tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין האורחות הקבועות היו הרקדנית חנינה (حنينة), ונשים כמו לילו ( ليلو) וחזנה (خزنة) שבלטו בסצנה החברתית של אותה תקופה (ככל הידוע, חנינה לילו וחזנה נחשבו לזונות).
גם אחיותיה של רג'ינה – מסעודה, רוזה והזמרת סלימה מוראד, נטלו חלק חשוב בחיי התרבות היהודיים-עיראקיים.
הונה הרב של רג'ינה נצבר דרך פעילות עסקית, הלוואות בריבית ומפגשים עם ראשי ממשלה ופוליטיקאים.
ידוע שראש הממשלה נורי א-סעיד לווה ממנה כספים לצורך בניית ביתו, וכמוהו פוליטיקאים נוספים והם לא נחשבו מושחתים, שכן לא נגעו בכספי המדינה.
היא החזיקה במכונית חדישה ומפוארת זהה לזו של ראזי, מלך עיראק ובנתה לעצמה ארמון מפואר על שפת החידקל, באזור כַּרַאדָה (الكرادة), סמוך ל בבגדאד.
לרג'ינה היו שלוש אחיות, מסעודה, רוזה וסלימה מוראד (1905–1974) שנחשבה לזמרת העיראקית הידועה ביותר מאז שנות ה-30 והייתה נשואה לזמר נאזם אל ע'זאלי.
רג'ינה נישאה פעמיים: לבעלה הראשון מוחמד אל-במבֵּלי (محمد البمبيلي), יליד בומבאי שבהודו, ועמו נולד בנם נאג'י.
לאחר שהתגרשה, נישאה רג'ינה למהנדס עבד אל-כרים (عبد الكريم), הוזכר כי בעת נישואיהם התאסלמה רג'ינה בפומבי.
רג'ינה לא הספיקה לגור בארמון שבנתה.
בשנת 1933 נרצחה בביתה על ידי בעלה השני עבד אל-כרים, שירה בה והתאבד בירייה.
עם זאת, נפוצה שמועה כי הוכתה בגרזן וזאת בעקבות שורה בשירו המשורר :
בשנת 1984 העלה התיאטרון העיראקי את המחזה "נָדִימכֻּם הָדָ'א אל-מָסָאא" (نديمكم هذا المساء; בעברית: חברכם הערב), שעסק בחלק מחייה של רג'ינה ובמפגשה עם השחקן הקומי .
המחזה נכתב על ידי ובוים על ידי מוחסן אל-עזאוי (محسن العزاوى).
רֶגְבָּה הוא מושב שיתופי של התנועה הקיבוצית המאוחדת שהוקם בשנת 1946, השוכן בגליל המערבי, בסמוך לעיר נהריה.
במושב נמצא בית ספר יסודי המשמש את יישובי הסביבה.
המושב שוכן כיום באזור הגובל בכפר מזרעה מצפון, קיבוץ לוחמי הגטאות מדרום, ממזרח - מטעים המגיעים עד לנס עמים, וממערב כביש 4 ומושב שבי ציון.
המושב נוסד ב-1946 על ידי קבוצת עולים אשר שירתו יחד בבריגדה היהודית.
גרעין ההתיישבות כלל מספר מצומצם של מתיישבים, ומשפחותיהם הצטרפו במהלך ההקמה.
המייסדים היו בעיקר אומנים בענף העץ והריהוט.
חזונם היה להנחיל את הידע והערכים המקצועיים בתחום העץ בארץ.
האדמות שנבחרו להתיישבות היו ממוקמות בין שני כפרים ערבים, מצפון מזרעה ומדרום סמריה (אשר נכבש במבצע בן עמי), מה שהוביל לחיכוכים בין התושבים השכנים למתיישבים.
בפעתי המושב נמצאים שרידים של כפר ערבי א-סומיריה.
תחילה הוקם המקום כקיבוץ, אך ב-1949 הוא הפך למושב שיתופי, משום שהעולים מגרמניה לא הסכימו לוותר על השגרה המשפחתית לטובת לינה משותפת של הילדים מחוץ לבית.
ההפרטה במושב החלה בשנת 1997, ובשנת 2002 הופרט המושב סופית.
ענפי משק עיקריים במושב הם תעשייה ("מטבחי רגבה" - מפעל רהיטים, "רגבה קל" - מפעל לייצור תבניות ליציקת פלסטיק) וחקלאות (רפת לחלב וגידולי בקר לבשר, לול רבייה ופיטום, אבוקדו, פרדס וגידולי שדה).
מפעל מטבחי רגבה נמכר למשקיעים חיצוניים בשנת 2021
אמת עכו העתיקה עוברת בתוך רגבה, וחלקה גדול ושמור ממנה מצוי בין רגבה ללוחמי הגטאות ולאחר מכן בין לוחמי הגטאות לקיבוץ שמרת.
חלק מאבני אמת המים נחצבו מתוך מערות סלעים שהיו משמאל לכניסה למושב השיתופי.
במערות היו גם עטלפי פרי.
כיום פועלת ברגבה קהילה של תושבים הממשיכים את הקו השיתופי של יצירת אירועי תרבות בחגים ובאירועים השונים והחינוך המשותף.
רגדול הוא גזע חתולי בית שנוצר על ידי בני אדם, בשנות ה-60 במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
הרגדול הוא גזע חתולים היפואלרגנים .
אין להם את החלבון Fel d 1 ברוק ובעור ,מה שמאפשר גידול ביתי גם אצל אנשים אלרגיים.
הגזע נוצר כתוצאה מזיווג יזום בין חתולת אנגורה לבנה, עם זכר מגזע בירמן.
בתקופת ההיריון נפגעה החתולה בתאונת דרכים.
זמן מה לאחר מכן נולדו ארבעה גורים יוצאי דופן.
הם היו גדולים מהרגיל, שקטים יותר מהמקובל, והם נהגו לישון על הגב, בשונה מחתולים אחרים.
מארבעת הגורים הללו נוצר הגזע TRADITIONAL RAGDOLL המתאפיין בגודלו, יופיו, ובעיקר באופיו המיוחד.
תוך כדי זיווג מבוקר נוצרו שלוש דוגמאות פרווה:
"בי-קולור" - דו גוני בעלי משולש לבן על הפנים: לבן בבטן וברגליים
"מיטד" - שחום חודים: בעלי כפות לבנות, פנים כהות, עם סנטר לבן, ופס לבן בבטן
"קלור פוינט" - שחום לגמרי ללא לבן
גווני הפרווה של הרגדול: חום כהה (סיל), אפור כחול, שוקולד ולילך.
לישראל הובאו הרגדולים הראשונים בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 בידי מיקי דיאמנט, אשר התמחה בגזע חתולים זה והוא מגדל אותם עד היום.
הרגדולים הם חתולים בעלי גוף שרירי ומראה מוצק.
הם מגיעים לשיא גודלם רק אחרי שלוש או ארבע שנים, והם גדולים יותר מרוב גזעי החתולים.
משקלם של הזכרים מגיע ל-10 ק"ג, הנקבות קטנות יותר.
פרוותו נחשבת לבינונית, סמיכה מאוד, אך מחייבת פחות תחזוקה וסירוק.
עיניהם של כל הרגדולים כחולות.
הרגדולים הם חתולים בעלי אופי רגוע ושקט, מתאימים לחיים בדירה ולא מחוץ לבית.
הם חברותיים לבני אדם ולכלבים, אינם מפחדים מזרים ואינם תוקפניים.
שמם נגזר מהרפיון בשריריהם כאשר מרימים אותם, מה שמקנה להם מראה דמוי "בובת סמרטוטים" (Rag-Doll).
ניתן ללמד אותם טריקים ופעולות שונות.
קולם ייחודי ודומה לבכי של תינוק, והם ממעטים להשמיע קול.
בעבר סברו בטעות שאינם חשים כאב, אך התברר שהם פשוט אינם מביעים זאת בקול.
מחקר אחד, תוך שימוש בנתוני ביטוח שוודי, הראה כי מבין גזעי החתולים הנפוצים, לראגדול ולסיאמי יש את שיעור ההישרדות הנמוך ביותר.
עם סיכויי הישרדות של 78% עד 10 שנים.
בסקירה של למעלה מ-5,000 מקרים של urolithiasis של urate, ל-Ragdoll היה ייצוג יתר, ביחס סיכויים של 5.14.
מחירו של חתול רגדול מגיע למאות דולרים, מה שהופך אותו לסמל סטטוס.
למרות מחירו הגבוה, התחבב הגזע על רבים והוא מבוקש בעולם וגם בישראל.
בארץ קיימים מספר בתי גידול מקצועיים המגדלים חתולי רגדול.
רגטיים הוא סגנון מוזיקה אמריקאי שהתפתח בסוף המאה ה-19.
מוזיקת הרגטיים היא מוזיקה שנכתבה לפסנתר במקור.
באופן כללי, רוב המאפיינים ברגטיים לקוחים מן המוזיקה הקלאסית, מאפיינים אלה כוללים את המבנה המוזיקלי (רונדו או סונאטה בדרך כלל) והמהלכים ההרמוניים.
את הרגטיים מבדילים מן המוזיקה הקלאסית שני דברים מרכזיים: האחד, סינקופציה - ברגטיים נעשה שימוש רב בקצב "מפתיע", וצלילים רבים מנוגנים בצורה שבמוזיקה הקלאסית לא היו מצפים להם.
השני, טמפו קבוע - במוזיקה קלאסית של המאה ה-19 - התקופה הרומנטית (התקופה בה פותח סגנון הרגטיים) נהוג לנגן בריטנוטו מסוים (הטמפו ביצירה נתון לשינוי לאורכה לפי הרגש של המבצע); ברגטיים לעומת זאת, שומרים על טמפו אחיד לאורך כל היצירה.
רְגָבִים הוא קיבוץ באזור הצפון בין בנימינה ואום אל-פחם, היישוב הצפוני ביותר בתחומי המועצה אזורית מנשה.
היישוב הוקם בשנת 1947 על ידי עולים מצפון אפריקה ואיטליה שהיו חברים בתנועת "הבונים" (לימים התאחדה עם תנועת "דרור") שעלו מצפון אפריקה עברו הכשרה בקיבוצים בית אורן ובית השיטה; החברים שעלו מאיטליה עברו הכשרה בקיבוצים גבעת ברנר ודגניה א'.
הקבוצה עברה השתלמות בכפר סבא, וב-8 ביולי 1948 עלתה להתיישבות באזור הכפר הנטוש בוטימאת, בקרבת קיבוץ גלעד.
קרן קיימת לישראל רכשה שטח של 3,500 דונם בקירוב מאדמות הכפר בוטימאת ממשפחה ערבית נכבדה מחיפה והועידה את השטח הזה למתיישבים שהמתינו לה.
בתחילת יולי 1949 עבר הקיבוץ לאתר הקבע שלו.
שמו של היישוב - סמלי, מתחום החקלאות.
הקיבוץ הוקם על אדמת הכפר הערבי הנטוש "".
החל מיולי 1997 עבר הקיבוץ הפרטה מלאה, ומסווג עתה כ"קיבוץ מתחדש".
כלכלית מתבסס הקיבוץ בעיקר על חקלאות: רפת "רגלים", לול, אבוקדו וגידולי שדה.
בקיבוץ כ-280 חברים ומתגוררים בו גם שוכרים שאינם חברי קיבוץ.
רגב הוד (נולד ב־11 במאי 1980) הוא זמר ים-תיכוני ישראלי.
נולד בשם רגב יהודה בבני עיש, כבן זקונים למשפחה יוצאת תימן, בת שני בנים ושתי בנות.
הוד התחיל את קריירת הזמרה כבר בגיל 12 כאשר שימש כסולן ראשי במקהלת בית הספר.
כמו כן שיחק הוד כדורגל בקבוצת מכבי שעריים.
כישרונו התגלה לראשונה על ידי אלון צדוק, שלימים הפך לאמרגנו ומנהלו האישי.
את שירותו בצה"ל עשה כטבח בפיקוד העורף.
בשנת 1998 הקליט הוד אלבום שלא נמכר לקהל הרחב בשם "כרטיס ביקור", אשר מורכב כולו מגרסאות-כיסוי לשירים של אייל גולן, זוהר ארגוב, מרגלית צנעני ועוד.
אלבום זה נועד לקידום הופעותיו של הוד באותה עת.
במקביל לשירותו הצבאי, הוציא הוד את אלבום הבכורה הרשמי שלו, "עד השקיעה האחרונה" בשנת 1999. לאחר שנתיים, בשנת 2001, הוציא את אלבומו השני, "בעקבותייך", בהוצאת הד ארצי.
את האלבום הפיק מיקי גבריאלוב, אשר כתב והלחין חמישה שירים ממנו ואף ביצע איתו דואט בשיר "מותק אל תלכי".
שירים נוספים באלבום היו "איתך" ו"אין מחיר לאהבה".
פריצתו המשמעותית של הוד הייתה בשנת 2003, כאשר יצא הסינגל מאלבומו השלישי "התינשאי לי".
השיר זכה להצלחה גדולה במצעדי הפזמונים, והקליפ שצולם לו הצליח מאוד ושודר רבות בערוץ 24. בשנת 2004 יצא אלבומו הרביעי אשר כלל את "התינשאי לי", בנוסף ל"שש בש", "ראי שעל הקיר" וגרסת כיסוי לשיר "חורף 73", אשר בוצע במקור על ידי להקת חינוך מיוחד.
האלבום זכה להצלחה גדולה, ונמכר בכ-20,000 עותקים.
בשנת 2005 הוציא הוד את אלבומו הרביעי, "אני לא מלך", שמכר כעבור חודש כ-20,000 עותקים.
באלבום זה שיתף הוד פעולה עם מספר אמנים ממשפחת תאקט, וכתב מחצית מהשירים.
בשנת 2007 הוציא הוד את אלבומו החמישי "מהפך" אשר כלל שירים כגון "מהפך", "יד אלוהים" ו"קונצרט חיי" וכן שיתוף פעולה עם שי 360 .
הוד הגיש את התוכנית היומית "בכפיים" עם הזמר עידן יניב בערוץ 24 בשנת 2009.
ב-8 ביוני 2010 הופיע רגב הוד בפעם הראשונה בהיכל התרבות בתל אביב, שם אירח את הזמרת רינת בר האחראית למספר להיטים של הוד: "בתלם אוהבים", "בואי תגידי" ו"מדהימה אותי".
ב-2014, החל הוד להשתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "היחידה", ששודרה ב-HOT.
באוקטובר אותה שנה, החלה מכירתו של האלבום "מרגיש בטוח", בו נכללו חמישה טקסטים פרי עטו ולחן אחד.
ב-10 במאי 2015 הוציא את הסינגל "חיפושית ישנה" שהגיע למקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-2017 השתתף בעונה השישית של תוכנית המציאות "המירוץ למיליון" של רשת יחד עם אשתו הלן.
השניים הגיעו למקום השלישי בעונה זו.
בשנת 2019 השתתף בתוכנית טלוויזיה של טל ועקנין בערוץ 97
ב-2020 השתתף בתוכנית הריאליטי הישרדות VIP עונה 3.
ב-2012 הוד נישא להלן (קונסטנטינו) הנדי, ולהם שלוש בנות.
1999 - עד השקיעה האחרונה
2008 - אוסף סופר להיטי זהב
2014 - בדרכים הכי טובות
רגוזה (באיטלקית: Ragusa, בסיציליאנית: Rausa ) היא עיר בדרום-מזרח סיציליה, איטליה.
אוכלוסיית העיר מונה 73,684 תושבים, נכון לינואר 2024. בשנת 2002 העיר הוכרזה על-ידי אונס"קו, ביחד עם שבע ערים אחרות בעמק "ואל די נוטו", כאתר מורשת עולמית.
בשנת 2002 הכריזה אונסק"ו על רגוזה, ביחד עם שבע ערים שכנות והעמק נוטו בו הן נמצאות, כאתר מורשת עולמית.
הערים הנוספות שהוכרזו הן מודיקה (Modica), מיליטלו אין ואל די קטניה (Militello in Val di Catania), פאלאצולו אקריידה (Palazzolo Acreide), קלטג'ירונה (Caltagirone), קטניה (Catania), נוטו (Noto) ושיקלי (Scicli).
ההכרזה הייתה לפי סעיפים (קריטריונים) 1 ,2 ,4, ו-5. אחד הנימוקים להחלטה, היה שחזור מוצלח של הערים בסגנון הבארוק המאוחר.
במקרה של רגוזה, נוטו, וקלטג'ירונה, השחזור התבטא בבנייה מחדש מן היסוד, של העיר כולה.
במקרים של הערים האחרות, השחזור היה חלקי.
העיר מחולקת לשני חלקים נפרדים.
רגוזה עילית ( Ragusa Superiore), היא החלק המודרני, והיא בניה על גבעה.
רגוזה תחתית, רגוזה איבלה (Ibla), היא החלק בסגנון הבארוקי.
רגוזה ממוקמת בדרום מזרח האי סיציליה.
סיציליה הנה גם המחוז הממונה על האי כולו.
העיר ממוקמת כ-82 ק"מ בכיוון דרום מערב מעיר הנפה סירקוזה.
המרחק לבירת סיציליה פלרמו, מסתכם בכ-250 ק"מ.
הגובה הממוצע של רגוזה מעל פני הים הוא כ-505 מטרים.
במקרה של רגוזה הממוצע מחושב בהתחשב בשני החלקים הנפרדים של העיר.
בקיץ חם ברגוזה, ועונת החורף קרירה.
החודשים חמים בשנה הם יולי ואוגוסט, בהם הטמפרטורה הממוצעת מגיעה בימים ל-29 מעלות צלזיוס, ובלילות היא עומדת על ממוצע 20 מעלות ביולי, ו-19 מעלות באוגוסט.
החודש הקריר ביותר בשנה הוא ינואר, בו הממוצע בימים עומד על 12מעלות, ובלילות יורד עד ל-8 מעלות.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת בעיר מסתכמת ב-371.5 מ"מ.
החודש הגשום ביותר הוא דצמבר, עם 63.1 מ"מ בממוצע, והשחון ביותר הוא יולי, בו יורד רק ממוצע של 1.6 מ"מ גשם בלבד.
לא קיימת סטטיסטיקה של שלג ברגוזה.
רגוזה נוסדה בשנת 1800 לפני הספירה על ידי סיקולים .
שמה של העיר נגזר משם שבט היוונים "רוגוז", שמשמעו "דגנים (שיפון)".
ב-9 בינואר 1693 נהרסה רגוזה ברעידת אדמה, בה נהרגו 5,000 נפשות ונהרסה מעל מחצית מהעיר.
לאחר רעידת האדמה נבנתה העיר מחדש לפי תוכניותיו של מריו ספדה (Mario Spada) שהיה האדריכל של רגוזה, מגדולי אמני המנייריזם.
משנת 1694 עד 1740 נבנתה קתדרלת רגוזה סן ג'ובאני, לפי תוכניותיו של ספדה.
רעידת האדמה הגדולה התרחשה ב-11 בינואר 1693. הרעידה הייתה בעוצמה של 7.4 בסולם ריכטר, ופגעה בעוצמה גדולה בכל יישובי ואל די נוטו.
בסך הכל נפגעו באזור יותר מארבעים וחמישה יישובים, מפגעיה חמורה ועד הרס מוחלט, כפי שהיה במקרה של נוטו ורגוזה.
לפי ההערכות, ברעידת האדמה נהרגו לפחות 60,000 בני אדם, אך הערכות יותר גבוהות עולות עד ל-100,000 הרוגים, במונחים אזוריים.
בעת התכנון מחדש הוחלט לשנות מעט את מיקומה של העיר, ולבנות את היישוב החדש במקום גבוה יותר, מה שקרוי רגוזה עילית (באיטלקית Ragusa Superiore, או Ragusa Alta).
רעידת האדמה של 1693 הייתה קטלנית והרסנית, אך היא שאפשרה את הבנייה מחדש בתכנון הנוכחי, שזכה להכרה של אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
מאז 1900, האדמה ממשיכה לרעוד, ואירעו 57 רעידות בעוצמות שמעל ל-4 בסולם ריכטר.
ארמון דונה פוגטה (באיטלקית: דונה פוגטה - Palazzo Donnafugata)
ארמון צקו (באיטלקית: פלאצו צקו - Palazzo Zacco)
ארמון לופיס (באיטלקית: פלאצו לופיס - Palazzo Lupis)
הדואומו של רגוזה- הכנסייה הראשית (באיטלקית: Duomo)
קתדרלת רגוזה סן ג'ובאני (באיטלקית: Chathedral San Giovanni)
סן ג'וזפה (באיטלקית: San Giuseppe)
סן ג'ורג'ו (באיטלקית: San Giorgio)
ברגוזה התקיימה קהילה יהודית עוד מהתקופה הרומית.
אין פרטים רבים, ויש בלבול מקורות, שכן דוברובניק הקרואטית נקראה בעבר אף היא בשם רגוזה, ואליה הגיעו יהודים ב-1492, לאחר גירוש ספרד ופורטוגל.
לפני רעידת האדמה הגדולה ב-1693 היה קיים אזור יהודי עתיק ברגוזה, בשם קרטלונה (Cartellone).
האזור היהודי היה במיקום בו נבנתה כנסיית סנטה מריה דל'איטריאה (Santa Maria dell'Itria).
האזור היהודי העתיק חרב ביחד עם יתר חלקי העיר ב-1693, ולא נבנה מחדש.
נפת רגוזה (באיטלקית: Provincia di Ragusa) היא נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה.
הנפה שוכנת בדרום-מערבה של סיציליה, וגובלת בנפת קטניה מצפון, בנפת סירקוזה ממזרח, בנפת קלטניסטה ממערב, ובים התיכון מדרום.
שמה נגזר משם השבט היווני "רוגוז" שמשמעו דגנים.
הערים העיקריות בנפה, נוסף על רגוזה, הן ויטוריה, מודיקה וקומיסו.
רגולית היא שכבה של חומר חופשי והטרוגני המכסה סלע מוצק.
שכבה זו היא תוצר של תהליכי בליה וסחיפה של סלעים.
מקור המילה ביוונית ומשמעותה "שמיכת אבן", והיא הוגדרה לראשונה בשנת 1897 על-ידי הגאולוג האמריקאי ג'ורג' פרקינס מריל .
רגולית נמצאת בכדור הארץ, על הירח, על מטאוריטים ובכמה כוכבי לכת נוספים.
רגולית מכסה כמעט כל יבשת על פני כדור הארץ.
במקומות מסוימים עובייה מגיע לכמה מאות מטרים.
היא יכולה להיווצר במקום בו היא נמצאת או להיות מורכבת מחומר שהוסע ממקום אחר על ידי מים ואורגניזמים.
הרגולית של כדור הארץ מורכבת בעיקר מסלעים שנשברו, ובדרך כלל גם עברו שינויים כימיים בעקבות תגובות עם מים, חמצן או חומרים אחרים בסביבה, בתהליך המכונה בליה כימית.
הרגולית נחשבת ל"קרקע טרייה" והיא כוללת מספר מרכיבים עיקריים: קרקע המכילה אורגניזמים וצמחים, אלוביום - מעטה של חומר שעבר פירוק לאחרונה, וסאפרוליט - חומר שמקורו בסלעים שהתפרקו.
הסאפרוליט יכול להיות מסוג סאפרוליט עליון, המורכב מסלע אם שעבר התחמצנות מוחלטת, או סאפרוליט תחתון, שהוא תולדה כימית מסלעים שעברו בלייה חלקית.
בנוסף מכילה הרגולית הצטברויות אורגניות כמו עלים או חומרים מתכלים אחרים, משקעים שהוסעו על ידי קרחונים או רוח, וכן מי תהום, אורגניזמים שונים וגזים.
בתוך הרגולית מצויים מחצבים רבים בעלי ערך כלכלי ומדעי, כמו למשל אלומיניום, יהלומים, חימר, ניקל, עפרת ברזל ואופאל.
גם החקלאות וקבורת המתים באדמה נעשות על פני הרגולית או בתוכה.
שכבה עבה של רגולית מכסה את כל פני השטח של הירח.
עובייה כ-4-5 מטרים באזורי הימות ו-10-15 מטרים באזורים ההרריים.
רגולית הירח נוצרה כתוצאה מפגיעה מתמשכת של מטאורידים והפצצה קבועה של חלקיקים טעונים מהשמש והכוכבים.
מתחת לרגולית נמצא אזור המכונה לעיתים קרובות "מגה-רגולית", המורכב מגושי חומר גדולים ושברי סלע שתית (bedrock).
המונח "אדמת הירח" משמש לעיתים קרובות כמילה נרדפת לרגולית.
רגולית הירח מורכבת משברי סלעים, רסיסי מינרלים, זכוכיות שנוצרו מפגיעות ומפעילות געשית, ורכיב ייחודי הנמצא רק על הירח המכונה אגלוטינט (agglutinates).
אגלוטינט נוצר כאשר פגיעת מיקרו-מטאוריט מתיכה כמות קטנה של אדמת ירח ויוצרת מצבור של רסיסי מינרלים המוחזקים יחד על ידי זכוכית.
גודל הרכיבים השונים ברגולית הירח נע בין סלעים דמויי חלוקי נחל ועד חלקיקי אבק, והיחס ביניהם משתנה באופן ניכר מאדמה אחת לאחרת.
אזורי הימות - האזורים הכהים על פני השטח של הירח הפונים לכדור הארץ - עשירים יותר בברזל וטיטניום.
לעומתם, האזורים ההרריים - המכסים את שאר הצד הקרוב של הירח ואת כל הצד הרחוק שלו - מורכבים ממינרלים סיליקטיים בהירים יותר, שמכילים בעיקר צורן וחמצן.
מחקרים המבוססים על דגימות שנאספו במשימות אפולו ולונה, מצאו שהרכבה הכימי של רגולית הירח כולל בעיקר תחמוצות של צורן, אלומיניום, ברזל, סידן, מגנזיום וטיטניום.
חקר מרכיבי רגולית הירח נעשה באמצעות תצפיות מכדור הארץ, מידע מלוויינים ודגימות שהובאו לכדור הארץ במשימות חלל שונות.
מחקרים שונים בוחנים כיצד ניתן לכרות את רגולית הירח ולהשתמש בה כחומר גלם להפקת חמצן, מתכות ומשאבים אחרים, וכן לבנייה ותשתיות על פני הירח.
זאת במטרה לאפשר נוכחות אנושית ממושכת על פני הירח ולהפחית את התלות במשאבים מכדור הארץ.
מחומר זה משתחרר זנב הנתרן של הירח.
בספר "כך נחיה על מאדים" מאת סטיבן ל' פטרנק, מתוארת אדמת מאדים בשם רגולית - אדמה מעורבת בקרח קפוא, המכילה חרסית מסוג סמקטיט, חומר סופג מים אשר ניתן לגדל בו צמחים.
רגולה (באיטלקית: Regola) הוא שמו של הרובע השביעי מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.
מקור השם במילה "ארנולה" שמשמעה "חול רך" וזה בגלל החול שנותר באזור לאחר ההצפות שנגרמו על ידי נהר הטיבר, שהרובע נמצא לחופו.
לוגו הרובע מתאר צבי רץ.
בעת העתיקה, בתקופת האימפריה הרומית היה האזור בו נמצא כיום הרובע חלק משדה מרס, והיה ממוקם בו ה"טריגאריום" - האצטדיון בו התאמנו רוכבי הטריגה (מרכבה עם שלושה סוסים).
בתקופת כהונתו של הקיסר אוגוסטוס היה האזור בו נמצא כיום הרובע חלק מהרובע התשיעי מבין 14 רובעי רומא, והוא נקרא בשם "קירקוס פלאמיניוס" .
בתקופת ימי הביניים היה הרובע חלק מהאזור השיש מבין שבעה אזורי רומא (אף שגבולות הרבעים באותה עת לא היו מוגדרים היטב).
בשנת 1586, עת הוקם רובע בורגו הוגדרו גבולות רובע רגולה, והוא הפך לרובע השישי של העיר, שנקרא Arenule et Chacabariorum - על שם החול מחד, ועל שם חרשי הנחושת (באטלקית: chacabariis) שהתגוררו ברובע.
בשנת 1875 נבנו על גדות נהר הטיבר הרציפים שנועדו למנוע הצפת הרובע על ידי הנהר.
לצורך בניית הרציפים נהרסו חלק מבתי הרובע הסמוכים לנהר, ושוני תוואי חלק מהרחובות - דבר ששינה את אופיו של הרובע.
ברובע נמצאת דרך ויה ג'וליה, ומעלה הקשת שנבנתה על ידי מיכלאנג'לו כחלק מהתוכנית לקשר בין ארמון פארנזה הנמצא בלב הרובע, בכיכר פארנזה, לבין הוילה פארנזינה שנמצאה מעברו השני של הטיבר, ברובע טרסטוורה.
בשטח הרובע נמצא כיום אזור הקאמפו די פיורי וכן הכנסיות סנטה מריה די מונסרטו, סנטה מריה אין מונטיצ'לי וסנטה מריה דלאורציונה אה מורטה.
רגב פנאן (נולד ב-23 בנובמבר 1981) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק במכבי תל אביב במשך רוב הקריירה בעמדת הרכז, ומשמש כיום כמאמן הכושר של הקבוצה.
פנאן החל את הקריירה המקצוענית שלו במכבי תל אביב בעונת , אך לאחר שתי עונות בהן קלע 23 נקודות בלבד, עבר בעונת להפועל גליל עליון, ובהמשך העונה עבר לאליצור רמלה.
בעונה שלאחר מכן שיחק במדי עירוני רמת גן וירד איתה לליגה השנייה, אך רשם את עונת השיא בקריירה שלו, כשקלע 41 נקודות במהלך העונה.
בעונת חזר פנאן למכבי תל אביב.
פנאן פרש מכדורסל ב-29 באוקטובר 2008 לאחר שקלע 107 נקודות ליגה ב-7 עונות בהן שיחק, ומונה לעוזר מאמן הכושר של הקבוצה.
בנוסף, שימש פנאן כמאמן הכושר של קבוצת הנוער, תפקיד בו שימש גם טרם פרישתו ממשחק.
בקיץ 2009 החל פנאן לשמש כמאמן הכושר של בני השרון.
באוגוסט 2013 התמנה לעוזר מאמן כושר במכבי תל אביב ובקבוצת הנוער שלה, וכשנתיים לאחר מכן מונה למאמן הכושר של הקבוצה כשהחליף את אבי קובלסקי.
פנאן הוא בנו של מוני פנאן, מנהלה לשעבר של קבוצת מכבי תל אביב.
רגולוס או α באריה הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים אריה והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים.
רגולוס הוא הכוכב הבהיר הקרוב ביותר למישור המלקה - כחצי מעלה בלבד, כך שהירח עובר על פניו לעיתים ומסתיר אותו.
גם כוכבי הלכת כוכב חמה ונוגה עשויים להסתירו, אך זהו אירוע נדיר - האחרון היה ב-7 ביולי 1959 כאשר נוגה הסתיר אותו והפעם הבאה תהיה ב-1 באוקטובר 2044 כאשר הכוכב יוסתר שוב על ידי נוגה.
פרוש שמו של רגולוס הוא "מלך קטן" בלטינית.
רגולוס הוא למעשה מערכת של מספר כוכבים.
היחיד מביניהם שנראה לעין ללא ציוד עזר הוא רגולוס A.
רגולוס A הוא כוכב הסדרה הראשית מסיווג ספקטרלי B7 V, בעל כ-3.5 מסות שמש ובמרחק של כ-77 שנות אור.
הכוכב בהיר פי 140 מהשמש בתחום האור הנראה ופי 240 אם כוללים גם את הקרינה שנפלטת ממנו בתחום העל-סגול.
רגולוס מסתובב על צירו במהירות גבוהה מאוד של כ-317 ק"מ בשנייה שגורמת לצורתו להיות פחוסה, כך שקוטרו בקו המשווה גדול בכ-30% מקוטרו בקטבים.
כתוצאה מכך הטמפרטורה בקטבים גבוהה בכ-50% מהטמפרטורה בקו המשווה ועוצמת ההארה משתנה גם כן בהתאם.
גילו של הכוכב מוערך בכ-50 מיליון שנים והוא נמצא ככל הנראה לקראת סיום שלב התכת המימן שבליבתו להליום, שבעקבותיו יתחיל להתנפח לקראת הפיכתו לענק אדום.
תכונות רגולוס B ורגולוס C
במרחק של כ-4,200 יחידות אסטרונומיות מרגולוס A (פי 100 מהמרחק של פלוטו מהשמש) נמצאים רגולוס B ורגולוס C - זוג ננסים המקיפים זה את זה במרחק שלכ-100 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-2,000 שנים.
הזוג מקיף את רגולוס A בזמן הקפה של לפחות 120,000 שנים.
רגולוס B - הבהיר מבין השנים הוא כוכב הסדרה הראשית כתום מסיווג ספקטרלי K1-2, שמסתו כ-80% ממסת השמש ורגולוס C הוא ננס אדום שמסתו כ-20% ממסת השמש.
מדידות ספקטרוסקופיות מראות שקיים במערכת כוכב רביעי - ככל הנראה ננס לבן המקיף את רגולוס A במרחק של כשליש יחידה אסטרונומית ובזמן הקפה של 40 ימים.
המסה המחושבת של הננס היא כשליש מסת שמש, בעוד שעל פי התאוריות של התפתחות כוכבים המסה המינימלית של ננס לבן צריכה להיות לפחות חצי מסת שמש (כוכב עם מסה קטנה יותר הוא בעל אורך חיים כה גדול שלא ייתכן שהספיק להפוך לננס לבן מאז המפץ הגדול).
הסברה היא שהננס הלבן היה בעבר כוכב מסיבי יותר מרגולוס A וכשהפך לענק אדום היה רדיוסו גדול מהמרחק בינו ובין רגולוס A, כך שרגולוס A סיפח אליו חלק ניכר מהמסה של הענק והשארית הפכה לננס הלבן.
רגב דהן הוא זמר, מלחין, כותב ומעבד מוזיקלי ישראלי.
רגב, יליד מעלות, החל להתעניין במוזיקה בגיל 13, כשכתב והלחין שירים על פסנתר.
מאוחר יותר התעניין במוזיקה אלקטרונית ומסונתזת.
בגיל 16 הוציא אלבום תוצרת בית בשם 'מישהו', האלבום הכיל שירים אותם כתב והלחין רגב במרתף בביתו.
עם גיוסו לצה"ל החל רגב לשרת בבסיס צבאי בחרמון, ולאחר כשנה התקבל ללהקה צבאית.
בשנת 2002 כתב והלחין רגב לדנה אינטרנשיונל את השיר "יהיה טוב".
יצירת השיר משכה את תשומת לבם של אנשי חברת התקליטים IMP רקורדס.
שהחתימו את רגב על חוזה להפקת אלבום סולו.
בשנת 2005 הוציא רגב את אלבום הבכורה שלו "שעת האפס" בשיתוף עם חברת התקליטים IMP רקורדס.
בהפקה של האלבום השתתפו אסף אמדורסקי והמפיק Henree.
השירה והקולות באלבום כולו הופקו על ידי המוזיקאי אורי כבירי.
שלושה סינגלים יצאו מתוך האלבום לרדיו: 'אם', 'חבל שחור' ו'שמש פלסטינית'.
שלושת הסינגלים לוו בווידאו קליפים שהגיעו למקומות הראשונים במצעד ערוץ 24 והקליפ לשיר 'אם', בו משתתפים עידו תדמור ולהקתו, הגיע למקום השישי המצעד האירופאי של MTV.
השירים 'חבל שחור' ו'אם' טיפסו גבוהה במצעדי הפזמונים של רשת ג' ונכנסו לפלייליסט בתחנות הרדיו הארציות והאזוריות.
בשנת 2005 הוכתר רגב על ידי המאזינים לתגלית השנה של רדיו '99 escape' לאחר שהסינגלים הגיעו למקומות הראשונים במצעד התחנה.
בשנת 2009 הוציא רגב את אלבומו השני "הרדיו של סבתא".
באלבום אירח רגב את חיים צינוביץ' בשיר 'המראה'.
האלבום לא הצליח מסחרית והסינגלים לא זכו לחשיפה ברדיו.
לאחר צאת האלבום כתב והלחין רגב את הלהיט 'בלתי נשכח' לזמר עידן יניב, ואת 'אי אפשר איתך' לזמר אביהו שבת.
בשנת 2011 הצטרף כמפיק מוזיקלי להרכב האלקטרוני Poison Ivy בברלין.
ההרכב הופיע במועדוני הסצנה האלטרנטיבית והמחתרתית בעיר והתפרק אחרי שנתיים.
בשנת 2017 כתב והלחין רגב את השיר 'רותי' לדנה אינטרנשיונל.
השיר יצא כסינגל ראשון במסע הקאמבק של הזמרת וזכה להצלחה עם כניסתו לפלייליסט של תחנת הרדיו גלגלצ.
רֶגוֹר (בכתיב לועזי: Regor) או γ במפרש, נקרא גם סוהייל אל מוחליף (בערבית سهيل المحلف - "הנפלא של האמונה", אך שם דומה, "סוהייל אל וואזן", ניתן גם לכוכב λ במפרש ולכן השימוש בו פחות מקובל) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים מפרש ואחד מהכוכבים הבהירים בשמים.
מקור השם רגור הוא היפוך של השם רוג'ר (Roger) ונקרא על שם האסטרונאוט רוג'ר צ'אפי, שנהרג בתאונת אימונים לקראת שיגור אפולו 1. בעוד כ-9,000 שנים יהיה הקוטב השמיימי הדרומי סמוך לרגור כך שבחצי הדרומי של כדור הארץ הכוכב לא ישקע כלל ויראה בכל שעות הלילה.
רגור הוא למעשה מערכת מורכבת הכוללת לפחות שישה כוכבים במרחק של כ-840 שנות אור.
אחד מכוכבי המערכת הוא כוכב וולף-ראייה הקרוב ביותר לכדור הארץ.
בשל הספקטרום המיוחד של הכוכב הכפול רגור A, הכולל חוץ משילוב ספקטרום של שני כוכבים את קווי הפליטה המאפיינים כוכבי וולף ראייה, הכוכב מכונה גם "אבן החן של שמי הדרום".
העל-ענק הוא בהיר יותר ומאיר בעוצמה של פי 180,000 מהשמש, אך רוב הקרינה שלו נפלטת בתחום העל-סגול כתוצאה מטמפרטורת פני השטח הגבוהה שלו, כ-32,500 קלווין.
הטמפרטורה של הכוכב מסוג וולף-ראייה גבוהה עוד יותר, כ-60,000 קלווין, אך בשל רדיוסו הקטן בהרבה, עוצמת ההארה שלו היא פי 100,000 מהשמש, כמעט כולה בתחום העל-סגול.
שני הכוכבים ממשיכים להעיף החוצה ענני גז מסיביים: כוכב וולף-ראייה בקצב של פי 100 מיליון מרוח השמש (כשלוש מיליוניות מסת שמש בשנה) והעל-ענק בקצב של פי 4 מיליון מרוח השמש והתנגשות ענני הגז הנפלטים משני הכוכבים יוצרת קרינת X.
כוכבי וולף-ראייה מתפתחים במהירות גבוהה במיוחד ונראה שכוכב וולף-ראייה זה נמצא לקראת סיום חייו והוא צפוי להפוך לסופרנובה.
גם בן הזוג, שהתפתחותו איטית יותר, צפוי לגורל דומה.
שני הכוכבים מקיפים זה את זה במחזור בן 78.5 ימים ובמרחק של מעט יותר מיחידה אסטרונומית.
במרחק של כ-15,000 יחידות אסטרונומיות מרגור A, נמצא רגור B (נקרא גם 1γ במפרש).
זהו תת-ענק כחול עם בהירות מדרגה 4.27 שניתן להפרדה מרגור A באמצעות משקפת טובה או טלסקופ חובבים עם הפרדה זוויתית של יותר מ-40 שניות קשת.
חוץ ממנו ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בעוד שני כוכבים לבנים (רגור C ו-D) עם בהירויות מדרגה 8.2 ו-9.1 בהפרדה זוויתית של כ-60 וכ-90 שניות קשת.
טלסקופ מקצועי מאפשר להבחין בכוכב נוסף, שנמצא במרחק זוויתי של פחות מ-2 שניות קשת מרגור D.
זהו רגור E, שבהירותו היא מדרגה 12.5.
רגבים היא תנועה ועמותת ימין ישראלית שהוקמה בשנת 2006 במטרה לקבוע "סדר יום יהודי וציוני למדינת ישראל בהיבטי קרקע וסביבה", לשם "שמירה על אדמות העם היהודי ועל אוצרות הטבע והנוף של ארץ ישראל".
העמותה מתעדת פעילות בנייה של פלסטינים בתוך ומחוץ לתחומי הקו הירוק, ונאבקת בבנייה בניגוד לחוקי התכנון והבנייה, שהיא לדבריה "השתלטות פיראטית על אדמות המדינה ועל אוצרות הטבע והנוף בכל רחבי הארץ".
מנכ"ל התנועה הוא מאיר דויטש.
בין מייסדי העמותה ניתן למנות את חבר הכנסת והשר בצלאל סמוטריץ' ואת ראש מנהלת ההתיישבות יהודה אליהו.
העמותה הוקמה בשנת 2006 על ידי פעילים בתנועת קוממיות, ונקראה בתחילה "העמותה לשמירת אדמות הלאום" (הלא"ה).
העמותה מפעילה מספר רכזי שטח העוקבים אחר בנייה לא חוקית של ערבים בנגב, בצפון ישראל ובשטח C ביהודה ושומרון.
המידע שנאסף מועבר לרשויות המופקדות על אכיפת החוק במדינה.
במקרי הצורך עותרים נציגי העמותה לבית המשפט בדרישה שיורה לרשויות לבצע את תפקידן.
בנוסף, עוסקת העמותה בטיפול במזיקים סביבתיים כדוגמת מפחמות, מגרטות רכב וזיהומי נחלים.
בפעילות זו משתפת העמותה פעולה עם ארגון "ירוק עכשיו" הפועל למען איכות הסביבה ביהודה ושומרון והרשויות המקומיות בגליל ובנגב.
פעילות נוספת של העמותה מתמקדת בפגיעה בשמורות טבע ואתרי מורשת.
רגבים עוסקת גם במחקר, כתיבת ניירות עמדה ועבודה פרלמנטרית.
בין השאר היא שותפה בוועדה הממשלתית למעקב אחר דו"ח פלמור ומוזמנת לדיונים בוועדות הכנסת.
בשנת 2017 הייתה שותפה בדיונים לחקיקת "חוק קמיניץ" המחמיר את נוהלי האכיפה על בנייה בלתי חוקית ובשנת 2019 הובילה את הלובי הפוליטי למניעת ביטולו של החוק במסגרת הדיונים על פיזור הכנסת העשרים ושתיים.
מעקב אחר בנייה פלסטינית בשטח C
רגבים עוקבת אחר פעולות חקלאות ובנייה של פלסטינים ושל הרשות הפלסטינית על אדמות בשטח C ביהודה ושומרון, בניגוד לחוקי התכנון והבנייה החלים בשטח.
במסגרת זו חשפה רגבים מימון לפעילות זו שנתנו מדינות וגופים זרים, המפורסם שבהם הוא המתחם הבדואי ח'אן אל-אחמר.
טענה לאפליה בין עתירות נגד בנייה יהודית לעומת עתירות נגד בנייה ערבית
ביוני 2010 פרסמה 'רגבים' דו"ח השוואתי המצביע לדבריה על עדיפות הניתנת בבית המשפט העליון לארגוני שמאל.
הדו"ח בחן "מקרי ראי", עתירות שהגישו ערבים וארגוני שמאל נגד בנייה בלתי חוקית בהתנחלויות לעומת עתירות זהות שהגישו ארגוני ימין נגד בנייה ערבית בלתי חוקית והשווה את המרכיבים הפרוצדורליים של ההליך המשפטי בעתירות השונות.
על פי מחברי הדו"ח, קיימת אפליה בבית המשפט העליון לטובת ארגוני שמאל המתבטאת בפסיקות לטובתם, בזירוז הליכים, במתן צווים על תנאי למדינה ובהתערבות בהחלטות של רשויות המדינה.
פעילות להסדרת יישובים בדואיים בנגב
אחד מתחומי העיסוק המרכזיים של רגבים הוא המתווה להסדרת היישובים הבדואיים בנגב.
במחקר שעשתה פרסמה העמותה כי בנגב קיימים כ-77 אלף מבנים בלתי חוקיים וכי היקף ההשתלטות על אדמות פרטיות ואדמות מדינה עומד על כחצי מיליון דונם.
רגבים מציעה מתווה הסדרה הכולל בירור זכויות על הקרקע, קידום ופיתוח תשתיות ביישובים הקיימים, והסדרת הפזורה ביישובים הקיימים וביישובים חדשים בהתאם להשתייכות השבטית.
לצד פעילות האכיפה וההסדרה הצביעה רגבים על התפתחות פשיעה, אלימות, נשק בלתי חוקי ודמי חסות, וכן על כשלים מוניציפליים נרחבים כדוגמת אי גביית ארנונה ברשויות המקומיות, ובזבזנות ושחיתות במערך השמירה בבתי הספר ובהסעות התלמידים.
רגבים משתפת פעולה עם עמותות העוסקות בקידום מעמד האישה דרך מאבק בתופעת הפוליגמיה בקרב הבדואים בישראל.
לטענת העמותה קיימת תופעה נרחבת של ניצול קצבאות מהביטוח הלאומי, בין היתר באמצעות גירושים פיקטיביים.
ב-2020 יצאה העמותה בקמפיין בעד החלת ריבונות ישראלית ביהודה ושומרון.
תקציב רגבים בשנים 2010–2016 עמד על כ-30 מיליון ש"ח במצטבר.
בשנים 2006–2016 קיבלה במצטבר כ-4.6 מיליון ש"ח ממועצות אזוריות ביהודה ושומרון, חלקם עבור אספקת שירותים משפטיים.
יתר תקציבה של העמותה מגיע מתרומות.
בספטמבר 2009, בעקבות עתירה של 'רגבים', הורה בג"ץ למדינה לקבוע לוח זמנים להריסת מבנים לא חוקיים סמוך לכפרים א-סוויה ויתמא בשומרון.
שופט בג"ץ מתח ביקורת על האפליה הקיימת בין בנייה בלתי חוקית של ערבים ביהודה ושומרון לבין בנייה בלתי חוקית בהתנחלויות.
בנובמבר 2009, עתרה 'רגבים' לבג"ץ בדרישה להורות למדינה להורות למשטרה להפסיק עבודות תשתית להקמת שכונה חדשה סמוך לכפר מג'דל שמס שבוצעו ללא כל היתרים בשטח המוגדר כשמורת טבע.
הגשת העתירה הביאה להפסקת העבודות באתר.
בפברואר 2010 קיבל בית המשפט את עתירת רגבים נגד הוועדה המקומית לתכנון ובנייה באבו בסמה והורה לה לנקוט בהליכים כנגד עברייני הבנייה הלא חוקית תוך 12 חודשים.
עם זאת, דחה בית המשפט את חלקי העתירה שעסקו באופן אכיפת החוק והשאיר נושא זה לשיקול דעתה של הוועדה.
באפריל 2010 הודיעו נציגי המדינה כי לא ייהרסו שישה קרוואנים בהר ברכה.
הודעה זו באה בעקבות עתירת 'רגבים', שטענה כי לפי הנהלים שקבע המנהל האזרחי ב-2008, ששת הקרוואנים נמצאים בתחתית סדרי העדיפויות.
ביולי 2010, בתגובה לעתירת 'רגבים', הורה משרד הביטחון למינהל האזרחי להגביר את האכיפה על בנייה לא חוקית המהווה סיכון ביטחוני.
בעקבות עתירה שהגישה 'רגבים' נגד המשך פעילותה של מחצבה פיראטית סמוך לתקוע שבגוש עציון, פעלו פקחי המנהל האזרחי והביאו לדברי המדינה להפסקת הפעילות הבלתי חוקית.
בפברואר 2011, בתשובה לעתירה שהגישה 'רגבים' לבג"ץ, הודיעה המדינה כי יש לאטום מסגד שנבנה באופן בלתי חוקי בכפר בורין בשומרון.
העתירה הוגשה בעקבות עתירה דומה שהוגשה חצי שנה קודם לכן נגד בית כנסת במאחז אלמתן, סמוך למעלה שומרון.
באוגוסט 2011, בעקבות עתירת רגבים, פעל המנהל האזרחי כנגד השתלטות בלתי חוקית של פלסטינים סמוך לעפרה.
באוגוסט 2011 דחה בג"ץ עתירה שהגישה "רגבים" בדרישה לחייב את המדינה לפעול נגד בנייה בלתי חוקית בשטחי יהודה ושומרון.
אין לנו איפוא אלא להזכיר לעצמנו, וגם לעותרים למיניהם ולגוניהם, את האמור להיות מובן מאליו, כי לנגד עינינו יהיו הדין ופרשנותו, ואין בדעתנו להיגרר למחוזות הקיטוב הפוליטי".
בנובמבר 2011 בעקבות פעילות "רגבים", נהרס כפר ערבי בלתי חוקי שהוקם בנקודה הצופה על כביש בגין.
ב-2012 מסר המנהל האזרחי צווי הריסה ל-52 מבנים ואוהלים בכפר הפלסטיני סוסיא בדרום הר חברון, זאת בעקבות עתירת "רגבים".
ב-2015 דחה בית המשפט המחוזי בחיפה את עתירת "רגבים" שביקשה לאכוף צווי הפסקת עבודה וצווי הריסה שיפוטיים נגד מספר רב של מבנים במערב העיירה מג'ד אל-כרום שבגליל התחתון.
בינואר 2017 דחה בית המשפט העליון את ערעור "רגבים".
הנשיאה מרים נאור מחקה את בקשת הערעור וחייבה את העותרת בתשלום הוצאות משפט למשיבה, "הוועדה המרחבית בית הכרם".
ביולי 2011 הגישה הרשות הפלסטינית לבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג, את טענותיה בנוגע לפשעי מלחמה שבוצעו לטענתה על ידי ישראל במהלך מבצע עופרת יצוקה.
היות שמדינת ישראל אינה מכירה בסמכותו של בית הדין, קיבלה על עצמה תנועת רגבים להגן על המדינה בפני בית הדין.
עו"ד ניק קאופמן טען בשמה של רגבים כי הרשות הפלסטינית אינה מדינה ועל כן אין לאפשר לה מעמד של תובעת בפני בית הדין.
התובע של בית הדין, לואיס מורנו אוקמפו, קיבל את עמדתה של רגבים ודחה את תביעת הרשות על הסף.
פולמוס סביב מגורי אנשי העמותה
לפי תחקיר שפורסם ב"ידיעות אחרונות" ביוני 2018, ארבעה-עשר מאנשי "רגבים" בעבר ובהווה או עורכי דין שייצגו אותם מחזיקים בבתים לא חוקיים או שנבנו ללא היתר, ושלחלקם אף הוצאו צווי הריסה, לרבות בית המנכ"ל דאז יהודה אליהו במאחז חרשה.
מהעמותה נמסר בתגובה שרגבים פועלת לקידום אכיפת חוקי התכנון והבנייה באופן שוויוני בכל הארץ, ושבמקרים של כשל חריף בהתנהלות המדינה הם פועלים גם להסדרת בנייה לא חוקית, כפי שניתן לראות במתווה רגבים להסדרת ההתיישבות הבדואית.
רגב קונטס (נולד ב-22 ביוני 1976) הוא במאי סרטי תעודה ישראלי.
רגב קונטס נולד וגדל בראשון לציון, לקרול, סוכן ביטוח, ולאסתי לבית פרלמן, מורה.
קונטס בוגר המחלקה לתקשורת חזותית במכללה האקדמית בצלאל.
מכהן כראש המסלול לווידאו ומרצה בכיר במחלקה לתקשורת חזותית שבמכללת שנקר, והיה במאי פרסומות.
בשנת 2009 יצא סרט הבכורה שלו כבמאי, הסרט התיעודי "החברה הכי גרועה בעולם".
סרט זה עוסק בשלושה גברים, בהם אביו ודודו של קונטס העובדים בסוכנות ביטוח כושלת שנמצאת על סף פשיטת רגל.
הסרט מתעד את נסיונותיו של הבן במאי הסרט להציל את החברה מקריסה.
על סרט זה זכה קונטס בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב לשנת 2009. הסרט היה בין המועמדים הסופיים לזכייה בפרס אופיר בקטגוריית סרטים תיעודיים, אך לא זכה.
בשנת 2011 השתתף בסדרה מחוברות 2 ששודרה בערוץ HOT3, בה הופיעה זוגתו שיר נוסצקי כדמות ראשית.
בקיץ של שנת 2011 קיבל פנייה מדפני ליף שביקשה להקים מאהל בשדרות רוטשילד בתל אביב, במחאה על מחירי הדיור הגואים.
קונטס היה שותף לישיבת התכנון הראשונית שהתקיימה בסלון ביתה של דפני ליף, זמן קצר לפני פרוץ המחאה החברתית.
בפגישה זו הייתה נוכחת גם סתיו שפיר.
קונטס היה מהדוברים הבולטים במהלך ימי המחאה.
בשנת 2013 שודר סרטו "חברים".
כוונתו הראשונית של קונטס הייתה לצלם סרט על חברים בפייסבוק, אך עם פרוץ המחאה החברתית המשיך קונטס לצלם מאחורי הקלעים של הובלת המחאה החברתית.
בשנת 2016 יצא סרטו "להתראות אדולף".
הסרט ששודר בערוץ 1, עוסק בניסיונו של קונטס וזוגתו שיר נוסצקי להגר לברלין.
קונטס נכד לניצולי שואה, מתאכזב מהקושי הכלכלי במדינת ישראל וביחד עם זוגתו מנסה להגר לברלין.
הוא מנסה להשיג דרכון סלובקי הודות למוצאו של אביו, אך אביו מנסה להניא אותו מכך.
ב-2019 נולד בן לו ולזוגתו שיר נוסצקי.
בשנת 2022 נולד בן נוסף.
2016 להתראות אדולף (במאי ותסריטאי)
2009 החברה הכי גרועה בעולם, (במאי ותסריטאי), 50 דקות, זוכה פרס סרט הביכורים בפסטיבל דוקאביב.
רגולר שואו היא סדרת אנימציה אמריקאית שנוצרה על ידי ג'יי.
קווינטל עבור ערוץ Cartoon Network ושודרה לראשונה ב-6 בספטמבר 2010. הסדרה סובבת אחר חייהם של מרדכי העורב הכחול וריגבי הדביבון אשר מתעצלים לעשות כל דבר.
הסדרה מבוססת על סרט סטודנטים קצר מ-2005 שנוצר על ידי ג'יי.
קווינטל ונעזר בהפקה בחבריו, הסרטון זכה לפופולריות ובעקבות כך מנכ"ל ערוץ Cartoon Network אישר הפקת סדרה דומה.
בראיון סיפר קווינטל כי לוקחים שישה חודשים ליצירת פרק ולכן לאחר ההחלטה על הסדרה הייתה הזדרזות רבה לסיום ההפקה תוך זמן קצר מאד.
הסדרה זוכה לקהל מעריצים רב של מבוגרים ונערים יחד, ממוצע צופים לפרק עומד על 2,500,000 ואף בכורת העונה הרביעית נצפתה על ידי יותר מ-3,000,000 בני אדם.
מאז עלייתה לשידור הועמדה למספר פרסים אך זכתה רק באחד.
הסדרה סיימה את שידורה לאחר העונה השמינית שהתחילה ב-6 בספטמבר 2016 והסתיימה ב-16 בינואר 2017.
מרדכי וריגבי אוהבים להתעצל כל היום, לשחק במשחקי וידאו ולהתבטל עם חבריהם בפארק.
בכל פרק הם מסתבכים בצרה בגלל התנהגותם שגורמת לאסונות.
מרדכי - מרדכי הוא ציפור מסוג עורבני כחול וחברו הטוב ביותר של ריגבי, מרדכי נוהג לכנות את ריגבי "אבויה" (על-פי הגרסה העברית).
מרדכי אוהב משחקי וידאו, מאוהב במרגרט ופוחד להתחיל איתה ולהזמין אותה לדייט, מרדכי מעט יותר חכם מריגבי ולכן לא לוקח סיכונים רוב הזמן והרעיונות שלו הגיוניים יותר.
ריגבי - ריגבי הוא דביבון חום וחברו הטוב ביותר של מרדכי, ריגבי נוהג לכנות את מרדכי "אבויה" (על-פי הגרסה העברית).
ריגבי הוא שחצן, עם רעיונות גרועים יותר ומעודד את מרדכי לקחת סיכונים, ובאחד מן הפרקים הוא הזמין את מרגרט לדייט ומרדכי קינא בו.
איש השריר - איש שככל הנראה נראה כמו זומבי ויש לו קול נמוך ומחוספס, אוהב לנסוע בקרונית בפארק עם רוח הכיף, מספר בדיחות 'אמא שלי' גסות על אמו, והוא לא מחבב במיוחד את מרדכי וריגבי ונוטה להעליב אותם, אך פעמים רבות הם גם נוטים להסתדר.
שמו האמיתי של איש השריר הוא מיטץ' סורנסטיין.
איש השריר הוא ככל הנראה יהודי, וישנם סממנים לכך בסדרה: באחד מפרקי חג המולד הוא לבש סוודר עם ציור של סביבון, בחתונתו עם סטארלה הוא שבר כוס, ובפרק אחר של חג המולד הוא ציין כי הוא חוגג את חנוכה.
רוח הכִּיף - רוח שמסתובב עם איש השריר, נקרא כך משום שכף יד מחוברת לראשו, לעיתים נדירות הוא מדבר.
סקיפס - מין גורילה/יטי עם פרווה לבנה, ללא פרווה בחזה או יטי שלובשים מכנסיים, חזק מאוד, חכם, עובד בפארק ומדי פעם עוזר למרדכי וריגבי כשהם נתקלים בבעיות אינטרגלקטיות.
מדלג לכל מקום, ומכאן שמו (שמו הקודם היה ווקס, Walks באנגלית).
בנסון - מנהל הפארק, גופו וראשו הם מכונת מסטיקים.
כשהוא כועס ראשו מאדים, והוא נוטה לזרוק חפצים באוויר כשהוא מעוצבן מאוד.
גוער במרדכי ובריגבי שמתעצלים לעבוד כגננים ולרוב מאיים עליהם בפיטורים.
נותן להם כל מיני משימות ובפרק אחד ביקש מאיש השריר ומרוח הכיף להשגיח על מרדכי וריגבי.
שומר על קשר עם פופס ומדי פעם מדבר איתו ומחזיק בספר שבו הוא כותב את כל הדברים שעושים העובדים בפארק.
פופס - איש נחמד ותמהוני.
סוכרייה על מקל דמוי אדם ומשלם בסוכריות על מקל.
פופס הוא מעט פחדן, מתלהב מהרבה דברים והוא מחזיק חפצים עתיקים בביתו כמו רדיו ותקליטים לפטפון.
שונא קונפליקטים ובאחד הפרקים ביקש מבנסון להפסיק לצעוק על מרדכי וריגבי.
בעונות המתקדמות פופס מתגלה כאדם מכוכב אחר שנזרק לכדור הארץ כשהיה תינוק.
בסוף הסדרה מקריב את עצמו (בעל שליחות מעת לידתו.) כדי להציל את כולם.
מרגרט - מרגרט היא ציפור מסוג אדום-החזה שמלצרה בבית קפה מקומי שמרדכי וריגבי מן הסתם הרבו ללכת אליו.
מרדכי מרבה להסתובב איתה יחד עם ריגבי ואיילין וניסה כמה וכמה פעמים להתחיל איתה מערכת יחסים, אך בהמשך הסדרה הדברים מתחילים להשתבש ולהתגלגל.
תומאס - בחור ממוצע שנראה כמו תיש, מופיע לראשונה בעונה הרביעית.
התחיל לעבוד כמתמחה בפארק בעונה הרביעית ואיש השריר כל הזמן מציק לו.
הוא לא מקבל שכר, בעונה 6 מתגלה שהוא היה סוכן רוסי בשם ניקולאי שמשימתו הייתה ללמוד על הפארקים האמריקניים כדי לגלות מה הסוד שגורם להם להצליח לעומת פארקים רוסיים.
המשימה כמעט מצליחה עד שתומאס מחליט לעזור לפארק ומסכל את המשימה.
בעקבות כך הוא נהפך למבוקש גם בארצות הברית וגם ברוסיה והופך לנמלט.
חוזר לפרק אחד בעונה 7 כדי לבלות עם צוות הפארק פעם אחת אחרונה, ומצליח להשיג צוללת שתאפשר לו להימלט.
הסדרה ברובה מספרת על חייו של יוצר הסדרה ג'יי.
הסדרה הופקה בעקבות סרטון סטודנטים של היוצר שהועלה ליוטיוב וצבר הצלחה ומכמה סרטונים נוספים, בהפקת הסרטון נעזר בפנדלטון וורד (שיצר את הרפתקאות פין וג'ייק) ובטנרופ ואן-אורמה (שיצר את "The Marvelous Misadventures of Flapjack").
טנרופ ואן-אורמה ופנדלטון וורד החליטו שלא להתערב בהפקת הסדרה ופנו לדרך משלהם.
בעקבות כך קווינטל נתקע בבעיה גדולה וביקש מהאולפנים צוות שהיכולות שלו דומות לשלהם, קווינטל לא הצליח לשחזר את אותה עלילה שיצר עם חבריו ובעקבות כך קרו מספר שינויים.
ניתן לשים לב כי כמה אלמנטים ידועים ממשפחת סימפסון קיימים בסדרה וגם קצת מהאישיות של חלק מדמויות המשנה.
בריאיון למגזין "Animation" האמריקאי אמר קווינטל שזאת משום שמשפחת סימפסון נתנה לו השראה וסללו לו את הדרך אליה הגיעה.
דמותו של מרדכי מבוססת על קווינטל כשלמד במכללה.
רעיונו הראשון של קווינטל היה שלושה חברים, אך בעקבות העזיבה של חבריו מההפקה נאלץ לפתח קווינטל דמויות אחרות, וכך יצר את ריגבי אשר התקשה בהתחלה לתקשר עם מרדכי.
איש השריר מבוסס על תלמיד מהמכללה של קווינטל, בנסון מבוסס על אחד ממוריו לשעבר של קווינטל, פופס מבוסס על שותף ללימודים של קווינטל וכך גם סקיפס.
לערוץ הייתה תחילה בעיה עם הדמויות שיצר קווינטל, זאת הייתה בעיקר שהוא לא הרשה לתסריטאים לשנות אופי של הדמויות במהלך הפרקים, בעקבות בעיה זו קווינטל כתב כמעט את כל הפרקים ולא שיתף פעולה עם התסריטאים האחרים; הבעיה נפתרה בסוף העונה הראשונה כאשר קווינטל הפך לעורך התסריט ולא לאחד מן התסריטאים.
קווינטל אמר כי הכתיבה הייתה מאוד קשה מכיוון שהוא ניסה ליצור סיטקום טבעי, מקורי ורענן.
הכתיבה של התסריט מתחילה כאשר התסריטאים מגבילים לעצמם את הדמויות שיפתחו את הפרק, זאת הם עושים בעזרם "משחקי סופרים", טבלה עם כותרות ודיאלוגים.
מה שחשוב לתסריטאים הוא ליצור עלילה שמתאימה גם לילדים וגם למבוגרים כאחד תוך כדי מקוריות ולא לחזור על עלילות שכבר סופרו בפרקים אחרים.
העלילה מתחילה בדרך כלל כאשר מרדכי וריגבי נקלעים לבעיה שהם צריכים לצאת ממנה תוך כדי אלמנטים של כוחות על טבעיים, קסמים או דברים מופרכים אחרים.
רב המקרים המתוארים בסדרה עד עונה 2 הם מקרים אשר קווינטל חווה בעבר, מהעונה ה-3 העלילות מועטות בכך.
בנוסף, הסדרה מתייחסת בה לתרבות של שנות ה-80 עם הומור משנות ה-70 וה-90 על תרבות זו.
הגבלת הצפייה לסדרה היא TV-PG מה שאומר שחובה לעבור את גיל 8 כדי לצפות בסדרה, מכיוון שעל מנת לעניין גם מבוגרים הכניסו התסריטאים לתסריט מילים או משפטים רמוזים על אלכוהול וסמים למרות שהבדיחות הללו הן עדינות.
הדיבוב בסדרה הוא מינורי יחסית, המדבבים מנסים כמה שיותר להישמע טבעיים ולהישמע אמיתיים בדיאלוגים או שיחות.
בסדרה יש באופן נדיר מדבבים אורחים שהם כוכבי ילדים, בעונה הרביעית הופיעו יותר מתשעה אורחים ומאז אותה עונה מקפיד צוות ההפקה לכך שיהיו לפחות שני מדבבים אורחים בעונה.
הסדרה מופקת באנימציה ידנית, בדומה לשאר הסדרות של קרטון נטוורק.
כל פרק רגיל בסדרה (11 דקות) לוקח שישה חודשים להפיק, זמן שנחשב לארוך יחסית משאר הסדרות המצוירות.
הסדרה מופקת בסטודיו קרטון נטוורק (Cartoon Network Studios) הנמצאים בברבנק, קליפורניה, ארצות הברית.
תחילה מתבצע סטוריבורד (Storyboard) באולפנים של הערוץ בקוריאה הדרומית ולאחר מכן זה נשלח למשרדי הערוץ שמחליטים אם לאשר את הפרק ואם כן הוא מועבר להפקה מלאה בסטודיו שבקליפורניה.
בכל שנה מופקות שתי עונות כאשר מפיקים כל עונה במקביל, אחרי 2011 נוצר רווח גדול בין העונה הראשונה לשנייה וזאת בעקבות ההפקה הפתאומית לאחר ההצלחה הגדולה.
רגולר שואו זוכה לביקורות חיוביות רבות ממבקרים.
אתר כתב על הסדרה "דיאלוג מבריק, דמויות מוזרות, עלילה חכמה.
נראה שאין סדרה יותר מצחיקה מזו".
בסוף העונה הרביעית כתב אתר The A.V Club שזוהי סדרת האנימציה הטובה ביותר של Cartoon Network.
קווין מק'פרלנד, מבקר הטלוויזיה של אתר The A.V Club, ביקר גם הוא את הסדרה באופן חיובי.
הסדרה זוכה לצופים רבים בממוצע מאז שידורה הראשון.
בינואר 2013 הודיעו סטודיו הקומיקס "BOOM!" כי הם יפתחו קומיקס קומי אשר יעסוק בעלילת הסדרה.
ב-15 במאי 2013 יצא הגיליון הראשון של הקומיקס.
קווינטל בטוויטר שלו כי משחק ווידאו המבוסס על הסדרה נמצא בפיתוח, ב-29 באוקטובר 2013 שוחרר המשחק.
מאז שחרור העונה השלישית לסדרה ישנם צעצועים, בובות, חולצות ודברים דומים.
ייצור הסחורה צפוי להפסיק עם עליית העונה השישית.
רגולציה של סיכונים הוא מונח מתחום מדעי החברה בכלל ומדיניות ציבורית בפרט העוסק ביישום כלים רגולטוריים לשם עיצוב משטרי סיכון והערכתם.
רגולציה של סיכונים נעשית הן על ידי המדינה והן על ידי שחקנים עסקיים ואזרחיים.
ישנן שיטות שונות לניהול סיכונים או להקצות את הסיכון ברמת המדינה.
מניעת הסיכון במקור: מדיניות רגולטורית אשר אינה מאפשרת פעילות אנושית או עסקית כלשהי כגון מכירת מוצר שאינו מאושר.
לרוב מדיניות זו תוסדר על ידי רישוי פעילות כלכלית או אזרחית כלשהי.
דוגמאות מתאימות הן איסור מכירת ונשיאת נשק במדינות מסוימות, איסור שימוש בסמים, איסור על שימוש בחומרים מסוכנים כגון אזבסט.
מדיניות מניעת הסיכון עשויה להינקט מראש או לאחר הוכחה של מעשה או מוצר כמסוכן מדי.
Precaution Principal – עקרון הזהירות המונעת, עיקרון זה מנחה כי הגוף אשר בידו הסמכות לתת היתר/ רישוי, אינו מאשר מוצר או טכנולוגיה חדשה לפני שהוכח שהוא לא מסוכן.
גישה זו היא הפוכה לגישה בה מוצר או טכנולוגיה מאושרים לשימוש עד שהוכח כי הם הסיכון בהם גבוה מדי.
צמצום הסיכון: מדיניות רגולטורית השואפת להקטין את רמת הסיכון, לרוב על ידי קביעת סף למוצר או עיסוק מסוים.
למשל, חיוב לעמידה בתו תקן של חומרים מסוימים, חיוב לחגירת חגורת בטיחות.
פיזור הסיכון: צעד אשר לרוב מתבצע באמצעות ביטוח צד כלכלי כלשהו כנגד הסיכון.
חברת הביטוח מהווה מנגנון אשר ביכולתו להתמודד עם העלויות הכלכליות במקרה של התממשות הסיכון באופן סביר מבחינה סטטיסטית.
במקרים קיצוניים וחריגים מבחינה סטטיסטית ניתן לפזר את הסיכון בדרג שני לקבוצה רחבה יותר של שותפים על ידי ביטוח של הביטוח.
העברת הסיכון: מדיניות רגולטורית אשר קובעת במפורש כי הסיכון אשר נשא צד כלכלי א' ערב המדיניות יועבר לצד כלכלי ב'.
לרוב לצד ב' ישנה השפעה מהותית בפעילותו על מידת הסיכון הקיים ויכולתו לבטח עצמו או להקטין את הסיכון במקור.
ישנו היגיון רב במדיניות רגולטורים, להצמיד את הסיכון לצד אשר יכול להשפיע עליו בצורה הטובה ביותר.
אחריות לאחר התממשות: גישה זו אינה מנסה לשלוט ברמת הסיכון באופן ישיר אלא מטילה אחריות חוקית על אחד הצדדים.
אם הסיכון מתממש, כלומר התרחש מפגע כגון תאונה או כישלון כלשהו, הצד הנפגע רשאי לתבוע פיצויים מן הצד האחראי.
בריאות: בהקשר סיכון הבריאות פועלת הרגולציה בשני מישורים עיקריים:
רגולציה להפחתת הסיכון של כשל בטיפול או ייצור תרופה כלשהי.
המדינה שומרת לעצמה את הסמכות לאשר ולהגביל ייצור והפצה של תרופות וטיפולים.
רגולציה המסדירה את מידת הסיכון הבריאותי להם חשופים אזרחים.
למשל מתן אפשרות להצטרף לביטוח בריאות, סבסוד ביטוח הבריאות או חיוב לביטוח בריאות.
עבודה: רגולציה בהקשר יחסי עובדים ומעסיקים מסדירה את מידת הסיכון לו עובדים חשופים בתוך עבודתם, למשל על ידי חיוב המעסיק לרכוש ביטוח תאונות או כתיבת כללי בטיחות מחייבים בתעשייה.
תחום אחר נוגע לסיכון של איבוד מקום העבודה.
הרגולציה בנושא זה לרוב קשורה בהסדרת פרטי ביטוח האבטלה ברמה הלאומית.
פיננסים: רגולציה של מכשירים פיננסים בשל יצירת סיכונים גדולים למשקיעים או גופים אחרים אשר אינם מבינים את מידת הסיכון לה הם חשופים או שהסמכות לקבל את החלטת הסיכון אינה בידי מי שצפוי לחוות את המפגע.
מוצרים/צרכנות: רגולציה בתחום הצרכנות קשורה בעיקר להפחתת הסיכון למפגעים אפשריים לבריאות או לרכוש כתוצאה מחומרים או הרכבה לא איכותית.
שווקים עיקריים הם: מוצרי מזון, משחקי ילדים, מוצרים חשמליים, מוצרים כימיים לבנייה, ייצור או ניקיון ועוד.
סביבה: רגולציה המופנית לסיכונים סביבתיים אשר קשורים בדרך כלל למפגעים סביבתיים כגון זיהום מקורות מים, זיהום אוויר, הצפות, שריפות ועוד.
לרוב מנסה רגולציה זו להגביל את מידת ההשפעה של פסולת מוצרי צריכה או תהליכים תעשייתיים.
בכל שיטת רגולציה מתחייב שיהיה קיים גורם מנטר אשר מפקח על הצד האמור לשנות ממנהגיו בעקבות המדיניות.
בהקשר של רגולציית הסיכון הדבר עשוי להיות הממשלה עצמה או אחת מיחידותיה, או אחד מן הצדדים הכלכליים המעורבים כגון מעסיקים, התעשייה והצרכנים.
מדיניות רגולטורית לגבי סיכון נחלקת לשלושה שלבים עיקריים: הערכת הסיכון, ניהול סיכונים והסברת הסיכון (Risk Communication).
הערכת הסיכון היא תהליך טכני בעיקרו אשר נעשה על ידי מומחים, פעמים רבות גם למומחים קשה להעריך בצורה נכונה את הסיכונים הקיימים במציאות.
שלב ניהול הסיכונים הוא שלב בו נבחרת ומנוהלת המדיניות בהתאם לממצאי הערכת הסיכונים, העדפות חברתיות ופוליטיות ולחצים מצד אינטרסים שונים.
מדיניות ניהול הסיכונים הוא לב רגולציית הסיכון וקיימות שיטות שונות כמפורט ליישומה.
השלב השלישי הוא ההסברה לציבור או לצדדים המושפעים מן הכללים הרגולטורים שנקבעו.
קיימת בעייתיות דמוקרטית בהקשר זה מאחר שנושאים של סיכון: הערכת סיכון ומדיניות ניהול הסיכון לרוב מסובכים ומצריכים ידע סטטיסטי וידע מתקדם אחר.
לכן, פעמים רבות הציבור הרחב אינו מבין את הסיבות, ההחלטות וההשפעות הקשורות ברגולציית הסיכון.
משמעויות כלכליות וחברתיות מרגולציה של סיכונים
לצמצום הסיכון ולמניעתו ישנן עלויות גבוהות מצד אזרחים או המדינה.
עלויות עלו עשויות להיות: עלויות פיקוח ישיר, עלויות אלטרנטיביות אשר נוצרות בשל ירידה בפעילות כלכלית בשל ההגבלות, עלויות ישירות על יצרני מוצרים או יבואנים אשר נוצרות בשל חיוב שימוש בחומרים או תהליכים יקרים יותר - עלויות אלו מגולגלות חלקן או רובן לצרכן בהתאם לגמישות הביקוש של המוצר.
מבחינה נורמטיבית כלכלית יש להתחשב באלוקציה נכונה של הסיכון בין יחידות כלכליות שונות בשוק נתון.
לכל יחידה כלכלית יש העדפה שונה לסיכון.
מעבר לכך, להתממשות הסיכון תיתכן השפעה כלכלית שונה על כל גוף כלכלי ועל כן ניתן לומר כי יש להסדיר את רמת הסיכון שחווים האזרחים או גוף כלכלי בהתאם לרמת הסיכון האופטימאלית עבורם (להבדיל מרמת הסיכון המרבית).
קיימת תחלופה בין פיזור סיכון ובין מפגע מוסרי.
לרוב, מנגנוני פיזור סיכון מאופיינים בא-סימטריה במידע בין הצדדים המוערבים.
בנוסף, לצדדים השונים המעורבים במנגנון פיזור סיכון (כגון ביטוח) יש אינטרס להתנהג בצורה מסוכנת יותר מכיוון שהסיכון שלהם מפוזר בין יחידות כלכליות רבות ולכן כמעט לא קיימת התאמה בין התנהגותם ובין ההשפעה על מידת הסיכון לה הם נתונים.
להבדיל מהפרספקטיבה הנורמטיבית, ניתן לטעון כי מבחינה חברתית על המדינה לנקוט במדיניות רגולטיבית אשר מקצה את הסיכון בין האזרחים והגופים הכלכליים באופן שונה מן האופטימום הכלכלי אלא בהתאם להעדפות חברתיות ותרבותיות.
הקשר בין סיכון וצמיחה: הקטנת סיכונים היא מדיניות אשר עשויה להגביל את הצמיחה הכלכלית של מדינה.
זאת לאור התפיסה כי צמיחה כלכלית מונעת מיזמות אשר זו האחרונה מושפעת מרמת הסיכון לה צפויים היזמים.
ניתן להשוות את מדיניות רגולציית הסיכון בהקשר החברתי אל מול מדיניות רווחה או מדיניות קפיטליסטית.
מדיניות רווחה עוסקת בעיקר בהשפעת מדיניות על רווחתם הכלכלית הבריאותית וכדומה של האזרחים ומדיניות קפיטליסטית עוסקת במידת הצמיחה הכלכלית והזדמנויות עסקיות, שתיהן קשורות בהקצאת משאבים, והקצאת זכויות והזדמנויות.
מדיניות רגולציית הסיכון עוסקת בדרכים השונות בהן ניתן לשלוט על הקצאת הסיכונים ועל השפעות הקצאת סיכונים אלו על החברה והכלכלה.
סיכון מרכזי בתחום הרגולציה הוא עודף רגולציה, מצב בו עלות הרגולציה עולה על תועלתה.
במצב קיצוני עודף רגולציה עשוי לגרום להפסקת פעילות כלכלית ואף לקיפאון של המשק אם המגזר הלא פעיל הכרחי לפעילויות כלכליות נוספות (למשל - עודף רגולציה במגזר פיננסי).
הטענה הרווחת בישראל היא שיש עודף רגולציה בתחומים רבים במשק.
במדינות שאינן טוטאליטריות, ישנה חשיבות להצדקת התערבות המדינה בחיי האזרחים ובשווקים השונים, כגון שוק העבודה, שוקי מוצרי צריכה ושווקים פיננסים.
לצד הכוונה להיטיב, בכל התערבות רגולטיבית ישנה פגיעה כלשהי בזכויות אחד מן הצדדים המעורבים ועל כן מבחינה דמוקרטית ופוליטית נעשה שימוש בסוגים שונים של הצדקות.
הצדקות כלכליות: אחת ההצדקות האפשריות היא הטענה לתיקון כשל שוק בשל חוסר במידע.
למשל, בשוק מוצרי הצריכה, לצרכנים חסר מידע על איכות המוצר והשפעותיו השליליות.
הצדקה נוספת מן התחום הכלכלי נוגעת ליעילות כלכלית, על ידי רגולציה שונות כגון חיוב עריכת ביטוח, המדינה מעודדת שוק חדש של ביטוח אשר קיים לו ביקוש והוא מאפשר לפזר את הסיכון הפרטים באופן שרווחת הכלל גדלה.
הצדקות קוגניטיביות: בנוסף לחוסר במידע הצרכנים סובלים מהטיית אופטימיות יתר, כלומר הם אינם רציונליים לגמרי ועל כן, ללא רגולציה מתאימה, הצרכנים יצרכו מוצרים מסוכנים מדי.
הצדקות פוליטיות: הצדקות אלו קשורות בהנחת היסוד כי החלטות המדיניות המתקבלות בדרג הפוליטי או הביורוקרטי מושפעות מיחסי כוחות ואינטרסים אשר יצרו את הסטטוס קוו הנוכחי ובו האינטרסים הללו הרחיקו מעצמם את השלכות הסיכון.
מאחר שישנם אינטרסים אשר נהנים מן הסטטוס קוו באופן שאינו לגיטימי או דמוקרטי יש לתקן מצב זה באמצעות רגולציה אשר תיקח מהם את זכויות היתר, תטיל עליהם אחריות משפטית או תעניק הגנה או סיוע מצד המדינה לנפגעים מן הסיכונים.
פעמים רבות ייתכן כי הסטטוס קוו נוצר בשל כוח פוליטי היסטורי של אחת הקבוצות באוכלוסייה אשר השתנה במהלך השנים.
סיבה אחרת לסטטוס קוו הנוכחי עשוי להיות כוחות כלכליים אשר מייצרים לובי אשר מצליח להרחיק מעצמו את הסיכון.
הצדקות חברתיות/ תרבותיות: הצדקות אלו עשויות להישען על פילוסופיות שונות החל מתפיסות ליברליות הנוגעות לשוויון הזדמנויות, ועד לתפיסות סוציאליסטיות הנוגעות לסולידריות ושוויון בפועל.
הצדקות אלו רואות במדינה כאחראי לקידום מטרות חברתיות כגון הגנה על העובדים מפני סכנת העוני באמצעות ביטוח אבטלה.
הצדקות אלו ייצגו לרוב קהל רחב בציבור.
הצדקות מוסדיות: הצדקות אלו קשורות בשאיפה של מקבלי ההחלטות להימנע מכשלים ואסונות.
קיימים סיכונים מסוימים אשר אם יתממשו תהיה להן השפעה סיסטמטית גדולה על יציבות המערכת הפוליטית או הכלכלית.
למשל סיכון המינוף בשוק הבנקים למשכנתאות אשר גרמו למשבר כלכלי נרחב.
רגולציה מתוך הצדקות אלו תהיה לרוב תשאף להקטין את מידת הסיכון הקיים מתוך שאיפה להגדיל את יציבות המוסדות הפרטיים והמדינתיים הקיימים.
לרוב הצדקות אלו יקודמו על ידי קבוצה מצומצמת של אנשים, קרי רצונם של פוליטיקאים ופקידים בכירים להימנע מאשמה או מתוך תפיסה מקצועית של הפקידים האמונים על הנושא כי זהו הדבר הנכון לעשות.
ככלל, יש לצפות כי עבור רגולציית סיכון מסוימת ייתכנו מספר הצדקות שונות מעורבות.
לעיתים ייתכן כי דווקא אינטרסים כלכליים אשר מרוויחים מן המצב הנוכחי עשויים להשתמש בהצדקות חברתיות, כמו כן, פקידים ופוליטיקאים המונעים מתוך הצדקות מוסדיות עשויים להשתמש בהצדקות כלכליות או חברתיות.
התפתחות היסטורית של רגולציית הסיכון