tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משתמשים בקשיבות בגלל העבודה עם החושים, רגשות והתבוננות בעולם הפנימי יותר מאשר לחשוב עליו.
השימוש בקשיבות בפסיכותרפיה גופנית תורמת משום שהגוף הוא האובייקט הראשון והקל להתבוננות באמצעות קשיבות.
המציאות הסומטית לא רק שטבועה עמוק בפנים אלא גם משקפת אותה בדיוק, מאפשרת לנו לגלות את הנושאים המהותיים והזכרונות שצפים.
כמו כן, מושג העד המתבונן בחוויה, שנמצא גם בשיטת התנועה האותנטית, שבה העד צופה במתנועע תוך תשומת לב למה קורה למתנועע ומה מתרחש בתוכו אילו דימויים ואסוציאציות נוצרים אצלו.
וכשם שהעד צופה במתנועע ועולים בו דימויים ואסוציאציות כך גם נעשית ההתבוננות במחשבות ונוצר הקשר בין התודעה לחוויה.
כאשר האדם מתחיל לשחרר את החוויה של המהות או מצב האגו כמציאות היחידה או משהו שהוא נגרר לתוכו ובמקום זה, הוא חווה מצב של צפייה שבו הוא רואה דברים באים והולכים ושמהם הוא יכול להסתקרן או להרגיש חמלה כלפיהם.
המודע מסדיר את תשומת הלב לכניסה פנימה ולנשימה.
להביא את תשומת הלב לשאיפה ולנשיפה ברגע ההווה.
לשים לב לתחושות שהנשימה יוצרת באזור הבטן.
כל פעם שהמחשבות נודדות צריך להחזיר את תשומת הלב ולהתמקד בנשימה.
מסמנים במילים את התחושות שעולות בעקבות הנשימה המתרחשת בהווה.
בכל פעם שהמחשבות נודדות מחזירים את תשומת הלב לחוויה בהווה.
תיוג המחשבות/רגשות שעולות, תשומת לב אילו מחשבות עלו: זכרונות, דאגות, תכנונים, דמיונות.
המטפל כל הזמן מפקח על מצבו של המטופל והקשר שלו עם ההכרה/מודעות ומתקשר לניסיון שלו בדרכים שתומכות בצופה הפנימי.
המטפל יכול לצפות אם המטופל נכנס לקשר חזק עם הרגש וכל הזמן להחזיר אותו למצב של התבוננות.
התהליך הזה שבו המטפל מציע ניסוי הקשור לנושאים שנמצאים מתחת, ליד וקשורים להתבוננות של המטופל, בסופו של דבר ייצור חוויה מעוצבת שמשאירה חותם על הזיכרון העקיף, שהוא זה שיש לו את הכוח לארגן את חוויות היום-יומיות וההתנהגות.
בתרפיה בתנועה אלתור הוא שלב המצאת משחקים וחוקים במשחק קבוצתי, מדובר בעוררות התנועה של הרגע, לפגוש את הצורך התנועתי של הרגע.
ברמה של אימפרוביזציה פיזית, לדוגמה, מטופל עם כתפיים תפוסות יתבקש לשחק עם הכתפיים שלו להרים אחת להוריד שנייה וליצור ביניהן דיאלוג.
גם מריאן צ'ייס השתמשה בהפקת תנועה ודיאלוג תנועתי של יצירת תקשורת מילולית ולא מילולית עם המטופל.
על מנת לגרות למטופל לתגובה תנועתית וליצור דיאלוג, צ'ייס יכלה להשתמש במשחקי תפקידים, פנטומימה וצורות נוספות של משחק בעזרת מוזיקה ודמיון כאשר המכנה המשותף לכולם הוא נקודת המוצא לדיאלוג: הבעה הגופנית של המטופל.
על הדיאלוג הלא-וורבלי שמתרחש בין המטפל למטופל והיוצר את הבסיס לאלתור בין הצדדים כותבת טורטורה בשיטתה Ways of Seeing.
שיטה זו מתבססת על תשומת לב עמוקה לביטוי הלא-וורבלי שנעשה באמצעות התבוננות חדה ודיאלוג חוויתי גופני.
שיטתה מתבססת על היכולת הגופנית הבסיסית רבת החושים הגורמת לתחושות ומהווה את הבסיס ליצירת ההבעה הרגשית לתקשורת שלנו.
סוג נוסף לאלתור הוא ייצוג הדינמיקה של החיים של המטופל בתנועה.
לדוגמה, עבור מטופלת שעבדה על דרישות אחרים ממנה, המטפלת סימלה את חוויית חייה, על ידי שהיא צובטת אותה ודוחפת אותה מכל מיני כיוונים.
במהלך אלתור אפשר לקחת תנועה ולשחק איתה ולראות לאן זה מתפתח.
לעיתים המטפל נותן למטופל תנועה שהמטפל מרגיש שהמטופל צריך לחקור, למרות שהוא לא הביא את התנועה מעצמו.
בדרך כלל המטופל לוקח את התנועה ובתהליך דינאמי נוצרת התנועה שלו.
משחק עם התנועה יכול להביא לתהליכים כמו אינטגרציה או הבנה של עצמך.
רוב המטופלים לא יכולים לעשות אימפרוביזציה בהתחלה.
יכול לקחת חודש עד שמתפתח ביטחון עצמי, במיוחד במי שלא התנסה בתנועה חופשית.
אף על פי שהטיפול בתנועה מתואר כצורה לא מילולית של פסיכותרפיה, הוא ללא ספק משתמש גם בדיבור ומילים.
המללה לפני, במהלך או לאחר טיפול בתנועה יכולה להוות כלי אפקטיבי ואף הכרחי לתהליך הטיפולי.
המטפל יכול להשתמש בהמללה בדרכים מגוונות:
מברכה לשלום ואיחולים לפרידה ועד הזמנת המטופל לתאר דימוי או זיכרון שעולים בראשו ובגופו.
המטפל עשוי לבקש מהמטופל להתייחס לדפוס תנועתי מסוים.
בקבוצה, ניתן להשתמש בהמללה כדרך להבהיר נארטיב, לשקף, להדריך ולהבנות את התהליך הקבוצתי.
באמצעות המללה מתמשכת של הנארטיב הקבוצתי, קול ותנועה ניתן לאחד את הקבוצה ולהבהיר את הכוונות והכיוונים של הקבוצה לאורך המפגש.
המללה יכולה לשמש על מנת להעמיק בחקירת נושאים שעלו.
המטפל עשוי לשאול שאלות מנחות פתוחות אשר עשויות להיות כלי חשוב על מנת להביא לבהירות ומיקוד המשמעויות הגלומות בתנועות העולות מחברי הקבוצה.
גם שימוש בסמלים או דימויים עשוי להעמיק להעשיר ולמקד את החוויה התנועתית של המטופל.
ההמללה יכולה לשמש כהשלמה, הבהרה והרחבה של התנועה ושל יחסים בקבוצה.
במהלך המפגש המטפל יכול להשתמש בהמללה של הנארטיבים בקבוצה לשם הובלה עדינה של הקבוצה לתנועה הבעתית מלאה יותר.
המלל יכול לתת משמעות חיונית ועמוקה למחוות, לתנועות ולתנוחות סמליות.
יכול להעשיר את החוויה התנועתית על ידי חיבור לחוויות עבר, הסיטואציה הנוכחית או מטרות עתידיות.
סדרת תנועות מאורגנות וקצב הם סוגי התערבויות שקורות במהלך הטיפול והם שזורים זו בזה, כדי ליצור תנועה מאורגנת קבוצתית נדרש להיות קצב משותף.
מריאן ציי'ס החלוצה הגדולה של הטיפול בתנועה, יצרה תבנית של ארבה שלבים בטיפול קבוצתי והם:
שלב היחסים הקיצביים- תנועתיים בקבוצה: הכוח של פעילות קיצבית בקבוצה שימש את ציי'ס כדרך מקלה וכתמיכה לביטוי מחשבות ורגשות בצורה מוסדרת ובשליטה.
אפילו לקוחות שהיו במצב קשה גויסו ונדבקו בקצב, עם הקצבים הפשוטים והחוזרים הם סיפקו מדיום להחצנה של רגשות כאוטיים ומבלבלים.
הקצב לא רק שארגן את המחשבות והרגשות לריקוד עם משמעות, אלא עזר גם לשנות התנהגויות קיצונית כמו היפראקטיביות או נטיות להתנהגויות ביזאריות.
בתהליך של הקיצביות והתקשורת הלא-ורבלית ציי'ס הציעה סמלים ותכנים.
אלה היו מעשירים את הלקוח והמודעות לגופם עם הסמליות ולאט לאט להתאים את ההתנהגות ואפילו לומר את הקונפליקטים שנמצאו מאחורי התנהגות זו.
על בסיס הקצב וסדרת תנועות פשוטות נוסדה גם גישת האקספרסיון פרימיטיב שפותחה כשיטת טיפול בתנועה על ידי ד"ר פראנס שוט-בילמן.
השיטה משלבת השפעות מן התאוריה הפסיכואנליטיקאית, הידע האנתרופולוגי (שאמאניזם) והאומנות.
לדברי ד"ר בילמן יוצרת השיטה, אקספרסיון פרימיטיב מחברת את הקצב, פשטות התנועות והעוצמה בריקודים האפריקאיים אל תבניות הריקוד והסימבולים המערביים.
ברכה הדר, פסיכולוגית קלינית, אנליטיקאית קבוצתית ואנליטיקאית ביו-אנרגטית, המתמחה בעבודה טיפולית גופנית-נפשית, הן בטיפול אינדיבידואלי והן בטיפול קבוצתי, ובעלת ניסיון בעבודה משותפת עם מטפלים בתנועה, כתבה רשמיה מסדנה של ד"ר פראנס שוט בילמן במאמר "המעבר מטבע לתרבות - רשמים מסדנה חווייתית בשיטת האקספרסיון פרימיטיב".
במאמר היא מצטטת את מאמרה של בילמן הכותבת על קצב:" התינוק בבטן אימו עטוף צלילים שאותם הוא "שומע" דרך כל גופו.
הצלילים העוטפים ומלטפים את התינוק בבטן האם הם "הרעשים" שמייצר גופה, כמו באמבטיית צלילים.
הצלילים האלה מייצגים את המבנה המחבר בין שלושת השלבים של המוזיקה לריקודים: קצב פעימות הלב של האם; ההלוך חזור של נשימתה; המלודיה הקצבית של קולות ההורים המגיעים לתינוק דרך הפילטר של מי השפיר.
השיטה של ד"ר פראנס שוט בילמן, פסיכואנליטיקאית, אנתרופולוגית ומטפלת בתנועה, היא שיטת טיפול שפותחה באמצעות ריקוד, והיא משלבת השפעות מן התאוריה הפסיכואנליטית והידע האנתרופולוגי, כמו גם ממדעי הטבע, האמנות, עולם התנועה והמחול.
במהלך תצפיות ומחקרים אנתרופולוגיים שערכה בילמן בתרבויות מסורתיות שונות, וגם בהשפעת מחקריו של האנתרופולוג קלוד לוי-שטראוס, היא מצאה הקבלה בין תהליך התפתחותו של היחיד לבין ההתפתחות התרבותית.
המשמעות החברתית של הריקוד במשותף, היחסים בין הרוקדים, ונוכחותו של גורם מאחד שסביבו מתארגן הריקוד (השמאן, ייצוג אלוהי או המטפל התנועתי) מסמלים תהליכים פסיכולוגיים טבעיים המתרחשים ביחיד ובחברה גם יחד.
המאפיינים העיקריים של השיטה הם קצב, חזרתיות, מחזוריות בתנועה, חוויית טראנס, תבניות וסימטריה, שימוש בארכיטיפים ובסימבולים, הבנת חשיבותה של הקבוצה, שימוש ביחסי ניגודים (למעלה-למטה; אור-חושך; רעש-שקט; גלוי-נסתר; מעורר-מרגיע וכדומה), וכן שימוש בזמן ובחלל.
השיטה מבוססת על עבודה עם הריתמוס הבסיסי של הגוף האנושי – קצב פעימות הלב וקצב הנשימה (שני המקצבים הראשוניים שכל עובר שומע בבטן אמו).
הלב ממלא גם תפקיד ייצוגי-סימבולי, כמייצג החיים והאהבה.
הדר, שחוותה את סדנת האקספרסיון כותבת: לקצב יש תפקיד חשוב נוסף של שמירה על מסגרת.
לאורך כל הסדנה הדגישה בילמן שוב ושוב את תפקידה החשוב של המסגרת כגורם המאפשר הכלה וויסות, אך גם מגרה ומעורר.
הקצב מסמל את הפונקציה האבהית, את החוק.
בחברות המסורתיות, האב הוא זה שאמור להוביל את תהליך ההיפרדות של התינוק מהאם, ולהוביל את הילד החוצה, אל החברה.
לפיכך, בעבור הילד האב מייצג את הצד הסוציאלי, הקולקטיבי.
סינטיה ברול במאמרה בנושא טיפול בתנועה בפגועי ראש, מתארת את התנועה כצורה קינסטטית המבטאה את הרגשות והחוויות של האדם באמצעות רצף של דפוסי תנועות ריתמיות.
היא מתארת את הדפוס הקבוע של הקצב כבעל השפעה מרגיעה, מייצבת המאפשרת קישור חיצוני שעושה אינטגרציה בין היחיד לקבוצה.
במאמר זה מביאים סיפור מקרה של בחור בשם LG ואת השימוש שנעשה במוזיקה להקניית מיקצב חיצוני ופנימי כעוגן ליציבות פנימית וחיצונית, שאבדה לו בעקבות הפגיעה.
פנפילד, כותבת במאמרה על דרכי התערבות בתנועה ואת שלב רצף התנועות המאורגן היא מציינת, כשלב ההתפתחותי הגבוה ביותר, בהשוואה לשאר דרכי ההתערבות בתנועה.
במאמרה, דרכי ההתערבות קובצו לחמש קטגוריות נפרדות המקבילות בקירוב לשלבי התפתחות ילדים: מגע, שיקוף, הגזמה, אלתור ורצף התנועות המאורגן והשלב האחרון של רצף התנועות המאורגן כשלב בו רצף תנועתי מאורגן שנובע מחומר רגשי, או תובנות קודמות, תחושת גוף, חלומות או זכרונות.
השלב ההתפתחותי הוא יצירת המשגות אינטלקטואליות.
המטופל מתבקש לבטא זיכרון או תחושת גוף ברצף תנועתי ויזואלי שניתן לחזור עליו.
הצורה שבה כל אחד "מכגרף" את תנועתו הפנימית לתנועה ויזואלית היא ייחודית ואינדיקציה לתהליך הפנימי, שבקושי יש לו מילים.
איכות התנועה שבה משתמש המטופל ב"ריקודו" חשובה לא פחות מהתנועות עצמן.
ניתן להשתמש בכלי זה לסיכום של תהליך- לבקש סקירה תנועתית של החוויה או התהליך, סקירה תנועתית שניתן לחזור עליה ולהראותה לאחר או לקהל.
האופן שכל אחד נע מציג נקודה ספציפית של החוויה שלו או סמליות אישית.
הגזמה היא טכניקה פשוטה, של הגזמת התנועה של המטופל.
הגזמת התנועה יכולה להתקיים בטווח התנועה, בעוצמת התנועה, במהירות התנועה, בקצב ובאלמנטים נוספים כמו שטף התנועה, ההבעה הסמלית של התנועה.
בשלב מסוים המטופל ימשיך עם התנועה המוגזמת ויראה לאן היא מובילה, דבר אשר עשוי להבהיר את התנועה ומשמעויות הקשורות אליה.
מריאן צ'ייס, נהגה להתחיל בשיקוף המטופל ורק לאחר מכן בחרה להרחיב ולהגזים מחווה מסוימת שלו.
על ידי הגזמה זו ניסתה צ'ייס לעזור להבעה להתפתח להצהרה תנועתית שלמה כדי להעשיר את זהותו של הלקוח ואת מחויבותו לביטוי העצמי שלו ולתקשורת עם האחר.
צ'ייס התמקדה בסגנון התנועה הראשוני של המטופל ותוך כדי התמקדות זו השתמשה בהגזמה ובהרחבת התנועה על מנת להוביל את המטופל, בעדינות ובהדרגתיות, לתנועה מגוונת ומשתנה.
המקבילה ההתפתחותית לטכניקת ההגזמה היא שלב המשחק הקבוצתי בין ילדים (peer-group play).
טל בן-חיים (נולד ב-5 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת האוהדים כפר סבא 1928.
בן-חיים החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל כפר סבא, ולאחר מכן שיחק גם במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב.
כשהיה בן 16 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, וב-6 במרץ 2007 שיחק את המשחק הראשון שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול הפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו.
בעונת המשיך לשחק בקבוצת הנוער ואף זכה בתואר מלך השערים כשכבש 19 שערים במסגרת הליגה לנוער.
ב-3 במאי 2008 שיחק במשחק הראשון שלו בקבוצה הבוגרת בליגת העל, במשחק מול בני יהודה.
את שערו הראשון בליגת העל כבש ב-24 במאי 2008 מול הפועל תל אביב.
בעונת 2008/2009 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, ובעונות שלאחר מכן הוביל את התקפת הקבוצה יחד עם עומר דמארי.
בסוף חלון ההעברות של עונת 2011/2012 היה אמור לעבור להפועל תל אביב בעקבות מעברו של דמארי לקבוצה בתחילת הקיץ, אך בסופו של דבר העסקה לא יצאה לפועל, ובן-חיים נשאר בפתח תקווה שנה נוספת, בה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
בסך הכל שיחק בקבוצה 122 משחקי ליגה, בהם הבקיע 29 שערים.
ביולי 2012 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב, עם אופציה לעונה נוספת, כאשר מכבי פתח תקווה קיבלה עבורו חצי מיליון אירו ו-75% מסכום המכירה הבאה שלו.
ביום הולדתו ה-23, ב-5 באוגוסט 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הפועל בדרבי מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו.
שבוע לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקבוצה, במשחק גביע הטוטו מול מכבי נתניה.
ב-23 באוגוסט 2012 שיחק לראשונה במסגרת אירופית, וגם כבש את שערו הראשון באירופה, במשחק מול F91 דודלאנג' בלוקסמבורג במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
שלושה ימים מאוחר יותר כבש את שער הליגה הראשון שלו בהפועל תל אביב, במחזור הראשון של עונת 2012/2013 מול הפועל רמת-גן.
בסך הכל כבש בהפועל תל אביב שבעה שערי ליגה, והוסיף חמישה בישולים.
ב-25 ביוני 2013 חתם בקבוצת מכבי תל אביב לארבע שנים תמורת 330 אלף דולר לעונה.
מכבי תל אביב שילמה עבורו 1.1 מיליון אירו, בנוסף ל-25% מסך העברתו הבאה שיועברו למכבי פתח תקווה.
ב-17 ביולי שיחק המששחר הראשון שלו במכבי תל אביב, כששיחק בדקות האחרונות בניצחון על גיור ההונגרית במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות ליגת האלופות.
במשחק הגומלין, שבוע לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו במדי מכבי תל אביב.
בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, ובעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה בטרבל.
בן חיים נכנס כמחליף בגמר גביע המדינה באותה העונה, בו הביסה הקבוצה 2–6 את הפועל באר שבע.
בעונת 2015/2016 שיחק עם מכבי תל אביב בשלב הבתים של ליגת האלופות ובגמר גביע המדינה.
העונה הסתיימה ללא תארים עבור קבוצתו אך עם 13 שערים וארבעה בישולים ב-50 הופעות בכל המסגרות.
בעונה שלאחר מכן כבש בן חיים 15 שערי ליגה וקבע שיא אישי, אך הקבוצה שוב סיימה את העונה ללא תואר.
ב-26 ביוני 2017 חתם בן חיים לארבע שנים בספרטה פראג, אשר שילמה עבורו 2.9 מיליון אירו, ההעברה היקרה בהיסטוריה של ליגת העל הצ'כית.
בן חיים לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה וסיים את עונת ללא שערים, עם שני בישולים ב-18 הופעות בליגה.
בתחילת עונת שותף בשני משחקי ליגה, אך לאחר מכן קרע את הרצועה הצולבת ולא חזר לשחק עד תום העונה.
ביוני 2020 טל בן-חיים שוחרר מספרטה לאחר שכמעט לא שיחק במדיה.
ביולי 2020, חזר לקדנציה שנייה במכבי תל אביב והיה שותף לזכייה בגביע הטוטו וגביע המדינה.
במהלך שתי העונות בקבוצה שותף ב-51 משחקים, כמחציתם כשחקן מחליף.
ביולי 2022 חתם על חוזה לשלוש עונות במכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית.
בהתאם לוחזה אמור היה להשתלב כמאמן במחלקת הנוער של המועדון בתום התקופה.
בן חיים היה שותף לעלייה של הקבוצה לליגת העל.
פציעה בברך השביתה אותו לתקופה ארוכה ובסוף חודש מרץ 2024 הודיע על פרישה.
מונה למנהל המקצועי של הקבוצה וב-18 במרץ 2025 התפטר מתפקידו.
ב-20 ביוני 2024 חתם בן-חיים בקבוצת האוהדים מליגה ב' כפר סבא 1928, וחזר מפרישה של כשלושה חודשים.
לזכותו של בן-חיים ארבע הופעות ושער אחד בנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19, וכן תשע הופעות ושער אחד בנבחרת הצעירה עד גיל 21.
בן-חיים ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל הבוגרת ב-29 במרץ 2011, במשחק מול גאורגיה, במסגרת מוקדמות יורו 2012. כשבמשחק זה כבש את שער הניצחון, שהוא גם שער הבכורה שלו בבוגרים של הנבחרת, שש דקות לאחר שנכנס כמחליף.
בן-חיים הוא בנו של כדורגלן העבר אופיר בן-חיים, נשוי לליאן ואב לשני בנים ובת.
טכניקת אקופרסורה טאפאס (בראשי תיבות: טא"ט, באנגלית: Tapas Acupressure Technique, בראשי תיבות: TAT) היא טכניקת טיפולים אלטרנטיביים פסאודו-מדעית החותרת לניקוי רגשות שליליים וטראומות-עבר.
על פי השיטה, הפעלת לחץ על נקודות מרידיאן, קו אנרגיה החוצה את הגוף לפי פילוסופיות רפואה אלטרנטיבית שונות, עשויה לשחרר "חסימות אנרגטיות" וכך לשחרר רגשות שליליים.
בשיטה זו נוגעים בצורה עדינה בנקודות חשובות באזור הראש תוך מיקוד המחשבה במשפטים מסוימים.
כמו טיפולי אנרגיה אחרים, טא"ט מסתמכת על "אנרגיה" שאין כל בסיס מדעי לקיומה.
הטכניקה המלאה הומצאה בשנת 1993 על ידי טאפאס פלמינג, ומתבססת על טכניקות לחיצה שונות.
העיקרון הבסיסי טוען כי טראומה רגשית לא פתורה מובילה ל"חסימת הזרימה הטבעית של האנרגיה" (putative energy ).
מתרגלים של טא"ט טענו כי יישום באופן עצמי של לחץ קל לארבעה אזורים בראש (פינה פנימית של שתי העיניים, אחת חצי סנטימטר מעל המרחב שבין הגבות, והחלק האחורי של הראש) תוך שימת תשומת לב לשורה של משפטים מילוליים, שמהווים תהליך ריפוי, משחררת "חסימה" זו ומאפשרת ריפוי.
טא"ט היה מיועד במקור להיות פרוטוקול לחיסול אלרגיה, לעומת זאת הדגש עבר לטראומה נפשית לאחר שכמה מן המטופלים הראשונים שחוו טכניקה זו דיווחו כי טראומה בלתי פתורה הייתה שכיחה יותר מאשר הקלת האלרגיה.
סקירה שנעשתה בשנת 2005 של "Power Therapies" הביאה למסקנה שטכניקת טא"ט ודומותיה אינן מציעות תאוריית פעולה תקפה, מגלה יעילות שאינה ספציפית בלבד, ולא הצליחו להראות שהשיטה מציעה שיפורים מהותיים לטיפול פסיכיאטרי הקיים.
ישנם הסברים רבים, בעיקר פסיכולוגיים, לתוצאות חיוביות טיפוליות המדווחת על ידי המשתמשים בטכניקה, כגון אפקט פלצבו או דיסוננס קוגניטיבי.
סקירה 2009 זיהתה "ליקויים מתודולוגיים" במחקר שדיווח על "הצלחות קטנות" בטיפול בטכניקת טא"ט ובטכניקות דומות.
בנושא "אנרגיה פסיכולוגיה" (טכניקות חופש רגשיות), על פי הסקירה הצלחות מדומות אלה "הן פוטנציאל המיוחס לטכניקות קוגניטיביות והתנהגותיות ידועות הכלולות במניפולציה של אנרגיה".
הדו"ח הגיע למסקנה כי "פסיכולוגים וחוקרים צריכים להיזהר משימוש בטכניקות כאלה, ולעשות מאמצים כדי ליידע את הציבור על ההשפעות השליליות של טיפולים המפרסמים טענות מופלאות".
טל בניזרי (נולדה ב-12 בדצמבר 1989), הידועה בשמה הפרטי, טל (Tal), היא זמרת, כותבת שירים ורקדנית צרפתיה-ישראלית.
מכונה לעיתים בתקשורת כ"ריהאנה הצרפתייה".
היא חתומה בשלוחה הצרפתית של וורנר מיוזיק גרופ.
בערוץ היוטיוב שלה כ־450 מיליון צפיות.
טל בניזרי נולדה בחדרה, ישראל.
משפחתה היגרה לצרפת כשהייתה תינוקת בת כמה חודשים.
היא נולדה לבית מוזיקלי, אביה היה נגן גיטרה, אמה זמרת מקצועית ששרה תחת השם "סם עזר", אחיה כותב שירים ודודתה ובן דודתה הן זמרות.
בגיל 3 החלה טל ללמוד פסנתר וגיטרה ונרשמה לשיעורי מחול וג'אז מודרני.
בגיל מאוחר יותר השתתפה גם בקבוצת התיאטרון "Compagnie Les Sales Gosses".
היא התחילה לנגן בפסנתר בברים ועשתה פרשנות מוזיקלית לקלאסיקות ולשירים עכשוויים.
השיר והקליפ הראשון שלה הוא "La Musique mon ange".
לאחר שנתיים של פעילות משותפת עם הפזמונאית והמפיקה לורה מרציאנו, הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Le droit de Rêver, אשר בעיקר מסוגת פופ ולעיתים היו בו עיבודים קלאסיים.
בין הזמרים איתם שיתפה פעולה היה שון פול, בשיר "Waya Waya", לו נעשה מיקס על ידי ורוניקה פרארו.
כמו גם שיתפה פעולה עם הראפר לאלג'רינו בגרסה מחודשת לשיר "Le sens de la vie" בה ג'ון היינס היה אחראי על הנדסת הקול.
הסינגל הראשון שלה מתוך האלבום היה "On avance" הגיע למקום 29 במצעד הסינגלים הצרפתי הרשמי (SNEP) בעקבות הפרסום לו זכה הסינגל "Waya Waya".
הלהיט הגדול ביותר שלה מהאלבום היה "Le sens de la vie" אשר הגיע למקום הרביעי במצעד הצרפתי.
האלבום מכיל גם גרסת בונוס של השיר שמציע הראפר הצרפתי-אלג'יראי, לאלג'רינו.
היא הייתה דוברת הקמפיין של MTV לתמיכה באגודת צדקה צרפתית לחולי איידס, "Sidaction".
בספטמבר 2013, הצטרפה לעונה הרביעית של הגרסה הצרפתית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" .
האלבום השני שלה, L'Infini, יצא בספטמבר 2013 וכולל שיתוף פעולה עם זוכות העונה השמינית של אקס פקטור בריטניה, Little Mix, ועם הראפר פלו ריידה.
ב-28 באוקטובר 2016 יצא אלבומה השלישי TAL, ממנו יצאו הסינגלים "Are We Awake" ו "Le Temps Qu'il Faut" שזכו להצלחה יחסית בצרפת.
טל איילה (נולד ב-12 בפברואר 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בעירוני בית שמש.
איילה נולד באתיופיה וכשהיה בן שנתיים עלתה משפחתו לישראל.
תחילה גר ביקנעם עילית ולאחר מכן עברה המשפחה לבת ים.
כשהיה בן שמונה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, וב-6 במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה במשחק מול מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו.
במקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובעונת 2008/2009 ערך שתי הופעות נוספות בגביע הטוטו.
בינואר 2010 הושאל למכבי עירוני בת ים מליגה א'.
בספטמבר 2010 הושאל להפועל נחלת יהודה מליגה א', במדיה כבש את שערו הראשון בקריירה, אך כעבור שלושה חודשים עבר לקבוצת מכבי השקמה/רמת חן, במדיה שיחק עונה וחצי בליגה א' וכבש עשרה שערים ב-38 הופעות.
בהמשך הושאל איילה לבית"ר כפר סבא, במדיה כבש חמישה שערים ב-34 הופעות בליגה א'.
בקיץ הרשים את הצוות המקצועי של הפועל רמת גן וחתם בשורות המועדון, אך נעצר על ידי המשטרה הצבאית באשמת עריקות משירות צבאי.
איילה נידון לתשעה חודשי מאסר, אך שוחרר לאחר שריצה שישה מהם עקב התנהגות טובה.
לאחר שיצא מהכלא חזר לשחק בשורות הפועל מרמורק עד לסיום העונה.
בקיץ חתם בעירוני קריית גת מהליגה הלאומית.
בקריית גת הפך לשחקן מוביל בעונה בה סיימה הקבוצה בחלק העליון של הטבלה.
ב-22 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול מכבי פתח תקווה.
בינואר חתם בהפועל כפר סבא.
ב-14 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 מול קבוצתו הקודמת מכבי נתניה.
איילה המשיך בהפועל כפר סבא גם בעונה שלאחר מכן, בה כבש שני שערים ב-27 הופעות, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-15 ביוני 2017 חתם לעונה אחת בהפועל אשקלון.
במחזור הפתיחה של עונת 2017/2018 כבש את שערו הראשון במועדון, בהפסד 1–3 להפועל חיפה, ובסך הכל כבש שלושה שערים בעונה זו, אשר בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-3 ביוני 2018 חתם לשנתיים הפועל רעננה.
ב-4 בפברואר 2019 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית.
ב-12 באוגוסט 2019 חתם במכבי יבנה מליגה א'.
ב-13 בינואר 2020 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים עד לסוף העונה.
ב-8 בנובמבר 2020 חתם בהפועל אשדוד, עמה עלה לליגה הלאומית בסיום העונה.
בדצמבר חתם בצעירי טייבה מהמחוז הצפוני.
באוקטובר חזר לליגה הלאומית וחתם במכבי יפו.
ב-24 בינואר 2023 חתם בהפועל כפר שלם.
ב-3 באוגוסט 2023 חתם במכבי עירוני קריית מלאכי,אך לבסוף נשאר בהפועל כפר שלם.
בסיום עונת 2023/2024 העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-22 ביולי 2024 חתם במועדון ספורט טירה וכעבור ארבעה חודשים חתם בעירוני בית שמש מליגה ב' דרום ב'.
טל אברג'יל (נולד בחיפה ב-13 באוקטובר 1982) הוא שחמטאי ישראלי-צרפתי בדרגת רב-אמן.
נכון לספטנבר 2025, מדורג במקום ה-65 בצרפת לפי מד כושר.
טל אברג'יל נולד בחיפה ולאחר מספר שנים היגר לצרפת.
באולימפיאדת השחמט 2010 הוא היה מאמנה של נבחרת ברבדוס, ובאולימפיאדת השחמט 2012 אימן את נבחרת דרום אפריקה.
בשנת 2021 הוא השתתף בתחרות בינלאומית בראשון לציון וסיים במקום השביעי.
1999 - סיים במקום הרביעי באליפות פריז.
2000 - זכה באליפות צרפת בשחמט מהיר.
טל אוחנה (נולדה ב-17 במרץ 1984) היא ראש מועצת ירוחם לשעבר.
כלת פרס רפפורט לנשים פורצות דרך.
אוחנה נולדה וגדלה בירוחם להורים ילידי מרוקו, כאחות לארבעה אחים.
במהלך לימודיה היסודיים שימשה כראש מועצת התלמידים ובנעוריה כראש מועצת הנוער בירוחם.
את שירותה הצבאי בצה"ל, עשתה כמפקדת צוות בבסיס חוות השומר.
לאחר שירותה הצבאי למדה לתואר ראשון בסוציולוגיה ארגונית במכללת עמק יזרעאל, ולאחריו החלה לעבוד בקרן רש"י כרכזת.
לאחר שחברת ההסעות של אביה נסגרה ופרנסת המשפחה נפגעה קשות, נאלצה לשוב לבית הוריה על מנת לסייע להם בפרנסתם.
בהמשך למדה לתואר שני במדיניות ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה, עם מלגת הצטיינות.
במקביל, למדה בתוכנית עמיתי "מעוז" לפיתוח מנהיגות בחברה הישראלית.
במהלך לימודיה האקדמיים הייתה חברה באייסף – הקרן הבינלאומית לחינוך למצוינות חברתית ואקדמית.
בשנת 2010 נבחרה לכהן כחברת מועצת העיר ירוחם.
במהלך הקדנציה שימשה סגנית ראש המועצה מיכאל ביטון, וכמחזיקת תיק החינוך המקומי.
בבחירות למועצה בשנת 2018, התמודדה מטעם רשימה משותפת של סיעות הבית היהודי וכולנו על ראשות המועצה מול נילי אהרון (שהתמודדה מטעם הליכוד) ואילן אלמקייס, וניצחה בבחירות.
בכך הייתה לאישה הראשונה העומדת בראשות המועצה המקומית ירוחם.
בשנת 2019 הוענק לאוחנה אות בן-גוריון על עשייה ציבורית ומנהיגות צעירה.
בינואר 2022 מינה אותה שר התקשורת יועז הנדל, לחברה במועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין.
המינוי עבר החלטת ממשלה לאחר שוועדת גילאור אישרה את המינוי.
במאי 2022 זכתה בתואר אבירת איכות השלטון לשנת 2021.
בבחירות 2024 קיבלה כ-32% מהקולות והפסידה לנילי אהרון שקיבלה מעל 52% מהקולות.
היא משמשת כחברת מועצה ויו"ר האופוזיציה במועצה שנבחרה.
ביולי 2024, מונתה לעמוד בראש קרן "אוצרות הגליל", העוסקת בפיתוח הגליל המערבי.
אוחנה נבחרה כדי להוביל את הפרויקט של הקרן להשבת המפונים ממושבי הצפון לבתיהם.
בגיל 38, לאחר שהתבשרה אוחנה על ידי רופאיה כי היא סובלת מתופעת אי-ספיקה שחלתית מוקדמת, וכי אם לא תהרה במהרה היא עלולה לאבד את פוריותה, ביצעה אוחנה טיפולי פוריות קשים, וזכתה להרות וללדת בת.
באפריל 2022 נישאה אוחנה לבן זוגה, צחי חכמון, אותו הכירה במהלך ההריון.
אוחנה מקיימת אורח חיים דתי.
טכניקת פומודורו היא שיטה לניהול זמן שפותחה על ידי פרנצ'סקו סירילו בסוף שנות ה-80. הטכניקה משתמשת בטיימר כדי לפצל את ביצוע העבודה לפרקי זמן בני 25 דקות כל אחד המופרדים באמצעות הפסקות קצרות.
כל פרק זמן נקרא Pomodoro, מהמילה האיטלקית לעגבנייה.
ההשראה לשם זה הייתה מטיימר לבישול בצורת עגבנייה ששימש את סירילו בהיותו סטודנט באוניברסיטה.
הטכניקה צברה פופולריות רחבה וכיום עשרות יישומים ואתרי אינטרנט מדריכים כיצד להשתמש בשיטה ונותנים כלים טכנולוגיים ליישומה.
הטכניקה קשורה באופן הדוק למושגים כגון תיבות זמן המשמשים בעיצוב תוכנה, והשיטה אומצה גם בהקשרים של תכנות בזוגות.
יש שישה צעדים בטכניקה המקורית:
להחליט על המשימה שיש לעשותה.
הגדרת משך ה-pomodoro (בדרך כלל, 25 דקות).
לעבוד על המשימה בתוך פרק הזמן הקצוב.
כאשר קוצב הזמן מצלצל עושים סימון על הנייר.
לאחר כל צלצול אמורים לצאת להפסקה, ב-1–3 הסימונים הראשונים, יוצאים להפסקה קצרה (3–5 דקות) ולאחר מכן חוזרים שוב לשלב 2.
לאחר ארבעה סבבי pomodoros (או סימונים) יוצאים להפסקה ארוכה יותר (15–30 דקות), מאפסים את הסימון וחוזרים לשלב 1.
שלבי התכנון, המעקב, התיעוד והעיבוד הם חלק עיקרי בטכניקה.
בשלב התכנון, משימות מתועדפות על ידי רישומן ברשימת "לעשות היום".
זה מאפשר למשתמשים להעריך את המאמץ שהמשימות הללו דורשות.
טל אלכסנדר (2 בנובמבר 1963 – 9 במאי 2018) היה אסטרופיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון ויצמן למדע, שהתפרסם בעיקר בשל תרומתו הרבה לחקר החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב, ובפרט חיזוי היכולת לגלות באמצעותו אפקטים המאששים את תורת היחסות הכללית.
בשנת 2007 הוענק לו פרס קריל למצוינות במחקר מדעי.
טל אלכסנדר נולד ברחובות ב-1963 לסימה וגדעון, כשאביו עבד כמדען מחקר בכיר במכון ויצמן למדע.
בהיותו בן ארבע מונה אביו לפרופסור לפיזיקה של אנרגיות גבוהות באוניברסיטת תל אביב, והמשפחה עברה לתל אביב.
בגיל 18 התגייס לצה"ל, שירת חמש שנים ביחידה 8200, והשתחרר בדרגת סרן.
לאחר שחרורו מצה"ל למד לתואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שקיבל בשנת 1989 בהצטיינות.
לאחר מכן עבר לאוניברסיטת תל אביב ולמד לדוקטורט במסלול ישיר בהנחיית פרופ' חגי נצר.
עבודת הדוקטורט שלו התמקדה בתפקידם של כוכבים ביצירת קווי הפליטה הרחבים של גרעיני גלקסיות פעילים.
במהלך לימודי הדוקטורט גם נטל חלק בכמה מחקרים תצפיתיים.
העבודה התצפיתית הובילה אותו לפתח את ZDCF, שיטה למדידת הפרשי זמן בין סדרות עתיות שנדגמו באופן לא-אחיד.
ב-1997 המשיך לחקור את ההשתנות של גרעיני גלקסיות פעילים במסגרת השתלמות פוסט-דוקטורט קצרה במכון מקס פלאנק במינכן שבגרמניה.
שם הוא יצר שיתוף פעולה ארוך-טווח עם פרופ' ריינהרד גנצל.
בשנים 1998–2000 שהה כפוסט-דוקטורנט במכון למחקר מתקדם בעיר פרינסטון שבניו ג'רזי, ואז המשיך להשתלמות פוסט-דוקטורט נוספת במכון טלסקופ החלל בבולטימור שבמרילנד.
ב-2001 קיבל אלכסנדר משרת מדען בכיר במכון ויצמן למדע, ובהמשך, ב-2008, קודם לדרגת פרופסור חבר.
ב-2012 מונה לראש המחלקה לפיזיקה של חלקיקים ואסטרופיזיקה במכון, תפקיד אותו מילא עד שב-2017 אובחן בגופו סרטן, שהביא לפטירתו במאי 2018. הוא הותיר אחריו אלמנה (עו"ד נאוה פינצ'וק-אלכסנדר) ושני ילדים.
לקראת סוף מחקר הדוקטורט שלו, ניסה אלכסנדר לבחון האם ההשתנות של גרעיני גלקסיות פעילים מתואמת עם תכונות אחרות שלהם.
המשימה הצריכה פיתוח שיטה חדשה לחישוב קרוס-קורלציה של סדרות עתיות הדגומות באופן בלתי אחיד, בניגוד לבעיות דומות בהנדסת חשמל, שם הדגימה היא אחידה.
הבעיה היא בעיה שאסטרונומים רבים מתמודדים עימה.
אלכסנדר פיתח את האלגוריתם (ZDCF (Z-Transformed Discrete Correlation Function שאפשר להתגבר על חלק מהבעיות החישוביות.
השיטה עדיין פופולרית גם היום בקרב אסטרונומים.
ב-2002 השתתף אלכסנדר בגילוי פורץ הדרך של קבוצתו של ריינהרד גנצל של הכוכב S2 , המקיף את החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב.
הגילוי פתח תחום חדש באסטרופיזיקה - חקר מסלוליהם של כוכבים סביב החור השחור הסופר-מסיבי.
התופעות הדינמיות במסלולי כוכבים אלה אפשרו הבנה חסרת תקדים של התהליכים המתרחשים במרכז הגלקסיה וסביב חורים שחורים.
מחקר מפורט של מסלולים אלה גם אפשר מדידה מדויקת של מסת החור השחור ושל המרחק למרכז הגלקסיה.
ב-2006 אלכסנדר, יחד עם שי צוקר ובשיתוף פעולה עם קבוצתו של גנצל בגרמניה, בחנו את ההשלכות של תורת היחסות הכללית על המסלולים של כוכבים המקיפים את החור השחור.
השאלה שעמדה על הפרק הייתה האם ניתן יהיה בדרך זאת לאשש פעם נוספת את תורת היחסות הכללית.
הצוות הראה שבזמן מעבר הכוכב S2 בנקודה הקרובה ביותר לחור השחור (פריאפסיס), אפשר יהיה למדוד סטייה מהמסלול הצפוי על פי הפיזיקה הקלאסית, וכך לאשש את תורת היחסות הכללית.
המעבר הבא של S2 בפריאפסיס התרחש במאי 2018, כשבוע לאחר פטירתו של אלכסנדר.
קבוצתו של גנצל מדדה את הסטייה הזו באמצעות GRAVITY - מכשיר חדש אותו הם פיתחו בשנים שלפני כן בעיקר לצורך זה.
התוצאות איששו את התחזיות בדיוק מרשים, בדיוק כפי שחזה הצוות ב-2006. תוצאות אלה הביאו בהמשך לזכייתו של גנצל בפרס נובל.
1989 - תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה, האוניברסיטה העברית בירושלים
1997 - דוקטור לאסטרופיזיקה, אוניברסיטת תל אביב
1997 - פוסט דוקטורנט, מכון מקס פלאנק במינכן, גרמניה
1998 - חבר במכון למחקר מתקדם, פרינסטון, ניו ג'רזי
2000 - פוסט דוקטורנט, מכון טלסקופ החלל, בולטימור, מרילנד
2001 - מדען בכיר, מכון ויצמן למדע
2008 - פרופסור חבר, מכון ויצמן למדע
2012 - ראש המחלקה לפיזיקה של חלקיקים ואסטרופיזיקה, מכון ויצמן למדע
2007 - פרס קריל למצוינות במחקר מדעי
2007 - מענק ERC במסלול לחוקרים צעירים
2018 - קבוצתו של ריינהרד גנצל הקדישה את מאמר גילוי האפקטים היחסותיים לזכרו של טל אלכסנדר.
2019 - באפריל 2019 התקיימה באוניברסיטת תל אביב סדנה מדעית לזכרו של טל אלכסנדר.
2019 - באוגוסט 2019 התקיימה באלחאר (ספרד) סדנה מדעית בנושא גלי כבידה ומרכז הגלקסיה שהוקדשה לזכרו של טל אלכסנדר.
טל אמיר (נולדה ב-1956) היא זמרת אופרה, זמר עברי ומחזות זמר, שחקנית ומדבבת ישראלית.
אמיר נולדה וגדלה בירושלים, בתם של שושנה ורפי אמיר, עיתונאי קול ישראל.
בצבא שירתה בלהקת פיקוד דרום, היא בוגרת האקדמיה למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב והאוניברסיטה למוזיקה ולאמנויות הבמה של פרנקפורט, גרמניה.
ב-1987 שיחקה את דמותה של קוזט בהפקה של המחזמר עלובי החיים שעלתה בתיאטרון הקאמרי (400 הופעות), לאחר מכן הופיעה גם בהצגות נוספות שעלו בתיאטרון זה כמו "הוצאה להורג - אופרטה אכזרית" מאת חנוך לוין.
אמיר הופיעה במשך כשנתיים בכל רחבי הארץ עם שיריו של סשה ארגוב שלווה אותה בפסנתר.
ב-1989 שרה בקונצרט "עסקים ומיסטיקה" של צ'ארלס אייבס ובניצחו של אנדרה היידו.
כזמרת הופיעה אמיר בפסטיבלים רבים.
במאי 1990 הופיעה במסגרת פסטיבל ישראל במופע המרכזי "יליד הארץ" ,שירי אהוד מנור לצידם של כוכבי הזמר הישראלי בבריכת הסולטן בערב יום ירושלים.
בספטמבר אותה שנה היא הופיעה בתוכנית המרכזית של הטלוויזיה בערב ראש השנה, "חופים", שהוקדשה ל-50 שנות יצירה של המשורר נתן יונתן.
ב-1991 התמודדה בקדם אירוויזיון עם השיר "מכל השתיקות" וסיימה במקום האחרון.
ב-1991 היא דיבבה את סינדרלה בסרט הנודע של דיסני.
ב-1994 דיבבה את אמא של אצבעונית בסרט "אצבעונית" ולקחה חלק בפסקול של "השועל והכלבלב".
היא ביצעה את קטעי השירה של סופי בסרט "אנסטסיה".
ב-2002 יצא לאור האלבום "לשוב לתל אביב".
את שירי האלבום, אשר נכתבו על ידי מרדכי גלדמן והולחנו על ידי רון וידברג, ביצעה אמיר יחד עם עדי אבן-אור.
היא שרה בסדרה השנייה של הגרסה הישראלית של "רחוב סומסום".
אמיר לימדה בבית צבי, בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב.
נכון ל-2020, היא מלמדת פיתוח קול ברימון בית ספר למוסיקה.
אמיר הקליטה עשרות משירי סשה ארגוב.
טל אשור (נולד ב-4 בנובמבר 1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה.
שירת כמפקד היחידה הרב-ממדית, מפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה, מפקד המרכז לאימונים באש במל"י, מפקד בא"ח גבעתי, מפקד גדוד רותם ומפקד יחידת רימון.
אשור התגייס לצה"ל בשנת 2001, והתנדב ליחידת שלדג.
בסיום קורס קציני חי"ר עבר לחטיבת גבעתי, ומונה למפקד מחלקת הסיור של הפלוגה המסייעת בגדוד רותם.
לאחר מכן שירת כסגן מפקד הפלוגה המסייעת.
בהמשך מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד שקד.
לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד צבר בין השנים 2012–2013.
בשנת 2013 מונה למפקד יחידת רימון, והוביל את היחידה בלחימה בין היתר במבצע צוק איתן.
במהלך המבצע, חיסלה היחידה בפיקודו כ-50 מחבלים, איתרה עשרות פירי מנהרות.
בנוסף, אספה היחידה מודיעין בעל ערך רב, חשפה אמל"ח, ופעלה לחיסול קיני טרור ואיתור מנהרות בח'ירבת אח'זעה, ח'אן יונס ורפיח.
על לחימת היחידה בפיקודו במבצע, העניק לה מפקד פיקוד הדרום, סמי תורג'מן צל"ש יחידתי ב-24 בפברואר 2015. בשנת 2015 סיים את תפקידו ויצא ללימודים בפו"ם.
בשנת 2023 מונה למפקד המרכז לאימונים באש במל"י.
אשור בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני במדעי המדינה וביטחון מאוניברסיטת חיפה.
ובנוסף תואר שני בביטחון לאומי מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון די.
טל איפרגן (נולדה ב-18 באוקטובר 1983) היא משוררת, סופרת ועורכת ספרותית ישראלית.
היא החלה לכתוב בגיל צעיר ככתבת צעירה במעריב לילדים.
בגיל 20 יצא ספרה הראשון שהכיל שירי נעורים שכתבה.
היא בוגרת לימודי תקשורת ועיתונאות, לימודי פסיכולוגיה ותקשורת באוניברסיטה הפתוחה ובנוסף, לימודי עריכה לשונית במכללת אורנים וקורס הוראה.
במשך שנים עבדה בבתי קפה שונים ועסקה בריקוד עד שנותחה ברגליה.
עד כה ראו אור ארבעה ספרי שירה פרי עטה, רומן ביכורים, נובלה, ומחזה קצר.
בשנים 2013 ו-2014 כיהנה כיושבת ראש סניף חיפה והצפון של אגודת הסופרים.
היא הפיקה את יריד הספרים 'סופרים-יוצרים' בחיפה, יריד ספרים אלטרנטיבי, במסגרתו של שבוע הספר, כמו כן את פרויקט "שירה על תחנות" ברעננה בשנים 2017–2020.
היא עורכת קבועה בכתב העת בין סגול ובין תכלת.
כמו כן, כתבה לאתר ynet.
שיריה פורסמו בבמות שונות, הן בעיתונות הכתובה והן האינטרנטית.
בשנת 2013, לאחר יציאתו לאור של הרומן "לקרוא עיתון מול הרוח", ובעקבות משבר אישי לאחר היעדרותו ומותו של אביה, נכתבו השירים לספר "קינת הטל" בליווי המשורר והעורך אלי אליהו.
שני הספרים יצאו בשתי מהדורות, בתמיכת קרן הטיפוח של אקו"ם.
כיום היא עוסקת בעריכת ספרים.
בשנת 2015 היא ערכה ספר של גבריאלה מורז.
איפרגן בת יחידה לאמה קלרי.
נגיעות - הוצאת גוונים, 2009
הפוך בלי קצף - הוצאת פיוטית, 2010
הגדה אם תרצו - מהדורה חדשה בהוצאת עמדה, 2017
"צבעים בירוק" הוצאת עמדה, 2020.
לקרוא עיתון מול הרוח (רומן) - הוצאת עמדה, 2013
ברבוניות (נובלה) - הוצאת עמדה, 2016
טל־מאי היא הוצאה לאור ישראלית, המתמקדת בספרות ילדים ונוער.
ההוצאה הוקמה בשנת 2004 על ידי הסופרת והמתרגמת מאירה פירון, שעד היום משמשת כמנכ"לית ההוצאה.
לפי הגדרתה העצמית של ההוצאה, היא חותרת לעיסוק ב"ספרות עכשווית וספרות קלאסית, בדגש על ספרות שמעודדת את אהבת הקריאה והאמנות, ומגרה את המחשבה".
ההוצאה מיצבה את עצמה כהוצאת בוטיק, המפרסמת ספרי איכות, ורבים מספריה נבחרו ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך.
משנת 2013 יותם שווימר הוא העורך הראשי של ההוצאה.
ההוצאה עבדה בשותפות עם ידיעות ספרים למעלה מעשור, ובשנת 2023 חזרה לפעילות עצמאית.
טל איסייב (נולדה ב-20 בדצמבר 1993) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כמגנה שמאלית וכבלמית לסירוגין, בקבוצת מכבי בנות עמק חפר שבליגת העל ובנבחרת ישראל.
איסייב נולדה בנוף הגליל (נצרת עילית דאז) והחלה לשחק כדורגל בגיל צעיר.
בגיל 12 הצטרפה לקבוצת כדורגל מקומית של בנים ובגיל 14 עברה לבנות קיסריה טבעון ושיחקה בעונה זו במקביל בקבוצת הנערות ובקבוצה הבוגרת שהתמודדה בשנים אלו בליגת הנשים הבכירה.
בעונה שלאחר מכן שיחקה רק בקבוצה הבוגרת אך הקבוצה סיימה בין המקומות האחרונים והייתה אמורה לרדת ליגה אלא שבתום העונה התפרקה.
בעונת 2010/2011 הצטרפה למכבי כישרונות חדרה, שיחקה מספר משחקים בקבוצת הבת של המועדון שהתמודדה בעונה זו בליגה השנייה אך מהר מאוד הוקפצה לקבוצה הראשונה.
נכון ל-2020 משחקת במועדון כבר עשר עונות רצופות במהלכן זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה בכדורגל.
בגמר הגביע בעונת 2016/2017 שיחקה כשוערת עקב פציעת שוערת הקבוצה והיעדר שוערת מחליפה.
לקראת אמצע עונת 2022/2023 הודיעה על פרישה ממשחק פעיל
בשנת 2010, בגיל 17, צורפה לנבחרת הנערות עד גיל 19 ורשמה 7 הופעות ושער אחד.
איסייב בסגל הנבחרת הבוגרת משנת 2014 ורשמה בה 4 הופעות.
את הופעת הבכורה שלה ערכה בניצחון החוץ המרשים על נבחרת דנמרק ב-2014, ניצחון שנחשב לאחד ההישגים הגדולים של הנבחרת מאז הקמתה.
לומדת להוצאת תעודת מדריכת כושר גופני ובריאות בבית הספר להכשרת מאמנים ומדריכים של המכללה האקדמית אוהלו בקצרין.
טל אלכסנדרוביץ'-שגב (נולדה ב-4 במאי 1973) היא יועצת תקשורת, מנכ"לית שותפה ובעלים של משרד האסטרטגיה, הייעוץ התקשורתי וניהול המשברים - "בן חורין אלכסנדרוביץ'".
אלכסנדרוביץ' נולדה וגדלה בתל אביב.
אימה הייתה מורה ואביה עורך דין.
במהלך לימודיה בתיכון עירוני ד' בתל אביב כיהנה כיו"ר מועצת התלמידים.
את שירותה הצבאי עשתה בענף תקשורת בדובר צה"ל.
עם שחרורה החלה לעבוד במשרד העבודה והרווחה כעוזרת-דובר המשרד.
לאלכסנדרוביץ' תואר ראשון (בהצטיינות) בתקשורת ומדע המדינה ותואר שני בתקשורת מהאוניברסיטה העברית.
בנוסף, היא בוגרת קורסים מקצועיים באוניברסיטת הרווארד ובמכון האירופי למנהל עסקים INSEAD במסגרת תוכניות מנהיגות מטעם ארגון מעוז.
בנוסף כתבה פרק בספר "למדני את השיר הפשוט - חמישים קריאות תנ"כיות בשיריה של רחל שפירא" בעריכת הרב בני לאו, העוסק בשיר "כמו עשב בניסן".
בשנת 1996 שימשה כעוזרת ראש המינהל לתקשורת בהסתדרות החדשה ודוברת האגף לאיגוד מקצועי.
בשנת 1999 הצטרפה לצוות של מתן וילנאי במהלך כהונתו כשר המדע, התרבות והספורט כיועצת תקשורת.
במסגרת זו מיתגה את מיזוג מערכי התקשורת של המשרד המאוחד.
בהמשך מונתה לסמנכ"לית שיווק ותקשורת של ארגון "אמון הציבור", והייתה חלק מצוות ההקמה והפיתוח של הארגון.
בשנת 2008 הקימה את משרד האסטרטגיה והתקשורת "בן חורין אלכסנדרוביץ'" עם איתי בן חורין.
המשרד הוביל קמפיינים שיווקיים ופוליטיים, בהם קמפייני בחירות של מפלגות וקמפיינים לרשויות המקומיות.
בשנת 2019 הובילה יחד עם שותפה איתי בן חורין את קמפיין הבחירות הראשון של חוסן לישראל בראשות בני גנץ ובמסגרת זאת המציאה את הסיסמה – "ישראל לפני הכל" עבור כחול לבן.
משמשת יועצת אסטרטגית לארגונים, ולגופים במשק הישראלי.
ניהלה את התקשורת של משלחת ישראל באולימפיאדת פריז (2024).
אלכסנדרוביץ' דורגה במגזין "פורבס" כאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל בשנת 2015 וברשימת המשפיעים בתקשורת הישראלית של מגזין ליברל בשנים 2018–2020.
אלכסנדרוביץ' מרצה בנושאי תקשורת, ניו-מדיה, וניהול קמפיינים פוליטיים.
חברת הוועד המנהל (בהתנדבות) של זיכרון בסלון וחברת הוועד המנהל (בהתנדבות) של עמותת "הבית של בר".
משמשת גם חברת צוות מוביל בארגון "אור למשפחות" במסגרת פעילות התנדבותית מתמשכת.
עמיתת תוכנית מעוז מחזור י'.
נשואה לאיתן שגב ולהם שתי בנות.
על ויקיפדיה אמרה: "אין ספק שאנשים וחברות בודקים איך נראה הערך של הארגון שלהם בוויקיפדיה.
טכסנאבאקספורט היא חברת הסחר של רוסאטום הפועלת מחות לרוסיה ומספקת מוצרי מחזור דלק גרעיני שפותחו על ידי ארגוני תעשיית הגרעין הרוסית תחת הסימן המסחרי TENEX.
החברה היא אחת היצואניות המובילות בעולם של מוצר אורניום מועשר ושירותי העשרת אורניום.
TENEX מספקת חלק ניכר מדרישות שירותי העשרת האורניום לכורים גרעיניים מהמערב.
מאז שנת 2015, TENEX משמשת כתשלובת בתעשייה של מכירות בינלאומיות של מוצרי עזר, עבודות ושירותים עורפיים בתחום ניהול דלק גרעיני ופסולת רדיואקטיבית והשבתה בטוחה של מתקני גרעין וקרינה.
נפח תיק הזמנות הייצוא המורכב עד 2030 בעל שווי של 20 מיליארד דולר.
החברה מרחיבה ללא הרף את רשת המסלולים למשלוחי מוצרי תעשייה גרעינית, מגוונת רכזות משלוחי ייצוא, עובדת על פיתוח צי ציוד תחבורתי משלה, רישוי ותמיכה במכס.
החברה יכולה להעניק שירותים לוגיסטיים של הובלת מוצרי אורניום ללקוחות צד ג' דרך נתיב התחבורה במזרח הרחוק.
בשנת 1949 הוקמה קבוצת עבודה במסגרת חברת Technoexport" של המשרד לסחר חוץ של ברית המועצות.
קבוצת העבודה, שמנתה 10 אנשים, התמקדה בארגון אספקה למפעלי כריית אורניום שנבנו במדינות מזרח אירופה על ידי ברית המועצות.
בשנת 1952 שימשה קבוצת העבודה כפלטפורמה ליצירת המשרד לאספקת אחזקה, שעבד עם תאגיד המניות הסובייטי-גרמני ויסמוט, מכרות יאצ'ימוב בצ'כוסלובקיה, קוורציט ברומניה, קוארסקיה קופאלניה בפולין וחברת הכרייה הסובייטית-בולגרית.
בשנת 1955, במהלך ארגון מחדש של Technoexport, הועבר המשרד לאספקת אחזקה לאחריות האיגוד לסחר החוץ "Mashinoexport".
גידול במגוון המוצרים המסופקים, יחד עם ייבוא אורניום הולך וגדל, העלו את בעיית ההרחבה של המשרד והענקת מעמד של ארגון עצמאי למכירות זרות.
ב-17 ביולי 1963 הוקמה לשכת הייצוא/יבוא של טכסנאבאקספורט (TENEX) על פי הוראה מספר 1477 של מועצת השרים של ברית המועצות.
בנוסף לאספקת ציוד לחברות כריית אורניום במזרח אירופה ולחולל תשלומים וסליקה עבור ייבוא אורניום לתוך ברית המועצות, החברה הוזמנה כדי לייצא ולייבא אדמה נדירה, נדיר, ועל מתכות עקשניות, רדיואקטיבי איזוטופים יציבים, מייננת ממקורות קרינה, ציוד בקרה ומדידה, ציוד מאיץ ורנטגן.
בשנת 1975 אורגנה מחדש הלשכה לייצוא / ייבוא של All-Union Techsnabexport.
פעילותה העיקרית הייתה מתן שירותי העשרת אורניום ללקוחות זרים.
בשנת 1988 הועברה לאחריות המשרד לבניית מכונות בינוניות (כיום, התאגיד הלאומי לאנרגיה אטומית).
בשנת 2007, TENEX שולבה לתוך חברת Atomenergoprom, אשר 100% ממניותיה שייכות לתאגיד רוסאטום.
החוזה הראשון לאספקת שירותי העשרת אורניום של החברה, נחתם במאי 1971 עם הוועדה לאנרגיה אטומית בצרפת, שמשמעותו השקת מוצרי אורניום רוסיים בשוק לא רק באירופה, אלא גם בעולם.
בשנות ה-70–80 נחתמו החוזים למעשה והאספקה הראשונה נעשתה לאיטליה, גרמניה, שוודיה, ספרד, פינלנד, בריטניה, בלגיה ורפובליקת קוריאה.
בשנות התשעים, החברה הגיעה להסכמים עם דרום אפריקה, סין, שווייץ ויפן; בשנות האלפיים - עם מקסיקו וצ'כיה.
באוקטובר 1992 חתמו המשרד לאנרגיה גרעינית של רוסיה ומחלקת המסחר של ארצות הברית על ההסכם להשעיית חקירה בנושא אי השלכת אורניום מהפדרציה הרוסית ("הסכם ההשעיה").
בעקבות זאת, הוקפאה החקירה שיזמו יצרני האורניום הטבעי האמריקני בשנות התשעים.
במסגרתו סופק יותר מ-500 טונות של אורניום מועשר שהופק מנשק גרעיני לארצות הברית עד סוף 2013. ההכנסות הכוללות של רוסיה מכך הסתכמו ב-17 מיליארד דולר.
בשנת 2008, חברת רוסאטום ומחלקת המסחר של ארצות הברית חתמו על תיקון להסכם ההשעיה הנוגע לאספקת אורניום מרוסיה, שפותח ביוזמה ובהשתתפות TENEX.
ההסכם קבע תנאים חוקיים הכרחיים למוצר אורניום רוסי כדי להיכנס באופן מסחרי לשוק האמריקאי שהיה סגור למוצר שכזה בעשור שקדם להסכם.
בתקופת הרפורמות בתעשיית הגרעין הרוסית בשנים 2002–2007, תמכה החברה בענף בכך שרכשה ואיחדה נכסים שונים בענפי כריית אורניום, הנדסה וכימיקלים.
לאחר שהגיעה ליציבות כלכלית הועברו נכסים שאינם גרעינים כאלה למפעלי תעשייה אחרים, כגון TVEL (שרכשה את אחזקת הצנטריפוגות הרוסיות), חברת Composite (שרכשה את מתחם המחקר והייצור UMATEX Group), חברת ARMZ Uranium Holding (שרכשה את נכסי כריית האורניום) וחברות שונות בתחום הנדסת מכונות וכימיה.
מאז 2016, החברה משתפת פעולה עם חברות יפניות לשיקום האזורים שנפגעו מהתאונה בתחנת הגרעינית NPP בפוקושימה, כאשר בשנת 2017 הוסכם לפעול מול מכון המחקר מיצובישי, ליצירת גלאי נייטרונים לחיפוש ולזיהוי שברי פסולת גרעינית בחלל הכור הפנימי.
בפברואר 2017, על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מספר 211-r, מונתה החברה לארגון היחיד שמוסמך לסיים עסקאות סחר חוץ הקשורות לייבוא מכלולי דלק גרעיניים מכורים גרעיניים.
בשנת 2017 הוסמכה החברה להעביר אורניום מועשר נמוך לאורך שטח הפדרציה הרוסית במסגרת הקמת מאגר של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית בקזחסטן.
מאז שנת 2010 תנועת חסידות חב"ד מערבת את החברה בסכסוך מתמשך שלה עם ממשלת רוסיה בנושא ארכיון שניאורסון.
TRADEWILL LIMITED – לונדון, הממלכה המאוחדת
טל אילן (נולדה ב-24 בינואר 1956) היא היסטוריונית ישראלית.
תחומי מחקרה הם היסטוריה של העת העתיקה המאוחרת, בעיקר היסטוריה של נשים, אונומסטיקה (חקר שמות פרטיים), כתבי יוסף בן מתתיהו (יוספוס פלוויוס), פפירולוגיה, ואפיגרפיה.
אילן פרסמה וערכה עשרות מחקרים וספרים על הספרות התלמודית, וכן על מגילות מדבר יהודה, ארכאולוגיה אונומומסטיקה ומאגיה יהודית עתיקה.
היא היוזמת והעורכת של סדרת הפירוש הפמיניסטי לתלמוד הבבלי (FCBT).
את הדוקטורט שלה קיבלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
אילן היא פרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטה החופשית בברלין (גרמניה).
טל אילן נולדה בקיבוץ להב בנגב.
את השכלתה היסודית והתיכונית רכשה בבתי הספר של קיבוצה וכן באנגליה, בה שהתה שתי תקופות כילדה וכנערה עקב עבודתו של אביה, ד"ר עמיצור אילן.
את הדוקטורט סיימה ב-1991 באוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודת הדוקטור נכתבה על 'נשים יהודיות בארץ ישראל בתקופה ההלניסטית - רומית (332 לפנה"ס - 200 לפנה"ס)' בהנחיית פרופ' מנחם שטרן ופרופ' ישעיהו גפני.
עם השלמת לימודיה פרסמה מחקרים רבים וזכתה להכרה בינלאומית.
בנוסף, הוזמנה ללמד באוניברסיטאות הרווארד, ייל, הסמינר היהודי התאולוגי בניו יורק, פרנקפורט ואולדנבורג, בגרמניה, טריניטי קולג' בדבלין (אירלנד) ומכללת ליאו בק בלונדון.
היא גם לימדה כמורה מן החוץ במכון שכטר למדעי היהדות ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
מאז 2003 היא מכהנת כפרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטה החופשית של ברלין.
כמו כן נטלה אילן חלק במבחר תוכניות טלוויזיה היסטוריות ברשת BBC ועוד.
טל אילן דוברת עברית, אנגלית וגרמנית שוטפת.
היא מתגוררת בירושלים עם פרופ' יוסי גרפינקל ולהם שני בנים.
אילן כתבה 13 ספרים, ערכה ארבעה ספרים נוספים, וכן ערכה שבעה כרכים בסדרת "הפירוש הפמיניסטי לתלמוד".
היא כתבה 74 פרקים ומאמרים בקבצים אקדמיים, 38 מאמרים אקדמיים, וכמה וכמה ערכים אנציקלופדיים וביקורות ספרים.
רובם המוחלט של פרסומים אלה ראו אור באנגלית ובגרמנית.
בנוסף תרגמה אילן לעברית ארבעה ספרי מחקר.
מתוך היבול השופע הזה נציין כאן רק מספר עבודות בולטות שלה:
אילן בוחנת סוגיות מגדריות במקרא, בספרות ההלניסטית, בספרות התלמודית ובספרות הרבנית לדורותיה וכן בחומר אפיגרפי ופפירולוגי, ברבות מעבודותיה וספריה, ביניהם:
נשים בספרות הבית השני, המבוסס על הדוקטורט שלה (באנגלית)
שלי ושלכם - שלה הוא: דליית היסטוריה של נשים מתוך ים התלמוד (באנגלית)
שילוב נשים בתולדות בית שני (באנגלית)
השתקת המלכה: ההיסטוריה הספרותית של שלומציון המלכה ונשים יהודיות אחרות (באנגלית)
פירוש פמיניסטי למסכתות תענית וחולין (באנגלית).
במחקריה אלה אילן משתמשת בתיאוריה פמיניסטית כדי לפרש את הטקסטים שהיא דנה בהם, תוך שהיא בוחנת את המסורת הטקסטואלית, הפרשנות המסורתית והמחקר המודרני, ומעלה שפע אפשרויות קריאה חדשות והצעות היסטוריות וטקסטואליות מקוריות.
רעיונותיה אלה קודמו במיוחד במפעל "הפירוש הפמיניסטי לתלמוד הבבלי" שהיא היוזמת והעורכת שלו.
לפירוש עצמו הקדימה טל שני כרכי מבואות רבי משתתפים ובהם פירטה את שיטתה.
ב-2020 יצא לאור (בינתיים רק בגרמנית אך מתוכנן לצאת גם באנגלית, איטלקית וספרדית) ספר שערכה (ואף תרמה בו שני מאמרים) על דמותן של הנשים המקראיות בספרות חז"ל.
הספר יצא בסדרה שאותו עורכת אירמטראוד פישר (Irmtraud Fischer) על דרך התקבלותם של נשים ומגדר מקראיים בספרות היהודית, הנוצרית והמוסלמית לדורותיה.
מפעלה של אילן, לקסיקון שמות יהודים בעת העתיקה המאוחרת: 330 לפנה"ס - 650 לספירה (שהתבסס תחילה על עבודת המ.א.
שלה שכתבה באוניברסיטה העברית ב-1982), כולל ארבעה כרכים אותם כתבה עם מספר שותפים.
הם מונים את כל היהודים הידועים בשמם המתועדים במקורות, החל מכיבושיו של אלכסנדר מוקדון בסוף המאה ה-4 לפנה"ס ועד לכיבוש הערבי במאה ה-7 לסה"נ, ומחולקים בין יהודי ארץ ישראל (כרכים 1 - 2), יהודי הגולה המערבית (כרך 3) ויהודי הגולה המזרחית (כרך 4).
הם בוחנים את מקור השמות שבהם עשו היהודים שימוש, התפוצה והפוטנציאל שלהם לחקר חיי היהודים בתקופה זו.
בסך הכל נמנים בכרכים אלה מעל 15,000 יהודים.
בשני כרכי הפרויקט "בין יוספוס לחז"ל" שאותו כתבה אילן בשיתוף עם פרופ' ורד נעם ואחרים, מובאים שורה של מחקרים מעודכנים ומעמיקים על כל המקבילות שהוצעו בין יוספוס ובין חז"ל.
זוהי עבודתה העיקרית של אילן בעברית.
בכרך הראשון בפרויקט החדש פורסמו כ-120 תעודות שפורסמו לאחר חתימת ספריו של צ'ריקובר, ובכרכים הבאים יפורסמו עד כ-300 תעודות נוספות.
החומרים הכלולים בפרויקט זה נכתבו על גבי פפירוסים, אוסטרקונים, קלף וקמעות ממתכות שונות.
ב-2009, בעת ביקורה במערת אליהו שבחיפה, עמדה אילן על כך שעשרות הכתובות היווניות באתר (ועוד מספר מצומצם של כתובות עבריות וכתובת לטינית אחת) טרם פורסמו.
ב-2012 פרסמה אילן ביחד עם סטודנט שלה את הכתובות הקריאות מן המערה בנספח לספר השמות שלה, כרך 2.
טל אילן, "שיטה בטעויות היסטוריות של יוספוס", ציון נא (תשמ"ו), עמ' 357–360
טל אילן, "שמות החשמונאים בימי הבית השני", ארץ ישראל יט (ספר מיכאל אבי יונה) (תשמ"ז), עמ' 238–241. (פורסם מחדש בתוך אוריאל רפפורט וישראל רונן [עורכים], מדינת החשמונאים [ירושלים: יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה], עמ' 479–486)
טל אילן, "אשנב לרשות הרבים – נשים יהודיות בימי בית שני", בתוך יעל עצמון (עורכת) אשנב לחייהן של נשים יהודיות בחברות יהודיות (ירושלים: מכון זלמן שזר, תשנ"ה), עמ' 47–62
טל אילן, "יחסו של בן סירא לנשים וקבלתו בתלמוד הבבלי", מדעי היהדות 40 (תש"ס), עמ' 103–112
טל אילן, "ציד מכשפות באשקלון", בתוך אבי ששון, זאב ספראי ונחום שגיב (עורכים) אשקלון – עיר לחוף ימים (תל אביב: הוצאת ארץ), עמ' 135–146
טל אילן, "ספרות חז"ל ולימודי נשים", בתוך רינה לוין מלמד (עורכת), הרימי בכח קולך: על קולות נשיים ופרשנות פמיניסטית בלימודי היהדות (תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, 2001), עמ' 48–56
טל אילן, "ירושלים של זהב" בתוך טובה כהן (עורכת), אשה בירושלים – מגדר, חברה ודת (רמת גן: הוצאת בר-אילן, תשס"ב) עמ' 33–46
טל אילן "כתובת יהודית/שומרונית ביוונית על מכסה סרקופג מאתר בלתי-ידוע", ארץ ישראל לב (ספר יוסף נוה) (תשע"ו), עמ' 1–3
טל אילן, "נשים ורעב בבבל – גרסה עלומה של אגדה בתלמוד", בתוך מאיר בן שחר, ג'פרי הרמן ואהרון אופנהיימר (עורכים), בין בבל לארץ ישראל – שי לישעיהו גפני (ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2016), עמ' 51–64
טל אהרון (נולד ב-5 במרץ 1972) הוא מנהל ישראלי וקצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, המשמש מנכ"ל קבוצת לודן החל מראשית 2026. כיהן כראש החטיבה הטכנולוגית ליבשה (חט"ל) באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל).
טל אהרון נולד לעדנה ואהרון, ולו אחות.
גדל והתחנך בעיר אשקלון ולמד בתיכון תגר (שבהמשך שינה שמו ל"הנרי רונסון") במגמה ריאלית-פיזיקלית.
בשנת 1994, לאחר שסיים בהצטיינות לימודי הנדסת מכונות בטכניון במסגרת העתודה האקדמית, התגייס לצה"ל, לחיל החימוש, כמהנדס.
בשנת 1999, לצד לימודי תואר שני בהנדסת מכונות באוניברסיטת תל אביב, ביצע תפקיד מרכזי בענף מערכות נשק, בתחום פיתוח תותח מרכבה סימן 4. לאחר מכן, אף שימש כראש ענף מערכות נשק.
בשנת 2010 החל את תפקידו כמפקד יחידת יפת"ח.
במסגרת תפקידו, הוביל מבצעים טכנולוגיים עם יחידות מיוחדות בצה"ל וגופי הביטחון במדינת ישראל.
לאחר שלוש שנים כמפקד יפת"ח, הועלה לדרגת אלוף-משנה, ועבר לכהן כמפקד יחידת נס"א (ניסויים והבטחת איכות), ובשנת 2015, מונה לראש מחלקת מתמרנות (ב, "מחלקת תקיפה ותמרון").
בשנת 2019 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש החטיבה הטכנולוגית ליבשה (רחט"ל).
בתפקיד זה, קידם ופיתח את החטיבה הטכנולוגית ליבשה, לצד התייעלות תקציבית, שימור כוח האדם הטכנולוגי ופיתוחו.
בתקופה זאת חלו תמורות במבנה החט"ל ובתפיסת ההפעלה של החטיבה.
אהרון קידם מעבר מעבודה בתצורה של מחלקות וענפים לעבודה מטריציונית כלל-ארגונית, המאפשרת רלוונטיות ויעילות מיטבית, במטרה לספק מענה טכנולוגי רב-זרועי של הנדסת מערכות מורכבות.
בתקופת מגפת הקורונה, בהובלתו של אהרון, לקח החט"ל חלק משמעותי במאמץ הפיתוח המרכזי, אל מול אתגרים שהוצבו מהמשלט המדיני.
במסגרת זו פותחו מכולות בידוק, חומרי חיטוי ייחודיים ועוד.
כמו כן, השתתף אהרון בפורום המוביל במרכז השליטה שהקימה המדינה ולקח חלק ביצירת מודלים לאורך נשימה של תרופות ואביזרי מיגון מהקורונה.
בשנותיו האחרונות בשירות הצבאי, ריכז את ועדת פרס "האות הטכנולוגי מטעם הרמטכ"ל" והוביל את תחום שיתוף הפעולה הטכנו-לוגיסטי של צה"ל עם צבא ארצות הברית.
באוגוסט 2022 סיים את תפקידו כראש חט"ל ופרש מצה"ל.
זמן קצר אחר-כך, מונה לסמנכ"ל טכנולוגיות עסקיות בחברת צ'מפיון מוטורס.
לאחר קבלת הצעה לשמש משנה-למנכ"ל קבוצת לודן, סיים אהרון את תפקידו בצ'מפיון מוטורס במרץ 2025 ועבר לתאגיד ההנדסה הבינלאומי.
בנובמבר 2025 הודיעה לודן הנדסה על כוונה למנותו למנכ"ל הקבוצה והוא החל לשמש בתפקיד זה ב-1 בינואר 2026.
אהרון נשוי לחביבה אהרון, מהנדסת ומאמנת קריירה, ואב לשתי בנות ובן.
טל אלקובי (נולד בשנת 1987) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה ששימש כמפקד חטיבה 14, מפקד בית הספר לשריון ומפקד גדוד 53.
אלקובי גדל באחוזת ברק שבעמק יזרעאל.
למד בבית הספר "העמק המערבי" שבקיבוץ יפעת.
בשנת 2005 התגייס לצה"ל לחיל השריון שם ביצע מסלול מהיר לקצונה (זימון ישיר).
בסיום קורס קציני שריון מונה למפקד מחלקת טנקים בפלוגת ונוס בחטיבה 188. במהלך תקופתו כמפקד מחלקה נלחם עם מחלקתו במבצעים חודרים בעזה.
לאחר מכן שימש כסגן מפקד פלוגה בגדוד 71 ונלחם במבצע עופרת יצוקה ביחד עם חטיבת גולני ויחידת אגוז.
לאחר מכן יצא לקורס מפקדי פלוגות ושובץ כמפקד פלוגה מסלול של מחזור אוגוסט 2009.
לאחר סיום המסלול חזר לפלוגתו – פלוגת מחץ בגדוד 71 וקיבל עליה את הפיקוד למשך שנה ושמונה חודשים.
במהלך תקופה זו קיבל אות הצטיינות ממפקד פיקוד הצפון.
בסיום התפקיד המשיך לתקופת לימודים של מנהל עסקים ומשאבי אנוש וחזר לתפקיד סמג"ד הכשרות בגדוד 198. במהלך מבצע צוק איתן נלחם עם גדוד 71 ונכנס כקמב"ץ מג"ד בטנק בגזרת סג'עייה.
לאחר מכן שובץ לתפקיד קה"ד אוגדה 36 ושימש בתפקיד זה במשך שנתיים.
עם סיום תפקידו באוגדה, יצא אלקובי לפו"ם אלון ומשם שובץ לתפקיד מפקד גדוד 53 בחטיבה 188 אותו עשה בין השנים 2018–2020. במהלך תפקידו פיקד על הגזרה המרחבית במבצע מגן צפוני אשר בגזרתו פעלו 5 אתרי קידוח לאיתור מנהרות וחיכוך רב במרחב מובלעת "רקפת" אשר נמצאת מול מיס אל-ג'בל.
עם סיום תפקידו קיבל הגדוד הצטיינות ממפקד עוצבת אדום על התעסוקה המבצעית בגזרת 'הר חריף' בה הגדוד השיג הצלחות מבצעיות רבות.
בין השנים 2020–2022 שימש כמפקד גדוד 195 והיה אחראי על הכשרת כלל טירוני החיל – לוחמים מדריכות ותומכי הלחימה.
במאי 2023 נכנס אלקובי לתפקיד מפקד חטיבת המחץ – חטיבה 14 בעוצבת סיני.
אלקובי גם פיקד על החטיבה במלחמת חרבות ברזל, במהלכה כבשה החטיבה את "מוצב "פלסטין"" ששימש את חמאס כבסיס אימונים לפעילויות טרור.
במוצב נחשפו מנהרות טרור, מטענים ומוקשים שנועדו לפגוע בלוחמי צה"ל במהלך הקרבות ההשתלטות.
בהמשך לחמה החטיבה בפיקודו בגזרת העיר עזה, ופגעה בפעילי חמאס, איתרה והשמידה אמצעי לחימה ותשתיות טרור.
במהלך המלחמה, בעקבות אירוע שבו הרג כוח מסיירת גולני שפעל תחת פיקודו 15 עובדי סיוע בתל א־סולטן שברפיח, נרשמה לאלקובי הערה פיקודית.
אלקובי נשוי ואב לשתי בנות.