tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מבערך 1776 ועד אמצע שנות ה-50 של המאה ה-19 עברה דרך המסחר המכונה השביל הספרדי הישן דרך קמר סן רפאל ((או כשהיא צמודה לצידו הצפוני).
במהלך 150 השנים האחרונות השתמשו בשטחים בתוך הקמר לרעיית כבשים ובקר כמו גם לכריית אורניום.
רבות מדרכי החצץ בתוך הקמר נסללו במקור על מנת לשרת את הפעילויות הקשורות בכריית האורניום.
אף על פי שסביב הקמר קיימות כמה עיירות דוגמת פרייס (Price), גרין ריוור (Green River) הנקסוויל (Hanksville), פרון (Ferron), קאסל דייל (Castle Dale) והנטינגטון (Huntington), בקמר עצמו אין יישובי קבע.
במאי קולנוע הוליוודיים השתמשו באתרים בקמר סן רפאל כרקע כסצנות המתרחשות בכוכבים אחרים, כולל הכוכב וולקן בסרט סטארטרק מ-2009 וכוכב חייזרים בסרט כיבוש הגלקסיה (Galaxy Quest).
האזור מנוהל על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית (Bureau of Land Management).
אף שלקמר סן רפאל בשלמותו אין מעמד של שטח מוגן, חלקים ממנו מוגנים כאזורי מחקרי של טבע בראשיתי (wilderness study area).
רעיית בקר מותרת רק בחלקים של הקמר שאינם מוגנים באופן זה.
בנוסף, מנוהלים שטחים בקמר סן רפאל על ידי "קרן מנהל הקרקעות של יוטה" (Utah School and Institutional Trust Lands Administration), המנהל שטחים רבים נוספים במדינת יוטה.
הפארק המדינתי עמק גובלין (Goblin Valley State Park) שוכן בשוליים הדרום מזרחיים של קמר סן רפאל.
ב-2002 הציע מושל יוטה דאז, מייק לוויט (Mike Leavitt) להקים מונומנט לאומי בשטח קמר סן רפאל (San Rafael Swell National Monument).
הנשיא ג'ורג' בוש, שהיה בסמכותו להורות על הקמת מונומנט כזה על בסיס חוק העתיקות (Antiquities Act), לא הגיב על ההצעה של לוויט, ונכון ל-2013 גם הנשיא ברק אובמה לא פעל בנושא.
הרעיון לתת לקמר סן רפאל מעמד של מונומנט לאומי צף מחדש ב-2010 במסמך של מחלקת הפנים של ארצות הברית.
קמר סן רפאל מושך אליו מטיילים, חובבי טרקים, רוכבים על סוסים ונהגי טרקטורונים.
בשונית סן רפאל מצויים קניוני חריץ תלולים וצרים רבים והם פופולריים בין גולשי מצוקים השימוש בטרקטורונים בקמר סן רפאל נתון במחלוקת מכיוון שסביבתנים טוענים שרכבי שטח אלו פוגעים בקרום הקרקע הביולוגי השברירי.
קמר מונומנט הוא מבנה גאולוגי השוכן בדרום מזרח מדינת יוטה, כ-18 קילומטרים מערבית לעיירה בלנדינג, בקרבה לאתר המכונה ארבע הפינות.
קמר מונומנט הוא מבנה גאולוגי המהווה חלק מהאזור הפיזיוגרפי של רמת קולורדו.
המבנה הוא קמר עצום שאורכו 160 קילומטרים.
כיוון הקמר מצפון לדרום, הוא מתחיל מעט מדרום לאגן פרדוקס, צפונית למפגש הנהרות גרין וקולורדו ומתמשך דרומה כ-160 קילומטרים עד עמק המונומנטים בצפון אריזונה.
השוליים המזרחיים והדרומיים מכונים "רכס הכרבולת" (Comb Ridge), מונוקלינה תלולה ששיפועה כ-50°.
השוליים המערביים מוגדרים פחות, אזור של רמות וצוקים, שבהם השכבות משתפלות בזווית מתונה של בין 0.5° ל-2° עד מעבר לנהר הקולורדו.
חלקו הצפוני של הקמר מכונה רכס אלק (Elk Ridge) ודרומית לו שוכנת רמת סיידר מסה (Cedar Mesa), רמה המשתרעת על שטח של כ-1,000 קילומטרים רבועים המגיעה לגובה של 2,000 מטרים.
הקמר שוכן באזור מדברי ורובו צחיח.
הנהר יצר קניונים בקמר שעומקם מגיע בין 450 ל-600 מטרים.
אזור זה מכונה רכס ליים (Lime Ridge).
הקמר בנוי מאבן חול, דולומיט ואבן גיר שנדחפו כלפי מעלה במהלך האורוגנזה הלרמידית מתקופת הפלאוקן לפני בין 60 ל-40 מיליון שנים.
קמר מונומנט נוצר כשסלעי משקע מעידן העל של הפרקמבריון שהיו קבורים עמוק מתחת לפני הקרקע עברו תהליך של העתק או שבירה במהלך האורוגנזה הלרמידית, לפני כ-60 מיליון שנים.
מרבית צורות הנוף המרשימות ביותר בנויות מסלעים עמידים יותר לסחיפה.
הקימוט תלול הרבה יותר בשוליים המזרחיים של הקמר מאשר במערב, ושוליים מזרחיים אלו מכונים רכס כרבולת.
גיל הסלעים שנחשפו על פני השטח נע מתת-תור קרבון פנסילבני ועד תור הרביעון.
סלעים מתור הקמבריון נתגלו בקידוחים שנעשו ברכס אלק ובסיידר מסה והם כוללים צפחה עשירה בביוטיט שמעליה שכבה בעובי 85 מטרים של אבן חול לבנה המכילה שברי קוורץ גדולים.
מעליה שכבת אבן חול ואבן טין מעורבת בפצלים בעובי כ-75 מטרים ושכבות דקות של דולומיט בגוון שמנת.
שכבות אלו מכונות "תצורת אופיר" (Ophir Formation).
על בסיס שני הקידוחים ניתן לראות שהשכבות מהקמבריון שמעל לתצורת אופיר הולכות ונהיות צרות יותר מזרחה.
בקידוח בסיידר מסה נמצא שכבה נוספת של דולומיט בעובי 9 מטרים בלבד, בעוד שבקידוח ברכס אלק נמצאה שכבה בעובי 180 מטרים דולומיט ואבן גיר חומים.
מעליה שכבה בעובי 25 מטרים של דולומיט חום כהה עד שחור שייתכן שנוצרה באורדוביק.
מעליה שוכנת "תצורת אלברט" (Elbert Formation) מהדבון, שכבות של אבן גיר חומה עד אפורה, דולומיט חום, אבן חול לבנה עד אדומה, ובקצה התצורה שכבת פצלים ירוקה.
הודות להתחרות הנהר סן חואן נחשפים בקניון הנהר סלעים מתקופת הקרבון פנסילבני, שהושקעו לפני 300 שנים בימים פנימיים רדודים.
שכבות הסלע מתצורות הונקר טרייל (Honaker Trail Formation) ופרדוקס (Paradox Formation) כוללות שכבות מתחלפות בגוון אפור של אבן גיר ופצלים.
באבן הגיר ניתן למצוא מאובנים של ברכיופודים וחבצלות ים.
מתור הפרם (בין לפני 290 ל-250 מיליון שנים) נחשפים שכבות סלע אדומות של תצורות הלגיטו (Halgaito Formation) ואבן חול סיידר מסה (Cedar Mesa Sandstone).
שכבות אלו הושקעו במים מתוקים, בנחלים, אגמים ומישורי הצפה ומוצאים בהם מאובנים של זוחלים, ומחטניים.
מעל סלעי הפרם שוכנות שכבות סלע מתחלפות של אבן חול בעלת שיכוב צולב ופצלים אדומים מתור הטריאס ומתור היורה.
שכבות מתחלפות אלו משקפות את חילופי האקלים בין אקלים מדברי צחיח לאקלים לח יותר.
הדינוזאורים שגשגו בתקופה זו ואת מאובניהם אפשר למצוא בתצורת צ'ינלה, כמו גם עצים מאובנים וכמויות זעירות של אורניום.
קמרה לוסידה היא מכשיר אופטי, שיוצר סופראימפוזיציה בין הדמות הנצפית למשטח עליו האמן מצייר.
האמן רואה את הדמות והציור בו זמנית ומאפשר בכך להעתיק את הדמות בצורה מדויקת למשטח עליו הוא מצייר.
לאחר המצאת המצלמה השימוש בקמרה לוסידה פחת אך עדיין ניתן למצוא שימוש לקמרה לוסידה בעיקר בשילוב עם מיקרוסקופים כאשר נדרש איור מדעי מדויק לאובייקט הנצפה.
קמראן דיבה (בפרסית: کامران ديبا, נולד ב-5 במרץ 1937) הוא אדריכל איראני בולט, המתגורר בפריז, צרפת.
הוא בן דוד של פארה דיבה, המלכה לשעבר של איראן.
התפרסם בעקבות עיצובו לקמפוס החדש של אוניברסיטת גונדישפור באהוואז, למוזיאון טהראן לאמנות עכשווית ולמרכז התרבות ניאווראן בטהראן.
כרים אמאמי מתייחס אליו באנציקלופדיה איראניקה כזרז אמנות בחברה האיראנית של שנות ה-70.
דיבה הוא זוכה פרס אגא חאן לאדריכלות.
הוא התחיל לצייר בשנות ה-50 המאוחרות בארצות הברית.
ציוריו המוקדמים מושפעים מאקספרסיוניזם מופשט או אסכולת ניו יורק.
במהלך שנות ה-60 השתתף בתערוכות קבוצתיות כמו אירועי הביאנלה של גלריית קורקורן (מוזיאון בוושינגטון), ב-1963, הציג תערוכה של הציורים המופשטים שלו בגלריית ריאליטיס.
למרות שהוא למד והתחיל לצייר בארצות הברית, התרבות והציוויליזציה האיראנית השפיעו על עבודתו בהדרגה.
התוצאה הייתה סדרה של ציורים שכללו הרכב של כתבי יד מאוירים וקליגרפיה בהשפעה פרסית.
לפני שחזר לאיראן הוא ייצג את איראן באירועי הביאנלה של פריז וונציה.
המופע הראשון שלו באיראן היה התקנה ומיצג אורקולי הנקרא "ווטרמן האובד" בסביבות שנת 1966 בגלריה סייהון.
גלריית זנד בטהראן ייצגה את דיבה בשנות ה-70. בנוסף לציוריו, הוא הציג בשנת 1974 מיצג והפנינג המערבים את הציבור בערב פתוח.
קמראן עזב את איראן ב-1978, שנה לפני המהפכה האיראנית, מאז הוא עבד בלונדון ווושינגטון כעת הוא עובד בפריז, וקוסטה דל סול, ספרד.
לאחר המהפכה, דיבה המשיך לצייר באופן קבוע לאורך שנות ה-80 וה-90, עם זאת הוא בחר שלא להציג את עבודותיו בפומבי.
עבודתו 'וסטר העיר החדשה' הוצגה באירוע הביאנלה של ונציה ובתערוכה הנודדת "בסוף המאה" של מוזיאון לוס אנג'לס לאמנות עכשווית.
הוא כיהן בחבר האדריכליים הבינלאומי, הרצה באופן נרחב, ואף היה מרצה אורח באוניברסיטת קורנל.
לאחרונה ציורים שצייר משנת 1961 הוצגו בתנועת האמנות המודרנית האיראנית מהאוסף של TMoCA.
עבודותיו האחרונות של דיבה מתייחסות לזיכרון הקולקטיבי של האיראנים.
הכותרות והציורים של עבודותיו מוכרים, בצורה זו או אחרת, לדורות האחרונים של העם האיראני.
בשנת 2008, הוא הפיק תערוכה רב-לשונית ורב-תרבותית הנקראת "גלובל ניוז".
קמרון ג'ייק ברותוויק-ג'קסון הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן באולדהאם אתלטיק.
קמרון ברותוויק-ג'קסון, נולד וגדל במנצ'סטר שבאנגליה.
כבר בשנת 2003 הצטרף לאקדמית הנוער של מנצ'סטר יונייטד כשהוא בן שש.
ב-16 בספטמבר 2013, בגיל 16, ערך ברותוויק ג'קסון את הופעת הבכורה בקבוצת המילואים של המועדון כשעלה כמחליף בניצחון 4-1 על בולטון וונדררס.
בעונת 2013/14, ערך ברותוויק-ג'קסון 22 הופעות בקבוצת ה-U18 של מנצ'סטר יונייטד.
כמו כן, לזכותו שתי הופעות במדי הגביע האנגלי לנוער.
החל מעונת 2014/15, הפך ברותוויק-ג'קסון לשחקן הרכב קבוע בקבוצת הנוער עד גיל 18 של מנצ'סטר יונייטד במדיה ערך באותה העונה 28 הופעות מתוך 29 משחקי ליגה.
בעונת 2015/16, קודם ברותוויק-ג'קסון לקבוצת המילואים של מנצ'סטר יונייטד עד גיל 21. ב-7 בנובמבר 2015, ערך ברותוויק-ג'קסון את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה של מנצ'סטר יונייטד כשעלה כמחליף בדקות הסיום בניצחון יונייטד 2-0 על וסט ברומיץ'.
ב-2 במאי 2016, בטקס חלוקת הפרסים של מנצ'סטר יונייטד, זכה ברותוויק ג'קסון בפרס השחקן הצעיר עד גיל 21 של השנה.
ב-30 במאי 2016, האריך ברותוויק-ג'קסון את חוזהו במנצ'סטר יונייטד בחמש שנים נוספות עד תום שנת 2020 עם אופציה להארכת החוזה בעונה נוספת.
עד תום העונה הראשונה של ברותוויק-ג'קסון כחלק מהסגל הבוגר של מנצ'סטר יונייטד, הוא ערך 10 הופעות ליגה
ב-22 באוגוסט 2016 הושאל ברותוויק-ג'קסון לעונה אחת לוולבס.
ב-7 באוגוסט 2017 הושאל בורותוויק-ג'קסון ללידס יונייטד.
ברותוויק-ג'קסון שיחק בנבחרות הנערים עד גיל 16 ו-17 של אנגליה.
ב-12 בנובמבר 2015, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה עד גיל 19 נגד נבחרת הולנד עד גיל 19.
קמרון אלכסנדר דאלאס הוא שחקן, זמר, דוגמן, יוצר ואיש מדיה אמריקאי.
דאלאס נולד במחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה.
אמו ג'ינה, גידלה אותו ואת אחותו סיירה.
קמרון הוא חצי סקוטי, רבע גרמני ורבע מקסיקני.
דאלאס החל את הקריירה שלו ב-2012 כששיתף סרטונים מצחיקים באורך שש שניות, ברשת החברתית VINE.
בשנת 2013, בארט בראדלון הקים את "MAGCON".
מאגקון הם חבורת בנים יוצרי מדיה (אינסטגרם, יוטיוב ,VINE), שעושים מסע הופעות בכל העולם בשם "MAGCON TOUR", וביניהם: קמרון דאלאס, נאש גרייר, אהרון קרפנטר, טיילור קניף, ג'ק&ג'ק, שון מנדס ועוד רבים.
ב-2013 יצא להקרנות סרט האנימציה "the frog kingdom" ובו גילם דאלאס את פרדי.
ב-2014 לדאלאס היה כבר יותר מ-8.1 מיליון עוקבים ב-VINE, בחשבון הטוויטר יותר מ-8.53 מיליון עוקבים, ו-15 מיליון עוקבים באינסטגרם.
ב-12 בדצמבר 2014 יצא הסרט "Expelled" שבו שיחק דאלאס את הדמות הראשית (פליקס אוניל).
בחודש מאי 2015, דאלאס ככב בשני פרקים בסדרה "American Odyssey".
באותה שנה, הסרט שיחק דאלאס בסרט "The Outfield" לצד חברו הטוב, נאש גרייר ולצד קרוליין סאנשיין, הסרט הוקרן לראשונה ב-10 בנובמבר 2015. ב-2015 יצא הסינגל הראשון של דאלאס, "She bad", ואחריו יצא הסינגל שיתוף הפעולה של דניאל סקיי ושל קמרון דאלאס לשיר "All I want".
ב-17 בדצמבר "צ'סינג קמרון" (Chasing Cameron) - הדוקו-סדרה של קמרון יצא להקרנת בכורה בחברת הטלוויזיה האמריקאית "נטפליקס".
צפויות עוד הופעות של "MAGCOM TOUR" ב-2017.
סרטים שנה שם הסרט תפקיד 2014 "Expelled" פליקס אוניל 2015 The Frog Kingdom פרדי (דיבוב) 2015 "The Outfield" פרנקי פייטון
שנה סדרה תפקידהערות 2015 American Odyssey קמרון2 פרקים 2016 Chasing Cameron עצמו
קמרון משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
עד כה, אף ספורטאי נוער קמרוני לא זכה במדליה אולימפית לנוער.
ההשתתפות של ספורטאי הנוער הקמרונים היא בעיקר סמלית.
המשלחת הראשונה של קמרון למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שקמרון שלחה עד כה.
המשלחת השתתפה בענפים אתלטיקה, ג'ודו, הרמת משקולות, קאנו/קיאק ושחייה אולם לא הגיעה להישגים משמעותיים וסיימה במקומות האחרונים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרות בשלושה ענפים.
המשלחת התחרתה באתלטיקה, טאקוונדו ושחייה אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.
קמרון "קאם" ג'ורדן ג'ונסון הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת דנבר נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
ג'ונסון נולד וגדל בעיירה מון טאונשיפ שעל יד פיטסבורג, פנסילבניה, ובשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת פיטסבורג.
כבר במשחקו השמיני בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה נפצע בברכו ונאלץ להחמיץ את כל המשך העונה; פציעה זו הקנתה לג'ונסון את האפשרות להשתתף בליגת המכללות שנה אחת נוספת, מעבר לארבע השנים הסטנדרטיות.
לאחר שבעונת 2015/2016 קלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק, בעונה העוקבת ביצע קפיצת מדרגה, הפך לשחקן חמישייה קבוע וקלע 11.9 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 2017 סיים את תוארו הראשון בתקשורת ועזב את אוניברסיטת פיטסבורג.
לקראת עונת 2017/2018 עבר ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית, ומכיוון שסיים כבר את לימודיו היה פטור מתקופת הצינון ("Redshirt") הנדרשת מספורטאים אשר עוברים בין אוניברסיטאות שונות.
בעונתו הראשונה עם ה"טאר הילס" קלע 12.4 נקודות בממוצע למשחק, ובעונתו האחרונה שיפר את תפוקתו לממוצעים של 16.9 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק.
באותה עונה הוביל את הקבוצה, לצד קובי וייט ונאסיר ליטל, לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), בו הודחה על ידי אוניברסיטת אובורן.
במרץ 2019 נבחר לחמישיית העונה של מחוז ACC, לאחר שהוביל את כל שחקני המחוז עם 45.7% קליעה מהשלוש.
בדראפט ה-NBA 2019 נלקח ג'ונסון בבחירה ה-11 על ידי מינסוטה טימברוולבס, אשר מיד שלחה אותו יחד עם דאריו שאריץ' לפיניקס סאנס, בתמורה לג'רט קולבר (הבחירה השישית בדראפט).
בחירתו של ג'ונסון בבחירה ה-11 נחשבה כמפתיעה למדי בעת הדראפט; מרבית התחזיות שלפני הדראפט צפו שייבחר לקראת סוף הסיבוב הראשון.
במרץ 2022 קלע שיא קריירה של 38 נקודות כולל דיוק של 9/12 מקשת השלוש וסל ניצחון במשחק נגד הניו יורק ניקס, במדי הסאנס.
בפברואר 2023 הועבר ג'ונסון לברוקלין נטס יחד עם ג'יי קראודר ומיקל ברידג'ס, תמורת קווין דוראנט.
ביולי 2025 הועבר לדנבר נאגטס בתמורה למייקל פורטר ג'ונייר ובחירת דראפט עתידית
טרבור לי קאדל הידוע יותר בשם הבמה שלו, קמרון גריימס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית NXT.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגוני ההיאבקות Impact Wrestling ו-Pro Wrestling Guerilla (PWG), שבהם הופיע תחת שם הבמה טרבור לי.
הוא שלוש פעמים אלוף ה-X דיוויז'ן של אימפקט, פעם אחת אלוף הזוגות של TNA ביחד עם בריאן מאיירס ופעם אחת אלוף הזוגות של PWG ביחד עם אנדרו אוורט.
לי הופיע במקביל במספר ארגוני היאבקות עצמאיים נוספים כמו OMEGA Championship Wrestling, שבו הוא זכה באליפות במשקל כבד של OMEGA ב-21 במאי 2015 לאחר שניצח בקרב משולש את C.W.
באירוע של ארגון ההיאבקות CWF Mid-Atlantic, שנערך ב-27 בפברואר 2016, לי ניצח את רוי וילקינס בקרב שנמשך 105 דקות על מנת לזכות באליפות במשקל כבד של CWF Mid-Atlantic.
כמו כן, הוא זכה במסגרת ארגון זה באליפות ליגת הדור העולה, אליפות הטלוויזיה ואליפות הזוגות ביחד עם צ'ט סטרלינג.
באירוע AAW Windy City Classic XII, שנערך ב-26 בנובמבר 2016, לי ואנדרו אוורט זכו באליפות הזוגות של ארגון ההיאבקות All American Wrestling (AAW).
הם החזיקו בתואר זה במשך 104 ימים עד שהופשטו מחגורות האליפות עקב מחסור בהגנות על התואר.
באירוע AAW שואודאון 2018, שנערך ב-17 בפברואר 2018, לי ניצח את זימה איון והפך לאלוף המורשת החדש של AAW.
ב-7 באפריל, הוא איתגר ללא הצלחה את ACH לקרב על האליפות במשקל כבד של AAW.
לאחר תקופת כהונה של 294 ימים כאלוף, הוא הפסיד את אליפות המורשת של AAW לאותו זימה איון ב-8 בדצמבר.
לי רשם את הופעת הבכורה בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA) ב-12 באוגוסט 2015 בפרק של התוכנית Impact Wrestling, שבו חבר לשורות בריאן מאיירס כחלק מקבוצת GFW בהפסדם לזאבים (דייבי ריצ'רדס ואדי אדוארדס).
ב-2 בספטמבר בפרק של התוכנית Impact Wrestling, לי ומאיירס ניצחו בקרב החוזר מול הזאבים וזכו באליפות הזוגות של TNA לאחר עזרה מסנג'יי דאט.
הם הפסידו את חגורות האליפות כבר שבוע לאחר מכן בתוכנית בחזרה לזאבים.
באירוע באונד פור גלורי, שנערך ב-4 באוקטובר, ניתנה ללי ומאיירס את ההזדמנות להתמודד שוב על תואר אליפות הזוגות, אך הם הפסידו פעם נוספת לזאבים וכשלו בניסיונם להשיג את מבוקשם.
לאחר היעדרות של כארבעה חודשים, לי חזר ב-2 בפברואר 2016 בפרק של התוכנית Impact Wrestling, כשניצח את טיגרה אונו וזכה באליפות ה-X דיוויז'ן של TNA לאחר עזרה מהמנג'ר החדש שלו, גרגורי שיין הלמס.
במהלך תקופת כהונתו, הוא הגן בהצלחה על תוארו מול טיגרה אונו בשני קרבות חוזרים, אדי אדוארדס ו-DJZ.
בחודש אפריל, אנדרו אוורט הצטרף ללי והלמס, כשהשלושה הקימו יחדיו את קבוצת שושלת הלמס.
באירוע סלאמיברסרי, שנערך ב-12 ביוני, הוא הפסיד את התואר לאדי אדוארדס בקרב מרובע אשר כלל בנוסף את אוורט ו-DJZ.
באירוע דסטיניישן X, שנערך ב-12 ביולי, הוא הפסיד בקרב סולם משושה אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ה-X דיוויז'ן, שבסופו DJZ ניצח.
באירוע באונד פור גלורי, שנערך ב-2 באוקטובר, לי כשל בניסיונו להשיג את התואר בחזרה, כשהפסיד לאלוף באותה התקופה, DJZ.
ב-2 בפברואר 2017 בפרק של התוכנית Impact Wrestling, הוא ניצח את DJZ בקרב סולם וזכה באליפות ה-X דיוויז'ן בפעם השנייה בקריירה שלו.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, אוורט הותקף על ידי לי והלמס בצעד שגרם לסילוקו מקבוצת שושלת הלמס.
ב-20 באפריל בפרק של התוכנית Impact Wrestling, לי הפסיד את התואר ללו קי במהלך קרב משושה אשר כלל בנוסף את אוורט, דאט, דזמונד אקסבייר וסואיסייד.
ב-6 ביולי 2017 בפרק של התוכנית Impact, לי תקף את אלוף ה-X דיוויז'ן החדש, סנג'יי דאט לאחר הקרב של האחרון מול קיילב קונלי ואף גנב ממנו את אליפות ה-X דיוויז'ן, כשהכתיר את עצמו כאלוף ה-X דיוויז'ן החדש.
לאחר מכן, הוא החל להגן באופן בלתי חוקי על האליפות מול מתחרים מקומיים שהוא בחר אותם מבעוד מועד ואף התאבק מול יריביו כשחגורת האליפות עודנה על מותניו.
באירוע דסטיניישן X, שנערך ב-17 באוגוסט, דאט ניצח את לי והשיב אליו את התואר לאחר עזרה מצד פיטי ויליאמס, שביצע את חזרתו לארגון.
לי חבר לשורות קונלי כדי לנסות לזכות שוב באליפות ה-X דיוויז'ן; מעשה זה נשא פרי כאשר ב-14 בספטמבר בפרק של התוכנית !Impact, לי גבר על סנג'יי דאט בקרב ספירות בכל מקום וזכה בתואר בפעם השלישית בקריירה.
ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית !Impact, לי גייס לשורותיו את חברו לשעבר לקבוצת שושלת הלמס, אנדרו אוורט, לקרב שלושה נגד שלושה נגד דאט, ויליאמס ומאט סיידל, שבו לי וקבוצתו הפסידו.
ב-4 בינואר 2018 בפרק של התוכנית !Impact, לי הפסיד את תוארו לטייג'י אישימורי.
כבר באותו החודש, לי וקונלי פתחו בפיוד מול The Latin American Xchange, כשהשניים גברו על האחרונים ב-11 בינואר.
ב-26 ביולי בפרק של התוכנית !Impact, לי נוצח על ידי ג'וני אימפקט.
ב-31 בדצמבר, חוזהו בארגון פג תוקף.
כדי להסביר את היעלמותו מן המרקע, הארגון החליט לצלם קטע שבו קילר קרוס הטיח לבנת בטון בפניו של לי; קטע זה שודר ב-3 בינואר 2019 בפרק של התוכנית !Impact.
ב-12 בינואר 2019 במהלך אירוע של ארגון ההיאבקות CWF Mid-Atlantic, לי חשף שהוא חתם על חוזה ב-WWE.
חתימה זו הפכה לרשמית ב-11 בפברואר כאשר הוא נשלח ישירות למתחם ה-WWE Performance Center.
ב-1 במאי, הוא ניצח את שיין סטריקלנד בקרב חושך (קרב שאינו שודר בטלוויזיה) לפני הקלטות פרקי התוכנית NXT.
בחודש יוני, שם הבמה שלו שונה לקמרון גריימס.
באותו החודש, דווח שגריימס ישתתף בטורניר בשם "טורניר הפריצה של NXT", כשלמנצח בו תינתן ההזדמנות להתמודד על אליפות ה-NXT.
גריימס ערך את קרב הבכורה הטלוויזיוני שלו ב-3 ביולי בפרק של התוכנית NXT, כשגבר על אייזיאה "סוורב" סקוט בסיבוב הראשון של הטורניר.
ב-31 ביולי בפרק של התוכנית NXT, גריימס ניצח את ברונסון ריד והעפיל לשלב הגמר, שבו הוא הפסיד לג'ורדן מיילס, שזכה בטורניר ב-14 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT.
ב-18 בספטמבר, גריימס ניצח את שון מלוטה.
במהלך השבועות הבאים, גריימס פתח ברצף ניצחונות קצר על פני מתאבקים כמו ראול מנדוזה ובואה.
ב-23 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, גריימס נוצח על ידי מאט רידל.
מאותה נקודה, גריימס פתח בפיוד עם קושידה, כשהוא תקף אותו מאחורי הקלעים ולאחר מכן הפסיד לאותו קושידה בקרב שהתקיים ביניהם.
ב-11 בדצמבר בפרק של התוכנית NXT, קושידה גרם לגריימס להפסיד בקרב שלו לראול מנדוזה לאחר שהתגרה בו ולקח לו את הכובע שלו.
לאחר שניצח את דומיניק דיג'אקוביק ב-26 בפברואר 2020 בפרק של התוכנית NXT, גריימס איתגר את קית' לי לקרב על אליפות צפון אמריקה של NXT של האחרון, שאליו לי נענה בחיוב.
בקרב ביניהם שהתקיים ב-11 במרץ בפרק של התוכנית NXT, לי כשל בניסיונו להשיג את מבוקשו.
ב-6 במאי בפרק של התוכנית NXT, הוא ניצח את דנזל דג'ורנט, אך לאחר הקרב הוא הותקף על ידי פין באלור, שבפניו גריימס התגרה מוקדם יותר.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, גריימס ניצח את באלור בקרב ביניהם לאחר הפרעה של דמיאן פריסט.
גריימס התרברב בניצחונו על באלור ואף הטיח העלבות בפריסט שהפסיד לבאלור באירוע NXT TakeOver: In Your House.
עלבונות אלו הובילו לתקיפה של פריסט על גריימס מאחורי הקלעים.
ב-17 ביוני בפרק של התוכנית NXT, פריסט ראה שהצמיגים של הרכב מסוג דודג' צ'אלנג'ר פונצ'רו, כשלאחר מכן נודע שמי שאחראי לכך היה גריימס, שמצידו לעג פעם נוספת לפריסט.
האחרון איתגר את גריימס לקרב ביניהם בשבוע לאחר מכן.
לפני שהקרב החל, פריסט הותקף והגיע לקרב פצוע, פציעה שעזרה לגריימס לנצח אותו.
קרב חוזר בין השניים נקבע ל-24 ביוני בפרק של התוכנית NXT, ובו גריימס הפסיד.
ב-12 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, גריימס ניצח את לומיס ולווטין דרים וקושידה בקרב משולש והעפיל לקרב הסולם המחומש על אליפות צפון אמריקה הפנויה של NXT באירוע NXT TakeOver XXX.
באירוע זה, שנערך ב-22 באוגוסט, גריימס התמודד מול ברונסון ריד, דמיאן פריסט, ג'וני גרגאנו וולווטין דרים בקרב הסולם המחומש על אליפות צפון אמריקה הפנויה של NXT, שבסופו פריסט ניצח.
ב-29 במרץ בפרק של התוכנית NXT 2.0, גריימס ניצח בקרב משולש את איי-קיד ורודריק סטרונג אשר קבע את זהות המעפיל לאחרון לקרב הסולם המחומש באירוע NXT Stand & Deliver.
באירוע זה, שנערך ב-2 באפריל, גריימס זכה באליפות צפון אמריקה של NXT לאחר שגבר על האלוף, כרמלו הייס, סנטוס אסקובר, סולו סיקואה וגרייסון וולר בקרב סולם מחומש.
אליפות הזוגות של AAW (פעם אחת) - עם אנדרו אוורט
אליפות ליגת הדור העולה של CWF Mid-Atlantic (פעם אחת)
אליפות הזוגות של CWF Mid-Atlantic (פעם אחת) - עם צ'ט סטרלינג
אליפות במשקל כבד של OMEGA (פעם אחת)
אליפות הזוגות של PWG (פעם אחת) - עם אנדרו אוורט
טורניר DDT4 (2015) - עם אנדרו אוורט
PWI דירג אותו במקום ה-61 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2016
אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA / אימפקט (3 פעמים)
אליפות הזוגות של TNA (פעם אחת) - עם בריאן מאיירס
המירוץ למזוודה (2017 - המזוודה הכחולה)
קמרון בריטון הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי הידוע בתפקידו כ"אדמונד קמפר" בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "מיינד האנטר", עליה הוא קיבל מועמדות לפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית שחקן אורח מצטיין בסדרת דרמה, והייזל בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "אקדמיית המטרייה".
בריטון נולד ב-6 ביוני 1986 בסבסטופול (אנ'), במחוז סונומה, קליפורניה, בנה של ג'וליאנה מרטינלי.
הוא סיים את לימודיו בתיכון אנאלי (אנ') ב-2004.
בריטון עבד כמורה לגיל הרך במשך שמונה שנים, שם לימד ילדים עם צרכים מיוחדים, בגילאים 18 חודשים ועד 3 שנים.
בשנת 2017, ביצע את תפקיד הפריצה שלו היה כששיחק את דמותו של הרוצח הסדרתי אדמונד קמפר בדרמת הפשע של נטפליקס, "מיינד האנטר".
הוא שיחק בדרמת הפשע "הנערה ברשת העכביש" בשנת 2018.
בשנת 2019, החל לשחק בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "אקדמיית המטרייה", הוא שיחק בתפקיד הייזל, מתנקש הנוסע בזמן.
הסדרה, היא עיבוד לקומיקס באותו השם שנכתבה על ידי ג'רארד ויי והמאייר גבריאל בה ופורסמה בהוצאת "Dark Horse Comics".
בשנת 2020, הוא שיחק את החשוד המרכזי בפיצוץ במשחקים האולימפיים בשנת 1996, ריצ'רד ג'וול בעונה השנייה של סדרת הדרמה האנתולוגית "מצוד".
שנה סרט תפקיד הערות 2014 Camp Takota צ'ט Redeemed אלכס 2015 Day Out of Days מיק 2018 הנערה ברשת העכביש (אנ')פלאג2020 Emmageddon סיירוס2022איש ושמו אוטוג'ימיTBAHopeThelmaבובי ביירן (אנ')
תפקיד אורח (עונות 2&4); 12 פרקים 2020 מצוד (אנ') ריצ'רד ג'וול תפקיד ראשי (עונה 2); 9 פרקים2021Shrill וויל4 פרקים2022האישה מהבית שממול לבחורה בחלוןביול7 פרקים2024זאת פלורידה, אחי (אנ')ג'וןפרק: "Saucy"TBAספיידר-נוארסדרה עתידית של MGM+ (אנ')
קמרה (בהונגרית: Kömörő) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודים חיו בקמרה בתקופות זמן שונות.
קמרון גלמן הוא שחקן אמריקאי-יהודי הידוע מתפקידו בתור איש השעה בסדרת הטלוויזיה "סטארגירל".
גלמן נולד בעיר שליד סנט לואיס, מיזורי, למשפחה יהודית.
הוא למד בבית הספר התיכון קלייטון וסיים את לימודיו בשנת 2017. הוא עבר לאחר מכן ללוס אנג'לס על מנת לרומם את הקריירה שלו.
באותה שנה שיחק בפרק באופרת הסבון, "ימי חיינו".
בשנת 2018 הופיע בסדרות הטלוויזיה, "Heathers", "מקום טוב באמצע" ו"משפחת פוסטר".
באותה שנה שיחק בסרט "צ'ארלי אומר" לצד מאט סמית.
גלמן שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "הרופא הטוב".
בסדרה הוא מגלם את ריק טיילר, 'איש השעה', נער בעל בעיות שליטה בכעסים ובנו של איש השעה המקורי, רקס טיילר, שהוריו נהרגו בתאונת דרכים מבוימת כשהיה בן שבע.
שנה סרט תפקיד הערות 2016 נשות המאה ה-20 (אנ') מארק 2019 Charlie Says בובי באוסוליל
קמרון מורל דאגלס הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
דאגלס נולד בשנת 1978. הוא בנם הבכור של השחקן מייקל דאגלס ודיאנדרה מורל דאגלס (לבית לוקר), ונכדם של השחקן קירק דאגלס והשחקנית ילידת ברמודה, דיאנה דיל.
דרך נישואיו השניים של אביו לקתרין זיטה-ג'ונס, לדאגלס יש שני אחים למחצה מצד אביו.
דאגלס הופיע בין היתר בסרטים: בחור קשוח לצד ג'קי צ'אן משנת 1997, "הכל עובר במשפחה" משנת 2003 בו שיחקו גם אביו, סבו וסבתו, "אדם וחווה - הסיפור האמיתי" משנת 2005 ו-"Loaded" משנת 2008.
הוא לוהק לתפקיד ראשי בסרט "The Runner" משנת 2021.
דאגלס נעצר בשל עבירות סמים לפחות שלוש פעמים.
ב-1999 הוא נעצר במנהטן, כשברשותו קוקאין.
הוא הואשם בעבירה של החזקת חומרים אסורים.
האישום בוטל לאחר שהודה באשמה פחותה של הפרת סדר.
ב-2007 הוא הואשם בעבירה של החזקת חומר אסור לאחר ששוטרים מצאו מזרק עם קוקאין נוזלי במכונית שבה היה.
ב-28 ביולי 2009, דאגלס נעצר על ידי מינהל אכיפת הסמים בגין החזקת מתאמפטמין.
בשל הכמות הגדולה של הסם שנתפס, הואשם דאגלס בכוונה להפיץ.
האישום נושא עונש מאסר מינימלי של 10 שנים ומקסימום מאסר עולם.
ב-27 בינואר 2010, דאגלס הודה באשמת קשירת קשר להפצת סמים והחזקת הרואין לאחר שחברתו הבריחה הרואין, שהוחבא בתוך מברשת שיניים חשמלית והעבירה לו אותו בזמן שהיה במעצר בית.
ב-20 באפריל 2010, דאגלס נידון לחמש שנות מאסר בגין החזקת הרואין וסחר כמויות גדולות של מתאמפטמין וקוקאין מחדר מלון בניו יורק.
מייקל דאגלס נטל על עצמו בפומבי את האשמה ב"היותו אבא רע", והוסיף כי "הוא (קמרון) עתיד למות או שמישהו יהרוג אותו.
אני חושב שיש לו הזדמנות להתחיל חיים חדשים, והוא יודע את זה."
באוקטובר 2011, דאגלס הודה באשמה בהחזקת סמים בכלא.
ב-21 בדצמבר 2011, הוא נידון ל-4.5 שנות מאסר נוספות בגין אישום זה.
בדצמבר 2012 נשברה רגלו על ידי אסיר אחר.
בינואר 2013, שוב נמצאו אצל דאגלס סמים בכלא בלורטו, פנסילבניה.
הוא נכשל בבדיקת שתן ונשלח לבידוד.
ב-15 באפריל 2013 עונש המאסר המוארך שלו אושר על ידי בית המשפט השני לערעורים של ארצות הברית, ובית המשפט העליון דחה את ערעורו הסופי ב-13 בינואר 2014.
ב-1 באוגוסט 2016 שוחרר דאגלס מוקדם מהכלא והועבר לשיקום בעיר ניו יורק לאחר שבע שנים מאחורי סורג ובריח, עם שנתיים מתוך שבע השנים בדיור מופרד.
ספרו, "דרך ארוכה הביתה", עוסק בחוויותיו לאחר שהורשע באשמת החזקת והפצת סמים.
הוא פתח חשבון אינסטגרם, שבו הפוסט הראשון שלו היה תמונה של המשפט "תהיה האנרגיה שאתה רוצה למשוך".
דאגלס נמצא במערכת יחסים ארוכה עם ויויאן ת'יבס.
לזוג יש שני ילדים, בת בשם לואה איזי (ילידת 2017) ובן בשם ריידר (יליד 2020).
שנה כותרת תפקיד הערות 1997 בחור קשוח האיש של ג'יאנקרלו סרט בכורה 2003הכל עובר במשפחה אשר גרומברג 2005אדם וחווה: הסיפור האמיתי אדם 2008Loaded ריק 2021The Runner וול הבלש2022מלכוד בחדר הבקרה (אנ')מייק אקסום2023החדש הצפוףשותף לתא
קַמַקוּרָה (ביפנית: 鎌倉市 – קמקורה-שי) היא עיר במחוז קנאגאווה בדרום-מזרח האי הונשו ביפן.
בקמקורה יש אוכלוסייה מוערכת של 172,929 נפשות (נכון ל-1 בספטמבר 2020) וצפיפות אוכלוסייה של 4,359 נפשות לקילומטר רבוע על פני השטח הכולל של 39.67 קילומטרים רבועים.
קמקורה הוגדרה כעיר ב-3 בנובמבר 1939.
קמקורה הייתה בירת יפן דה פקטו בשנים 1185–1333 כמקום מושבה של שוגונות קמקורה, והפכה ליישוב המאוכלס ביותר במדינה במהלך תקופת קמקורה.
קמקורה היא יעד תיירות מקומי פופולרי ביפן כעיר חוף עם מספר גבוה של פסטיבלים עונתיים, כמו גם מקדשים בודהיסטים ושינטו עתיקים.
השם קמקורה מופיע בכרוניקה קוג'יקי מ-712, ומוזכר גם באסופת השירה מהמאה ה-8, וכן במילון משנת 938. עם זאת, העיר מופיעה בבירור בתיעוד ההיסטורי רק עם הקמת שוגונות קמקורה על ידי מינאמוטו נו יוריטומו ב-1192.
ישנן השערות שונות לגבי מקור השם.
לפי התיאוריה הסבירה ביותר, קמקורה, מוקפת בשלושה צדדים בהרים, נמשלה הן לאח בישול (竃, קמה, קמאדו) והן למחסן (倉, קורה), מכיוון שלשניהם יש רק צד אחד פתוח.
הסבר נוסף וציורי יותר הוא אגדה, המספרת כיצד עצר בחוף בדרכו למחוז איבראקי של ימינו, שם רצה להתפלל ב לנפילת .
הוא חלם על איש זקן שהבטיח את תמיכתו, וכשהתעורר, הוא מצא ליד מיטתו סוג של חנית בשם .
קמאטרי הקים במקום מקדש לחנית שנקרא .
לאחר מכן הפך קמה-יארי בתוספת אוקורה לשם קמקורה.
עם זאת, נראה שאגדה זו ואגדות דומות חוברו רק לאחר שצאצאו של קמאטרי, , הפך לשוגון הרביעי של שוגונות קמקורה בשנת 1226, זמן מה לאחר שהשם קמקורה כבר הופיע בתיעוד ההיסטורי.
פעם הוא נקרא גם רנפו (鎌府) קיצור של שוגונות קמקורה (鎌倉幕府).
השרידים המוקדמים ביותר של יישובים אנושיים באזור מתוארכים לפחות לפני 10,000 שנים.
כלי אובסידיאן ואבן שנמצאו באתרי חפירה ליד מקדש ג'וראקו-ג'י (常楽寺) תוארכו לתקופת האבן הקדומה (לפני 100,000 ל-10,000 שנים).
בתקופת ג'ומון, פני הים היו גבוהים מימינו וכל הקרקע המישורית בקמקורה עד מקדש צורוגאוקה האצ'ימנגו ובהמשך מזרחה עד טוצוקה-קו (戸塚区) וסאקה-קו (栄区) של יוקוהמה הייתה מתחת למים.
לפיכך, שברי החרס העתיקים ביותר שנמצאו מגיעים מיישובי גבעות מהתקופה שבין 7500 לפנה"ס ל-5000 לפנה"ס.
בשלהי תקופת ג'ומון הים נסוג והציוויליזציה התקדמה.
במהלך תקופת יאיואי (300 לפנה"ס–300 לספירה), הים נסוג עוד יותר כמעט עד לקו החוף של היום, והכלכלה עברה באופן קיצוני מציד ודיג לחקלאות.
הכרוניקה מתארת את קמקורה שלפני השוגון כמקום נידח ונשכח, אך יש סיבה להאמין שכותביה פשוט רצו ליצור את הרושם שהשגשוג הובא לשם על ידי המשטר החדש.
להפך, ידוע שעד תקופת נארה (בערך 700 לספירה) היו במקום גם מקומות מקודשים וגם מקדשים.
מקדש למשל נבנה בתקופה זו ולכן הוא אחד המקדשים העתיקים ביותר של העיר.
העיירה הייתה גם מקום מושבם של משרדי ממשלה באזור ונקודת ההתכנסות של מספר נתיבים יבשתיים וימיים.
לכן זה נראה אך טבעי שזו הייתה צריכה להיות עיר בעלת חשיבות מסוימת, שעלולה למשוך את תשומת לבו של יוריטומו.
האירועים יוצאי הדופן, הדמויות ההיסטוריות והתרבות של עשרים השנים שעוברות מלידתו של מינאמוטו נו יוריטומו ועד לרצח אחרון בניו היו לאורך ההיסטוריה היפנית הרקע וההשראה לאינספור שירים, ספרים, דרמות ג'ידאי גקי טלוויזיוניות, מחזות קבוקי, שירים, מאנגה ואפילו משחקי וידאו; והם נחוצים כדי להבין הרבה ממה שרואים בקמקורה של ימינו.
יוריטומו, לאחר התבוסה וההשמדה הכמעט מוחלטת של משפחתו בידי קלאן טאירה, הצליח תוך שנים ספורות לעבור ממבוקש נמלט המסתתר מאויביו בתוך גזע עץ להיות האיש החזק ביותר בארץ.
לאחר שהביס את קלאן טאירה, הפך יוריטומו לשליט דה פקטו של רוב יפן ומייסד שוגונות קמקורה, מוסד שנועד להחזיק מעמד 141 שנים ובעל השלכות עצומות על ההיסטוריה של המדינה.
עידן השוגונות של קמקורה נקרא על ידי היסטוריונים תקופת קמקורה, ואף על פי שסופה נקבע בבירור (), תחילתה אינה מוסכמת.
היסטוריונים שונים הציבו את תחילתה של תקופת קמקורה בנקודת זמן שונה בטווח שנע מהקמת הממשל הצבאי הראשון של יוריטומו בקמקורה (1180) ועד להעלאתו לדרגת סאי-אי-טאישוגון (征夷大将軍) ב-1192. נהגו לחשוב שבמהלך תקופה זו, הכוח האפקטיבי עבר לחלוטין מהקיסר בקיוטו ליוריטומו בקמקורה, אך התקדמות המחקר גילתה שלא כך היה.
גם לאחר ביסוס כוחו של השוגון במזרח, המשיך הקיסר לשלוט במדינה, במיוחד במערבה.
עם זאת, אין להכחיש כי לקמקורה הייתה אוטונומיה מסוימת וכי היא עלתה על הבירה הטכנית של יפן מבחינה פוליטית, תרבותית וכלכלית.
השוגונות אפילו שמרה לעצמה אזור בקיוטו בשם רוקוהרה (六波羅) שבו חיו נציגיה, שהיו שם כדי להגן על האינטרסים שלה.
בשנת 1179, יוריטומו התחתן עם , אירוע בעל השלכות מרחיקות לכת על יפן.
בשנת 1180, הוא נכנס לקמקורה, ובנה את מקום מגוריו בעמק שנקרא אוקורה (Ōkura) (בנישי מיקאדו של היום).
בשנת 1185, כוחותיו, בפיקודו של אחיו הצעיר מינאמוטו נו יושיצונה, ניצחו את כוחות קלאן טאירה ובשנת 1192 הוא קיבל מקיסר יפן את התואר סיי-אי טאישוגון.
אולם כוחו של יושיצונה גרם ליוריטומו לקנא; היחסים בין האחים הפכו לעכורים, וב-1189 קיבל יוריטומו את ראשו של יושיצונה כבוש במשקאות חריפים.
מאותה סיבה, בשנת 1193 הוא הרג את אחיו השני .
הכוח בידיו היה כעת מוחלט, אך שושלת מינאמוטו וכוחה היו עתידים להסתיים באותה מהירות ובאופן בלתי צפוי כפי שהחלו.
בשנת 1199, יוריטומו מת בנפילה מסוסו בגיל 51, ונקבר במקדש שעד אז שיכן את האלה שהגנה עליו.
הוא הוחלף על ידי בנו בן ה-17, , תחת השלטון של סבו מצד אמו, .
התפתח קרב ארוך ומר שבו קלאנים שלמים כמו , ו נמחקו על ידי בני קלאן הוג'ו שרצו להיפטר מתומכי יוריטומו ולגבש את כוחם.
יוריה אכן הפך לראש קלאן מינאמוטו ומונה באופן קבוע לשוגון בשנת 1202, אך באותה תקופה, הכוח האמיתי היה בידיו של קלאן הוג'ו.
יוריה תכנן להחזיר את כוחו, אך נכשל ונרצח ב-17 ביולי 1204. בנו הראשון בן השש כבר נהרג במהלך מהומה פוליטית בקמקורה, בעוד בנו השני יושינארי נאלץ להפוך בגיל שש לכומר בודהיסטי תחת השם .
מכאן ואילך כל הכוח יהיה שייך לקלאן הוג'ו, והשוגון יהיה רק שליט בעל סמכויות סמליות.
מכיוון שהוג'ו היו חלק מקלאן טאירה, ניתן לומר שטאירה הפסיד בקרב, אך בסופו של דבר ניצח במלחמה.
בקושי 30 שנה מהקמת השוגונות, ושושלת סיווה גנג'י שיצרה אותה בקמקורה באה אל קיצה.
בשנת 1293, רעידת אדמה חמורה הרגה 23,000 בני אדם ופגעה קשות בעיר.
בתוך הבלבול שלאחר רעידת האדמה, ביצע הוג'ו סדאטוקי, העוצר (執権, שיקן) של שוגונות קמקורה, טיהור נגד טאירה נו יוריצונה הכפוף אליו.
במה שמכונה תקרית שער הייזן, יוריצונה ו-90 מחסידיו נהרגו.
אולם העוצרות של קלאן הוג'ו המשיכה עד ש השמיד אותו בשנת 1333 ב.
היה זה תחת העוצרות שבקמקורה נבנו רבים מהמקדשים הטובים והיוקרתיים ביותר שלה.
סמל משפחת הוג'ו בעיר עדיין נמצא בכל מקום.
מאמצע המאה השלוש עשרה, העובדה שהווסאלים (ה) הורשו להפוך לבעלים בפועל של הקרקע שהם ניהלו, יחד עם המנהג שכל ילדי הגוקנין יכלו לרשת, הובילה לחלוקה של הקרקע ולכדי היחלשות כתוצאה מכך של השוגון.
זה, ולא חוסר לגיטימציה, היה הגורם העיקרי לנפילת קלאן הוג'ו.
על פי המכון למחקר על מערכות עולמיות, הייתה קמקורה העיר הרביעית בגודלה בעולם בשנת 1250 לספירה, עם 200,000 תושבים, והעיר הגדולה ביותר ביפן, שהאפילה על קיוטו בשנת 1200 לספירה.
עם זאת, למרות השמדת הכוח הפוליטי והצבאי של קיוטו על ידי קמקורה ב ב-1185, וכישלונו של הקיסר להשתחרר משליטת קמקורה במהלך , טקהאשי (2005) תהה אם למעשה הייתה קיימת הגמוניה פוליטית כלל ארצית.
טקהאשי טוען שאם קמקורה שלטה בקאנטו, לא רק שהקיסר היה למעשה עדיין שליט קנסאי, אלא שבתקופה זו העיר הייתה במובנים רבים פוליטית ומנהלית עדיין תחת הבירה העתיקה של קיוטו.
קמקורה הייתה פשוט מרכז מתחרה של כוח פוליטי, כלכלי ותרבותי במדינה שבירתה הייתה קיוטו.
ב-3 ביולי 1333, תקף המצביא , שהיה נאמן לקיסר, את קמקורה כדי להקים מחדש את השלטון האימפריאלי.
לאחר שניסה להיכנס דרך היבשה דרך מעבר קוואיזאקה ומעבר גוקוראקו-ג'י, הוא וכוחותיו המתינו לשפל, עקפו את כף אינמוראגסאקי, נכנסו לעיר וכבשו אותה.
בדיווחים על אותה תבוסה הרת אסון של הוג'ו מתועד שכמעט 900 סמוראי הוג'ו, כולל שלושת העוצרים האחרונים, התאבדו במקדש משפחתם, טושו-ג'י, שהריסותיו נמצאו באומצ'י של היום.
כמעט כל הקלאן נעלם בבת אחת, העיר נבזזה ומקדשים רבים נשרפו.
אזרחים פשוטים רבים חיקו את בני קלאן הוג'ו, ולפי ההערכות סה"כ למעלה מ-6,000 התאבדו.
בשנת 1953, 556 שלדים מאותה תקופה נמצאו במהלך חפירות ליד צורוגאוקה האצ'ימנגו, כולם אנשים שמתו ממוות אלים, כנראה ביד כוחותיו של ניטה.
נפילת קמקורה מסמנת את תחילתו של עידן בהיסטוריה היפנית המאופיין בכאוס ואלימות הנקראת תקופת מורומאצ'י.
שקיעתה של קמקורה הייתה איטית, ולמעשה השלב הבא בתולדותיה, שבו, כבירת חבל קאנטו, היא שלטה במזרח המדינה, נמשך כמעט כל עוד השוגונות התקיימה.
קמקורה תצא ממנו הרוסה כמעט לחלוטין.
המצב בקאנטו לאחר 1333 המשיך להיות מתוח, כאשר תומכי הוג'ו עורכים מרידות ספורדיות פה ושם.
בשנת 1335, , בנו של העוצר האחרון , ניסה להקים מחדש את השוגונות בכוח והביס את השליט בפועל של קמקורה במוסאשי, במחוז קנאגאווה של ימינו.
הוא הובס בתורו ב על ידי אשיקאגה טאקאוג'י, שהגיע עם כוח מקיוטו כדי לעזור לאחיו.
טאקאוג'י, מייסד שוגונות אשיקאגה, שלפחות באופן נומינלי, שלטה ביפן במהלך המאות ה-14, ה-15 וה-16, הקים תחילה את מקום מגוריו באותו אתר בקמקורה, אך בשנת 1336 הוא השאיר את קמקורה באחריות של בנו ויצא מערבה במרדף אחר ניטה יושיסאדה.
שליט קמקורה נקרא , תואר המקביל לשוגון, שקיבל בנו של אשיקאגה טקאוג'י, , לאחר שמונה ל של קאנטו, או משנה לשוגון, ב-1349. מוטוג'י העביר את התואר המקורי שלו ל, שהחזיקה בעבר בתואר התורשתי שיצוג'י (執事).
מוטוג'י נשלח על ידי אביו כי זה האחרון הבין את החשיבות של השליטה באזור קאנטו ורצה להחזיק שם את אשיקאגה בשלטון, אבל הממשל בקמקורה היה מאופיין מלכתחילה במרדנות שלו, כך שהרעיון של השוגון מעולם לא באמת עבד ובפועל הוביל לתוצאה הפוכה.
עידן הקאנטו קובו היה בעצם מאבק על מעמד השוגון בין ענפי קמקורה וקיוטו של קלאן אשיקאגה, מכיוון ששניהם האמינו שיש להם תביעה חוקית לשלטון.
בסופו של דבר, היה צריך לכבוש מחדש את קמקורה בכוח בשנת 1454. חמשת הקובו שתועדו על ידי ההיסטוריה, כולם צאצאים של מוטוג'י, היו: מוטוג'י, , , ו.
הקובו האחרון נאלץ לברוח ל, במחוז איבראקי של ימינו, והוא וצאצאיו לאחר מכן נודעו בשם הקוגה קובו.
על פי ה, ספר הדרכה שפורסם ב-1685, יותר ממאתיים שנה מאוחר יותר, המקום בו הייתה אחוזת הקובו עדיין נותר ריק על ידי האיכרים המקומיים בתקווה שיום אחד הקובו יחזור.
תקופה ארוכה של כאוס ומלחמה באה בעקבות עזיבתו של הקאנטו קובו האחרון (תקופת סנגוקו).
קמקורה ניזוקה קשות ב-1454 ונשרפה כמעט לחלוטין במהלך .
רבים מאזרחיה עברו לאודווארה כשחשיבותה התגברה כעיר האם של .
המכה האחרונה לעיר הייתה ההחלטה שהתקבלה בשנת 1603 על ידי השוגון של טוקוגאווה להעביר את הבירה לאדו הסמוכה, כיום טוקיו.
העיר מעולם לא התאוששה וחזרה בהדרגה להיות כפר הדייגים הקטן שהייתה לפני הגעתו של יוריטומו.
המילון ההיסטורי והגאוגרפי של יפן של אדמונד פפינו, שפורסם ב-1910 במהלך תקופת מייג'י המאוחרת, מתאר זאת כך:
לאחר רסטורציית מייג'י, הנכסים התרבותיים הגדולים של קמקורה, החוף שלה והמיסטיקה שאפפה את שמה הפכו אותה לפופולרית.
הרס מורשתה בכל זאת לא נפסק: במהלך האלימות האנטי-בודהיסטית של 1868 () שבאה בעקבות המדיניות הרשמית של הפרדת השינטו והבודהיזם () נפגעו רבים ממקדשי העיר.
במקרים אחרים, מכיוון שעתה היה אסור לערב את שתי הדתות, נאלצו מקדשים או מקומות מקודשים למסור חלק מאוצרותיהם, ובכך לפגוע במורשת התרבותית שלהם ולהוריד את ערך נכסיהם.
שני ה הענקים של מקדש (שני אלים שומרים מעץ שנמצאים בדרך כלל בצידי הכניסה של מקדש בודהיסטי), למשל, בהיותם אובייקטים של פולחן בודהיסטי ולפיכך בלתי חוקיים במקום בו הם היו, הובאו לג'ופוקו-ג'י, שם הם עדיין מתפקדים ככאלה.
מקדשי שינטו היו חייבים להרוס מבנים הקשורים לבודהיזם.
חלק מהמקדשים הבודהיסטים פשוט נסגרו.
בשנת 1890 הגיעה מסילת הברזל, שעד אז הגיעה רק לאופונה, לקמקורה והביאה אליה תיירים ותושבים חדשים, ואיתם שגשוג חדש.
חלק מהדנקזאורה העתיקה (שדרה מורמת) הוסר כדי לאפשר לקו יוקוסוקה החדש של מערכת הרכבת לעבור.
הנזק שנגרם על ידי זמן, מאות שנים של הזנחה, פוליטיקה ומודרניזציה הוחמר עוד יותר על ידי הטבע בשנת 1923. מוקד רעידת האדמה והצונאמי בקאנטו באותה שנה היה עמוק מתחת לאי איזו אושימה במפרץ סגאמי, במרחק קצר מקמקורה.
רעידת האדמה הרסה את טוקיו, עיר הנמל יוקוהמה, ואת המחוזות שמסביב של צ'יבה, קנאגאווה ושיזואוקה, וגרמו נזק נרחב בכל חבל קאנטו.
דווח כי הים נסוג במהירות חסרת תקדים, ואז גלים מיהרו בחזרה לכיוון החוף בחומת מים גדולה בגובה של למעלה משבעה מטרים, מטביעים חלק ומוחצים אחרים מתחת למפולת של פסולת הנישאת במים.
מספר ההרוגים הכולל מרעידת אדמה, צונאמי ואש עלה על 2,000 קורבנות.
חלקים גדולים מהחוף פשוט גלשו לים; ואזור החוף ליד קמקורה היה הוגבה בכ-2 מטרים; או במילים אחרות, במקום בו הייתה רק רצועת חול צרה לאורך הים, נחשף מרחב חול רחב במלואו מעל קו המים.
היה הכרח לשקם מקדשים רבים שנוסדו לפני מאות שנים, וזו הסיבה שלקמקורה יש רק אחד בקטגוריית הבניין (השרידן ב).
חלק ניכר מהמורשת של קמקורה אבד מסיבות שונות במהלך מאות השנים תחילה ולאחר מכן נבנה מחדש.
מוקפת מצפון, מזרח ומערב בגבעות ומדרום במים הפתוחים של מפרץ סגאמי, קמקורה היא מבצר טבעי.
לפני בנייתן של כמה מנהרות וכבישים מודרניים שמחברים אותה כעת ל, אופונה ו, ביבשה ניתן היה להיכנס אליה רק דרך מעברים מלאכותיים צרים, שבהם שבעה החשובים ביותר נקראו (鎌倉七 口), שם שמתורגם לפעמים כ"שבעת הפיות של קמקורה".
הביצור הטבעי הפך את קמקורה למעוז שניתן להגנה בקלות.
לפני פתיחת הכניסות, הגישה ביבשה הייתה כל כך קשה שהכרוניקה מדווחת כי חזרה לקמקורה מביקור במקדש סוטוזן שבאיזו בסירה.
על פי אזומה קגאמי, השוגון הראשון של קמקורה, מינאמוטו נו יוריטומו, בחר בה כבסיס חלקית משום שזו הייתה אדמת אבותיו (יוקרי נו צ'י שלו), חלקית בשל מאפיינים פיזיים אלו.
מצפון לעיר ניצב הר ג'נג'י (源氏山, גנג'יאמה) (92 מטרים), שעובר לאחר מכן מאחורי הדאיבוצוומגיע ל ואל הים.
מצפון למזרח, קמקורה מוקפת בהר רוקוקוקן (六国見) (147 מטרים), הר אוהירה (大平山) (159 מטרים), הר ג'ובו (鷲峰山) (127 מטרים), הר טנדאי (天台山) (141 מטרים), והר קינוברי (衣張山) (120 מטרים), המשתרעים עד לליג'ימאגאסקי והאי המלאכותי ואקאה (和賀江島), על הגבול עם הכפר קוצובו (小坪) וזושי.
ממישור הסחף של קמקורה מסתעפים עמקים צרים רבים כמו העמקים אוריגאיאצו, שקאדוגאיאצו, אוג'יגאיאצו, קמגאיאצו, היקיגאיאצו ומצובגאיאצו.
את קמקורה חוצה הנהר נאמרי (滑川, נאמריגאווה), העובר ממעבר אסאינה בצפון קמקורה אל חוף הים בחוף באורך כולל של כ-8 קילומטרים.
הנהר מסמן את הגבול בין אזור לחוף יואיגהמה.
במונחים מנהליים, עיריית קמקורה גובלת עם יוקוהמה בצפון, עם זושי במזרח ועם פוג'יסאווה במערב.
הוא כולל אזורים רבים מחוץ לשבע הכניסות כמו יאמאנוצ'י, קושיגואה (腰越), שיצ'יריגהמה ואופונה, והוא תוצאה של המיזוג של קמקורה עם הערים קושיגואה, שנטמעה ב-1939, אופונה, שנטמעה ב-1948, ועם הכפר פוקאסווה, שנטמע ב-1948
שדרת ואקיאמה אוג'י ושש השדרות של השוגונות
התוואי המאפיין המגדיר של קמקורה הוא , במרכז העיר.
כביש (参道, סאנדו) באורך 1.8 קילומטרים עובר ממפרץ סגאמי ישירות אל המקדש.
כביש זה ידוע בשם ואקיאמה אוג'י (若宮大路, שדרת ואקיאמה), הרחוב הראשי של העיר.
הוא נבנה על ידי מינאמוטו נו יוריטומו כחיקוי של סוזאקו אוג'י (朱雀大路) של קיוטו, ואקיאמה אוג'י היה הרבה יותר רחב, תחום משני הצדדים בתעלה בעומק 3 מטרים ולצדה עצי אורן.
בהליכה מהחוף לכיוון המקדש, עוברים דרך שלושה טוריאי, או שערי שינטו, הנקראים בהתאמה איצי' נו טוריאי ('שער ראשון'), ני נו טוריאי ('שער שני') וסאן נו טוריאי ('שער שלישי').
בין הראשון לשני ממוקמת "צומת גֶבָּה" (下馬四角), שכפי שהשם מעיד (גבה ביפנית, "רד מהסוס"), היה המקום בו הרוכבים נאלצו לרדת מהסוסים מתוך כבוד לאל ולמקדשו.
כ-100 מטרים (330 רגל) אחרי הטוריאי השני, מתחילה הדנקזאורה, שביל מוגבה שלצידו עצי דובדבן המסמן את מרכז קמקורה.
הדנקזאורה הופכת רחבה יותר בהדרגה, ונותנת אפקט של מראה ארוך יותר ממה שהיא באמת במבט מהמקדש.
כל אורכה נמצא בניהול ישיר של המקדש.
מינאמוטו נו יוריטומו גרם לחותנו ואנשיו לשאת ביד את האבנים כדי לבנות אותו כדי להתפלל ללידה בטוחה של בנו .
הדנקזאורה הגיעה עד לגבה, אך היא קוצרה באופן דרסטי במהלך המאה ה-19 כדי לפנות מקום ל החדש.
בקמקורה, רחובות רחבים ידועים כאוג'י (大路), רחובות צרים יותר כקוג'י (小路), הרחובות הקטנים המחברים בין השניים כזושי (辻子), וצמתים כצוג'י (辻).
קומאצ'י אוג'י ואימה קוג'י נמתחים בהתאמה מזרחה ומערבה מוואקיאמה אוג'י, בעוד יוקו אוג'י, הדרך שעוברת ממש מתחת לסאן נו טוריאי, וכיוונה של שדרת אומצ'י אוג'י, שעוברת מקוצובו לגבה והאסה, הוא מזרח–מערב.] ליד שרידי "האמה נו אוטוריאי" נמתחת שדרת קורומה אוג'י (נקראת גם ביווה קוג'יi).
ששת הרחובות הללו (שלושה עוברים מצפון לדרום ושלושה ממזרח למערב) נבנו בזמן השוגונות וכולם עדיין בשימוש מסיבי.
היחיד שהשתנה הוא קורומה אוג'י, שקטע ממנו נעלם.
צפונית-מערבית לקמקורה שוכנת ימאנוצ'י, המכונה בדרך כלל קיטה-קמקורה בגלל נוכחותה של תחנת הרכבת של (JR).
עם זאת, מבחינה טכנית ימאנוצ'י מעולם לא הייתה חלק מקמקורה ההיסטורית מכיוון שהיא נמצאת מחוץ לשבע הכניסות.
ימאנוצ'י הייתה הגבול הצפוני של העיר במהלך השוגונות, והמעברים קובוקורוזאקה וקמגאיאטסו החשובים, שניים משבע הכניסות של קמקורה, הובילו ישירות אליה.
שמה בזמנה היה פעם סקאדו-גו (尺度郷).
עמדת הגבול שכנה בעבר כמאה מטרים מעבר לתחנת הרכבת קיטה-קמקורה של ימינו לכיוון אופונה.
אף על פי שהיא קטנה מאוד, ימאנוצ'י מפורסמת באווירה המסורתית שלה ובנוכחות, בין היתר, של שלושה מחמשת מקדשי של הזן בודהיזםi בעלי הדירוג הגבוה ביותר בקמקורה, (鎌倉五山).
שלושת המקדשים הגדולים הללו נבנו כאן מכיוון שימאנוצ'י הייתה הטריטוריה הביתית של , ענף של קלאן טאירה ששלט ביפן במשך 150 שנה.
בין אזרחיה המפורסמים ביותר של קיטה-קמקורה היו האמן איסמו נוגוצ'י ובמאי הקולנוע יסוג'ירו אוזו.
האקלים בקמקורה הוא אקלים סובטרופי גשום (סיווג Cfa על פי שיטת קפן).
הקיץ קצר, חמים, מעיק ובעיקר מעונן; החורף קר, סוער ובדרך כלל בהיר.
בקמוקרה יורדים גשמים רבים, אפילו בחודש היבש ביותר.
הטמפרטורה הממוצעת היא C° 15.5 וכמות המשקעים השנתית הממוצעת 1,872 מילימטרים.
החודש של הלחות היחסית הגבוהה ביותר הוא יולי (86.67%).
החודש עם הלחות היחסית הנמוכה ביותר הוא ינואר (61.41%).
החודש בו יורד הכי הרבה גשם הוא יוני (8.87 ימים).
החודש היבש ביותר בשנה הוא דצמבר (14.93 ימים).
בקמקורה יש הרבה מקדשים בודהיסטים בעלי משמעות היסטורית ומקדשי שינטו, חלקם, כמו סוגימוטו-דרה, בני יותר מ-1,200 שנה.
קוטוקו-אין, עם פסל הברונזה החיצוני המונומנטלי של אמידה בודהה, הוא המפורסם ביותר.
צונאמי במאה ה-15 הרס את המקדש ששיכן בעבר את פסל הבודהה הגדול, אך הפסל שרד ומאז נשאר בחוץ.
ה"דאיבוצו" (大仏, ביפנית: פסל בודהה גדול) האייקוני הזה הוא ללא ספק בין הדימויים הבודדים שמייצגים את יפן בדמיון הקולקטיבי של העולם.
בקמקורה גם שוכנים גם מה שמכונים "חמשת מקדשי הזן הגדולים" ().
בשל המורשת האדריכלית העשירה של קמקורה העיר הציעה כמה מהאתרים ההיסטוריים שלה להכללה ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
אף על פי שחלק גדול מהעיר נהרס ברעידת האדמה הגדולה בקאנטו של 1923, מקומות מקודשים ומקדשים שניזוקו, שנוסדו לפני מאות שנים, שוחזרו מאז בקפידה.
אניו-אין (安養院) – מקדש מזרם הג'ודו
צ'וג'ו-ג'י (長寿) – מקדש מזרם רינזאי
אנגאקו-ג'י (円覚寺) – אחד ממקדשי הזן בודהיזם החשובים ביפן
הוקאי-ג'י (宝戒寺) – מקדש מזרם טנדאי, מוקדש לזכרו של קלאן הוג'ו
ג'וצ'י-ג'י (浄智寺) – מקדש זן בודהיזם
ג'ומיו-ג'י (妙寺) – מקדש מזרם רינזאי
האסה-דרה ג'י (長谷寺) – מקדש מזרם הג'ודו
קנצ'ו-ג'י (建長寺) – מקדש מזרם רינזאי
קומיו-ג'י (光明寺) – מקדש מזרם הג'ודו
קוטוקו-אין – כולל את פסל בודהה הגדול
מייגיצו-אין (明月院) – מקדש מזרם רינזאי
אופנה קאנון-ג'י (大船観音寺) – פסל בגובה 25 מטרים ומשקל 2,000 טון של הבודהיסטווה אוולוקיטשוורה הקרוי ביפן קאנון
סוגימוטו-דרה (杉本寺) – מקדש מזרם טנדאי, אחד העתיקים בקמקורה
טוקאי-ג'י (東慶寺) – מקדש מזרם רינזאי, שימש מקלט לנשים מוכות.
זואיסן-ג'י (瑞泉寺) – מקדש מזרם רינזאי, מקדש הקבורה של אשיקאגה קובו, שליטי קמקורה בתקופת מורומצ'י המוקדמת
קמקורה ידועה בקרב בודהיסטים בכך שהייתה ערש הבודהיזם של ניצ'ירן במהלך המאה ה-13. המייסד לא היה יליד המקום; הוא נולד ב, כיום חלק ממחוז צ'יבה.
אבל זה היה אך טבעי שמטיף יגיע לכאן משום שהעיר הייתה המרכז הפוליטי של המדינה באותה תקופה.
ניצ'ירן התמקם בבקתת קש בנפת מצובאגאיאצו (בתרגום מילולי עמק מחטי האורן), שבו שלושה מקדשים (מיוהו-ג'י, אנקוקורון-ג'י וצ'ושו-ג'י), נלחמים במשך מאות שנים על הכבוד להיות היורש האמיתי של ניצ'ירן.
במהלך חייו הסוערים ניצ'ירן בא והלך, אבל קמקורה נשארה תמיד בלב פעילותו הדתית.
כאן, כשעמד להיות מוצא להורג על ידי העוצר של קלאן הוג'ו בגלל היותו עושה צרות, הוא ניצל לכאורה בנס; בקמקורה הוא כתב את "ריסשו אנקוקו רון" (立正安国論), או 'מסה על שלום ויושר', והאגדה הזאת אומרת שהוא ניצל על ידי קופים שגם האכילו אותו.
קמקורה הוא גם המקום שבו הטיף.
כמה אתרים בקמקורה החשובים לבודהיזם של ניצ'ירן הם:
מקדש אנקוקורון-ג'י טוען שיש בשטחו את המערה שבה הסתתר המאסטר, בעזרת קוף לבן, מפני רודפיו (עם זאת, הוסשו-ג'י בנפת היסאגי של טוען את אותה טענה, ועם בסיס היסטורי טוב יותר).
בתוך אנקוקורון-ג'י שוכן גם המקום שבו ניצ'ירן נהג לעשות מדיטציה תוך התפעלות מהר פוג'י, המקום שבו נשרפה גווייתו של תלמידו ניצ'ירו, והמערה שבה הוא לכאורה כתב את "ריסשו אנקוקו רון".
מקדש מיוהו-ג'י הסמוך (נקרא גם קוקה-דרה או 'מקדש האזוב'), מקדש קטן בהרבה, הוקם באזור שבו היה ביתו של ניצ'ירן במשך 19 שנים.
מקדש צ'ושו-ג'י בנאגו טוען גם הוא שהוקם בדיוק במקום בו הכל התחיל.
ניצ'ירן צוג'יספו אטו (日蓮聖人辻説法跡) בשדרת קומאצ'י ברובע קומאצ'י מכיל את האבן שמעליה נהג ניצ'ירן להוכיח את ההמונים, בטענה שהאסונות השונים שפקדו את העיר באותו רגע נבעו מכשלים מוסריים של אזרחיה.
מגרש ההוצאה להורג לשעבר, כיום מקדש se, שבו עמד ניצ'ירן בפני הוצאה להורג בעריפת ראשו (אירוע הידוע לחסידיו של ניצ'ירן כרדיפת טאצונוקוצ'י (龍ノ口法難)), ושם הוא ניצל בנס כשרעם תקף את התליין.
ניצ'ירן נידון למוות על שכתב את "ריסשו אנקוקו רון".[41] מדי שנה, ב-12 בספטמבר, מתאספים חסידי ניצ'ירן לחגוג את יום השנה לנס.
קסאגאקה נו מאצו (袈裟掛けの松), עץ האורן בדרכים בין האריסוריבאשי לאינמורגאסקי שעליו תלה ניצ'ירן את ה שלו (גלימת נזיר בודהיסטי) בזמן שהיה בדרכו ל-ריוקו-ג'י.
אולם עץ האורן המקורי מת לפני זמן רב ולאחר שהוחלף פעמים רבות, כעת אינו קיים יותר.
קמקורה-גו (鎌倉宮) – הוקם ב-1869 על יד הקיסר מוצוהיטו לזכרו של נסיך שראשו נערף במקום ב-1335.
מוטו האצ'ימן (元八幡) – מקדש קטן שבו המוקדש לקאמי האצ'ימן
– מקדש השינטו החשוב ביותר בעיר, ותוואי בולט בקצה שדרת ואקיאמה אוג'י, הרחוב הראשי בעיר
זניאראי בנזאיטן אוגאפוקו (銭洗弁財天宇賀福神社) – פופולרי בקרב תיירים בשל האגדה שרחיצת מטבעות במעיין שבמקום יכפיל את כמותן.
יאגוּרה (やぐら) הוא סוג של קבר.
מערות שנחפרו על צלע גבעות בימי הביניים כדי לשמש קברים לאישים ולכוהנים בכירים.
שתי דוגמאות מפורסמות הן האנדרטות של הוג'ו מאסקו ומינאמוטו נו סאנטומו בבית הקברות שלג'ופוקו-ג'י, כקילומטר אחד מתחנת הרכבת של קמקורה.
הקברים נמצאים בדרך כלל בבתי הקברות של רוב המקדשים הבודהיסטים בעיירה, הם רבים מאוד גם בגבעות המקיפות אותה, ומעריכים את מספרם באלפים.
ניתן למצוא את יאגורה מבודדת או בקבוצות של אפילו 180 קברים, כמו בהיאקוהאצ'י יאגורה (百八やぐら).
רבים מהקברים נטושים כעת ובמצב שימור גרוע.
הסיבה מדוע הם נחפרו אינה ידועה, אך סביר להניח שהמסורת התחילה בגלל היעדר אדמה שטוחה בגבולות הצרים של שטחה של קמקורה.
המסורת החלה בתקופת קמקורה (1185–1333), נראה שהמסורת דעכה במהלך תקופת מורומאצ'י שלאחר מכן, אז החלו להעדיף מחסנים ובתי קברות רגילים.
מוזיאון הספרות של קמקורה (鎌倉文学館) – מכיל חומר על סופרים שחיו, מתו או היו פעילים בעיר קמקורה
מוזיאון האוצרות הלאומיים של קמקורה (鎌倉国宝館) – מאכלס כ-4,800 חפצים מאזור קמקורה כולל פסלים, ציורים וחפצי אמנות תעשייתיים
הגן הבוטני של מחוז קנאגאווה באופנה (神奈川県立フラワーセンター 大船植物園) – כולל כ-5,700 מינים.
קבר מינאמוטו נו יוריטומו (源頼朝の墓) – כולל מקדש שינטו
שדרת ואקיאמה אוג'י – הרחוב הראשי בעיר המוליך מחוף הים אל מקדש צורוגאוקה האצ'ימנגו.
לאורך הרחוב עצי דודבן ושלושה טוריאי.
(七切り通し) – מעברים שנחצבו בגבעות המובילים אל מחוץ לקמקורה.
מעבר שאקאדו (釈迦堂切通) – מעבר שנחצב בין שני חלקים השייכים לקמקורה (ולכן הוא לא חלק משבע הכניסות).
צמוד למעבר מקבץ של יאגורות שם מונחות העצמות של כמה ממאות בני קלאן הוג'ו שהתאבדו בכיבוש של 1333.
בקמקורה יש פסטיבלים רבים ( (祭り)) ואירועים אחרים בכל אחת מעונות השנה, בדרך כלל על סמך המורשת ההיסטורית העשירה שלה.
לעיתים קרובות הם ממומנים על ידי עסקים פרטיים, ובניגוד לאלה בקיוטו, הם אירועים בקנה מידה קטן יחסית שבהם משתתפים בעיקר מקומיים ומעט תיירים.
בינואר במיוחד יש פסטיבלים רבים כי זהו החודש הראשון בשנה, ולכן רשויות, דייגים, עסקים ובעלי מלאכה מארגנים אירועים להתפלל לבריאותם ובטיחותם, ולשנת עבודה טובה ומשגשגת.
המקומות המקודשים והמקדשים הרבים של קמקורה, בראשם סמלי העיר צורוגאוקה האצ'ימנגו וקנצ'ו-ג'י, מארגנים גם אירועים רבים, מה שמביא את המספר הכולל של האירועים ליותר ממאה.
4 בינואר: צ'ונה-האג'ימשיקי (手斧初式) בצורוגאוקה האצ'ימנגו: אירוע זה מציין את תחילת שנת העבודה עבור פועלי בניין מקומיים אשר, לצורך הטקס, משתמשים בכלי עבודה מסורתיים.
הפסטיבל מנציח גם את מינאמוטו נו יוריטומו, שהורה לשחזר את הבניין הראשי של המקדש לאחר שנהרס בשריפה ב-1191. הטקס מתקיים בשעה 13:00 בצורוגאוקה האצ'ימנגו.
יום לפני היום הראשון של האביב (בדרך כלל 3 בפברואר): סצובון מצורי (節分祭) בקמקורה-גו, האסה-דרה ג'י, קנצ'ו-ג'י, צורוגאוקה האצ'ימנגו ועוד: חגיגת סוף החורף.
פולי סויה מפוזרים באוויר כדי להבטיח מזל טוב.
מיום ראשון השני בחודש עד יום ראשון השלישי: קמקורה מצורי בצורוגאוקה האצ'ימנגו ובמקומות נוספים: שבוע שלם של אירועים החוגגים את העיר וההיסטוריה שלה.
5 במאי: קוסאג'ישי (草鹿) בקמקורה-גו: קשתים בציוד סמוראי יורים חצים לעבר אייל הבנוי מקש תוך כדי דקלום שירים עתיקים.
10 באוגוסט (או יום שני שאחריו אם הוא נופל בשבת): שעה שלמה של זיקוקים על החוף ביויגהמה.
14, 15 ו-16 בספטמבר: צורוגאוקה האצ'ימנגו ריטאיסל (鶴岡八幡宮例大祭) פסטיבל מפורסם עם אטרקציות רבות, המפורסמת שבהן היא (流鏑馬), או ירי בחץ וקשת על גב סוסים, שמתקיים ב-16 בספטמבר.
ל של יש שלוש תחנות בתוך העיר.
במרכז העיר נמצאת , תחנת הרכבת המרכזית בעיר.
תחנת קמקורה היא הטרמינל של .
מסילת רכבת זו עוברת מערבה ל, וחלק מתוואיה עובר במקביל לחוף הים.
לאחר היציאה מתחנת קמקורה, הרכבות עוצרות בשמונה תחנות נוספות בעיר.
אחת מהן היא , הקרובה ביותר למקדשים וקוטוקו-אין.
התחנה הבאה בקו היא , רקע לאחת הסצנות בסרט "אחותנו הקטנה" משנת 2014.
בקמקורה פועלים מוסדות חינוך רבים.
בעיר פועלים שישה עשר בתי ספר יסודיים ציבוריים ותשע חטיבות ביניים.
הממשלה הלאומית מפעילה בית ספר יסודי אחד וחטיבת ביניים אחת, ויש שני בתי ספר פרטיים ושש חטיבות ביניים פרטיות.
ברמה הבאה נמצאים ארבעה בתי ספר מחוזיים ושישה תיכונים פרטיים.
בקמקורה פועל בית ספר מיוחד של המחוז.
היא האוניברסיטה (בפועל מכללה לכלכלת בית וטיפול בילדים) היחידה בעיר.
לקמקורה יש ראש עירייה ומועצת עיר, כולם נבחרי ציבור.
מועצת העיר מונה 28 חברים.
לקמקורה ברית ערים תאומות עם:
קמרון דזמונד ארצ'ר הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סאות'המפטון.
ארצ'ר גדל במחלקת הנוער של אסטון וילה.
הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הפרמייר ליג, וכן הושאל מהמועדון לסוליהאל מורס מהנשיונל ליג, ולפרסטון נורת' אנד ולמידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.