tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהתחשב בעובדה שבעת פיתוח DES מזעור המוליכים למחצה היה עדיין בחיתוליו זה לא מפתיע שניתן לממש את DES בחומרה עם 2300 GE (שערים לוגיים).
לשם השוואה AES במימוש הכי ממוטב בחומרה, צורך לפחות 3600 שערים.
בקטגוריה של צפנים קלי משקל קיימות מספר הצעות טובות כמו SEA, TEA, mCrypton ו-HIGHT שבממוצע צורכים כ-2500 GE.
הבעיה עם DES היא העובדה שהמפתח קצר מדי (רק 56 סיביות לעומת צפנים מודרניים 128 סיביות לפחות), הגרסה המשופרת שלו DESXL (עם מפתחות באורך כולל של 168 סיביות) צורכת כ-2200 GE.
את PRESENT אפשר לממש בחומרה עם 1570 GE מה שמעמיד אותו כמתחרה ראוי אף לצופן זרם.
צופן PRESENT הוא צופן פשוט שפותח במיוחד לסביבה בעלת משאבים נמוכים מאוד ואינו מתאים לשימוש כללי.
הוא מומלץ לשימוש רק במקרים מיוחדים כאשר AES אינו מתאים.
צופן PRESENT מיועד למימוש בחומרה.
הוא מתאים רק במקרים בהם נדרש ביטחון סביר ולא ברמה הכי גבוהה.
לכן מפתח באורך 80 סיביות מספק.
הצופן לא נועד להצפנת כמויות גדולות של מידע ולכן גודל הבלוק הוגבל ל-64 סיביות.
יש מקרים שבהם כדאי להטמיע את המפתח הסודי בחומרה.
במקרה כזה שהמפתח קבוע התקפות שמסתמכות על מניפולציות של המפתח אינן ישימות.
האספקטים החשובים שיש לוודא במימוש האלגוריתם, לפי סדר יורד, הם: ביטחון, שטח פיזי, צריכת אנרגיה ולבסוף תפוקה.
במצב מונה אפשר לממש רק את פונקציית ההצפנה של הצופן, מה שחוסך במקום נוסף.
PRESENT בנוי בסגנון רשת החלפה תמורה ב-31 סבבים.
הוא מקבל מפתח הצפנה סודי בשני אורכים אפשריים.
מפתח באורך 80 סיביות המתאים לשימוש רגיל בדומה לתקן eSTREAM למימוש צופן זרם בחומרה מוגבלת, כאשר דרישות הביטחון נמוכות.
או מפתח באורך 128 סיביות לפי המינימום הנדרש בתקן AES במידה שיש צורך בביטחון גבוה יותר.
המפתח מורחב ל-32 תת-מפתחות בתהליך שמתואר בהמשך.
בכל סבב מבוצעים שלושה מהלכים:
חיבור עם תת-המפתח (כאשר מתייחס למספר הסבב) והמפתח משמש להלבנה מסיימת.
שכבת פיזור שהיא תמורה ליניארית ברמת סיביות.
שכבת החלפה אי-ליניארית הכוללת תיבת החלפה S-box בגודל 4 סיביות המבוצעת 16 פעמים במקביל.
החיבור עם המפתח שנקרא "addRoundKey" הוא חיבור XOR של 64 סיביות המצב הפנימי (הזיכרון) של הצופן עם 64 הסיביות הראשונות של תת-המפתח .
ההחלפה הנקראת "sBoxLayer" היא פעולת החלפה של ארבע סיביות בארבע סיביות לפי טבלה קבועה.
מחלקים את בלוק המצב המכיל 64 סיביות: ל-16 חלקים באורך ארבע סיביות כל אחד: כאשר עבור ומחליפים אותם במקביל לפי הטבלה הבאה:
שכבת הפיזור הנקראת "pLayer" מובאת בטבלה הבאה:
לדוגמה אם הקלט הוא הפלט הוא .
הפרוצדורה "generateRoundKeys" אחראית להכנת המפתח המסופק על ידי המשתמש להצפנה.
במקרה של 80 סיביות, תחילה טוענים את המפתח לאוגר באורך 80 סיביות: .
בכל סבב משתמשים רק ב-64 הסיביות הראשונות (הכי פחות משמעותיות) של המפתח: ובכל סבב הפרוצדורה "update" מעדכנת את אוגר המפתח כדלהלן:
במילים: בכל סבב מבצעים הזזה מעגלית של אוגר המפתח 61 סיביות שמאלה, ארבע הסיביות השמאליות ביותר מוחלפות לפי תיבת ההחלפה של PRESENT וחמש הסיביות הימניות ביותר (הכי פחות משמעותיות) של מונה הסבב (ערכו של ) מחוברות ב-XOR עם סיביות המפתח בפוזיציות .
להלן פסבדו קוד הממחיש את האלגוריתם באופן כללי.
לאור העובדה שהצופן מיועד מראש לספק ביטחון בינוני אין לראות בו כתחליף ל-AES והקריפטואנליזה שלו בהתאם צריכה להתחשב בעובדה זו.
הצופן חדש יחסית ובאופן כללי לא התגלו בו בעיות רציניות.
התקפת איזון זמן/זיכרון המבוססת על פרדוקס יום ההולדת בדרך כלל מהווה איום משמעותי על צופן בלוקים עם בלוק קטן יחסית כמו PRESENT, אולם בהתחשב בסביבה המיוחדת בה הוא אמור לפעול האיום הזה לדעת המפתחים אינו חמור.
התקפת ערוץ צדדי יכולה להיות ישימה נגד PRESENT כמו נגד צפנים אחרים, שוב בשל הפלטפורמה הספציפית שבה אמור הצופן להיות מיושם התקפה זו אינה מהווה איום ממשי לדעת המפתחים.
PRK (Photorefractive keratectomy) היא השיטה הראשונה לניתוח לתיקון הראייה בלייזר.
מטרת הניתוח היא לתקן שגיאות רפרקציה כגון קוצר ראייה ורוחק ראייה, וכך להפחית את התלות של מוגבלי הראייה במשקפיים או בעדשות מגע.
בשיטת PRK, מגלפים את השכבות הקדמיות של הקרנית לאחר הסרת האפיתל (בעזרת טיפות של תמיסה אתנואית).
זה נותן למנתח גישה לסטרומה, אותו מאיידים בעזרת לייזר אקסימר .
הכמות הנדרשת לאיוד מחושבת על ידי מחשב, בהתאם לפרמטרים האופטיים המוזנים על ידי המנתח.
במקרה של קוצר ראייה, האבלציה נעשית במרכז העין, על מנת לשטח את הקרניים הקרטומטריים (עיקרון תיקון פחות קעור).
במקרה של רוחק ראייה, האבלציה פריפרית, על מנת לקדם את החלק המרכזי של הקרנית (עקרון תיקון קמור).
האפיתל יתחדש תוך שלושה ימים, ובמשך זמן זה צפויות תחושות חול בעין וראייה מעורפלת.
שיטת ה-PRK הפכה נפוצה מאוד לטיפול בקוצר ראייה קל ומתון (פחות מחמישה דיופטרים).
היא משמשת גם כאשר עובי הקרנית קטן מדי כדי לבצע LASIK.
השיטה הוכחה כחסכונית, והיא נפוצה מזה שנים.
לעולם הרפואי ניסיון גדול בשימוש בה.
לשיטה כמה חסרונות: אי-נוחות לאחר הניתוח (עם אי-נוחות בעין ולעיתים כאב) ותקופת שיחזור ראייה ארוכה.
POZ הוא מגזין אמריקאי שמתעד את חייהם של אנשים המושפעים ממחלת האיידס/HIV.
באתר האינטרנט של המגזין, Poz.com, מופיעים כל יום קטעי חדשות, מידע על טיפולים, פורומים, בלוגים, ומודעות הכרות.
המגזין נוסד בשנת 1994 על ידי שון סטרוב , איש עסקים גיי שנדבק בנגיף ה-HIV, והפך לפעיל בנושא.
לפני שהשיק את POZ, הוא היה מעורב באקטביזם במספר תחומים, כולל פוליטיקה, סביבתנות, זכויות האזרח, וזכויות להט"ב.
הוא משמש כמנכ"ל פרויקט סרו (Sero Project), אשר נלחם בתופעת התביעות הפליליות נגד אנשים עם HIV ואיידס.
ב-2004, מכר סטרוב את בית ההוצאה לאור לחברת CDM Publishing.
ב-2006, מונתה רגן הופמן, בעלת הטור "אנונימוס", כעורכת ראשית של POZ.
לפני שהצטרפה ל-POZ, היא הייתה העורכת הראשית של מגזין הלייפסטייל "New JerseyLife", ואף יסדה את מגזין התרבות "Poets, Artists & Madmen." היא עזבה את התפקיד ב-2012, ומאז פועלת לקידום מידע, מודעות, מימון ומציאת מרפא לאיידס, כיועצת, שתדלנית, מחברת ספרים ודוברת.
ב-2012, מונה לעורך ראשי אוריאל ר.
הוא שימש כסגן העורך מאז 2008, והיה העורך המנהל של המגזין "DiversityInc", והיה מייסד שותף, מו"ל ועורך ראשי של מגזין.
"POV" (ראשי תיבות של "Point of View"; בעברית: "נקודת מבט") הוא שיר שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Positions.
השיר יצא לאור ב-19 באפריל 2021, כסינגל השלישי מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
השיר נכתב על ידי אריאנה גרנדה, אוליבר פריד, מיסטר פרנקס, טיילה פרקס וטומי בראון והופק על ידי פרנקס, פריד ובראון.
השיר הוא בלדת R&B עם עיבוד שקט בליווי צ'לו וויולה.
השיר נפתח באפקטים קוליים של גשם.
בשורה האחרונה של השיר, גרנדה עוקבת אחר מנגינה יורדת ככל שהמוזיקה דועכת.
מבחינה לירית, השיר בוחן את הרעיון להחליף מקום עם מאהב, וכיצד אהבה יכולה להחליק פגמים שנתפסו.
בשיר, גרנדה מזכירה עד כמה עמוק בן זוגה, דלטון גומז, מבין אותה ואוהב אותה, כמה הרבה יותר מובנת ומוערצת מרגישה גרנדה דרך עיניו, וכן את חוסר הביטחון שלה והפחד הראשוני שלה להתחיל שוב מערכת יחסים, ואיך גומז עזר לה להתגבר על זה.
יחד עם צאת האלבום, זכה השיר לביקורות חיוביות משלל מבקרי המוזיקה.
מגזין הבילבורד דירג את השיר כשיר הטוב ביותר מתוך האלבום, ותיאר את השיר כ"שובר את תבנית בלדות ה-R&B המסורתית", וכינה אותו כ"מופע עוצר נשימה" ו"אלגנטי ביותר".
ג'סטין קרטו מ-Vulture כינה את השיר "אחת ההופעות הטובות ביותר של גרנדה ב-Positions", והגדיר אותו "גמר אקסטטי המציג את כל מגוון הצלילים ורץ תוך שלוש דקות וחצי בלבד".
PPS (ראשי תיבות של Personal PopStar) היא סדרת טלוויזיה מוזיקלית לילדים ונוער, המשודרת בערוץ Teen Nick לצופי Yes.
גילי אברמסון (גילי נמני) היא נערה ממוצעת.
לאחר פיטורי אמה מולדת (אניה בוקשטיין), גילי נאלצת לעזוב את חייה הקודמים בתל אביב ולעבור לגור במושב מרוחק, יחד עם אימה וסבתה (חנה לסלאו).
גילי מתקשה למצוא חברים חדשים במושב החדש וחווה הצקות ובריונות.
בתור מתנת יום הולדת לגילי וכנחמה על הבדידות, אמה בונה את ה-PPS - רובוט מיוחד בדמות אדם (שמגלם יהונתן מרגי), היודע לשיר ולרקוד.
לאחר שנהרס עקב מכות מחוסן (אברהם ארנסון), אחד מהבריונים במושב, מבקשת גילי בקשה אחרונה, שיהיה לה חבר אמיתי, הרובוט הופך לבן אדם ומתאהב בשכנתו, ריף לב ארי (ריף נאמן).
PPS (PERSONAL POP STAR)/גילי מזל טוב (יהונתן מרגי) – רובוט ייחודי בדמות אדם והראשון מסוגו, נבנה על ידי מולדת, כמתנה ליום הולדתה של גילי אברמסון.
בעל ידע מוזיקלי נרחב ויכולות ריקוד מרשימות, בנוסף מותקנת לו תוכנת זיהוי פנים, וחיפוש אוטומטי בדומה לסירי.
בעל אופי חברותי ומשמש כחבר לגילי.
לאחר פגיעת ברק התחשמל והפך לרובוט אנושי ביותר.
תיקן את עצמו לאחר שחטף אלימות פיזית ומילולית בבית הספר של גילי.
התאהב בריף לב ארי והפך לבן זוגה.
לאחר ייבושו בעזרת אורז תוקן וחזר לחיים.
לאחר שריף גילתה כי הוא רובוט הם נפרדו ואחר כך חזרו.
עמד להפוך לחייל העתיד אך חמק מזה.
גילי אברמסון (גילי נמני) – לאחר פיטורי אימה נאלצת לעזוב את חייה הקודמים בתל אביב ולעבור לגור יחד עם סבתה ואימה במושב רחוק, שם היא נתקלת בקשיים חברתיים וסובלת מהצקות רבות.
ניתן לראות לאחר כמה פרקים שהיא אכן מצליחה להשתלב בעקבות נטע שהפסיקה להציק לה.
ה-PPS הוא המתנה שאימה בנתה לה ליום הולדת.
מולדת 'מולי' אברמסון (אניה בוקשטיין) – מהנדסת רובוטים לשעבר, פוטרה ממעבדתה לאחר שבנתה עשרה רובוטים, שמתוכם שמונה התפוצצו ונכשלו.
על מנת לעזור לבתה המתקשה חברתית בנתה עבורה את ה-PPS ("פרסונל פופ סטאר"), רובוט מיוחד בדמות אדם שיודע לשיר ולרקוד.
שירתה בצעירותה בצבא בלהקה צבאית.
בחרה באיתן לצאת לדייט לאחר שהוא ויואב התחרו על ליבה ולבסוף הופכת לבת זוגו.
הרצליה אברמסון (חנה לסלאו) – אימה של מולדת וסבתה של גילי.
מתגוררת במושב וגילי ומולדת עוברות לגור אצלה.
FEMALE PPS/שירה 1 (ליאנה עיון) – רובוטית נוספת שמולי בנתה על מנת לעצור את הזוגיות של PPS וריף כדי שיכיר אותה ויתאהב בה.
בפרק 15 גילי חזר לריף ועזב אותה.
לפי גילי יש בה השראות של הזמרות אריאנה גרנדה, נועה קירל (שהייתה אמורה לגלם את הדמות), בילי אייליש, אליאנה תדהר ואנה זק.
הופיעה מפרק 13 בו הומצאה ועד פרק 16 בו פורקה על ידי גילי.
בפרק הסיום הפכה לחיילת העתיד במקום גילי מזל טוב.
שי נבו/שי 1 (הנרי דוד) – אבא של גילי.
עזב את מולי וגילי, וחוזר אחרי 9 שנים, אבל מתגלה שהוא רובוט שאליוט בנתה על מנת לגנוב למולי את גילי (PPS), שי האמיתי עדיין נעלם.
גילי הצליחה לכבות אותו לאחר שאליוט החזירה אותו למצב אבא.
ריף לב ארי (ריף נאמן) – השכנה של גילי ולומדת איתה באותו בית ספר.
הוריה של ריף התגרשו והיא חיה עם אביה.
מתחברת עם גילי ועוזרת לה להתמודד עם ההצקות שהיא חווה בבית הספר .
בת זוגו של גילי מזל טוב (PPS).
בפרק 25 גילתה שהוא רובוט על ידי חוסן וצוקית ובעקבות כך הפסיקה להיות חברה שלהם ונפרדה מגילי מזל טוב (PPS).ברחה מביתה לאחר שגילתה זאת.
בפרק 27 חזרה לגילי מזל טוב.
חוסן גוטמן (אברהם ארנסון) – נער בריון, שחצן, גאוותן, וחסר טקט; לומד בבית הספר של גילי וריף, מאוהב בריף אף על פי שהיא אינה מעוניינת בו; מכה את PPS ושובר אותו, מה שגורם לשינויו של PPS.
סיפר לריף שגילי מזל טוב רובוט, מה שגרם לריף ולצוקית להתחיל לשנוא אותו.
בסוף הסדרה מבין על מעשיו הרעים והופך לטוב.
נהייה בן הזוג של צוקית.
נטע גוטמן (תמנה קמינקא) – אחותו של חוסן.
חברה של גילי, הייתה האויבת שלה, בעלת חבורת בנות.
אביה דורש ממנה מצוינות בלימודים והיא נאלצת לשקר לו בעקבות ציוניה הנמוכים בבית הספר.
יואב גוטמן (גיא זוארץ) – מפקד בצבא בעל תפקיד בכיר במחלקת הסייבר והטכנולוגיה, מבקש מאליוט לבנות לצה"ל את רובוט\חייל העתיד.
אביהם של נטע וחוסן גוטמן.
היה אחראי לזרוק למים את PPS, נזרק בעצמו לאחר שהתגלה שניסה לחבל למולי ואיתן בדייט המשותף שלהם.
היה אחראי עם אליוט על להפוך את גילי מזל טוב לחייל העתיד אך הם לבסוף נכשלו.
איתן לב ארי (שלומי טפיארו) – אבא של ריף לב ארי.
הוא התגרש וגר עם ריף במשעלי לב.
יצא לדייט עם מולי לאחר שיואב ניסה לחבל בזה.
אליוט סילבר (קרן צור): בעלת חברת אליוטק ומעבדת התוכנה.
העסיקה את מולי במעבדה ופיטרה אותה.
רוצה לבנות את חייל העתיד, דודה של צוקית.
בסוף הסדרה נכשלה עם יואב גוטמן בבניית חייל העתיד.
צוקית קוזלובסקי (מיה צפיר) – חברתה הטובה של ריף, הייתה מאוהבת בחוסן.
לפעמים נכנסת למזימותיו, אחיינית של אליוט.
נהיית בת הזוג של חוסן.
בציר (סער שרון) – מושבניק, גר במשעולי לב, חברו הטוב והנאמן של חוסן גוטמן, משחק בנבחרת הכדורגל של הכפר.
PPS מעיף אותו באוויר על ערימת חציר מה שגורם לו להסתובב עם תומך צוואר.
בציר וחברי הנבחרת זורקים את PPS למים.
אנחל (אנחל בראון) – העובד של הרצליה במשק, הגיע מפרו.
ריקי לב ארי (ורד פלדמן) – אמא של ריף ואשתו לשעבר של איתן, גרה בתל אביב.
גילתה על המזימה של יואב גוטמן לחבל בדייט של איתן ומולי.
הייתה נשואה לאיתן אך הם התגרשו.
שמעון ויורב (דובדבני וקובץ') – צמד עבריינים אשר מתיידדים עם PPS ובעקבות המפגש איתו מחליטים להיות אנשים טובים יותר.
נפגשים עם ריף כאשר היא בורחת מהבית.
מרגנית (נרי ליבנה) – המחנכת של גילי (PPS), ריף, חוסן, צוקית ובציר.
הדס (כרמל נצר) – מדענית באליוטק.
PPS/דידי מזל טוב (יהונתן מרגי) – קבוצת הביקורת של PPS/גילי.
מתחזה לאח התאום של גילי.
בניגוד לגילי, הוא שר בסגנון מזרחית.
חנן בן ארי (בתפקיד עצמו) - הופיע בהופעה פרטית לכבוד ריף וגילי.
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאהמקור2021פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוערהשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמהיהונתן מרגיצילוםיובל מימוןניהול אמנותיאודי טוגנרייךמוזיקה מקוריתטל ירדני, יונתן מרגי, ג'וני גולדשטיין, רון ביטוןאנימציהדניאל פליק, יניב משעניקאסט השחקנים בסדרהPPSתגלית השנהגילי נמנישיר נושא בסדרה"משהו בשבילך" (מילים ולחן: רון ביטון, ג'וני גולדשטיין, יהונתן מרגי)
PT-76 הוא טנק אמפיבי קל שפותח בברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה.
הייצור התחיל בשנת 1950 ונפסק בשנות ה-60. הטנק שירת ומשרת בצבאות רבים בעולם, נחשב לאלטרנטיבה זולה לטנקי מערכה עיקריים והיה טנק הסיור הסטנדרטי של הצבא האדום עד החלפתו ב-BMP-1.
ייצור הטנק היה מרוכז במפעל קירוב בלנינגרד ומפעל הטרקטורים בוולגוגרד.
במלחמת ששת הימים תפס צה"ל טנקי PT-76 שלל והכניסם לשירות מבצעי.
בין היתר פעלו הטנקים ביחידה 88 - דב לבן בחטיבה משוריינת 14 והשתתפו בצליחה לצד המערבי של תעלת סואץ ובקרבות הפשיטה והכיבוש שם במלחמת יום הכיפורים.
צבא צפון וייטנאם עשה שימוש בטנק במהלך מלחמת וייטנאם.
PT-76 היווה בסיס לרק"ם סובייטי רב - הנגמ"שים: BTR-50 ו-OT-62, רכב השיגור של הטיל הנ"מ SA-6 ותותח הנ"מ המתנייע ZSU-23-4. כמו כן רכב הגרירה הרב-תכליתי-MT-L והגרסה המשוריינת שלו MT-LB פותחו אף הם על בסיס ה-PT-76.
בסין מיוצר ה-Type 63, העתק משופר של הטנק החמוש בתותח 85 מ"מ.
בתורת הסיבוכיות, PSPACE היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית תוך שימוש בסיבוכיות מקום פולינומית.
במונח PSPACE, ה-P מייצגת פולינום, וה-SPACE (מקום) מייצגת את כמות המקום, כלומר הזיכרון.
המגבלה של שימוש במקום פולינומי בלבד משמעותה שעבור בעיה נתונה קיים פולינום כלשהו (P(n, כך שבהינתן קלט בגודל n, הפתרון עושה שימוש בלכל היותר (P(n מקום.
ההגדרה הפורמלית של PSPACE היא:
כלומר איחוד כל הבעיות שניתן לפתור באופן דטרמיניסטי במקום פולינומי.
NPSPACE היא מחלקת כל בעיות ההכרעה שניתן לפתור על ידי מכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית תוך שימוש בסיבוכיות מקום פולינומית.
משפט סביץ' מוכיח שקילות בין המחלקה PSPACE למחלקה NPSPACE.
כלומר כל בעיה שניתן לפתור במקום פולינומי באופן לא-דטרמיניסטי, ניתן לפתור במקום פולינומי באופן דטרמיניסטי.
המחלקה PSPACE סגורה תחת הפעולות איחוד, משלים וכוכב קלין
מיקום PSPACE בין מחלקות הסיבוכיות
פרט לשקילות ל- NPSPACE, ידועים גם היחסים הבאים בין PSPACE ומחלקות הסיבוכיות
יש שלושה סימוני (חלקי או שקול) בשורה הראשונה, ושניים בשורה השנייה.
ידוע כי בכל אחת משתי שורות אלו, לפחות אחד הסימנים צריך להיות
(כלומר קבוצה חלקית ממש ולא שקולה) אך לא ידוע איזה מהם.
האמונה הרווחת היא כי כל ההכלות בשתי השורות למעלה הן ממשיות (כלומר כולם ).
בעיה B היא PSPACE-שלמה אם:
לכל בעיה A PSPACE מתקיים: A B
כאשר A B משמעו שקיימת רדוקציה פולינומית בזמן מבעיה A אל בעיה B.
בעיות PSPACE-שלמות הן הבעיות החשובות ביותר למחקר PSPACE כיוון שהן מייצגות את הבעיות הקשות ביותר במחלקה.
מציאת פתרון פשוט (מבחינת זמן ריצה) לבעיה PSPACE-שלמה משמעותה מציאת פתרון פשוט לכל בעיות PSPACE כיוון שלכל בעיה ב-PSPACE יש רדוקציה פולינומית לבעיה PSPACE-שלמה.
הבעיה ה"קנונית" שהיא PSPACE-שלמה היא בעיית ההחלטה האם נוסחה בוליאנית עם כמתים היא נכונה או לא.
סוג בעיות נוספות לגביהן ידוע שהן PSPACE-שלמות הם בעיות הקשורות למשחקים שונים כדוגמת הגרסאות המוכללות של הקס ורברסי.
PSG1 (בראשי תיבות: Präzisions-Scharfschützen-Gewehr; מגרמנית: רובה צלפים מדויק) הוא רובה צלפים גרמני חצי-אוטומטי תוצרת הקלר וקוך.
רובה זה מבוקש בארצות רבות לרבות בארצות הברית וארצות מערב אירופה.
אף-על-פי שלרוב היחידות בישראל אין כלי נשק מתוצרת הקלר וקוך, ליחידות המיוחדות של ישראל (כגון: סיירת מטכ"ל, שלדג ושייטת 13) יש מספר פריטים מנשק זה.
טוענים שרובה זה פותח כתגובה לטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן בקיץ 1972. משטרת מערב גרמניה לא הצליחה לתקוף את הטרוריסטים מהר מספיק ולהציל את בני הערובה.
על חברת הקלר וקוך הוטל לפתח רובה חצי-אוטומטי מדויק, בעל תכולת כדורים גבוהה, לשימוש צבאי ומשטרתי, ובפרט ללוחמה בטרור.
המוניטין הארוך של רובה זה כנשק אמין ובעל ביצועים גבוהים, משייך אותו בדרך כלל ליחידות עלית שונות.
מספר כלים בודדים של רובה זה נמצאים בשימוש יחידות העלית של צה"ל.
קליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו המשמש את רוב רובי הצלפים של מדינות המערב וברית נאט"ו
כולל מנגנון נעילת בריח שקט
דיוק של פחות מ-1 דקת קשת (MOA).
מאפשר פגיעה רציפה של 50 כדורים באיכות מתאימה, דרך מעגל בגודל 80 מ"מ, מטווח של 300 מטר.
עם תחמושת ברמת Match Grade הרובה מסוגל לקבץ בדיוק של 0.5 דקת קשת (MOA), דיוק שנחשב למצוין אפילו לרובי צלפים בריחיים.
לא כולל כוונת ברזל מובנית
קת שחורה עמידה מפלסטיק, הניתנת לכוונון להתאמה מלאה ליורה
כל יחידת ההדק ניתנת לפירוק וכוונון
תכונה ייחודית של הרובה, היא שתרמיל הכדור נפלט לאחר הירי בעוצמה עזה, ומגיע לעיתים עד למרחק של 10 מטר.
עובדה זו מגבילה את השימוש ברובה לשימושים של צלפים צבאיים, מכיוון שעקב כך עמדת הירי עלולה להחשף.
PURPLE היה שם קוד שניתן על ידי ארצות הברית למכונת הצפנה שהייתה בשימוש משרד החוץ היפני ממש לפני שהחלה מלחמת העולם השנייה ובמהלכה.
המכונה הייתה התקן מתג פסיעה אלקטרומכני.
שמות המכונה הנוספים היו אנגוקי בי גאטא (暗号機B型) וכן 97-שיקי אובון אינג'י-קי (九七式欧文印字機).
המידע שהושג מפענוחי הודעות שהוצפנו באמצעות המכונה כונה "MAGIC".
שם הקוד "PURPLE" התייחס לאוגדנים שהיו בשימוש מפענחי הצופן האמריקאים למטרת אגירת החומר שהופק.
מאחר שליפנים הייתה מכונת הצפנה, בשימוש משרד החוץ היפני, שנקראה "RED" (אדום בתרגום מאנגלית) סגול היה הצבע הפנוי הבא.
היפנים עשו שימוש גם בשתי מערכות מתג פסיעה בשם CORAL וג'ייד.
מכונת ה-PURPLE הייתה שיפור הן של מכונת ה-RED והן של מכונה בשם "M machine" (שהייתה בשימוש בחלק מהשגרירויות והקונסוליות).
המכונות PURPLE ו-RED תוכננו על ידי מפקד בצי היפני בשם ריסאבור איטו
המתכנן הראשי של ה-PURPLE היה קאזו טאנאבה.
בעת פעולתה, קיבלה מכונת הקידוד קלט (אותיות לטיניות) ויצרה טקסט מוצפן כפלט.
המכונה פעלה בצורה הפוכה כאשר התעורר הצורך לפענח הודעות.
התוצאה הייתה מערכת הצפנה בעלת פוטנציאל רב.
למעשה, טעויות בתפעול, לרוב בבחירת המפתח, הפכו את המערכת לפחות בטוחה משהייתה יכולה להיות.
הצפנת המערכת נפרצה על ידי צוות מיחידת מודיעין האותות של צבא ארצות הברית.
הצוות הובל על ידי פרנק רוולט.
במהלך מלחמת העולם השנייה, השגריר היפני בברלין, שהיה גם איש צבא, עקב בעיון אחר ההתפתחויות הצבאיות והפרישה של הצבא הנאצי והעביר בנושא דיווחים מקיפים לטוקיו באמצעות הודעות מקודדות PURPLE.
דוגמה מעניינת לכך הייתה דיווחיו אודות ביצורי החומה האטלנטית שהגרמנים בנו לאורך חופי צרפת ובלגיה.
כך, מבלי שידע, העביר השגריר לבעלות הברית חומר יקר מפז אודות הכנות גרמניות לקראת הפלישה לנורמנדי.
לאורך כל התקופה הזו, האמריקאים והבריטים קראו כל דיווח שהשגריר שלח ב-PURPLE לטוקיו.
התעבורה המפוענחת של PURPLE, והודעות יפניות אחרות, היו נושא לשימועים בקונגרס לאחר מלחמת העולם השנייה, במסגרת ניסיון למצוא אשמים במחדל ההתקפה על פרל הארבור.
במהלך השימועים נודע ליפנים לראשונה כי מכונת ה-PURPLE נפרצה.
אמולטור ה-pSX (הנפוץ יותר תחת השם pSX) הוא אמולציה לפלייסטיישן עבור מערכות ההפעלה לינוקס ו-Windows.
הגרסה הציבורית הראשונה שלו (1.0) שוחררה ב-29 בינואר 2006, וההסבה הרשמית ללינוקס (1.11) שוחררה ב-24 בפברואר 2007.
pSX היא תוכנה חופשית, הזמינה להורדה.
pSX אינו עושה שימוש בתוספים על מנת לדמות את התכונות: יחידת העיבוד הגרפית, יחידת עיבוד השמע וכונני תקליטורים אשר מצויים בפלייסטיישן.
לעומת זאת, פשטות וקלות השימוש באות על חשבון יכולת ההתאמה האישית הגבוהה.
למרות העובדה שהוא מתעלם משימוש בקבצים חיצוניים על מנת לסייע בתהליך הדמיית הפלייסטיישן, האמולטור עדיין דורש מהמשתמש גרסת BIOS משוכפלת.
pSX הנה ניסיון לדמות באופן מדויק את חומרת הפלייסטיישן ככל שניתן (עם דגש לתאימות רחבה יותר).
יתרון אחד בהתמקדות רק על דיוק ותאימות הוא בכך שישנן פחות דאגות למחבר בנוגע להטמעת או תיקון אפשרויות הרחבה.
ישנו גם חשש קל מתאימות כרטיס המסך כיוון שהגרפיקה ברובה מעובדת על ידי תוכנה.
החיסרון העיקרי בגישה של pSX בנוגע להדמיה הוא שאין אפשרות לספק תמונה חדה יותר ובאיכות גבוהה יותר מאשר הפלייסטיישן.
תמיכה בטעינת משחקים ממספר סוגים של דמויות תקליטורים, או ישירות מכונני התקליטורים
הדמיה של השלט הקלאסי (דיגיטלי) של פלייסטיישן, שלט ה-DualShock.
הדמיה של התקן ההרחבה Namco Guncon על ידי העכבר (גרסת Windows בלבד)
תמיכה בריבוי שפות (בעיקר על ידי תרומת משתמשים)
אמולטור ה-pSX תומך בטעינה ישירה של קובצי ISO, BIN/CUE, דמויות של Alcohol 120% (MDF/MDS) ודמויות של CloneCD (CCD/CUE/IMG/SUB).
הצורך בסוגים של CloneCD ו-Alcohol 120% נדרשים רק במידה שהמשחק דורש נתוני תת-קוד.
בנוסף לסוגי קבצים אלה, ביכולתו של "pSX" להשתמש בסוג קבצים דחוסים (שפותחו על ידי המפתח של pSX עצמו) הנקראים "CDZ".
מנגנון הדחיסה המשתמש את "CDZ" מבוסס על דחיסת "zlib".
סוג קבצים זה נוצר כדי לחסוך בשטח הכונן, בשימוש ובאותו זמן לשמור על היכולת לבצע גישות אקראיות למידע (הנדרשות על ידי המשחקים עצמם, אך אינן נתמכות עם סוגי דחיסת הנתונים הנפוצים).
החל מגרסה 1.12 של "pSX", ניתן להמיר את כל סוגי קובצי דמות התקליטור ל-"CDZ" מלבד "ISO".
ממיר ה-"CDZ" יכיל את כל הקבצים הרלוונטיים בקובץ ה-"CDZ" המוגמר, כך שסוגי דמויות אחרים העושים שימוש בכמה קבצים (כגון קובצי ה-CCD/CUE/IMG/SUB של CloneCD) מאוחסנים בקובץ CDZ יחיד.
המשתמשים יכולים להמיר דמויות באמצעות הממשק הגרפי הכלול באמולטור, או להשתמש בכלי שורת הפקודה (cdztool.exe), הממוקם בתיקיה utils הכלולה יחד עם האמולטור.
תמיכה בריבוי שפות נוספה בגרסה 1.10, שכללה את תרגום ממשק המשתמש הראשי למספר שפות.
התרגומים מסופקים בעיקר על ידי המשתמשים בפורומי התמיכה הרשמיים.
אף על פי שקובץ ה-Readme (קרא אותי) עדיין קיים באנגלית בלבד, ישנן תוכניות שהוא יתורגם גם כן על ידי המשתמשים.
תמיכה בשפות נוספות הנה מטרה קבועה, עם 24 שפות (כולל אנגלית ושפת 1337 ביניהן) הנכללות בגרסה 1.13.
אף שקובץ ה-Readme (קרא אותי) המצורף לאמולטור אינו מציין דרישות מערכת ממוקדות, התגבשו כמה דרישות מערכת לפי נתוני המשתמשים.
שימו לב שהדרישות המזעריות הרשומות כאן יפעילו חלק מהמשחקים (אך לא בהכרח כולם) במהירות מלאה.
כונן תקליטורים: 2x קריאה, תומך ASPI, או כל כונן וירטואלי התומך בקובצי תקליטורים
כונן תקליטורים: 16x קריאה, תומך ASPI, או כל כונן וירטואלי התומך בקובצי תקליטורים
מערכת הפעלה: Windows 98 או מאוחרת יותר
גרפיקה: כרטיס תומך DirectX9 (מומלץ לא מובנה בלוח האם)
שמע: כרטיס תומך DirectX (מומלץ לא מובנה בלוח האם)
אחר: הגרסה האחרונה של DirectX9, שכבת ASPI פועלת לחלוטין מומלצת
גרפיקה: OpenGL וכרטיס גרפי תומך
שמע: ALSA, מומלץ כרטיס קול התומך במחזורים של 20 מילישניות או פחות
אחר: libgtkglext (ספריה המשמשת להוספת תמיכה ב- OpenGL עבור פריטי GTK+)
כרטיס גרפי או כרטיס קול מובנה עלולים לדרוש יותר RAM או מעבד מהיר יותר כדי לפעול במהירות קבועה.
כרטיסים גרפיים ייעודיים ברמה גבוהה מספקים שיפור מזערי בביצועים לעומת כרטיסים גרפיים חלשים, מאחר ש-pSX משתמשת בעיבוד תמונה על ידי תוכנה (על אף שמסתמכת בעיקר על המעבד שיעשה את מלאכת ההדמיה).
הרחבת הגרפיקה של פלייסטיישן, השימוש ברזולוציות גבוהות יותר לעיבוד תמונה, פילטרים וטכנולוגיות GPU אחרות.
אפשרות זו תיתכן, אף שרק לאחר שהמחבר יהיה מרוצה מדיוק האמולטור.
PSI (ראשי תיבות: Pounds per Square Inch; בעברית: ליברות לאינץ' רבוע; מסומנת גם כ- lbf/in2) היא יחידת מידה השייכת ליחידות השיטה האימפריאלית, ומשמשת למדידת לחץ.
PSI אחד שווה ללחץ הנוצר מהפעלת כוח של פאונד (ליברה) אחד, הפועל בתאוצת הכובד של כדור הארץ, על שטח של אינץ' רבוע אחד.
PSI היא יחידת מדידה נפוצה למדידת לחץ אוויר בצמיגי כלי רכב והיא מופיעה בשעוני עמדות ניפוח אוויר.
יחידת מידה אחרת המקובלת בתחום זה היא בר (בר אחד = 14.5 PSI בקירוב).
גם עוצמת נשיכה של בעלי חיים מודדים ב-PSI.
PSLV (קיצור של Polar Satellite Launch Vehicle) הוא משגר לוויינים וחלליות רב שלבי שפותח על ידי הארגון ההודי לחקר החלל ומשמש לשיגור לוויינים צבאיים ומסחריים של הודו ולקוחותיה.
מתקני השיגור של משגרי PSLV נמצאים במרכז החלל סאטיש דאוון הממוקם בחוף הדרום־מזרחי של הודו.
למשגר יכולת להציב לוויינים במסלול לווייני נמוך (LEO) מסונכרן שמש - מסלול הקפה עוקב קווי אורך המסונכרן עם סיבוב כדור הארץ כך שהלוויין חולף מעל אזורים קבועים בשעות קבועות.
מסלול זה יעיל במיוחד ללווייני צילום שמסלולם מסונכרן כך שיעברו מעל אזורי עניין בשעות בהן זוויות התאורה יעילות, וכן ללווייני מכ"ם שמסלולם עוקב אחר קו זריחת השמש או שקיעתה, כך שהתאים הסולאריים שלהם מכוונים וחשופים תמידית לשמש ומספקים את דרישות האנרגיה הגבוהות של המכ"ם.
למשגר יש יכולת להציב לוויינים קלים גם במסלול גאוסטציונרי.
השיגור הנסיוני הראשון של PSLV נערך בשנת 1993 ונכשל עקב תקלת תוכנה, אולם מאז ועד שנת 2016 בוצעו עוד 31 שיגורים מוצלחים ושיגור אחד שהוגדר כהצלחה חלקית.
במסגרת שיגורים אלו הוצבו במסלול לוויינים מתוצרת ישראל, הודו, גרמניה, איטליה, ארגנטינה, בלגיה, קוריאה הדרומית ואינדונזיה ושל סוכנות החלל האלג'יראית.
לוויין המכ"ם הישראלי טכסאר שוגר על גבי משגר PSLV בינואר 2008.
המשגר מורכב מארבעה שלבים, חלקם מונעים בדלק מוצק וחלקם בדלק נוזלי.
גובה השלב הראשון 20 מטר ומשקלו 229 טון.
מנוע השלב הראשון הוא אחד ממנועי דלק מוצק הגדולים בעולם.
הדחף המרבי של מנוע זה הוא 4,800 קילו־ניוטון.
היגוי המשגר בשלב הראשון הוא היגוי וקטורי המתבצע באמצעות הזרקת תמיסה נוזלית לאזורים שונים בפיית הפליטה המשנה את כיוון הדחף ומאפשר עלרוד וסבסוב, שליטה בגלגול מתבצעת באמצעות היגוי וקטורי של שני מאיצים חיצוניים.
משך בעירת מנוע השלב הראשון הוא 105 שניות.
לשלב הראשון מוצמדים חיצונית שישה מאיצים מוצקים חיצוניים שגובהם 10 מטר וקוטרם מטר.
מאיצים אלו נושאים תשעה טון של דלק מוצק זהה למנוע הראשי ומספקים דחף של 662kN כל אחד במשך 45 שניות.
בתצורות שיגור מסוימות לא נעשה שימוש במאיצים.
גובה השלב השני 12.5 מטר ומשקלו 46 טון.
מנוע השלב השני הוא מנוע דלק נוזלי המכונה Vikas, הוא נושא 41.5 טון של דלק נוזלי הידרזיני (UDMH) ומחמצן חנקתי ומספק דחף של 799 קילו־ניוטון למשך 158 שניות.
ההיגוי מתבצע בעזרת הטיית פיית הפליטה ושני סילוני גז משניים לגלגול.
גובה השלב השלישי 3.6 מטר, קוטרו 2 מטר ומשקלו 8.4 טון.
מנועו של שלב זה הוא מנוע מוצק המכיל 7.2 טון של HTPB המספק דחף של 240 קילו־ניוטון למשך 83 שניות.
היגוי השלב השלישי מתבצע באמצעות הטיית פיית הפליטה, בקרת הגלגול של השלב השלישי מבוצעת על ידי סילוני הגז המשמשים להיגוי השלב הרביעי.
השלב הרביעי משמש להצבת הלוויין במסלולו הסופי.
גובה השלב הרביעי 2.1 מטר, קוטרו 1.3 מטר ומשקלו 2.89 טון.
השלב מונע על ידי שני מנועי דלק נוזלי המכילים 2 טון של דלק הידרזיני ומחמצן חנקתי.
כל אחד מהמנועים מספק 15.2 קילו־ניוטון של דחף למשך עד 425 שניות.
היגוי השלב לקביעת המסלול הסופי מתבצע בעזרת הטיית פיות המנועים בעת פעולתם ומערכת היגוי ריאקטיבית המבוססת על פליטת סילוני גז בשלב השיוט.
PSLV-G (Generic) - בעל יכולת להביא מטען של 1,678 ק"ג לגובה של 622 ק"מ.
PSLV-CA (Core Alone) - בעל יכולת להביא מטען של 1,100 ק"ג לגובה של 622 ק"מ.
הורמון פאראתירואידי, או PTH, הוא הורמון המיוצר על ידי בלוטת יותרת התריס ומכיל 84 חומצות אמינו.
ל-PTH תפקיד חשוב בפיקוח על משק הסידן ובוויסות רמת הסידן בדם: קליטתו בעצמות גורמת לשחרור הסידן הכלוא בהן, קליטתו בכליות מונעת הפרשת סידן אל השתן, וקליטתו במעי גורמת להגברת קליטת הסידן ממערכת העיכול.
ל-PTH זמן מחצית חיים קצר במיוחד: כ-4 דקות בלבד.
רמה תקינה של PTH בדם היא בטווח של 10–60 pg/ml.
מסתו המולקולרית של ה-PTH היא 9.4 .
Peak signal-to-noise ratio (ובקיצור PSNR) הוא מונח בהנדסה עבור היחס המרבי האפשרי בין הספק האות לבין הספק הרעש (פיזיקה) שמשפיע על אמינות האות המוצג.
לאותות יש טווח דינאמי מאוד רחב, לכן חישוב היחס נעשה בדרך כלל בדציבלים על סקאלה לוגריתמית.
השימוש ב-PSNR מאוד שכיח כאשר מודדים איכות שחזור של אות שעבר דחיסה מאבדת נתונים (לדוגמה דחיסת תמונות).
האות במקרה הזה הוא המידע המקורי, והרעש הוא השגיאה הנוצרת עקב הדחיסה.
כאשר משווים שחזורים של המידע (למשל תמונות), ה-PSNR מהווה הערכה של איכות השחזור בעין אנושית, לכן במקרים מסוימים השחזור יכול להראות קרוב יותר למידע המקורי למרות שה-PSNR שלו נמוך מה-PSNR של שחזור אחר (בדרך כלל כאשר ה-PSNR יותר גבוה, אז המידע המשוחזר יותר קרוב למידע המקורי).
נוח להגדיר את ה-PSNR באמצעות שימוש בטעות ריבועית ממוצעת ( MSE - Mean Squared Error)
בהינתן שתי תמונות I, ו-K בעלות צבע אחד בגודל של M*N, כאשר תמונה אחת כוללת שחזור רועש של התמונה השנייה.
נגדיר את ה-PSNR- בעזרת ה-MSE כך:
כאשר MAXI זהו הערך של הפיקסל המרבי האפשרי בתמונה.
הערכים האופייניים של ה-PSNR בתמונה רועשת ובדחיסת וידאו הם בין 30dB ל-50dB, כאשר PSNR גבוה משקף מצב יותר טוב.
ערכים סבירים של PSNR בשידור Wireless הם בין 20dB ל25dB.
כאשר שתי תמונות זהות לחלוטין, אז ה-MSE הוא 0, ולכן ה-PSNR הוא אינסופי.
מצד שני של הסקאלה, כאשר מחשבים תמונה שבה כל הערכי הפיקסלים הם אפס, כלומר תמונה שחורה, לתמונה המקורית, לא מקבלים PSNR של 0dB, אפשר לקבל PSNR שווה ל 0dB רק כאשר יש תמונה אחת שכולה לבנה, ותמונה שנייה שכולה שחורה.
PTRD, ראשי תיבות של "רובה נגד טנקים של דגטריוב" ), הוא רובה נגד טנקים בקוטר 14.5 מילימטר תוצרת ברית המועצות.
הרובה פותח בשנת 1941 כאמצעי נישא נגד טנקים לחיילי חיל הרגלים.
ביולי 1941, כחודש לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות, דרש מנהיג ברית המועצות יוסיף סטלין ממשרד התחמושת לפתח באופן בהול אמצעי זול ויעיל נגד טנקים עבור חיל הרגלים.
למכרז לפיתוח רובה נגד טנקים נגשו 3 משרדי פיתוח (של ואסילי דגטריוב, של סרגיי סימונוב ושל ניקולאי רוקבישניקוב).
המשרדים של דגטריוב ושל סימונוב הצליחו לפתח ולייצר אב טיפוס של רובה נגד טנקים תוך 22 יום.
לאחר הבחינה של שני הרובים על ידי הוועדה הממשלתית שניהם אושרו לשימוש בצבא האדום.
אבל העדיפות בייצור הסדרתי ניתנה לרובה PTRD של דגטריוב, כיוון שעלות הייצור שלו הייתה קטנה יותר, פשוטה יותר ובנוסף לכך משקל הרובה היה קל יותר מזה של רובה שפיתח סימונוב.
הקליע שנורה מהרובה במהירות של כ-1,000 מטר בשנייה היה מסוגל לחדור שריון בעובי של 35 מ"מ ממרחק של 300 מטר ולוח שריון בעובי 40 מ"מ ממרחק של 100 מטר.
אבל כדי לחדור לוחות שריון בעובי כזה היה על הקליע לפגוע בזווית של 90 מעלות ביחס ללוח (זווית פגיעה ישרה).
הסדרה הראשונה של רובה ה-PTRD יוצרה באוקטובר 1941 במפעלי נשק בעיר קוברוב (מחוז ולדימיר).
בסוף אותה שנה הועבר הייצור למפעלי נשק בעיר איז'בסק.
הייצור של רובי PTRD הופסק בדצמבר 1944. בסך הכול יוצרו 281,111 רובים.
היחידה הראשונה שקיבלה את רובי ה-PTRD הייתה דיוויזיית חיל רגלים 316 בפיקודו של גנרל איוואן פאנפילוב.
היחידה הפעילה אותם במהלך הקרב על מוסקבה.
הפעלה מוצלחת ראשונה של הרובים אירעה ב-16 בנובמבר 1941, כאשר בעזרתם הצליחו חיילי הדיוויזיה לפגוע בשני טנקים גרמנים ולהוציא אותם מכלל פעולה.
– בשירות יחידות צבא פולניות אשר נלחמו בחזית המזרחית
– כמות גדולה של רובים נתפסה על ידי הוורמאכט.
רובים אלו נכנסו לשירות תחת הציון (Panzerbüchse 783(r
– 300 רובי PTRD נמסרו לצבא הבולגרי בשנת 1944
סין – בשירות צבא סין הקומוניסטית
– היה בשימוש צבא קוריאה הצפונית במהלך מלחמת קוריאה
– המורדים הפרו-רוסים השתמשו ברובי PTRD בשלבים הראשונים של מלחמת האזרחים באוקראינה
PSK (ראשי תיבות של: Phase-Shift Keying) הוא אפנון דיגיטלי אשר מעביר מידע על ידי שינוי של המופע (פאזה, Phase) של הגל, הנקרא גל נושא.
כל סכמה של אפנון משתמשת במספר סופי של אותות נבדלים כדי לייצג מידע דיגיטלי.
PSK משתמש במספר סופי של פאזות, כאשר לכל אחת משויך רצף בינארי ייחודי.
בדרך כלל לכל מופע מספר שווה של ביטים.
כל סדרה של ביטים היא סימן (Symbol) אשר מיוצג על ידי ערך פאזה מסוים.
המפענח, אשר מתוכנן עבור סט של סימנים הנמצאים בשימוש המקודד, קובע את הפאזה של הגל הנקלט וממפה אותו חזרה לסימן שהוא מייצג, וכך מחלץ את המידע המקורי.
בשל כך על המקלט להיות מסוגל להשוות מופעים בין הגל הנקלט ל"גל ייחוס", מערכת כזו נקראת קוהרנטית ומכונה "CPSK".
לחלופין, במקום לפעול באופן קבוע ביחס לגל ייחוס מוגדר וסטטי, התשדורת יכולה לפעול בייחס לעצמה.
שינויים במופע של שידור ניתנים להתייחסות כמשמעותיים.
במערכת כזו, המפענח קובע את השינוי בפאזה במקום את הפאזה עצמה (ביחס לגל ייחוס).
מכיוון ששיטה זו מחייבת התייחסות לשינוי שבין שתי פאזות רצופות היא נקראת PSK דיפרנציאלי או "DPSK" (ראשי תיבות של differential phase-shift keying).
DPSK הוא באופן משמעותי פשוט יותר למימוש מאשר PSK "רגיל" מכיוון שאין למקלט צורך להחזיק העתק של גל הייחוס כדי לקבוע את הפאזה של הגל הנקלט.
מערכת כזו היא מימוש של סכמה לא-קוהרנטית.
מצד שני, הפענוח מכיל שגיאות רבות יותר עליהן יש להתגבר בעזרת אלגוריתמיקה.
ישנן 3 סוגי מחלקות של טכניקות של אפנון דיגיטלי עבור שידור של מידע המיוצג באופן דיגיטלי:
ASK - אפנון מפתוח הזחה באמפליטודה
FSK - אפנון מפתוח הזחה בתדירות
PSK - אפנון מפתוח הזחה במופע
כל השיטות מעבירות מידע על ידי שינוי תכונה מסוימת בגל הבסיס, היינו הגל הנושא, בדרך כלל סינוסואיד, כתגובה לסיגנל מידע.
במקרה של PSK, המופע משתנה כדי לייצג את סיגנל המידע.
ישנן שתי דרכים בסיסיות לביצוע השינויים במופע באופן הזה:
על ידי צפי במופע עצמו כמעביר מידע.
באופן כזה המפענח חייב להתייחס לגל ייחוס ולהשוות את האות הנקלט כדי להפיק את השינוי בפאזה.
על ידי צפי בנגזרת של הפאזה כמעביר מידע, סכמה דיפרנציאלית.
חלק משיטות אלו לא מחייבות שימוש בגל ייחוס במידה מסוימת.
דרך נוחה לייצוג סכמת PSK היא דיאגרמת קונסטלציות.
היא מראה את הנקודות על מישור מרוכב, בהקשר הזה, הצירים הממשי והמדומה נקראים ציר מיושר פאזה "In-phase" וציר ניצב "quadrature" בהתאמה בשל ההפרדה של 90° ביניהם.
הצגה כזו בצירים ניצבים, מאפשרת מימושים ישירים.
המשרעת של כל נקודה בציר In-phase משמשת לייצג גל קוסינוס (או סינוס) והמשרעת על ציר quadrature מייצגת גל סינוס (או קוסינוס).
הקונבנציה המקובלת היא למדל קוסינוס בציר In-phase וסינוס ב-quadrature.
ב-PSK, נקודות הקונסטלציה נבחרות בדרך כלל במיקום כזה שהמרחקים על הקשת של המעגל המורכב מהנקודות שווים בין כל שתי נקודות (וכמובן גם הזווית).
בעזרת בחירה כזו, ניתנת הפרדת מקסימלית של פאזה בין שתי נקודות ובכך ממוזערת השגיאה כתוצאה מנתונים "מושחתים".
הן נמצאות על העיגול כך שהן יכולות להיות משודרות עם אותה העצמה.
באופן כזה הפקטור של המספרים המרוכבים יהיה זהה ולכן גם האפליטודה הנדרשת לגלי הקוסינוס והסינוס.
שתי הדוגמאות הנפוצות הן "BPSK" (binary phase-shift keying) אשר משתמש בשתי פאזות, ו "QPSK" (quadrature phase-shift keying) עם ארבע פאזות, אולם כל מספר של פאזות ניתן לשימוש.
מכיוון שהמידע המשודר הוא בינארי בדרך כלל, סכמת PSK מתוכננת עם מספר נקודות קונסטלציה שהוא חזקה של 2.
כדי לקבוע שיעורי שגיאות באופן מתמטי, מוגדרים:
= אנרגיה לסימן = עם n ביטים לכל סימן
= רעש הצפיפות הספקטרלית (וואט\הרץ)
יתן את הסיכוי שאות הנלקח בתהליך אקראי עם תוחלת 0 בהתפלגות נורמלית, יהיה גדול או שווה ל .
הוא נלמד מפונקציית השגיאה של התפלגות גאוסיאנית:
מדידות השגיאות כאן יהיו ביחס לרעש לבן גאוסיאני, הנקרא AWGN שגיאות אלו נמוכות מאלו שיחושבו על ידי דעיכה ולכן משמשות כערכי סף תאורטי טובים.
BPSK הוא PSK בינארי, נקראת גם PRK (ראשי תיבות של phase reversal keying) או 2PSK, היא הצורה הפשוטה ביותר של PSK המשתמשת בשתי פאזות המובדלות זו מזו ב-180° ולכן יכולה להיקרא 2-PSK.
למעשה, לא ממש משנה היכן הנקודות ממוקמות ובאיור הן מוצגות על הציר הממשי בערכים 0° ו-180°.
אפנון BPSK הוא חזק במיוחד מפני שנדרשת רמת הרעש הגבוהה ביותר כדי לגרום למפענח לקבל תוצאה שגויה.
מאידך, יש לה יכולת לאפנן בקצב של ביט בודד עבור כל סמל ולכן אם קצבי העברת המידע הנדרשים גבוהים, ייתכן שהיא לא תתאים.
המידע עובר בדרך כלל קידוד לפני האפנון מפני שעבור הזחה שרירותית של פאזה, המפענח לא יכול לקבוע את זהות כל אחת מהנקודות.
BPSK זהה פונקציונלית לאפנון 2-QAM.
הצורה הכללית שבה BPSK פועלת היא הנוסחה הבאה:
ממשוואה זו נובעות שתי פאזות: 0 ו-π.
בצורה הספציפית הזו, מידע בינארי מועבר בעזרת הסימנים הבאים:
כאשר fc היא תדירות הגל הנושא.
לכן, מרחב הסימנים יכול להיות מיוצג על ידי פונקציית בסיס יחידה:
כאשר 1 מיוצג על ידי ו-0 מיוצג על ידי .
השמה זו היא כמובן שרירותית.
BER - קצב שגיאות הביטים
קצב השגיאות BER (ראשי תיבות של bit error rate) עבור BPSK ב-AWGN יכול להיות מחושב כ:
ומכיוון שב-BPSK יש רק ביט אחד לכל סמל (symbol), זהו גם קצב השגיאות בסמלים.
נקרא גם 4-PSK, או 4-QAM (למרות שהקונספטים הראשוניים של 4-QAM שונים, גלי הרדיו המאופננים זהים לחלוטין).
QPSK משתמש בארבע נקודות על דיאגרמת הקונסטלציות, במרחקים שווים זה מזה על היקף המעגל.
עם ארבעה מופעים, QPSK יכול לקודד שני ביטים לכל סמל.
ניתוח מתמטי מראה כי QPSK יכול לשמש להכפלת קצב המידע בהשוואה ל-BPSK כאשר רוחב הפס נשאר זהה, או לשמור על קצב מידע שווה אבל להשתמש רק בחצי מרוחב הפס.
במקרה השני, ה BER של QPSK זהה ל-BER של BPSK.
מאחר שערוצי תקשורת רדיו מחולקים על ידי סוכנויות כגון ה-"Federal Communication Commission" אשר נותנות רוחב פס מקסימלי כלשהו, היתרון של QPSK הופך ברור: QPSK משדר פי שניים מהמידע באותו זמן עבור אותו רוחב פס נתון בהשוואה ל BPSK ובאותו BER.
ה"מחיר" אותו יש לשלם הוא במקלטים ובמשדרים אשר דורשים מורכבות גבוהה יותר.
כמו כל האפנונים ה-M-יים בעלי סכמה של סמלים, אם תינתן גישה לא מוגבלת לרוחב הפס הקבוע, קיבולת הערוץ של כל PSK עולה למקסימום של ביטים לכל סימול כאשר היחס אות-רעש גודל.
PSR J0537-6910 הוא פולסר בן 4,000 שנה (לא כולל הזמן שלוקח לאור להגיע ממנו לכדור הארץ - 170,000 שנים) אשר ממוקם בקבוצת הכוכבים דג זהב במרחק של 170,000 שנות אור מכדור הארץ.
הפולסר מסתובב בקצב של 62 הרץ.
האסטרונום ג'ון מידלדיץ' והצוות שלו במעבדה הלאומית לוס אלמוס היו הראשונים לגלותו ולצפות בסחיפה של קוטבו המגנטי של הפולסר.
PULS, ראשי תיבות של Precise & Universal Launching System, הוא משגר רקטות רב-קני ישראלי תוצרת אלביט מערכות יבשה, שנועד לשגר את הרקטות הארטילריות שפיתחה תעש מערכות ומייצרת החברה, ומורכב (כברירת מחדל) על גבי משאית.
המערכת כוללת מרכב משאית, מערכות C4ISTAR ומערכת בקרת אש, מערכת ניווט אינרציאלית ואת המשגר עצמו.
המשגר מורכב מצריח הניתן לצידוד, עריסה הניתנת להגבהה, 4 מייצבים וסגרי מסע (לנסיעה מנהלתית).
על העריסה ניתן להרכיב שני מארזי רקטות ("פודים") הניתנים להחלפה מהירה (בתוך פחות מ-10 דקות).
הרקטות עצמן מאוחסנות בזבילים אטומים על מנת לשמור על הרקטות מפני פגעי הסביבה.
ה-PULS נועד לשגר את הרקטות הבאות, רובן תוצרת תעש מערכות:
40 x גראד 122 מ"מ - אפשרות שנועדה עבור לקוחות בחו"ל, שכן רקטות הגראד נפוצות מאוד במדינות ברית המועצות לשעבר וצבאות מזרח אירופה.
26 x רקטות LAR-160 - הרקטה הקלה הבסיסית של תעש מערכות.
20 x רקטות ACCULAR - רקטות מדויקות על בסיס ה-LAR.
20 x רקטות כידון קסום - רקטה מדויקת של תעש מערכות לטווח 30–40 ק"מ.
36 x רקטות רומח (AccuLAR 122) - רקטה מדויקת של תעש מערכות לטווח 35 ק"מ.
8 x אקסטרא 306 מ"מ - רקטה מדויקת תוצרת תעש מערכות לטווח 150 ק"מ.
4 x נץ דורס 370 מ"מ - רקטה מדויקת תוצרת תעש מערכות לטווח 300 ק"מ.
עם זאת, ניתן להתאים את המשגר לשיגור רקטות מדגמים נוספים לפי דרישת הלקוח, כאשר קוטר הרקטות נע מ-122 מ"מ עד ל-370 מ"מ.
בנוסף ניתן לשגר על גבי המערכת את החימוש המשוטט sky striker של אלביט.
כברירת מחדל, המשגר מותקן על גבי משאית בעלת יכולות שטח, לשם עלות נמוכה וחיסכון בעלויות תחזוקה.
עם זאת, ניתן להתקין את המשגר על פלטפורמות שונות (כגון על רכב קרבי משוריין זחלי) לפי דרישת הלקוח.
המשגר פותח במקור על ידי תעש מערכות ונקרא LYNX.
בעברית הוא כונה לפעמים בשם "כותש".
עם מכירת תעש מערכות לאלביט מערכות, שודרג המשגר ושמו שונה ל-PULS, ראשי תיבות של Precise & Universal Launching System.
ה-PULS בשימוש חיל התותחנים של צה"ל, בו הוא מותקן על משאית אושקוש HEMTT 8×8 ונקרא משגר רקטות "להב".
בדצמבר 2023 ספרד חתמה על עסקה לרכישת 12 משגרי SILAM - גרסה מקומית של משגר ה-PULS.
לפי העסקה, המשגרים ייוצרו על ידי חברות ספרדיות בשיתוף עם אלביט ויורכבו על גבי משאיות איווקו.
בספטמבר 2025 ספרד הודיעה על ביטול העסקה בשווי 700 מיליון אירו על רקע מלחמת חרבות ברזל.
: בשירות חיל התותחנים של צה"ל בשם משגר רקטות "להב".
המשגר עבר טבילת אש מבצעית במלחמת חרבות ברזל, בה שיגר למעלה מ-100 רקטות "רומח".
: ב-2024 רכשה דנמרק מישראל 8 מערכות PULS לצד אמצעי ארטילריה אחרים, לאחר שתרמה חלק גדול ממערכותיה לאוקראינה על רקע מלחמת אוקראינה רוסיה.
: במאי 2023 הצטיידה בכ-20 משגרים ורקטות בעסקה של למעלה ממיליארד ש"ח.
: בפברואר 2025 דיווחה אלביט כי תספק את המערכות לצבא גרמניה בשיתוף עם חברת KNDS Deutschland .
: בדצמבר 2025 דווח בסוכנות הידיעות "רוייטרס" שיוון רכשה 36 מערכות PULS בעלות של כ-650 מיליון אירו, בעיקר בעקבות התחזקות צבא טורקיה.
במשחק, שבו משתתפים עד 100 שחקנים, השחקנים צונחים אל עבר אי ומלקטים כלי נשק וציוד המפוזר ברחבי המפה על מנת להרוג אחד את השני תוך כדי הימנעות מלההרג בעצמם.
השטח הבטוח שבו ניתן לשחק קטן ככל שהזמן עובר, מה שמכריח את השחקנים להצטופף יותר ויותר.
השחקן האחרון ששורד את הקרב הוא המנצח.
Battlegrounds יצא לאור לראשונה למחשב האישי בפלטפורמת סטים בתור גרסת בטא (מכונה "Early Access") במרץ 2017 וכ-9 חודשים לאחר מכן בדצמבר 2017, המשחק המלא יצא.
כמו כן המשחק הופץ על ידי Microsoft Studios לקונסולת המשחקים Xbox One בתוכנית ה-Xbox Game Preview באותו החודש, כאשר המשחק יצא לאור רשמית בספטמבר 2018. גרסת הטלפונים הניידים יצאה לאור במהלך 2018 כגרסה חינמית בשם "PUBG Mobile", בניגוד לגרסה בתשלום לשאר הפלטפורמות.
Battlegrounds הוא אחד ממשחקי הווידאו הנמכרים והמשוחקים ביותר בעולם.
נכון ל-2020, נמכרו למעלה מ-70 מיליון עותקים של המשחק למחשב האישי ולקונסולות, כאשר גרסת הטלפונים הניידים הגיעה ל-734 מיליון הורדות וגרפה למעלה מ-3.5 מיליארד דולר אמריקני.
Battlegrounds קיבל ביקורות חיוביות, שבעוד שמצאו פגמים טכניים, הדגישו כי המשחק הציג גישות חדשות למשחקיות רעננה שכל שחקן מתחיל יוכל להתרגל אליה בקלות.
המשחק תרם לעלייה בפופולריות של משחקי ז'אנר הבאטל רויאל, כאשר מספר חיקויים סינים של המשחק פותחו על מנת לרכוב על הצלחתו.
כמו כן, המשחק הועמד מספר פעמים לקטגוריית "משחק השנה", יחד עם מספר רב של פרסים.
חברת PUBG Corporation קיימה מספר תחרויות קטנות והוסיפה כלים למשחק אשר מאפשרים לסיבובים להיות מוזרמים בקלות למדיה.
בנוסף לכך, המשחק נאסר במספר מדינות עקב תרומתו לכאורה בהתמכרותם של שחקנים צעירים למשחקי וידאו.
Battlegrounds הוא משחק יריות על בסיס שחקן נגד שחקן, שבו עד 100 שחקנים נלחמים אחד כנגד השני במצב באטל רויאל, מצב משחק בו מספר רב של שחקנים נלחמים זה עם זה במעין מצב של כולם על כולם עד שנשאר שורד אחרון.
השחקנים יכולים לבחור אם הם רוצים להיכנס לסיבוב לבד, בזוגות, או בקבוצה של עד 4 אנשים.
האדם או הקבוצה האחרונה שנשארת היא המנצחת.
כל סיבוב מתחיל בכך שהשחקנים צונחים ממטוס אל עבר אחת מארבע המפות, אשר שטחן הוא 64 קמ"ר, 36 קמ"ר ו-16 קמ"ר בהתאמה.
מסלול הטיסה של המטוס משתנה באופן אקראי בכל סיבוב, מה שמכריח את השחקנים לתכנן בזריזות את האסטרטגיה שלהם והיכן הם ינחתו.
בעת הנחיתה על הקרקע, השחקנים מתחילים ללא כל ציוד עליהם למעט ביגוד וחגורת ציוד הנותנת שטח אחסון של 70 יחידות (בהשוואה ל-20 יחידות ללא חגורת ציוד).
בזמן זה על השחקנים לחפש ציוד (כגון כלי נשק, תחמושת, קסדות, תיקים, אפודי מגן, ציוד רפואי וכו') במבנים ועיירות נטושות הפזורות ברחבי המפה.
פריטים אלו מופצים על גבי המפה באופן פרוצדורלי בכל תחילת סיבוב, כאשר באזורים בהם יש סיכון גבוה לרוב יהיה ציוד יותר טוב.
משחקנים שנהרגו ניתן ללקט ציוד שנאסף על ידם.
שחקנים יכולים לבחור את נקודת המבט שלהם - גוף ראשון או גוף שלישי, כאשר לשניהם יש יתרונות וחסרונות בלחימה ובמצבים אחרים, אך לעיתים הגדרות ייחודיות של שרת המשחק נועלות את השימוש לנקודת מבט אחת על מנת לבטל יתרונות.
בכל מספר דקות, האזור בו ניתן לשחק במפה קטן לעבר אזור אקראי, כאשר כל שחקן הנמצא מחוץ לאזור זה מקבל נזק המתגבר בכל שלב ובסופו של דבר הורג אותם אם הם לא מצליחים להגיע לאזור הבטוח בזמן.
הגבול של האזור הבטוח מסומן על ידי קיר כחול אשר קטן עם הזמן.
הדבר מביא לכך שהסיכוי לפגוש באויב גדל והצפיפות גדלה, מה שמכריח את השחקנים לפעול באסטרטגיה יותר חכמה, כיוון שהמשחק נהיה יותר ויותר קשה.
במהלך הזמן של הסיבוב, אזורים המסומנים באדום באופן אקראי מופצצים למשך כחצי דקה, מה שמכריח את השחקנים הנמצאים באזורים אלו לתפוס מחסה, אחרת יהרגו ויפסידו בסיבוב.
בשני המקרים הללו, השחקנים מוזהרים דקות מראש וניתן להם זמן להתכונן.
לעיתים, מטוס יחוג סביב המפה ויוריד אספקה באופן אקראי (או על ידי סימון באקדח נורים) המכילה לרוב ציוד שלא ניתן למצוא במפה, הנחשב לציוד הטוב ביותר במשחק.
כאשר אספקות אלו מגיעות לקרקע, עשן בצבע אדום בוהק בוקע מהן, מה שמאפשר את איתורן בקלות, אך באותו זמן גורם להגברת הלחימה והתחרות בין השחקנים.
אורך סיבוב נמשך כ-30 דקות בממוצע.
בכל סוף סיבוב, השחקנים מקבלים סכום מסוים של כסף ווירטואלי, שמחושב על בסיס הביצועים שלהם.
ניתן להשתמש בכסף הווירטואלי לרכישת 'תיבות', שבהן בגדים, סקינים לכלי נשק ואביזרים שניתן ללבוש או למכור בחנות הווירטואלית של סטים.
מצב משחק מתחלף הנקרא "event mode" (מצב אירוע) נוסף בעדכון במרץ 2018. מצב משחק זה משנה את החוקים של המשחק, כמו הגדלת הקבוצות שניתן לבנות או שינוי אופן התפוצה של הציוד במפה.
אתרים רבים שיבחו את המשחק על הרעיון המקורי וכמות האקשן וההנאה שבו.
המשחק מכר למעלה מ-15 מיליון עותקים בחצי השנה הראשונה ליציאתו, והפך למשחק הנמכר ביותר בחנות המשחקים Steam.
נכון לשנת 2018, המשחק הוא משחק הווידאו החמישי הנמכר ביותר בכל הזמנים עם 50 מיליון עותקים שנמכרו.
אתר הבידור IGN נתן למשחק ציון של 9.5 מתוך 10.
תלונות השחקנים כוללות, בין היתר, מיעוט שרתים שגורם למשחק איטי מדי וכוח עיבוד (מעבד) חזק מדי שנדרש להרצת המשחק.
PYD הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר, מתוך אלבום האוסף השני שלו, Journals.
השיר יצא לאור ב-18 בנובמבר 2013, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס, RBMG וסקולבוי רקורדס, כסינגל השביעי מתוך אלבום האוסף.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית18 בנובמבר 2013הורדה דיגיטליתאיילנד
PZInż לוקס-ספורט 403 (בפולנית: PZInż 403 Lux-Sport) היא מכונית משפחתית גדולה, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הצבאית- פולנית Państwowe Zakłady Inżynierii , בוורשה, בשנת 1936.
יצרנית הרכב הפולנית "Państwowe Zakłady Inżynierii" ייצרה טנקים, משאיות, כלי־רכב, ואופנועים לשירות הצבא הפולני, וגם לצורכי השוק האזרחי.
דגם "PZInż לוקס-ספורט 403" היה קרוי גם "PZInż 403 LS".
השרות הבולאי הפולני הנפיק בול, עליו מתנוססת תמונה "PZInż לוקס-ספורט 403" בערך של 15 זלוטי.
דגמי PTV 400 / PTV 250 הם מכוניות מיקרו בסגנון קבריולה מתוצרת יצרנית מכוניות המיקרו הספרדית Automóviles Utilitarios S.
כאשר הוחל בשנת 1957 בשיווק דגם סיאט 600 שהתבסס על פיאט 600 בספרד, מכירות דגמי "PTV 250, PTV 400" צנחו.
היצרן שינה את שם החברה ל-AUSA Center SA.
שלדה דגם "PTV 250": מסגרת שלד פשוטה מעל מסגרת צינורית מפלדה.
שלדה דגם "PTV 400": מתכת מונוקוקית על מסגרת צינורית מפלדה.
היגוי: בורג סלילי רכוב מרכזי.
קיבולת מכל דלק - 18 ליטר.
מתלה קדמי: עצמאי עם בולמי זעזועים הידראוליים ומוט הפיתול האחורי של Panhard.
בלמים: בלמי תוף הידראוליים בכל ארבעת הגלגלים.
מלבד לשיווק המקומי בספרד, דגמי "PTV 400 / PTV 250" יוצאו לפורטוגל
בנוסף לדגם "PTV 250" קבריולה 2 נוסעים, יוצרו טנדרים.
בתורת הסיבוכיות, P היא מחלקת סיבוכיות המכילה את כל בעיות ההכרעה אשר ניתנות לפתרון באופן יעיל, דהיינו בזמן ריצה פולינומי.
ידוע כי P מכילה בעיות נפוצות רבות.
למשל, הבעיה של תכנון ליניארי, חישוב מחלק משותף מקסימלי של שני מספרים טבעיים, חישוב עץ פורש מינימלי ומציאת שידוך מקסימום בגרף.
בשנת 2002 התגלה כי גם הבעיה של הכרעה האם מספר כלשהו הוא ראשוני שייכת ל-P.
הבחירה לזהות את מושג החישוב היעיל עם אלגוריתמים שזמן ריצתם פולינומי אינה שרירותית, ויש לה מספר סיבות שונות.
ראשית, כל אלגוריתם שקורא את כל הקלט שקיבל הוא בעל סיבוכיות זמן ליניארית לכל הפחות (כלומר, זמן ריצתו המינימלי הוא קבוע כפול גודל הקלט).
אף שקיימים אלגוריתמים שאינם תלויים בכל הקלט, הם לרוב מבוססים על ביצוע פעולות על מבנה נתונים קיים (למשל, חיפוש בעץ חיפוש) שהיה צורך לקרוא את תוכנו על מנת ליצור אותו מלכתחילה, ולכן עיקר העניין הוא באלגוריתמים שצריכים לקרוא את הקלט כולו.
עם זאת, סיבוכיות זמן ליניארית היא קטנה מדי לרוב השימושים המעשיים.
לדוגמה, אלגוריתם מיון לקלט כללי דורש זמן ריצה גדול יותר מזמן ריצה ליניארי, כמו כן טרם התגלה אלגוריתם כללי לחישוב עץ פורש מינימלי הפועל בזמן ריצה ליניארי, וכן בבעיות יישומיות אחרות .
נוסף על כך, זמן ריצה ליניארי יוצר בעיות של רגישות למודל התאורטי שבו משתמשים כדי להעריך את סיבוכיות זמן הריצה: לדוגמה, ישנן בעיות שניתנות להכרעה בזמן ליניארי באמצעות מכונת טיורינג עם מספר סרטים, אבל לא עם מכונת טיורינג בעלת סרט אחד.
הבחירה להרחיב את מחלקת הפונקציות שנחשבות לזמן ריצה יעיל לכל הפונקציות הפולינומיות מקנה יתרונות אחדים:
הרגישות למודל החישוב נעלמת – בעיה שדורשת זמן ריצה פולינומי במחשב דורשת זמן ריצה פולינומי גם במכונת טיורינג דטרמיניסטית חד-סרטית.
רובם המכריע של האלגוריתמים שנחשבים יעילים הם בעלי זמן ריצה פולינומי.
אחת ההגדרות הפורמליות הנפוצות ל-P משתמשת במושג המתמטי של מכונת טיורינג.
אם עבור בעיית הכרעה קיימת מכונת טיורינג דטרמיניסטית שמכריעה את הבעיה (כלומר, עוצרת תמיד ומחזירה תשובה חיובית או שלילית נכונה), נהוג להתעניין גם בזמן הריצה של מכונה זו.
צורת המדידה המקובלת לזמן הריצה היא מספר הצעדים שהמכונה מבצעת.
מכיוון שקלטים גדולים יותר גוררים לרוב זמן ריצה ארוך יותר, נהוג לחשב את גודל זמן הריצה ביחס לגודל הקלט.
מכיוון שקלט למכונת טיורינג נתון בתור סדרה של סימנים על הסרט, המדד המקובל הוא מספר הסימנים שמופיעים בקלט.
תחת הגדרות אלו, אומרים שבעיה שייכת ל-P אם קיימת מכונת טיורינג דטרמיניסטית המכריעה את הבעיה, וקיים פולינום A כך שזמן הריצה של המכונה על כל קלט אינו גדול מ-A כאשר מציבים בו את גודל הקלט.
בתוך המחלקה P מבחינים בין בעיות להן קיים פתרון יעיל ומעשי, לבין כאלו שסיבוכיותם חסומה על ידי פולינום מדרגה גבוהה מאוד (לדוגמה ).
ההכללה המקובלת של P היא המחלקה NP, שמכילה את כל הבעיות שניתנות להכרעה בזמן פולינומי באמצעות מכונת טיורינג לא דטרמיניסטית.
(בניסוח שקול, זוהי המחלקה של כל בעיות ההכרעה שניתן לבדוק נכונות של פתרון שמוצע להן בזמן פולינומי).
ידוע כי NP מכילה את P, אך לא ידוע אם P=NP, כלומר האם יש הכלה גם בכיוון השני (ובמילים אחרות, האם מכונות טיורינג דטרמיניסטית ולא דטרמיניסטית שוות בכוחן מבחינת זמן ריצה פולינומי).
השאלה האם P=NP היא כיום אחת מהבעיות הפתוחות המרכזיות במדעי המחשב.
Pablo Honey (בעברית: "פבלו האני") הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית רדיוהד, שיצא לראשונה בחורף 1993. האלבום מכיל את הלהיט "Creep".
מקור שמו של האלבום הוא בתוכנית מתיחות טלפוניות בו המתקשר אומר לקורבן אותו הוא מותח "Pablo, honey, please come to Florida".
השיר שהפך את האלבום להצלחה, ומה שעד היום נחשב לשיר הכי מוכר של רדיוהד, היה "Creep".
השיר הכיל מילים של פחות או יותר שנאה עצמית, ויצא בתקופה שעוד שיר עם אותו אופי זכה להצלחה, "Loser" של הזמר בק, שהלהקה עצמה לא כל כך אהבה, אך הבינה את הפוטנציאל הלהיטי שטמון בו.
יש אפילו סברה שהגיטרות המכסחות בהגזמה בפזמון הוא ניסיונו של הגיטריסט ג'וני גרינווד "להרוס" את השיר.
בנוסף, השיר היה להיט רדיו מצליח בישראל באותה תקופה, והלהקה גם ביקרה בארץ במהלך סיבוב ההופעות של הדיסק.
מעבר לשיר זה, זהו אלבום בכורה מעניין שאפילו נבחר בשנת 1998 על ידי קוראי מגזין Q הבריטי למקום 61 ברשימת 100 האלבומים הגדולים של כל הזמנים.
למרות ההצלחה הכללית של האלבום, יש האומרים שהמעריצים הכבדים של הלהקה רואים באלבום זה כאלבום הפחות טוב של הלהקה, מכיוון השוני המובהק בסגנון השירים ובאופיה של הלהקה באותה תקופה.
כביכול לא מראה את צידה האמיתי של רדיוהד, שמתחיל להתגלות באלבום השני, The Bends, ומגיע לשיאו בשני האלבומים הבאים, OK Computer, ו-Kid A, אשר הגדירו את הסגנון המוזיקלי של הלהקה לתקופה הבאה.
PageRank (בעברית: מדרג פייג') הוא אלגוריתם המדרג דפי אינטרנט לפי קישורי היפרטקסט אליו, ומשמש את מנוע החיפוש גוגל.
האלגוריתם נכתב על ידי לארי פייג' וסרגיי ברין, שניהם ממייסדי גוגל, במסגרת מחקר שערכו באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 1998 הציגו השניים אבטיפוס למנוע החיפוש.
האלגוריתם רשום כפטנט השייך לאוניברסיטת סטנפורד והשם PageRank הוא סימן מסחרי של חברת גוגל.
גוגל חתמה על חוזה עם אוניברסיטת סטנפורד המאפשר לה שימוש בלעדי באלגוריתם תמורת 1.8 מיליון מניות של החברה.
זחלן הרשת (Crawler) סורק את כל הדפים במרחב האינטרנט ויוצר מבנה היררכי של כל הקישורים בין דפים.
הקישורים מזוהים באמצעות תגיות HTML, כך שקישורים אחרים (כדוגמת JavaScript/VBScript) לא ייסרקו.
האלגוריתם מחשב עבור כל דף אינטרנט את מידת החשיבות שלו ומציג אותו בדירוג תוצאות החיפוש בהתאם.
דירוג של דף נקבע על פי כמות הדפים המקשרים אליו וחשיבותם של הדפים המקשרים.
כלומר, אם דפים רבים מקשרים אל דף מסוים, האלגוריתם קובע את מידת החשיבות של דפים אלה ומדרג את הדף על פי מידת חשיבותם.
הדירוג מתבצע על סקאלה לוגריתמית עם ערכים בין 0 ל-10 ומושפע מגורמים נוספים כגון כמות הכניסות לדף והופעה של מילים רלוונטיות נוספות.
ההתקפה על השיטה, וההגנה עליה
בוני אתרים רבים המעוניינים להעלות את ניקוד אתרם נכנסים לאתרים גדולים, ומחפשים מקומות שבהם הם יכולים להוסיף קישור לאתר שלהם.
לרוב הם מוצאים מקום בספר אורחים, בפורום או בתגובות משתמשים.
לצורך הגנה מהתקפה זו, קיים פרמטר חדש לתגית הקישור הנקראת - NOFOLLOW.
כפי שנאמר לעיל, כל קישור מזוהה על ידי התגית <A>.
בעל אתר המעוניין לתת לגולשיו אפשרות לכתוב, אולם מבקש להימנע ממתקפה, מכניס לכל קישור את הפרמטר NOFOLLOW.
בצורה זו רובוט החיפוש נמנע מלתת ניקוד לאתר המקושר.
אם לבעל אתר מסוים יש מתחרה, והוא מבקש להזכיר אותו באתרו ולקשר אליו, אולם הוא אינו מעוניין לתת לו ניקוד, יוסיף בעל האתר לקישור את הפרמטר NOFOLLOW.
Pac's Life הוא אלבום האולפן השביעי (והשישי ללא מעורבותו) שיצא לאחר מותו של הראפר טופאק שאקור, לציון יום השנה העשירי למותו.
הוא יצא לאור בשנת 2006 על ידי חברות התקליטים אמארו בידור ואינטרסקופ רקורדס.
למרות הציפיות הרבות מהאלבום, הוא לא הגיע למעמד אלבום זהב.
באלבום מופיעים זמרים אורחים רבים כמו T.I.