה, כמו גם בימי אבל אחרים, וכן מחוץ להקשרים אלה.
השירים הראשונים שהוקלטו עבור האלבום, "התחנה הקטנה טרבלינקה" ו"פרחים ברוח", נכתבו במקור עבור התוכנית "אחרי המלחמה" שערכה דלית עופר ליום השואה בגלי צה"ל שפוליקר וגלעד השתתפו בה.
התוכנית הוקדשה לדור השני לשואה.
בשנת 2008 יצאה לאור מהדורה מורחבת של האלבום, בה נכללה התוכנית במלואה.
בעקבות האלבום השתתפו גלעד ואמו יחד עם משפחת פוליקר בסרטה התיעודי של אורנה בן דור "בגלל המלחמה ההיא", שעסק בדור השני לשואה ובו מתואר הליך הפקת האלבום.
באלבום "אפר ואבק" אחראי פוליקר לביצועי הסולו לנגינת הבוזוקי, הגיטרה החשמלית, גיטרת הבס, האקורדיון, כלי ההקשה, הקלידים, הגיטרה האקוסטית, הבגלמה, ההלחנה, העיבוד וקולות הרקע.
צילום עטיפת האלבום הוא של הצלם הצ'כי יאן סאודק.
את הרעיון לשימוש בצילום הגה הצלם מיכה קירשנר.
שיר הנושא של האלבום אותו כתב יעקב גלעד על מסעה של אמו, הלינה בירנבאום, בחזרה לפולין.
שיר זה הוא מעין מכתב של ניצול שואה בארץ ליקיריו שנשארו בגולה ומספר את סיפורם של הניצולים שהקימו משפחות חדשות לאחר שמשפחתם נספתה בשואה ומסוגלים לחלום מחדש על עתיד מבטיח.
השיר נכתב במקור על ילד ישראלי שחי בארץ.
עם זאת, חלק מהציבור בישראל נוטה לייחס לשיר משמעויות הקשורות לכאב.
השיר נכתב לפי סיפור שסיפר ג'קו פוליקר, אביו של יהודה, בו מספר על עצמו, ניצול שואה מיוון החוזר לכפר בתום המלחמה ומגלה בכאב כי החיים שם מתנהלים כרגיל.
שיר המדבר על הפרידה הקשה של ניצול שואה ממשפחתו שנספתה בשואה והתמודדותו עם מותם.
השיר נכתב על ידי המשורר ולדיסלב שלנגל בגטו ורשה כמעין סימן אזהרה ליהודי הגטו על הצפוי להם במחנה טרבלינקה (הנסיעה לשם נמשכת "חיים שלמים עד מותך" ו"בעבור מיליון לא תקבל כרטיס חזור").
יעקב גלעד, שהיה חניך בתנועת הנוער בנק"י חיבר את השיר לזכרו של מדריך בתנועה, , חייל בגרעין הנח"ל של בנק"י, שנהרג בתקרית גבול ב-8 בדצמבר 1964 בשדות קיבוץ יד חנה על ידי חיילים ירדניים.
מילות השירים נכתבו על ידי יעקב גלעד והמוזיקה לשירים הולחנה על ידי יהודה פוליקר, למעט היכן שצוין אחרת.
אפר ואבק היה סיבוב הופעות של הזמר הישראלי יהודה פוליקר, אשר החל ב-13 במאי 1988 בעוגן והסתיים ב-28 בינואר 1989 בכברי.
זוהי רשימה חלקית מתוך סיבוב ההופעות "אפר ואבק".
יהודית תמיר - קולות רקע (4)
אלברט קקולי - סנטור (7)
איתי זילבר - גיטרה בס (9)
יעקב גלעד - הפקה, עיבוד
בביוכימיה, אֵפֶקְטוֹר או מודולטור (Modulator) היא מולקולה קטנה הנקשרת לחלבון אלוסטרי, חלבון שיש בו מולקולה, אפקטור, שנקשרת לאנזים או לחלבון ומשנה את נטייתו להיקשר לסובסטרט, מצע, שמזרז פעולה של אנזים, או לליגנד - יון או מולקולה המסוגלים לתרום זוג אלקטרונים, או מספר זוגות, ליצירת קשר כימי.
ישנם שני סוגים עיקריים של אפקטור:
אפקטור הומוטרופי - אם האפקטור הוא הסובסטרט עצמו (או הליגנד במקרה של חלבון).
למשל החמצן במקרה של המוגלובין.
אפקטור הטרוטרופי - לא הסובסטרט/ליגנד עצמו.
יכול להיות שלילי ויכול להיות חיובי:
אפקטור הטרוטרופי חיובי - מעודד את החלבון לבצע את עבודתו.
אפקטור הטרוטרופי שלילי - מעכב את החלבון מלבצע את עבודתו.
אפר פחם הוא תוצר שריפת הפחם.
בעבר היווה חומר פסולת והיום משמש בעיקר כחומר גלם בבניה ותשתית.
אפר פחם הוא תוצר של שריפת פחם.
אפר הפחם הנוצר משריפת פחם שוקל בין 4%-15% ממשקל הפחם בהתאם לסוג הפחם.
בישראל, משקל אפר הפחם הוא כ-10% ממשקל הפחם שנשרף.
אפר הפחם מורכב בעיקר מסיליקה, אלומינה, מגנזיום, וסידן.
כן יש בו מעט תחמוצות ברזל ויסודות רעילים ויסודות רדיואקטיביים בשיעור נמוך.
מכיוון שמתכות כבדות שנמצאות בפחם אינן נשרפות כלל, ריכוז המתכות הכבדות, כולל אלו הרדיואקטיביות, באפר הפחם גבוה פי 7-25 (בישראל, פי 10) מריכוזן בפחם.
הדעות חלוקות לגבי מידת הסיכון באפר פחם.
ברחבי העולם מקובל מאז שנת 2008 שרמות הקרינה המייננת מאפר פחם אינן מסוכנות והסוכנות להגנת הסביבה בארצות הברית קבעה בשנת 2014 שאין צורך במגבלות על שימוש באפר פחם.
לעומת זאת, המשרד להגנת הסביבה בישראל הכריזה ביוני 2008 על אפר פחם כ"פסולת רדיואקטיבית" "עקב הקושי לבקר שימושים שנעשו באפר הפחם במוצרי בנייה ולפקח עליהם ועקב היעדר תקן מחייב".
בשנת 2014 דרש הממונה על הקרינה שתנתן עדיפות לשימוש באפר פחם בייצור מלט על פני שימוש בו בייצור בטון.
אולם בעקבות עתירה לבג"ץ של יצרני מלט, ההוראה בוטלה.
בדיקות שנעשו בממ"דים בישראל מצאו שבטון הכולל אפר פחם על פי התקן של עד 150 ק"ג של אפר פחם למטר קוב בטון עומדות בתקנים של קרינה מותרת.
אפר הפחם נוצר בתהליך שריפת הפחם בתחנות כוח פחמיות.
בתחנה, הפחם נטחן, ומוזן לתא בעירה המחובר לדוד קיטור.
חלקיקי האפר הגדולים יותר נופלים כבר בתא הבעירה, ונקראים אפר תחתית.
אפר התחתית מכיל חלקיקים עד גודל של מספר מילימטרים.
החלקיקים הקטנים יותר נקראים אפר מרחף.
בתחנות הכוח שקיימות בישראל, אפר מרחף נוצר כשזרם גזי הפליטה החמים שיוצא מהדוד עובר שיקוע לפני הארובה במשקעים אלקטרוסטטים.
בחלק מתחנות הכוח בעולם, השיקוע נעשה בציקלון או במסנן שקים, אבל כאמור בתחנות מודרניות, השיקוע נעשה במשקעים אלקטרוסטטיים.
משקעים אלו מפרידים מזרם הגזים חלקיקי אפר קטנים עד כדי עשרות מיקרון.
כאשר מחוברים מספר משקעים בטור, ככל שמתרחקים מתא הבעירה, גודל החלקיקים המופרד הולך וקטן.
מסווגים את אפר הפחם גם לפי תכולת תחמוצת הסידן שבו, וזאת בעיקר לצורך שימוש כחומר פוצולני.
בעבר היו משליכים את אפר הפחם לים, או אוגרים אותו בערמות ללא שימוש מה שיכול לגרום מפגעים לאיכות האוויר (פליטת חלקיקים מערמות יבשות).
היום, נוהגים להטמין או לייצא אפר פחם שאין לו שימוש.
במדינות רבות מנוצל אפר הפחם כחומר גלם משני בתעשיית הבניה.
עבור חלק מאפר התחתית, קיימים שימושים נוספים בתשתיות ובחקלאות.
אפר פחם משמש בבטון ומלטים על מנת להשיג אחד מהיתרונות הבאים:
הפחתת כמות הצמנט, על-מנת להפחית את עלות הבטון
קבלת חוזק בטווח ארוך (מעבר לשלושה חודשים)
לחלקיקים העגולים של אפר פחם דל סידן השפעה משמעותית על התכונות הראולוגיות של הבטון הטרי.
ככל שאחוז החלקיקים הקטנים מ-45 מיקרון גדול יותר, תוספת של אפר פחם מורידה את כמות המים הדרושה על-מנת להגיע לסומך נתון.
חלקיקים גדולים מ-45 מיקרון מגדילים את כמות המים הדרושה לסומך נתון.
פני השטח של אפר הפחם, ובעיקר תכולת פחם (נמדד על ידי פחת בשרפה - LOI), עשויים לספוח חומרים אורגניים.
לכן יש לבדוק התאמה של מוספים מפחיתי מים לאפר פחם לפני השימוש.
ככלל, צריכת מוספים, ובעיקר מוסף כולא אוויר גדולה ביותר בבטון המכיל אפר פחם.
שטח הפנים הגדול של אפר הפחם משפר את הלכידות של הבטון הטרי ומפחית הפרשת מים.
לכן שימוש בכמויות גדולות של אפר פחם נפוץ ביותר בבטון מצטופף מעצמו, ובבטון בעל חוזק נמוך מבוקר.
אפר הפחם הוא חומר פוצולני, כלומר מתקשר בנוכחות סיד.
אפר פחם בעל תכולת סידן גבוהה, יכול להיות חומר מליטה בפני עצמו.
בדומה לחומרי מליטה אחרים, ככל שגודל הגרגר קטן יותר (שטח פנים סגולי גדול יותר), קצב התגובה גבוה יותר.
לכן כחומר פוצולני משמש רק אפר הפחם המרחף.
קצב ההידרציה של אפר הפחם נמוך, ובתנאים רגילים, ההידרציה שלו אורכת מספר חודשים.
באשפרה בטמפרטורות גבוהות (מעל 70 מע"צ), אפר הפחם עובר הידרציה מהירה, כמעט ללא תלות בשטח הפנים הסגולי.
אפר הפחם מכיל סולפטים, שעשויים לעקב את ההידרציה של הטרי קלציום אלומינט בתערובת הבטון, בדומה לגבס.
חום ההידרציה של אפר פחם הוא כ-15 עד 30 אחוז מחום ההידרציה של צמנט פורטלנד באותו משקל.
לכן אפר פחם משמש להחלפת חלק מצמנט הפורטלנד ביציקות של גופים מסיביים.
גורמים רבים משפיעים על התפתחות חוזק הבטון עם אפר פחם, וחוזקו הסופי, כגון: הרכב כימי, שטח פנים סגולי, ראקטיביות פוצולנית, טמפרטורה ותנאי אשפרה נוספים.
אפר פחם עשיר בסידן (20%-30% CaO, משקלי) הוא בעל תכונות מליטה זהות לצמנט פורטלנד, לכל צורך מעשי.
ניתן להשתמש בו כתחליף לצמנט בכל יחס החלפה.
אפר פחם עני בסידן (ידוע כסוג F) בעל קצב הידרציה נמוך בהרבה, ומביא את הבטון לחוזקים נמוכים יותר בגיל 28 כאשר יחס ההחלפה עם צמנט הוא 1:1.
שטח פנים סגולי של אפר הפחם משפיע על החוזק בשתי דרכים:
הפחתת או הגדלת כמות המים הדרושה לעבידות.
תוצאות של מחקרים שונים בנוגע לקשר שבין שטח הפנים הסגולי לקצב התפתחות החוזק לא נתנו תוצאות אחידות.
טחינה של אפר הפחם יחד עם הקלינקר ביצור הצמנט, לא פוגעת בתכונות הבטון יחסית לערבול של אפר הפחם עם צמנט.
בבדיקות מקרוסקופיות, נמצא שחלקיקי אפר הפחם שומרים על צורתם העגולה, אבל צבירים של כדורי אפר פחם מפוררים בתהליך הטחינה, ומתקבל שיפור קל בעבידות, בעיקר באפר פחם עם גודל גרגרים גדול.
כאשר מאשפרים בטון מצמנט פורטלנד בטמפרטורות גבוהות מ-30 מע"צ, החוזק מתפתח במהירות, על-חשבון חוזק מאוחר, שהולך ויורד ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר.
בבטון עם תכולה גבוהה של אפר פחם המצב שונה.
ככל שטמפרטורת האשפרה גבוהה יותר, גם קצב התפתחות החוזק, וגם החוזק הסופי גבוהים יותר.
ההשפעה של אשפרה בטמפרטורות גבוהות יותר (כ-60 עד 80 מע"צ) כה משמעותית, עד כי היא מגמדת את חשיבותם של גורמים אחרים כגון: ראקטיביות פוצלנית ושטח פנים סגולי.
מעבר לכך, אשפרה בחום בגיל צעיר משפיעה על קצב התפתחות החוזק לא רק בזמן בו הטמפרטורה גבוהה, אלא גם לאחר שהבטון התקרר.
קיים הוא היכולת של בטון, או מבנה בטון מזוין להמשיך ולשמור על תכונותיו (להתקיים) לאורך זמן.
מכיוון שאפר פחם עובר הידרציה בקצב איטי יותר, בגיל מוקדם, או כאשר הבטון לא עבר אשפרה מספקת, בטון עם אפר פחם חדיר יותר לגורמים מזיקים.
בגיל מאוחר יותר (בדרך כלל מעבר לשלושה חודשים) בטון המכיל אפר פחם אטום יותר מבטון זהה ללא אפר פחם.
תכונה זו מגינה על מבני בטון מזוין כנגד קורוזיה של הפלדה (עקב חדירת כלוריד).
כמו כן, בטון המכיל אפר פחם עמיד יותר כנגד התקפת סולפטים, קורוזיה מיקרוביאלית וחומצות.
אפר פחם, ובעיקר אפר תחתית משמשים כחומר מילוי בעבודות תשתית, כתחליף לחול.
השימוש של אפר פחם כחומר מילוי בתשתיות יכול לצרוך כמות גדולה של אפר פחם, שאינו מתאים לשימושים אחרים, ולחסוך בכריית מחצבים מהטבע.
אפר פחם שימש ליצור אגרגטים קלים לראשונה בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
עקב המחסור בפלדה, נבנו אוניות משא ומכליות מבטון קל מזוין.
קיימות מספר שיטות ליצור של אגרגט קל מאפר פחם, רובן מבוססות על סינטור של גרגרי האפר.
אפר פחם ליצור של אגרגטים קלים יכול להיות בעל איכות נמוכה עבור שימושים אחרים, כלומר בעל תכולת שארית שרפה (LOI) גבוהה, פעילות פוצלנית נמוכה וגודל גרגר גדול.
תהליך היצור דומה לתהליך היצור של במבה ופריכיות, אבל הסינטור מתבצע בטמפרטורות גבוהות, מעל 1050 מע"צ.
ראשית, מרטיבים את אפר הפחם.
את האפר המורטב כובשים בלחץ לכדוריות.
את הכדוריות מחממים במהירות לטמפרטורה גבוהה (במשך של שניות עד חצי דקה).
המים שבכדורית הופכים לקיטור, מנפחים את הכדורית ויוצרים נקבים.
בטמפרטורה הגבוהה, אפר הפחם מותך חלקית ומתקשה במבנה נקבובי, שהתקבל עקב הבועות שיצר הקיטור.
שיטה אחרת ליצור של אגרגטים קלים מאפר פחם משתמשת גם בפלסטיק שנאסף למחזור.
בשיטה זו, הפלסטיק משמש כחומר הדבקה בין גרגרי האפר.
לכן, הסינטור מתבצע בטמפרטורה נמוכה יותר, תוך כדי חיסכון ניכר באנרגיה.
כמובן, שאגרגטים שמיוצרים בשיטה זו הם בעלי תכונות מכניות שונות, ויש להתייחס לכך כאשר משתמשים בהם ליצור בטון קל.
לאחר ניפוי, החלקיקים הגדולים של אפר התחתית (בגודל מעל 2 מ"מ) יכולים לשמש כמצע גידול בחממות ובעציצים במקום טוף.
המקטע הדק של אפר התחתית מתאים מצדו לשימוש כחומר ריפוד ברפתות במקום קש.
אפר פחם משמש כחומר גלם עיקרי ליצור אריחי קרמיקה דקורטיביים, אריחים בעלי עמידות גבוה בסביבות קשות, וליצירת אריחי בידוד תרמי ואקוסטי.
כמו כן, אפר הפחם משמש כמרכיב ביצור יריעות בידוד אקוסטיות, וליצור אפודי מגן קרמים.
לקראת הפעלת תחנת הכוח אורות רבין, שהייתה תחנת הכוח הראשונה בישראל שפעלה על פחם, עלתה השאלה מה לעשות עם אפר הפחם שנוצר מהפעלת התחנה בכמות של כ-1500 טונות ליום.
הוחלט להשתמש באפר הפחם לייצור חומרי בניין ובינתיים לאחסן את אפר הפחם ליד התחנה.
בנוסף, הוקמה ועדה בינמשרדית לאיתור אתרים נוספים לסילוק אפר פחם.
לאחר שנתיים של דיונים, באוגוסט 1984, החליטה הוועדה שלא להחליט על אתרים נוספים ולהתיר את אפר הפחם ליד תחנת אורות רבין בחדרה.
בשנת 1984 ייצרה התחנה כ-360 אלף טון אפר פחם בשנה.
כמחצית מאפר הפחם יועד לנשר מפעלי מלט ישראליים והשאר שימש לעבודות נוף סביב התחנה.
באותו זמן נבחנה האפשרות להטיל עודפי אפר פחם לעומק הים התיכון וחברת החשמל קיבלה רישיון לכך.
הטלת עודפי אפר הפחם לים התיכון הופסקה בשנת 1999 בהתאם לאמנת ברצלונה.
מנהלת אפר פחם הוקמה בשנת 1993 ונוהלה על ידי 3 משרדי ממשלה - תשתיות, פנים והגנת הסביבה - ושתי חברות ממשלתיות - חברת החשמל והחברה הלאומית לאספקת פחם.
המנהלת הוקמה כדי לקדם את הפיתוח של שימושים חדשים לאפר הפחם.
היא מימנה מחקרים בנושא השימושים והשפעותיהם על הסביבה ובריאות האדם.
המנהלת נסגרה בשנת 2020 לאור צמצום השימוש בפחם.
בישראל מיוצרים כמיליון טונות של אפר מרחף בשנה, וכ-116 אלף טונות של אפר תחתית.
כמעט כל האפר המרחף משמש ליצור צמנט ובטון.
אפר התחתית משמש לשימושים מגוונים יותר, בסלילת כבישים ותשתיות אחרות, בהטמנת צנרת מים ותקשורת ובסקטור החקלאי לאחר מיון לפי גודל חלקיקים.
המקטע הגס של אפר התחתית מתאים לשימוש כמצע לגידול צמחים בחקלאות ובגינון לאחר ערבוב עם קומפוסט.
אפר איסט סייד היא שכונה ברובע מנהטן שבעיר ניו יורק.
היא ממוקמת בין סנטרל פארק לבין איסט ריבר.
במהלך המאה ה-19 עברה מסילת הברזל המובילה לעיר ניו יורק באזור זה.
בשלהי המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 החלו עבודות הורדת מסילת הברזל אל מתחת לקרקע, וזו כוסתה לחלוטין בשנת 1910. במהלך פיתוח האזור, התעשיינים אנדרו קרנגי והנרי קלי פריק החלו לבנות בתי מגורים ואחוזות לאורכה של השדרה החמישית.
משפחות עשירי ניו יורק החלו להתיישב באזור סביב רחוב 86, ובהם משפחת אסטור, משפחת ריינאלנדר ומשפחת רוקפלר, בסמוך לאחוזת משפחת ואנדרבילט שהייתה ממוקמת במקום עוד מראשיתה של המאה ה-19.
במזרח האזור התפתח פרוור יורקוויל בו התיישבו משפחות מעמד בינים שמקורם מגרמניה, ולאורך חוף איסט ריבר נבנו במהלך המאה ה-19 וילות של עשירי ניו יורק, האחרונה שבהם שנותרה היא אחוזת גרייסי - המשמשת כיום כמגורי ראש עיריית ניו יורק.
שכונת אפר איסט סייד משתרעת מזרחית לסנטרל פארק, בין רחוב 59 לרחוב 96, כאשר צפונית לאפר איסט סייד נמצאת שכונת הארלם.
בפועל, באזור השדרה החמישית וסנטרל פארק משתרעת אפר איסט סייד עד רחוב 110, וכך כוללת את אזור בית החולים מאונט סיני.
אפר איסט סייד כוללת בתוכה את השכונות יורקוויל (באזור מפגש רחוב 86 והשדרה השלישית), קרנגי היל (באזור מפגש רחוב 94 והשדרה החמישית) ולנוקס היל (באזור מפגש רחוב 69 והשדרה הראשונה).
על פי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2000, מתגוררים באזור האפר איסט סייד 207,543 תושבים (צפיפות אוכלוסין של 45,649 נפשות לקמ"ר).
מרבית התושבים (88.25%) לבנים, אולם מתגוררים ברובע גם תושבים ממוצא אסייתי (6.14%), פסיפי ופולינזי (0.04%) ואפריקאים אמריקאים (2.34%).
5.62% מתושבי האזור ממוצא היספני (הן לבנים והן שחורים).
21% מתושבי האזור נולדו מחוץ לארצות הברית מהם: 45.6% מקורם באירופה, 29.5% מקורם באסיה, ו-16.2% מקורם במרכז אמריקה.
באזור האפר איסט סייד מתגוררים 125 נשים על כל 100 גברים.
ההכנסה הממוצעת לנפש באזור גבוהה ביותר - 85,081 דולרים לנפש לשנה, וכן רמת ההשכלה של התושבים גבוהה - ל-75.6% מתושבי הרובע הבוגרים (גיל 25 ומעלה) תואר אקדמי.
באופן מסורתי, האפר איסט סייד נשלט על ידי משפחות אנגלו-סכסון פרוטסטנטיות עשירות.
אזור האפר איסט סייד שונה מיתר אזורי ניו יורק בתמיכה הגבוהה יחסית שמקבלת בו המפלגה הרפובליקנית (המקבלת כ-50% מקולות המצביעים לעומת 20% - 40% באזורים אחרים של ניו יורק, למעט אזור סטטן איילנד).
קו שדרת לקסינגטון הוא קו רכבת תחתית היחיד (בו ארבע מסילות), העובר מתחת לאפר איסט סייד.
כמו כן עוברים ברובע מספר קווי אוטובוסים.
קו רכבת תחתית נוסף קו השדרה השנייה נבנה לאורכה של השדרה השנייה על מנת להקל את העומסים על התחבורה הציבורית באזור האפר איסט סייד.
באזור האפר איסט סייד נמצאים מספר מוסדות תרבות מהידועים והחשובים בעולם.
לאורך מייל המוזיאונים נמצאים מוזיאון קופר יואיט, מוזיאון דל באריו, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, המוזיאון היהודי של ניו יורק, מוזיאון העיר ניו יורק ומוזיאון סולומון ר.
כמו כן נמצא ברובע אוסף פריק ומכון גתה.
באזור האפר איסט סייד נמצאים מספר מוסדות השכלה גבוהה ובהם מכללת ויל קורנל ללימודי רפואה, מכללת האנטר, מכללת מרימאונט מנהטן, בית הספר לרפואה ובית החולים מאונט סיני ואוניברסיטת רוקפלר.
באזור זה גרים יהודים רבים ממעמד סוציו-אקונומי גבוה.
באזור מספר בתי כנסת גדולים, רבים מהם נוסדו על ידי מהגרים מגרמניה.
באזור גם בתי ספר יהודיים, ובהם ישיבת רמז.
אזור האפר איסט סייד שימש רקע לסרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה רבות, בשל המוזיאונים, מרכזי התרבות, חנויות היוקרה ומשפחות העשירות הרבות המתגוררות באזור, שכיכבו בסרטים וסדרות אלה.
בין הספרים ניתן למנות את "מיליון נשיקות" (מוניקה מרפי).
אפרה סקי (מצרפתית: Après-ski - "אחרי הסקי") הוא הכינוי למכלול הבילויים המקובלים על העוסקים בספורט חורף, לאחר שהפעילות במדרונות הגלישה מסתיימת, בשעות אחר הצהריים.
בדרך כלל מדובר בבילוי חברתי כגון שתייה בפאבים המקומיים, ריקודים, בילוי בבריכה או באתר ספא וכדומה.
הביטוי הצרפתי המקורי דווקא מתייחס לנעליים הנוחות ששמים לאחר יום שלם של סקי במגפיים.
מנהג נפוץ באתרי ספורט החורף בהרי האלפים הוא לעצור ולשתות בפאב עוד בטרם הגלישה האחרונה של היום, או מיד עם סיומה, ולפני החלפת הבגדים ומגפי הגלישה, ופעמים רבות נמשך בילוי זה אל תוך הלילה.
אוסטריה נחשבת למדינה האלפינית בה תרבות האפרה סקי היא המפותחת ביותר, והעיירה סן אנטון נחשבת לבירת האפרה סקי באלפים האוסטריים.
לעיתים הכוונה בביטוי אפרה סקי היא ללגלג על גולשים שמגיעים לאתרי ספורט החורף רק בשביל האפרה סקי ונגזרותיו, כמו מותגי אופנת הסקי; כל זאת במקום להתמקד בספורט עצמו.
אפר געשי או אפר וולקני הוא אחד מסוגי החלקיקים הנפלטים מהר געש בעת התפרצות געשית, אשר במהלכה מאגמה יכולה לפרוץ החוצה ולזרום בצורת לבה, או ליצור תגובה עם מים הגורמת להתפוצצויות, שחרור כמויות גדולות של עשן וקיטור, העפת סלעים, ושחרור אפר געשי וחלקיקים נוספים לאוויר.
את החלקיקים הנפלטים בעת התפרצות הר געש נהוג לחלק לשלושה סוגים על פי גודלם:
אפר געשי: עד 2 מ"מ
פצצה געשית או "בלוק געשי": מעל 64 מ"מ
עמוד העשן שנראה פעמים רבות מעל הר געש מתפרץ מורכב בעיקר מאפר ומקיטור.
החלקיקים הזעירים יכולים להיות מועפים למרחקים רבים, בהתאם למהירותה וכיוונה של הרוח.
שלא כמו אפר שנוצר לאחר שרפה של עץ או חומר דליק אחר, אפר געשי הוא חומר שוחק וקשה, אינו מסיס במים ואף מוליך חשמל, בעיקר כשהוא רטוב.
כשאפר מתחיל ליפול במהלך שעות היום, השמים מתמלאים באובך, וצבעם נעשה צהבהב, אך לפעמים האפר הנופל יכול להיות כל כך צפוף עד שהראות נעשית לקויה ואף בלתי אפשרית וצבע השמים נעשה שחור.
בעת הנפילה, הטמפרטורות צונחות, רעמים וברקים נשמעים וריח חזק של גופרית נישא באוויר, ואם מתלווה להתפרצות גם גשם, אזי הבוץ הנוצר זורם במהירות עצומה ויוצר נהר בוץ הנקרא "להאר" והמסוגל להרוס כמעט כל מה שימצא בנתיבו.
בהתאם לכמותם, משקעי אפר על הקרקע לאחר התפרצות יוצרים השפעה הרסנית על המערכת האקולוגית המקומית והאזורית – קריסת גגות של מבנים, נפילת עצים, זיהום מקורות מים, הרס תשתיות ועוד.
אפר געשי כשלעצמו איננו רעיל, אך אם הוא נשאף על ידי בני אדם או בעלי חיים, הוא יסכן את חייהם שכן הוא יוצר בצקות בריאות, ויכול אף לגרום לחנק (אפר געשי יכול לספוח כמות עצומה של נוזלים ואם הוא מגיע לריאות, אדי המים נספחים אליו ונוצר משקע מוצק בריאות).
חלקיקי אפר קטנים מאוד יכולים להישאר באטמוספירה למשך שנים רבות והם יכולים להתפזר בכל העולם באמצעות רוחות וזרמי סילון (דוגמה לכך היא זיהויו של הר הגעש טובה באינדונזיה שהתפרץ לפני כ-76,000 שנים).
לחלקיקים הנשארים באטמוספירה ישנה גם משמעות אקלימית שכן הם חוסמים מעבר של קרני אור וגורמים לצניחת טמפרטורות עולמית כמו במקרה של התפרצות הר הגעש פינטובו בפיליפינים בשנת 1991.
מקורה של המאגמה יכול להיות בתא מאגמה או בצינור הזנה.
בשני המקרים, המאגמה תפרק חתיכות מהסלע שיוצר את תקרת תא המאגמה או צינור ההזנה (וייווצרו קסנוליתים) ולעיתים אף יתחילו להתגבש מינרלים מסוימים, לפי שורת בואן, אם הטמפרטורה נמוכה מספיק כדי לגרום לגיבוש מינרלי.
כשמאגמה עולה ממעמקי האדמה, מתנדפים ממנה מים וגזים שהיו מומסים בה עוד בהיותה בבטן האדמה, בתהליך של הפחתת לחץ (דקומפרסיה), בדומה לפתיחה של פחית משקה מוגז.
לכן, כאשר מתרחשת התפרצות געשית היא מלווה בענני עשן שצבעו בדרך כלל לבן, אלא אם כן הוא מכיל גם חלקיקים מוצקים ואז יהיה צבעו אפור עד שחור.
בעת ההתפרצות המאגמה עולה לפני השטח כתערובת של גזים לוהטים וחלקיקים מותכים.
החומר המוצק נקרע לרסיסים ומתפשט במהירות ונע במהירויות עצומות של יותר מ-160 קמ"ש.
אפר געשי יכול לסכן מטוסים ויושביהם מכיוון שהוא יכול לחדור למטוס דרך מערכות הקירור ולשתק את המנועים, ומכשירי האלקטרוניקה ואף להמית את הטייסים.
אפראט מדעי (גם אפראט ביקורתי; לטינית: apparatus criticus) הם הערות, תרגומים והסברים של המהדיר המצדיקות את בחירתו בגרסה מסוימת של טקסט.
האפרטוס קריטיקוס מציע סימנים וקיצורים כדי ליידע את הקורא אילו שינויים נעשו בגרסת המקור של הטקסט ומאילו סיבות.
סימן שם מלא משמעות† obelus טקסט מושחת <...> סימון לנקודה החשובה לציון מבחינה שפתיתX עם ארבע נקודות סביב (כוכבית) asteriskos סימון שהשורה תקינה אולם בהמשך היא חוזרת שלא לצורך.*- שורה שחוזרת על שורה קודמת ומיקומה אינו תקין.
נקודתיים מעל ומתחת ל- <diple הוספת סימן לשורה כדי לסמן שיש נוסח קודם בידי מומחה שחושב שהשורה אחרת.
C הפוכה antisigma הפיכה בסדר של שורות
קיצור מלא משמעות a.c.,a.corr abiud abiudicavit "נדחה", כלומר הסרה של קטע בעקבות כך שאינו במיקומו המתאים או בעקבות השחתה של הטקסט.
l(variant reading) varia lectio קיים פירוש מקובל חלופי של המילה בטקסט.
antvaria lectio antiquaקיים פירוש קדום חלופי של מילה בטקסט.
חוסה אפראין ריוס מונט (בספרדית: José Efraín Ríos Montt; 16 ביוני 1926 - 1 באפריל 2018) היה איש צבא גואטמלי שהנהיג הפיכה צבאית במדינה ב-1982, וכיהן כנשיא גואטמלה עד 1983.
ריוס מונט נולד בעיר וֶוֶוטֶנָנְגוֹ שבמערב גואטמלה.
הוא שירת בתחילה כשוטר צבאי, וב-1946 סיים קורס קצינים.
ב-1951 נשלח לבית הספר של האמריקות בארצות הברית.
כקצין זוטר, נטל חלק בהפיכה הצבאית נגד הנשיא חקובו ארבנס גוסמן ב-1954, הפיכה שנתמכה בידי ה-CIA.
ב-1970 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל, ומונה למפקד האקדמיה הצבאית.
ב-1974 עזב ריוס מונט את הצבא, כדי להתמודד בבחירות לנשיאות, כמועמד חזית האופוזיציה הלאומית.
בבחירות התמודדות 3 מועמדים, וריוס מונט סיים במקום השני, עם 34% מהקולות.
לעומת 45% שקיבל קייל אאוחניו לאוגרוד גארסיה.
מאחר שאף אחד מהמועמדים לא השיג רוב, הועברה ההכרעה לקונגרס, שבחר בלאוגרוד.
לאחר מכן, מונה ריוס מונט לנספח צבאי בשגרירות בספרד, תפקיד בו כיהן עד 1977.
בבחירות שנערכו בגואטמלה ב-7 במרץ 1982 ניצח מועמד החזית הדמוקרטית העממית, אנחל אניבאל גווארה, ואולם הן בימין והן בשמאל הועלו טענות לגבי זיופי בחירות.
על רקע אי היציבות הפוליטית במדינה, הוביל ריוס מונט הפיכה צבאית ב-23 במרץ 1982, והדיח את הנשיא היוצא, שעדיין כיהן, פרננדו רומאו לוקאס גארסיה.
מיד לאחר ההפיכה הוקמה חונטה צבאית שריוס מונט בראשה, הושעתה החוקה והקונגרס פוזר.
בתחילה, התקבלה ההפיכה בברכה, בשל החשדות לזיופי בחירות.
חדור אמונה דתית, התווה ריוס מונט חזון אפוקליפטי המבוסס על חזון יוחנן, כאשר את ארבעת פרשי האפוקליפסה בהם יש להילחם מחליפים הרעב, האומללות, הבערות והחתרנות.
ב-10 באפריל השיק ריוס מונט את התוכנית הלאומית לצמיחה וביטחון, שנועדה לטפח בציבור רגשות לאומניים, וליצור כור היתוך שיוביל להיטמעות האינדיאנים באוכלוסייה.
הוא טען כי "האינדיאנים אנאלפביתים ולא בוגרים, וכתוצאה מכך הם חשופים יותר לפיתויי הקומוניזם הבינלאומי".
ב-9 ביוני אילץ ריוס מונט את חבריו לחונטה להתפטר, והוא נותר מנהיג יחיד.
עד מהרה, הצליח להנחית מכה קשה על ארגוני גרילה שמאלנים שפעלו במדינה, תוך שהוא נוקט מדיניות אדמה חרוכה בכפרי האישיל (צאצאי המאיה), בעיקר במחוזות וווטננגו וקיצ'ה, במבצע שכונה "שעועית ורובים" (frijoles y fusiles).
עשרות אלפים נמלטו למקסיקו ואלפים נהרגו, 250 מהם בטבח פלאן דה סאנצ'ס שהתרחש ב-18 ביולי.
לפי דו"ח של האו"ם מ-1999, קרוב ל-600 כפרים נחרבו במהלך המבצע.
ארגון אמנסטי אינטרנשיונל דיווח עוד באותה שנה כי בין מרץ ליולי נהרגו למעלה מ-10,000 תושבים אינדיאנים, וכ-100 אלף נאלצו לעזוב את בתיהם.
לפי הערכות מאוחרות יותר, עשרות אלפים נרצחו בידי חוליות מוות.
במקביל, המשיך ריוס מונט להצר את צעדיהם של יריביו הפוליטיים.
במהלך חודש יולי הוקמו בתי דין צבאיים מיוחדים שהוסמכו להטיל עונש מוות.
כן נאסרו פעילויותיהם של מפלגות פוליטיות וארגוני עובדים.
נוכח מדיניותו האנטי-קומוניסטית, נהנה ריוס מונט מגיבוי אמריקני, ונשיא ארצות הברית רונלד רייגן אף ביקר בגואטמלה סיטי בדצמבר 1982. במהלך פגישתם, אמר רייגן על מונט כי הוא "אדם בעל יושרה אישית גבוהה ומחויבות שמעוניין לקדם צדק חברתי".
רייגן הצדיק אספקת נשק למדינה בנימוק שמצב זכויות האדם בה משתפר, אף שבקונגרס של ארצות הברית הצטברו עדויות על הנעשה במדינה.
התמיכה האמריקנית נשאה פרי, כאשר גואטמלה, כמו גם הונדורס ואל סלוודור השכנות, שיתפה פעולה עם ארצות הברית במלחמתה בחזית הסנדיניסטית בניקרגואה.
גם ישראל סייעה לריוס מונט, הן במכירת נשק והן באימונים צבאיים ובסיוע מודיעיני, ריוס מנוט עצמו ייחס את הצלחת כוחותיו לאימון שקיבלו מישראלים.
בשלהי 1982 הכריז ריוס מונט כי הכריע את ארגוני הגרילה.
ב-29 ביוני 1983 הודיע כי הבחירות יתקיימו באפריל 1984. ב-8 באוגוסט 1983 חולל שר ההגנה, אוסקר אומברטו מחייה ויקטורס, הפיכה נגד ריוס מונט, והדיח אותו.
באותה העת עורר ריוס מונט זעם בציבור הרחב, על שסירב לחון 6 אנשי גרילה במהלך ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני, התנגדות בקרב מעמד הביניים נוכח החלטתו להטיל מע"מ, לראשונה במדינה, והתנגדות בקרב בכירים בצבא לשורה של מינויים שביצע.
ההפיכה הייתה שקטה, ורק שבעה אנשים נהרגו במהלכה.
מחייה ויקטורס, שכיהן כנשיא עד 1986, המשיך את מדיניות הדיכוי של ריוס מונט כלפי האוכלוסייה האינדיאנית והכפרית.
ב-1989 הקים ריוס מונט את מפלגת החזית הרפובליקנית הגואטמלית.
הוא התכונן להתמודד בבחירות לנשיאות ב-1990, אך בית המשפט לחוקה אסר עליו להתמודד, מאחר שהחוקה קבעה כי מי שנטלו חלק בהפיכה צבאית לא יוכלו להציג את מועמדותם לתפקיד הנשיא.
עם זאת, הצליח להיבחר לקונגרס, וכיהן בו עד 2004. ב-1994 אף נבחר לנשיא הקונגרס.
ב-1995 ניסה שוב להציג את מועמדותו, ושוב נכשל.
תחת זאת, הוצב אלפונסו פורטיו כמועמד המפלגה לנשיא.
הוא העפיל לסיבוב השני והפסיד ברוב דחוק לאלווארו אנסו (51.2%-48.8%), אך ניצח בבחירות שנערכו ב-1999, לאחר שקיבל 47% מקולות הבוחרים.
בשנת 2003 שוב הציג ריוס מונט את מועמדותו לתפקיד הנשיא.
בתחילה אסרו בתי המשפט על התמודדותו, אך בית המשפט העליון, בו כיהנו כעת שופטים שמונו בידי פורטיו, הפכו את החלטתם ואפשרו לו להתמודד.
בעקבות עתירה חדשה שהוגשה, השעה בית המשפט את האישור, ובעקבות זאת קרא ריוס מונט לתומכיו להפגין נגד ההחלטה.
ב-24 ביולי יצאו לרחובות אלפים מתומכיו של ריוס מונט (וגם עובדי עיריות שבראשן עמדו אנשי מפלגתו, והורו להם להתייצב להפגנה), עוטים מסכות וחמושים ברובים ובמצ'טות, הפגינו וחסמו כבישים.
במהלך המהומות, מת אדם אחד, עיתונאי שקיבל התקף לב כשניסה להימלט מההמונים.
לאחר יומיים של מהומות בגואטמלה סיטי, שכונו "יום חמישי השחור", הורה ריוס מונט לאנשיו לפזר את ההפגנה.
זמן קצר לאחר מכן, אישר בית המשפט לחוקה את מועמדותו, תוך שהוא משהה את פרסום נימוקיו להחלטה.
בבחירות עצמן, הגיע ריוס מונט למקום השלישי, לאחר שקיבל כ-19% מהקולות.
מאחר שהתמודד לנשיאות, לא יכול היה להתמודד במקביל גם בבחירות לקונגרס, ואיבד את כסאו בו.
במרץ 2004 הוצא נגד ריוס מונט צו איסור יציאה מהארץ, כדי לאפשר לחקור את מעורבותו באירועי יום חמישי השחור.
בראשית 2006 נסגרה החקירה נגדו ללא הגשת כתב אישום.
ביוני 2006 נסע השופט החוקר סנטיאגו פדראס לגואטמלה במטרה לחקור את החשודים, ואולם סדרה של ערעורים שהוגשו מנעה ממנו לחקור אותם.
ב-7 ביולי הוציא פדראס צו מעצר בינלאומי נגד הנשיאים לשעבר ריוס מונט, מחייה ויקטורס ולוקאס גארסיה (שנפטר בינתיים בוונצואלה) ונגד שרים לשעבר, קציני צבא וקציני משטרה.
ב-9 בספטמבר 2007 נבחר מחדש ריוס מונט לקונגרס הגואטמלי, מה שהקנה לו חסינות מפני העמדה לדין.
ב-14 בינואר 2012 הסתיימה כהונתו בקונגרס, וב-26 בינואר הוגש נגדו ונגד שלושה קציני צבא נוספים כתב אישום בבית משפט בגואטמלה בגין רצח עם ופשעים נגד האנושות.
לאחר שסירב להגיב לאישומים, נעצר, אך שוחרר בערבות, ושהה במעצר בית במהלך המשפט.
ב-19 במרץ 2013 נפתח משפטו, בו הואשם ברציחתם של 1,771 בני אישיל.
ב-10 במאי הורשע ריוס מונט בעבירות שיוחסו לו, ונידון ל-50 שנות מאסר על רצח עם ו-30 שנות מאסר נוספות על פשעים נגד האנושות.
הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה שבה ראש מדינה הורשע ברצח עם בבית משפט של מדינתו הוא.
השופטת יסמין באריוס קבעה כי "הנאשם אחראי לתכנון רצח העם...
אנחנו משוכנעים כי המעשים מהם סבלו בני האישיל מהווים רצח עם...
הוא ידע מה נעשה אך לא עשה דבר כדי להפסיק זאת...
בני האישיל נחשבו לאויב הציבור של המדינה, היו קורבנות לגזענות ונחשבו גזע נחות...
הפעולות האלימות נגד האישיל לא היו ספונטניות.
ב-21 במאי, שבוע וחצי לאחר שנגזר דינו, ביטל בית המשפט העליון את הכרעת הדין בשל טענות ההגנה על כך שבמשך תקופה מסוימת במהלך המשפט, נותר ריוס מונט ללא ייצוג משפטי.
בית המשפט הורה על חידוש המשפט החל מהנקודה בה היה ב-19 באפריל.
ריוס מונט נפטר מהתקף לב בגיל 91 בגואטמלה סיטי ב-1 באפריל 2018.
אפר וֶסט סייד היא שכונה ברובע מנהטן, ניו יורק, ששוכנת בין סנטרל פארק ונהר ההדסון, ובין רחוב 59 מערב ורחוב 110 מערב.
מורנינגסייד הייטס נחשבת לעיתים בענף הנדל"ן לחלק מן האפר וסט סייד.
כמו אפר איסט סייד, אפר וסט סייד הוא אזור יוקרתי, שרבים מתושביו עובדים באזורים מסחריים במרכז העיר ובמנהטן.
יש לו מוניטין כמרכז תרבותי ואינטלקטואלי של ניו יורק (אוניברסיטת קולומביה בקצה הצפוני של השכונה) וכן מרכז אמנות (מרכז לינקולן נמצא בקצה הדרומי).
אפר איסט סייד לעומת זאת נחשב לאזור מסחרי ועסקי יותר.
אפר וסט סייד מתוחם בדרום על ידי רחוב 59, במזרח על ידי סנטרל פרק ועל ידי נהר ההדסון במערב.
גבולה הצפוני של השכונה פחות מוגדר, אם כי מבחינה היסטורית מיוחס לרחוב 110, אך לעיתים כוללים בשכונה את מורנינגסייד הייטס ומתייחסים לרחוב 125 כגבולה הצפוני.
האזור שמצפון לרחוב 96 מערב ומזרחית לברודוויי מזוהה גם כעמק מנהטן.
האזור החופף ממערב לשדרת אמסטרדם עד לפארק ריוורסייד נחשב כעבר כמחוז בלומינגדייל.
במורנינגסייד הייטס, ממערב להארלם, נמצאים קתדרלת סנט ג'ון האלוהי, אוניברסיטת קולומביה, ברנארד קולג', המכללה לחינוך רחוב בנק, המועצה הלאומית של הכנסיות, יוניון תאולוג'יקל סמינרי, בית הספר מנהטן למוזיקה, הקולג' למורים של אוניברסיטת קולומביה, בית המדרש לרבנים באמריקה כמו גם קבר גרנט וכנסיית ריברסייד.
ב-2010 התגוררו באפר וסט סייד 209,084 בני אדם – ירידה בכמות האוכלוסייה משנת 1990, אז התגוררו באזור זה 210,993 בני אדם.
במכניקת הקוונטים, אפקט שטארק הוא הגורם להסחה ולפיצול של קווים ספקטרליים של אטומים ומולקולות בעקבות הנוכחות של שדה חשמלי.
כמות ההסחה נקראת הסחת שטארק.
ניתן לחלק אפקט זה לאפקט מסדר ראשון (העולה ליניארית עם השדה החשמלי) ולאפקט מסדר שני (העולה ריבועית עם השדה החשמלי).
אפקט שטארק הוא המקבילה החשמלית לאפקט זימן, בו הקווים הספקטרליים מתפצלים בעקבות נוכחות של שדה מגנטי.
ניתן להסביר את אפקט שטארק במלואו באמצעות מכניקת הקוונטים, אבל הוא היווה קרקע פורייה לבדיקת שיטות סמי-קלאסיות.
האפקט קרוי על שמו של יוהנס שטארק, שגילה אותו בשנת 1913. הוא נתגלה באופן בלתי תלוי באותה שנה על ידי הפיזיקאי האיטלקי אנטוניו לו סורדו, ובאיטליה הוא נקרא לעיתים אפקט שטארק-לו סורדו.
גילוי האפקט תרם תרומה חשובה לפיתוח של תורת הקוונטים.
זמן מה אחרי גילויים את האפקט המדובר, גם שטארק וגם לו סורדו דחו את הפיתוחים של הפיזיקה המודרנית והצטרפו לתוכניות הפוליטיות הגזעניות של היטלר ומוסוליני.
ולדימיר וויג, ששאב השראה מאפקט זימן המגנטי, ובמיוחד מההסבר שלורנץ נתן לו, ביצע חישובים קלאסיים של הגבול הקוואזי-אלסטי של אלקטרונים בשדה חשמלי.
על ידי שימוש באמצעים ניסיוניים, הוא נתן הערכה להסחת שטארק.
הסחה זו הייתה נמוכה במספר סדרי גודל, אך שטארק, שלא נרתע מכך, ביצע מספר מדידות על מצבים מעוררים של אטום המימן והצליח למדוד את ההסחות אותן צפה.
קרל שוורצשילד ופול אפשטיין, על ידי שימוש במכניקת הקוונטים ה"ישנה" של בוהר וזומרפלד, הצליחו באופן בלתי תלוי להגיע למשוואות לאפקט שטארק הליניארי והריבועי במימן.
ארבע שנים מאוחר יותר, הנס קרמרס הגיע לנוסחאות לעוצמות ההסחות הספקטרליות.
קרמרס גם כלל את האפקט של המבנה הדק, שהוסיף תיקונים יחסותיים לאנרגיה הקינטית וצימוד בין ספין האלקטרון והתנע הזוויתי האורביטלי שלו.
הטיפול הקוונטי הראשון נעשה על ידי וולפגנג פאולי.
ארווין שרדינגר דן באריכות באפקט שטארק במאמרו השלישי על מכניקת הקוונטים (בו הוא הציג את תורת ההפרעות), פעם אחת בעבודתו של אפשטיין בשנת 1916 (תוך כדי הכללתו ממכניקת הקוונטים ה"ישנה" למכניקת הקוונטים ה"חדשה"), ופעם אחת על ידי קירוב סדר ראשון בתורת ההפרעות.