tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא זכתה לפופולריות והייתה אהודה בקרב המעריצים.
הסדרה "איש הנצח: העורב" (Highlander: The Raven), לקחה דמות מתוך סדרת הטלוויזיה בשם אמנדה והתרכזה בה.
הסדרה עלתה לשידור ב-7 בנובמבר 1998 בניגוד לסדרה הקודמת היא לא הייתה אהודה אצל המעריצים וירדה אחרי עונה אחת בלבד.
סדרת אנימציית פלאש משנת 2001 בשם "קורותיו של מתוס" (The Methos Chronicles), שודרה דרך רשת האינטרנט, והתמקדה בדמותו של בן האלמוות מתוס (שדובב על ידי השחקן פיטר וינגפילד), שהוצג בסדרת הטלוויזיה.
הסדרה נמשכה כעשרה פרקים בלבד.
סדרת אנימציה משנת 1994 (Highlander: The Animated Series) התרחשה בעתיד פוסט-אפוקליפטי רחוק והתמקדה בדמותו של קוונטין מקלאוד.
בעת שבה האנושות נידונה לכליה, בני האלמוות בוחרים להתאחד ולשמר את הידע אותו צברו לטובת האנושות.
בן האלמוות קורטן, לעומת זאת, לא נמנה בין המאמינים, ונלחם להעצים את האימפריה שלו, תוך שהוא מביס את קונור מקלאוד.
רמירז מחפש כעת את בן האלמוות הבא שינהיג את כולם, ומוצא אותו בדמותו של קוונטין מקלאוד.
סרט אנימה משנת 2007 בשם איש הנצח: החיפוש אחר נקמה, המציג את סיפור חייו של קולין מקלאוד, והמתרחש בשנת 2187.
לצד נובלות גרפיות המתארות את הסרט וכאלו שמרחיבות את העלילה בסמוך לסרט, ניתן למצוא נובלות נוספות המרחיבות את אפוס אנשי הנצח אל מעבר לסרטים ולסדרות.
איש הנצח: יסוד האש (Highlander: The Element of Fire) - הנובלה מגוללת את ימי אימוניו של דאנקן עם קונור מקלאוד וחברותם המתמשכת לאורך דפי ההיסטוריה.
בן אלמוות תאב דם בשם קורדאס נשבע להרוג את איש הנצח, והוא רודף אחריהם לאורך המאות.
איש הנצח: סימיטר (Highlander: Scimitar) - ג'ו דוסון מקבל לידיו חרב עתיקת יומין, שמזכירה לדאנקן את מעורבותו בניסיון הפיכה בשנת 1916.
איש הנצח: סקוטלנד האמיצה (Highlander: Scotland The Brave) - בת מולדתו של דאנקן חוזרת בניסיון לשכנעו לצאת למסע לזכות בעצמאותה של סקוטלנד.
איש הנצח: מידותיו של אדם (Highlander: Measure of A Man) - באיטליה של שנת 1655, דאנקן פוגש בבן אלמוות אגדתי ורב תחבולות בשם ניקולו מקיאבלי, ששב לתעתע בו במאה ה-21.
איש הנצח: הנתיב (Highlander: The Path) - בשנת 1781, דאנקן פוגש בבן אלמוות מפתיע בדמותו של הדלאי לאמה, מה שמושך אותו בעקבות נתיב לגילוי הארה פנימית ושלום.
אך שלום זה הוא קצר מועד כאשר בן אלמוות בשם נסיראדין פולש לטיבט.
איש הנצח: פנאט (Highlander: Zealot) - הנובלה מביאה את סיפורו של בן האלמוות אברם בן מרדכי, שנלחם באויבי עמו היהודי במלחמת העולם השנייה, כשם שעשה במשך אלפיים שנה.
דאנקן מלקאוד מכיר אותו, וכעת הוא ניצב בדילמה בין כבודו לבין נאמנותו כאשר הוא מגן על דיפלומט ערבי מפני ידידו הוותיק.
איש הנצח: צל האובססיה (Highlander: Shadow of Obssession) - בנובלה זו, מסופר סיפורו של בן אלמוות בשם דאריוס, איש מלחמה שהטיל עוצר על רומא.
מאות בשנים לאחר מכן, הוא איש האלוהים אשר נגע בחייו של דאנקן מקלאוד ונרדף בידי מאהבת מעברו שטוף הדמים, אשר נשבעה לנקום בו ובכל חבריו.
איש הנצח: הנשמה הלכודה (Highlander: The Captive Soul) - בנובלה זו מסופר, כי בן האלמוות מתוס עזר בעבר הקדום לפרעונים ממצרים העתיקה בזמן פלישת החיקסוס.
בכורח הנסיבות הוא נעשה מרגל בתוך בית המלוכה של החיקסוס ופוגש את בן האלמוות המטורף קיאן.
מתוס מפספס את ההזדמנות לערוף את ראש יריבו, טעות שעולה לו ביוקר כאשר קיאן חוזר בזמן ההווה.
איש הנצח: שתיקה חיוורת (Highlander: White Silence) - מקלאוד, יחד עם יו פיצ'קריין ומתלמדו נתקעים בטריטוריית יוקון, שם הם עומדים בפני מותם, פעם אחר פעם.
איש הקש הוא סרט פולחן סקוטי מ-1973 שצולם בסקוטלנד ומשלב את סוגות המתח, האימה האקזיסטנציאליסטית והסרט המוזיקלי.
הסרט בוים על ידי רובין הארדי.
השוטר ניל האווי (אדוארד וודוורד) מקבל מכתב אנונימי בו הוא מתבקש לחקור את היעלמותה של ילדה בשם רואן מוריסון (ג'רי קאופר) באי מרוחק בשם סאמראייל, אחד מהאיים ההברידיים.
הוא טס אל האי וחקירותיו מעלות כי אוכלוסיית האי כולה משתייכת לכת נאו-פגנית שמונהגת בידי הבעלים של האי, לורד סאמראייל (כריסטופר לי), מאמינה בגלגול נשמות, סוגדת לשמש ועורכת כישופי פוריות מיניים על מנת להשיג את ברכת כוחות הטבע.
תדהמתו של האווי, הנוצרי האדוק, מהתנהגותם של תושבי האי הולכת וגוברת.
במקביל הוא מוצא את עצמו נמשך ונדחה בעת ובעונה אחת מווילו (בריט אקלנד), בתו שופעת המיניות של בעל המלון בו הוא מתאכסן.
הוא לא זוכה לשום עזרה בחיפושיו מצידם של תושבי האי, שבתחילה מכחישים את קיומה של מוריסון ובהמשך טוענים שלאחרונה היא הלכה לעולמה.
לאחר מאמץ נוסף האווי מגלה ראיה לכך שהילדה הייתה או עומדת להיות מוקרבת כקורבן אדם.
האווי, שהולך ונגרר לתוך עולמם של תושבי האי, מסווה את עצמו בתחפושת מסורתית של הליצן "פאנץ'", דמות ראשית בפסטיבל אחד במאי, כדי שיוכל להשתתף בטקס ולגלות פרטים עליו.
כשהוא פוגש ברואן תוך כדי הטקס הוא חושף את עצמו בפניה.
השניים בורחים דרך מערות ולבסוף מוצאים את עצמם על צוק גבוה, שם מחכה להם לורד סאמראייל.
בשלב זה מתגלה שרואן הובילה את האווי במתכוון אל מקום זה על מנת שהוא עצמו יועלה לעולה, קרבן אדם שיפייס את האלים הפגאניים ויביא ברכה ליבולם.
בזמן שהם תופסים אותו מסבירים תושבי האי להאווי כי הקורבן יהיה יעיל במיוחד מכיוון שהוא הגיע למקום מרצונו החופשי, כשברשותו כוח של מלך (כנציג החוק), בטיפשותו (לבוש כליצן) ובבתוליו (בהיותו דתי אדוק).
האווי מנסה לדחות אותם בטיעונים שונים, אך לורד סאמראייל מביע את ביטחונו בכך שהקורבן יעלה יפה ושעקבותיו של האווי ייעלמו לחלוטין.
האווי מוכנס אל תוך פסל קש גדול בדמות אדם, "איש קש" שכמותו שימש את הדרואידים להעלאת קרבנות אדם בשריפה לפי דיווחים רומיים מסוימים.
הפסל מועלה באש בעת שתושבי האי סובבים אותו ושרים שיר עם אנגלי מתקופת ימי הביניים ("Sumer Is Icumen In", "בא הקיץ").
האווי הנצלה לאיטו מבטיח בצעקות את נקמת האל באי ובתושביו ומצטט מתוך תהלים כ"ג, מזמור לדוד ה' רועי לא אחסר.
הסרט נוצר בעקבות שיתוף פעולה בין כריסטופר לי, שהתפרסם בזכות גילום דמותו של דרקולה פעמים אחדות עבור חברת הפקות סרטי האימה הבריטית "סרטי האמר" וביקש להרחיב את אופקי המשחק שלו, עם ראש החברה פיטר סנל ועם התסריטאי אנתוני שאפר שכבר התפרסם בזכות הלהיט פרי עטו "משחקי בילוש".
המטרה הייתה ליצור את העימות המובהק בין אדם נוצרי מודרני לבין קהילה פגנית מרוחקת, בליווי מוזיקה אותנטית ותפאורה אמינה.
הסרט צולם בתקציב מוגבל בגלל בעיות כספיות של חברת בריטיש ליונס, כאשר מספר אנשים, ביניהם כריסטופר לי, עבדו על ההפקה ללא תשלום.
הסרט צולם במהירות בחודש אוקטובר על אף שהעלילה מתרחשת בתחילת הקיץ, ועלים ופרחים מלאכותיים הודבקו על עצים עבור צילומן של סצנות רבות.
המגזין "סינפנטסטיק" כינה אותו "האזרח קיין של סרטי האימה" והמגזין "טוטאל פילם" דירג אותו ב-2004 כסרט הבריטי השישי בטיבו בכל הזמנים.
ב-2006 נוצר רימייק לסרט בכיכובם של ניקולס קייג' ואלן בורסטין.
רובין הארדי הביע הסתייגות ודאגה מעצם יצירתו של הסרט ולאחר צאתו טען שהסרט האמריקאי גרוע והוא סרט שונה מהמקור עד כדי כך שהוא לא מחשיב אותו כרימייק.
איש השנה הוא סרט סאטירה אמריקני בכיכובו של רובין ויליאמס, בוים על ידי בארי לוינסון ויצא לאקרנים בשנת 2006. סרט זה הוא שיתוף הפעולה השלישי בין ויליאמס ולוינסון.
הסרט מספר את סיפורו של טום דובס, מנחה תוכנית אירוח לילית בסגנון The Tonight Show, שבעת מופע החימום לקהל טרם מתחילים צילומי התוכנית, הקהל מציע לדובס לרוץ לבחירות לנשיאות ארצות הברית המתקיימות באותם ימים.
דובס בתחילה לוקח את ההצעה בבדיחות הדעת, אך בסופו של דבר מחליט להתמודד באופן עצמאי (כלומר שלא מטעם המפלגה הדמוקרטית או הרפובליקנית), ובכך מפתיע את סוכנו ג'ק מנקן ואת הכותב שלו אדי לנגסטון.
דובס מתחיל במסע בחירות משמים יחסית, אך בעימות שנערך עם הנשיא המכהן והמועמד מטעם המפלגה הדמוקרטית קלוג ועם המועמד מטעם המפלגה הרפובליקנית מילס, דובס יוצא משליטה ועונה על השאלות בעימות כמו במופע סטנד-אפ.
הוא זוכה לתשואות רמות, אך מרגיש כי מעד ומחליט לא לחזור על זה.
אך כשמנקן חוטף התקף לב ודובס צופה בעימות בטלוויזיה, הוא פותח בתעמולה סאטירית והומוריסטית, שהקו המנחה שלה הוא "נמאס לי מהמפלגה הדמוקרטית, נמאס לי מהמפלגה הרפובליקנית".
באותה מערכת בחירות הבחירות ממוחשבות.
בחדשות ניתן לראות כי דובס זוכה בכל מדינה בה התמודד, ובאלו שלא התמודד קלוג זכה תמיד.
אלינור גרין שעובדת בחברה שנשכרה לפתח תוכנת בחירות ממוחשבת טוענת שיש במערכת תקלה ושאלו לא תוצאות האמת.
מנהלי החברה מחליטים שאין לחשוף את התקלה בטענה שהעם אינו יודע על כך, ושיש לעבוד על כך שבבחירות הבאות המערכת תעבוד כראוי.
כאשר נראה כי אלינור עושה בעיות, הם מחליטים להשתיק אותה ומסממים אותה.
אלינור מחליטה לספר על העניין לדובס, וכשהם נפגשים נוצר ביניהם קשר רומנטי.
כשאלינור מספרת על כך לדובס, הוא רוצה ליידע את הציבור, אך מנקן אומר לו שהוא יכול להיות נשיא מוצלח יותר משני האחרים גם אם הם קיבלו יותר קולות ממנו.
החברה שפיתחה את המערכת, מצדה, מפרסמים הודעה שלא קיימת שום תקלה ושהבחירות לא נפגעו.
אלינור בינתיים מצליחה לגלות שהמנצח נקבע לא על פי מספר הקולות שקיבל אלא לפי סדר אלפביתי של אותיות כפולות בשמם (Dobbs, Kellogg ו-Mills).
מנהלי החברה שלה מחליטים כי יש להשתיקה לתמיד ולהרוג אותה.
היא נפגעת בתאונה מכוונת אך לא נהרגת.
דובס חושף בסופו של דבר את הפרשה בתוכנית אירוח מתחרה לזו שהייתה לו.
הוא מחליט שלא להשתתף בבחירות החוזרות שייערכו וחוזר להנחות את התוכנית שלו.
בסוף הסרט אלינור הופכת לאשתו ומפיקתו של דובס, מנהלי החברה, סטיוארט ומודרייטור, נשלחים לכלא, קלוג זוכה בבחירות והוא משתפר בכהונתו השנייה והמגזין טיים בוחר בדובס כאיש השנה כ"מהפכן אמריקני", מפני שהצליח לשנות את התפיסה הפוליטית בארצות הברית.
רובין ויליאמס - טום דובס
כריסטופר ווקן - ג'ק מנקן
לורה ליני - אלינור גרין
לואיס בלק - אדי לנגסטון
ריק רוברטס - ג'יימס המניגס
קארן היינס - אליסון מקאנדרוס
לינדס קאש - ג'ני אדמס
הסרט מהווה סאטירה פוליטית על המתרחש בארצות הברית.
הסרט נמנע מלנקוט עמדה פוליטית כלשהי (דמוקרטית או רפובליקנית), והגיבור הוא מועמד עצמאי.
הסרט מבקר את העובדה שפוליטיקאים רבים מתעסקים בזוטות, מונעים על ידי שדלנים ולעיתים אף אינטרסנטים ומושחתים.
לדוגמה הנשיא קלוג רוצה להעביר תיקון לחוקה בעניין שריפת דגל האומה, בזמן שישנם דברים בוערים יותר כמו חינוך, כלכלה, איכות סביבה ועוד.
במהלך הסרט מדובר בחדשות על כך שאנשים רבים מעדיפים לצפות בתוכניות כמו של דובס, ג'יי לנו, דייוויד לטרמן ועוד, במקום בחדשות עצמן.
כמו כן הסרט עוסק בבעיות אמינות של בחירות ממוחשבות.
במובן מסוים הסרט חזה את מה שקרה בבחירות המקדימות במפלגת העבודה ובליכוד בשנת 2008, שנעשו באופן ממוחשב והיו רצופות תקלות.
קיבל ציון נמוך של 21% ביקורות חיוביות מאתר Rotten Tomatoes בהתבסס על 142 ביקורות.
בסופו של דבר הכנסות הסרט עמדו על 41.2 מיליון דולר אמריקאי, לעומת תקציב של 20 מיליון דולר.
איש הקאדילק הוא סרט קומדיה משנת 1990 בכיכובם של רובין ויליאמס וטים רובינס.
ג'ואי או'בריאן (רובין ויליאמס) הוא סוכן רכב ממולח מברוקלין, אשר נקלע לצרות רבות: הבוס שלו מאיים לפטר אותו אם לא יצליח תוך יומיים למכור 12 מכוניות, הוא חייב כסף למאפיונר המקומי, אשתו לשעבר דורשת לקבל ממנו תשלומי מזונות, שתי המאהבות שלו משגעות אותו.
כאילו לא די בכך– באמצע יום העבודה, כאשר הוא מנסה לסגור במקביל שתי עסקות למכירת רכב, מתפרץ לסוכנות איש רכוב על אופנוע החמוש ברובה סער מסוג AK-47 ולוקח את כל הנמצאים בה כבני ערובה.
האיש על האופנוע הוא לארי (טים רובינס), בעלה של דונה, שעובדת כמזכירה בסוכנות.
לארי משוכנע כי היא בוגדת בו עם אחד מעובדי הסוכנות ומאיים להרוג את כולם.
בהמולה שנוצרת בסוכנות ג'ואי הוא היחיד שמצליח לשמור על קור רוח.
הוא לוקח על עצמו את ניהול משא ומתן הן עם החוטף והן עם המשטרה שמקיפה את הסוכנות.
רובין ויליאמס - ג'ואי או'בריאן
פאמלה ריד - טינה, אשתו לשעבר של ג'ואי
פראן דרשר - ג'וי מונצ'אק, מאהבת של ג'ואי
אנבלה סקוריא - דונה, אשתו של לארי.
לורי פטי - לילה, מאהבת נוספת של ג'ואי
איש הקשר היהודי בבית הלבן הוא איש סגל בבית הלבן, שתפקידו הוא לשמור על קשר עם הקהילות היהודיות בארצות הברית.
איש הקשר היהודי בבית הלבן שייך למשרד לקשרי ציבור ועניינים בין-ממשלתיים (Office of Public Engagement and Intergovernmental Affairs), שהוא חלק מסגל הבית הלבן וכפוף לראש הסגל.
לתפקיד איש הקשר היהודי בבית הלבן אין תואר רשמי.
בפועל, תיאור התפקיד משתנה בהתאם למעמדו של האדם הממלא אותו.
בין השמות שניתנו לתפקיד זה בעבר ניתן למנות את השמות: "עוזר אדמיניסטרטיבי לענייני היהודים", "יועץ מיוחד לענייני היהודים" ו"עוזר ראש הסגל לענייני היהודים".
איש הקשר היהודי הראשון בבית הלבן היה מרק סיגל, שמונה לתפקיד במרץ 1977, על ידי הנשיא האמריקאי ג'ימי קרטר.
סיגל פרש ביוני 1978, לאחר שנודע לו על כוונת הממשל למכור מטוסי F-15 איגל לערב הסעודית.
הוא טען שחלה התדרדרות ביחסו של הממשל האמריקאי לישראל ובמדיניות הבית הלבן במזרח התיכון, וחש תסכול על חוסר היכולת שלו להשפיע על מדיניות זו.
אחריו כיהן בתפקיד אד סנדרס, שהמליץ לנשיא קרטר להבליג על מעשיו של בגין, ביניהם הקמתן של התנחלויות וחוסר התקדמות מדיני בסכסוך הישראלי-פלסטיני, על מנת שלא לחזק אותו בזירה הפוליטית הישראלית.
בימי כהונת הנשיא רונלד רייגן שימש בתפקיד זה מרשל ג'ורדן ברגר.
במסגרת תפקידו הסביר ברגר לראש הסגל, דונלד ריגן, מדוע כעסו אנשי הקהילה היהודית על הנשיא רייגן לאחר ביקור ממלכתי בביטבורג, גרמניה, שכלל ביקור בבית קברות שבו נקברו חיילי ואפן אס אס.
גם אלי ויזל מחה על הביקור מעורר המחלוקת.
תפקיד איש הקשר היהודי בבית הלבן נחשב לבעל חשיבות גבוהה בימי רייגן וביל קלינטון, אך חשיבותו פחתה בתקופתו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
תחת בוש שימשו בתפקיד זה שבעה אנשים שונים, ביניהם אדם גולדמן ואחריו טבי טרוי.
שניהם עוררו את כעסם של מנהיגי ארגונים יהודיים ליברליים, שטענו שעמדותיהם אינן מועברות כיאות לנשיא, והם מייצגים רק את הזרמים השמרניים.
לאחר טרוי שימשו בתפקיד זה ג'יי זיידמן, ג'רמי כץ וסקוט ארוגטי, שהיה האדם האחרון ששימש בתפקיד זה.
במהלך היכנסו לתפקיד כנשיא, קיבל ברק אובמה, לפחות חמש פניות של מועמדים שהתעניינו בתפקיד איש הקשר היהודי בבית הלבן.
לבסוף, בפברואר 2009, החליט אובמה לא למנות אף אדם לתפקיד זה, כשהוא נימק זאת מטעמים של חיסכון בתקציב.
טינה טצ'ן, מנהלת המשרד לקשרי ציבור בבית הלבן, מסרה שהמינוי נדחה אך הוא יבוצע בשלב כלשהו בעתיד.
ביוני 2009 מונו שתי נשים במשותף למלא את תפקיד איש הקשר היהודי בבית הלבן: סוזן שר, ששימשה גם כראש מטה של הגברת הראשונה של ארצות הברית, ודניאל בורין, שהייתה עוזרת מיוחדת לעניינים ציבוריים אצל סגן הנשיא ג'ו ביידן.
שר ובורין מילאו תפקיד זה עד ינואר 2011.
בחודש ספטמבר 2011, הוכרז כי ג'ארוד ברנשטיין ימונה לאיש הקשר עם יהדות ארצות הברית, במסגרת המשרד למעורבות ציבורית בבית הלבן.
הוא מילא תפקיד זה עד ינואר 2013, ואחריו מילא זאק קלי את התפקיד באופן זמני.
ביולי 2013 מונה לתפקיד מאט נוסנצ'וק.
תיאור תפקידו הרשמי היה "מנהל משותף לקשרים עם הקהילה היהודית במשרד למעורבות ציבורית בבית הלבן".
בחודש מאי 2016, מונה לתפקיד חנן וייסמן.
ביולי 2022 מונתה לתפקיד שלי גרינספן.
איש הנצח (באנגלית Highlander: The Series) היא סדרת טלוויזיה קנדית-צרפתית מסוגת פעולה/פנטזיה ומדע בדיוני שמבוססת על סרט משנת 1986 באותו השם.
היא המשך לסרט הראשון עם מספר שינויים: קונור מקלאוד (כריסטופר למברט) לא באמת מקבל את הפרס למרות שהוא עדיין בן אלמוות ונותן ליורש שלו, דאנקן מקלאוד (אדריאן פול), את מקומו.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 ולאחר מכן ב-AXN בשידורים חוזרים.
הסדרה התהדרה בצוות שחקנים מגוון, שכלל שחקנים ראשיים קבועים לצד שורה ארוכה של שחקני אורח ידועים.
את דמותו של דנקן מקלאוד, בן האלמוות הראשי של הסדרה, גילם אדריאן פול, שהפך לפנים המזוהות ביותר עם הזיכיון הטלוויזיוני.
לצידו הופיעו אלכסנדרה ואנדרנוט כטסה נואל, בת זוגו האנושית, סטן קירש כריצ'י ראיין, תלמידו ובן חסותו של דנקן, וג'ים בירנס כג'ו דוסון, חבר ב"צופים" שסיפק לדנקן מידע חיוני.
דמויות בולטות נוספות שזכו לפופולריות היו אמנדה דאריו, בת אלמוות ערמומית שגולמה על ידי אליזבת גרייסן, ומתוס, בן האלמוות העתיק ביותר, שגולם על ידי פיטר וינגפילד.
מעבר לצוות הקבוע, הסדרה אירחה שחקנים ואמנים מוכרים רבים, כולל את כריסטופר למברט ששב לגלם את תפקידו האייקוני כקונור מקלאוד ממספר סרטי הזיכיון, רוג'ר דלטרי (סולן להקת The Who), רון פרלמן, המתאבק רודי פייפר, הזמרת שיינה איסטון, ג'ייסון אייזקס, ג'ואן ג'ט ורולנד גיפט.
מגוון השחקנים תרם רבות לעומק העלילתי של הסדרה וליכולתה להציג סיפורים ודמויות חדשות בכל פרק.
אמן הסיף הבריטי בוב אנדרסון שימש ככוריאוגרף הקרבות בסרט Highlander (1986), ונחשב לדמות מרכזית בעיצוב סגנון הלחימה של הזיכיון.
אנדרסון, סייף אולימפי לשעבר, נודע כאחד מכוריאוגרפי הקרבות המובילים בהוליווד, ויצר סגנון לחימה ייחודי לכל דמות, בהתאם לרקע ההיסטורי שלה, דבר שהעצים את תחושת האלמוות והעומק הדרמטי של הסיפור.
הקרבות שתכנן התאפיינו בדיוק טכני, דרמטיות תיאטרלית, ושימוש מרשים באביזרים ותפאורה.
השפעתו ניכרה גם בסדרת הטלוויזיה שנוצרה בעקבות הסרט, בה נשמרו האלמנטים הוויזואליים והקצביים שסיגל לסדרת הקרבות.
מעבר לעבודתו ב-Highlander, אנדרסון היה אחראי על סצנות הדו-קרב בטרילוגיה המקורית של מלחמת הכוכבים, ואף גילם את דארת' ויידר בסצנות הקרב.
הוא כוריאוגרף גם את סצנות הקרב בטרילוגיית שר הטבעות, המסכה של זורו, שודדי הקאריביים, הנסיך הפרסי, ורובין הוד: נסיך הגנבים.
כמו בסרט, הסדרה מלווה את איש הנצח, שתמצית חייו מוצגת בפתיח הסדרה; איש הנצח הוא דאנקן מקלאוד אשר נולד בשנת 1592 ברמות סקוטלנד כבן-אלמוות.
ב-400 השנים הבאות לאחר מכן היה דאנקן לוחם, מאהב ונווד שנאלץ להילחם עם בני-אלמוות אחרים על הזכות להמשיך ולחיות.
בקרבות אלה על חייהם המנצח לוקח את ראשו של יריבו ויחד אתו, את כוחו.
קורותיהם של בני האלמוות מתועדים בידי אגודה של בני אנוש שנקראת "Watchers", שעוקבת אחרי בני האלמוות השונים בעולם.
הפרק הראשון של העונה משמש כפרולוג ומציג חלק מהדמויות הקבועות שילוו את המשך העונה, דאנקן (אדריאן פול) הוא בן אלמוות, אחד מני רבים, המנסה לחיות חיים נורמליים עם חברתו הצרפתייה טסה נואל (אלכסנדרה ואנדרנוט) יחד איתה הוא מנהל חנות עתיקות, המצויה במבנה תעשייתי בו השניים מתגוררים.
באחד הלילות פורץ אל החנות נער מתבגר, המתפרנס ממעשי גנבה מזדמנים, בשם ריצ'י ריאן (סטן קירש).
דאנקן, החש בנוכחות בן אלמוות אחר, מגיע לזירת הפשע ומאתגר את ריצ'י לקרב.
בעוד טסה מפצירה בו להניח לנער מגיח לפתע סלאן קווינס ומאתגר את דאנקן לקרב, ולאחריו מופיע קונור מקלאוד (כריסטופר למברט), בן שבטו מורו וחברו הוותיק של דאנקן.
שני בני האלמוות האחרונים מנהלים קרב קצר במהלכו ריצ'י בורח וסלאן נמלט מהזירה למשמע סירנות המשטרה.
לאחר כמה ימים נתפס ריצ'י ודאנקן מגיע לבקרו בתחנת המשטרה.
דאנקן מציע לריצ'י שלא יסגירו למשטרה וזאת בתנאי שלא יספר על מה שאירע בליל הפריצה לחנות העתיקות.
קונור ודאנקן מתאמנים, נהנים זה מחברתו של זה ורבים על הזכות להרוג את סלאן, אך האידיליה נשברת כאשר קונור גוער בדאנקן ולמורת רוחו מפציר בו לחזור אל "המשחק", כינוי לתחרות בה הורגים בני האלמוות אחד את השני על ידי עריפת ראשם ועל ידי כך נהנים מכוחם.
המנצח בתחרות, בן האלמוות האחרון, יזכה בכוחות של כל בני האלמוות האחרים ובכך יהיה בעל כוח אדיר לחולל שינוי בעולם, לטובה או לרעה.
טסה, שהייתה מודעת עד כה להיותו של דאנקן בן אלמוות תוהה על קנקנו של קונור וכועסת שהשניים מנסים להסתיר ממנה את "המשחק", אודותיו דאנקן שמר בסוד עד לאותו שלב.
סלאן פורץ שוב לחנות העתיקות וכובל את טסה על מנת להתגרות בדאנקן.
לאחר האירוע הטראומטי מביעה טסה את רצונה לעזוב את החנות ולעבור לגור בפריז.
עקב החשש ההולך וגובר לגורלה מציעה לה דאנקן להיפרד לאחר שתים עשרה שנים של זוגיות וטסה מתנגדת.
לאחר הקרב מול סלאן, טסה ודאנקן מתפייסים ומחליטים להישאר יחד, וקונור עוזב.
בהמשך העונה, ריצ'י נעזר בדאנקן במספר הזדמנויות, ואף עובר להתגורר עימו ועם טסה.
מוטיב חוזר המניע את העלילה הוא היכנסותם של רי'צי וטסה לצרות והצלתם על ידי דאנקן.
את העלילה מלווים פלשבקים של דאנקן אל עברו, וזאת בהשראת דמויות מעברו שהוא פוגש בהווה, ובהשראת סיטואציות בהווה.
איש הפלדה הוא סרט גיבורי-על משנת 2013 המבוסס על גיבור-העל סופרמן מבית DC קומיקס.
את הסרט ביים זאק סניידר על פי תסריט מאת דייוויד ס.
גויר, שפיתח את העלילה יחד עם המפיק כריסטופר נולאן.
זהו אתחול לסדרת סרטי סופרמן והסרט הראשון ביקום הקולנועי של DC.
הפקת הסרט יצאה לדרך בשנת 2008 כשאולפני האחים וורנר החלו לאסוף צוות לאתחול מחודש של סדרת סופרמן.
זאק סניידר הצטרף כבמאי באוקטובר 2010 וצילומי הסרט החלו ב-1 באוגוסט 2011, במערב העיר שיקגו.
הצילומים בעיר נמשכו בין שלושה לארבעה חודשים, והם התקיימו גם בלופ.
צילומים נוספים התקיימו בעיר ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה ובעיירה פלאנו, אילינוי, ארצות הברית.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-14 ביוני 2013, ובישראל ב-20 ביוני 2013. הסרט הכניס 21 מיליון דולר אמריקני ביום שיצא והפך במהרה לשובר קופות.
הסרט הכניס 200,325,000 דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו והיה לפתיחה הטובה ביותר לסרט קולנוע בחודש יוני.
הסרט הכניס סכום כולל של 668,045,518 מיליון דולר אמריקאי.
בספינה חוצנית בת אלפי שנים, קלארק קנט (הנרי קאביל) מגלה שהוא למעשה חייזר רב-עוצמה מהפלנטה קריפטון שנכחדה, ומוצא את העיתונאית לויס ליין שנכנסה אחריו לספינה.
צבא תקיפה מאותה פלנטה בהנהגת המצביא הקריפטוני גנרל זוד (מייקל שאנון) מגיע לכדור הארץ, מוצא את קנט ונלחם בו ובחיילי כוחות ארצות הברית.
קנט מגלה שעליו להפוך לגיבור-העל סופרמן כדי לעצור את גנרל זוד מלהשמיד את האנושות.
שחקן/שחקניתליהוקים אלטרנטיביםדמותתיאור הדמותהנרי קאבילקלארק קנטהפרוטגוניסטחייזר קריפטוניאיימי אדמסהשחקניות אוליביה ויילד ומילה קוניס נשקלו לגלם את הדמות לפני שאיימי אדמס לוהקה לתפקיד.לויס לייןעיתונאית זוכת פרס פוליצרעובדת בעיתון הדיילי פלאנטמייקל שאנוןזודהאנטגוניסטגנרל קריפטוניאנטייה טראואההשחקנית גל גדות לוהקה בהתחלה לתפקיד.
לאחר יציאת הסרט "סופרמן חוזר", הגיעו האחים וורנר להחלטה שיש לאתחל את סרטי סופרמן, בדומה לאתחול שנעשה לסרטי באטמן בבימויו של כריסטופר נולאן בסרט "באטמן מתחיל".
ההחלטה הייתה שסרט סופרמן חדש יתעלם מהסרטים הקודמים בסדרה של כריסטופר ריב ו-ברנדון רות כמו שכריסטופר נולאן התעלם מהסרטים הקודמים של טים ברטון ו-ג'ואל שומאכר.
האחים וורנר פנו לכריסטופר נולאן בבקשה לקחת חלק בפרויקט האתחול של סרטי סופרמן.
בתחילה פורסם כי נולאן יביים את הסרט, אבל נולאן הודיע לבסוף כי הוא לא יביים את הסרט וכי הוא כן ייקח חלק בכתיבה ובהפקה של הסרט.
באוקטובר 2010 פורסם שהבמאי זאק סניידר יביים את הסרט.
במהלך כתיבת התסריט של "עלייתו של האביר האפל", הוצע לשכור את שירותיו של התסריטאי דייוויד ס.
גויר, שעבד עם נולאן על סרטי באטמן.
נולאן עצמו סיפר כי הגרסה של ריצ'רד דונר לסרט "סופרמן 2" היוותה השראה עבורו כשהוא יצר את "באטמן מתחיל".
נולאן וגויר כתבו את התסריט בצורה בה הסרט יהיה רציני ומודרני והבטיחו סיפור שירענן את כל מה שידוע על גיבור העל, סיפור אפל ומציאותי יותר, כזה שיתאים את עצמו לזמנים מודרניים.
השחקן הנרי קאביל נבחר לגלם את דמותו של סופרמן.
קאביל הוא שחקן בריטי, מה שהפך אותו לשחקן הלא-אמריקאי הראשון שגילם את הדמות.
קאביל היה אחד מהשחקנים שנבחנו לתפקיד סופרמן בסרט סופרמן חוזר לפני שברנדון ראות' קיבל את התפקיד.
לורנס פישבורן נבחר לגלם את פרי וייט, עורך עיתון "הדיילי פלאנט" והיה לשחקן האפריקני אמריקני הראשון שגילם את הדמות.
ראסל קרואו ואיילת זורר לוהקו לגלם את ג'ור-אל ולארה, הוריו הביולוגיים של קאל-אל.
דיאן ליין וקווין קוסטנר לוהקו לגלם את הזוג קנט, הוריו של קלארק.
מייקל שאנון נבחר לגלם את הנבל הראשי של הסרט, הגנרל זוד.
תקציב הסרט עומד בערך על 255 מיליון דולר, לרבות הוצאות על שיווק.
צילומי הסרט החלו ב-1 באוגוסט 2011, בעיר שיקגו, אילינוי, ארצות הברית.
בסרטים סופרמן, סופרמן 2, סופרמן 3, סופרמן 4, סופרמן 2 מ-2006 וסופרמן חוזר וכן בכל סדרות הטלוויזיה של סופרמן מהמאה ה-20 (עד לויס וקלארק כולל), סופרמן היה לבוש בתלבושת הנפוצה בחוברות הקומיקס עם ה האדומים מעל הטייטס (צמודונים) הכחולים.
בסרט הזה סופרמן לא לובש את הטראנקס מבחוץ, הצבע הכחול נעשה כהה יותר מבכל האדפטציות לקולנוע ולטלוויזיה הישנות.
האחים וורנר ו-DC קומיקס רכשו את הזכויות לדומיין manofsteel.com שהפך לאתר הרשמי של הסרט.
בדצמבר 2012, יצאה כרזה רשמית ראשונה, תמונה בצבעים כהים של הנרי קאביל בתלבושת סופרמן החדשה כשידיו אזוקות מלווה בשחקנים במדי כוחות ארצות הברית.
במאי 2013, פורסמה כרזה ובה סופרמן נראה במעופו ולאחר מכן פורסמה כרזה בה נראים גורדי שחקים מאחורי סופרמן.
באפריל 2013, פורסם טריילר באורך שלוש דקות.
המוזיקה המלווה את הסרט נכתבה על ידי הנס צימר והפסקול הופץ ב-11 ביוני 2013.
באפריל 2013 פורסמה רשימת השירים הרשמית של הפסקול.
תקליטור 1 - מהדורה רגילה ודלוקס
תקליטור 2 - במהדורת הדלוקס
למרות ההצלחה הרבה של הסרט בקופות, הביקורות לסרט היו מעורבות.
הביקורת השליליות התלוננו שהסרט מלא בפרסומות סמויות ('תוכן שיווקי') של בתי עסק אמריקניים ושל מותגים אמריקניים ובינלאומיים כמו: sears, נוקיה, ניקון, gillette, וולמרט, הרשיז, ועוד.
טענו שעלילת הסרט לא מקורית, שהטון אפל מדי ורציני מדי וכבד מדי, שהאנטגוניסט (גנרל זוד) קלישאתי, שהסרט ארוך מדי (שעתיים ו-23 דקות, כולל קרדיטים שאורכם פחות מ-10 דקות ובלי סצנה שאחרי הכתוביות).
הביקורות החיוביות שיבחו את סצנות הדרמה ואת האנושיות של הגיבור.
סרט זה הכניס 21 מיליון דולר אמריקאי ביום חמישי הראשון להקרנות המסחריות, וניצב בטבלת שוברי הקופות של האחים וורנר במקום השלישי מתחת ל"הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2" ו"עלייתו של האביר האפל" בהכנסות מהיום הראשון להקרנה.
הסרט הכניס 44,050,000 דולר אמריקאי ביום השני להקרנה ו-65,050,000 דולר אמריקאי ביומיים הראשונים להקרנה.
מחוץ לארצות הברית גרף הסרט ביום הראשון 1,624,265 דולר אמריקאי והפך לסרט המכניס ביותר ביום הראשון להקרנה אי פעם בפיליפינים.
בטאיוואן, הסרט גרף מעל 794,742 דולר שהיה ליום הראשון להקרנה הגדול ביותר של האחים וורנר אי פעם.
בבריטניה הכניס הסרט 5.6 מיליון דולר אמריקאי ביום שישי, הפתיחה הגדולה ביותר לשנת 2013, עם 88% יותר מאשר "ספיידרמן המופלא", 11% יותר מאשר "איירון מן 3" ו-17% יותר מ"האביר האפל".
בקוריאה הדרומית, הסרט גרף 2.8 מיליון דולר אמריקאי ביומיים הראשונים שלו וגם גרף 626,000 דולר אמריקאי באיחוד האמירויות הערביות, הפתיחה הגדולה ביותר לסרט של אולפני האחים וורנר באיחוד האמירויות הערביות.
בסך הכול הכניס הסרט 200,325,000 דולר אמריקאי בסוף השבוע הראשון להקרנתו והתייצב בראש טבלת שוברי הקופות, וכיסה את תקציבו כבר בתוך שבוע, משהגיעו סך הכנסותיו ל-240,000,000 דולר אמריקאי בנוסף ל-160,000,000 דולר אמריקאי שהכניס עוד לפני צאתו לאקרנים.
הסרט המשיך להכניס כסף ממכירות DVD/Blu ray וגם בהן הגיע לראש טבלאות המכירות.
האחים וורנר תכננו ריבוט עם שחקן חדש אפרו-אמריקני.
לבסוף הוחלט להוציא ריבוט אחר עם השחקן דייוויד קורנסווט.
איש הרמזור הוא דמות שהייתה נפוצה על רמזורים להולכי רגל בגרמניה המזרחית.
לאחר איחוד גרמניה הוא הפך לסמל נפוץ גם במערב ולאחד הסמלים החיוביים שזוהו עם המדינה הקומוניסטית לשעבר.
הדמות עוצבה על ידי מרקוס הֶקהאוזן (Heckhausen) לאחר שחקר את מקרי המוות בתאונות דרכים שהתרחשו בגרמניה המזרחית בין השנים 1955–1960 והגיע למסקנה שפעמים רבות התאונה נגרמה מכיוון שהולך הרגל לא היה מסוגל לראות את הרמזור כהלכה, במיוחד במזג אוויר חורפי.
כפתרון הוא עיצב את ה-Ampelmännchen, שדמותו רחבה ובולטת יותר מאשר זו שהייתה נמצאת על הרמזורים עד אז.
הרמזורים הראשונים עם דמות ה-Ampelmännchen הותקנו באונטר דן לינדן שבברלין ב-1969 ובמשך השנים הפכו לעיצוב הסטנדרטי של רמזורים להולכי רגל בגרמניה המזרחית.
לאחר האיחוד העיצוב הוחלף בעיצוב המערבי הסטנדרטי שהיה מקובל במערב, אולם בשנות התשעים, בעקבות לחץ של תושבי גרמניה המזרחית לשעבר, העיצוב הוחזר לשימוש ואף זכה להופיע על רמזורים בשטחי גרמניה המערבית לשעבר.
כמו כן, ה-Ampelmännchen הפך לחלק מגל מוצרי האוסטלגיה.
פנד האדום (במקור איש הפנדה) היא רצועת קומיקס ישראלית עלילונים.
הרצועה מופיעה בכתב-העת "עיניים" מאז הראשון שבגליונות.
את העלילונים בסדרה כותב תמיר ראונר ומצייר נעם נדב.
שני ספרים יצאו בהוצאת "עיניים" המקבצים את הפרקים יחד.
פנד נבדל משאר בני-האדם עקב העובדה שהוא מצויר על נייר בצבע פסטל אדום.
צבעי פסטל מוכרים גם כתור "צבעי פנדה" ומכאן שמה של הדמות.
למעשה פנד לא נולד ככולם אלא היה בתחילה אך ורק קשקוש פשוט על מפית נייר.
על יצירתו אחראית דמות אחרת בסדרה, נער בשם יואב אשר חיכה להזמנתו, שוקו ועוגה, ובינתיים צייר בצבע פסטל אדום שמצא בבית קפה.
פנד גר עם יואב והוריו כבן לכל דבר.
כל עלילון בסדרה קשור בנושא של גיליון "עיניים" שבו פורסם.
מצויר על נייר בצבע פסטל אדום.
במקרים רבים הוגה תוכניות וממציא המצאות בעלות יעילות פחות או יותר גדולה.
יואב - יוצרו של פנד.
גר עם פנד ועם הוריו דוד ונגה.
רותי - חברתו הטובה של פנד ומושאת אהבתו.
פמיניסטית, באחד העלילונים חלילה ביקשה מהספר תסרוקת כמו שלה.
עודד - חברו הטוב של פנד.
מושא אהבתה של חלילה, אחותו הקטנה של פנד.
חלילה - אחותו הקטנה של פנד.
נוצרה גם היא על ידי יואב.
הסיבה לשמה היא שרבות לפני שנוצרה הכין לעצמו פנד "משפחה" קטנה מנייר גזור כשלאחותו קראו חלילה ולאחיו קראו חס.
צבעה (צהוב) שונה מזה של פנד.
דוד ונגה - הוריו של יואב.
איש הנמלה הוא שמן של מספר דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Tales to Astonish #27 מינואר 1962 ונוצרה על ידי צמד הכותבים סטן לי ולארי לייבר והמאייר ג'ק קירבי.
איש הנמלה היה האלטר אגו של הנרי פים, מדען מבריק אשר המציא חומר שמאפשר לו לשנות את מצב צבירת גופו, ובכך להגדיל את מסת גופו או להקטינה לגודל נמלה.
אחרי שהאנק פרש מזהותו כאיש הנמלה, דמויותיהם של סקוט לאנג ואריק אוגריידי השתמשו בטכנולוגיה של פים (הנקראת "חלקיקי פים") כדי להפוך לממשיכי דרכו.
הביופיזיקאי והמומחה למערכות מידע ד"ר הנרי "האנק" פים החליט להפוך לגיבור-על לאחר שגילה כימיקל המאפשר למשתמשו לשנות את גודלו.
הוא חבש קסדה המסוגלת לשלוט בנמלים, והתכווץ לגודל של נמלה.
עד מהרה, הוא שיתף את גילויו עם חברתו, ג'אנט ואן דיין, שהפכה לשותפתו ללחימה בפשע הצרעה.
השניים היו לחברים המייסדים של קבוצת האוונג'רס.
בשעה שפים הוא איש הנמלה המקורי, הוא אימץ כינויים שונים לאורך השנים, ביניהם "האיש הענק", "גוליית", "יילוג'אקט" ואף את זהותה של הצרעה לאחר מותה של ג'אנט באירועי "פלישה סודית".
בזמן זה, שניים נוספים אימצו את זהותו של איש הנמלה.
סקוט לאנג היה גנב שהפך לאיש הנמלה לראשונה לאחר שגנב את חליפתו של הנרי פים כדי להציל את בתו קאסי ממחלת לב.
בעקבות כך, הוא חזר למוטב, ובעידודו של פים המשיך בנטל איש הנמלה.
הפך לבן בריתם של ארבעת המופלאים ובסופו של דבר גם לחבר באוונג'רס.
למשך זמן מה הוא יצא עם ג'סיקה ג'ונס.
נהרג באירועי "האוונג'רס מתפרקים" בידי מכשפת השני, שבעקבות טירופה חשבה אותו לנבל.
בתו קאסי המשיכה את דרכו כסטאטור בקבוצת האוונג'רס הצעירים.
במיני סדרה The Children's Crusade משנת 2011 הוא חוזר לחיים.
הוא הופך למנהיג הצוות השני בקבוצת ארבעת המופלאים וכן למנהיג קרן העתיד.
אריק אוגריידי הוא סוכן נחות מסוכנות הביון S.H.I.E.L.D בעל ערכי מוסר נמוכים, המוכן לשקר, לרמות, לגנוב ולהפעיל מניפולציות על אחרים בשביל להתקדם בחיים.
הוא השתמש בחליפת השריון למטרותיו האנוכיות ולהשפיל אחרים.
הייתה לדמות סדרת סולו משלה בטרם הפכה לחברה בקבוצות-על אחרות, כמו ת'נדרבולטס והאוונג'רס הסודיים.
הדמות מתה בצורה לא צפויה בחוברת Secret Avengers #23 כמו גיבור אמיתי, אבל עד לחוברת מספר 37 חשבו שהוא נשאר בחיים בגלל העתק מדויק שנוצר על ידי דוקטור דום.
שלוש גרסאות של הדמות (האנק פים, סקוט לאנג ויילוג'אקט) מופיעות בסדרת האנימציה "האוונג'רס: סדרת האנימציה" משנים 2010–2012.
עיבוד קולנועי המתבסס על הדמות יצא לאקרנים ב-17 ביולי 2015 בשם "אנטמן" בבימויו של פייטון ריד ובכיכובם של פול ראד כסקוט לאנג, מייקל דאגלס כד"ר הנרי פים, אוונג'לין לילי כהופ ואן דיין, קורי סטול כדארן קרוס / ילוג'אקט, מייקל פניה כלואיס ואנתוני מאקי כסאם וילסון / פלקון.
פול ראד שב לגלם את הדמות בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" של שנת 2016 ונוסף על יכולתו לשנות את גודלו לגודל מיקרוסקופי הציג יכולת לגדול לממדי ענק.
ראד, דאגלאס ולילי שבו לגלם את דמויותיהם של סקוט לאנג, הנרי פים, והופ ואן דריין בסרט "אנטמן והצרעה", אשר יצא ביולי 2018.
איש הנמלה הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #181 ממרץ 1979 ונוצרה על ידי הכותב דייוויד מיצ'ליני והמאייר ג'ון ביירן.
איש הנמלה הוא האלטר אגו של סקוט אדוארד האריס לאנג, גנב לשעבר שקיבל את חליפת ומסיכת איש הנמלה וזכה לכוחותיהן - שינוי גודל ושליטה בנמלים.
הוא הדמות הבולטת השנייה שנטלה את זהות איש הנמלה, כשלפניו הנרי פים ואחריו אריק אוגריידי.
בתו, קאסי, המשיכה בדרכו כאשר נהרג לכאורה באירועי "האוונג'רס מתפרקים".
לאנג הופיע בסדרת האנימציה המבוססת על האוונג'רס.
את דמותו של סקוט לאנג ביקום הקולנועי של מארוול, ובפרט בסרטי הלייב אקשן "אנטמן", "קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים", "אנטמן והצרעה" ו"הנוקמים: סוף המשחק" גילם השחקן פול ראד.
סקוט אדוארד האריס לאנג נולד בקורל גייבלס, פלורידה.
הוא נעשה מומחה לאלקטרוניקה, וכאשר לא הצליח לפרנס את משפחתו, התדרדר לפשע ונעשה פורץ.
הוא נתפס, ריצה את עונשו בכלא ושוחרר על תנאי כעבור 3 שנים על התנהגות טובה.
הוא התקבל בעבודה אצל תעשיות סטארק, ותחת הדרכתו של טוני סטארק/איירון מן התקין מערכת אבטחה חדשה לאחוזת האוונג'רס.
כאשר בתו קאסי לקתה במחלת לב נדירה, לאנג חזר לפריצה, ופרץ לביתו של איש הנמלה המקורי - הנרי פים.
הוא גנב את חליפת איש הנמלה ואת גז חלקיקי פים, פרץ לקרוס תעשיות טכנולוגיות וגילה כי דוקטור אריקה סונדהיים, היחידה שמסוגלת לעזר לקאסי, מוחזקת בשביו של דארן קרוס.
הוא הציל את סונדהיים, בתו הבריאה ולאנג התכוון להחזיר לפים את תלבושת איש הנמלה.
פים, מודע לשימוש שלאנג עשה בחליפה, הציע לו לשמור אותה בתנאי שיקיים את החוק.
לאנג הפך לגיבור-על, ועזר בעיקר לאוונג'רס ולאיירון מן.
כאשר איירון מן נלכד בשריונו שלו, לאנג הציל אותו.
הוא עזר לפים להציל את הצרעה, ונלחם בטאסקמאסטר.
הוא נלחם בחרקיו המוטאנטים של ג'ון ג'דסון ונתקל במיקרונאוטים, נלחם בטאסקמאסטר לצד ספיידרמן וניסה לעצור שודדים בכנס אלקטרוניקה בדאלאס.
הוא נלחם במערכת אבטחה מתקדמת, ועזר לאיירון מן ולג'ים רודס נגד המאולר.
יחד עם הדבר, הוא הועבר למיקרו-יקום.
לאנג עזר לאיירון מן בתחילת "מלחמות השריון", עזר להוקאיי נגד הטאסקמאסטר, וביקר את פים כאשר נכלא.
הוא פגש את ריק ג'ונס וקבוצת אלפא פלייט, ונלחם בגזע חייזרי פולש לצד רום ו"ניצוץ הכוכב".
לאנג נעשה חבר גיבוי של האוונג'רס כאשר אדוני הרשע של ברון זמו השתלטה על אחוזתם.
לאנג עזר לצרעה להביס את האיש הסופג וטיטניה כאשר הצמד ניסו לתקוף את בית-החולים בו הרקולס הורדם.
הוא כיווץ בטעות את ספיידרמן ועזר לו להילחם נגד חיפושית הארגמן, ונלחם בנבלת-על בשם השפירית.
לאנג החליף את ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק בארבעת המופלאים, וזאת כי ריצ'רדס נעדר ונחשב למת.
הוא עזר להם נגד גרסה מיקום חלופי של ריצ'רדס בשם "הרוכב האפל", ועזר להם גם לאחר שריצ'רדס חזר.
הוא פגש את קריסטוף ורנרד, בנו המאומץ של דוקטור דום שהחל במערכת יחסים רומנטית עם בתו של לאנג, קאסי.
לאנג וקריסטוף התעמתו רבות, וקריסטוף לעג לכוחותיו של לאנג אך יצר עבורו חליפה חדשה והציל את חייו.
כאשר ארבעת המופלאים פרט ללפיד האנושי נלכדו באזור השלילי, לאנג השתתף בקבוצה מחליפה זמנית שכללה בנוסף לו את הלפיד האנושי, הענקית הירוקה ונאמוריטה.
הצוות התפרק כששאר הארבעה חזרו.
כאשר הענק הירוק לקה במחלת לו גריג, לאנג עזר למיסטר פנטסטיק בריפוי.
לאנג התכווץ לגודל מיקרוסקופי ונכנס ל-DNA של הענק, ובעזרת תרופה תוצרת המנהיג החליף את המרכיבים החולים במרכיבים בריאים מגופתו של בריאן באנר.
כאשר גרושתו פגי ריי קיבלה את המשמורת על קאסי, לאנג הסכים להצעה להצטרף לאוונג'רס רשמית ונכנס לסכסוך עם נסיך הלבבות.
לאחר שג'ק הציל את קאסי מרוצח ילדים, הוא נסע לחלל עם הרוצח והתפוצץ.
לאנג עזר לגיבורה-לשעבר ג'סיקה ג'ונס שהפכה לחוקרת פרטית, צוות עם ג'ונס לסוכן קליי קווטרמיין בעניין ספיידרוומן ואירח את ג'ונס בדירתו.
כאשר היא התעוררה, האיש הסגול גרם לכך שלאנג נראה מת וכוסה בנמלים.
זמן מה לאחר מכן, נסיך הלבבות חזר לאחוזת האוונג'רס, ולאנג יצא לקבל את פניו.
לפתע, הוא התפוצץ והרס מחצית מאחוזת האוונג'רס והרג את לאנג.
אירוע זה התחיל את התפרקות האוונג'רס, שנגרמה בידי מכשפת השני.
קאסי המשיכה את דרכו בכך שאימצה את שם-הקוד "סטאטור" והצטרפה לקבוצת האוונג'רס הצעירים.
היא מסוגלת להקטין ולהגדיל את גופה, וזאת כי אביה נחשף לחלקיקי פים במשך השנים והיא הושפעה.
הגאון הצעיר אמדאוס צ'ו קיבל את קסדתו של לאנג ואת ברכתה של קאסי.
הוא התמקד בשליטה על נמלים, ולא בשינוי גובה.
במהלך הסדרה המוגבלת "האוונג'רס: מסע הצלב של הילדים", איירון לאד לקח את האוונג'רס הצעירים ומכשפת השני לוקת האמנזיה ליום בו לאנג נהרג.
למרות שאיירון לאד הבטיח כי הם לא יכולים להשפיע על הנעשה, קאסי רצה אל אביה ומשכה אותו מנסיך הלבבות המתפוצץ.
כאשר נסיך הלבבות התפוצץ, הקבוצה ומכשפת השני חזרו להווה יחד עם לאנג, הגאה כי בתו הלכה בעקבותיו.
בקרב שעירב את האוונג'רס הרגילים והצעירים, האקס-מן, מגנטו, קבוצת אקס פקטור ודוקטור דום, דום הרג לכאורה את לאנג, אשר יצא ללא פגע.
קאסי הזועמת תקפה את דום, שהרג אותה.
סקוט הצטרף לקבוצת דפנדרס החדשה, וזאת לצד דוקטור סטריינג', הענקית האדומה, הגולש הכסוף, איירון פיסט והחתולה השחורה אך הצוות התפרק.
לאנג הפך למנהיג קרן העתיד ולצוות השני של ארבעת המופלאים.
הוא החל במערכת יחסים רומנטית עם דרלה דירינג/גברת הדבר, והחליט להשקיע את משאבי הקבוצה כדי לנקום בדום על מותה של קאסי.
לאחר קרב, לאנג הביס את דום וגרם לו להאמין כי הרג את ולריה ריצ'רדס.
הוא גילה את המשמעות האמיתית של חלקיקי פים, וכי הם משפיעים על הגודל, החוזק והעמידות.
במהלך אירועי "אוונג'רס ואקס-מן: הציר", דום הושפע מכישוף ההיפוך שהוא ומכשפת השני הטילו על אונסלוט האדום.
הוא הרכיב קבוצת אוונג'רס משלו, והחיה את קאסי.
סקוט התקבל כראש מחלקת האבטחה בתעשיות סטארק, וכאשר קאסי עברה עם אמה למיאמי, ניסה לראות אותן יותר.
כחלק מחייו החדשים, הוא פתח עסק בשם "פתרונות הביטחון של איש הנמלה".
איש המסילה הוא סרט מלחמה בריטי-אוסטרלי בבימוי של ג'ונתן טפליצקי.
הסרט מבוסס על ספר באותו השם.
בסרט מככבים קולין פירת', ניקול קידמן, ג'רמי אירווין וסטלאן סקארסגארד.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-6 בספטמבר 2013. הסרט זכה בפרס האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה לתסריט המעובד הטוב ביותר.
במהלך מלחמת מלחמת העולם השנייה, אריק לומקס, קצין בריטי שנשבה על ידי היפנים בסינגפור נשלח למחנה שבויים יפני, שם הוא נאלץ לעבוד על בניית מסילת הרכבת תאילנד-בורמה, צפונית לחצי האי המלאי.
בתקופת שהותו במחנה כאחד משבויי המלחמה במזרח הרחוק, לומקס עובר עינויים על ידי הקמפייטאי (המשטרה החשאית הצבאית) בגלל בניית מקלט רדיו מחלקי חילוף.
העינויים המתוארים כוללים מכות, מניעת מזון והטבעה.
ככל הנראה, הוא נחשד שהוא מרגל, על כך שכביכול השתמש במקלט שידורי החדשות הבריטי כמשדר של מודיעין צבאי.
אולם למעשה, כוונתו היחידה הייתה להשתמש במכשיר כמחזק מורל עבורו ועבור חבריו האסירים-עבדים.
לומקס וחבריו שנותרו בחיים ניצלים לבסוף על ידי הצבא הבריטי.
שלושים שנה מאוחר יותר, לומקס עדיין סובל מהטראומה הפסיכולוגית של חוויותיו בזמן המלחמה, אם כי נתמך מאוד על ידי אשתו פטרישיה, אותה פגש באחד מטיולי הרכבת הרבים שלו, מהיותו חובב רכבות.
חברו הטוב ביותר ומי שהיה עמו שבוי, פינלי, מביא לו הוכחות לכך שאחד משוביהם, מתורגמן של המשטרה החשאית היפנית טקאשי נגאסה, עובד כעת כמדריך תיירים בדיוק במחנה שבו הוא תרגם עבור הקמפייטאי בזמן שהם עינו שבויים בריטים.
זאת אחרי שהוכרז בעבר כפושע מלחמה וברח.
לפני שלומקס יוכל לפעול לפי המידע הזה, פינלי, שאינו מסוגל להתמודד עם זיכרונותיו מחוויות השבי, מתאבד בתלייה על גשר.
לומקס נוסע לבדו לתאילנד וחוזר לזירת העינויים שלו כדי להתעמת עם נגאסה "בניסיון לשחרר חיים שלמים של מרירות ושנאה".
כשהוא סוף סוף מתעמת עם שוביו לשעבר, לומקס שואל אותו לראשונה באותה דרך שנגאסה ואנשיו חקרו אותו שנים קודם לכן.
המצב מצטבר עד לנקודה שבה לומקס מתכונן לנפץ את זרועו של נגאסה, באמצעות מקל ומהדק שתוכננו על ידי היפנים למטרה זו ומשמשים כעת כמוצגים במוזיאון.
מתוך אשמה, נגאסה לא מתנגד, אבל לומקס מפנה את המכה ברגע האחרון.
לומקס מאיים לחתוך את גרונו של נגאסה ולבסוף דוחף אותו לתוך כלוב במבוק, מהסוג שלתוכו הכנסו לומקס ושבויי מלחמה רבים אחרים כעונש.
עד מהרה מגלה נגאסה שהיפנים (כולל הוא עצמו) עברו שטיפת מוח לחשוב שהמלחמה תסתיים כשהם המנצחים ושהוא מעולם לא ידע את האבדות הגבוהות שגרם הצבא היפני הקיסרי.
לומקס משחרר לבסוף את נגאסה, זורק את הסכין שלו לנהר הסמוך וחוזר לבריטניה.
לאחר שקיבל מכתב מכל הלב מנגאסה המתוודה על רגשות האשם שלו, לומקס חוזר, עם פטרישיה, לתאילנד.
הוא נפגש עם נגאסה פעם נוספת ובסצנה מרגשת השניים מתחבקים ומקבלים זה את התנצלותו של האחר.
באפילוג מסופר שנגאסה ואריק נשארו חברים עד מותו של נאגאסה בשנת 2011.לומקס עצמו חי עד אוקטובר 2012 כשהוא בן 93 עם פטרישיה לצדו.
קולין פירת' - אריק לומקס
ג'רמי אירווינג - אריק לומקס הצעיר
טאנרו אישידה - נגאסה הצעיר
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Civil War: Choosing Sides #1 מדצמבר 2006 ונוצרה על ידי הכותב רוברט קירקמן והמאייר פיל הסטר.
איש הנמלה הוא האלטר-אגו של אריק אוגריידי, סוכן S.H.I.E.L.D זוטר בעל מוסר ירוד שלקח את חליפת איש הנמלה מגופתו של חברו והשתמש בה בתחילה למטרותיו האישיות והאנוכיות.
חליפתו שודרגה והוספו לה מגוון כלי נשק שונים, ביניהם זרועות רובוטיות ותרמיל ריחוף.
הוא נעשה חבר בקבוצות ת'נדרבולטס והאוונג'רס הסודיים, והקריב את חייו כגיבור.
דמותו של אריק אוגריידי כאיש הנמלה מדורגת במקום ה-82 ברשימת מאה גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
הדמות הופיעה בהופעת קמע בסדרת האנימציה על האוונג'רס כסוכן S.H.I.E.L.D.
אריק אוגריידי עבד במחלקת הפטרול בנושאת המטוסים המרחפת של S.H.I.E.L.D, והיה נוכח כאשר וולברין הובא למעצר.
אריק וחברו כריס מקארתי נשלחו בידי סוכן בדירוג גבוה מהם, מיטשל "מיץ'" קרסון, לשמור על מעבדתו של האנק פים.
כאשר פים יצא מהמעבדה, אריק וכריס נכנסו לפאניקה ואריק עילף את פים.
בתוך המעבדה הם מצאו את חליפת איש הנמלה המשודרגת, אותה כריס לבש מיד והקטין בטעות את שניהם לגובה אינץ'.
אריק ברח וכריס הלך לאיבוד בנושאת המטוסים, כשלפתע נושאת המטוסים הותקפה בידי סוכני הידרה בעלי כוחות-על.
אריק מצא את כריס, שנהרג כשחיפש מקום מסתור, ואריק לקח את חליפתו מגופתו.
הוא שרד את התרסקות נושאת המטוסים המרחפת והמשיך לעבוד כסוכן S.H.I.E.L.D ובו זמנית חקר את חליפתו בלילות.
הוא גילה כי החליפה מעצימה את כוחו, וכי ביכולתו לתקשר עם נמלים.
בינתיים, הסוכן קרסון אשר היה מועמד לקבלת חליפת איש הנמלה החל לרדוף אחר הגנב, והשתמש באב-טיפוס מתקדם פחות.
קרסון מצא את אריק, ונלחם נגדו.
כמה ימים לאחר מכן, קרסון הבין כי אריק גנב את החליפה והתעמת איתו.
בקרב שהתפתח, קרסון תפס את רגלו של אריק, שהשתמש במנועי הסילון שבחליפה כדי לשרוף ולצלק את פניו של קרסון.
הוא הוביל את קרסון למרפאה, וברח מנושאת המטוסים המרחפת עם החליפה.
אריק השתמש בחליפתו לצרכיו האישיים והאנוכיים, ביניהם הצצה לנשים מתקלחות, הכניס את סוכנת S.H.I.E.L.D ורוניקה קינג להריון ופגש את האוונג'רס העוצמתים ואת ארגון בקרת נזקים.
לאחר שגנב את רכושו של הגנב "שועל שחור" ונאלץ לעבוד איתו כדי להשיג את הסכום שגנב בחזרה, הוא הצטרף לבקרת נזקים.
הוא קיבל שם מזויף בשם "דריק סוליבן", ואלטר-אגו כחדש כ"מנטיס הקוטל".
הוא החל לצאת לדייטים עם אשה בשם אביגיל, השכיר דירה בשמו החדש והחל להסתיר את זהותו מ-S.H.I.E.L.D באמצעות בקרת נזקים.
במהלך ריב עם אביגיל, היא גילתה לאריק כי היא מסוגלת לראות את רגשותיהם של אחרים באופן טלפתי, ואמרה כי הוא אוהב אותה.
לפני שהגיב, הוא יצא להילחם בפלישתו של הענק הירוק והוורבאונד למנהטן.
הוא הצטרף לקרב, התכווץ וניסה לתקוף את הענק באיבריו הפנימיים, והוצא דרך הנחיריים.
כשהתעורר במרפאת S.H.I.E.L.D, קרסון עמד ליד מיטתו ועצר אותו.
קרסון לקח את אריק לחדר סודי בנושאת המטוסים המרחפת, שם עינה אותו עם שיפורי חליפת איש הנמלה.
כאשר עמד לשרוף את פניו, איירון מן הגיע והכניע אותו.
אריק החליט לטפל בקרסון אישית, ואיירון מן לא האמין לו.
לפתע שועל שחור הגיע, דרש מאיירון מן לשחרר את אריק וטען כי הציב חומרי נפץ ברחבי נושאת המטוסים המרחפת.
למרות שניסה להגן עליו בכך שביטל את דבריו, שועל שחור נלקח למעצר.
אריק האשם הוציא את שועל שחור ממעצרו, וצורף באי-רצון ליוזמת 50-המדינות בידי איירון מן והאנק פים.
אריק שסירב לבקשתה של ורוניקה לעבוד כדי שיוכל לגדל את בנם, בין היתר מחשש שיהיה אב נוראי בגלל חוסר המוסר והאתיקה שלו.
הוא נפרד מאביגיל, נדר לה כי ינסה להיות אדם טוב יותר וגילה לה את שמו האמיתי.
הוא הפר את נדרו במעשיו ביוזמה, ביניהם קרב נגד סטאטור לאחר שלגלג על אביה וקודמו בתפקיד סקוט לאנג.
הוא ניסה להדוף את שיבוטו המטורף של מייקל ואן פטריק ללא הצלחה, ביצע את רוב משימותיו עם צוות יוזמת הצללים של טאסקמאסטר אך לא כחלק מהצוות, וטופל בידי טראומה כדי לטפל בזיכרון מודחק של "סנטה עירום".
כאשר פלישת גזע הסקרול החלה, אריק התכווץ וברח.
הוא גילה כי הסקרול השתלטו על מחנה האמונד, ועזר ליוזמת הצללים בניסיון כושל להתנקשות בחייה של מלכת הסקרול ורנקה.
כאשר ברח והתכווץ שוב, הוא גילה כי הסקרול מתכננים לפתוח שער לאזור השלילי, אליו יעבירו את כל ארצות הברית.
הוא הבין כי הם תכננו תוכנית נגד עבור כל אחד מגיבורי-העל, אך לא נגד "פחדן בגובה אינץ'".
הוא ברח על גבו של אחד מחיילי הסקרול, מצא את שאר חברי היוזמה ויידע אותם בדבר התוכנית כדי שיוכלו למנוע אותה.
לאחר הבסת הסקרול ומותה של ורנקה בידי נורמן אוסבורן ותחילת שלטונו, אריק צורף לקבוצת ת'נדרבולטס לאחר תרומתו.
במשימתו הראשונה, אריק והאלמנה השחורה התגנבו ואריק הסתתר במחשוף של האלמנה כדי להשתלט על המטוס בו טסו אובורן, דוק סמסון ונשיא ארצות הברית ברק אובמה.
הוא שחרר קרינת גמא במטוס, שהגדילה את סמסון וגרמה לו לתקוף את הנשיא.
הוא החל להתחרט על פעילויותיו בקבוצה, אך לא יכל להתנגד כי אוסבורן יהרוג אותו.
הוא התיידד עם פאלאדין, שאמר לו לחכות לזמן המתאים.
הוא היה עד כאשר פאלאדין, הרוח והדסמן נלחמו במיסטר אקס והשוט, שקיבלו הוראה מאוסבורן לחסל את האלמנה השחורה וסונגבירד, אך זכרונו נמחק.
אריק עזר לצוות בלכידתו של לוק קייג' ועזר לו לברוח מאוחר יותר.
הוא נעשה יותר ויותר ממורמר בנוגע לחברותו בת'נדרבולטס, והחל לדאוג לעתידו.
הוא שחרר את קפטן אמריקה ממעצר, וביקש ממנו לזכור זאת בעתיד.
במהלך אירועי "מצור", אריק והת'נדרבולטס נשלחו לעזור במתקפה על אסגרד ולגנוב את החנית גונגניר של אודין, והוא נלחם שוב בסטאטור.
כאשר השוט מצא את גונגניר, הוא ניסה לקחת אותה לאוסבורן אך נעצר בידי פאלאדין שלבסוף בגד בצוותו.
חבר הצוות גריזלי תקף את פאלאדין באשמת בגידה, ואריק בגד בת'נדרבולטס גם הוא ועזר לפאלאדין כשהתכווץ, שיתק את גריזלי דרך תעלת האוזן והציל את חייו של פאלאדין.
לאחר שהאוונג'רס העוצמתיים מביסים את שאר הת'נדרבולטס, אריק נותן את גונגניר לפאלאדין, שמסתיר אותה במקום בטוח.
לאחר מפלתו של אוסבורן, אריק מחליט לשקול מחדש את בחירותיו.
האוונג'רס הסודיים, איש הנמלה והצרעה, מוות
אריק הצטרף לאוונג'רס הסודיים כדי לתקן את דרכיו, והשתמש בחליפת איש הנמלה המקורית.
הוא שובץ כטירון והודרך בידי וור משין, שהאמין כי הוא לא ראוי לשאת את השם.
הוא עזר בקרב נגד מועצת הצללים והציל את קבוצתו מסוכניהם שתכננו לפוצץ אותם.
כחלק מצוותו הוא עזר למון נייט נגד קפטן ברקודה ואנשיו, צוותו לענקים המדהימים, נלחמו בפו-מנצ'ו ובמועצת הצללים לצד שאנג-צ'י, שתפו פעולה עם טאסקמאסטר ועזרו במציאת כפפת ויהלומי האינסוף.
אריק החל להשתמש במעמדו כחבר האוונג'רס הסודיים לצורך חייו האישיים-רומנטיים, ושועל שחור העביר לו מידע על ארגון A.I.M, וזאת כדי שייפגש עם האנק פים, כעת הצרעה.
הוא נפגש עם אביגיל והראה געגועים למערכת היחסים שלהם, והיא קבעה שהוא השתפר כגיבור אך נכשל כאדם.
הוא חיכה לסיום שיחתם של פים וריד ריצ'רדס וחיכה עם טיגרה, שידעה על שימושו בכוחותיו למציצנות והזהירה אותו.
הוא פגש את תלמידי אקדמיית האוונג'רס סטרייקר, פינס ווייל, הזמין אותם למשקה, והם שמו על פניו קצף גילוח כאשר התעלף.
הוא התעורר והאשים את סטרייקר, והם החלו בקרב.
טיגרה הגיעה והצילה את אריק מכוחותיו של סטרייקר, ונחשף כי שועל שחור השתמש באריק כהסחת דעת כדי שיוכל לגנוב חפץ מהמעבדה של פים.
אריק לקח אחריות על הגנבה, ויצא להחזיר את החפץ יחד עם פים.
אריק כחלק מהאוונג'רס הסודיים נלחם באונסלוט ונאבקו בראויים באירועי "הפחד עצמו, ובקבוצת הרוונג'רס בהנהגת וונדר מן.
בקרב של קבוצתו נגד קבוצת "הצאצאים" שהוקמו בידי "האב" מתוכנית נשק פלוס, אריק ניסה להציל ילד ואמו, והצליח להציל רק את הילד בעוד האוונג'רס הסודיים הצילו את האם.
האדפטוידים מצאו את אריק וביקשו ממנו למסור להם את הילד, אך הוא סירב והקריב את חייו כדי לאפשר לילד לברוח כגיבור אמיתי.
הוא נחשב לחי לזמן מה ועזר להוקאיי וחיה לברוח, אך התגלה כי זהו מודל חיקוי אנושי בשליטת האב.
איש הפיל הוא סרטו השני של הבמאי האמריקאי דייוויד לינץ' משנת 1980. הסרט מתאר את חייו של ג'וזף מריק (בתסריט הוא מופיע כג'ון מריק), שלקה במחלה שעיוותה את גופו בצורה קשה והקנתה לו את התואר "איש הפיל".
לינץ' הבמאי השתתף גם בכתיבת התסריט והעדיף שלא להתבסס על המחזה "איש הפיל" שכתב ברנארד פומרנץ והוצג בברודוויי בכיכובו של דייוויד בואי בהצלחה רבה וזכה בשלושה פרסי טוני ב-1979 ושלושה פרסי אובי.
התסריט מבוסס על ספרו של ד"ר פרדריק טרבס "איש הפיל וזכרונות אחרים" משנת 1923 ועל הספר "איש הפיל – מחקר בכבוד האדם" מאת האנתרופולוג אשלי מונטגיו.
הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר לשנת 1980: על הבימוי, שחקן ראשי (ג'ון הרט), מוזיקה, בימוי, תסריט, תלבושות, עיצוב אמנותי והסרט הטוב ביותר.
העובדה שלא הייתה קטגוריה להעניק על האיפור המסובך הביאה להוספת קטגוריה נוספת – פרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר שחולק החל משנת 1981.
הסרט זכה באותה שנה לשלושה פרסי באפט"א לקולנוע: הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (ג'ון הרט) והעיצוב האמנותי הטוב ביותר.
הסרט צולם בשחור-לבן כדי לשוות לו מראה אמיתי יותר של לונדון בסוף המאה ה-19.
ד"ר פרדריק טרבס (אנתוני הופקינס) הוא רופא בבית חולים בלונדון.
הוא מגיע למקום שבו יש תצוגה של עוותי טבע – תאומי סיאם, גמדים, עוברים מעוותים בפורמלין ועוד.
אטרקציית התצוגה היא של "איש הפיל" בבעלותו של בייטס (פרדי ג'ונס) שתמורת תשלום הוא פותח מסך ומרשה להתבונן באדם מעוות כולו בגוף ובפנים המכונה לכן "איש הפיל".
טרבס מתעניין בתופעה ובתמורה לתשלום מסכים בייטס לשלוח את מריק לזמן קצר לבית החולים.
מנהל בית החולים (ג'ון גילגוד) והאחות הראשית (ונדי הילר) מתנגדים לאשפוזו של מריק בבית החולים.
טרבס מנסה לדבר עם מריק ששותק כל הזמן אבל לאחר השתדלותו של טרבס הוא מתחיל לדבר.
טרבס מלמד אותו מספר פסוקים ממזמור כ"ג בתהילים כדי שיוכל להוכיח למנהל שאינו מפגר.
לאחר מכן הוא מציג אותו לפני הרופאים כמקרה רפואי מעניין.
כאשר מגיע המנהל הוא מדקלם את הפסוקים שלימד אותו טרבס אבל ממשיך גם הלאה ומסתבר שהוא יודע גם לקרוא.
מריק חוזר לבייטס שמצליף בו קשות על שאיחר להגיע.
מריק מתמוטט וטרבס שקיבל הודעה על כך מגיע ולוקח אותו שוב לבית החולים.
מריק מתאושש ומצבו משתפר אך חברי הוועד המנהל של בית החולים דורשים להעבירו למקום אחר כי אין לו ריפוי.
שמעו של מריק והטיפול בו מתפרסם בכל העיתונים ועושה רושם על המלכה ויקטוריה.
היא שולחת את כלתה הנסיכה אלכסנדרה עם מכתב בו היא מבקשת מבית החולים להמשיך לדאוג למריק וכל חברי ההנהלה מצביעים לכן להשאירו.
עד מהרה הופך מריק לידוען ואנשי החברה הגבוהה מתחרים מי יוכל להזמינו לביתו לשתייה תה למרות שהם נרתעים ממראהו.
טרבס מביא את מריק לביתו ומציג אותה לאשתו (האנה גורדון) המתייחסת אליו כבן אדם והוא נפתח לפניה ומראה לה את תמונת אמו.
ידוענית נוספת המתעניינת בו היא השחקנית מאדג' קנדל (אן בנקרופט) המבקרת אותו ומתעניינת בבריאותו.
שוער הלילה (מייקל אלפיק) של בית החולים מחליט להרוויח כסף ממריק.
הוא מזמין אנשים תמורת כסף כדי לחזות במריק.
בין המוזמנים גם מר בייטס.
הם מתעללים במריק ושיא ההתעללות הוא כאשר השוער שולף מכיסו מראה ונותן למריק להתבונן בפרצופו המעוות.
מריק מתמוטט, האנשים מתפזרים פרט לבייטס שחוטף אותו.
הוא מעביר אותו עם הקרקס, מחוץ ללונדון וממשיך להתעלל בו.
בעזרת אנשי הקרקס מוברח מריק ללונדון.
ביורדו מהרכבת כשפניו מכוסים מתחילים נערים להטריד אותו ולרוץ אחריו.
עד מהרה נאסף קהל גדול ואחד מהם מוריד את הכיסוי ומגלה את פניו של מריק המוכר מהעיתונים כאיש הפיל.
מריק מנסה לברוח אך הקהל רודף אחריו.
כאשר הוא מגיע לקיר שחוסם אותו, הוא מסתובב לקהל וצועק בכל הכוח שנשאר לו את המשפט המפורסם ביותר בסרט: "אני לא חיה...
שוטרים שמגיעים למקום, מזהים אותו ומביאים אותו לבית החולים.
ד"ר טרבס נפגש איתו ומתנצל על כך שלא שמר עליו מספיק.
מריק הסובל ממחלת ריאות חסימתית כרונית קשה נמצא באפיסת כוחות אך בעזרת טיפולם של טרבס והאחיות הוא מתאושש במקצת.
טרבס לוקח אותו להצגת תיאטרון בו הוא יושב בתא כבוד עם הנסיכה אלכסנדרה.
בסיום ההצגה יוצאת השחקנית קנדל ומציגה את מריק לקהל והוא זוכה למחיאות כפיים סוערות.
מריק חוזר לחדרו, מסיים בניית דגם של כנסייה ורוצה לישון בשכיבה כמו כל אדם.
הוא מסיר את הכרים, שוכב פרקדן ושוקע בשינה ממנה לא קם.
איש המרלבורו הוא דמות פרסומית של בוקר קשוח, שליוותה את הקמפיינים של מותג הסיגריות מרלבורו במהלך כארבעים שנה, משנות החמישים עד שנות התשעים של המאה ה-20. הקמפיין והמיתוג של הדמות מהווה דוגמה לשיטות שיווק של תעשיית הטבק מול מעשנים.
במקור הסיגריות שווקו לנשים תחת הסיסמה "Mild As May", ומסע הפרסום ציין שלא נשארים עליהן כתמי שפתון בעזרת הוספת נייר אדום בראש הסיגריה.
החברה גם הדגישה שהסיגריות בייצורה עדינות יותר בשל העובדה שהן כוללות פילטר.
שיטת שיווק זו נכשלה, וכתוצאה מכך עשתה חברת הפרסום ליאו ברנט שינוי קיצוני במיתוג הסיגריה, באמצעות איש המרלבורו, שעמד במרכז מסע הפרסום לסיגריה.
למעשה, הפרסום בתחילת דרכו של המותג היה מיועד בעיקרו לנשים ולא לגברים.
בשנת 1936 הוצגה פרסומת למותג העישון בעיתון "ווג", שהתמקדה בהצגת שפתיה של אישה מסתורית.
עד שנות החמישים האידיאל של יופי נשי השתנה ונהפך ליותר ליברלי, אך הפרסומות של המותג היו עדיין מופנות בעיקרן לקהל המעשן הנשי.
בשנות ה-50 עלתה המודעות לסרטן הריאות הנגרם מעישון וחלה צניחה במכירות הסיגריות.
חברת מרלבורו, ששיווקה את מוצריה כבטוחים בזכות הפילטרים, ניסתה להרגיע את חששות לקוחותיה.
עם זאת, החברה ייצגה נשיות ולכן לא הצליחה לקרוץ לקהל הגברי.
הפתרון של חברת מרלבורו היה לשנות את תדמית החברה לחלוטין בעזרת שינוי הפרזנטורים.
בסדרה הראשונה ששיקפה את השינוי הפרסומי נכללו גברים בלבוש שונה ובמקצוע שונה כמו טוקסידו, שחמטאי, גבר במגבת שיוצא מהמקלחת, גבר שמקליד (סופר), צלם קולנוע ומלח.
המודעות נשאו את אותו הקו הפרסומי וכל השחקנים נשאו קעקוע על ידם השמאלית.
דמות האישה לא הוצגה עוד כמעשנת פוטנציאלית של הסיגריה.
במקום זאת, לדוגמה, היא ישבה בבר ושרה את שיר המרלבורו לגבר אותו היא מנסה לפתות.
פרסומות איש המרלבורו חגגו לכאורה את האפשרות לאינדיבידואלית גברית, אוטונומיה והסתמכות עצמית.
עקרונות אלו נתנו למעשנים הצדקה להמשיך לעשן ולתעשיית הסיגריות דרך להתמודד עם העדויות שנגעו לנזק הבריאותי בעישון.
אנשי המרלבורו היו סמלי הערצה לגברים ונשים כאחד, הם ייצגו אדם שעובד עם הידיים ובנה את עצמו מלמטה.
בדרך זו יכלו אנשי המרלבורו לתת לצופים תחושת ייצוג של אינדיבידואליות של אדם אחד "נגד כל העולם".
איש המרלבורו עודד את הצרכנים לקנות את המוצר באמצעות התובנה לכאורה שסיגריה של אדם יכולה לשפר את הדימוי העצמי שלו.
בפועל, איש המלבורו עודד התנהגות הפוכה לגמרי מדברים אלה - התחלת התמכרות הרסנית לניקוטין.
בעוד המסר של הסתמכות עצמית, מעשנים עלולים להגיע להתנהגות קיצונית (כמו הליכה בשדה מוקשים כדי להגיע לסיגריה, קפיצה על ארוחות ועוד) כדי להשיג סיגריות.