tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משלחות נוספות בשנות ה-30 באותו האזור חשפו 18 פרטים נוספים, ומשלחות נוספות בשנות ה-40 חשפו עוד ארבעה.
למרות כמות המאובנים הגדולה, החיה לא תוארה רשמית בשנים אלו, אלא רק קיבלה את הכינוי "Tenantosaurus" על ידי ברנום בראון.
הכינוי הוא הלחם של המילים היווניות לגיד וללטאה, כאשר הוא מתייחס לגידי הזנב של החיה.
בשנות ה-60, אוניברסיטת ייל ביצעה סדרה של חפירות ממושכות ומקיפות במונטנה ובוויומינג בתצורה שהכילה את המאובנים המקוריים של טננוטוזאורוס (תצורת קלוברלי).
החפירות הובלו על ידי ג'ון אוסטרום, שיחד עם צוותו גילה יותר מ-40 פרטים חדשים ותיאר ב-1970 את המין Tenontosaurus tilletti.
לימים מחקרים הראו שמין זה היה בעל החוליות הנפוץ ביותר בתצורה, כאשר הוא מצוי פי חמישה מבעל החוליות השני הכי נפוץ, הנודוזאור זאורופלטה.
מאז 1970, מאובנים נוספים רבים של T.
tilletti התגלו במקומות רבים ברחבי ארצות הברית, כגון תצורת הקרניים (Antlers Formation) באוקלהומה, תצורת פלאקסי בטקסס, תצורת וואיאן (Wayan) באיידהו, תצורת הר הארז ביוטה ותצורת ארונדל (Arundel) במרילנד.
ב-1997 תואר מין נוסף של טנונטוזאורוס, T.
dossi, אשר נמצא בתצורת הרי התאומים שבטקסס.
הצמחים הנמוכים הנפוצים בבית הגידול של מיני הטנונטוזאורוס היו שרכאים, שרכי עצים וציקסאים, ולכן סביר להניח שהיוו את מרבית התזונה שלהם.
צמחים בעלי פרחים ראשוניים יכלו גם להאכל על ידם, בנוסף לחלקים קרובים לקרקע של צמחים חשופי זרע גבוהים כגון גינקו ומחטנאים.
צורת המקור והשיניים שלהם אפשרה להם לאכול כל חלק בצמח, כגון עלים, קליפת גזע ואף את פירות הצמח.
מאובני שיניים ואף שלדים שלמים יותר של דינוזאורים דרומאוזאוריים טורפים מהסוג דיינוניכוס התגלו מס' פעמים בקרבה רבה לפרטים של T.
tilletti- פרטי טנונטוזאורוס נמצאו ביותר מ-50 אתרי חפירה, כאשר 14 מהם הכילו גם מאובני דיינוניכוס.
לפי מחקר שפורסם ב-1995, רק שישה מהאתרים שמכילים שרידי דיינוניכוס לא מכילים שרידים של פרטי טנונטוזאורוס, ומאובני דינוניכוס כמעט אף פעם לא מופיעים יחד עם חיות צמחוניות אחרות.
כאשר מסכמים את נתונים אלו, כ-20% משרידי הטנונטוזאורוס שהתגלו נמצאו יחד עם שרידי דיינוניכוס, מה שהניע מדענים מסוימים לשער שהסוג דיינוניכוס היה הטורף העיקרי של מיני הטנונטוזאורוס.
עם זאת, טנונטוזואורס בוגר היה גדול בהרבה מדיינוניכוס בוגר, מה שלא אפשר לדיינוניכוס יחיד להרוג טנונטוזואורס בוגר.
במקרה הפרטי של דיינוניכוס, נמצאו ראיות כגון פרטים שנמצאו עם שרידי טנונטוזאורוס, שתקפו ואכלו גם אחד את השני, מה שמעיד על התאספות של כמה פרטים סביב גוויית טנונטוזאורוס כאשר הם תוקפים זה את זה ונאבקים ביניהם על הטרף המת.
בימינו סבורים מדענים שדיינוניכוס תקפו טנונטוזואורס צעירים ויכלו לאכול פרטים בוגרים רק לאחר מותם, מה שנתמך על ידי העובדה שפרטי טנונטוזאורוס שנמצאים עם פרטי דיינוניכוס אינם בגודל המקסימלי לסוג זה, כאשר הטורפים העיקריים של פרטים בוגרים היו אלוזאורואידים גדולים שחיו באותו זמן ומקום, כגון אקרוקנתוזאורוס.
מאובן אחד של נקבת טננוטוזאורוס נמצא עם שאריות של רקמת מח עצם על הירך והשוקה שלו הנקראת "עצם מדולרית" (Medullary bone).
עצם זאת נצפית גם בעופות בנות ימינו ומהווה מקור סידן לנקבות לפני ובמהלך הטלת הביצים לצורך בניית הקליפה.
עצמות מודלריות נוספות נמצאו גם במאובנים של אלוזאורוס וטירנוזאורוס, מה שאומר שמדובר בתכונה קדומה שהורשה לאורניתופודים ותרפודים (כולל עופות) מהאב הקדמון המשותף שלהם.
גילה של נקבת הטננונטוזאורוס הוערך בשמונה שנים במותה, והיא הייתה קטנה יותר מהפרטים הכי גדולים שנמצאו, מה שאומר שמיני הטננוטוזאוריוס הגיעו לבגרות מינית לפני שסיימו לגדול.
כמו כן, הראה מחקר היסטולוגי שנעשה על מאובנים של T.
tilletti שהם גדלו מאוד מהר עד להיותם מתבגרים, כאשר הגדילה הפכה איטית יותר עם ההתקרבות להתבגרות עצמה (בניגוד לאיגואנודונטים אחרים).
הטנונטוזאורוס הוא בעל החוליות הנפוץ ביותר בתצורת קלוברלי האמריקאית, שם הוא נפוץ פי חמישה מבעל החוליות השני הכי נפוץ (הנודוזאור זאורופלטה).
בפרט "אבן בוץ של הכבשה הקטנה" (Little Sheep Mudstone Member) בתצורה הנ"ל הטנונטוזאורוס הוא אוכל העשב היחיד, ונמצאו איתו מאובנים של דיינוניכוס יחד עם שרידי אלוזאור וגוניופוליד (קרוב משפחה של התנינאים המודרניים שנראה וחי כמוהם) שעדיין לא שויכו למין ספציפי.
בפרטים נוספים בתצורה המייצגים את גיל האפטיאן האמצעי והלאה התצורה ישנו שינוי במגוון הביולוגי כתוצאה משינוי ניכר באקלים: מאובני טנונטוזאורוס נמצאים יחד עם הפארקוזאור הנדיר זפירוזאורוס, האובירפטורוזאור מיקרוונאטור ושרידים של זאורופוד דמויי-טיטאנוזאור ואורניתומימי שעדיין לא שויכו למין ספציפי.
מגוון המינים הנ"ל היה דומה לתצורות אחרות בהם נמצא הטנונטוזאורוס כגון תצורת הקרניים המשתרעת מדרום מערב ארקנסו דרך דרום מזרח אוקלהומה עד צפון מזרח טקסס.
אף על פי שתצורה זו לא תוארכה רדיומטרית, מגוון המינים הקיים בה תואם לתצורות קרובות שכן תוארכו, מה שהוביל מדענים להסיק שהתצורה מייצגת את גיל האלביאן (110 מיליון שנה לפנה"ס).
האזור הנ"ל היה מישור הצפה עם נהר שהתנקז לים פנימי רדוד בתוך היבשת, שיהפוך מאוחר יותר לים הפנימי המערבי.
מישור ההצפה הכיל יערות טרופיים וסוב-טרופיים, דלתאות וביצות בדומה ללואיזיאנה המודרנית.
tilletti חי בסביבה הזו יחד עם דינוזאורים כמו הדיינוניכוס, זאורופודים כמו האסטרודון והזאורופוסידון והקרנוזאור אקרוקנתוזאורוס שהיה טורף העל של בית הגידול.
גם בתצורת הקרניים הטנונטוזאורוס הוא בעל החוליות הנפוץ ביותר שנמצא בה.
הטנונטוזאורוס נראה במספר סרטים וסדרות:
ב"מועדון הקרב הג'ורסי" נראה טנונטוזאורוס שהוכרע על ידי חבורת דיינוניכוסים, אך טרפם נלקח בידי טירנוזאורוס.
מופיע ב"מפלצות חוזרות לתחייה", בפרק על האקרוקנתוזאורוס שיכול היה לצוד אותו, אף שהעדיף זאורופודים גדולים.
אף שאינו מופיע בסדרת סרטי "פארק היורה", הוא מוזכר בספרים כטרפם של הרפטורים.
הוא מוצג גם בקומיקסים של הסדרה.
טנדיל (בספרדית: Tandil) היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה.
העיר נמצאת במרכז הפרובינציה, במרחק של 330 קילומטרים מלה פלאטה, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 375 קילומטרים מהעיר בואנוס איירס, בירת ארגנטינה.
שם העיר נובע מהשם שניתן לאזור על ידי אנשי המפוצ'ה.
משמעות השם היא ככל הנראה "סלע נופל".
סביר להניח שהכוונה בשם היא לפיידרה מובסידה, סלע ענק בקרבת העיר שהיה מאוזן על קצה גבעה והפך לסמלה של העיר, גם לאחר שנפל ונשבר ב-1912.
בשנות ה-20 של המאה ה-19, שבטי ילידים תקפו את יישובי הספר הארגנטינאים באזור.
הארגנטינאים ניסו לעצור את ההתקפות על ידי עצירת ראשי הילידים, אך הם בתגובה תקפו את היישובים דולורס, פרגמינו וצ'סקומוס וגנבו עשרות אלפי ראשי בקר.
מרטין רודריגס, שהיה אז מושל פרובינציית בואנוס איירס, הגיע למסקנה שחייבים להילחם בילידים וב-4 באפריל 1823 הוא הקים במקום בו נמצאת טנדיל היום את מבצר אינדפנדנסיה.
כעבור מספר שנים החלה להתהוות התיישבות סביב המבצר שנקראה טנדיל, שמו הילידי של המקום.
למרות קיומו של המבצר, טנדיל סבלה מהתקפות ילידים עד שנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר החל כיבוש המדבר, מבצע צבאי בו ארגנטינה דחקה את הילידים דרומה והשתלטה על אדמותיהם.
לאחר כיבוש המדבר האוכלוסייה התחילה לגדול הודות להגירה גדולה מאירופה, ובעיקר מדנמרק, ספרד, איטליה וצרפת.
בהמשך המאה ה-19 הגיעה לראשונה מסילת רכבת לטנדיל, שתרמה להתפתחות הכלכלה המקומית.
ב-1895 טנדיל קיבלה מעמד רשמי של עיר.
הכלכלה של טנדיל מבוססת באופן מסורתי על חקלאות וגידול מקנה.
הגידולים העיקריים באזור הם חיטה, סויה, תירס וחמניות.
גידול המקנה כולל גידול של בקר, כבשים וחזירים.
בנוסף, יש בעיר תעשייה גדולה של מוצרים מן החי, כמו מוצרי חלב, צמר ובשר.
בנוסף לחקלאות, הכלכלה המקומית מסתמכת על תעשייה, כרייה ותיירות.
בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של מרכז פרובינציית בואנוס איירס, שנפתחה ב-1974.
את העיר משרת נמל התעופה של טנדיל, הנמצא במרחק של 18 קילומטרים צפון-מערבית לעיר.
בעיר עובר הכביש הלאומי מספר 226, המקשר בין העיר מאר דל פלאטה ובין צפון-מערב פרובינציית בואנוס איירס, וכן מספר כבישים פרובינציאליים נוספים.
טַנְדֶם הוא מושג המתאר סידור בו קבוצה של מכונות, חיות, אנשים או תצורה אבסטרקטית, בה הפרטים מסודרים זה אחר זה, עם פנים באותו הכיוון.
משמעה של המילה טנדם בלטינית הוא "באריכות" או "לבסוף" והיא התפתחה למילה באנגלית אשר שימשה כמה תחומים מצומצמים, ולאחר מכן התפתחה לשימוש אבסטרקטי של תיאור התצורה.
השימוש הקדום ביותר היה כנראה למושכות טנדם בהן סוסים היו רתומים לעגלה בזה אחר זה (בניגוד לתצורה נפוצה נוספת של רתמה של סוסים זה לצד זה).
שימושים נפוצים נוספים כוללים: אופני טנדם, רש"ק טנדם, מושבי טנדם (של רכב או מטוס), ציריית טנדם (נפוצה במשאיות כאשר יש שתי ציריות זו אחר זו עבור הגלגלים האחוריים) ושיטה לרכישת שפה.
טנגרת הבננה (שם מדעי: Coereba flaveola) היא ציפור שיר החיה באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית וכן באיים הקריביים והיא הציפור היחידה במשפחה טנגרי בננה (Coerebidae).
ציפור זו היא קרובת משפחתם של הטנגריים שבמשפחת הפרושיים ושויכה לשם זמן רב וכן למשפחת הגבתוניים.
כמה חוקרים העדיפו לשייך אותה למשפחה עצמאית המקורבת יותר לצופיתיים.
מיון זה לא התקבל על כל החוקרים וחוקרים רבים ממשיכים לשייך את הציפור לטנגריים או כטקסון ללא מקור.
בנוסף מספר חוקרים רואים בו סוג הכולל 3 מינים ולא מין יחידי.
מינים אלו נחשבים בדרך כלל לחלק מהתת-מינים המרובים של המין.
היא בעלת גוף אפור עם ראש אפור המפוספס בשני פסים לבנים גדולים הנמשכים עד הגרון.
הבטן צהובה והרגליים גדולות וחזקות.
ציפור זו ניזונה בעיקר מצוף של פרחים וכן מפירות ומחרקים שהיא אוספת בעזרת המקור המכופף.
אך לעיתים הציפור קורעת את הפרחים ושותה את צופם בלי להאביק אותם.
היא שותה את הצוף מקרבה לצמח אך יכולה גם לרפרף במקום לזמן קצר.
היא נפוצה ברחבי אמריקה מדרום מקסיקו עד צפון ארגנטינה.
לעיתים נדירות היא נמצאת בפלורידה.
היא מצויה ביערות פתוחים, ערבות ובפארקים וערים שונות, אך לא במדבריות או ביערות עבותים.
טנגריזם (טורקית עתיקה: Täŋri) היא דת שאמנית עתיקה ממרכז, מזרח, צפון אסיה ובעבר אף מזרח ודרום אירופה.
היא מבוססת על אב השמיים טנגרי, הוא האל הראשי והבורא, ובת זוגו, אם האדמה, יֶר.
בנוסף להם היו אלוהויות אחרות, פחותות בחשיבותן.
זו הייתה הדת הרווחת של הטורקים והמונגולים (כולל בולגרים וסיונגנגנו), ההונים, ואולי גם המאנצ'ורים, כדתן של כמה מדינות מימי הביניים.
באירק ביטיג מוזכר טנגרי בשם Türük Tängrisi (אלוהים של הטורקים).
לטענת אנשי אקדמיה רבים, ברמה הקיסרית, במיוחד במאות ה־12–13, הטנגריזם הייתה דת מונותאיסטית; רוב הטנגריסטים העכשוויים רואים את הדת ככזו.
טנגריזם נשמרה בחוגים אינטלקטואליים של המדינות הטורקיות במרכז אסיה (מקירגיזסטן ועד קזחסטן) ורוסיה (טטרסטן, בשקורטוסטאן...) מאז פירוק ברית המועצות בשנות התשעים.
לדת זו עדיין קיימים מאמינים גם כיום, והיא עוברת תחייה מאורגנת בבוריאטיה, סאחה (יקוטיה), חאקאסיה, טובה ובמדינות טורקיות אחרות בסיביר.
לראשונה השם טנגרי נרשם בכרוניקה הסינית מהמאה הרביעית לפני הספירה כאל השמים של שיאנגנו, הוא נכתב בצורה הסינית 撑 犁 (צ'נג-לי).
פולחן גן עדן-טנגרי נקבע על ידי הכתב אורקון, שידוע בתור טקסט טורקי ישן ששימש את הגוקטורקים ("טורקים שמימיים") ושאר הח'אנויות המוקדמות במהלך המאות ה-8 עד העשירית.
הטנגריזם הייתה הדת של כמה מדינות מימי הביניים: חאנויות הגקטורקים, בולגריה הגדולה העתיקה, דנובה בולגריה, וולגה בולגריה והאימפריה המונגולית, אמונות טורקיות מכילות את ספר הקודש "אירק ביטיג" מחאנות אויגור.
הטנגריזם מילא גם תפקיד גדול בדת האימפריה המונגולית כמדיניות הרוחניות העיקרית.
ג'ינגיס חאן וכמה דורות מחסידיו היו מאמינים טנגריאנים ו"שמאן-מלכים" (ראשי כוח דת) עד שצאצא הדור החמישי שלו, אוזבק חאן, פנה לאסלאם במאה ה-14.
תפילות טנגריסטיות ישנות הגיעו אלינו מההיסטוריה הסודית של המונגולים (המאה ה-13).
הכמרים-נביאים (טמוג'ין) שכתבו אותם מחדש בשפה המונגולית, לפי האמונות בראש הדת עומד אל השמיים טנגרי.
החאנים המקוריים המונגולים, חסידים של טנגרי, היו ידועים בסובלנותם לדתות אחרות.
מונגקה חאן, החאן הגדול הרביעי של האימפריה המונגולית, אמר: "אנו מאמינים כי יש רק אלוהים אחד, על ידו אנו חיים ועל ידו אנו מתים, ולמענו יש לנו לב זקוף.
אך כפי שאלוהים נותן לנו את אצבעות כף ידו, כך הוא נותן לאנשים מספר דרכים מגוונות לפנות אליו."
פולחן השמים היה ככל הנראה המקור לטנגריזם בקרב העמים הטונגוסים, אשר יחד עם הטורקים והמונגולים שייכים למשפחת השפה האלטאית ההיפותטית.
על פי המחקר הארכאולוגי ההונגרי, דתם של המגיארים (הונגרים) עד סוף המאה העשירית (לפני הנצרות) הייתה טנגריזם.
תחיית הטנגריזם מילאה תפקיד בחיפוש אחר שורשים רוחניים ילידים ואידאולוגיה פאן-טורקית מאז שנות התשעים, במיוחד בקירגיזסטן, קזחסטן, מונגוליה, כמה רפובליקות אוטונומיות של הפדרציה הרוסית (טטרסטן, בשקורטוסטאן, בוריאטיה, יקוטיה, ואחרים), בקרב הקראים של סיביר.
לאחר 1908, המהפכה של הטורקים הצעירים, ובמיוחד הכרזת הרפובליקה בשנת 1923, תרמה האידאולוגיה הלאומנית בטורקיה להחייאת הטנגריזם.
הצנזורה האסלאמית בוטלה, מה שאפשר לימוד אובייקטיבי של הדת הקדם-אסלאמית של הטורקים.
השפה הטורקית טוהרה ממילים ערביות, פרסיות ואחרות.
מספר דמויות חשובות, אף כי לא נטשו רשמית את האסלאם, אימצו שמות טורקים, כמו מוסטפא כמאל אטאטורק (אטאטורק - "אבי הטורקים") וההיסטוריון של הדת והאידאולוג של המשטר הכמאליסטי זיא גקאלפ (גקאלפ - "שמיים \ גיבור ").
הסופר וההיסטוריון הטורקי הבולט ניהאל אטזיס היה טנגריסט והאידאולוג של הטוראניות.
חסידיו של טנגריזם בארגון הפרה-צבאי "זאבים אפורים", עבדו בעיקר בהשראת עבודתו לפיה לדוגמה, מחליפים את השם הערבי של האל "אללה" ב-"טנגרי" הטורקי ובשבועה מבטאים: "Tanrı Türkü Korusun" (טנגרי, ברך את הטורקים!).
המשורר, מבקר הספרות והטורקולוג , מראשי מנהיגי הזהות הלאומית הקזחית, בספרו AZ-and-IA שנאסר לאחר פרסומו ב-1975 בקזחסטן הסובייטית, ברית המועצות, הציג את טנגריזם (קזחית: טנגריאנסטבו) כאחת הדתות הקדומות בעולם.
קוק טנגרי (Blue Sky) הוא כאמור הישות העליונה, האחת, והבורא.
בדרך כלל זה מובן בצורה פנטסטית כמוחלט שאינו ניתן לערעור, מושג זהה לברהמן ההודי, אפירון יווני קדום.
כל האלים האחרים נתונים כביטוי או רוח של היסודות של טנגרי.
למשל הפנתיאון של הטורקים הקדומים: אדמה, מים, אש, שמש, ירח, כוכב, אוויר, עננים, רוח, סערה, ברק וברק, גשם וקשת.
כמו ברוב האמונות העתיקות, יש בטנגריזם "עולם שמימי", האדמה ו"עולם התחתון".
הקשר היחיד בין תחומים אלה הוא "עץ העולמות" שנמצא במרכז העולמות.
העולם השמימי והעולם התת-קרקעי מחולקים לשבע שכבות (לפעמים העולם התחתון תשע שכבות ועולם השמימי 17 שכבות).
השאמאנים יכולים לזהות ערכים כדי לנסוע בזמן לתחומים קוסמולוגים אלה.
בכפולות של תחומים אלו ישנם ישויות, החיים בדיוק כמו בני אדם על פני האדמה.
יש להם גם נשמות ושמאנים מכובדים ורוחות טבע משלהם.
לפעמים יצורים אלה מבקרים בכדור הארץ, אך אינם נראים לאנשים.
הם מתבטאים רק בשריפה מוזרה או נביחה לשאמאן, במילים אחרות השאמן הוא היחיד אשר מסוגל לדבר עם המתים.
על פי דבקותו של טנגריזם, העולם הוא לא רק סביבה תלת־ממדית, אלא גם מעגל מסתובב.
הכל כרוך במעגל זה והסיבוב תמיד מתחדש בלי להפסיק.
שלושת הממדים של כדור הארץ מורכבים מתנועת השמש, העונה הנעה ללא הפסקה, ונשמותיהם של כל היצורים שנולדים מחדש לאחר המוות.
לעולם השמימי יש הרבה קווי דמיון עם כדור הארץ, אך כפי שהוא אינו מוכל על ידי בני אדם.
יש כאן טבע בריא ולא נגוע, ותושבי המקום הזה מעולם לא סטו ממסורות אבותיהם.
עולם זה הרבה יותר בהיר מכדור הארץ ונמצא תחת חסותו של אולגן בן טנגרי.
השאמאנים יכולים לבקר גם בעולם הזה.
בחלק מהימים נפתחות הדלתות של עולם שמימי זה והאור מאיר בין העננים.
ברגע זה תפילות השאמאנים הם המשפיעות ביותר.
שאמאן מבצע את מסעו הדמיוני, שלוקח אותו לשמיים.
ישנם קווי דמיון רבים בין כדור הארץ לשאול ותושביו דומים לבני אדם, אך יש להם רק שתי נשמות במקום שלוש.
חסרים להם את "נפש עמי", שמייצרת את חום הגוף ומאפשרת נשימה.
לכן הם חיוורים ודמם כהה.
השמש והירח בעולם התחתון נותנים הרבה פחות אור מהשמש וירח על עולם האדמה.
יש גם יערות, נהרות וישובים מתחת לאדמה.
ארליק חאן (מונגולית: Erleg Khan), מבניו של טנגרי, הוא שליט העולם התחתון.
הוא שולט בנשמות, חלקן ממתינות להיוולד מחדש.
הנשמות הרעות ביותר היו אמורות להכבות לנצח בשכבה האחרונה.
אם אדם חולה עדיין לא מת, שאמאן יכול לעבור לעולם התחתון כדי לנהל משא ומתן עם ארליק כדי להחזיר את האדם לחיים.
אם הוא נכשל, האדם נפטר.
מאמינים כי לאנשים ובעלי חיים נשמות רבות.
באופן כללי, כל אדם נחשב לשלוש נשמות, אך שמות הנשמות, מאפייניהם ומספרם עשויים להיות שונים בין חלק מהשבטים: למשל, עבור סמויטים, שבט אוראלי שחי בצפון סיביר, מאמינים כי ישנם נשים המסוגלות להכיל חמש נפשות.
מכיוון שלבעלי חיים יש גם נשמות, על בני האדם לכבד בעלי חיים.
הכרוניקה המונגולית מהמאה ה-17 אלטן טובצ'י (סיכום הזהב) מכילה אזכורים לטנגרי.
הטנגריזם הוטמע בבודהיזם המונגולי תוך שהוא שרד בצורה טהורה יותר רק בצפון מונגוליה הרחוקה.
הנוסחאות וטקסי הטנגריסטים הוכנסו לדת המדינה.
זה דומה לאיחוי הבודהיזם והשינטו ביפן.
האלטן טובצ'י מכיל את התפילה הבאה בסוף שלה:
מקורם של החאנים האלוהיים המופלאים מההיסטוריה השונות
נאסף על ידי הנזיר הנאמן התוהה באומנות לושנדנזאני [תואר בודהיסטי]
נכתב במאמץ כדי שהאומה הגדולה תוכל לקרוא במשך דורות.
יהי רצון שכל היצורים ישלטו דרך סגולה לבנה, יחיו חיים ארוכים
ברוחם של החאנים ירדו בברכת טנגרי האדירה ביסודיות
יהי רצון שיוסרו ויפקחו מחלה, זימה, מכשולים ומוות בטרם עת
יהי סחורה תתפשט, יבולים ישגשגו ואריכות החיים תגדל
יהי הבריאות והאושר השלווים ישררו, והמזל המאושר יבוא כמו גשם!
הטנגריזם מבוסס על קשר אישי עם אלוהים ורוחות וחוויות אישיות, שלא ניתן לתקן בכתבים; לפיכך לא יכול להיות נביא, כתבי קודש, מקום פולחן, כמורה, דוגמה, טקס ותפילות.
לעומת זאת, האסלאם מבוסס על חוקים כתובים.
תורות ומשפט דתי נובעות מהקוראן ומוסברות על ידי חדית'.
בהקשר זה, שתי מערכות האמונה מובחנות באופן מהותי בהבדלם.
הטורקים בדרך כלל נתקלו והטמיעו את אמונותיהם באסלאם באמצעות הסופיזם.
הטורקים זיהו כנראה את דרווישים כמשהו הדומה לשאמאנים.
קשר ראשון בין טורקים שאמאנים לאסלאם התרחש במהלך קרב טאלס נגד שושלת טאנג הסינית.
הטנגריזם הטורקי השפיע עוד יותר על חלקים מהסופיזם והאסלאם העממי.
אמונות שמאניות רבות נחשבו על ידי מוסלמים ממוצעים רבים כמוסלמים אמיתיים ואף שולטות כיום.
טנגריסטים מתנגדים לאסלאם, לנצרות וליהדות כדתות שמיות אשר מטילות טורקים דת זרה ומעדיפים לשמור על מרחק.
עקרון הכניעה (גם באסלאם וגם בנצרות) נחשב בעיני הטנגריסטים כאחד הכישלונות הגדולים בהיסטוריה, זה מאפשר לאנשים עשירים להתעלל באנשים הפשוטים ומקפיא את ההתפתחות האנושית.
הם תומכים בטוראניות ונטישת האסלאם כדת ערבית.
תפילה מהלב יכולה להיות רק בשפת האם, לא בשפת מקור הדת (אלא אם היא גם שפת האם).
מצד שני, אחרים טוענים שטנגרי אכן הוא שם נרדף לאללה וכי אבות אבות טורקיים לא השאירו את אמונתם הקודמת, אלא פשוט קיבלו את אללה כביטוי חדש לטנגרי.
כתבי קודש מסוימים מפנים את תשומת לב בקורא לאופן שבו בוצעה האסלאמיזציה של הקזחים ושל עמים טורקיים אחרים: אותיות רוניות נהרסו, שאמאנים נרדפו פיזית, כלי נגינה לאומיים נשרפו והנגינה בהם נידונה למוות.
הולגו חאן שלח מכתב בלטינית למלך לואי התשיעי בצרפת ב-10 באפריל 1262 מבירתו המשנית מראג'ה בפרס.
המכתב שמור בספרייה הלאומית של וינה כ-MS 339, זוהי גם הזמנה לפעולות משותפות נגד הממלוכים, כמו גם פקודה אימונית להגיש.
המכתב מספק תובנות מרכזיות להבנת המונגולים את יחסיו של טנגריסם לנצרות, וכן לספק את אחד התמלילים הלטיניים הראשונים של טנגרי.
טנה מקלור היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
מקלור נולדה בלוס אנג'לס, היא בתו של השחקן דאג מקלור, אמה הייתה הראשונה מבין חמשת נשותיו.
בגיל חמש הופיעה בסדרת המערבון "The Virginian" בה שיחק אביה, בגיל שבע עשרה החלה לשיר בלהקת ג'אז לטיני בשם "Sweet Honesty", בסוף שנות ה-70 הקליטה את הסינגל הראשון שלה "Redwood City", באותו זמן הכירה את המוזיקאי ג'ונתן קיין (החבר בלהקת Journey) ונישאה לו.
ב-1982 הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "טנה קיין", מספר שירים בביצועה נכללו בפסקול של הסרט "שליחות קטלנית".
טנדאיי דייוויד דאריקווה הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת המגן הימני בלינקולן סיטי.
דאריקווה, נולד בנוטיגהאם להורים מהגרים מזימבבואה.
דאריקווה התחיל את הקריירה שלו בצ'סטרפילד כקשר כנף, ובקיץ דאריקווה חתם בקבוצה הבוגרת.
באוקטובר הושאל לחודש לבארו במדיה רשם הופעה אחת.
ב-27 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של צ'סטרפילד בהפסד 3-1 לבורטון אלביון.
באוקטובר דאריקווה האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת .
בסוף אותו חודש הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה.
כעבור חודשיים קיבל את תואר השחקן הצעיר של החודש בפוטבול ליג השנייה.
באוקטובר מאמן מנצ'סטר יונייטד דאז דייוויד מויס הביע עניין בשחקן, שמנגד טען כי הוא עדיין לא בשל לשחק בפרמייר ליג.
בעונת דאריקווה הוסב לתפקיד המגן הימני.
ב-30 ביולי 2015 דאריקווה חתם לשלוש שנים בברנלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד לידס יונייטד.
ב-26 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון עבור ברנלי בהפסד 2-1 לרדינג.
ב-26 ביולי 2017 דאריקווה חתם לארבע שנים בנוטינגהאם פורסט.
ב-20 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במסגרת גביע ה-EFL נגד צ'לסי.
ב-11 בינואר 2021, דאריקווה חתם בויגאן את'לטיק מהפוטבול ליג הראשונה עד לסיום העונה.
5 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 3-3 נגד רוצ'דייל.
ב-21 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד צ'רלטון את'לטיק.
בקיץ דאריקווה חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית.
באוקטובר , דאריקווה הביע עניין לייצג את נבחרת זימבבואה.
ב-8 בנובמבר 2017 דאריקווה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד .
הכדורגלן הצעיר של החודש בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: דצמבר
טנופוביר דיסופרוקסיל (בלועזית:tenofovir disoproxil) הוא החומר הפעיל בתרופות אחדות ובהן: viread, truvada, atripla, eviplera, stribild .
בחלקן זהו המרכיב היחיד של התרופה ובחלקן יש גם רכיבים אחרים.
זוהי תרופה נוגדת נגיפים המשמשת (לבד או בשילוב תרופות אנטי-ויראליות אחרות) לטיפול בהפטיטיס B כרוני ולמניעת וטיפול באיידס (HIV/AIDS).
טיפול מומלץ גם באנטי-רטרו-וירוסים אחרים.
תרופה זו משמשת למניעת HIV/איידס בקרב אלו בסיכון גבוה לפני חשיפה, ואחרי פציעה במחט או חשיפה אפשרית אחרת.
התרופה נמכרת הן בפני עצמה והן בשילובים נוספים.
התרופה זמינה דרך הפה כטבלייה או אבקה.
תופעות הלוואי השכיחות כוללות פריחה, בחילות, שלשולים, דיכאון וחולשה.
תופעות לוואי חמורות כוללות כמות גבוהה של לקטט בדם וכבד מוגדל.
ניתן ליטול אותה בהריון ונראה שהתרופה בטוחה לשימוש.
התרופה עובדת על מנגנון של עיכוב רוורס טרנטקריפטאז ולכן מורידה את העומס הנגיפי בגוף.
בשנת 1996 נרשמה התרופה כפטנט על Tenofovir ולאחר מכן אושרה לשימוש בארצות הברית בשנת 2001. .
התרופה זמינה בארצות הברית כתרופה גנרית החל משנת 2017. בישראל התרופה מצריכה מרשם רופא.
Tenofovir disoproxil משמש כטיפול כרוני בהפטיטיס B ובזיהום HIV-1, טנופוביר מיועד בשילוב עם תרופות אנטי-רטרו-ויראליות אחרות לאנשים מגיל שנתיים ומעלה כאשר מדובר באיידס.
עבור חולי הפטיטיס B כרוני, טנופוביר מיועד לחולים מגיל 12 ומעלה.
ניתן להשתמש בטנופוביר כמניעת ל-HIV לאנשים שנמצאים בסיכון גבוה להידבקות באמצעות העברה מינית או שימוש בסמים בהזרקה.
התוצאות מצאו שכיחות מופחתת של 48.9% של הנגיף בקרב קבוצת הנבדקים שקיבלו את התרופה בהשוואה לקבוצת הביקורת שקיבלה פלצבו וכך הוכח שהיא יעילה.
Tenofovir disoproxil בדרך כלל ללא תופעות לוואי חמורות ושיעורי הפסקת טיפול נמוכים בקרב אוכלוסיית HIV והפטיטיס B כרונית.
אין התוויות נגד לשימוש בתרופה זו.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר שדווחו עקב שימוש ב-tenofovir disoproxil היו בחילות ושלשולים וסחרחורות.
תופעות לוואי אחרות כוללות דיכאון, הפרעות שינה, כאבי ראש, גירוד, פריחה וחום.
תופעות לוואי מורות יותר נרשמו כאזהרה בארצות הברית אשר מזהירה התפרצות פוטנציאלית של חמצת לקטית או נזק לכבד עקב שימוש בטנופוביר דיסופרוקסיל.
שימוש ארוך טווח ב-tenofovir disoproxil קשור נפרטוקסיסיטי ואיבוד עצם.
הצגה של רעילות נפרותית יכולה להופיע כתסמונת Fanconi, ופגיעה חריפה בכליות או ירידה בקצב הסינון הגלומרולרי (GFR).
הפסקת הטיפול ב-tenofovir disoproxil תוביל לרוב לריפוי הליקוי בכליות.
רעילות נפרוקסימלית כנראה נגרמת מהצטברות צינוריות פרוקסימליות של Tenofovir disoproxil המובילה לריכוזים גבוהים בסרום.
Tenofovir יוצר אינטראקציה עם דידנוזין ומעכבי פרוטאז שלHIV-.,Tenofovir עלהיר את ריכוזי דידנוזין ועלול לגרום לתופעות לוואי כגון דלקת לבלב ונוירופתיה .
Tenofovir גם יוצר אינטראקציה עם מעכבי פרוטאז HIV-1 כגון atazanavir, על ידי הפחתת ריכוזי atazanavir תוך הגדלת ריכוזי tenofovir.
בנוסף, מאחר שטנופובירפורק ומ מופרש בכליה, גם תרופות הפוגעות בתפקוד הכליות עלולות לגרום לבעיות.
אדם בעל הפרעה בתפקוד הכליתי צריך לברר את ההפשרות בטיפול זה.
Tenofovir disoproxil היא פרו-תרופה שנספגת במהירות במעי ומתפרקת ומשחררת טנופוביר.
בתוך תאים, טנופוביר מזורחן ל-tenofovir diphosphate (שדומה לטרי פוספט, מכיוון שלטנופביר עצמו כבר יש שארית פוספונאט אחת), התרכובת הפעילה המעכבת את האנזים רוורס טרנסקריפטאז באמצעות הפסקת יצירת שרשרת DNA.
אצל אנשים בצום, הזמינות הביולוגית (F) היא 25%, והריכוזים הגבוהים ביותר בפלסמה בדם מגיעים לאחר שעה.
נטילה התרופה עם מזון שומני, מגיעים לריכוזים בפלזמה הגבוהים ביותר לאחר שעתיים, והשטח מתחת לעקומה (AUC) גדל ב-40%.
בנוסף הוא פועל כמעכב של ציטוכרום P450 1A2.
טנופוביר מופרש בעיקרו דרך הכליות, על ידי סינון גלומרולרי והן על ידי הפרשה טובולרית באמצעות חלבוני טרנספורט OAT1, OAT3 ו-ABCC4 .
ניתן למדוד טנופוביר בפלזמה על ידי כרומטוגרפיה.
בדיקה נעשית על מנת לנטר את טיפול ולמנוע הצטברות תרופות ורעילות אצל אנשים עם בעיות כליות או כבד.
Tenofovir היא נגזרת של אדנין וזו הייתה נקודת המוצא הכימית לסינתזה שפורסמה לראשונה אשר נכללה בפטנטים לתרכובת.
במהלך פיתוח התרופה, גילו כי הנגזרת אסטר הפוספונאט, הכי יעילה .tenofovir disoproxil, היה מעורב בדרל ארוכה של שינויים כימים עד שמצאו את התרכובת היעילה ביותר.
טנדור (בהינדי: तंदूर; באנגלית: Tandoor) הוא תנור גדול בצורת כד, העשוי בדרך כלל מחימר.
מאז ימי קדם, טנדורים שימשו לאפיית לחמים שטוחים ללא שמרים, כמו רוטי ונאן, כמו גם לצליית בשר.
הטנדור משמש בעיקר במטבחים של דרום-מערב אסיה, מרכז אסיה, דרום אסיה וקרן אפריקה.
ניתן לעקוב אחר שורשי הטנדור במשך למעלה מ-5,000 שנים עד תרבות עמק האינדוס העתיקה, אחת התרבויות הידועות ביותר.
גוף החימום הסטנדרטי של טנדור הוא מדורה פנימית של פחמי עץ או עצים, המבשלים אוכל בחום ישיר ובעשן.
טנדור יכול להיות לגמרי מעל הקרקע, או קבור חלקית מתחת לפני הקרקע, ולעיתים קרובות להגיע לגובה/עומק של יותר ממטר.
הטמפרטורות בטנדורים יכולות להגיע ל-480 מעלות צלזיוס והם נשמרים דלוקים באופן שגרתי לתקופות ממושכות.
לכן, טנדורים מסורתיים נמצאים בדרך כלל במטבחי מסעדות.
טנדורים מודרניים עשויים לעיתים קרובות ממתכת.
וריאציות, כגון טנדורים עם גופי חימום בגז או חשמלי, שכיחות יותר לשימוש בבית.
המילה האנגלית tandoor באה מהמילה ההינדוסטנית tandūr שבאה מהמילה הפרסית tanūr (تَنور) ובסופו של דבר מהמילה האכדית tinūru (𒋾𒂟), המורכבת מהחלקים 'tin' (פירושו "בוץ") ו-'nuro/nura' (שפירושו "אש") ומוזכר כבר באפוס האכדי של עלילות גילגמש.
כמו כן קיימת המילה tanûra באווסטית, בפרסית tanûr.
בגלל שלמילה 'טנדור' והמילה העברית 'תנור' מקור אחד, הזוג נחשב כפלה.
מילים הקשורות ודומות לטנדור משמשות בשפות שונות, למשל המילים:
בפרסית הדארי (פרסית אפגניסטנית) tandur ו-tanūr
וכך הלאה עוד בשפות רבות נוספות המילים דומות.
בפעם הראשונה שמשתמשים בטנדור חדש, יש להעלות את הטמפרטורה בהדרגה כדי להתאים את פנים התנור לתנאים.
שלב זה חיוני להבטחת אורך החיים של הטנדור.
ההתאמה יכולה להתבצע על ידי הדלקת אש קטנה מאוד בתנור והוספת חומרי בערה לאט, כדי להגדיל בהדרגה את כמות החום בתוך הטנדור.
סדקים נימיים עלולים להיווצר במהלך ההתאמה.
זה נורמלי ולא יפריע לביצועי תנור הטנדור.
כשהתנור מתקרר, הסדקים הנימיים בקושי יורגשו.
הם חיוניים לאפשר לגוף החימר של הטנדור לנשום (התפשטות והתכווצות תרמית).
ככל שהטמפרטורה בתוך הטנדור תגדל לאט יותר במהלך השימוש הראשון בו, כך יתפתחו פחות סדקים נימיים.
הטנדור האפגני יושב מעל הקרקע ועשוי מלבנים.
הטנדור הפנג'בי מדרום אסיה עשוי באופן מסורתי מחימר והוא תנור בצורת פעמון, שניתן להכניס לאדמה או להניח מעל האדמה ולהזין בעץ או בפחמי עץ.
הוא מגיע לטמפרטורות של כ-480 מעלות צלזיוס כאמור.
בישול בטנדור הוא היבט מסורתי של המטבח הפנג'בי בכל חבל פנג'אב גם בהודו וגם בפקיסטן.
בימי קדם סגדו הארמנים לטוניר כסמל לשמש על האדמה.
הארמנים יצרו טונירים הדומים לשמש השוקעת "נכנסת לאדמה" (השמש הייתה האלוהות העיקרית).
הטוניר התת-קרקעי, העשוי מחימר, הוא אחד הכלים הראשונים במטבח הארמני כתנור וכלי טיפול תרמי.
בימי קדם, אנשים השתמשו בו כדי לאפות לחם ולבשל מאכלים שונים.
לחם טנדיר (təndir çörəyi, לחם טנדורי) הוא סוג לחם נפוץ באזרבייג'ן.
לחם טנדיר נאפה מחום דפנות הטנדיר, מה שמבטיח אפייה מהירה מאוד.
אחד הטנדורים הגדולים בעולם נבנה בעיר אסטרה שבדרום אזרבייג'ן ב-2015. גובה הטנדור הוא 6.5 מטר וקוטרו הוא 12 מטר.
הטנדור הזה מורכב מ-3 חלקים.
אפיית לחם לבן מסורתי בשם בטורקמנית הוא פולחן קולינרי עתיק ומכובד בטורקמניסטן.
הוא נאפה בתנור החימר המסורתי, המכונה בטורקמניסטן.
ניתן להשתמש בטנדור לאפיית סוגים רבים ושונים של לחם שטוח.
חלק מהנפוצים ביותר הם רוטי, נאן, לאצ'ה, פאראטה, מיסי רוטי, לאפה, וקולצ'ה.
Peshawari Khar הם אגוזי קשיו קלויים וגבינת קוטג' כבושים בשמנת סמיכה מתובלת ואפוי בטנדור.
עוף טנדורי הוא מעדן עוף צלוי שמקורו בחבל פנג'אב בדרום אסיה.
העוף כבוש ביוגורט מתובל בגאראם מסאלה, שום, ג'ינג'ר, כמון, פלפל קאיין ותבלינים נוספים בהתאם למתכון.
בגרסאות חמות של המנה, קאיין, אבקת צ'ילי אדום או תבלינים אחרים נותנים את הצבע האדום האופייני.
בגרסאות אחדות, נעשה שימוש בצבעי מאכל למשל כורכום שמייצר צבע צהוב-כתום.
עוף טיקה הוא מאכל מהמטבח המוגלאי שמקורו בחבל פנג'אב.
הוא נעשה על ידי צלייה של חתיכות קטנות של עוף ללא עצמות שהושרו בתבלינים ויוגורט.
הוא מבושל באופן מסורתי על שיפודים בטנדור ובדרך כלל ללא עצמות כאמור.
מגישים אותו ואוכלים אותו על פי רוב עם צ'אטני כוסברה ירוקה או משתמשים בו להכנת עוף טיקה מסאלה.
טנדו הייתה תוכנית אירוח שהנחה ירון לונדון בשנות ה-70 ב.
שם התוכנית "טנדו" שאול מארמית ופירושו "בשניים, ביחד, בצוותא".
במסגרת התוכנית אירח לונדון אורחים לריאיון עומק.
בתוכנית הופיעו שלושה אורחים, ובין הראיונות ניגן יצחק שטיינר קטעי קישור מוזיקליים בפסנתר ובסיום התוכנית סבו האורחים יחדיו ושאלו אחד את השני שאלות.
בין האורחים היו גולדה מאיר, משה דיין ונשיא ההסתדרות הציונית העולמית.
בנוסף מרגוט קלאוזנר, הסופר סמי מיכאל והפילוסוף משה קרוי, אילה גליקסברג ויגאל מוסינזון.
פרק הבכורה שודר ב-24 ביוני 1974 ובו התארחו ראש עיריית ירושלים טדי קולק, שמוליק קראוס ואסתר ראב.
מפיקת התוכנית הייתה העיתונאית הדוקומנטרית יהודית לוץ.
ב-20 בינואר 1975 אירח לונדון את הזמר ניסים סרוסי שהיה אז כוכב עולה.
לונדון פנה לסרוסי בשאלות שלעגו למראהו החיצוני וסגנונו המוזיקלי בהם "רק במדינה כמו ישראל אדם שנראה כך יכול להיהפך לכוכב".
תפישתו של לונדון ושאלותיו נתפסו בעיני הציבור כמתנשאות וגזעניות כלפי יהדות המזרח ונתפס בתקשורת ובציבור כחלק מן השסע העדתי בישראל.
סרוסי שנפגע מהדברים ירד מן הארץ והתגורר בצרפת אך ליבן לבסוף את הדברים מול לונדון בשנת 2016 כשראיין אותו בתוכניתו לונדון את קירשנבאום.
הראיון עובד למערכון בתוכנית הסאטירה ניקוי ראש ובסרט שלאגר משנת 1979 בהשתתפות לונדון עצמו.
הריאיון עצמו נמחק מהארכיון מסיבה שאינה ידועה, ואין כלל זכר או תיעוד לגביו.
מבקרת הטלוויזיה הדה בושס כתבה לאחר שידור התכנית הראשונה, אותה כינתה "טנדו מאכזב", שלונדון "אינו מצליח 'לעבור' את המסך הקטן" וכי "הופעתו אינה משכנעת ומאוזנת".
טנדורי מסאלה (בהינדי: तंदूरी मसाला, באורדו: تندوری مصالحہ) היא תערובת תבלינים פופולרית בה נעשה בעיקר שימוש במטבחים של הודו ופקיסטן לתיבול מאכלים המבושלים בטנדור (תנור חרס מסורתי).
התבלינים הספציפיים בהם נעשה שימוש בתערובת תבלינים זו יכולים להשתנות מאזור לאזור ועל פי העדפות אישיות, אבל לרוב היא כוללת את התבלינים גראם מסאלה, שום, זנגביל, בצל הגינה, פלפל קאיין, ולפעמים גם תבלינים ותוספים אחרים.
השף ההודי קודאן לאל גוג'ראל מפונג'אב הוא זה שהגה במקור את תערובת התבלינים טנדורי מסאלה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא עבד במסעדה בפשוואר והתנסה בבישול של עוף בטנדור, ששימש באופן מסורתי לאפייה של נאן.
לשם כך הוא החליט לבסוף ליצור תערובת תבלינים מיוחדת לעופות, אשר אותה הוא כינה טנדורי מסאלה.
לאחר חלוקת הודו בשנת 1947 הוא עבר לדלהי ופתח שם מסעדה אשר זכתה לפרסום רב.
כיום, מסעדות הודיות רבות ברחבי העולם נוהגות להשתמש בתערבות תבלינים זו במאכלים שהם מבשלים.
טנדורי מסאלה משמש לרוב להכנת עוף טנדורי.
על מנת להכנין מנה זו יש לכסות את העוף בתערובת של יוגורט עם טנדורי מסאלה, ולאחר מכן העוף נצלה בטנדור מסורתי בחום גבוה.
ישנן מנות עוף נוספות במטבח ההודי אשר מוכנות באופן דומה כמו בין היתר עוף טיקה ועוף בחמאה.
פניר טיקה הוא מנה צמחונית פופולרי במטבח ההודי אשר עשויה מנתחי גבינת פניר או גבינת צ'הנה ובה נעשה שימוש בטנדורי מסאלה ויוגורט לפני הצלייה.
טנזינג נורגיי (בנפאלית: བསྟན་འཛིན་ནོར་རྒྱས; 15 במאי 1914 – 9 במאי 1986) היה מטפס הרים ומגלה ארצות נפאלי, ממטפסי ההרים הידועים בהיסטוריה, שהתפרסם יחד עם חברו אדמונד הילרי בזכות ההעפלה הידועה הראשונה לפסגת הר האוורסט.
טנזינג נורגיי נולד וגדל בסולו חומבו בנפאל, בסמוך לאוורסט.
בתור נער הוא ברח כמה פעמים לבירה קטמנדו אך לבסוף עבר להודו שם הצטרף לקהילת שֶׁרְפָּה בדרג'ילינג.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 השתתף כסבל שרפה במספר משלחות בריטיות שניסו לכבוש את פסגת האוורסט מצפון.
במשך השנים הוא השתתף בעוד משלחות לטיפוס הרים ברחבי תת-היבשת ההודית.
ב-1952 השתתף במשלחת שווייצרית בראשות ריימונד למברט, שניסתה להגיע אל פסגת האוורסט מדרום.
הם קבעו שיא גובה חדש, אך היו חסרים להם 200 מטר להגעה לפסגה.
בתהילתו זכה כשהצטרף ב-1953 למשלחת הבריטית לכיבוש האוורסט בראשות ג'ון האנט.
טנזינג, שהיה ראש צוות השרפה במשלחת, והניו זילנדי אדמונד הילרי היו הזוג השני שניסה להגיע מהמחנה של המשלחת לפסגה, אחרי שהזוג הראשון כשל במשימה.
ב-29 במאי בשעה 11:30 הגיעו השניים לפסגה, הנקודה הגבוהה ביותר על פני כדור הארץ.
הם שהו בה כ-15 דקות.
הם הניפו ארבעה דגלים: דגל הממלכה המאוחדת, דגל האו"ם, דגל נפאל ודגל הודו.
טנזינג הבודהיסטי הטמין בשלג מספר מנחות שהכין.
עם פרסום ההישג זכה טנזינג בתהילה עולמית, ובהודו ובנפאל אף להערצה דתית, על ידי אנשים שהאמינו שהוא חייב להיות גלגול של שיווה.
אולם אל התהילה נלוו גם מחלוקות.
שתי המדינות הצעירות בהן הוא היה אזרח ושאת דגלן הניף על הפסגה, נאבקו בשאלה למי הוא שייך.
הוא התחמק מהמחלוקת כשאמר: "נולדתי ברחמה של נפאל, וגדלתי על ברכיה של הודו".
הוא קופח גם במידת מה בחלקו בתהילה.
בעוד שהילרי ואף ראש המשלחת האנט זכו בתואר אצולה ממלכת הממלכה המאוחדת, טנזינג זכה רק במדליה.
כל עוד היה טנזינג בין החיים סירבו הילרי וטנזינג לספר מי היה הראשון שהגיע לפסגה, והם דבקו בהצהרה שהם הגיעו לשם כצוות.
לאחר מותו של טנזינג, פרסם הילרי באוטוביוגרפיה שלו כי הוא היה זה שהגיע ראשון, ואילו טנזינג היה מספר צעדים אחריו.
פרסום זה גרם למתח מסוים בינו לבין משפחתו של טנזינג.
אולם גם טנזינג עצמו סיפר באופן פרטי דברים דומים.
אחרי ההישג הוסיף טנזינג לטפס על הרים.
הוא מונה למנהל אימוני השטח של "המכון לטיפוס הרים בהימלאיה" בדרג'ילינג, שהוקם ביוזמת ראש ממשלת הודו נהרו בעקבות ההישג.
ב-1978 פתח חברה משלו לטיולים אתגריים בהימלאיה, אותה מנהל היום בנו מאשתו השלישית, ג'מלינג טנזינג נורגיי, שטיפס בעצמו על ההר בעקבות אביו ב-1996.
נורגיי היה נשוי 3 פעמים ואבא ל-4 ילדים שאחד מהם מת בינקותו.
טנזינג נורגיי נפטר ב-9 במאי 1986 בדרג'ילינג, הודו.
נמל התעופה טנזינג-הילרי בלוקלה, ליד האוורסט, נקרא על שמו ועל שם הילרי.
כוכב הלכת המינורי 6481 Tenzing נקרא על שמו.
נכדו הוא שחקן הקולנוע והטלוויזיה טנזינג נורגיי טריינור.
הרפובליקה המאוחדת של טנזניה (בסוואהילי: Jamhuri ya Muungano wa Tanzania) ובקיצור טנזניה (, בעברית טַנְזַנְיָה, באנגלית טְנְזַנִיָה ) היא מדינה במזרח אפריקה הגובלת בקניה ובאוגנדה מצפון, ברואנדה, בבורונדי וב ממערב ובזמביה, במלאווי ובמוזמביק מדרום ובאוקיינוס ההודי במזרח.
כ-57% מאוכלוסיית טנזניה הם נוצרים וכ-34% הם מוסלמים.
הרפובליקה המאוחדת של טנזניה הוקמה כאיחוד של טנגניקה וזנזיבר ונקראה הרפובליקה המאוחדת של טנגניקה וזנזיבר (בסוואהילי: Muungano wa Tanganyika na Zanzibar).
כ-99% מאוכלוסיית זנזיבר הם מוסלמים.
בשנת 1996 נבחרה העיר דודומה כבירתה הרשמית של טנזניה במקום דאר א-סלאם, ורבים ממשרדי הממשלה נותרו בדאר א-סלאם.
ב-26 באפריל 1964 הוקמה הרפובליקה בשם הרפובליקה המאוחדת של טנגניקה וזנזיבר כאיחוד של טנגניקה וזנזיבר ומאוחר יותר שינתה הרפובליקה את שמה לשם הרפובליקה המאוחדת של טנזניה.
ב-1971 הודח שליט אוגנדה, מילטון אובוטה, מתפקידו ויצא לגלות בטנזניה, אצל ידידו ג'וליוס נייררה.
ב-1979 הכריזה טנזניה מלחמה על אוגנדה לאחר שזו ניסתה לספח לעצמה שטחים בצפון המדינה.
טנזניה לא הסתפקה בסילוק הכוחות האוגנדים משטחיה, אלא אף פלשה לתחומי אוגנדה וכפתה את גירושו של הרודן האוגנדי אידי אמין והחזרתו לשלטון של אובוטה.
בחירות רב-מפלגתיות שנערכו לראשונה בשנת 1995 סימלו את קץ השלטון החד-מפלגתי בטנזניה.
ב-23 בנובמבר 1995 הושבע בנג'מין מקפה כנשיא המדינה.
שתי מערכות בחירות נערכו מאז, בעיקר לנוכח התנגדות עממית ומעמדה האוטונומי-למחצה של זנזיבר, ובשתיהן ניצחה מפלגת השלטון, חרף עדויות משקיפים בדבר אי-סדרים.
נשיא טנזניה וחברי האספה הלאומית (פרלמנט חד-ביתי בן 384 חברים, מתוכם 264 נבחרים על פי השיטה הרובנית, והשאר – על פי השיטה היחסית) נבחרים בבחירות ישירות לתקופת כהונה בת חמש שנים.
הנשיא, העומד בראש הרשות המבצעת, ממנה ראש ממשלה המשמש כמנהיג הממשלה באספה הלאומית.
הנשיא בוחר את חברי הקבינט מבין חברי האספה הלאומית, אך החוקה הטנזנית מסמיכה אותו לבחור בעשרה שרים שאינם חברי הפרלמנט.
היחסים האוטונומיים-למחצה שמקיימת ממשלת טנזניה עם זנזיבר מהווים מערכת שלטונית ייחודית למדי.
בית הנבחרים הזנזיברי, המונה 76 נציגים, עוסק בעניינים הרלוונטיים לאי בלבד.
החוקה משריינת חמישה מושבים באספה הלאומית לחברי בית הנבחרים הזנזיברי.
להלכה, בית הנבחרים של זנזיבר רשאי לחוקק חוקים עבור זנזיבר מבלי להזדקק לאישורה של ממשלת האיחוד, כל עוד אין הדבר מתנגש עם עניינים הנוגעים לטנזניה כולה.
הרשות השופטת בטנזניה כוללת חמש ערכאות, ומשלבת את מערכות החוק השבטי, האסלאמי והבריטי.
השופטים ממונים על ידי נשיא בית המשפט העליון של טנזניה (הממונה בעצמו על ידי הנשיא), מלבד אלה המכהנים בבית הדין לערעורים ובבית המשפט העליון, הממונים על ידי הנשיא.
מערכת המשפט בזנזיבר מקבילה לזו הקיימת באיחוד, ועל פסקי הדין של בתי הדין הזנזיבריים (מלבד אלה הדנים בסוגיות חוקתיות ובדין האסלאמי) ניתן לערער בבית הדין לערעורים של האיחוד.
קשרים דיפלומטיים, תיירותיים ומסחריים ענפים מתקיימים בין המדינות.
ישראלים נדרשים לוויזת כניסה לטנזניה.
במהלך שנות ה־60 של המאה ה־20 התהדקו הקשרים בין מדינת ישראל הצעירה לבין טנזניה.
הנשיא הטנזני הסוציאליסטי ג'וליוס ניררה התחבר עם ראש הממשלה דאז גולדה מאיר.
בין המדינות התפתחו קשרים וישראל סייעה לטנזניה בהקמת ה"שירות הלאומי" של המדינה, ה-JKT (בסווהילית: Jeshi la Kujenga Taifa – צבא בניית המדינה).
בתחום הבנייה נקשרו קשרים אמיצים בין חברות ואדריכלים ישראלים לבין שלטונות טנזניה.
שלושת האדריכלים הישראלים אשר בלטו בפעילותם במקום הם משה ירמיצקי, גבריאל מרגלית ויעקב מרקו שתכננו בין השאר את מרכז הצרכנות בדאר א-סלאם, את "מלון קילימנג'רו" בדאר א-סלאם ואת "מלון ספארי" בשמורת מיקומי.
לאחר מלחמת יום כיפור, במסגרת החרם הערבי, ניתקה ממשלת טנזניה את הקשרים הדיפלומטיים עם ישראל בלחץ המצרים שהיו בעלי אינטרסים רבים בטנזניה, והפעילו לחץ דיפלומטי על הממשלה הצעירה של המדינה.
ב-24 בנובמבר 1988, בעקבות הכרזת יאסר ערפאת על הקמת מדינה פלסטינית תשעה ימים קודם לכן באלג'יר, הכירה טנזניה בעצמאותה של מדינה זו.
ב-2017 העלו ישראל וטנזניה את דרג היחסים, ושגריר טנזניה הראשון הגיע לישראל.
ב-2018 הודיעה ממשלת טנזניה כי תקים שגרירות מטעמה בישראל, אך בעיר רמת-גן.
טנזניה מחולקת ל-26 אזורים אדמיניסטרטיביים: 21 בטנגניקה, 3 בזנזיבר ו-2 בפמבה.
99 מועצות מחוזיות הוקמו לצורך הגדלת סמכות השלטון המקומי.
כיום ישנן 114 מועצות הפועלות ב-99 מחוזות, מתוכן 22 עירוניות ו-92 כפריות.
טנזניה היא אחת המדינות העניות ביותר בעולם והשחיתות במדינה היא מהגדולות ביותר בעולם.
הכלכלה מבוססת בעיקר על חקלאות, שעליה מבוסס חצי מהתל"ג, מספקת 85% מהיצוא ומעסיקה 90% מכוח העבודה.
תנאי הטופוגרפיה והאקלים מגבילים את שטח האדמה הניתנת לעיבוד ל-4% משטח המדינה.
התעשייה כוללת כמעט אך ורק עיבוד של מוצרי חקלאות ומעט מוצרים אחרים.
בעשור האחרון של המאה העשרים גדל היצוא התעשייתי, בעיקר יצוא מינרלים.
המדינה מחפשת גז טבעי באזור הדלתא של רופיג'י.
בשנת 2019 התפוצצה מכלית דלק במורוגורו, 89 אזרחים נהרגו ונפצעו עוד רבים.
הבנק העולמי תורם לשיקום התשתיות הכלכליות של טנזניה.
בתחילת המאה ה-21 נעשתה רפורמה במערכת הבנקאית שעזרה להגדיל את הצמיחה בסקטור הפרטי ובהשקעות.
בשנת 2009 נפתח בטנזניה בנק TWBL המיועד לנשים בלבד במטרה לענות על צורך שקיים במדינות אפריקניות רבות בהן נשים חוששות להיכנס לבתי עסק רבים, דבר שפוגע בכלכלת המדינה.
הסניף המרכזי של הבנק נמצא בדאר א-סלאם.
נכון ל-2024 יש ל-TWBL יותר מ-30 אלף לקוחות.
טנזניה היא המדינה האפריקאית הראשונה שהקימה בנק לנשים בלבד, ו-TWBL הפך מודל לחיקוי במדינות השכנות אוגנדה, קניה וזמביה.
ענף התיירות מהווה חלק נכבד מכלכלתה של טנזניה.
אתרי תיירות פופולריים הם דאר אל סלאם, זנזיבר, הר הקילימנג'רו, הפארק הלאומי סרנגטי, אזור השימור נגורונגורו וכפרים לאורך החוף.
טנזניה נמצאת במזרח אפריקה, לחוף האוקיינוס ההודי.
היא גובלת בקניה ובאוגנדה מצפון, ברואנדה, בורונדי וקונגו ממערב, בזמביה, מלאווי ומוזמביק מדרום.
מלבד השטח ביבשת, המדינה כוללת גם מספר איים סמוך לחוף המזרחי של אפריקה, בהם איי זנזיבר, מאפיה (Mafia) ופמבה.
האקלים בטנזניה משתנה מאזור לאזור, במקומות מסוימים כמו החוף קיים מזג אוויר טרופי ובאזורים אחרים כמו בהרים שורר מזג אוויר מתון יותר.
פני השטח מישור לאורך החוף, פלאטו במרכז והרים בצפון ובדרום.
הנקודה הנמוכה ביותר: האוקיינוס ההודי, 0 מ' (גובה פני הים).
הנקודה הגבוהה ביותר: הר קילימנג'רו, 5,895 מ', שהוא ההר הגבוה באפריקה.
אוכלוסיית טנזניה מונה כ-71.6 מיליון בני אדם.
תוחלת החיים עומדת על כ-70 שנים בממוצע.
שיעור הפריון עומד על 4.33 ילדים לאישה.
חלוקת האוכלוסייה במדינה היא לא-שוויונית באופן קיצוני צפיפות האוכלוסייה נעה בין אדם אחד ועד ל-134 אנשים לקמ"ר – תלוי בכמות המים של אותו האזור, ככל שיש יותר מים האוכלוסייה גדולה יותר.
בזנזיבר יותר מ-80% מהאוכלוסייה היא עירונית.
דאר א-סלאם היא העיר הגדולה ביותר.
העיר דודומה השוכנת במרכזה של טנזניה, נבחרה כעיר הבירה הרשמית החדשה של טנזניה, על אף שבפועל חלקים רבים מגופי השלטון נותרו בעיר, דאר א-סלאם.
בחלקה היבשתי של טנזניה 99% מהאוכלוסייה הם אפריקנים מקומיים (אשר 95% הם בני הבנטו המורכב ממעל ל-130 שבטים שונים), ו-1% הם צאצאי מהגרים אירופאים, אסייתים וערבים.
בזנזיבר הרכב האוכלוסייה שונה ומורכב בעיקר מערבים, אפריקנים מקומיים ובני תערובת של ערבים ואפריקנים מקומיים.
נכון לשנת 2022, כ-57% מכלל אוכלוסיית טנזניה הם נוצרים וכ-37% הם מוסלמים.וכ-6% הם או חסרי-דת או בני אמונות שבטיות אפריקאיות.
לעומת זאת, בחבל הארץ של זנזיבר כ-99% מהאוכלוסייה הם מוסלמים.
במדינה קיים חינוך חובה חינם לילדי בית ספר יסודי.
טִנְטוּן (שם מדעי: Tinnitus, הגייה בלטינית: טִינִיטוּס) היא תופעה שבה חשים צפצופים באוזניים.
ברוב המקרים הטיניטוס הוא סובייקטיבי, המוגדר כצליל פנימי שאין לו מקור חיצוני אמיתי, בדומה ל"אשליה שמיעתית".
במקרים נדירים, הטיניטוס מאובחן כאובייקטיבי, כאשר יש מקור אמיתי המייצר את הצליל שחשים.
אחת הסיבות לטיניטוס אובייקטיבי היא כיווץ בלתי רצוני של שריר באוזן התיכונה (הסטפדיוס) המייצר צליל המזכיר הקלדה על מקלדת.
טיניטוס סוביקטיבי, הוא לרוב מונוטוני, ממושך ובתדרים גבוהים, יכול להיות בעל אופי שונה מאדם לאדם (צפצוף, זמזום, צרצור וכו'), ויכול ללוות את האדם במשך כל שעות היום, בעיקר בסביבה שקטה, כמו למשל בשעות הלילה וכשמנסים להירדם.
חלק נרחב מהלוקים בטנטון סובלים מתופעות נלוות של דיכאון, חרדה, מתח ומחסור בשעות שינה.
רבים מהלוקים סובלים במקביל מתופעה של חוסר סבילות לרעשים (היפראקוזיס), אפילו רעשים יומיומיים כגון המולת רחוב, מזגנים, מוזיקה וכו' שעלולים לגרום להם לאי נוחות ניכרת.
מקור המילה "טנטון" במונח הלועזי Tinnitus, שמקורו בלטינית.
הוא גזור מן הפועל tinnire שמשמעו: "לצלצל".
מקור הבעיה בפגיעה במרכיב האינהיביציה של מערכת השמיעה.
הפגיעה תיתכן בכל אחד מהמרכיבים של המערכת החל מהאוזן התיכונה ועד למרכז השמיעה והזיכרון לקול המצויים בקליפת המוח.
חשיפה לרעש עוצמתי כמו מוזיקה חזקה, חצוצרות, זמבורות, פיצוצים וכו' עלולה לעורר טינטון כרוני עיקש ולכן יש להשתמש באטמי אוזניים בסביבה עתירת רעש.
לפחות אחד מכל עשרה מבוגרים (10–17% מהאוכלוסייה על פי מחקרים דמוגרפיים) סובל במהלך חייו מטיניטוס.
קיימים שני סוגי טיניטוס – דופק או הולם, כמו דפיקות הלב (טיניטוס פועם), וטיניטוס סובייקטיבי וממושך הנשמע כצפצוף, כזמזום או כמו גלים.
כל סוגי הטיניטוס מחייבים בירור רופא אף אוזן וגרון (אא"ג), בדיקות שמיעה, ובדיקות נוספות שונות על פי הממצאים בבדיקת רופא אף אוזן וגרון.
כשליש מהאוכלוסייה הסובלת מטיניטוס עיקש ירגישו כי הטיניטוס גורם להם למתח רב ופוגע באיכות חייהם באופן משמעותי מאוד.
מאחר שרבים מהם סובלים במקביל גם מתופעה של חוסר סבילות לרעש, מיסופוניה והיפראקוזיס, הם עשויים להימנע ממקומות סואנים ואף ממפגשים חברתיים.
החולים מתלוננים על עייפות, דיכאון, מתח, עצבנות, סחרחורת, כאבי ראש ואוזניים ועוד.
הגורם לטיניטוס הפועם יכול להיות בין השאר:
מחלת אוזן חיצונית או תיכונה.
בעיית כלי דם באזורים הסמוכים לאוזן.
גידול המכיל כלי דם רבים באזור האוזן התיכונה או הצוואר.
מודעות יתר לקולות זרימת הדם בכלי הדם בראש ובצוואר.
הגורם לטיניטוס הכרוני הממושך יכול להיות בין השאר:
ליקוי שמיעה – חשיפה לרעש כרוני ממושך (למשל, מוזיקה חזקה במועדוני לילה) או חבלת רעש רגעית חזקה במיוחד (למשל, פיצוץ) – מעל 60% מהעובדים בתנאי רעש, אשר נפגעים בשמיעתם על רקע זה, סובלים גם מטיניטוס כרוני עיקש.
למשל, חבלה מסוג צליפת שוט (whiplash).
מחלות אוזן שונות, כולל מחלת מנייר, אוטוסקלרוזיס, ועוד.
גידול אקוסטי – גידול שפיר ונדיר.
דחק – סטרס עשוי לגרום לטנטון או להחמיר טינטון קיים.
מחקר שפורסם בתחילת 2024 גילה קשר בין טינטון אצל אנשים עם שמיעה תקינה לבין נזק עצבי במערכת השמיעה.
בנוסף, נמצא מתאם בין עוצמת הטנטון שהנבדקים דיווחו עליה לבין מידת הנזק העצבי שהתגלתה בבדיקות.
המחקר גילה גם, שאצל הנחקרים שלוקים בטנטון יש פעילות יתר באזור במוח האחראי לעיבוד המידע השמיעתי, ופעילות זו משקפת את הצליל הלא אמיתי שהם שומעים.
זה מחזק את השערת החוקרים, על פיה הנזק העצבי במערכת השמיעה מביא להפעלה לקויה של אזורים במוח, שמקושרים לניתוח השמיעה, וכך מעודד את התפתחות הטנטון.
עד לשנות השמונים והתשעים של המאה הקודמת נטו הרופאים להתייחס לטנטון כאל תופעה שאין לה טיפול דפניטיבי.
המודל המוביל בעולם כיום להבנת התהליך הגורם לטיניטוס, נקרא המודל הנוירופיזיולוגי והוא פותח על ידי פרופסור ג'אסטרבוף בארצות הברית בתחילת שנות התשעים.
פיתוח המודל הנוירופיזיולוגי הביא בעשור האחרון לעליה במודעות לנושא הטיניטוס ולאפשרויות הטיפול בו הן אצל רופאי אף אוזן וגרון, והן אצל החולים.
עבודות רבות המתארות אוכלוסיית חולים במרפאות טיניטוס ייעודיות, לרוב מרפאות המטפלות בטכניקות הנגזרות מהמודל הנוירופיזיולוגי פורסמו, והמידע הנרחב מאפשר לרופאים הבנה טובה יותר לצרכיה של אוכלוסיית חולים מיוחדת זו.
על פי המודל, נוצרת במוח התניה שלילית בלתי רצונית כלפי תופעת הטיניטוס.
התניה זו גורמת להגברה של הטיניטוס על ידי המוח, למתח רב במערכת הלימבית והאוטונומית של החולה ולתחושת סבל ניכר.
על בסיס המודל קיימות מספר שיטות לטיפול בטיניטוס:
הראשונה, עיקרה בטיפול אודיולוגי-שמיעתי, שיטת TRT – Tinnitus Retraining Therapy המשלבת גירוי שמיעתי באמצעים שונים, תיקון השמיעה במידה ויש ליקוי שמיעה, ופגישות ייעוץ והכוונה.
שיטה זו משמשת לטיפול בטיניטוס ובחוסר סבילות לרעש (היפראקוזיס).
הטיפול מבוצע על ידי רופא אא"ג ולעיתים בשילוב קלינאי תקשורת.
השיטה משלבת בירור רפואי מעמיק, הגדרה ואפיון של הטינטון ותוכנית טיפולית המותאמת אישית.
בטיפול בשיטת TRT ניתן לשלב טכניקות של הרפיה, תרופות שונות המשפיעות על מחזור הדם או תרופות הרגעה – לפרקי זמן קצרים ביותר ועל פי טיב המקרה ועזרי טכנולוגיה מסייעת, כולל טכנולוגיה מסייעת מושתלת.
מטרת הטיפול היא מניעת הגברת הטיניטוס הנוצרת על ידי המוח, והפחתה של המתח המוחי הנגרם מתחושת הטינטון.
השנייה, טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (Cognitive Behavioral Therapy, CBT), בשיטה זו הטיפול מבוצע על ידי פסיכולוג, ועיקרה שינוי עמדות כלפי הטיניטוס.
אין שימוש בתרופות או בגירוי למערכת השמיעה בשיטה זו, אלא טיפול פסיכולוגי אישי, לרוב ממושך.
שיטה נוספת היא על ידי סדנאות קבוצתיות קוגניטיביות הכוללות טכניקות הרפיה ודמיון מודרך, וניתן לשלבן בטיפול הפרטני CBT או TRT.
עיקרון שהולך ותופס מקום בחלק מהמרפאות הייעודיות המטפלות בשיטת TRT – גישה משלבת, או Tinnitus managenent: שילוב בין גישה רפואית כוללנית, טיפול בכל בעיה רפואית ואיזון מצבו של החולה, ייעוץ מבוסס TRT והגישה הקוגניטיבית, התאמת מכשירי שמיעה או מחוללי קול על פי הצרכים של כל חולה וחולה.
רפואה משלימה – יש הטוענים כי במקרים של טנטון שנגרם ממתחים ולחצים נפשיים, לשיאצו ולדיקור יש השפעה על הקלה בתסמינים, אך אין הוכחה ששיטות אלו יעילות יותר מפלצבו.
ביחס לנכי צה"ל ושירותי הביטחון:
התנאים להכרה בנכות בגין טיניטוס קבועים בסעיף 72 לתקנות הנכים.
טיניטוס מוכר כנכות רק כאשר הוא מלווה בליקוי שמיעה בצלילים הגבוהים.
את קיומו של ליקוי שמיעה, וספציפית ליקוי שמיעה בצלילים הגבוהים, ניתן לבחון לפי תוצאותיה של בדיקת שמיעה.
תקנה 72ג' מתייחסת לליקוי שמיעה בתדרים 3000 ו-4000 הרץ ודורשת ליקוי שמיעה החל ב-25 דציבלים.
נכות בגין טינטון וליקוי שמיעה בתדרים הגבוהים מעניקה 10% נכות.
חוק הביטוח הלאומי מכיר בטיניטוס כפגיעה בעבודה אם מתקיימים התנאים הבאים:
הרעש אליו נחשף הנפגע מתמשך ועולה על המותר.
יש אובדן כושר שמיעה בשיעור של 20 דציבל.
הוגשה תביעה להכרה בטיניטוס תוך 12 חודשים ממועד תחילת הירידה בשמיעה או מיום התיעוד רשמי של הליקוי.
קיימת ירידה בשמיעה בשיעור של 25 דציבל בתדירויות גבוהות.
ישנו תיעוד רפואי של הטיניטוס ופניות חוזרות לטיפול רפואי עוד לפני הפסקת החשיפה לרעש.
טנטלוס הוא דמות במיתולוגיה היוונית, מוכר בעיקר בזכות העונש שהוטל עליו על ידי האלים.
עונשו של טנטלוס היה לעמוד רעב וצמא בבריכת מים תחת עץ פרי בעל ענפים נמוכים.
בכל פעם שהתכופף לשתות ממי הבריכה, נסוגו המים בטרם הספיק ללגום מהם, ובכל פעם ששלח ידו לקטוף פרי, התרוממו הענפים שנשאו את הפרי הנכסף מעבר להישג ידו.
הביטוי "ייסורי טנטלוס" מתאר מצב שבו השגת המטרה נכשלת ברגע האחרון שוב ושוב.
טנטלוס היה בנם של זאוס ושל הנימפה פלוטו.
על כן הוא היה מלך בעולם הקדמוני, אביו של ברוטיאס, ששמו בלבד מציין את המונח "בני תמותה" (brotoi).
גרסאות אחרות נוקבות בשם טמולוס, "עטור עץ אלון", בנו של סיפילוס מלך לידיה, כשם אביו של טנטלוס.
הן טמולוס הן סיפילוס הם שמות הרים בלידיה העתיקה.
משום כך, כשם גיבורים יוונים אחרים כדוגמת תזאוס או הדיוסקורוי, לטנטלוס היה גם אב נסתר ואלוהי וגם אב בן אנוש.
אבותיו ההרים בני האנוש של טנטלוס הושיבו אותו בלידיה; אילולא כן, הוא היה עשוי להיות ממוקם בפריג'יה (סטראבון xii.
8.21) או בפפלגוניה, שתיהן באסיה הקטנה.
טנטלוס הפך לאחד מיושביו של טרטרוס, החלק העמוק ביותר בשאול, ששמור לריצוי עונשם של חוטאים.
הקישור של טנטלוס לשאול מודגש על ידי שמותיהם של אימו פלוטו ("שפע", כגון בזהב, ועושר במחצבים אחרים), וסבתו כתוניה ("אדמה").
ילדיו היו פלופס – שמשמו נגזר שמה של פלופונסוס – ניובה האומללה, וברוטיאס.
זהות אשתו מוצגת בשלל גרסאות: דיון, שפירוש שמה הוא פשוט "אלה", אפשרי כי פלאיאד היה בעל שם זה; או יוריתמיסטה, בתו של אל הנהר קסנטוס; או יוריאנאסה, בתו של פקטולוס, אל נהר אחר, שניהם באנטוליה; או קליטיה, בתו של אמפידמנטס.
טנטלוס, באמצעות פלופס, היה למייסדו של בית אטראוס.
הגאוגרף סטראבון, שציטט מקורות מוקדמים, מציין שעושרו של טנטלוס נבע ממכרות פריג'יה ומהר סיפילוס.
בקרבת סיפילוס (או בשמו המודרני, הר ספיל), סממנים ארכאולוגיים שנמצאו מזוהים עם טנטלוס ועם ביתו מאז ימי קדם, והם למעשה חתיים.
על הר ימנלר, כשני קילומטרים מזרחה לאקפינר, ישנן שתי אנדרטאות שמציין פאוסניאס: קבר תולוס של טנטלוס (אשר קיבל צביון נוצרי והפך להיות "קבר הקדוש קרלמבוס") ו"כס המלכות של פלופס", שהוא למעשה מזבח מסולע.
חציבת סלע מפורסמת יותר שמזכיר פאוסניאס היא האם הגדולה של האלים (קיבלה ליוונים), שנאמר עליה כי גולפה בידי ברוטיאס, אולם למעשה גם היא חתית.
טנטלוס ידוע בכך שהוזמן לשולחנו של זאוס באולימפוס, כמו איקסיון.
שם הפגין גם הוא התנהגות בלתי ראויה, גנב אמברוסיה, מסר אותה לאנשיו וחשף את סודותיהם של האלים.
טנטלוס הגיש את בנו פלופס כקורבן לאלים.
הוא ביתר את פלופס, בישל אותו והגיש אותו להם כמזון.
האלים, כך נאמר, היו מודעים לתוכניתו לסעודה ולכן לא נגעו במנחה; מלבד דמטר, שדעתה נשתבשה עליה מאובדן בתה, פרספונה, "לא הבינה מה זה היה" ואכלה חלק מכתפו של הבן.
אלת הגורל, בהוראתו של זאוס, הקימה את הילד לתחייה (היא אספה את חלקי גופו והרתיחה אותם בקדרה קדושה), והרכיבה מחדש את כתפו על ידי שנהב מחושל שעשה הפייסטוס ושהציגה דמטר.
פלופס, שקם לתחייה, נחטף בידי פוסידון ונלקח לאולימפוס להיות ארומנוס של האל.
מאוחר יותר השליך זאוס את פלופס מהאולימפוס בעקבות זעמו על טנטלוס.
היוונים מימי התקופה הקלאסית טענו כי היו מזועזעים ממעשיו של טנטלוס; קניבליזם, קורבן אדם ורצח בן היו זוועות נוראות וטאבו.
טנטלוס היה מייסדו של בית אטראוס, שבו המשיכו להיעשות באופנים שונים זוועות נוספות.
פורענויות התרחשו עקב מעשים אלו, שהפכו את הבית למושא של טרגדיות יווניות.
זוועות אלה כוללות רצח משפחה, כגון הקרבתה של איפיגניה, רצח אגממנון והקנוניה שעשתה קליטמנסטרה.
הקללה הוסרה רק עם אורסטס, שעבר משפט צדק באתונה ויצא זכאי.
על קללת בית אטראוס בשלביה האחרונים כתב אייסכילוס את האורסטיאה.
מקדש קברו של טנטלוס עמד על סיפילוס.
ואולם מי שביקש להביע רחשי כבוד לגיבור עשה זאת באגרוס, המקום שבו נמצאו עצמותיו לפי המסורת המקומית.
בלסבוס היה קבר גיבור נוסף בהתיישבות הקטנה פוליון, והר שנקרא על שם טנטלוס.
עונשו של טנטלוס, שהפך ביטוי המציין פיתוי ללא סיפוק, היה לעמוד בבריכת מים תחת עץ פרי בעל ענפים נמוכים.
בכל פעם ששלח ידו לקטוף פרי, התרוממו הענפים שנשאו את מזונו הנכסף מעבר להישג ידו.
בכל פעם שהתכופף לשתות ממי הבריכה, ירדו המים לפני שהצליח ללגום מהם.
מעל ראשו ניצבה אבן מאיימת, בדומה לזו של סיזיפוס.
בסיפור אחר הואשם טנטלוס בגנבת כלב עשוי זהב אשר יצר הפייסטוס (אל המתכות ועבודות הריקוע) בשביל ריה כדי לשמור על זאוס העולל.
פנדריוס, חברו של טנטלוס, גנב את הכלב ונתן אותו לטנטלוס למשמורת.
כאשר ביקש ממנו פנדריוס לאחר מכן להחזיר את הכלב, הכחיש טנטלוס שהוא היה בידיו, ואמר כי "לא ראה וגם לא שמע על כלב מזהב".
לפי רוברט גרייבס, תקרית זו היא הסיבה שאבן ענק תלויה מעל ראשו.
אחרים טוענים כי טנטלוס הוא שגנב את הכלב ומסר אותו לפנדריוס למשמורת.
קיים דמיון בין השמות של טנטלוס והאנטילי.
האנטילי הוא שמם של שני מלכים חתים.
לפיכך עשוי להיות קשר היסטורי רופף בין טנטלוס המיתי ומלכים חתים של תקופת הברונזה, שבאופן דומה שלטו על אסיה הקטנה.