tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שמואל גוגול, נגן מפוחית ב"תזמורת המוות" במחנה אושוויץ, אולץ ללוות בפזמון זה את היהודים שהובלו למותם.
ז'אן ברוסול חיבר בהשראת "עיירתי בלז" פזמון צרפתי, "Belle petite ville" ('עירי הקטנה היפה'), שאותו ביצע ב-1965 בישראל עם חבורת הזמר הקומפניון דה לה שנסון.
בשל הפופולריות הרבה של הפזמון והמעמד שזכה לו כשיר עממי, הוא נכלל ברפרטואר של מבצעים רבים, הן זמרי יידיש והן חזנים.
בין מבצעי הפזמון בשנים האחרונות: השחקן הגרמני-פולני אנדרה אוכודלו ; הזמרת היהודייה-פולנייה נינה סטילר והזמרת הגרמנייה-ישראלית מאיה סבן עם פרויקט Jewdyssee.
"מיין שטעטעלע בעלז", בתוך: יוסף רובין (עורך), בלז: ספר זיכרון / בעלז יזכור-בוך, תל אביב: ארגון יוצאי בלז והסביבה בישראל בעזרת יהודי בלז באמריקה, תשל"ד, עמ' 9–12. (, תמונות 13–16) (עם תווים)
עיכוב יונוספרי הוא שמה של תופעה הנגרמת במהלך מעבר קרניים בתווך היונוספירה של כדור הארץ.
היונוספירה, שנמצאת מגובה 60 קילומטרים ועד מעל 2,000 קילומטרים, מכילה, כנרמז משמהּ, תווך מיונן חלקית כתוצאה מקרני X ו-UV הנפלטים מהשמש והתנגשות חלקיקים טעונים.
מהירות ההתקדמות של קרינה אלקטרו-מגנטית הנפלטת ממשדרי GNSS ביונוספירה, תלויה בתוכן האלקטרוני, אשר נגזר משני גורמים עיקריים: במהלך היום, קרינת השמש גורמת ליינון אטומים נייטרליים ומייצרת אלקטרונים חפשיים ויונים.
במהלך הלילה, התהליך המוביל הוא ההתחברות חזרה כאשר האלקטרונים נספגים ביונים ומייצרים חלקיקים נייטרליים ובכך מקטינים את הצפיפות האלקטרונית.
תווך שבו התדר הזוויתי ומספר הגל אינם פרופורציונליים הוא תווך מפזר.
במילים אחרות, מהירות התקדמות הגל ולכן מקדם הרפרקציה תלויים בתדירות.
זה המקרה עבור היונוספירה כאשר ו תלויים זה בזה, בקירוב ראשון, על ידי [Crawford, 1968]:
כאשר היא מהירות התקדמות האות בוואקום ו[Davies, 1989]
כאשר הוא צפיפות אלקטרונית (ב ).
משוואה (1) נקראת "יחס הדיספרסיה" של היונוספירה ו נקראת התדירות הקריטית של פלזמת היונוספירה, במובן שאות בעל יוחזר ואות בעל יעבור את הפלזמה [Davies, 1989].
הצפיפות האלקטרונית ביונוספירה משתנה עם הגובה, עם נקודת מקסימום של בסביבות .
לכן, לפי ביטוי (2), אותות אלקטרו-מגנטיים עם יוכלו לחצות את היונוספירה.
זהו המקרה עבור אותות GNSS, בו התדירויות בסדר גודל של .
אותות רדיו, עם תדירויות מתחת לסף יוחזרו על ידי היונוספירה.
ממשוואה (1), לאור העובדה כי ובהתחשבות בהגדרות מהירות פאזה ומהירות חבורה
ולכן, לפי (5) הנתון על ידי:
מקדם הרפרקציה של הפאזה של היונוספירה ניתן להערכה בקירוב על ידי:
עבור תדירויות של אותות GNSS, משוואה (7) מבטאת יותר מ-99.9% מהרפרקציה (סדר ראשון של האפקט היונוספירי).
כלומר, עם שגיאה פחותה מ-0.1%, ניתן להניח כי:
גזירת משוואה (1) ביחס ל־ ובהתחשבות במשוואות (3) ו־(5), הקירוב של מפיק את מקדם הרפרקציה של החבורה
הצבת מקדמי הרפרקציה ממשוואות (7) ו-(8) ב:
ההפרש בין המרחק הנמדד, עם אות בתדירות , ומרחק אוקלידי בין לוויין למקלט הנתון על ידי:
לכן, מדידות פאזה סובלות עיוות במעבר ביונוספירה, מעין "עיכוב שלילי", ומדידות קידוד חוות "עיכוב חיובי".
ההפרשים ו־ מכונים הרפרקציה היונוספרית של הקוד והפאזה, האינטגרל מוגדר כהטיה של ה TEC (Slant TEC או STEC)
בדרך כלל, מבוטא ביחידות TEC (TECUs), כאשר והעיכוב היונוספרי (בתדירות ) נכתב:
ה TEC (התוכן האלקטרוני הכולל), וכתוצאה מכך גם הרפרקציה היונוספרית תלויה במיקום הגאוגרפי של המקלט, השעה ביום והפעילות הסולארית.
עיכוב טרופוספירי הוא כינוי לתופעת עיכוב פיזיקלית בעת מעבר גלי רדיו בשכבת הטרופוספירה של כדור הארץ, הנמצאים בשימוש בתחום אותות GNSS.
הטרופוספירה, הממוקמת בין פני הקרקע לגובה של 60 קילומטרים מעליה, מייצרת תופעה של עיכוב באותות GNSS העוברים דרכה במסעם ממשדר הלוויין אל עבר מקלט.
העיכוב הטרופוספירי תלוי בטמפרטורה, בלחץ, בלחות וכן במיקום האנטנות של המשדר והמקלט, הנתונים על פי:
כאשר הוא מקדם הרפרקציה של האוויר ו היא השבירה.
את השבירה ניתן לחלק לשבירה הידרוסטטית, או שבירה כתוצאה מגזים יבשים
(בעיקר N ו O), ושבירה רטובה כתוצאה מאדי מים, .
לכל אחד מהרכיבים השפעות שונות על אותות GNSS.
התכונה המשמעותית של הטרופוספירה היא שהתווך שלה אינו מפזר גלים אלקטרומגנטיים עד 15GHz, או במילים אחרות, השפעות הטרופוספירה אינן תלויות בתדירות, עבור אותות GNSS.
לכן, מדידות הפאזה של הגל הנושא והקידוד נמצאות תחת אותה השפעה, בניגוד לעיכוב היונוספירי המייצר שגיאה משמעותית יותר במדידות.
תוצאה ישירה של היותה לא תלויה בתדירות היא שלא ניתן לחשב את השגיאה על ידי חישוב תוצאות מדידות בשני תדרים שונים, כשם שנעשה בשגיאת היונוספירה.
לכן, הדרך היחידה לנטרל את השגיאה במדידות היא על ידי מודל חישובי הנשען על מידע תצפיתי מקדים.
למרות הקושי למעשה כ-90% מהשגיאה מגיעה מרכיב הידרוסטטי ניתן לחיזוי [Leick, 1994].
תיאור קצר של השפעות רכיבי האטמוספירה הרטובה והיבשה על אותות GNSS להלן:
הרכיב ההידרוסטטי: נגרם על ידי גאזים יבשים הנמצאים באטמוספירה, הכוללים 78% N, 21% O, 0.9% ארגון ושאר רכיבים בכמות מזערית.
ההשפעה נעה עם הטמפרטורה המקומית והלחץ האטמוספירי באופן די ניתן לחיזוי, בנוסף השינוי של האפקט הוא איטי ביותר - פחות מ-1% בכמה שעות.
השגיאה שמכניס רכיב זה עומדת על בערך 2.3 מטרים בזנית וכ-10 מטרים בזוויות נמוכות ( בקירוב)
הרכיב הרטוב: נרגם על ידי אדי מים ומים דחוסים בצורת עננים, ולכן תלוי בתנאי במזג האוויר.
השגיאה הנוצרת ממנו קטנה והשגיאה של הרכיב היבש ועומדת על כמה עשרות סנטימטרים, אולם היא משתנה מהר באופן אקראי יחסית ולכן קשה למידוּל ולתיקון.
האטמוספירה היבשה ניתנת לחישוב מהטמפרטורה והלחץ על פני הקרקע, על ידי שימוש בחוקי גאזים אידיאליים.
הרכיב הרטוב, הלא צפוי והקשה למידול ולכן, עבור ניווט מדויק, העיכוב מוערך יחד עם הקואורדינטות.
העיכוב הטרופוספירי תלוי בנתיב האות דרך האטמוספירה, ולכן ניתן לתיאור בעזרת זווית ההגבהה של הלוויין.
אולם עקב ההבדל הגדול בין שני הרכיבים העיקריים המתוארים לעיל, היבש והרטוב, עדיף להשתמש במפות שונות עבור כל רכיב.
למרות זאת, מודלים פשוטים, כמו "RTCA-MOPS, 2006", משתמשים במיפוי אחיד לשני הרכיבים.
מספר מודלים טרופוספריים נומינליים קיימים בספרות, המשתנים על פי הפרופילים האנכיים והמיפוי.
באופן עקרוני, ניתן לחלקם לשתי קבוצות: בעלי אוריינטציה גאודטית ובעלי אוריינטציה ניווטית.
הקבוצה הראשונה כוללת את ססטמוינן (Sastamoinen), הופפילד (Hopfield) ואחרים [Xu, 2007], מדויקים יותר אך גם מורכבים יותר, ודורשים בנוסף מידע מטאורולוגי עדכני של פני השטח, וכתוצאה מכך דיוקם מושפע מדיוק הנתונים עליהם הם נשענים.
הקבוצה השנייה מדויקת פחות אך אינה דורשת מידע מטאורולוגי.
להלן מודל טרופוספירי עבור חישוב "Standard Point Positioning":
המודל המובא כאן מ"Collins, 19999"
, אומץ על ידי מערכות SBAS, כגון WAAS, EGNOS...
במקרה שלנו ישנה פונקציית מיפוי משותפת לרכיבים הרטובים והיבשים:
כאשר ו מחושבים בעזרת גובה המקלט והערכה של חמשת הפרמטרים המטאורולוגיים: לחץ[ ()], טמפרטורה [ ()], לחץ אדי מים [ ()], קצת ירידת הטמפרטורה [ ()] וקצב דעיכת תכולת אדי המים [ (חסר ממדים)].
פקטור הוא [Black ו Eisner, 1984] המפוי:
החישוב דלעיל תקף עבור זוויות הגבהה של לוויינים מעל 5 מעלות.
עבור קו רוחב נתון של מיקום המקלט, והיום בשנה (כלומר מה- בינואר), ערכו של כל פרמטר מטאורולוגי נלקח מתוך הממוצע לפרמטרים אלו שחושב מראש.
כאשר עבור קווי רוחב צפוניים ו עבור קווי רוחב דרומיים.
הביטויים ו הם ערכי הממוצע והשונות העונתית בקו הרוחב של המקלט , לאחר אינטרפולציה ליניארית מטבלת ערכים דיסקרטיים קיימים.
נתוני העיכוב האנכי בגובה 0, ו נתונים על ידי:
העיכוב האנכי ו עבור מקלט בגובה מחושב לכן כך:
כאשר הוא הגובה מעל פני הים, במטרים, , , , ו .
הדוגמה להלן היא אחת ממודלי הטרופוספירה הממומשים על ידי תוכנת "GIPSY-OASIS II", אשר אינה דורשת נתוני מטאורולוגיה מהשטח.
המודל משתמש במפת ניאל, שמתחשבת במשתנים שונים עבור נתוני הרכיבים הרטוב והיבש:
במימוש זה, הרכיב הרטוב מוערך על ידי פילטר ניווט יחד עם נתוני מיקום המקלט.
גישה זו מאפשרת פישוט משמעותי של המודל לעיכוב אנכי, עם ערכים נומינליים:
כאשר , , ו הוא הגובה מעל פני הים, במטרים.
and משוערך כהילוך מקרי (באופן טיפוסי מהרעש) בניווט, מסנן קלמן, יחד עם קואורדינטות, ומשתנים אחרים.
הדיוק של הערכת במיקום סטטי הוא ברמת סנטימטרים בודדים.
עילי בן אירי (נולד ב-30 בספטמבר 2000) הוא שחקן ברידג' ישראלי, סגן אלוף העולם עד גיל 21 בין השנים 2018-2019 וסגן אלוף אירופה עד גיל 21 לשנת 2017. נכון למאי 2025, בעל תואר רב-אמן כסף.
כיום חבר נבחרת ישראל עד גיל 25.
זכייה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 26 בברידג' יחד עם אסף יקותיאלי.
זכייה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 26 בברידג' יחד עם ליה פטלקו.
מקום שני באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21 כחלק מנבחרת ישראל הצעירה.
מקום שני באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 21, בשנת 2017 שהתקיימה בסמורין, סלובקיה.
באליפות זו בנירי ושותפו ניר חוטורסקי סיימו במקום הראשון בדירוג הזוגות המכונה "באטלר".
מקום שני באליפות העולם עד גיל 21 לקבוצות, בשנת 2018, שהתקיימה בווג'יאנג, סין, יחד עם שותפו ניר חוטורסקי וחברי הקבוצה: אביב זייטק - תומר לונשטיין, גל מתתיהו - יונתן שליבוביץ'.
גם בתחרות זו סיימו בנירי ושותפו ניר חוטורסקי במקום הראשון בדירוג ה"באטלר" של התחרות.
מדליית כסף באליפות העולם לזוגות עד גיל 21, בשנת 2019, שהתקיימה באופטייה, קרואטיה, יחד עם שותפו השוודי אלכסנדר סנדין.
זכייה במדליית הארד באליפות אירופה עד גיל 25, בשנת 2022, שהתקיימה בולדהובן, הולנד, יחד עם שותפו אמיר עציון וחברי קבוצתו: ניר חוטורסקי - אביב זייטק, דניאל מסיקה - עידו מושקוביץ.
מקום שני באליפות אירופה לנבחרות עד גיל 26, בשנת 2024, שהתקיימה בוורוצלב, פולין.
בשנת 2019 השתתף בשעשועון הטריוויה "המרדף" המשודר בתאגיד השידור הציבור "כאן".
באפריל 2019 התגייס לצה"ל כספורטאי פעיל.
עילאי אליהו אלמקייס (נולד ב-10 במרץ 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי בני ריינה.
אלמקייס גדל במחלקות הנוער של בית"ר נהריה ושל מכבי חיפה.
בהמשך עבר למחלקת הנוער של SV Sinsheim הגרמנית, ובשנת 2015 הגיע למחלקת הנוער של הופנהיים מהבונדסליגה הגרמנית.
ב-8 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בהופנהיים II, קבוצת המילואים של המועדון, המשחקת בליגה הגרמנית הרביעית, כששיחק 86 דקות בתיקו 1–1 מול וורמטיה וורמס.
ב-20 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–4 על הסן דרייך במסגרת המחזור ה-30 בליגה.
ב-13 בינואר 2020 חתם על חוזה חדש בקבוצה הבוגרת של הופנהיים מהבונדסליגה הגרמנית עד לסיום עונת 2022/2023. ב-16 במאי 2020 ערך אלמקייס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הגרמנית, במדי הופנהיים, בהפסד הביתי 0–3 להרטה ברלין.
ב-18 בספטמבר 2020 הושאל אלמקייס לקבוצת דן האג מליגת העל ההולנדית, שבסוף העונה ירדה ליגה.
את הופעת הבכורה עמה ערך יומיים לאחר שהושאל, ב-20 בספטמבר כשעלה כמחליף בפתיחת המחצית השנייה במשחק הליגה נגד חרונינגן ההולנדית, אך הוחלף בדקה ה-66 עקב פציעה.
ב-28 ביוני 2021 הושאל לאדמירה ואקר מדלינג מהבונדסליגה האוסטרית (ליגת העל האוסטרית) לעונה אחת, אותה אימן באותה עת מאמן נבחרת ישראל לשעבר (וכדורגלן העבר האוסטרי) אנדי הרצוג.
בעונה זו הוא שותף גם במשחק ליגה אחד עם קבוצת המילואים שלה, אדמירה II מהליגה האוסטרית השלישית.
בתום אותה עונה באוסטריה, ירדה אדמירה ואקר מדלינג לליגה האוסטרית השנייה, ועל כן הוא חזר לגרמניה לעונת 2022/2023, ושיחק בקבוצת המילואים הופנהיים II מהליגה הגרמנית הרביעית (קבוצת-הבת של הופנהיים מהבונדסליגה הגרמנית, בה הוא היה חתום עוד לפני כן).
בסיום העונה הוא שוחרר מהמועדון הגרמני.
ב-6 בדצמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, לאחר שעלה מהספסל כמחליף בדקה ה-46 ובישל את השער השני והמכריע בניצחון החוץ של קבוצתו 1–2 על הפועל באר שבע.
ב-10 בדצמבר 2023 פתח לראשונה בהרכב כשגם כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בהפסד הביתי 2–3 למכבי תל אביב.
ב-23 במאי 2025 חתם בעירוני טבריה.
ב-21 בספטמבר חתם במכבי בני ריינה.
לזכותו הופעות בנבחרות ישראל, מנערים ב' עד גיל 16 ועד נבחרת הנוער עד גיל 19 (למעט בנבחרת נוער ב' עד גיל 18, עמה לא שיחק).
שיחק גם בסגל הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21, כשמדי הנבחרת הצעירה ערך שבע הופעות.
ב-6 באוקטובר 2019 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל.
אלמקייס נולד ברגבה, וגדל במושב רגבה, לדודו ולימור, ולו שתי אחיות.
אלמקייס מעבר לעברית כשפת אם, דובר גם אנגלית וגם גרמנית – ועל כן כשב-2018 הוקרן סרט בזינסהיים העוסק בשואה בכפר הגרמני, הופנהיים – הוא שימש תפקיד מרכזי, כשנבחר לקריין בשלוש השפות הללו.
עיכוב בהתבגרות המינית , נקרא גם "סריסנות", הוא ביטוי למצב של היעדר הופעת מאפייני מין אצל המתבגר, ביחס לזמן הטבעי באוכלוסייה.
היקף התופעה הוא כ-2% בקרב מתבגרים באוכלוסיית ארצות הברית.
התבגרות מינית היא תהליך של שינויים פיזיולוגיים בגוף האדם (בדרך כלל הורמונליים), המביאים את איברי הרבייה לכדי בשלות.
עיכוב בהתבגרות המינית בא לידי ביטוי באי-גדילה של האשכים אצל מתבגרים או באי-התפתחות של החזה אצל מתבגרות בגילאים שגבוהים בשתי סטיות תקן מעל ממוצע הגילאים באוכלוסייה שבו התהליכים הללו מתרחשים (גילאי 14 בקרב בנים, ו-13 בקרב בנות).
הגדרה של עיכוב בהתבגרות המינית תלויה בעיקר ברקע האתני של המתבגר, כפי שניתן לראות בקרב נערות ממוצאים אתניים שונים בארצות הברית.
עם זאת, היעדר וסת עד גיל 15, ייחשב באופן כללי לעיכוב בהתבגרות המינית בכל רקע אתני.
תחילת גיל ההתבגרות מושפעת מהגורמים הבאים - גנטיקה, בריאות כללית, מצב סוציו-אקונומי וחשיפה לסביבה.
אצל ילדים החיים קרוב יותר לקו המשווה, בגבהים נמוכים יחסית, בערים ובאזורים עירוניים אחרים - תהליך ההתבגרות מתחיל מוקדם יותר לעומת מקביליהם.
בנוסף לכך, השמנת יתר עשויה להוביל לתחילת גיל התבגרות מוקדם יותר.
אף שהיעדר שיער ערווה או בית שחי שכיח בקרב ילדים שסובלים מעיכוב בהתבגרות המינית, קיומן של שערות אלה נובע מהפרשתם של הורמוני המין באדרנל, ואין לו קשר להורמונים שמיוצרים בשחלות או באשכים.
הסיבות לעיכוב בהתבגרות המינית יכולות להיות מולדות, כגון סיבות ופגמים גנטיים, תורשתיים, ויכולות להיות נרכשות, למשל - תהליכים במוח או בשחלות ותהליכים הורמונליים המאפיינים את גיל ההתבגרות.
גורמי לחץ עשויים לעכב את ההתבגרות המינית.
לחץ נפשי, פיזי ותזונתי בעיקר כשהם משולבים.
מצבים אלה יכולים להיווצר אצל בני נוער המבצעים פעילות גופנית עצימה (אתלטים לדוגמה) .
גורמים הורמונליים אופיינים בעיקר למתבגרות, כמו למשל מחסור בגונדוטרופין ובעיות בהפרשת הורמונים אחרים, כמו גם אחוז שומן נמוך מאוד בגוף, עלולים לגרום לעיכוב בהתבגרות המינית.
מחלות כרוניות כגון סוכרת ומחלת קרוהן, סיסטיק פיברוזיס, בעיות אוטואימוניות, הקרנות לטיפול בגידולים ממאירים, מצבי אנמיה ותת-תזונה.
גורמים הורמונליים בעיקר בקרב מתבגרות: מחסור בגונדוטרופין, אנמיה, מחלת קרוהן, קרינה עקב טיפולים בגידולים ממאירים, אוטואימוניה.
ממחקרים עולה, כי 63% מהבנים, ו-30% מהבנות הסובלים מעיכוב צמיחה קבוע (CDGP), סובלים גם מעיכוב בהתבגרות המינית.
ממחקר שבוצע בעכברים שהושמט מהם הגן שקשור לייצור ההורמון FSH β, ובקרב בני אדם עם מוטציה באותו הגן, עולה המסקנה שהורמון זה משפיע באופן שונה על נשים וגברים - אצל נשים הוא משפיע בעיקר על יצירת האסטרוגן וייצור הביציות, והיעדרותו גורמת לעיכוב בהתבגרות המינית ולאי-פוריות.
מחקר נוסף מציע כי ריכוז גבוה של עופרת בדם עלול לגרום לתופעה.
עיכוב בהתפתחות המינית מבוטא לרוב בהיעדר הופעת סימני בגרות מינית זאת ביחס להתפתחות המינית הממוצעת באוכלוסייה.
הגיל הממוצע להופעת הסממנים אצל זכרים הוא 14, ואצל נקבות הוא 13. בנוסף, את העיכוב בהתפתחות המינית ניתן לאבחן גם אצל אנשים אשר פיתחו את הסימנים הראשוניים לבגרות מינית, אך התהליך אינו מתקדם כראוי.
ממוצע אורך התהליך של ההתפתחות המינית אצל זכרים, מתחילת תהליך ההתבגרות עד סוף הגדילה של האשכים לפרופורציה של אדם בוגר הוא 3.2 שנים.
אצל נקבות ממוצע אורך תהליך ההתפתחות המינית, מרגע תחילת התפתחות השדיים עד תחילת המחזור החודשי הראשון הוא 2.4 שנים.
לכן, הערכה גופנית מקיפה נדרשת אם עברו יותר מ-4–5 שנים מהופעת סימני הבגרות המינית הראשונים עד להגעה לבשלות מינית (אצל זכרים גדילת שק האשכים ואצל נקבות הופעת המחזור הראשון).
המטרה של ההערכה הגופנית היא לקבוע האם העיכוב בהתפתחות נובע מפיגור בתהליך בגרות מינית נורמטיבי, או שעיכוב זה מייצג חריגות מסוימת, ובמקרה זה יש לפעול בשיטות אבחון קליניות מדויקות יותר.
האבחנה מכילה בדיקה גופנית מקיפה, הכוללת בתוכה בדיקה של פרמטרי גובה (גובה וגובה בישיבה), פרמטרים ביוכימיים והמטולוגיים, הורמוני בלוטת התריס והורמון גדילה, בדיקה של גורמי גדילה, גיל העצם ונתונים משפחתיים.
במידת הצורך מבוצע דימות תהודה מגנטית (בדיקת MRI) לנבדקים.
המטרות לטווח קצר בטיפול הורמונלי, אשר עשוי לכלול סטרואידי מין במינון נמוך, הן לייצר התחלה של מאפייני התפתחות מינית שניונית והאצה בקצב הגדילה.
כמו כן, מטרה נוספת היא צמצום הקשיים הפסיכוסוציאליים הנובעים מהתפתחות מינית מעוכבת ושיעור קומה נמוך.
האופציות עבור ניהול וטיפול נכון של המחלה כוללות פיקוח צמוד או טיפול במינון נמוך של טסטוסטרון בבנים או אסטרוגן בבנות.
עם זאת, מומלץ להגביל את הטיפולים ההורמונליים רק עבור ילדים בעלי מצוקה חמורה או חרדה אשר נובעים מעיכוב בהתפתחות המינית שלהם.
אם ההתפתחות המינית החלה, באופן קליני או ביוכימי, ושיעור קומה אינו מהווה דאגה מרכזית, החזרת הביטחון עם חיזוי גובה מציאותי הוא מספיק לעיתים קרובות.
שימוש שוטף, בהורמון הגדילה, או מעכבי ארומטאז אינו מומלץ כרגע.
לקיחה זמנית וקצרה של טסטוסטרון במינון נמוך יכולה להאיץ את ההתפתחות המינית בתוך 6–12 חודשים.
מדבקות טסטסטורון הוכחו כבעלות פוטנציאל לגרום לבגרות ולעורר צמיחה לטווח קצר אצל בנים.
טיפול הורמונלי לטווח קצר פחות אפקטיבי בבנות מאשר בבנים.
הטיפול נמשך בדרך כלל עד השלמת ההתפתחות המינית.
רוב הפרוטוקולים מתחילים בנתינת מינון נמוך של אסטרוגן, תוך עלייה הדרגתית על מנת להגיע לתוצאה הרצויה של התפתחות מינית מלאה תוך 3–4 שנים.
לאחר התקופה הנ"ל ניתן לתת טיפול של פרוגסטרון מחזורי כדי למנוע התפתחות בעיות עתידיות.
עילאי ברזילי (נולד ב־24 באפריל 2001) הוא לוחם MMA ישראלי שמתמחה בג'ו ג'יטסו ברזילאי וזכה במספר תחרויות בינלאומיות כשהוא מייצג את ישראל.
ברזילי החל את קריירת ה-MMA במכון סוקו ג'ים בהרצליה, כשהוא מתמקד בעיקר בג'יו ג'יטסו ברזילאי.
הוא זכה מספר פעמים בתואר אלוף ישראל לנוער בתחרויות הג'יו ג'יטסו ונכנס לנבחרת ישראל בג'יו ג'יטסו שאותה ייצג בתחרויות בינלאומיות של ארגון ה-JJIF בשנת 2018: אליפות אירופה לנוער בה זכה במדליית זהב ואליפות העולם לנוער בה זכה במדליית כסף.
עילאי החל להתאמן בשנת 2019 בלאס ווגאס ונלחם במספר קרבות MMA בארגון ה-TUFF N UFF כשהוא הישראלי הצעיר ביותר להילחם בארגון MMA בלאס ווגאס - בירת ה-MMA העולמית.
ברזילי נחשב ללוחם בעל פוטנציאל מבטיח בקרב בכירי הענף.
2018 - מדליית כסף באליפות העולם לנוער באבו דאבי (JJIF).
2018 - מדליית זהב באליפות אירופה לנוער בארגון ה-JJIF.
2018 - מדליית זהב באליפות סאו פאולו הפתוחה.
2019 - מדליית זהב באליפות העולם לבוגרים SJJIF בקליפורניה
עילאר היא עיירה פלסטינית בנפת טולכרם בצפון יהודה ושומרון, הממוקמת כ-10 ק"מ צפונית-מזרחית לטולכרם, ו-25 ק"מ ממזרח לנתניה.
היא גובלת בעתיל ממערב, בכפר ראעי ממזרח וחרמש מצפון.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, בעילאר התגוררו 6,190 תושבים בשנת 2007. 6.6% מכלל האוכלוסייה בכפר היו פליטים בשנת 1997. שטח הכפר הוא כ-14,000 דונמים (14 קילומטרים רבועים).
הצפיפות היא 440 נפש לקמ"ר.
בכפר נמצאו שרידי חרס מתקופות הברזל, ההלניסטית, הרומית, הביזנטית, המוסלמית וימי הביניים.
בתקופת הצלבנים (שנת 1200) הכפר נודע בשם "אלאר".
בשנת 1265 הכפר הוזכר כבין האחוזות שהסולטאן ביברס העניק לאמיריו לאחר שגירש את הצלבנים.
כל הכפר הוענק לאמיר סייף אלדין קושטימור אל-עג'מי.
בשנת 1596 (תחת שלטון האימפריה העות'מאנית) עילאר מופיע ברישומי המס העות'מאנים כחלק מנפת (נהיה) ג'בל שאמי, שבמחוז (ליוה) שכם.
בכפר התקיימו 41 משקי בית, כולם מוסלמים.
תושבי הכפר שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על מוצרים חקלאיים ובהם חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, כוורות ועזים, בנוסף על מס הג'יזיה ועל הכנסות מזדמנות.
בסך הכל תושבי הכפר שילמו 5,074 אקצ'ות.
כל המיסים הועברו לוקף המקומי.
בשנת 1838 עילאר צוין ככפר ברובע א-שרעוויה א-שורקייה (המזרחי), צפונית לשכם.
המפקד האוכלוסין בשנת 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנה הכפר 835 תושבים - כולם מוסלמים, מספר זה גדל במפקד 1931 ל-1,047 תושבים, ב-268 בתים.
בסקר הכפרים של 1945 אוכלוסיית עילאר הייתה 1,450, כולם מוסלמים, עם 13,981 דונם אדמה על פי סקר קרקעות ואוכלוסיות רשמי.
4,432 דונם היו מטעים וקרקע להשקיה, 5,431 שימשו לדגנים, ואילו 33 דונם היו אדמות בנויות (עירוניות).
בשנת 1961 אוכלוסיית עילאר מנתה 2,499 תושבים.
עילאי חג'ג' (נולד ב-7 בנובמבר 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני במועדון ספורט אשדוד מליגת העל.
חג'ג' נולד וגדל בקריית גת שבישראל.
בתור נער שיחק במועדונים מ.ס.
קריית גת, מכבי קריית גת ומכבי חיפה.
ב-5 באוגוסט 2021 הושאל חג'ג' למשך שתי עונות ממכבי חיפה להפועל עפולה מהליגה הלאומית.
הוא ערך 69 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע עשרה שערים.
ב-16 במאי 2023 האריך את חוזהו במכבי חיפה עד לשנת 2026 וחזר להתאמן עם הקבוצה.
ב-18 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במכבי חיפה בניצחון 1-2 נגד חמרון ספרטנס במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
ב-25 בנובמבר 2023 כבש את שערו בכורה במדי מכבי חיפה בליגת העל במשחק מול הפועל פתח תקווה.
ב-24 בדצמבר הבקיע צמד בניצחון 1-5 נגד הפועל חדרה ונבחר לשחקן השבוע בליגת העל באותו מחזור.
ב-3 בספטמבר 2025 חתם בביתר ירושלים כחלק מעסקת סילבה קאני למכבי חיפה.
ב-15 בינואר 2026 הושאל למועדון ספורט אשדוד.
ב-2022, חג'ג' החל להיות חלק מסגל נבחרת ישראל עד גיל 21. הוא נכלל ואף שיחק במסגרת משחקיה בטורניר-הגמר של אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023. לזכותו 8 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
עילאי טרוסט (נולד ב-31 במרץ 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בבני יהודה תל אביב.
טרוסט החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי חיפה ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל באר שבע.
ב-7 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–2 על מכבי פתח תקווה.
בינואר הושאל להפועל בני לוד מהליגה הלאומית.
ב-13 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 על הפועל אשקלון.
בסיום העונה נשרה הקבוצה לליגה א'.
ב-25 באוגוסט 2020 חתם בהפועל עפולה, במדיה שיחק בכל משחקי הליגה של המועדון באותה עונה.
ב-19 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על הפועל רמת השרון.
טרוסט היה שותף לעליה של המועדון לליגת העל בסיום העונה.
בעקבות הישג זה שוחרר מבאר שבע וחתם על חוזה קבוע בנס ציונה.
ב-18 במרץ 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–2 על הפועל חדרה.
בקיץ חתם בהפועל חדרה.ב-5 בפברואר 2025 חתם בבני יהודה תל אביב.
עייתרון (, בתעתיק מדויק: עיתרון) הוא כפר לבנוני בנפת בינת ג'בייל, במרחק כ-125 ק"מ מביירות.
הכפר ממוקם קרוב לגבול ישראל-לבנון, ומשקיף על היישובים אביבים ומלכיה.
הגידולים החקלאיים באזור כוללים: גפן, עצי רימון, תאנים, תפוחים, סומאק, וגרגרי בר שונים.
מקור שמו של הכפר הוא איטרומה, שפירושו "הריח היפה".
בשנת 1596, המקום הופיע ברישומי המס העות'מאניים ככפר בשם עייתרון, ששייך לתת-המחוז (נאחייה) תִּבְּנִין במחוז (ליוואא) צפת, עם אוכלוסייה של 91 משפחות ו-15 רווקים, כולם מוסלמים.
תושבי הכפר שילמו מיסים על מוצרים חקלאיים, כגון חיטה, שעורה, עיזים וכוורות, בנוסף ל"הכנסות מזדמנות" וסכום קבוע; סך של 14,570 אקצ'ה.
ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1875 ותיאר אותו ככפר עם 200 מתואלים.
בשנת 1881 תיארה מפת הקרן לחקר ארץ ישראל "כפר גדול, בנוי מאבן, המכיל 400 מוסלמים, הממוקם ליד ואדי, עם זיתים, גנים ואדמות עיבוד.
מים מבריכה גדולה ומבורות מים".
במהלך המערכה ברצועת הביטחון בשנים 1985–2000 היה הכפר חלק מרצועת הביטחון בדרום לבנון.
כ-20 חיילי צבא דרום לבנון נחטפו על ידי חזבאללה בשנה האחרונה של המלחמה.
במהלך מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, ב-16 ביולי, נהרגו 12 אזרחים ממשפחת אַ֫חְ'רַס, בהם 7 אזרחים קנדים, כאשר ביתם נהרס בתקיפות אוויריות ישראליות.
ב-18 ביולי נהרגו 9 אזרחים ממשפחת עוואדה לאחר תקיפות אוויריות של ישראל על בתיהם.
ב-19 ביולי נהרגו 6 אזרחים ו-8 נפצעו מפגיעות ישראליות, בזמן שניסו להימלט מעייתרון.
בסך הכול איבד הכפר 41 תושבים במלחמה.
בשנת 2024 התחוללו קרבות בכפר במסגרת התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל.
לפי ניתוח תצלומי לוויין שנערך בדצמבר 2024, במהלך המלחמה נהרסו לחלוטין כ-11% מהמבנים בכפר (145 מבנים מתוך 1,312), וכ-5% נהרסו חלקית (71 מבנים).
בין ה20 ל-21 באוקטובר 2024 נכנסו חטיבה 226 וחטיבת אלון לטהר את מרחב הכפר.
ביום השביעי והאחרון ללחימה בכפר נכנס גדוד 8207 לקרב קשה בו נפצעו כ15 לוחמים ונהרגו 6 .
אוכלוסיית הכפר הוערכה ב-20,000 בשנת 2002. עם זאת, מספר התושבים בפועל נחשב כיום גבוה משמעותית.
כ-45% מהאוכלוסייה מתחת לגיל 30 וגודל המשפחה הממוצע הוא 6–7 נפשות.
רוב המשפחות תלויות בחקלאות כמקור ההכנסה העיקרי שלהן.
במהלך השנים 1978 עד 2000, הכפר קיבל תזרים מזומנים משמעותי מגיוס כספים לצבא דרום לבנון.
בעייתרון מתגוררים התושבים בכ-1,300 בתים.
התשתיות החיוניות של הכפר, כולל רשתות החשמל והתקשורת, החלו להתפתח באופן משמעותי בשנת 1964. השיפורים בתקשורת נמשכו עם הקמת מרכזיית טלפון בשנת 2005, שמספקת קישוריות לרשת הטלפונים הראשית של לבנון.
למרות הנזקים שנגרמו לתשתיות אלה במהלך מלחמת לבנון השנייה, הן שוחזרו במלואן.
בתקופת הכיבוש הישראלי בלבנון, התושבים זכו לאספקת מים ראויים לשתייה דרך בארות מים שנקדחו על ידי ישראל.
כיום, מקור המים העיקרי בכפר הוא איסוף מי גשמים, הנאגרים במאגרים פרטיים וציבוריים.
בכפר יש חמישה בתי ספר, שניים ציבוריים ושלושה פרטיים.
בתי הספר הציבוריים כוללים בית ספר יסודי וחטיבת ביניים, לומדים בהם 250 תלמידים, ויש בהם אחוז גבוה יותר של תלמידות, במיוחד בחטיבת הביניים.
בתי הספר הפרטיים בכפר כוללים בית ספר יסודי ושתי חטיבות ביניים, ולומדים בהם 570 תלמידים.
בכפר יש מרכז בריאות אחד, המופעל על ידי משרד הרווחה.
מועצת העירייה של הכפר הוקמה בשנת 1961.
האזור עשיר בעשבי בר, פרחים ופטריות.
נפוצים במיוחד הם פרח הפרג האדום, צלפי בר וגדילן.
עַ֫יְיתַא אל-גַ֫'בַּל (, בתעתיק מדויק: עיתא אלג'בל) הוא כפר בנפת בינת ג'בייל, במחוז א-נבטיה שבדרום לבנון, כ-112 קילומטרים מביירות.
הכפר ממוקם בפאתיה הדרומיים של העיירה תבנין, בלב קהילת השיעה המוסלמית הלבנונית ברמת תבנין.
הכפר שוכן בגובה של 680 מטר מעל פני הים.
עייתא אל-ג'בל זוהה עם בית עיט, מקום המוזכר בספרות חז"ל (בבָּרָיְתַת התחומין) כנמצא על "גבול ארץ ישראל", כחלק מתיאור הגבול הצפוני-מערבי של ההתיישבות היהודית עם שובם של היהודים מגלות בבל במאות ה-6 לפני הספירה עד ה-5 לפני הספירה.
מחקרים עכשוויים מצביעים על כך שטקסט זה נכתב במאה ה-2 לספירה, כשש מאות שנה לאחר שיבת ציון.
למרות מקורו המאוחר יותר, הוא משקף מציאות עתיקה, שכנראה נובעת מהתקופה החשמונאית או ההרודיאנית, בסביבות המאה ה-2 או ה-1 לפני הספירה.
ברישומי המס העות'מאניים משנת 1596, הכפר, ששמו היה "", היה ממוקם בתת-מחוז (נאחיה) תבנין שבמחוז (ליוואא) צפת, עם אוכלוסייה של 12 משקי בית ו-3 רווקים, כולם מוסלמים.
בשנת 1856 הוא נקרא "עייתַת א-תות" במפת ארץ ישראל/לבנון של קיפרט שפורסמה באותה שנה.
בשנת 1875 ויקטור גרן תיאר את הכפר "משמאלי, מעבר לוואדי, [נמצא] הכפר על גבעה גבוהה; הוא לא נראה מאוד משמעותי והוא מיושב על ידי מתואלים."
בשנת 1881, תיאר סקר ארץ-ישראל המערבית של הקרן לחקר פלסטין את הכפר: "כפר, בנוי אבן, המכיל כחמישים מתואלים, ממוקם על ראש גבעה, עם תאנים, זיתים ואדמות עיבוד מסביב.
יש שני בורות מים בכפר".
מחוז בינת ג'בייל הנוכחי נוצר בשנת 1922 על ידי רשויות המנדט הצרפתי.
עילאי הרסגור-הנדין (נולד ב-30 בספטמבר 1980) הוא פוליטיקאי ישראלי, מנכ"ל הפורום החילוני ולשעבר סגן ראש עיריית כפר סבא מטעם מרצ.
הרסגור-הנדין נולד ב-1980 וגדל מאז גיל 4 בכפר סבא.
אמו היא הציירת ניבה הרסגור-הנדין, בתו של ההיסטוריון מיכאל הרסגור, ואביו משה הנדין הוא, נכון ל-2024, הממונה על תלונות הציבור בעיריית רעננה.
הרסגור-הנדין למד בבית הספר התיכון כצנלסון בכפר סבא, והוא בעל תואר ראשון במשפטים ובמדעי המחשב מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2006–2011 עבד כמתכנת, בין היתר בחברות מיקרוסופט ו-IBM.
הרסגור-הנדין היה פעיל פוליטי כבר מצעירותו, במסגרת "נוער מרצ".
בשנת 1998 נבחר ליו"ר נוער מרצ בכפר סבא.
לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה ניהל את קמפיין השטח והנוער של מרצ בכפר סבא, וב-2009 הצטרף לקבוצת הפעילים שייסדה את תנועת "ישראל חופשית".
באותה שנה מונה ליו"ר סניף כפר סבא של מפלגת מרצ.
בשנת 2009 הוצב במקום ה-21 ברשימת "התנועה החדשה-מרצ" לכנסת השמונה עשרה.
בקיץ 2011 יזם את הקמת מאהל המחאה החברתית בכפר סבא, וב-2012 יזם הפגנה באמצעות אפליקציית "Waze", במהלכה דיווחו המפגינים למשתמשי האפליקציה על כבישים בהם לא פועלת תחבורה ציבורית עד צאת השבת.
חבר מועצת עיריית כפר סבא
ב-2013 התמודד הרסגור-הנדין מטעם מרצ על ראשות עיריית כפר סבא, אך לאחר ניצחונו של יהודה בן חמו בבחירות, הרסגור-הנדין מונה לסגנו.
במהלך הקדנציה התגלו חילוקי דעות ביניהם, כולל סיכול ניסיון לאסור צילום וידאו במועצת העיר.
ב-2016 התפטר מתפקידו, וחודשיים לאחר מכן הוגשה תביעה כנגד בן חמו בחשד שניסה לקדם מועמד מטעמו בעיר במטרה להדיח את הרסגור-הנדין מראשות רשימת מרצ למועצה.
ב-2017 פשטה משטרת ישראל על משרדי עיריית כפר סבא בחשד לביצוע עבירות שוחד, קבלת דבר במרמה והפרת אמונים.
ב-2018 הוגש נגד בן חמו כתב אישום והוא נאלץ להתפטר מראשות העיר.
במאי 2018 יזם הרסגור-הנדין מחאה עירונית כנגד אפליה מגדרית של תלמידות תיכון שהתבקשו לשבת מאחורי הבנים ובנפרד מהן בהצגת תיאטרון.
באותו חודש גם איים לפנות לבית המשפט העליון במחאה על מה שהגדיר כאמצעי אבטחה קיצוניים מצד המשטרה והעומד בראשה במצעדי הגאווה המקומיים, ובעקבות תמיכתו בקהילה הגאה הותקפו הוא וחברי סיעתו ברשתות החברתיות.
בבחירות המקומיות ב-2018 הפכה הרשימה בראשותו לגדולה ביותר במועצת העיר.
לאחר שבסיבוב הראשון בבחירות לא זכה אף אחד מהמועמדים לראשות העיר ברוב הדרוש הודיעו הרסגור-הנדין וראש סיעת "כפר סבא מתקדמת" על תמיכתם במועמדותו של יוסי סדבון בסיבוב הבחירות השני מול מועמד העבודה רפי סער.
בתמורה לתמיכתו הובטחו להרסגור-הנדין תפקידי סגן ראש העיר וממלא מקום ראש העיר.
סדבון הפסיד ולתפקיד ראש העיר נבחר סער.
הרסגור-הנדין וסיעתו הצטרפו לקואליציה במועצת העיר והוא התמנה לתפקיד סגן ראש העיר בשכר לחצי קדנציה, ולמחזיק תיקי התחבורה, הקיימות והחדשנות.
ביולי 2021, במסגרת הסכם הרוטציה, החליף נציג הליכוד אורן כהן את הרסגור-הנדין כסגן ראש העיר, אך הרסגור-הנדין המשיך להחזיק בתיקים בהם החזיק במועצה.
באפריל 2023 הדיח אותו ראש העיר רפי סער מתפקידיו, ובעקבות כך הודיע הרסגור-הנדין על פרישה מתפקידו במועצת כפר סבא ומראשות מרצ בעיר.
במקומו התמנה לתפקיד חבר המועצה המועמד הבא אחריו ברשימה, קובי פדוה, ובראשות הסיעה החליפה אותו פליאה קטנר.
בהודעת הפרישה שלו כתב הרסגור-הנדין כי ברצונו "להתמקד במאבק הארצי להגנה על הדמוקרטיה".
לאחר פרישתו חזר להייטק כסמנכ"ל פיתוח, ולאחר מכן כסמנכ"ל חדשנות בחברת "BridgeWise".
באפריל 2024 חזר הרסגור-הנדין לזירה הציבורית כשהחליף את דיתי דגני-פלג כמנכ"ל "הפורום החילוני", לאחר שהיה פעיל במסגרת הפורום עוד משנת 2018. במסגרת תפקידו השתתף במאבק כנגד תפילה בהפרדה במרחב הציבורי בתל אביב וכנגד הפרדה מגדרית בבריכה ציבורית בעיר.
במהלך מלחמת חרבות ברזל יזם, בשיתוף עמותת חדו"ש, פנייה לצה"ל בדרישה לאכוף את האיסור על ענידת תגים בעלי אופי דתי על מדי צה"ל.
הרסגור-הנדין נשוי מאז 2007 ללירן הרסגור, חוקרת במחלקה לממשל ורעיון מדיני של בית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה.
השניים מתגוררים בכפר סבא ולהם שתי בנות.
עַיְיתִ֫ית הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור, במחוז דרום לבנון.
הכפר עייתית שוכן בגובה 290 מטרים מעל פני הים, כ-12 קילומטרים מזרחית לעיר צור, כ-2.5 קילומטרים דרומית לכפר ואדי ג'ילו, וכ-2.5 קילומטרים צפונית לכפר קאנא.
שם הכפר עייתית נזכר בכמה מסמכים מתקופת הצלבנים, כמו: בהסכם בין הסולטן הממלוכי ביברס לבין השליטים הצלבנים של העיר צור, מסמך המזכיר שמות של כפרים ובהם עייתית, שהיו בבעלות נסיכות ונציה, ועוד.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-18 ביקר בכפר החוקר ארנסט רנן וכתב: העתיקות שלה הן אבן עם שלושה מעגלים, שניים עם קרניים, בתוכם צלבים (לא בני גיל מתקדם), מערה, ולידה מכסה סרקופג טוב...
ליד עייתית יש בית קברות מלבני, שמור היטב".
ב-1881 ביקרה במקום משלחת סקר של הקרן לחקר ארץ ישראל (PEF), וכך תיארו את הכפר בספרם: "כפר בנוי אבן, המאוכלס עם כ-450 מתואלים, שוכן על פסגת הר, מוקף בזיתים ובחלקות חקלאיות; מים מסופקים ממאגרים ומעין סמוך...
ישנם סימנים בכפר זה של שרידים עתיקים.
המקומיים אומרים כי הייתה כאן פעם כנסייה.
ישנם עמודים שבורים מפוזרים, מזוזות אבן, שלוש מערות, ושלושה בתי-בד לזיתים, עם מאגרים".
במסגרת מלחמת חרבות ברזל תקף צבא ההגנה לישראל מספר פעמים מטרות של ארגון חזבאללה בכפר ובסביבתו.
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 2,459 בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.
על פי דו"ח של יוניפי"ל נכון לשנת 2010, אוכלוסיית עייתית מנתה כ-2,500 נפשות בכל ימות השנה, אם כי היא עלתה ל-3,000 בקיץ (ביקור קרובים מהגרים).
"עילי בוטנר והילדים החדשים" הוא אלבום הבכורה של ההרכב עילי בוטנר והילדים החדשים, שיצא לאור ב-10 במרץ 2025. ההרכב נוצר לאחר פירוק ההרכב הקודם, "ילדי החוץ", עמו הופיע בוטנר במשך 15 שנים.
לאחר פירוק ההרכב "עילי בוטנר וילדי החוץ" באוגוסט 2024, שהתקיים לאחר כ-15 שנות פעילות מוצלחת, בוטנר הקים הרכב חדש בשם "עילי בוטנר והילדים החדשים".
ההרכב החדש כולל זמרים וזמרות צעירים, חלקם יוצאי תוכניות ריאליטי מוזיקליות, שנבחרו בתהליך אודישנים ממושך.
ההרכב החדש כולל את יהלום דוד, נווה מאמו, לינוי כהן, נבו קנר, לורן דרויס ורון וקנין.
האלבום נכתב במהלך החודשים שלאחר פירוק ההרכב הקודם.
בוטנר שאב השראה מחוויותיו האישיות ומסיפוריהם של חברי ההרכב החדשים, מה שהוביל ליצירת שירים המשלבים בין סגנונות מוזיקליים שונים ומביאים לידי ביטוי את הקולות הייחודיים של כל אחד מחברי ההרכב.
עם השקת האלבום, יצא קליפ לשיר "קוסטה ריקה".
בנוסף, יצא ההרכב לסיבוב הופעות בישראל, שיכלול את הלהיטים של בוטנר לצד שירי האלבום.
מופעי הבכורה התקיימו באמפי שוני ב-4 וב-5 באפריל 2025, ומשם ימשיכו לבמות הפתוחות ולהיכלים ברחבי הארץ.
השיר "עד הסוף" מתוך האלבום הגיע למקום ה־20 במצעד הישראלי של מדיה פורסט.
האלבום מציג שילוב של ז'אנרים מוזיקליים מגוונים, המשלבים בין פופ, רוק ומוזיקה ישראלית עכשווית.
עילאי פורמן (נולד ב-22 במרץ 1999) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2020) בקפיצה משולשת, וסגן אלוף ישראל (2019) בקפיצה לרוחק.
פורמן מתאמן באגודת מכבי תל אביב.
באליפות ישראל 2018 שנערכה ביולי סיים במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.31 מטר, ובמקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.68 מטר.
באליפות ישראל 2019 שנערכה ביולי זכה בשתי מדליות כסף: בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.77 מטר, אחרי תום יעקובוב (16.14 מטר) ולפני אורי ארנון (14.19 מטר), ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.19 מטר, אחרי תום יעקובוב (7.30 מטר) ולפני אבירם שוורצברד (7.18 מטר).
באליפות ישראל 2020 שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.94 מטר, לפני רועי ליבוביץ (14.87 מטר) ודימה קרויטר (14.32 מטר).
בנוסף, זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 7.29 מטר, אחרי גילרון צבקביץ' (7.53 מטר) ואבירם שוורצברד (7.36 מטר).
באליפות ישראל 2021 שנערכה ביוני סיים במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.70 מטר, ובמקום שמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.81 מטר.
באליפות ישראל 2023 שנערכה ביולי סיים במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.30 מטר.
עֵילָם או אֵלָם (בכתב יתדות: 𒉏 – ELAM) הייתה ממלכה קדומה שהתקיימה בדרום-מערב פרס בין האלף השלישי לפנה"ס, ועד לשנת 539 לפנה"ס, אז נכבשה על ידי הממלכה הפרסית ונטמעה בה.
העילמים נלחמו מלחמות רבות גם נגד האשורים.
במאה ה־6 לפנה"ס נלחמו בבבל והובסו.
יש חוקרים המזהים קשר בין העילמים לבין דוברי השפות הדראווידיות בדרום הודו .
עילם נחשבת כאחת מהתרבויות העתיקות ביותר בעולם.
רוב המידע המצוי בידינו כיום על תולדות העילמים מגיע ממקורות בבליים ואשוריים בעת שנלחמו בהם וכן מהפרסים שהיו יורשיהם.
החוקרים מסתמכים על מקורות אלה מכיוון שהכתב העילמי ובעקבותיו השפה העילמית פוענחו בצורה חלקית בלבד, ומפני שהמקורות הכתובים מעילם מעטים יחסית למקורות הבבליים, האשוריים והפרסיים.
היסטוריונים וארכאולוגים מחלקים באופן גס את ההיסטוריה העילמית לשלוש תקופות עיקריות:
לכל תקופה מאפיינים תרבותיים ייחודיים.
הדבר ניכר בעיקר בצורות הכתב, שהושפעו מתרבויות מסופוטמיה האחרות.
ממלכת עילם המקראית מזוהה עם הממלכה שבדרום־מערב איראן.
גם הדמות המקראית עֵילָם המופיעה בלוח העמים מזוהה עם הממלכה, אף שעילם בלוח העמים מוגדר כבנו של שם והעילמים לא היו שמיים.
ראשיתה של עילם בהתיישבויות עירוניות בקנה מידה קטן שנתגלו במישורים של קוז אשר בצפון המפרץ הפרסי.
התיעוד ההיסטורי אודות עילם מתחיל רק משנת 2700 לפנה"ס לערך.
מהכתבים ידוע שלמעט תקופה קצרה של כיבוש שומרי על ידי הערים לגש ואדב, שלטו בתקופה זו בעילם שלוש שושלות עיקריות: הראשונה נקראת שושלת אוואן (Awan) (הנקראת גם שוסטאר), השנייה נקראת שימשקי (Shimashky) והשלישית נקראת אפרטי או אפרתי.
כמו כן אנו יודעים על שושלת קטנה יותר בשם האמאזי.
12 שמות מלכים בלבד ידועים לנו משושלת אוואן ושושלת שימשקי.
העימותים המתועדים הראשונים שבהם השתתפה עילם הם מול הערים השומריות אור וכיש.
רוב התקופה מתאפיינת בעימותים בין העילמים והשומרים, כאשר כל צד משתלט על השני לעיתים תכופות וקצרות.
מבין שלוש השושלות הראשיות בתקופה זו, השושלת הראשונה אוואן נחשבת בחלקה כבת זמנו של סרגון הגדול מאכד.
ידוע שאחד ממלכי השושלת, לוהי אישן, נלחם נגדו והובס על ידו, מה שהוביל לעוד תקופה של השפעה מסופוטמית ובעיקר אכדית.
כאשר הדבר מתבטא בעיקר בניסיונו הבלתי פוסק של סרגון להפוך את השפה האכדית לשפתה הרשמית של עילם.
מעתה והלאה האזכורים על עילם בתעודות מסופוטמיות הופכים לתכופים יותר בעיקר הודות לעניין שהיה למסופוטמיה במחצבים העילמים (אבן, מתכת, עץ וכיוצא בזה).
כל זה השתנה כאשר אכד התמוטטה בזמנו של שר-קלי-שרי (Shar-Kali-Sharri), נינו של סרגון.
אז הכריזה עילם על עצמאות תחת הנהגתו של אחרון מלכי אוואן, קוטיק אינשושינאק, שבין השאר ביטל את מעמדה של השפה האכדית כשפתה הרשמית של עילם, השליט את הכתב הקווי העילמי (החדש אך קצר המועד) והשפה העילמית על עילם, כבש מחדש את שושן ואיחד את עילם שוב.
לאחר מותו של קוטיק אינשושינאק הסתיימה תקופת הסדר העילמית כמו גם שושלת אוואן.
במקומה עלתה לשלטון השושלת החדשה, הלוא היא שושלת שימשקי.
חציה הראשון של תקופת שלטון השושלת ידוע כתקופת אי-סדר בעילם, כאשר בכמה מאות השנים שחלפו מאז מותו של קוטיק אינשושינאק סבלה עילם מפלישות חוזרות ונשנות של המסופוטמים ועם בשם גותים (שהתחלפו מדי פעם בתקופות שקט של הסכמים דיפלומטיים).
האחרונים היו הסיבה לנפילתה של שושלת אוואן.
מבין המסופוטמים האיום הגדול ביותר על עילם בתקופה זו היה מכיוונו של שולגי, מלך אור, אשר חידש את השליטה המסופוטמית על שושן והאזור.
לאחר מותו של שולגי החלו השומרים לאבד מעוצמתם.
דוגמה לכך היא המלך השומרי בן המאה ה-21 לפנה"ס איבי-סין, שלא הצליח לכבוש מחדש את עילם וכתוצאה מכך במתקפת הנגד העילמית בהנהגתו של קינדאטו המלך השישי לבית שימשאקי, אור נבזזה, נכבשה, ומלכה איבי-סין נלקח בשבי על ידי קינדאטו, מה ששם סוף לשושלת השלישית של מלכי אור.
זמן לא רב לאחר מכן, מלכה של עיר המדינה השומרית איסין, יורשתה של אור מבחינת העוצמה והמעמד, סילק את העילמים מאור ושיקם את העיר.
התקופה של השושלת השלישית והאחרונה בממלכה העילמית הישנה, שושלת אפארטי (הידועה גם כ"מהסוקהלמה") ידועה כתקופה של הידרדרות, אי-סדר וחוסר יציבות, כאשר מדינות מסופוטמיות, כדוגמת לרסה, מנסות להשתלט מחדש על עילם.
למרות ההתדרדרות, עדיין הייתה לשושלת בית אפארטי תרומה לשימור מעמדה של עילם כמעצמה באותה תקופה.
דוגמאות לתרומות כאלו הן פעולותיו של שירוקדוק (1850 לפנה"ס) שהיה מלכה השלישי של השושלת והיה ידוע יותר בתור קוק סאניט.
שירוקדוק היה שותף למספר קואליציות צבאיות ומדיניות שנוצרו על מנת לעצור את כוחה העולה של בבל.
יותר מאוחר, לתקופה קצרה, הפכה עילם למעצמה החזקה ביותר במזרח הקדום כאשר למלכה היה מעמד בהתאם.
מעידה על כך העובדה שמלכים מסופוטמים שונים, כולל זמרי-לים ממארי וחמורבי המפורסם, פנו אליו בתואר הכבוד "אבא" - תואר השמור רק למלכים בעלי כוח יוצא דופן.
אך כאמור הייתה זו תקופה קצרה בלבד.
בסביבות 1760 לפנה"ס הצליח חמורבי לסלק את הכוחות העילמים ממעוזיהם, להדיח את מלכה של לארסה רים-סין מהשלטון, ולבסס את מעמדה של בבל כמעצמה החזקה ביותר במזרח הקדום.
לאחר מותו של חמורבי החלה התדרדרות בבלית מהירה, מה שנתן לעילמים הזדמנות להתאושש ולהתארגן מחדש.
בעקבות האירוע התארגנו הכוחות העילמים לתקוף מחדש את בבל בהנהגת כותורנחונתא הראשון, שתקף את בנו של חמורבי שמשו-אילונה (1749-1712 לפנה"ס).
העילמים נחלו תבוסה משפילה, מאורע שאף תועד כאלף שנה לאחר מכן בכתביו של המלך האשורי המפורסם אשורבניפל; אך גם אחרי התבוסה המשפילה לא הצליחה בבל לכבוש מחדש את עילם.
גם בתקופת אבי-אשוח בנו של שמשו אילונה, פלשה עילם לבבל וכבשה 30 ערים.
האירועים במאתיים השנים הבאות, כולל נפילתה של שושלת אפארטי, מעורפלים בשל העובדה שלאחר תבוסת העילמים, המקורות הבבלים והמסופוטמיים התמקדו בהשתלטות הכשים על בבל ופחות במה שקורה בעילם.
תקופת הממלכה העילמית התיכונה נפתחת בשנת 1500 לפנה"ס לערך עם עלייתם של השושלות האנשניות (שושלות שקבעו את בירתם באנשאן ופעלו ממנה) לשלטון.
מקורן של השושלות נמצא כנראה בהרים שמצפון מזרח למחוז חוזסטאן באיראן של היום.
תקופת השלטון של שושלות אלה מתאפיינת בעידוד התרבות העילמית המקומית במיוחד בשושן וסילוקן של השפעות זרות.
כמו כן מלכי השושלות לקחו על עצמם את התואר מלכי שושן ואנשאן.
אומנם בהתחלה השושלת הראשונה מבין אלה, הקידינוידית, עדיין השתמשה בשפה האכדית ובכתב האכדי, אך השושלות שבאו אחריה, האיגיהלקים והשוטרוקים, השתמשו יותר ויותר בכתב ובשפה העילמים המקומיים ופחות ופחות בכתב ובשפה האכדית הזרים.
תקופת השושלת הראשונה מבין השושלות האנשאניות, השושלת הקידינואית, ידועה לא רק כתקופת פריחתה של התרבות העילמית, אלא גם כתקופת השבתה של העוצמה העילמית על כנה.
דוגמאות לכך אפשר לראות תחת שלטונו של המלך חומבנומנה (ידוע גם בשם "שלה") שהיה מלכה הרביעי של השושלת הקידינואית והרחיב את גבולותיה של עילם לאין שיעור כאשר ניצחונותיו הצבאיים הונצחו בכך שלקח על עצמו את הכינוי "מרחיב האימפריה".
גם בתקופת בנו אונטש גל (אונטש הובאן או תפתי אהר) המשיכה עילם להתחזק, כאשר אונטש גל תפקד כיריב ומתחרה רב עוצמה לשלמאנאסר הראשון מאשור וכמייסדה של העיר דור אונטש (בימינו צ'וגהה זנביל).
מלכי השושלת התחתנו עם בנות המלוכה הכשיות.
המלך הכשי כוריגלזו השני כבש את עילם זמנית בשנת 1320 לפנה"ס.
מלך כשי אחר כשתיליאש הרביעי לחם בעילם בשנת 1230 לפנה"ס בהצלחה.
בשנת 1155 לפנה"ס כבשו העילמים את בבל הכשית ולקחו את מלכם האחרון בשבי לעילם, ובכך פסקה השושלת הכשית להתקיים.
הממלכה העילמית החדשה התקיימה מ-1100 עד 540.
בתקופה זאת נאבקה הממלכה באשור, בבבל, במדי, ובפרסים שהחלו להופיע בגבולותיה המזרחיים והצפוניים של עילם.
תקופה זאת היא הקשה לעילם בה נכבשו ערים רבות על ידי אסרחדון ואשורבניפל (מלכי אשור) וגם שושן נכבשה אבל חזרה לחיק הממלכה מאוחר יותר, לאחר התפוררות אשור.
בגבול המזרחי העיר אנשן נכבשה על ידי הפרסים.
הידרדרותה של עילם נמשכה עד שבשנת 540 לפנה"ס נכבשה שושן בידי הפרסים ועילם ירדה מעל במת ההיסטוריה.
חוקרים נוהגים לחלק את תקופת שלטון הממלכה העילמית החדשה לשלושה חלקים:
התקופה הראשונה – 1100–770 לפנה"ס תקופה של 430 שנה, מעט ידוע על תקופה זו, ביניהם על ברית לא מוצלחת עם בבל נגד ממלכת אשור.
התקופה התיכונה – 770–646 לפנה"ס תקופה של 124 שנה, פלישת שבטים פרסיים (איראניים) מהצפון, וברית עם מרודך בלאדן (כשדי) בבבל נגד אשור.
תקופת הדעיכה – 646–539 לפנה"ס, תקופה של התפוררות, כנראה בעקבות בצורת ארוכה.
הממלכה העילמית החדשה – תקופה א
ידוע שאוכלוסיית אנשאן הורכבה בחלקה מעילמים.
נראה שהיו בריתות בין עילם לבבל נגד אשור.
מלך בבל מרבתי בלאסר (984–979 לפנה"ס) היה ממוצא עילמי, וברשומות המלך האשורי שמשי-הדד מוזכר מרד לא-מוצלח של העילמים עם בעלי בריתם המלך הבבלי מרדוך בלאסו-עקבי.
הממלכה העילמית החדשה – התקופה התיכונה
בתקופה זו הייתה פלישה גדולה של שבטים פרסיים הודו-אירופיים.
הרשומות האשוריות מבדילות בין ה"מדיים החזקים" – פרתים, בכתיארים ועוד – לבין המדיים הפרסיים.
הם נחשבו נתינים של הממלכה האשורית.
במאה השמינית לפנה"ס העילמים ומלכם חומבניגש, כפי הנראה, נחלו כישלון כשחברו למרדוך-אפלה-אידינה השני במלחמתם למען עצמאות בבל מדי סרגון השני מלך אשור.
יורשו שותרוק נקחונתה השני נחל שתי תבוסות בידי חיילי סרגון.
בנו של סרגון סנחריב הנחיל תבוסה שנייה למרדוך-אפלה-אידינה השני, כבש את בבל והמליך עליה את בנו אשור-נדין-שומי בשנת 699 לפנה"ס.
שותרוק נקחונתה השני, אחרון העילמים שנשא את התואר מלך אנשאן ושושן, נרצח בידי אחיו חלושו, שכבש את בבל מדי אשור-נדין-שומי (בנו של סנחריב) בשנת 694 לפנה"ס.
סנחריב מלך אשור נקם על כך בכיבוש עילם והריסת עריה הראשיות.
חלושו נרצח בידי כותיר-נחונתה שתפס את השלטון לזמן קצר אך הודח בידי חוממננו השלישי שארגן צבא בבלי נגד האשורים, והשתתף בשנת 691 בקרב חלול לצידו של מושזיב-מרדוך הבבלי נגד סנחריב.
שני הצדדים טענו שניצחו, אך שנתיים מאוחר יותר סנחריב החריב את בבל וכבש את ערי עילם.
תחת שלטונם של שני מושלי עילם חומה כלדש הראשון (688–681 לפנה"ס) והשני (680–675) היו יחסים מתוחים עם בבל.
ידוע ששני המלכים כבשו את ספרוים (מצפון לבבל) ופלשו אליה.
בתחילת שלטונו של אסרחדון באשור (סביבת 680 לפנה"ס) נבוזיר קיטיליסיר, מושל ממוצא עילמי בדרום בבל שמרד באשורים וצר על אור נרדף בידיהם, וברח לעילם.
מלך עילם, בפחדו מנקמת האשורים, אסר את המורד ולבסוף המית אותו.
אורטקו מלך עילם ששלט במשך עשור (674–664 לפנה"ס), שמר תחילה על יחסי קרבה עם האשורים, ואף קיבל מאשורבניפל משלוח חיטה בעקבות בצורת, אך הוא נהרג בקרב תוך ניסיון למרוד באשורים, כאשר מלך בבל שמש-שום-אוכין אחיו של אשורבניפל קרא לו לעזרה.
לאחר כיבוש מצרים בידי אשורבניפל בשנת 663 לפנה"ס, אחיו מרד בו בעזרת העילמים ובראשם תמתי-חומבן-אינשושינך שנהרג בקרב על נהר אולי בשנת 653 לפנה"ס (הנהר מוזכר בספר דניאל "בארץ עילם").
שושן נכבשה בידי אשורבניפל והוחרבה.
באותה שנה האשורים כבשו חלקים ממדי, והגלו תושבים פרסים אל אנשן, ובכך יצרו מצב של רוב פרסי באוכלוסיית האזור, ואת הגרעין למה שעתידה להיות הממלכה האחמנית.
בלוח "הקינה על שושן" שנחשף ב-1854 בידי הארכאולוג הבריטי אוסטן הנרי לייארד נכתב:
תקופת הדעיכה של הממלכה העילמית החדשה
בשנים 649–539 לפנה"ס, עילם המשיכה לשמש כמקור כוח ושלטון.
ההרס לא היה מוחלט כפי שהציג אשורבניפל, ובמהרה שושן קמה מההריסות תחת שלטון שותר נחונתה בן אִיל.
בשנים אלו לא נוצרה ממלכה, אלא שברי ממלכות, אך השליטים בהן קראו לעצמם מלכי שושן ואנזן או אנשן, אף שבתקופה זו הפרסים כבר שלטו באנשן.
הממלכה האשורית החלה להתפורר בסדרה של מלחמות אחים, ובשנת 616 לפנה"ס הווחשתרא מלך מדי עם בעלי ברית כמו נבופלאסר מלך בבל ניצלו את המצב ומרדו בסין-שר-אישכון מלך אשור, ועד 605 השתלטו על הממלכה כולה.
עילם הפכה לחלק מהממלכה המדית.
הנביא יחזקאל אומר בנבואתו "משא מצרים":
בשנת 2022 הצליחו חוקרים לפענח את הכתב של ממלכת עילם.
בספר בראשית, נזכר עֵילָם בין בני שם, בנו של נח.
ממנו על פי המקרא, יצא עם העילמים, שאחד ממלכיהם היה כדרלעומר מלך עילם בימי אברהם ().
הזיהוי המקובל של עילם המקראי הוא עם ממלכה המוכרת מאכדית כ־Elamtu (אֵלַמתו), בדרום-מערב איראן.
עדיה חורון זיהה את עילם עם עאמו המצרי ו-Aḫlame האכדי.
במצרית עתיקה אין עיצור נפרד ל-ל', ולכן "עילם" הועתק כ"עאם", ובאכדית היטשטשו האותיות הגרוניות, ולכן ה-ע' הועתקה כ-ח'.
חורון נימק את ההסתייגות מהזיהוי עם עילם שבאירן בכך שבעילמית אין ע', ובמקורות ההיסטוריים מעולם לא נכתב השם עם עיצור גרוני (אלא כ-Elam, אֵילם או אילאם), ובכך שעילם המקראי הוא שמי, כמו העאמו וה-Aḫlame.
עימאד פאיז מורנייה הידוע גם בכינויו אל-חאג' רדואן , היה טרוריסט לבנוני ששימש כראש הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חזבאללה ו"מספר 2" בשורות הארגון.
היה אחראי לתכנון וביצוע פעולות טרור רבות בלבנון וברחבי העולם וכתוצאה מכך הפך לאחד הטרוריסטים המבוקשים בעולם.
גורמים רשמיים בארצות הברית ובישראל אומרים כי מורנייה היה מעורב באופן ישיר ואישי בפיגועי טרור והמוח המתכנן של פיגועי התאבדות, רצח, חטיפות והתנקשויות רבים.
מורנייה הקים את יחידה 121 כחוליית חיסול חשאית של חזבאללה ועמד מאחורי הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות והפיגוע בשגרירות ארצות הברית בביירות ב-1983, שבהם נהרגו למעלה מ-350 בני אדם, כמו גם חטיפת עשרות זרים בלבנון בשנות השמונים.
בארגנטינה הוגש נגדו כתב אישום בגין חלקו בפיגוע בשגרירות ישראל בבואנוס איירס ב-1992. הפיגועים המתוקשרים ביותר בהם היה מעורב התרחשו בתחילת שנות ה-80, כשמורנייה היה בתחילת שנות העשרים לחייו.
גורמי מודיעין אמריקנים האשימו אותו בהרג יותר אזרחים אמריקאים מכל אדם אחר לפני פיגועי 11 בספטמבר.
נהרג בפיצוץ מכונית בשכונת כפר סוסה בדמשק, בהתנקשות שבוצעה, לפי תחקירים עיתונאיים בארצות הברית, במשותף בידי ה-CIA והמוסד.
בספטמבר 2024, לאחר הריגתו של חסן נסראללה, הודה ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד אולמרט, בראיון בערוץ 13, שהוא אישר את הריגתו של מורנייה.
מורנייה נולד ב-7 בדצמבר 1962 בכפר טיר דבא שליד צור בדרום לבנון.
הוא החל את מעורבותו בפעילות טרור במלחמת האזרחים בלבנון בשנת 1975 בהצטרפות לפת"ח, ולאחר מכן הצטרף לכוח 17 של הפת"ח.
בשנת 1982, בעקבות עזיבת הפת"ח לתוניס, הצטרף מורנייה לארגון חזבאללה.
בתחילת שנות ה-90 הקים את "מנגנון המחקרים המיוחדים", הגוף האחראי על המבצעים הצבאיים המיוחדים של הארגון.
בשל תפקידו כראש הזרוע הצבאית של חזבאללה, היה מורנייה חבר ב"מועצת השורא המחליטה", שמנהלת את חזבאללה, תחת השם הבדוי "ג'ואד נור א-דין".
הוא נחשב כ"מספר 2" בארגון, ותחת פיקודו ביצע חזבאללה פיגועים רבים (הפיגוע הקשה הראשון שמורנייה נטל חלק בתכנונו היה אסון צור הראשון).
הארגון פגע בכוחות הזרים בלבנון, בפעולות טרור שגרמו לכ-400 אבדות והביאו ליציאת הכוח הרב-לאומי מלבנון ולהעמקת החסות הסורית על לבנון.
בנוסף, עמד מורנייה בראש יחידות המודיעין, הביטחון המסכל; היה אחראי על אבטחתו האישית של חסן נסראללה (וככזה ידע כל פרט ופרט על מנהגיו, על משפחתו ועל התנהלותם היומיומית); והיה גם קצין הקישור לארגון משמרות המהפכה האיראני, לכוח קודס שפועל במסגרתו, וללשכת המנהיג העליון עלי ח'אמנאי.
לאחר נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000, מיקד את פעילות הארגון בהתבצרות בדרום לבנון, הגדלת מלאי הקטיושות וחטיפת חיילים.
בשנת 2000 הרג הארגון שלושה חיילים וחטף את גופותיהם ללבנון, וכן רכש את האזרח הישראלי החטוף אלחנן טננבוים מידי העבריינים שחטפו אותו, בפעולות שתכנונן מיוחס לעימאד מורנייה.
טננבאום וגופות החיילים הוחזרו בעסקת חילופי שבויים בשנת 2004, הנחשבת הישג גדול לחזבאללה.
בחודש יולי 2006 נהרגו ונחטפו שני חיילים נוספים, אהוד גולדוסר ואלדד רגב ללבנון, דבר שהוביל לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.
לצד פעולות נגד ישראל, לאחר פרוץ מלחמת עיראק סייע מורנייה לאמן כוחות שיעיים אנטי-אמריקניים בעיראק, ובראשם "כוח בדר" ו"צבא המהדי".
מספר רב של מטעני קלע הדומים לאלו שחזבאללה השתמש בהם בדרום לבנון התגלו בעיראק החל משנת 2006. בכירים במחלקת ההגנה האמריקנית הצביעו על שיתוף פעולה בין איראן באמצעות כוח קודס של משמרות המהפכה שבסיוע של יחידה 2800 של חזבאללה מאמן פעילים שיעים המבצעים פיגועים נגד מטרות סוניות ואמריקניות.
לדברי סוכנות הידיעות רויטרס, עימאד מורנייה שהה באיראן במשך חלק גדול משנות ה-90 של המאה ה-20. בשנת 1994 נהרג אחיו פואד בפיצוץ מכונית בביירות, ודיווחים בתקשורת טענו ש"המוסד" עמד מאחורי הפיצוץ כחלק מתוכנית להריגתו של מורנייה בלוויית אחיו.
במאי 2000, סמוך ליציאת צה"ל מלבנון, לאחר מרדף בלתי פוסק של המודיעין הישראלי שנמשך משנת 1985, נוצרה לצה"ל הזדמנות להרוג את מורנייה, אולם המבצע לא יצא אל הפועל.
מורנייה היה ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI, יחד עם ראשי אל-קאעידה.
על ראשו הושת פרס של חמישה מיליון דולר, למי שימסור מידע שיוביל לתפיסתו ולהעמדתו לדין.
ב-7 בנובמבר 2007 הוציאה העצרת הכללית של האינטרפול, לבקשת ארגנטינה, צו מעצר בינלאומי נגדו ונגד חמישה בכירים איראנים בחשד למעורבות בתכנון הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה בבואנוס איירס בשנת 1994.
מורנייה נהרג מפיצוץ מכונית בשכונת כפר סוסה בדמשק בליל 12 בפברואר 2008, בצאתו מבית ספר איראני.
עיתון הסאנדיי טיימס הלונדוני דיווח "מפי מקורות מודיעין ישראליים" כי ברכבו הותקן מטען גדול בחלקו הקדמי של רכבו המכיל מטען חומר נפץ מרסק, שהופעל על ידי מפעיל שעקב אחריו, עם כניסתו לרכב..
באותה כתבה יוחסו למוסד הישראלי שש התנקשויות קודמות שאירעו בלבנון ובסוריה, בין דצמבר 2002 למאי 2006.
ארגון חזבאללה האשים את ישראל בהריגתו.
בתגובה פרסמה לשכת ראש הממשלה הודעה לפיה "ישראל דוחה את הניסיון של גורמי טרור לייחס לה מעורבות כלשהי באירוע זה".
דובר משרד החוץ של ארצות הברית שון מקורמק בירך על הריגתו של מורנייה בציינו כי "העולם הוא מקום טוב יותר בלעדיו.
הוא היה רוצח המונים וטרוריסט האחראי למותם של חפים מפשע רבים מספור".
ואילו מנהל המודיעין הלאומי של ארצות הברית, הגנרל מייק מק'קונל, אמר כי "ייתכן כי הרג עימאד מורנייה בוצע בידי גורמים פנימיים בחזבאללה, או בסוריה".
הטענה בדבר חיסול חשבונות פנים-סורי קיבלה חיזוק מסוים כאשר נודע כי מורנייה הוא שמנע ניסיון הפיכה בסוריה.
ביולי 2012 אמר עוזי ארד, לשעבר ראש המועצה לביטחון לאומי, "אנחנו פגענו בעימאד מורנייה".
בתקשורת פורסם כי לאחר מות מורנייה מונה מוסטפא בדר א-דין, בן דודו וחברו של מורנייה, למפקד הצבאי של ארגון החזבאללה.
בחודשים שלאחר ההתנקשות במורנייה סיכלו גורמי הביטחון של ישראל בשיתוף עם גורמי ביטחון זרים שורה של תוכניות מצד חזבאללה לבצע פיגועי נקמה ביעדים ישראליים בחו"ל.
הטיימס הלונדוני דיווח כי סוכל פיגוע שתוכנן בשגרירות ישראל באזרבייג'ן, וכן נחשף תא טרור של חזבאללה בסיני.
ב-14 באפריל 2009 פורסם בעיתון המצרי "אל-אהראם" כי מי שהחליף את מורנייה בראש הזרוע הצבאית של הארגון הוא סגנו טלאל חמיה.
ב-2011 פרסם העיתון הכוויתי "אל-קבס" כתבה ובה נאמר כי, לפי מקורות לבנוניים, ההתנקשות במורנייה בוצעה על ידי סוריה.
ב-13 בפברואר 2012, למחרת יום השנה הרביעי להתנקשות במורנייה, נפצעה אשת נציג משרד הביטחון מפיצוץ מטען שהוצמד לרכב שגרירות ישראל בניו דלהי, הודו, וכן התגלה מטען ברכב שגרירות ישראל בטביליסי אשר נוטרל.
ב-18 בינואר 2015 נהרג בנו, ג'יהאד מורנייה, מפקד בכיר בחזבאללה, בתקיפה אווירית בגבול ישראל–סוריה שיוחסה לישראל.
ב-16 באפריל 2020 פורסם בערוץ אל-ערביה על חיסול שהוחמץ של בנו מוסטפא מורנייה, בעת נסיעה בין סוריה ללבנון.
פיגועים בולטים המיוחסים לעימאד מורנייה
עימאד מורנייה היה מעורב בביצוע פיגועים רבים נגד יעדים ישראליים, יהודים ומערביים:
הפיגוע בשגרירות ארצות הברית בביירות (18 אפריל 1983) - 63 הרוגים.
פיצוץ מפקדת הנחתים האמריקנים בביירות (23 אוקטובר 1983) - 305 הרוגים.
פיצוץ מפקדת הצנחנים הצרפתים בביירות (23 אוקטובר 1983) - 58 הרוגים.
חטיפה ורצח של ויליאם באקלי, איש ה-CIA בלבנון (1983).
פיגועים בשגרירות ארצות הברית בכווית (1983, 20 ספטמבר 1984).
חטיפת דיפלומטים סובייטים וסוכני ק.ג.ב.
מהשגרירות הסובייטית בביירות, לבנון (30 בספטמבר 1985)
חטיפת שני מטוסים של חברת התעופה הכוויתית (1984, 1988).
חטיפת מטוס נוסעים של חברת התעופה TWA, הרוג אחד (14 יוני 1985).
פגיעה בשיירת מפקדים של צה"ל ליד מטולה (19 באוקטובר 1988) - 8 הרוגים.
רצח קולונל היגינס, ששירת בכוח המשקיפים של האו"ם בדרום לבנון (1988).
חטיפת עשרות אזרחים מערביים בלבנון תחת שמות ארגונים שונים, ורציחת רבים מהם (שנות ה-80).
הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה, 29 הרוגים (17 מרץ 1992).
הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה, 86 הרוגים (18 יולי 1994).