tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ישנן עדויות שייתכן כי הציור צויר במקור כך שהציג פין זקוף חלקית של סטורן, אך גם אם אלמנט זה היה בציור המקורי, תוספת זו נעלמה בעקבות דרדור במצב השימור של הציור עם הזמן, או שהיא הושמטה במהלך העברת העבודה לבד הקנבס; בציור שנותר כיום אזור המפשעה של סטורן אינו ברור.
ייתכן אף כי אלמנט זה בציור הועלם וכוסה בשכבת צבע נוספת בטרם הוצגה העבודה לציבור.
למשמעות היצירה הוצעו כמה פרשנויות: הקונפליקט בין הצעירים לבאים בימים, הזמן כזולל הכול (סטורן הוא אל הזמן), זעם האלים ומשל למצב בספרד, שבה כילתה המולדת את בניה ובנותיה במלחמה ובמהפכות.
היו אף פרשנויות שנאחזו ביחסיו של גויה עם בנו שלו, חאווייר, היחיד מבין ששת בניו שנותר בחיים עד לגיל בגרות, או עם לאוקדיה וייס (Leocadia Weiss), מנהלת משק הבית שהתגוררה בביתו ושייתכן שאף הייתה המאהבת שלו; את מינה של הגופה הנאכלת לא ניתן לקבוע בוודאות.
אם גויה כתב הערות כלשהן על הציור, הן לא נותרו; מאחר שהוא מעולם לא ייעד את הציור להצגה פומבית, כפי הנראה לא היה לו עניין רב בהסבר משמעות היצירה.
על הציור נאמר שהוא "חיוני לתפיסת מצבו של האדם בזמנים המודרניים, בדיוק כפי שציורי תקרת הקפלה הסיסטינית מאת מיכלאנג'לו חיוניים להבנת הלך הרוח במאה ה-16".
ייתכן שגויה הושפע בציורו זה מציור בעל שם זהה של פטר פאול רובנס משנת 1636 .
ציורו של רובנס, המוצג אף הוא במוזיאון הפראדו, בהיר יותר ומציג הסתכלות קונבנציונלית יותר על המיתוס היווני: ציורו מציג במידה פחותה, לעומת זה של גויה, את מעשה האכילה כבעל אופי קניבלי אכזרי.
עם זאת, היו מבקרי אמנות שסברו כי ציורו של רובנס הוא דווקא זה הזוועתי יותר: האל מוצג כרוצח מחושב וחסר רחמים, שבמעשה הנובע מחשש לעמדת הכוח הרמה שלו, רוצח את ילדו התמים, יוצא חלציו.
נקודת המבט של גויה, לעומת זאת, מציגה אדם שנטרפת דעתו על שום מעשה הרצח של בנו.
בנוסף, גופת הבן בציורו של גויה מציגה מבנה גוף של אדם מבוגר, ולא של תינוק חסר ישע, כמו זה המופיע בציורו של רובנס.
חוקרו של גויה פרד ליכט העלה ספקות, עם זאת, בנוגע לכותרת המסורתית המוענקת לציור זה, מאחר שהבחין שכמה מהמאפיינים האיקונוגרפיים הקלאסיים המקושרים עם סטורן נעדרים מהציור, ומאחר שגופו של היצור הקטן יותר שבציור אינו מזכיר גוף של תינוק.
כמו כן, הישבן המעוגל והירכיים הרחבות של הגופה חסרת הראש, יש בהם כדי לערער על זיהויה של הדמות כזכר.
היציאה מ"קינטה דל סורדו" לעין הציבור
על אף ש"הציורים השחורים" לא נועדו להצגה פומבית, הם נחשבים חלק חשוב במורשתו הציורית של גויה.
לאחר שעבר כמה בעלים, הגיע הבית ב-1874 לידיו של הברון הבלגי אמיל ד'ארלנז'ה (Emile d'Erlanger).
לאחר 70 שנה על קירות ה"קינטה דל סורדו", התדרדר מצב השימור של הציורים, ועל מנת לשמר אותם, הם הועברו ביוזמת הבעלים החדשים של הבית לקנבס, תחת השגחתו של אוצֵר מוזיאון הפראדו, סלבדור מרטינס קובלס (Salvador Martinez Cubells).
הם הוצגו לציבור בתערוכה העולמית של פריז (1878), ובסופו של דבר תרם אותם ד'ארלנז'ה לספרד.
פגעי הזמן, וכן הנזק הבלתי נמנע הכרוך בפעולה העדינה של העברת הטיח המתפורר לבד הקנבס, הצריכו עבודת רסטורציה למרבית העבודות, וייתכן כי פרטים מסוימים בעבודות אבדו.
עם זאת, נראה ש"סטורן טורף אחד מבניו" שרד בצורה טובה יותר ממרבית העבודות האחרות.
סְטוֹרִיבּוֹרְד הוא תכנון גרפי מוקדם לצורך צפייה טרום-חזותית בהפקות ותכנונים מסוגים רבים בתעשיות שונות.
תהליך הסטוריבורד מורכב ואורך זמן רב.
הסטוריבורד הומצא על ידי חברת וולט דיסני בשנות ה-30. סטוריבורד שימש לראשונה עבור הסרט הקצר שלושה חזירונים קטנים.
הסרט חלף עם הרוח היה הראשון שעשה שימוש מלא בסטוריבורד.
מ-1940 הסטוריבורד שימש גם לסרטי לייב-אקשן, אך בשיטה מעט שונה.
תכנון גרפי אינו נפוץ בתיאטרון.
מפיק התיאטרון הרוסי קונסטנטין סטניסלבסקי היה מהיחידים אשר השתמשו בתכנון למחזות והצגות.
הסטוריבורד נוצר עבור סרטים מונפשים, ומאז יצירתו משמש כאמצעי המרכזי שעוזר להפיק סרטים וסדרות מונפשות.
הנפשת הסטוריבורד מורכבת מציורים מוקדמים, דיאלוגים והערות.
באולפני האנימציה הגדולים נפוץ השימוש בסטוריבורד.
השימוש בסטוריבורד הפך לפחות נפוץ בעקבות המעבר להנפשה ממוחשבת שאינה מצריכה סטוריבורד.
השימוש בסטוריבורד בסרטי לייב-אקשן נעשה כדי ליצור טייזרים מוקדמים ופרסומות לטלוויזיה בקלות.
הסטוריבורד חוסך עלויות הפקה ומוזיל יצירת סרטים.
מספר קומיקסאים משתמשים בתכנון ליצירת הקומיקס שלהם בשיטה מעט שונה, השימוש כך אינו נפוץ וקורה לעיתים נדירות בקרוס-אוברים על מנת להזיל את ההפקה.
היתרון הגדול בשימוש הוא הוזלת ההפקה.
יתרון נוסף הוא שינויים בעלילה שיכולים להתבצע ברגע מבלי לעבור על תהליך ההפקה שנית.
יתרונות נוספים רבים קיימים בייחוד להנפשה.
בלייב-אקשן קיימים כמה וכמה חסרונות.
סטטוס: ידידים הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית שביים גווין וויסן משנת 2011. הסרט בכיכובם של פרדי היימור ואמה רוברטס.
ג'ורג' הוא ילד דיכאוני שהגיע לשנה האחרונה בתיכון בלי להתאמץ או ללמוד באמת.
הוא אינו לוקח אתגרים ומתחמק מלהתמודד עם המשברים בחייו בבית או בבית הספר.
הוא פוגש נערה מהתיכון בשם סאלי, בחורה פופולרית אך מורכבת.
הם מתיידדים והופכים להיות חברים טובים.
ג'ורג' מאמץ כמנטור את דסטין (מייקל אנגרנו), אמן רגיש הגורם לו להאמין בעצמו, בעזרו ובעזרת סאלי, ג'ורג' מוצא עניין בחייו.
נראה שהכל משתפר עד שג'ורג' מגלה ששני חבריו הטובים, דסטין וסאלי מנהלים קשר רומנטי ביניהם.
חייו בבית מתפוררים, ולקראת סוף השנה הוא נאלץ להשלים את כל החומר שפספס בשנים שלא למד כראוי.
מיס הרמן - אלישיה סילברסטון
סטושי אומורה (ביפנית: 大村 智; נולד ב-12 ביולי 1935) הוא ביוכימאי יפני.
ידוע בזכות גילוי ופיתוח מגוון תרופות ממיקרואורגניזמים.
זכה בשנת 2015 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ביחד עם ויליאם קמפבל וטו יויו.
אומורה למד תואר ראשון באוניברסיטת יאמאנאשי, הוא קיבל את התואר השני במדעים מאוניברסיטת המדע של טוקיו , דוקטורט במדעי התרופות מאוניברסיטת טוקיו ב-1968 ותואר דוקטור בכימיה מאוניברסיטת המדע של טוקיו ב-1970. ב-1965 הוא התחיל את מחקרו במכון קיטסאטו שבטוקיו.
1965 הוא החל את מחקריו למצוא פעילות חומרים שיכולים לשמש נגד מיקרובים, אותם מייצרים חיידקים.
הוא בודד את החיידקים הללו.
ויליאם קמפבל המשיך את מחקריו ופיתח את התרופה ivermectin, שמשמשת היום לטיפול בעיוורון הנהרות, באלפנטיאזיס טרופית ובפרזיטים נוספים.
התרופות נמצאו כבטוחות מאוד לשימוש וכעוזרות נגד המחלות הללו.
1986 – פרס אגודת התרופות של יפן
1990 – פרס האקדמיה היפנית
1997 – מדליית הזהב של רוברט קוך
1998 – פרס הנסיך מהידול
2010 – פרס הטטרהדרון ליצירתיות בכימיה אורגנית
2014 – פרס גרדנר לבריאות עולמית
2015 – פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
2011 – מסדר האוצר הקדוש, כוכב כסף וזהב
1992 – האקדמיה למדעים של גרמניה
1999 – האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)
2002 – האקדמיה הצרפתית למדעים
סטושי קון (ביפנית: 今敏 ; 12 באוקטובר 1963 – 24 באוגוסט 2010) היה במאי, אנימטור, תסריטאי ואמן מאנגה מהעיר קושירו, הוקאידו ביפן וכן חבר באגודת יוצרי האנימציה היפנית.
הוא בוגר המחלקה לעיצוב גרפי של האוניברסיטה לאומנות מסשינו.
סטושי קון נולד ב-12 באוקטובר 1963. בעקבות עבודת אביו עברה משפחתו לסאפורו, שם קון למד והתחנך מכיתה ד' ועד כיתה ח'.
קון היה בן כיתה וחברו של אמן המאנגה שיהו טוקיזאווה.
כשהיה בתיכון שאף קון להיות אנימטור.
בין יצירות האנימה האהובות עליו היו חלוצי החלל, Future Boy Conan, Mobile Suit Gundam וגם Domu: A Child's Dream של קטסוהירו אוטומו.
קון סיים את לימודיו במחלקה לעיצוב גרפי באוניברסיטה לאומנות מסשינו ב-1982. במהלך לימודיו צפה בסרטים זרים רבים והתעניין בספריו של יסוטקה טסושי.
קון עבד כאמן מאנגה לראשונה כשלמד באוניברסיטה עם המאנגה טוריקו (1984), וזכה במקום שני בתחרות "טסויה שיבה" של מגזין Young.
לאחר מכן עבד כעוזרו של קטושירו אוטומו.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה ב-1987, כתב קון את המאנגה החד פעמי קאיקיסן (1990).
כן כתב את התסריט לסרט של קטסוהירו אוטומו, World Apartment Horror.
ב-1991 עבד כאנימטור על סרט האנימציה Rojin-Z.
קון עבד כמפקח אנימציה על מספר סרטים, בהם Patlabor2: The Movie של ממורו אושיי.
ב-1995 היה קון התסריטאי, אנימטור ומנהל אמנותי של הסרט הקצר Magnetic Rose, שהיה הסרט הראשון בטרילוגיית הסרטים הקצרים של קטסוהירו אוטומו, "זיכרונות".
ב-1993 כתב קון את התסריט והיה מפיק שותף על הפרק החמישי של האנימציה JoJo's Bizarre Adventure.
ב-1997 לעבוד על סרטו הראשון Perfect Blue (המבוסס על הרומן בעל אותו השם של ישיקאזו טקוצ'י).
לאחר Perfect Blue, שקל קון להפוך את הרומן של יסוטקה טסוסו פפריקה לסרט הבא שלו.
אך התוכניות הללו נעצרו לאחר שחברת ההפצה שאיתה עבד פשטה את הרגל.
ב-2002 יצא הסרט השני של קון, Millenium actress.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות וזכה להצלחה מסחרית; כן זכה במספר של פרסים.
Millenium Actress היה הסרט הראשון שבו סוזומו הירסוואה, שקון היה אוהד שלו, היה המלחין.
ב-2003 יצא סרטו השלישי של קון, Tokyo Godfathers.
ב-2004 הוציא קון את סדרת הטלוויזיה Paranoia agent, ובה 13 פרקים; הסדרה נוצרה משפע של רעיונות לסיפורים שקון הרגיש שהיו טובים אבל לא התאימו לאף אחד מהפרויקטים הקודמים שלו.
ב 2006, יצא הסרט פפריקה, לאחר תכנון והפקה שארכו מספר שנים.
לאחר פפריקה הצטרף קון לממורו אושיי ומאקוטו שינאקי, ויחד יצרו ב-2007 את הפקת הטלוויזיה של HNK בשם Ani*Kuri15, עבורה יצר קון את הסרט הקצר Ohayō.
באותה שנה תרם קון להקמת אגודת יוצרי האנימציה היפנית, שבה היה גם חבר.
לאחר Ohayō, החל קון לעבוד על סרטו הבא.
במאי 2010 אובחן עם סרטן הלבלב.
הוא החליט להעביר את הזמן שנותר לו בביתו.
זמן קצר לפני מותו, הוא חיבר מודעה קצרה שהועלתה לבלוג שלו על ידי בני משפחתו.
בהודעתו הסביר שבחר שלא לפרסם את מחלתו, חלקית בגלל מבוכתו על גופו הכחוש.
לפיכך ההודעה על פטירתו התקבלה בהלם נרחב, בעיקר מפני שבהופעותיו הציבוריות האחרונות הוא לא הראה שום סימן למחלה.
קון מת ממחלתו ב-24 באוגוסט 2010 בגיל 46. לאחר מותו הוספד קון בטיים מגזין.
גם דארן ארונופסקי כתב הספד לקון, שהודפס ב-Satoshi Kon's Animation Works, ספר יפני אודות קריירת האנימציה שלו.
נכון ל-2013, סיום העבודה על Dreaming Machine נשאר במצב בלתי ברור עקב בעיות מימון, ורק 600 מתוך 1500 השוטים כבר הוכנו.
כשנשאל על התעניינותו בדמויות נשים, ענה קון שיותר קל לו לכתוב על נשים מכיוון שהוא לא יכול להכיר את הדמויות באותה הדרך שהוא מכיר דמויות גבריות, ושהוא "יכול להטיל את האובססיה שלי על הדמויות ולהרחיב את ההיבטים אותם אני רוצה לתאר".
סוזן ג' נאפייר מציינת, בהקשר למסגרת ההתייחסות עד ל-Tokyo Godfathers, למשרות שהנושא של ביצוע אמנותי הוא מכנה משותף ביצירותיו לדעתה רעיון המבט הגברי הוא נושא יותר חשוב.
נאפייר מראה את האבולוציה בשימוש של קון במבט הגברי מהיבטיו המוגבלים והשליליים ב-Magnetic Rose ו-Perfect Blue, דרך מבט שיתופי ב-Millennium Actress ומסתיים בסוג חדש של מבט ב-Tokyo Godfathers המלא באי ודאות ואשליה.
דין דהבלואה ציין ש"סטושי קון משתמש במדיום הציור לבחון סטיגמות חברתיות ואת נפש האדם, להטיל אור על המורכבויות של האדם בדרכים שאולי לא היו מצליחות בלייב אקשן.
חלק גדול מיצירתו הוא מחוספס, אינטנסיבי ולעיתים אף מסוייט.
קון לא נרתע מנושאים בוגרים או מאלמנטים שדרך כלל משמשים בלייב אקשן בסרטיו, והסרטים שלו תמיד נמצאים במרחב בין קריקטורה והלום האמיתי.
הסטורטינג (בנורווגית: Stortinget, האספה הגדולה), הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת בנורווגיה.
הסטורטינג הוקם בשנת 1814, לפי החוקה הנורווגית.
הסטורטינג שוכן באוסלו, בירת נורווגיה.
יש בו בית אחד ובו 169 חברים, הנבחרים כל 4 שנים.
אין אפשרות לפזר את האספה כלל, אלא בתום הכהונה שלה.
החוקה של נורווגיה, שנוסחה בשנת 1814 כאשר נורווגיה עזבה את האיחוד בן 434 השנים עם דנמרק, הושפעה מהמסורות הפוליטיות הבריטיות, מחוקת ארצות הברית ומרעיונות המהפכה הצרפתית.
ניתן לבצע שינויים בחוקה ברוב של שני שלישים.
שלא כמו צורות חקיקה פרלמנטריות רבות, לא ניתן לפזר את הסטורטינג במהלך כהונתו בת ארבע השנים (תיקונים לביטול הגבלה זו נדחו לעיתים קרובות מאז 1990).
אם רוב הקהילה מצביע נגד פעולה שתומכת בסטטסראד, השר האחראי או כל סטטסראד מתפטרים.
בענייני חקיקה למלוכה יש זכות וטו מושעה, אך מכיוון שהאיחוד בן 91 השנים עם שוודיה פורק בשנת 1905, וטו זה מעולם לא הופעל.
בראש האספה עומד נשיא, והחל משנת 2009 מכהנים לצדו חמישה סגנים והם מהווים יחדיו את נשיאות האספה.
קיימות 12 ועדות קבועות, ועוד ארבע ועדות פרוצדורליות, שהן ועדות משותפות לוועדות הקבועות.
הבחירות האחרונות לסטורטינג התקיימו בשנת 2025. ממשלתו של יונס גר סטיורה, שהושבעה באוקטובר 2021, היא ממשלת מיעוט שנשענת על תמיכת שתי מפלגות הקואליציה – מפלגת העבודה ומפלגת המרכז – ותמיכה של המפלגה הסוציאליסטית מחוץ לקואליציה.
סטורם ריד היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאית.
מוכרת בשל גילום דמותה של אמילי בסרט "12 שנים של עבדות" ובשל הופעתה בתור מג מוריי בסרט "קמט בזמן".
ריד נולדה ב-1 ביולי 2003 באטלנטה, ג'ורג'יה לרודני ורובין סימפסון ריד.
היא הצעירה מבין ארבעה אחים: האח הבכור ג'וש; ושתי אחיות, אימאן ופריז.
מגיל צעיר שאפה ריד להיות שחקנית, ובגיל 9 היא ומשפחתה עברו ללוס אנג'לס לקידום קריירת המשחק שלה.
את תפקידה הראשון קיבלה בשנת 2012 בסרט הטלוויזיה "A Cross to Bear"; סרט מקורי של ערוץ הולמרק.
שנה לאחר מכן, בשנת 2013, ריד קיבלה תפקיד משמעותי בסרטו עטור הפרסים של סטיב מקווין "12 שנים של עבדות" בתפקיד אמילי.
התפקיד הגדול הבא שלה היה בשנת 2016, בסרט "הקוסם", שם גילמה את טינה וולף, אחותו הצעירה של גיבור הסרט, בו, אותו גילם ג'קוב לטימורה.
במהלך השנים עשתה הופעות אורחות רבות בטלוויזיה ובראשם: "משפחת רעם", "מסיבת הבית של אדם דווין", "ניקי, ריקי, דיקי ודון", "NCIS: לוס אנג'לס" ו-"שוטרי שיקגו".
בשנת 2017 שיחקה בסרט "A Happening of Monumental Proportions"; סרטה הראשון של ג'ודי גריר כבמאית.
בשנת 2018 שיחקה ריד בתפקיד הראשי של מג מוריי בסרטה של הבמאית אווה דוברני, "קמט בזמן" אשר מבוסס על ספר באותו שם מאת מדלן ל'אנגל.
בשנת 2019 שיחקה בדמותה של אשלי רדקליף בסרט האימה "אל תעזבי" לצד דייוויד אוילאו, והצטלמה לקומדיה השחורה "להרוג את וינסטון ג'ונס" שביים ג'ואל מור, וגם משחק בו לצד ריצ'רד דרייפוס, דני מסטרסון ולסלי אן ברנדט; תאריך יציאתו של הסרט טרם פורסם.
באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה של HBO, "אופוריה", אשר מבוססת על הסדרה הישראלית.
בסדרה מגלמת את ג'יה בנט, אחותה הצעירה של הדמות הראשית, רו בנט (זנדאיה).
בשנת 2020 שיחקה לצדה של אליזבת מוס בסרט האימה והמדע-בדיוני "בלתי נראה" אשר מהווה עיבוד מודרני לסיפורו של הרברט ג'ורג' ולס, "הרואה ואינו נראה"; כמו כן מהווה עיבוד מחודש לסרט הפולחן "הרואה ואינו נראה" משנת 1933.
בשנת 2021 שיחקה בסרט "יחידת המתאבדים" בדמותה של טיילה דוביוס, בתו של בלאדספורט (אידריס אלבה).
את הסרט ביים ג'יימס גאן והוא מבוסס על חוברות הקומיקס "יחידת המתאבדים" מבית DC קומיקס וזהו הסרט העשירי ביקום הקולנועי של DC.
בפברואר 2023 צפוי לצאת לבתי הקולנוע בארצות הברית סרט המתח "נעדרת" (הופק בשם הזמני "חיפוש 2"), בו מככבת ריד בתפקיד הראשי.
הסרט הוא המשכון עצמאי למותחן המסתורין "חיפוש" משנת 2018. ריד הצטלמה לסרט במהלך מגפת הקורונה.
באותה שנה היא הצטלמה לסרט הפעולה "One Way".
בפברואר 2017, ריד הייתה במערכת יחסים עם השחקן והדוגמן סעיד שאהידי.
בסתיו 2021, היא החלה ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
+שנהסרטתפקידהערות201312 שנים של עבדותאמילי2015The Summoningקנדרה2016הקוסםטינה וולףAn American Girl: Lea to the RescueאקיSanta's Boot Campספארקל2017A Happening of Monumental Proportionsפטרישה קרופורד2018קמט בזמןמג מארי2019אל תעזביאשלי רדקליף2020בלתי נראהסידני לנייר2021יחידת המתאבדיםטיילה דוביוס2022One Wayרייצ'ל2023נעדרתג'וּןTBAKilling Winston Jonesאביגיל
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית אורחת בסדרת דרמה (אנ') (2023)משפחת פראוד: קולניים יותר, גאים יותראמילידיבוב; פרק: "Juneteenth"
סַטְּפֵנִי גִּרְגּורֵי קְלִיפוֹרְד (נולדה ב-17 במרץ 1979), הידועה בשם הבמה סְטוֹרְמִי דָּנִיאֵלְס, היא שחקנית פורנוגרפיה, חשפנית, תסריטאית ומפיקה אמריקאית.
זכתה במספר פרסים בענף הפורנוגרפיה, והיא חברה בהיכלי התהילה של NightMoves, AVN ו-XRCO.
בשנת 2018 הייתה מעורבת בפרשה משפטית עם נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, ועורך הדין שלו, מייקל כהן.
טראמפ וסביבתו שילמו לכאורה דמי שתיקה לדניאלס כדי להסתיר רומן שלטענתה קיימה עמו משנת 2006. כהן הודה בשנה זו בהסדר טיעון כי שילם את הכסף הזה "כדי להשפיע על הבחירות לנשיאות", ולמנוע מגרסתה של דניאלס להתפרסם לפניהן.
כתב אישום הוגש נגד טראמפ בפרשה זו בשנת 2023.
ב-2024 יצא הסרט "סטורמי", סרט תיעודי אמריקאי העוקב אחר חייה מאז התפוצצות הפרשה.
סטפני גרגורי נולדה ב-17 במרץ 1979, לשילה וביל גרגורי, שהתגרשו כ-3 שנים מאוחר יותר.
לאחר מכן גידלה את גרגורי אמה.
היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון סקוטלנדויל מגנט בבאטון רוז' ב-1997.
לדברי גרגורי, היא "באה ממשפחה ממוצעת, בעלי הכנסה נמוכה שם היו ימים ללא חשמל", והיא תיארה את עצמה בתור כמי שבאה מ"שכונה ממש רעה".
במהלך התיכון עסקה גרגורי במענה לטלפונים בבית ספר לרכיבה על סוסים.
הופעתה הראשונה כחשפנית התרחשה כשהייתה בת 17. בעת שביקרה את חברתה במועדון חשפנות היא השתכנעה לבצע "הופעת אורח".
היא המשיכה לעסוק בחשפנות ב"מועדון גולד" בבאטון רוז' ועבדה כבדרנית כשיוצגה על ידי סוכנות כישרונות קונטיננטל ת'אטריקל אייג'נסי בספטמבר 2000. היא בחרה בשם הבמה סטורמי דניאלס משום שהוא משקף את אהבתה ללהקה מוטלי קרו, אשר בתו של הבסיסט שלה, ניקי סיקס, נקראת סטורם וכן לוויסקי ג'ק דניאל'ס.
בזמן עבודתה כבדרנית פגשה בדבון מייקלס, אשר עמה כיכבה בשני סרטים.
דניאלס פגשה את בראד ארמסטרונג עמו שיחקה בסצנה אחת, והוא הזמין את דניאלס להישאר עמו אך היא המשיכה לשחק בסצנות חד-מיניות בלבד.
ביולי 2002 דניאלס לוהקה לראשונה לתפקיד הראשי בסרט פורנוגרפי, בו השתתפה בסצנה לסבית.
בספטמבר אותה שנה, חתמה על חוזה בלעדי עם Wicked.
בשנת 2004 זכתה בפרס "הכוכבת החדשה הטובה ביותר".
החל משנת 2004 החלה לביים סרטים.
בשנת 2009, דניאלס שקלה להתמודד על מושב של מדינת לואיזיאנה בסנאט.
בסופו של דבר, דניאלס לא התמודדה, אך הקמפיין שלה הצליח לתפוס את תשומת הלב של התקשורת.
דניאלס נכנס להיכל התהילה של AVN ב-18 בינואר 2014, ולהיכל התהילה של XRCO ב-16 באפריל 2014. עבודת הבימוי שלה באותה השנה הביאה לארבע עשרה מועמדויות בטקסי ה-AVN, כולל מועמדות לסרט המין הבטוח הטוב ביותר.
בשנת 2018, דניאלס עשתה סיבוב הופעות בכמה מועדוני חשפנות בארצות הברית.
היא קיבלה את מפתח העיר של מערב הוליווד, ב-23 במאי 2018. באותה שנה הייתה השחקנית המחופשת ביותר באתר Pornhub.
דניאלס צפויה להיות המארחת של פרסי XBIZ לשנת 2019.
בשנת 2001 הופיעה דניאלס בפרק של סדרה דוקומנטרית מבית HBO הנקראת Real Sex.
בשנת 2002 הופיעה כמודל בסדרת הצילומים של ניקה נסגודה המתארת את מרים הבתולה.
בשנת 2004 הופיעה בסדרה דוקומנטרית נוספת מבית HBO בשם Pornocopia.
בשנת 2005 הופיעה בסרט בתול בן 40, כאשר הדמות הראשית (סטיב קארל) צופה בסרט שלה.
בתחילת 2007 הופיעה בסדרה Dirt של FX Networks, שם גילמה חשפנית העוזרת לשחקן כדורסל לעמוד על רגליו.
מאוחר יותר באותה השנה, דניאלס הופיע בקליפ של מארון 5 בשיר "Wake Up Call".
בנוסף, השתתפה בסרט הדייט שתקע אותי בתור רקדנית.
ב-5 במאי 2018 הופיעה בסאטרדיי נייט לייב בתפקיד עצמה.
באוקטובר 2016, זמן קצר לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית, עורך הדין האישי של דונלד טראמפ, מייקל כהן, שילם לדניאלס סכום של 130 אלף דולר.
נטען כי התשלום שימש כדי שהיא לא תפרסם כי היה לה רומן עם טראמפ בשנת 2006. טראמפ ואנשיו הכחישו את הפרשה והאשימו את דניאלס בשקר.
בשם מרשו הכחיש כהן את קיום הרומן בין טראמפ לדניאלס.
מאוחר יותר הוא הצהיר: "בעסקה פרטית ב-2016 השתמשתי בכספי האישיים כדי לסייע בתשלום על סך 130 אלף דולר לגברת סטפני קליפורד".
טראמפ דחה את טענותיה וכתב שמדובר בתרמית מוחלטת.
הוא הוסיף שהיא מרמה את "תקשורת הפייק ניוז של הטיפשים".
ב-30 באפריל 2018, דניאלס הגישה תביעת דיבה נגד טראמפ לאחר שכינה את הצהרותיה "תרמית מוחלטת".
ב-12 בדצמבר 2018 השופט המחוזי ס.ג'יימס אוטרו דחה את טענותיה מאחר שטראמפ לא הפר את כללי חופש הביטוי.
אוטרו קבע שדניאלס תשלם לטראמפ 293 אלף דולר, כדי לכסות על רוב הוצאות המשפט.
דניאלס הגישה ערעור על החלטתו.
ב-6 במרץ 2018 הגישה דניאלס תביעה נגד טראמפ.
היא טענה כי הסכם החשאיות עליו חתמה ביחס לפרשה איננו תקף, משום שטראמפ מעולם לא חתם עליו.
כמו כן, לטענת התביעה עורך הדין של טראמפ ניסה להפחידה בל תפרסם את הדברים.
ב-25 במרץ 2018 דניאלס אמרה בריאיון ל-"60 דקות" כי סבלה מאיומים כשעמדה לפרסם את הסיפור.
לדבריה, גבר התקרב אליה ואל בתה הפעוטה כשהיו במגרש חניה וקרא לה לעזוב את טראמפ והוסיף "זו ילדה יפה, חבל שיקרה משהו לאמא שלה".
דניאלס פרסמה קלסתרון של האדם שלכאורה איים עליה, ואילו טראמפ תמך בטוויטר שלו בטענה ברשת שהקלסתרון דומה מדי לבן זוגה לשעבר של דניאלס.
ב-9 באפריל 2018 פשטו סוכני FBI על משרדו של כהן והחרימו מסמכים, מיילים ורשומות עסקיות הנוגעות למספר נושאים, כולל תשלומים לדניאלס.
ב-22 באוגוסט 2018 כהן חתם על עסקת טיעון והודה ששילם לדניאלס בהוראתו של "מועמד לתפקיד פדרלי", וכי מטרת התשלומים הייתה "השפעה על תוצאות הבחירות".
ב-12 ביולי 2018 נעצרה דניאלס על ידי שוטרים סמויים במבצע עוקץ משטרתי בקולומבוס, אוהיו.
היא הואשמה בכך שהתירה ללקוח לגעת בה במופע חשפנות בעודה על הבמה.
לפי חוקי אוהיו, לחשפניות אסור לאפשר ללקוחות לגעת בהן במהלך המופע.
לדברי עורך דינה היא "ביצעה את המופע מאות פעמים, זה מעצר פוליטי".
לאחר 12 שעות המשטרה פטרה את דניאלס מהאשמות אלו, משום שהחוק לא חל על חשפניות שאינן תושבות קולומבוס.
פרקליטה האישי של דניאלס, מייקל אוונאטי, הבטיח לתבוע את המשטרה המקומית בטענה שהמעצר היה ממניעים פוליטיים.
מאוחר יותר התברר כי הבלש שהוביל את חוליית המעצר הוא תומך של טראמפ.
אימיילים ששייכים לבלש נוסף מחוליית המעצר הראו כי ימים ספורים לפני שדניאלס הגיעה לקולומבוס הבלשים כבר השיגו תמונות וקטעי וידאו של דניאלס והמועדון בו הופיעה.
סטורנלה נגלקטה-עפרוני אחו מערבי (שם מדעי: Sturnella neglecta) הוא מין של ציפור ממשפחת הפזאיים החיה באמריקה הצפונית.
במראה היא דומה לעפרוני, וכך היא מכונה באנגלית (Western meadowlark, מילולית: "עפרוני אחו מערבי").
הוא יותר קרוב למיני הפזאים.
במראהו הוא דומה לקרובו Sturnella magna, אך בעל צורת שירה המבדילה ביניהם.
אורך ציפור זו 21–26 ס"מ בממוצע, והיא בעלת נוצות אפורות-לבנות ובטן, חזה וגרון צהובים.
מאחורי העיניים יש לה פס לבן המוקף בשני פסים שחורים לאורכו ועל החזה צורת "סינר" שחורה.
הגב והכנפיים מסורטטים בחום והמקור ארוך ואפור ומותאם לציד חרקים.
הציפור שוכנת סביב חלקי מערב ארצות הברית, אך גם במרכזה וכן בדרום קנדה וצפון מקסיקו.
היא חיה בשטחי שדות, שטחים חקלאיים וערבות ורק לעיתים רחוקות באזורים יבשים, ושם צדה חרקים קטנים או מלקטת פירות יער וגרגירים.
היא מקננת על הקרקע ויוצרת קן מרצועות העשבים.
כמה נקבות יכולות לחיות בשטחו של זכר אחד טריטוריאלי הקורא בצריחות להרתעת יריביו.
לעיתים ציפורים אלה נודדות דרומה בתוך תחום תפוצתם או למזרח אמריקה.
סטורנלה נגלקטה היא הציפור הלאומית של שש ממדינות ארצות הברית: מונטנה, קנזס, דקוטה הצפונית, ויומינג ואורגון.
רק המין קרדינל צפוני, הוא ציפור לאומית ביותר מדינות מהסטורנלה נגלקטה, 7 מדינות.
מייקל אבנעזר קוואדג'ו עומרי אובו ג'וניור , המכונה בשם הבמה סטורמזי, הוא ראפר, זמר ופזמונאי בריטי.
השיר "Shut Up" של סטורמזי, שיצא לאור במקור כפריסטייל ראפ ביוטיוב, צבר פופולריות והגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי.
אלבום הבכורה שלו, "Gang Signs & Prayer" שיצא לאור בשנת 2017 היה לאלבום הגריים הראשון שהגיע לראש מצעד האלבומים הבריטי וזכה בפרס אלבום השנה הבריטי בפרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2018.
מייקל אבנעזר קוואדג'ו עומרי אובו ג'וניור נולד ב-26 ביולי 1993 בקרוידון, לונדון.
הוא גדל בדרום נורווד, לונדון, עם אמו, אחיו ושתי אחיותיו.
הוא התחיל לעסוק בראפ בגיל 11 ועבד עם ראפרים מבוגרים במועדון הנוער המקומי שלו.
לאחר שזכה לתשומת לב בסצנת המוזיקה המחתרתית בבריטניה, סטורמזי הוציא לאור מיני-אלבום הבכורה שלו, "Dreamers Disease" באופן עצמאי בחודש יולי 2014. ב-22 באוקטובר 2014 זכה בפרס מובו ל"מופע הגריים הטוב ביותר".
בחודש מרץ 2015 הוציא לאור את הסינגל "Know Me From" שהגיע למקום 49 במצעד הסינגלים הבריטי.
בחודש ספטמבר 2015 הוציא לאור את "WickedSkengMan 4", החלק האחרון בסדרת הפריסטייל ראפ שלו לאייטונס, יחד עם גרסת אולפן לשיר "Shut Up".
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד הסינגלים הבריטי והיה לשיר הגריים הראשון שנכנס לטופ 40 בבריטניה.
בחודש דצמבר 2015 הגיע השיר למקום השמיני במצעד לאחר קמפיין אותו יזם סטורמזי על מנת להביא אותו למקום הראשון.
בחודש אפריל 2016 הוציא לאור את השיר "Scary" לפני שיצא להפסקה זמנית ממוזיקה.
בחודש פברואר 2017 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו "Gang Signs & Prayer" שהגיע לראש מצעד האלבומים הבריטי בחודש מרץ 2017.
סטורמזי הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי שלוש פעמים - בחודש יוני 2017 עם סינגל הצדקה "Bridge over Troubled Water", עם הסינגל "Vossi Bop", ועם שיתוף הפעלה שלו עם בורנה בוי ואד שירן בשיר "Own It".
בדצמבר 2019 הוציא לאור את אלבומו השני "Heavy Is the Head", שהיה מועמד לפרס מרקיורי.
ב-19 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "The Weekend" עם ריי.
סטוריטל (בשוודית: Storytel) היא חברה שוודית, הוצאת ספרים וספקית פלטפורמות דיגיטליות, המציעה שירותי סטרימינג של ספרים מוקלטים ושל ספרים אלקטרוניים בכ-20 שווקים ברחבי העולם.
באפריל 2021 הושקו שירותי החברה בישראל, לאחר שרכשה בשנת 2020 את חברת ICast הישראלית.
המודל העסקי של סטוריטל הוא מודל של מנויים - תמורת תשלום חודשי מקבלים המשתמשים גישה פתוחה לכל ספרי האודיו ולכל הספרים האלקטרוניים הזמינים בשירות.
במאי 2021 הכריזו סטוריטל וספוטיפיי על שיתוף פעולה, שבמסגרתו יכללו ספרי אודיו של סטוריטל באפליקציית המוזיקה, אך יהיו זמינים להאזנה רק לבעלי מינוי בסטוריטל.
סטוריטל הוקמה בשנת 2005 על ידי ג'ונאס טלנדר (מנכ"ל) וג'ון האוקסון (אדריכל מערכות ומפתח ראשי) תחת השם בוקילור.
בשנת 2007 שינתה החברה את שמה ל-Storytel כדי להקל על ההתרחבות הבינלאומית.
בשנת 2005 השיקה סטוריטל את האפליקציה הראשונה שלה כיישומון Java והחלה לשתף פעולה עם מפעילי סלולר כדי שמשתמשים לא יצטרכו לשלם תוספת עבור תעבורת נתונים.
בשנת 2009 בחר היזם השוודי ריצ'רד באגה להשקיע בסטוריטל.
בשנת 2013 רכשה החברה את הוצאות ספרי האודיו Storyside ו-Earbooks והחלה לייצר יותר ויותר תוכן מקורי.
באותה שנה התרחבה החברה והתבססה בדנמרק ובהולנד.
משנת 2014 החלה סטוריטל לכלול ספרים אלקטרוניים בהצעת הערך שלה.
במקביל, שוחררה גרסה חדשה של אפליקציית ה-Iphone שלה, עם תכונה המאפשרת למשתמשים לעבור באופן סינכרוני בין ספר שמע לספר אלקטרוני.
באותה שנה, סטוריטל לקחה בעלות על פרס ספרי האודיו הגדול בשוודיה (Stora Ljudbokspriset) והשיקה גאלה שנתית לספרי אודיו שבה מוענק הפרס.
בשנת 2014 הושקה סטוריטל גם בנורווגיה.
ביוני 2015 הוכרז מיזוג עם הוצאת הספרים Massolit.
ב-2016 משכה סטוריטל תשומת לב רבה כשהכריזה על רכישת קבוצת ההוצאה לאור של נורסטדט (Norstedt's publishing group).
בשנת 2016, סטוריטל רכשה גם את שירות הספרים הדני Mofibo ובכך הפכה לשירות הספרים הגדול ביותר באזור נורדי לספרי שמע ולספרים אלקטרוניים, עם פעילות בשוודיה, דנמרק, נורווגיה, פינלנד, הולנד ופולין.
מופיבו שמר על הזהות המותגית שלו בדנמרק, במקביל לסטוריטל.
בפברואר 2017, Storytel Kontentan רכשה הוצאה לאור שהתמקדה בספרי עיון, ובמרץ 2017 רכשה את בית ההוצאה הרביעי בגודלו בדנמרק, People's Press.
בשנת 2020, רכשה סטוריטל את רוב המניות בהוצאה האיסלנדית המובילה Forlagið.
באמצעות הסכמים עם מרבית המו"לים השוודים, סטוריטל מפיצה את כל ספרי האודיו הכלולים בקטלוג שלה, הכולל אלפי כותרים.
באמצעות מחלקת Storyside היא גם מפרסמת ספרים מודפסים, דרך הוצאות הספרים המאוגדות.
נכון לסוף 2019 יש לסטוריטל כ-1.2 מיליון מנויים בסך הכל ב-20 המדינות שבהן היא פועלת.
בנוסף למדינות הנורדיות (דנמרק, פינלנד, איסלנד, נורווגיה ושוודיה), סטוריטל פועלת בברזיל, בולגריה, קולומביה, איחוד האמירויות הערביות, הודו, איטליה, מקסיקו, הולנד, פולין, רוסיה, סינגפור, ספרד, דרום קוריאה, טורקיה וגרמניה.
מבין מדינות אלה, בעיקר רוסיה, הולנד, פולין, טורקיה ומקסיקו (בנוסף למדינות הנורדיות) הן שתרמו לעלייה במנויים, לדברי מנכ"ל סטוריטל ג'ונאס טלנדר.
באוקטובר 2020 רכשה סטוריטל את iCast הישראלית.
בעקבות הרכישה, מוטי ליפמן, מייסד ומנכ"ל iCast, ישמש כמנהל אזור ישראל בסטוריטל.
ב-2013 וב-2014 זכתה סטוריטל בפרס השוודי לחברה הצומחת ביותר, לאחר שרשמה גידול של יותר מ-600% תוך שלוש שנים.
ב-2014 דורגה כמקום הרביעי ברשימת החברות הטכנולוגיות הצומחות ביותר ("HIT companies") של המגזין הטכנולוגי Computer Sweden, ושנה קודם לכן, ב-2013, דורגה כמקום השביעי באותה רשימה.
סטורם וורן הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בהפועל ירושלים.
וורן למד ושיחק כדורסל בתיכון ריצ'ווד במחוז אוצ'יטה, לואיזיאנה, שם נבחר לשחקן המצטיין בלואיזיאנה ולקבוצת הטורניר.
וורן שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת מדינת לואיזיאנה, שם העמיד בעונתו האחרונה 8.2 נקודות ו-5.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
הוא סיים את קריירת המכללות שלו עם 608 ריבאונדים, 121 חסימות ו-112 חטיפות.
ב-31 במרץ 2012, השתתף וורן במשחק האולסטאר של המכללות.
ב-24 באוגוסט 2012, וורן החל את הקריירה המקצועית שלו כשחתם לעונה בדן הלדר ההולנדית.
באותה עונה וורן עזר לקבוצה להגיע לפלייאוף, שם הפסידה לדונאר כרוניגן.
ב-19 בספטמבר 2013, חתם וורן לעונה בנאמיקה לאחטי הפינית.
ב-5 ביוני 2014, חתם וורן בנאנט מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-18 ביוני 2015, חתם וורן על הארכת חוזה לעונה נוספת עם נאנט.
בעונתו השנייה בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 13.6 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק.
ב-5 בספטמבר 2016, חתם וורן במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית.
ב-10 בינואר 2017, רשם וורן שיא קריירה של 50 נקודות, כשהוא קולע ב-18 מ-27 מהשדה, יחד עם 11 ריבאונדים ו-5 חטיפות בניצחון 97-86 על הפועל מגדל העמק.
וורן הוביל את הוד השרון לחצי גמר הליגה הלאומית, שם הפסידה 1–3 לעירוני נס ציונה בסדרת הפלייאוף.
וורן סיים את העונה ראשון בנקודות בליגה עם ממוצעים של 23.6 נקודות למשחק, כשבנוסף היה הריבאונדר השלישי בטיבו עם 11.2 למשחק.
ב-5 ביולי 2017, וורן חתם לעונה בהפועל באר שבע.
וורן הוביל את הליגה בנקודות עם 21.9 נקודות למשחק, יחד עם 10 ריבאונדים.
ב-22 במאי 2018, וורן עזר לבאר שבע לעלות לליגת העל לראשונה בתולדותיהם, לאחר שהקבוצה ניצחה את מכבי עירוני קריית גת בגמר, שם נבחר לשחקן המצטיין.
ב-21 ביוני 2018, וורן האריך את חוהו בבאר שבע לעונה נוספת, אך עזב את הקבוצה ב-12 באוקטובר.
ב-27 באוקטובר 2018, חתם וורן לעונה במכבי רחובות.
ב-16 בינואר 2019, עזב וורן את רחובות לאחר ששותף ב-15 משחקים.
ב-17 בינואר 2019, חתם וורן בביגואה דה וילה ביאריץ האורוגוואית.
ב-23 במאי 2021, חתם וורן בבני הרצליה מליגת העל.
ב-11 ביולי 2021, חתם וורן באליצור "איתו" אשקלון.
סטורנין אלאגבה הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת השוער בבוטב וראטסה.
אלאגבה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל קוטונו וכאשר הגיע לגיל 17, אלאגבה הצטרף לקבוצה הבוגרת.
בקיץ , אלאגבה הצטרף לשאמור ניור.
רק ב-15 באפריל 2016, אלאגבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד רד סטאר.
עם השנים, הפך אלאגבה לשוער הראשון של המועדון.
בנובמבר , אלאגבה נפצע בקרסול ונעדר כחודשיים מהמועדון.
ב-2 באוקטובר 2020, אלאגבה חתם בדיז'ון מליגת העל הצרפתית, במדיה רשם 5 הופעות בליגה.
ב-22 ביולי 2021, אלאגבה הושאל לוואלנסיין עד לסיום העונה, אך חזר לדיז'ון ב-10 בינואר.
בקיץ חתם בבוטב וראטסה מליגת העל הבולגרית.
ב-9 בפברואר 2011, אלאגבה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין, בהפסד 3-2 ל.
סטטוס הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית נונו.
האלבום יצא לאור ב-18 ביולי 2022, על ידי חברת התקליטים D-Music, בהפקתו של עיליי אשדות.
לאורך 2021–2022 פרסמה נונו חמישה סינגלים שנכללו באלבום, בהם "ליבינג דה דרים", שהגיע למקום השלישי במצעד הרשמי של גלגלצ.
ב-15 ביוני 2022, הכריזה נונו רשמית על שם האלבום, וכן על מופע להשקת האלבום במועדון הבארבי שבתל אביב-יפו.
הרצועה האחרונה באלבום היא גרסת כיסוי לשיר "סוד", בהשתתפות אדם, מבצע הגרסה המקורית של השיר, ורוני דואני, שביצעה בעבר גרסת כיסוי לשיר שזכתה להצלחה.
סטורי מאסגרייב (בשם מלא באנגלית: Franklin Story Musgrave; נולד ב-19 באוגוסט 1935, בוסטון) היה אסטרונאוט ורופא אמריקני אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל 6 פעמים.
סטורי מאסגרייב נולד בבוסטון למשפחה בעלת שורשים במסצ'וסטס שנציגיה הגיעו לארצות הברית באוניית "מייפלאואר".
בשנת 1953 לאחר סיום בית ספר הוא נרשם לחיל הנחתים של ארצות הברית.
מאסגרייב שירת בתפקידים שונים בקוריאה, יפן והוואי.
בשנת 1958 הוא השתחרר והחל לימודים.
מאסגרייב סיים לימודי מתמטיקה באוניברסיטת סירקיוז, תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולימודי רפואה באוניברסיטת קולומביה בשנת 1964. לאחר סיום לימודי רפואה הוא השתלם בבית חולים ובהמשך החל להתמחות ברפואת החלל.
בתחום זה הוא כתב כ-25 מאמרים מדעים.
סטורי מאסגרייב נבחר ליחידת אסטרונאוטים באוגוסט 1967. הוא היה חלק של צוות שפיתח מעבורת החלל והיה חבר בצוות קרקע במספר משימות.
טיסת החלל הראשונה של מאסגרייב הייתה בשנת 1983 על מעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת משימה STS-6. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית ראשונה.
בשנת 1985 הוא טס שנית על מעבורת החלל צ'לנג'ר במסגרת משימה STS-51-F.
בשנת 1989 הוא היה חבר צוות מעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-33. בשנת 1991 מאסגרייב ביצע טיסה רביעית מעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-44. בשנת 1993 הוא טס במעבורת החלל אנדוור במסגרת משימה STS-61. במהלך טיסה זו הוא ביצע פעילות חוץ רכבית שלוש פעמים לצורך תחזוקת טלסקופ החלל האבל.
טיסתו האחרונה בוצע בשנת 1996 במעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-80.
מאסגרייב פרש מנסא"א בשנת 1997.
פובליוס סמפרוניוס סַטוּרנִינוּס נזכר ב"היסטוריה אוגוסטה" בין "שלושים הטיראנים" כחומסן שלטון רומי שהתנשא לקיסר בתקופת שלטון הקיסר הרומי גליאנוס, בין השנים 260–268 לספירה.
המחבר-העורך של ההיסטוריה אוגוסטה אינו מציין באיזו ארץ אירעה תפיסת השלטון או באיזו שנה, ומאחר שאין שום עדות אחרת לקיומו של סטורנינוס, מלבד ההיסטוריה אוגוסטה, ייתכן מאוד שאינו דמות היסטורית.
מסופר כי סטורנינוס זכה בניצחונות רבים על הברברים, הוא קודם לדרגות צבאיות גבוהות על ידי הקיסר ולריאנוס, והיה המצביא המצטיין בתקופת שלטון גליאנוס.
מסופר כי הוא הוכרז כקיסר על ידי חייליו, ובאותו היום כינס אספה ואמר להם שנינה לשונית שלא סביר שנאמרה על ידי אדם שבחר להתנשא לקיסר בתחילת שלטונו, לפיה בזה עתה הם איבדו מצביא טוב והכתירו קיסר רע.
בדברי ההיסטוריה אוגוסטה מרומז כי התקסרותו נעשתה מול גבול הברברים, כלומר לא במזרח, אלא בקרב הכוחות הצבאיים שמוקמו בגזרה המערבית של גבולות האימפריה הרומית.
ניתן לשער ההתקסרות אירעה בתקופת שלטונו של גליאנוס, ייתכן כבר בסוף שנת 260, לאחר נפילת הקיסר ולריאנוס בשבי הפרסי והתפוררות מרותו של גליאנוס על גייסות שונים בצבא ומפקדיהם.
למרות דבריו לכאורה של סטורנינוס לחייליו, מסופר כי "הוא ביצע מעשים עזים רבים" במהלך שלטונו.
עוד מסופר, כי הוא הטיל משמעת נוקשה על חייליו, ובשל כך בסופו של דבר הם הרגו אותו.
בביוגרפיה של סטורנינוס אחר, אחד מ"ארבעת הטיראנים", מדגיש המחבר-העורך של ההיסטוריה אוגוסטה כי סטורנינוס זה אינו "הסטורנינוס, אשר בזמנו של גליאנוס תפס את האימפריום".
סטורן או סטורן טורף את בנו הוא ציור שמן על בד מאת פטר פאול רובנס, שנוצר בשנים 1636–1638. היצירה מוצגת במדריד במוזיאון הפראדו.
סטורן מתואר כזקן, בהתאם לנורמות איקונוגרפיות מקובלות.
בידו הימנית הוא אוחז במגל, המאפיין הקבוע שלו, ומשתמש בו גם כדי לייצב את גופו; בו בזמן הוא רוכן בעוצמה חייתית אל ילד, נועץ בו את שיניו וטורף אותו.
הילד חסר ההגנה מתפתל, מנסה לבעוט כדי להשתחרר, צורח לעזרה ומפנה מבט מיוסר אל הצופה.
מעל הדמות נראים כוכבים בשמים, תזכורת לכך שסטורן הוא גם שמו של כוכב הלכת השישי הנראה לעין בלתי מזוינת.
עם זאת, לצד מקור האור המרכזי מופיעים שני כוכבים קטנים יותר, שנוכחותם מתוארת כבלתי ברורה לגמרי.
הטכניקה בציור מדגימה את סגנונו הבשל של רובנס, המאופיין בשילוב בין רמיזה לבין דיוק צורני.
האמן יוצר תחושת עוצמה ותנועה באמצעות משיחות מכחול רחבות וישירות, תוך הדגשה דרמטית של ניגודי אור וצל.
בציור ניכרת שליטה מלאה באמצעים ציוריים, לצד חופש ביצועי מודגש, המעניק לדמויות אנרגיה גופנית ואלימות מוחשית.
תיקונים שביצע האמן במהלך העבודה נותרו גלויים, בין היתר באזור זרועו הימנית של סטורן ומתחת לעקבו השמאלי, ומעידים על תהליך יצירה דינמי ולא מהוקצע במכוון.
בהקשר מיתולוגי, סטורן מזוהה עם קרונוס, אחד הטיטאנים, שפעל מתוך חשש שצאצאיו ידיחו אותו מן השלטון כפי שהוא עצמו הדיח את אביו.
לפי המסופר, הוא בלע את ילדיו בזה אחר זה מיד עם לידתם, עד שרעייתו ריאה הסתירה את הולדת זאוס והגישה לקרונוס אבן עטופה בבדים במקום התינוק.
בהמשך, כאשר זאוס התבגר, הוא גבר על אביו והביא לכך שקרונוס הקיא את הצאצאים שבלע.
סדרה, ייעוד והיסטוריה של היצירה
הציור משתייך לסדרה של ציורים מיתולוגיים גדולי ממדים שהופקו בשנים 1636–1637, שרבים מהם נמצאים במוזיאון הפראדו.
הסדרה נועדה לקישוט טורה דה לה פאראדה, אכסניית הציד של פליפה הרביעי ביערות מונטה דל פארדו סמוך למדריד.
בשלב מאוחר יותר התפזרו הציורים בין ארמונות הכתר הספרדי, בעקבות בניית משכנים חדשים ושיפוץ מבנים ישנים, ולבסוף נקלטו במוזיאון.
בעמוד היצירה מובאת גם שרשרת רישומים של מקור היצירה באוסף המלכותי, עם אזכורים למיקומים שונים בארמונות במדריד ולרישומים מן המאות ה־18 וה־19, עד רישום במוזיאון במדריד בשנת 1834.
סטטיסטיקה היא תחום ידע הנוגע לאיסוף, עיבוד, ניתוח מידע, והצגת מסקנות מנתונים כמותיים או איכותניים.
בתחום שני ענפים מרכזיים: סטטיסטיקה תֵּאוּרִית, וסטטיסטיקה הֵיסֵקִית.
תחום הסטטיסטיקה בכללותו, ובפרט הסטטיסטיקה ההיסקית, נשענים על תורת ההסתברות ובמקרים רבים גם על הנחות פרקטיות.
בשל הישענותה על הנחות פרקטיות, יש מחלוקת בין הסטטיסטיקאים לגבי סיווגה של הסטטיסטיקה כענף של המתמטיקה או כענף של מדעי הטבע והחברה.
המדעים הבולטים בהישענותם על הסטטיסטיקה הם פיזיקה סטטיסטית, כימיה סטטיסטית, חלק מתחומי הביולוגיה וחלק נכבד מתחומי הרפואה, מדעי החברה והמחקר הטכנולוגי.
היכולת להבין נתונים סטטיסטיים, נקראת אוריינות סטטיסטית.
במקרים רבים קשה לנתח את האיברים בקבוצה באופן פרטני בשל מספרם הרב, ואז אפשר להתייחס אל הנתונים כמכלול, ולנתחם ככאלה.
כאשר מסתכלים על משתנה מסוים (למשל מידת גובה) והופעתו באוכלוסייה מסוימת (למשל ילדי כתה ג' בישראל), מתקבלת התפלגות של משתנה מקרי (הגובה).
במקרים רבים ניתן לדגום מדגם שייצג את האוכלוסייה לצורך הסקה סטטיסטית.
הסטטיסטיקה מתחלקת לסטטיסטיקה תיאורית, שמטרתה תיאור של הנתונים על ידי אפיון ממדים שונים בהם, וסטטיסטיקה היסקית, שמטרתה הסקת מסקנות מהמדגם עליו נאספו הנתונים הסטטיסטיים לכל האוכלוסייה.
הסטטיסטיקה לא מכילה כמעט כל ניסויים שהם כשלעצמה (למעט סימולציות מחשב כגון "שיטת מונטה קרלו").
אולם, היא מסיקה על יעילות שיטות המחקר שלה מהצלחת הניסויים להם היא מסייעת בתחומי מדע מגוונים.
על כן הסטטיסטיקה יכולה להיחשב למדע.
הכללתה של הסטטיסטיקה בין ענפי המתמטיקה שנויה במחלוקת בין הסטטיסטיקאים.
אי הכללת הסטטיסטיקה בין ענפי המתמטיקה נשענת על טיעונים פילוסופיים.
הפילוסופים מציינים שיש שלוש דרכים לנתח נתונים ולהגיע למסקנות: לוגיקה, מטאפיזיקה והשכל הישר (Common sense).
הטוענים שסטטיסטיקה אינה מתמטיקה גורסים כי מתמטיקה מכילה ניתוחים לוגיים בלבד ואילו הסטטיסטיקה, כמו המדעים, מכילה ניתוחים על פי השכל הישר לצד ניתוחים לוגיים.
לעומתם, אלה הטוענים שהסטטיסטיקה היא כן ענף במתמטיקה מביאים טיעונים מתחום הסוציולוגיה של המדע.
הם טוענים שסטטיסטיקאים לומדים בעיקר מתמטיקה ושהפיתוחים המרכזיים בה נעשים בעיקר על ידי מתמטיקאים.
מעבר לזאת, אנשים אלה טוענים שהצורך של הסטטיסטיקאים להישען על הנחות השכל הישר במקום על היסקים לוגיים הולך ונחלש עם התפתחות הסטטיסטיקה ובעיקר עם התפתחות הענף הסטטיסטי הקרוי סטטיסטיקה לא פרמטרית.
סטטיסטיקה תיאורית היא הענף הסטטיסטי העוסק בתיאור תמציתי ומייצג של מדגמי נתונים גדולים.
בבעיה אופיינית מתחום זה יש לתאר את המאפיינים הבסיסיים של מדגם בן אלף ציונים במבחן בתנ"ך.
במקום להציג את כולם, אפשר להציג היסטוגרמה.
תיאור קצר אף יותר מתקבל אם מוסרים את מדדי האמצע והפיזור הנפוצים: הממוצע וסטיית התקן.
סטטיסטיקה היסקית עוסקת בניסיון להגיע למסקנות לגבי האוכלוסייה מתוך נתוני המדגם.
מודלים סטטיסטיים הם שיטות מתמטיות המאפשרות לגזור מתוך נתוני המדגם נוסחה המאפשרת לנבא את ערכו של המשתנה התלוי בהינתן המשתנים הבלתי-תלויים.
מספר המודלים הוא רב מאוד, ותלוי בסולם המדידה של כל אחד מהמשתנים, בקשרים אותם מעוניינים לחקור ובאופי הקשר המשוער בין המשתנים.
המודל הפשוט ביותר, וזה הנמצא בשימוש הנרחב ביותר, הוא רגרסיה ליניארית (חד-ממדית) – מודל המאפשר ניבוי של משתנה רציף אחד מתוך משתנה רציף נוסף אחד.
מבחן הוא כלי מתמטי המאפשר לבחון הנחות מסוימות לגבי משתנה אחד או לגבי הקשר בין מספר משתנים.
קיים מגוון רב של מבחנים, המותאמים לבדיקת הנחות שונות.
לגידול המהיר והמתמשך בכוח החישוב, שהתחיל במחצית השנייה של המאה ה-20, הייתה השפעה משמעותית על שימושי מדע הסטטיסטיקה.
מודלים סטטיסטיים מוקדמים היו כמעט תמיד מהסוג של מודלים ליניאריים (כגון אלו המשמשים ברגרסיה קלאסית), אך מחשבים חזקים בשילוב עם אלגוריתמים נומריים מתאימים גרמו לעניין מוגבר במודלים לא ליניאריים (כגון רשתות עצביות), כמו גם יצירת סוגים חדשים, כגון מודלים ליניאריים מוכללים ומודלים רב-שכבתיים.
כוח החישוב הגדל הוביל גם לפופולריות ההולכת והגדלה של שיטות אינטנסיביות חישובית המבוססות על דגימה חוזרת כגון מבחני פרמוטציות ו-Bootstrapping, ואילו טכניקות כמו דגימת גיבס הפכו את השימוש במודלים בייסיאנים ליותר מעשיים.
למהפכת המחשב היו השלכות על עתיד הסטטיסטיקה, עם דגש חדש על סטטיסטיקה "ניסויית" ו"אמפירית".
מספר רב של תוכנות סטטיסטיות (הן כלליות והן ייעודיות) זמינות כיום לשימוש.
מדינות משתמשות בסטטיסטיקה על מנת לאמוד את מספר תושביהן ומצבם, גידולן הדמוגרפי וכדומה, (כחלק ממגמותיהן של מדינות לבקר את המתרחש בתחומיהן על מנת להיטיב, לשלוט ולהתערב בו).
בישראל עוסקת בכך הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
הכלכלה נעזרת בסטטיסטיקה כדי לאפיין מגמות כלכליות.
המדע נעזר רבות בסטטיסטיקה במחקרים תצפיתיים שונים.
במדעי החברה נעשה שימוש רב בסטטיסטיקה לצורך מחקר (שיטות מחקר כמותניות).
ארגונים נעזרים בסטטיסטיקה לצורך שיפור ביצועים וקבלת החלטות על-סמך נתונים ועובדות.
ניתוח שכזה כולל הן מודיעין עסקי והן בינה עסקית (BI).
הרפואה משתמשת בסטטיסטיקה לחקר אפידמיולוגי של היבטים שונים של מחלות כמו סיכון יחסי.
סטטוס חברתי (או מִיצב חברתי) הוא מיקומו של האדם או האורגניזם במבנה החברתי בהקשרים שונים.
בספרות קיימת הפרדה בין מעמד חברתי (Social Rank) לבין סטטוס או מיצב חברתי (Social Status).
בעוד מעמד חברתי מתייחס למיקום בתוך ההיררכיה החברתית המאפשר להשפיע על אחרים, הסטטוס החברתי מתייחס למידה שבה אנשים אחרים מוכנים להיענות לבעל הסטטוס מרצון, מתוך הערכה והערצה.
הגדרה מצמצמת יותר, מתייחסת לסטטוס החברתי כמידה בה פרט (או קבוצת פרטים) מוערך ונערץ על ידי פרטים אחרים כאשר ההשפעה היא תוצר של הסטטוס.
בין כך ובין כך, הסטטוס החברתי בעיקרו הוא סובייקטיבי, אם כי לרוב קיימת הסכמה לגבי הסטטוס החברתי היחסי של פרט מסוים בין חברים שונים בקבוצה.
לסטטוס ולמעמד החברתי הקשרים רבים, מרמת תהליכים תוך-אישיים הקשורים לסטטוס, כמו השפעה על צורות חשיבה ורגש של הפרט, ועד לרמת השפעות הקשורות לחברות אנושיות שלמות.
בתווך נמצאים היבטים של סטטוס הקשורים ליחסים בין-אישיים, וליחסים בין קבוצות או ארגונים, כמו גם הקשרים חוצי רמות.
דוגמאות להקשרים חוצי רמות הן עיצוב הקשרים בין הפרט למדינה או בין צוותים לארגון בו הם פועלים.
לפיכך חוקרי סטטוס חברתי משתייכים לתחומים מגוונים כמו פסיכולוגיה, סוציולוגיה, התנהגות ארגונית.
בנוסף, מאחר שהיררכיות חברתיות נצפו גם בבעלי חיים שונים פרימטים ושאינם פרימטים, ישנם חוקרים הבוחנים נושא זה מתוך תחום הביולוגיה והתנהגות בעלי חיים.
הכמיהה למעמד חברתי נחשבת כמוטיבציה יסודית אצל בני אדם.
המעמד מעניק יתרונות כמו אוטונומיה, רווחה, הערכה, מקובלות חברתית וגישה למשאבים.
עם זאת, קיימים הבדלים בכמיהה למעמד גבוה.
לדוגמה נשים בממוצע חפצות יותר במעמד המבוסס על הכרה חברתית, בעוד גברים בממוצע מחפשים יותר מעמד מבוסס על כוח.
עמדת כוח המתלווה פעמים רבות למעמד חברתי.
בהקשר זה תיאוריה מרכזית בחקר הכוח גורסת כי כוח מוביל במקרים רבות לפעולה.
ניסוי לדוגמה בתחום הקצה אקראית משתתפים לתפקיד מנהל ועובד לצורך משימה קבוצתית.
בהשוואה לעובדים, המשתתפים שהוקצו לתפקיד המנהל נטו יותר לבקש לפתוח קלפים במשחק בלאק ג'ק.
משחק הבלאק ג'ק התנהל אחד על אחד מול דילר שאינו שייך לקבוצת המשימה, והתנהל לפני המשימה הקבוצתית, וללא קשר אליה.
במחקרים אחרים נמצא כי עמדת כוח מעודדת הבעת דעה, לתת משוב, להעלות הצעה ראשון במשא ומתן, לתרום וגם לגרוע ממשאבים משותפים ולפעול להסרת מטרד.
כוח מוביל גם לחיזוק הביטוי של הערכים בהם האדם מאמין בהתנהגות, ולצורת הסתכלות מתמצת מופשטת ורחבה יותר.
לפי החוקרים פייק וגלינסקי, המנגנון העומד בבסיס התופעה הוא שהכוח מסיר חסמים פסיכולוגים העומדים בפני המבצע, ובפרט מסיר את המחיר המתלווה לביצוע פעולות מסוימות.
ישנם עדויות כי כוח גורם לאנשים יותר שליטה לפי הגדרה, אך אנשים אשר נמצאים בעמדת כוח מרגישים יותר שליטה גם על אירועים שאינם בשליטתם.
בנוסף, נראה כי כוח מפחית את התחושה הלא נעימה המתלווה להפסד, אך לא מגביר את התחושה הנעימה המתלווה להצלחה.
כמו כן, הכוח יכול להפחית את ההתחשבות בנקודת המבט של האחר אך גם להגביר.
עם זאת כאשר הכוח מתלווה לסטטוס חברתי, כלומר הוא מוענק מתוך הערכה וכבוד לבעל הכוח אזי הוא מגדיל את ההתחשבות בנקודת מבטו של האחר.
באופן משלים, אנשים הנוקטים פעולה ושוברי נורמות, נתפסים על ידי אחרים כבעלי כוח.
סטטוס ורווחה נפשית (Well Being)
בין סטטוס ורווחה נפשית קיים קשר מבוסס היטיב.
מטא-אנליזה אשר פורסמה בשנת 2020 בכתב העת Psychological Bulletin, חישבה את האפקט המצטבר מתוך 357 מחקרים.
מסקנתה הייתה כי הן סטטוס הנמדד באופן סובייקטיבי, והן גורמים המעידים על סטטוס מבחינה אובייקטיבית כמו הכנסה והשכלה מנבאים רווחה נפשית.
בנוסף, ניתוח מטא-אנליטי מצא כי חלק מהקשר בין הגורמים האובייקטיביים לבין הרווחה הנפשית נובע מהגברת הסטטוס הסובייקטיבי.
הסבר אפשרי לתופעה הוא כי סטטוס מוביל לתחושת השפעה ולשליטה על הסביבה החברתית, כמו גם לתחושת שייכות גבוהה יותר, לתחושת משמעות ולהערכה עצמית.
מטא-אנליזה אחרת בחנה הבחנה דקה בין שני סוגי סטטוסים סובייקטיביים: סטטוס סובייקטיבי ביחס לחברה, קרי המעמד בהיררכיה החברתית במונחים סוציואקונומיים, וסטטוס סובייקטיבי ביחס לקהילה, קרי המעמד בהיררכיה הקהילתית אשר האדם בוחר לייחס עצמו אליה.
מטא-אנליזה זו מצאה כי שני הסטטוסים אמנם קשורים זה לזה, עם זאת לכל אח מהם תרומה ייחודית לניסוי הרווחה הנפשית.
מטא-אנליזה זו גם מעמידה את החשיבות של חקר היבטים של השוואה חברתית, מאחר שהסטטוס הסובייקטיבי הקהילתי מוגדר באמצעות השוואה.
אנשים בעלי משאבים, השכלה, ותעסוקה מוערכת נחשבים כבעלי מעמד חברתי גבוה יותר.
בחברות מערביות, ובפרט במעמדות חברתיים שאינם נמוכים קיים דגש חברתי על הישגים אישיים ועל אינדיבידואליזם.
עובדה זו נתפסת בקרב חוקרי סטטוס חברתי כבסיס ל ולמוכוונות כלפי העצמי אשר נפוצים יותר בקרב אנשים ממעמדות גבוהים.
מנגד במעמד חברתי נמוך קיימת אי ודאות בעבודה היומיומית ובסביבה הביתית.
אי ודאות זו מאיימת על הרווחה הכלכלית והחברתית-רגשית.
בנוסף, תכונות אלו של הסביבה מגבילות את יכולת הבחירה.
בכך, סביר כי אנשים הנמצאים בסביבה שכזו יפתחו מיקוד חיצוני, המוכוון כלפי האחר.
בהתאם להסברים אלו, רווחת התיאוריה כי אנשים מסטטוס גבוה פחות מתנהגים באופן פרו חברתי.
לתיאוריה זו סימוכין רבים הן מבחינה קוגניטיבית והן התנהגותית.
לדוגמה במחקר אשר הראה למשתתפים תמונות של רחובות הומים והשתמש במערכת המזהה את כיוון המבט.
במחקר זה, אנשים אשר הצהירו כי הם משתייכים למעמד חברתי נמוך, נטו להסתכל יותר זמן על אנשים שהופיעו בתמונות בהשוואה למשתתפים אשר הצהירו כי הם משתייכים למעמד גבוה.
באופן דומה, במחקר אשר בחן את צורת התקשרת עם זרים הראה כי אנשים שמצהירים כי הם ממעמד נמוך נוטים יותר להקשיב בצורה פעילה ולהשתתף בשיחה בהשוואה לאנשים שמצהירים שהם ממעמד גבוה.
בנוסף, אנשים פחות משכילים נמצאו בממוצע רגישים יותר למצבו הרגשי של האחר בהשוואה לאנשים משכילים.
בנוסף ישנן גם ראיות מוחיות התומכות בממצאים אלו.
מחקרים אשר בחנו את הסוגיה מזווית התנהגותית הראו כי ישנה נטייה לעזור לעצמי באמצעות שקרים יותר אצל אינדיבידואלים ממעמד גבוה (בהשוואה למעמד נמוך), כאשר המגמה הפוכה עבור שקרים לטובת האחר.
כמו כן, נבדקים נטו לחלוק בממוצע יותר כסף שקיבלו בניסוי עם זר, כאשר הם השתייכו למעמד נמוך.
עם זאת, ישנם מחקרים אשר ממצאיהם מנוגדים לתיאוריה.
כמו כן, ישנן עדויות המצביעות כי הקשר בין סטטוס לבין התנהגות פרו-חברתית הוא מורכב יותר מהמתואר בפסקה הקודמת.
יש מחקרים המראים כי אנשים ממעמדות שונים תורמים באופן התלוי במוטיבציה המודגשת בבקשת התרומה.
כמו כן, במחקר שפורסם בכתב העת PNAS נמצאה השפעה מרכזית למידת אי השוויון הנפוצה במדינת בה גרו המשתתפים.
הבדלים בין מעמדות, המתבטאים בנדיבות קטנה יותר בקרב אנשי המעמד גבוה, נמצאו כאשר המדינה בה גרו התאפיינה במידה גבוהה של אי-שוויון.
ממצא זה התפוגג במדינות בעלות מידה פחותה יחסית של אי-שוויון.
דפוסי התנהגות המשפיעים על הסטטוס החברתי
מדרגים חברתיים שאינם פורמליים נוצרים תדיר כאשר אנשים פועלים בקבוצות.
כמו כן, המדרג יכול להיווצר עוד בטרם התקיימה פגישה, מתוך ציפיות סטריאוטיפית אשר מפתחים אנשים על אחרים בקבוצה.
צפיות לגבי עובד יכולות להיווצר למשל מתפקידו, מדרגתו בתוך ארגון היררכי פורמלי, ומביצועים קודמים שלו וממוצאו האתני.
צפיות מתגבשות גם לגבי המשימות המצופות מהעובד, וגם לגבי המנעד הרגשי שמצופה ממנו להציג.
הצפיות מניעות תהליכים בין-אישיים חשובים כמו כיצד אנשים עם סטטוס גבוה ונמוך מוערכים על ידי אחרים בשל ציפיות שונות מהם (expectancy confirmation).
לדוגמה, במחקר ניסויי, צופים העריכו יותר גבוה את חכמתה של אישה צעירה כאשר האמינו שהיא מגיעה ממצב סוציו אקונומי גבוה.
תהליכים נוספים המונעים על ידי ציפיות הם: תגובות שליליות כלפי בעלי סטטוס, החורגים בהתנהגותם מהמקובל למעמדם; כיצד בעלי סטטוס גבוה זוכים להזדמנויות טובות יותר מבעלי סטטוס נמוך.
לדוגמה, במקרים רבים בעלי סטטוס גבוה מקבלים פרויקטים בעלי חשיבות גבוהה, אשר ליבתיים בעבודה ארגונית, ובעלי סטטוס נמוך מקבלים משימות לא רצויות ואף לעיתים מסוכנות.
וכיצד ציפיות אחרים תוחמות ואף מגדירות את ההתנהגויות של בעלי רמות שונות של סטטוס.
לדוגמה: במחקר קלאסי של נבואה המגשימה את עצמה רוזנטל וג'ייקובסון הראו כי ציפיות חיוביות של מורות לגבי שיפור ביכולות של תלמידיהן היו מלוות בעלייה דרמטית בתוצאות מבחני IQ של אותם התלמידים לאחר שנת לימודים אחת, בהשוואה לקבוצת ביקורת.
לא רק אחרים ה־nפתחים ציפיות משפיעים על ההתנהגות של מושא הציפייה, אלא גם המודעות של מושא הציפייה לקיום הצפייה של אחרים.
מספר תיאוריות הוצעו לאורך השנים על מנת להסביר את המדרגים הללו.
תיאוריות דומיננטיות של מעמד חברתי גורסות כי הישארות במעמד גבוה נובעות מיכולתו ורצונו של בעל המעמד לגרום לפגיעה.
היכולת והרצון לגרום לפגיעה יכולות להתבטא בשלל צורות הן סטטיות כמו גובה ומסת שריר, והן דינמיות כמו הבעת פנים אסרטיבית ושימוש קול במנעד נמוך.
במקרים אלו המעמד יכול להיווצר דרך קבלה מוכנעת של אנשים את מעמדו של בעל הכוח, אך גם דרך מעשי אלימות
תיאוריות פונקציונליות גורסות כי המעמד החברתי נקבע דרך מידת התועלת אשר הפרט מביא להצלחת הקבוצה.
לפי תיאוריות אלו, כתלות ביכולות הנדרשות להצלחה, המעמד החברתי משתנה בין הקשר אחד לאחר.
לדוגמה, בחברות ייעוץ מוחצנות נמצאה כמנבאת סטטוס בחברות ייעוץ, אך לא במחלקות הנדסה, ולהפך עבור מצפוניות.
באופן דומה, נועם הליכות נמצאה כמנבאת לסטטוס בקבוצות אשר נועדו לביצוע משימה משותפת, אך לא בכאלו אשר נועדו לשם תחרות בין משתתפי הקבוצה.
בשל ראיות התומכות כל בכל אחת מהתיאוריות, כמו גם בשל שיקולים נוספים מספר חוקרים הציעו תיאוריות המנסות לשכלל את הממצאים התומכים בכל אחת מהתיאוריות.
לפי התיאוריה הדו-אסטרטגית בני אדם מנווטים את מקומם בתוך ההיררכיה החברתית באמצעות שתי אסטרטגיות: אסטרטגיה מבוססת עליונות הנשענת על כפייה הפחדה וכוחנות על מנת לתבוע ציות מחברי קבוצה אחרים, ואסטרטגיה מבוססת יוקרה הנשענת על גיוס כבוד והערכה באמצעות הפגנה של מיומנויות ותכונות מוערכות כמו נדיבות לב ומומחיות.
מנהיגים הנוקטים באסטרטגיה מבוססת עליונות נתפסים לרוב כחזקים וכמשפיעים על סביבתם, כמו גם ככאלה מסוגלים להגן על חברי קבוצתם בזמני אי-ודאות ואיום.
לתיאוריה הדו-אסטרטגית נמצאו עדויות במחקרי מעבדה ומחוצה לה.
עם זאת, העדויות לגבי האפקטיביות ארוכת הטווח של אסטרטגיה מבוססת עליונות סותרות.
לפיכך, יש המסיקים כי אסטרטגיה זו היא תלויית סביבה.
לפי תאוריית מעלת המוסר (Moral Virtue Theory) אנשים אשר מציגים דוגמה מוסרית כמו למשל אנשים המפגינים ענווה, נדיבות ונאמנות מעוררים רגשות של הערצה, התפעלות ולבביות (warmth) כמו גם רצון להיענות למי שפועל בצורה מוסרית נעלה.
לפי תיאורייה זו אנשים טובי לב הדואגים לאנשים בסביבתם על חשבון עצמם, או לחלופין אנשים הדואגים לכלל האנושות או אף לזרים יוערכו על ידי אחרים, כלומר יזכו לסטטוס יותר גבוה בשל נתיב זה.
התיאוריה המיקרופוליטית של היררכיה חברתית
לפי התיאוריה המיקרופוליטית של היררכיה חברתית, כדי להשיג סטטוס יש לשכנע אחרים שיש לנו את היכולות הרצויות, שאנו מפגינים חשיבה על הכלל, ושאנו מקדמים את מטרות הקבוצה.
מרכיב שכנועי זה של התיאוריה מדגיש כי ליכולות הקשורות לפרסום מעשינו הרצויים כמו גם ליכולות הקשורות לנראות של הפעולות שלנו, יש משמעות רבה בקביעת הסטטוס.
לדוגמה, לפי תיאוריה זו תכונה כמו ניטור עצמי תנבא סטטוס.
התנהגות מחוץ לנורמה ומסגרת האיום-הזדמנויות
לפי החוקרים סטאמקאו, הומן וואן קליף התנהגות שאינה נשמעת לנורמות הינה בעלת פוטנציאל לשינוי מעמדו החברתי של המבצע.
חוקרים אלו הציגו תשתית תאורטית הנקרת "מסגרת האיום-הזדמנויות" לפיה ישנם גורמים ברמת החברה, הקבוצה והפרט הצופה מן הצד אשר שקלולם קובע האם ההתנהגות מהווה איום או הזדמנות.
בהתאם לקביעה זו, שינוי המעמד של מבצע ההתנהגות הלא-נורמטיבית יהיה לחיוב או לשלילה.
אם ההתנהגות פוגעת בתדמית הקבוצה, מאיימת על מעמדם של חברים אחרים ופוגעת בסדר הקיים בקבוצה ומתרחשת במקום בו קיימת תרבות קולקטיביסטית, אזי היא תיתפס כאיום.
מנגד, אם ההתנהגות משרתת את האינטרסים הקבוצתית ומתרחשת תחת תרבות המעודדת אוטונומיה ופתיחות לשינוי היא תתפס כהזדמנות.
בסוציולוגיה, לכל סטטוס מערך של חובות וזכויות הנקבעות על ידי הנורמות ומחייבות אותו ביחסיו כלפי אחרים.
הסטטוס של הפרט מדריך את התנהגותו במערכת החברתית המסוימת.
הוא מגדיר מי אנחנו וכיצד עלינו להתייחס לאחרים במסגרות שונות.
סטטוס קשור לתפקידים ואי-אפשר להפריד ביניהם: הסטטוס מצביע על מיקום ואילו התפקיד מציין את החלק הפעיל – האופן בו מתנהל האדם במסגרת סטטוס זה.
כל סטטוס יוצר מערכות יחסים עם בעלי סטטוס אחרים דומים ושונים.
מערכות יחסים אלה נקראות "מערך תפקיד".
למשל, סטטוס "רופא" יוצר "מערך תפקיד" עם חולים, אחים ואחיות, עמיתים (רופאים ורופאות), מזכירות וכיוצא בזה.
לאותו רופא, אם הוא גם איש משפחה, יש מערך תפקיד לסטטוס "איש משפחה" – עם אשתו, ילדיו, הוריו, אחיו ואחיותיו וכו'.
הסטטוס והתפקיד הם שני הצדדים של אותו מטבע: הסטטוס קובע היכן ממוקם האדם מבלי להתייחס לְמֵה מצפה החברה מאותו אדם, ואילו התפקיד, הוא ההתנהגות שהחברה מצפה לה.
אחד האמצעים שבעזרתם מבהירים בני האדם אחד לשני מהו הסטטוס שלהם הוא שימוש בסמלי סטטוס.
למשל, סגנון לבוש, סגנון דיבור, אביזרים וכיוצא בזה.
סוציולוגים ממיינים את בני הסטטוס השונים בכמה דרכים.
דרך אחת היא מיון הסטטוס על פי הדרך בה היחיד מקבל אותו:
סטטוס שיוכי (או מִיצב משויך) – סטטוס שהפרט משתייך אליו מלידה במשך כל שנות חייו.