tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בהדר יוסף בתחילת יולי 1985 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.74 מטר, אחרי דליה נבות שקבעה שיא אישי חדש של 1.77 מטר ולפני סיגל בסון (1.71 מטר).
שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה הדר יוסף ב-23 ביולי היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.69 מטר, אחרי דליה נבות (1.72 מטר) ולפני סיגל בסון (1.64 מטר).
בתחרות שנערכה בבריסל שבבלגיה ב-23 באוגוסט 1986 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.81 מטר.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1987 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר.
בתחרות שנערכה באנטוורפן שבבלגיה בשנת 1990 קבעה רוזן בקפיצה לגובה תוצאה של 1.80 מטר.
רוזן הייתה נשואה לעמי ברן אלוף ושיאן ישראל בעבר בהטלת כידון.
בשנת 1995 סיימה לימודי משפטים ועובדת מאז כעורכת דין.
גבריאל (גבי) שדה (נולד ב-12 בפברואר 1952) הוא זמר אופרה ישראלי.
נולד בבוקרשט בירת רומניה, בנם של שלמה (מוני) ועמליה שרגסקו, שהיו זמרי אופרה.
בגיל שש החל לנגן בצ'לו.
בשנת 1964, בהיותו בן 12, עלה לישראל עם אמו ואחותו, סנדרה שדה.
אביו נותר לשנה נוספת בכלא ברומניה בשל סחר בלתי חוקי בתרופות.
תחילה הם התגוררו במעברת בת ים, וכעבור שנתיים עברו לגבעת עלייה ביפו.
הוא מכר את הצ'לו ובמקומו קנה גיטרה.
הוא התגלה בתוכנית הרדיו "תשואות ראשונות", והופיע בקטעי מוזיקה בערבי הראיונות של שמואל שי.
שדה שירת בלהקת גייסות השריון והשתתף בתוכניתה "שיר–יון–הרצל", שעלתה בשנת 1973 ועסקה בתולדות הציונות.
בלהקה שירתה לצדו הזמרת עירית בולקא, שהייתה חברתו לחיים.
לאחר שחרורו השלים שדה תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת תל אביב והמשיך באקדמיה למוזיקה, שם למד פיתוח קול אצל מיצי לוקר.
בשנת 1976 השתתף במופע "במדינת הגמדים" שכלל שירי ילדים קלאסיים בביצועים חדשים.
באותה שנה הוא השתתף בשתי תוכניות של "המנגינה לעולם נשארת" שהופקו ב"קול ישראל".
השתתף בלהקת הייצוג של פסטיבל הזמר החסידי.
הוא ניסה להקים צמד עם הזמרת דורית פן, יוצאת להקת הנח"ל.
הרעיון לא הבשיל, אך בשנת 1978 נישאו השניים.
בעקבות המלצת הזמר רפאל אריה נסע ללימודי אופרה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון.
השלים לימודי פיתוח קול אצל לוצ'יאנו פאבארוטי.
עם שובו ארצה הופיע במחזמר "גברתי הנאווה".
מאז הקמת האופרה הישראלית החדשה שדה הוא מכוכבי הבית שלה וגילם תפקידים רבים.
במשך כעשרים וחמש שנה הופיע בהפקות רבות של בתי האופרה המובילים בעולם.
בשנת 1995 השתתף בישראל במופע "שלושת הטנורים" עם דודו פישר ויבגני שפובלוב.
בשנת 2004 נבחר לזמר השנה באירופה.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 החליט שדה לצמצם את הופעותיו בעולם ולהתמקד בישראל.
הוא עורך מופעי שירה קלאסית בציבור.
כמו כן הוא עורך בישראל סדנאות לפיתוח קול ומלמד פיתוח קול באקדמיה לאמנויות המופע.
בשנת 2013 העלה את המופע "מבת ים ללה סקאלה", בבימויו של משה בקר.
נשוי למעצבת האופנה דורית שדה ואב לזמרת מיקה שדה ולאורי, הלומד
נישואי פיגארו: דון בזיליו; דון קורציו (1987)
עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני : ג'ים מהוני (1987)
החטיפה מן ההרמון: פדרילו (1990)
אותלו: הפסטיבל הבינלאומי לאופרה בקיסריה (2001)
אנדרה שנייה: אנדראה שנייה (2002)
הטריטיקו - הגלימה: לואיג'י (2007)
גבריאלה (גבי) לסקי-שוץ (נולדה ב-18 במרץ 1967, ו' באדר ב' ה'תשכ"ז) היא חברת כנסת לשעבר מטעם מפלגת מרצ, עורכת דין ופעילת זכויות אדם פמיניסטית, פעילה חברתית ופוליטית ישראלית.
חברת מועצת העיר תל אביב-יפו מטעם מפלגת מרצ בין השנים 2013–2018, מזכ"לית שלום עכשיו לשעבר, אחת ממייסדות מערך הסיוע לעצורי המחאה.
גבי לסקי נולדה במקסיקו סיטי שבמקסיקו, לשם היגרו הוריה ממזרח אירופה לפני מלחמת העולם השנייה.
עלתה לישראל לבדה בגיל 15 ונקלטה בפנימייה של עליית הנוער.
למדה במכללה למנהל, ובתוכנית של אוניברסיטת תל אביב בשיתוף אוניברסיטת נורת'ווסטרן.
הייתה שותפה במשרד עורכי דין שהקימה, "גבי לסקי ושות'", העוסק בדיני חופש הביטוי והזכות למחאה.
אחדות מהעתירות לבג"ץ שבהן ייצגה את העותרים:
ייצגה את אורי אבנרי וארגון גוש שלום בעתירה לביטול החוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם.
העתירה נדחתה ברובה, אך בג"ץ ביטל את סעיף 2(ג) לחוק, שאיפשר פסיקת פיצויים ללא הוכחת נזק.
בעקבות החלטתו של שר הביטחון, אביגדור ליברמן, לאסור כניסה לישראל של פלסטינים לשם השתתפות בטקס יום הזיכרון הישראלי-פלסטיני, נמנתה לסקי עם עורכי הדין שייצגו את תנועת "לוחמים לשלום" ו"חוג ההורים - פורום המשפחות" בעתירה שהובילה לביטול החלטתו של ליברמן.
ייצגה בעתירה לבג"ץ את הוריו של פלסטיני שהיה מעורב בפיגוע דקירה והביאה לביטול ההחלטה להרוס את ביתם של ההורים.
בשנת 2012 הוענק לה אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג מטעם האגודה לזכויות האזרח.
ב-1989 הצטרפה למפלגת רצ, שהפכה למפלגת מרצ.
ב-1992 שימשה עוזרת פרלמנטרית של חבר הכנסת דדי צוקר.
שימשה כ"שופטת" בבית הדין העממי לדיור הציבורי, חתמה על הקול הקורא למען יונתן היילו, וכיהנה כמזכ"ל "שלום עכשיו" בראשית המאה ה-21.
בבחירות המוניציפליות בשנת 2013 נבחרה לחברת מועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם מרצ תל אביב-יפו ויזמה את אימוץ החלטה 1325 של מועצת הביטחון של האו"ם, בדבר שילובן של נשים במוקדי קבלת החלטות, כחוק עירוני בתל אביב.
הייתה יו"ר הוועדה העירונית לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ויועצת ראש העיר לנושאי קיימות ואורבניות.
בבחירות המוניציפליות ב-2018 הייתה במקום הרביעי ברשימה אך מפלגתה זכתה בשלושה מושבים בלבד ולסקי נותרה מחוץ למועצה.
נבחרה למקום השביעי ברשימת מועמדי מרצ לכנסת העשרים, אך מרצ זכתה בחמישה מנדטים בלבד והיא לא נכנסה לכנסת.
בבחירות לכנסת ה-22 שובצה מטעם מרצ במקום ה-19 ברשימת המחנה הדמוקרטי.
בבחירות לכנסת ה-24 שובצה במקום השמיני, בזמן שהמפלגה זכתה ב-6 מנדטים.
בעקבות כניסת מרצ לממשלה, לסקי נכנסה לכנסת במסגרת החוק הנורווגי.
במהלך כהונתה ב הייתה לסקי חברה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ובוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.
בנוסף כיהנה לסקי כיו"ר במספר שדולות וביניהן השדולה למען הדיור ציבורי, השדולה לעידוד ושיפור התחבורה הציבורית, השדולה למען חיזוק התרבות הישראלית, השדולה למען שימור ונטיעה של עצים והשדולה למען המים והנחלים.
במהלך כהונתה ב יזמה לסקי מספר רב של הצעות חוק, ביניהן:
חוק שמחייב יידוע שופטים על כבילת עצירים באזיקים באולם המשפט, על מנת למנוע אזיקת עצורים שלא לצורך, יחד עם חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי מש"ס.
תיקון לחוק-יסוד: הממשלה העוסק בהגבלת מועמד שהואשם בפלילים מהרכבת הממשלה ("חוק הנאשם").
הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה המחייבת תיעוד חזותי של השימוש במכתזיות, ביחד עם ח"כ אורי מקלב .
תיקון לחוק שכר מינימום - העלאת שכר המינימום, יחד עם מספר חכי"ם.
הצעת חוק הקובעת אכיפה וענישה על מזהמי נחלים, יחד עם ח"כ משה גפני וחברי כנסת נוספים.
הצעת חוק להבטחת פיצוי לתושבי גבעת עמל (בעקבות פינוי השכונה לצורך בניית מגדלים), ביחד עם החכי"ם משה גפני ונעמה לזימי.
על פי מדד ה"פרלמטר" של אתר "שקוף" הייתה לסקי בין חמשת החכי"ם המצטיינים מהקואליציה בכנסת ה-24, על פי פרמטרים של נוכחות בוועדות, שאילתות והצעות לסדר.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, התמודדה בבחירות המקדימות במרצ ושובצה במקום ה-6 ברשימה לכנסת.
בבחירות המפלגה לא צלחה את אחוז החסימה ולכן לא נכנסה לכנסת.
לקראת הבחירות המקומיות של 2023 (שנדחו בהמשך ל-2024) הוצבה לסקי במקום של כבוד, במקום ה-22, הסוגר את רשימת "כל המחאה בפתק אחד - חוזה חדש הירוק במרכז מרצ תל אביב-יפו".
חברת מועצת העיר תל אביב-יפו
יו"ר הוועדה העירונית לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעיריית תל אביב-יפו
במסגרת תפקידה כיו"ר הוועדה העירונית לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעיריית תל אביב-יפו, הובילה לסקי ב-2014 ביחד עם ארגוני נשים לאימוץ החלטת האו"ם 1325, הקובעת כי יש צורך בייצוג שווה של נשים במוקדי קבלת החלטות, בכל הנוגע לקידום שלום, הפחתת אלימות ויישוב סכסוכים.
בכך הפכה תל אביב-יפו הפכה לעיר הראשונה בעולם שאימצה את החלטה 1325 של האו"ם.
בנוסף הובילה לסקי בשיתוף עם המשטרה וגורמים עירוניים מאבק, שהביא למיגור התופעה של כרטיסי ביקור המשדלים לזנות במדרכות העיר.
כמו כן יזמה לסקי קמפיין חדשני נגד הטרדות מיניות בחיי הלילה.
בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר 2023 התנדבה לסקי כחלק מפעילות החמ"ל האזרחי ופעלה כמתכללת הלוגיסטיקה של תרומות ציוד לחמ"ל.
בהמשך הקימה בתוך החמ"ל האזרחי, יחד עם פעילות אחרות, את החמ"ל העורפי שפעל למען בעלי חיים של מפונים מהעוטף.
לסקי הקימה, יחד עם עורך הדין גונן בן יצחק את מערך עוטף עצורים, המסייע לעצורים בהפגנות נגד המהפיכה המשפטית.
את חקיקתם של חוקים אחדים שנחקקו ביוזמת מפלגות הימין, כגון "חוק החרם" ו"חוק הנכבה", תיארה כ"רוב פרלמנטרי דחוק משתמש בדמוקרטיה כדי לשים סוף לדמוקרטיה".
לשיטתה "הדמוקרטיה היא לא רק מנגנון פורמליסטי של שלטון הרוב, היא מבוססת על הגנה על זכויות המיעוט ועל העקרונות שמאפשרים את השכנוע והביקורת.
חופש הביטוי וחופש ההתאגדות, שהתפתחו לכיוון של זכויות חברתיות וקולקטיביות – וגם סביבתיות – זה חלק מהמארג של מחשבה דמוקרטית." כשנשאלה בשנת 2019 מה תעשה אם תיבחר לכנסת ענתה שתפעל "לביטול כל החוקים האנטי-דמוקרטיים שלתוכו ייכנס ביטול מוחלט של חוק הלאום, חוק ההסדרה, חוק שוברים שתיקה, חוק העמותות."
לסקי מתחה ביקורת על הגבלת חופש ההפגנה ועל תפקוד המשטרה נגד פעילות מחאה חברתית: "הסיטואציה היא שהמשטרה לא מבצעת את תפקידה שהוא להגן על האזרח ועל הזכויות שלו, ביניהן זכות המחאה.
זו הפכה להיות משטרת שלטון.
באופן קבוע, בכל הפגנה נגד השלטון, יהיה מישהו שיבצע מעצרים כדי להרתיע.
זה שימוש לרעה ברשויות אכיפת החוק".
כמו כן, מתחה ביקורת על "חוק הקורונה", וציינה ש"יש דרכים פוגעניות פחות להילחם בנגיף.
כאלה שלא יתנו לראש הממשלה סמכויות בלתי מוגבלות להתקין תקנות שפוגעות פגיעה קשה בזכויות שלנו ובמשטר הפרלמנטרי והחוקתי של ישראל.
היא מתנגדת נחרצת לשליטה הישראלית ביהודה ושומרון ולהתנחלויות.
על מערכת המשפט הישראלית ביהודה ושומרון אמרה: "אנחנו מדברים בעצם על מערכת שמטרתה זה להנציח את הכיבוש או לאפשר את הכיבוש, בוודאי שאנחנו לא מדברים על מטרה של צדק." ובראיון אמרה "המשפט הצבאי מאפשר מעצר קטינים פלסטינים באמצע הלילה, השארתם במעצר עד תום ההליכים על דברים שבישראל לעולם לא משאירים.
כל זה לא נכון לגבי הקטינים הישראלים שנעצרים בשטחים, שמוגנים בהתאם לחוק הנוער הישראלי.
כשמפעילים חוק אחר באותו מקום על שתי אוכלוסיות שונות, זו בדיוק ההגדרה של אפרטהייד".
היא גורסת ששיתוף פעולה עם גורמי הביטחון הפלסטינים הוא חלק אינטגרלי מתפיסת הביטחון הישראלי, שכן רוב הפלסטינים מעוניינים בשקט וביטחון בדיוק כמו רוב הישראלים.
היא מתנגדת להריסת בתי משפחות מחבלים בטענה שהשיטה פוגעת בחפים מפשע וכלל אינה מועילה.
כעורכת דין בעתירה נגד הריסת בית מחבל תבעה שהמדינה תוכיח את יעילות שיטת הריסת הבתים, אך בית המשפט השיב שהיעילות נתונה להערכת גורמי הביטחון ובית המשפט אינו נוטה להתערב בהערכתם.
לסקי היא אם לתאומים, מתגוררת בתל אביב.
בן זוגה, תמיר בן דב קריספין, מונה למשרת אמון על ידי השר לשיתוף פעולה אזורי, עיסאווי פריג'.
גבריאל (גבי) טייכנר (נולד ב-21 בנובמבר 1945) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 2.03 מטרים, ששיחק בעמדת הסנטר בהפועל בית אלפא, הפועל ניר דוד והפועל גבת וכן בנבחרת ישראל.
נולד וגדל בקיבוץ ניר דוד.
שיחק בליגה הראשונה בכדורסל בתקופה שבה טרם השתתפו בה שחקנים זרים, והיה מהשחקנים הגבוהים בליגה.
בעונת 1963/1964 עלה לקבוצה הבוגרת של הפועל בית אלפא.
בעונת 1964/1965 ירדה הקבוצה מהליגה הראשונה.
לאחר גיוסו לצה"ל, היה חלק מנבחרת הנח"ל שזכתה באליפות צה"ל בשנת 1965. מיכה שמבן גילה את טייכנר בנבחרת הנח"ל.
אריה דוידסקו היה מאמן באופן אישי את טייכנר באולם נתניה במכון וינגייט.
בשנת 1966 הצטיין במשחק נבחרת העתודה.
כן לקח חלק במשחקי נבחרת ההתיישבות העובדת.
לאורך הקריירה עבד טייכנר בחקלאות.
לאחר שהפועל בית אלפא התאחדה עם הפועל ניר דוד, טייכנר המשיך בקבוצה המאוחדת.
באוגוסט 1968 עלתה הקבוצה מליגה א' לליגה הלאומית.
בהמשך שיחק טייכנר בניר דוד במשך 5 עונות, רשם ממוצעי נקודות גבוהים מאוד ונבחר ארבע פעמים לחמישיית העונה בעונות 1969, 1970, 1971, 1972. נחשב לשחקן המרכזי בקבוצה, אשר כונתה לעיתים בתקשורת "הפועל טייכנר-ניר דוד".
בעונת 1970/1971 התמודד טייכנר על תואר מלך הסלים.
ערב המחזור האחרון הוליך את טבלת מלך הסלים מרק טורנשיין, שחקן הפועל תל אביב עם 571 נקודות, ואילו טייכנר היה במקום השני עם 563 נקודות.
במחזור האחרון לעונה, במשחקה של הפועל תל אביב נגד מכבי רמת גן, קלע טורנשיין 45 נקודות ובסיום המשחק חגג עם חבריו את תואר מלך הסלים.
במקביל אירחה הפועל ניר דוד את הפועל גבעת ברנר.
טייכנר, למרבה ההפתעה, סיים את המשחק עם שיא ליגה חדש של 54 נקודות, ובכך זכה בתואר מלך הסלים, כאשר עבר את טורנשיין בנקודה.
גם בעונה לאחר מכן 1971/1972 זכה טייכנר בתואר מלך הסלים, עם 684 נקודות (31.1 נקודות למשחק).
בעונת 1974/1975 עבר טייכנר להפועל גבת, במדיה שיחק שש עונות.
בעונת 1975/1976 שותף לזכייתה של גבת/יגור בתואר היחיד שלה ושלו בקריירה - גביע המדינה לאחר ניצחון על הפועל תל אביב.
מדובר בקבוצה הראשונה מחוץ לעיר תל אביב שזוכה בתואר כלשהו (אליפות או גביע).בשנת 1978 נבחר לכדורסלן השנה של הפועל.
בסיום עונת 1978/1979 פרש מכדורסל ועבר להתרכז בחקלאות בקיבוץ דגניה ב', שם הוא מתגורר עד היום.
טייכנר לקח כחלק בקמפיינים הבאים: באליפות אירופה בכדורסל 1967, הטורניר הקדם אולימפי מקסיקו 1968, אליפות אירופה בכדורסל 1969, משחקי אסיה 1970, אליפות אירופה בכדורסל 1971, הטורניר הקדם אולימפי מינכן 1972.
בנבחרת רשם טייכנר עשרות הופעות, אבל קלע פחות מ-4 נקודות בממוצע למשחק, היות שתפקד כמחליף לתנחום כהן-מינץ בתור הסנטר הקבוע בנבחרת.
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 18
סה"כ נקודות בפלייאוף בקריירה: 253
סה"כ משחקי פלייאוף בקריירה: 16
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים בפלייאוף: 140
גבריאל (גבי) נוֹיְמַרְק (17 באוגוסט 1946 – 4 בדצמבר 2000) היה כדורסלן ישראלי, בגובה 1.98 מטרים, ששיחק בין היתר בעמדת הסנטר במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל.
נולד לוויקטור ולאילזה נוימרק בטבריה.
החל את הקריירה במועדון הכדורסל של מכבי נתניה.
בעונת 1966/1967 עבר למכבי תל אביב, בה שיחק 9 עונות במהלכן היה שותף ב-8 אליפויות ו-7 גביעי מדינה.
נוימרק שיחק, בין היתר, תחת המאמן יהושע רוזין, יחד עם טל ברודי.
אחת ההופעות היותר זכורות של נוימרק היא במשחקה של מכבי תל אביב בטורקיה נגד אלופת טורקיה, במהלכו עלה מהספסל, קלע 29 נקודות, ומכבי הפסידה רק ב-4 הפרש.
בגומלין ניצחה מכבי ועלתה לשלב הבא.
בעונת 1970 נבחר לחמישיית העונה.
לאחר שאת מרבית השנים האחרונות במכבי תל אביב בילה על הספסל, בעונת 1975/1976 עבר למכבי חיפה ורשם בה את עונתו הטובה ביותר עם ממוצע של 23.2 נקודות למשחק.
נוימרק רשם 57 הופעות במדי נבחרת ישראל ולקח חלק באליפות אירופה בכדורסל 1969, משחקי אסיה 1970, הטורניר הקדם אולימפי מינכן 1972 ו-אליפות אירופה בכדורסל 1973.
ב-4 בדצמבר 2000 נפטר נוימרק בגיל 54, לאחר מאבק במחלת הסרטן.
נטמן במושב אביחיל בו התגורר.
בתו היא השדרנית ומגישת החדשות רומי נוימרק.
מקום ברשימת קלעי כל הזמנים: 60
גבי פארן (נולד ב-1948) כיהן כראש עיריית רמת השרון הראשון (וגם ראש המועצה המקומית האחרון שלה) בשנים 1998–2003.
פארן הוא בן לניצולי השואה.
במרץ 1978 השתתף במבצע ליטני, ופיקד על גדוד 906 בדרגת סגן-אלוף.
בשנים 1983–1985 היה מפקד חטיבה 5. השתחרר בדרגת אלוף-משנה.
כיהן כמנכ"ל עיריות אשדוד ורמת גן, וכן כמנכ"ל בחברת בנייה ובחברות ציבוריות אחרות.
בבחירות 1998 נבחר לראש המועצה המקומית רמת השרון ובמהלך כהונתו (בשנת 2002) קיבלה רמת השרון מעמד של עיר ופארן היה לראש העירייה הראשון.
ב-7 באוקטובר 2003 הורשע פארן במסגרת הסדר טיעון, בו הודה כי אנשי עסקים מימנו את ערעורו על תוצאות הבחירות ב-1998.
גבריאל גלעד (גבי) קניקובסקי (נולד ב-24 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית ובנבחרת ישראל.
גבריאל גלעד קניקובסקי נולד וגדל במשפחה דתית ברעננה.
החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רעננה, ובהמשך עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
שיחק עם קבוצת הנוער של המועדון בליגת האלופות לנוער של אופ"א בעונת , ואף כבש את השער הראשון של קבוצתו במפעל אירופאי זה, בתיקו 1–1 עם דינמו קייב האוקראינית.
ב-28 באוקטובר 2015 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב במהלך הקדנציה הראשונה בה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבני יהודה במסגרת גביע הטוטו.
בקיץ הושאל להפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית עד לסיום העונה.
ב-22 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בתיקו 0–0 נגד מכבי נתניה.
ב-30 בדצמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–4 על מכבי אחי נצרת, ואת עונת 2016/2017 הוא סיים עם ארבעה שערים ב-36 הופעות בליגה הלאומית.
בקיץ חתם בהפועל עכו מליגת העל, עם אופציה לרכישה בסיום העונה.
ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 לבני סכנין.
ב-29 באוקטובר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 2–5 למכבי תל אביב.
ב-20 בפברואר 2018 החליטה הפועל עכו לממש את האופציה על קניקובסקי ורכשה אותו תמורת 350 אלף שקל.
בסך הכל כבש במדי הקבוצה שישה שערים ב-33 הופעות בעונת 2017/2018.
ב-25 ביולי 2018 חתם קניקובסקי לשלוש שנים במכבי נתניה.
כעבור שישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–3 על עירוני קריית שמונה בגביע הטוטו.
ב-25 בדצמבר 2018 כבש קניקובסקי את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על בני סכנין.
בסך הכל כבש בעונתו הראשונה בקבוצה שלושה שערי ליגה, בנוסף לשני שערים בגביע המדינה, אך במשחק הגמר מול בני יהודה החמיץ את הפנדל החמישי והמכריע.
ב-31 באוגוסט 2019, קניקובסקי בישל שלושה שערים בניצחון קבוצתו 0–3 על סקציה נס ציונה.
ב-14 בספטמבר 2020, כבש צמד בניצחון הביתי 0–7 על בני סכנין.
את עונת 2020/2021 בליגת העל סיים כשלזכותו תשעה שערים ותשעה בישולים ב-32 הופעות, כשהוא מציג יכולת אישית טובה.
ב-31 באוגוסט 2021, במסגרת עסקה שכללה את מעברו של עדן קארצב למכבי נתניה, חתם במכבי תל אביב.
ב-14 בספטמבר 2021 כבש את שערו הראשון במדי מכבי תל אביב מאז חזרתו וכן את שער הבכורה שלו במפעל אירופי לקבוצות בוגרות בניצחון הביתי 1–4 נגד אלאשקרט הארמנית, במסגרת הקונפרנס ליג של אופ"א.
ב-21 באוקטובר 2021, כבש צמד במדי מכבי תל אביב בניצחון החוץ 0–5 על ה.י.ק.
הלסינקי הפינית, במסגרת הקונפרנס ליג של אופ"א.
ב-15 בינואר 2022 כבש את שערו הראשון בליגת העל מאז שובו למדי מכבי תל אביב, בניצחון החוץ 1–3 על הפועל ירושלים.
ב-21 ביולי 2022, כבש את שערה הראשונה של מכבי תל אביב בניצחון החוץ שלה 3–0 על זירה האזרית, במסגרת הקונפרנס ליג של אופ"א.
ב-23 ביולי 2025 חתם לשלוש שנים בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 באוגוסט, בה גם כבש שער בכורה, בניצחון 3-0 על קזינצברציקה.
שיחק בנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 ובנבחרת הצעירה עד גיל 21.
בנובמבר 2019 זומן לראשונה לנבחרת ישראל הבוגרת, לקראת משחקי מוקדמות יורו 2020 מול נבחרות פולין ומקדוניה הצפונית.
ב-26 במרץ 2022 ערך את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול גרמניה, שהסתיים בהפסד חוץ בתוצאה 2–0.
ב-12 בספטמבר 2023 כבש את שער הבכורה שלו, שהיה גם לשער הניצחון, בתוספת הזמן של המשחק מול בלארוס במסגרת מוקדמות יורו 2024, שהסתיים בניצחון ביתי בתוצאה 0–1.
התחנך בישיבה של בני עקיבא בעיר בה גדל, רעננה.
הוא שומר שבת, לכן לפני כל משחק חוץ שמתקיים בשבת הוא לן בסמוך לאצטדיון.
כששיחק בהפועל עכו העביר קניקובסקי הרצאות בבתי הספר בעיר ובקבוצות הנוער של המועדון, תחת הנושא "שילוב אורח חיים ספורטיבי ודתי" כחלק מתהליך ההתמודדות שלו בנושא.
בשנת 2019 נישא למאמנת הכושר דנה הנטר.
הם מתגוררים ביפו, במקום הסמוך למתקן האימונים של מכבי תל אביב ולאצטדיון בלומפילד שמאפשר לו לשמור שבת גם ביום של אימון או משחק בשבת.
בספטמבר 2024 נולד בנם הבכור.
אחיו הצעיר, יאיר קניקובסקי, הוא כדורגלן המשחק בעמדת הבלם בקבוצות הנוער של הפועל רעננה.
גבי שפלר (נולד בירושלים ב-23 ביוני 1947) הוא פסיכולוג קליני בכיר ופסיכואנליטיקאי, פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה, מנחה, מדריך בפסיכותרפיה ובפסיכודיאגנוסטיקה, פסיכואנליטיקאי מנחה ופעמונר.
שפלר למד ולימד באוניברסיטה העברית בירושלים.
את העבודה לקבלת תואר דוקטור הגיש ב-1990 בנושא פסיכותרפיה מוגבלת בזמן, מחקר תוצאה מבוקר, בהנחיית פרופ' חיים דסברג ופרופ' גרשון בן-שחר.
בשנים 1975–1979 התמחה בפסיכולוגיה קלינית במחלקה הפסיכיאטרית במרכז רפואי"הדסה", ירושלים, בבי"ח הממשלתי לבריאות הנפש, "בי"ח איתנים, ובמרפאת בי"ח "הרצוג" (עזרת-נשים).
שפלר הוכשר כפסיכותרפיסט באוריינטציה אנליטית (1980-1977) במכון ישראלי לפסיכואנליזה על-שם מ' אייטינגון, בירושלים וב-1997 גמר שם את ההכשרה הפסיכואנליטית.
ב-1984 סיים לימודי המשך בטיפול מוגבל בזמן בשיטת פרופ' ג'יימס מאן ובהנחייתו.
בתפקידו האחרון ניהל צוות רב-מקצועי במרפאת המבוגרים, ניהל יחידה לטיפול קצר מועד, היה חבר ב"ועדת הלסינקי" של ביה"ח ושימש כעמית מחקר ב"מרכז לאטנר" למחקר בפסיכותרפיה ובפסיכולוגיה חברתית (מ-1990 ועד 2018).
מ-2018 ועד היום משמש שפלר כפסיכולוג הראשי והאחראי על התמחות הפסיכולוגים בקליניקה הקהילתית של המחלקה לפסיכולוגיה של אוניברסיטת בן - גוריון בנגב.
במשך שנים, במקביל לעבודה הקלינית כיהן שפלר באקדמיה בתחילה כמרצה אורח (מ 1988 ועד 1993) מ-1996 כיהן כמרצה בכיר קליני ומ 2002 כפרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, היה ראש המגמה הקלינית לפסיכולוגיה ובמשך 4 שנים ברציפות מ-1999 ועד 2002 נבחר כ"מרצה המצטיין".
שפלר היה חבר בוועדה העליונה לאתיקה במחקר באוניברסיטה העברית ומנהל "מרכז פרויד" לחקר הפסיכואנליזה ומופקד הקתדרה ע"ש זיגמונד פרויד.
במסגרת תפקידיו אלה הגה, יזם והקים את "מארג"- כתב עת לפסיכואנליזה, שנתון שיוצא לאור בהוצאת "מאגנס" ובשיתוף חברות, מכונים ואגודות פסיכואנליטיים.
מאז ועד היום משמש כיו"ר המערכת.
מ 2019 מורה בכיר במגמה הקלינית רגישת תרבות במכללה האקדמית "אחווה".
ב-2020 מונה לדיקן בית הספר ללימודים מתקדמים במכללה זו.
שפלר הרצה ומרצה, ערך ועורך סדנאות, השתתף בכנסים מקצועיים בארץ ובכל רחבי העולם בנושאים שונים בפסיכולוגיה קלינית ובאתיקה.
שפלר חבר בהסתדרות הפסיכולוגים בישראל, ב"האיגוד הישראלי לפסיכותרפיה", ב"החברה הפסיכואנליטית בישראל", ב"איגוד הבינלאומי לפסיכואנליזה (IPA)", ב"פדרציה האירופאית לפסיכואנליזה", בחברה הבינלאומית למחקר בפסיכותרפיה.
כיהן כיושב-ראש ועדת האתיקה של הסתדרות הפסיכולוגים בישראל מ-1996 עד 2006.
מייסד תחום "אתיקה בפסיכולוגיה" (2002) ב"מרכז לאתיקה" במשכנות שאננים ירושלים, חבר המועצה האקדמית והמנהל האקדמי.
שפלר נשוי למיכל, פסיכולוגית קלינית ופסיכואנליטיקאית (בתו של הפסיכולוג פרופ' רון שובל), ואב לשלוש בנות.
מזה כחמישים שנה מנגן גבי שפלר על פעמוני ימק"א ירושלים, במיוחד לפני חגים ובמהלך פסטיבלי מוזיקה.
שפלר הוא בין הפעמונרים היחידים בארץ.
מגדל פעמוני ימק"א נחנך ב-1933 במעמד הלורד אלנבי ומאז ועד היום זה הקריון (פעמונייה) היחיד במזרח התיכון.
דסברג, ח' איציקסון י, שפלר ג'.
פסיכותרפיה קצרת מועד: רקע, טכניקה ויישום.
ירושלים: הוצאת מאגנס שליד האוניברסיטה העברית
ירושלים: הוצאת מאגנס שליד האוניברסיטה העברית.
עוד על פסיכותרפיה מוגבלת בזמן: תיאוריה, טיפול, הכשרה, מחקר.
סוגיות אתיות במקצועות הייעוץ והטפול הנפשי.
עיונים חדשים בתרבות בלא נחת.
עריכה מדעית של התרגומים לעברית:
יאלום,א', לשץ', מ' (2006) טיפול קבוצתי : תיאוריה ומעשה.
אור יהודה: כנרת בית הוצאה לאור, וירושלים: הוצאת מאגנס שליד האוניברסיטה העברית.
יאלום, א' (2011) פסיכותרפיה אקסיסטנציאליסטית.
"גביונים ונחשים" (1976) הוא הדפס מאת יצחק דנציגר, המבוסס על רישום משנת 1973.
ההדפס "גביונים ונחשים", אשר נוצר בשנת 1976, מבוסס על רישום עשוי דיו, צבע מים וקולאז' שיצר יצחק דנציגר בעקבות העבודה על "פרויקט שיקום מחצבת נשר".
בשנת 1976 הזמין מרכז ברסטון לגרפיקה את הפקתם של שלושה הדפסים של דנציגר.
הדפסים אלו הודפסו על ידי סדנת ההדפס ירושלים בטכניקה של הדפס רשת.
העבודה הודפסה בגובה של 30 ס"מ, וברוחב של 32 ס"מ, על גבי גיליון נייר בגובה של 65 ס"מ, וברוחב של 50 ס"מ ובמהדורה בת 84 עותקים.
במרכז ההדפס מופיעה קוביית רשת, שנועדה לעצור סחף של קרקע, ושמכונה "גֵבְיוֹן" ושימש את דנציגר ושותפיו בשחזור שטחי האדמה שבמחצבת נשר.
בפינתו הימנית של ההדפס מופיע רישום שחור של נחש מפותל בתוך שיח.
ייתכן כי האמן ביקש לחבר בין פעולת השחזור לבין הטבע, מהלך אותו ביקש לבצע בפרויקט השחזור.
בשנת 1979 הוצגה העבודה בתערוכה "אמן-סדנה-הדפס" שהתקיימה במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן.
ובתערוכה הרטרוספקטיבית שנערכה לדנציגר במוזיאון ישראל בשנת 1981. תצלום היצירה פורסם בספר "100 שנות אמנות הדפס בישראל" (2015).
גבי פורטנוי (נולד ב-25 באוקטובר 1969) הוא ראש מערך הסייבר הלאומי לשעבר.
קודם לכן שירת כקצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שירת כמפקד חטיבת ההפעלה המבצעית.
הוא התגייס למערך המבצעים המיוחדים של אגף המודיעין ב-1988. ב-2009 מונה לראש ענף תכנון ביחידה 8200, ב-2011 מונה לראש מחלקת תכנון, תקינה ותקציבים באגף המודיעין.
ביולי 2015 מונה למפקד יחידה 9900, מערך השטח של אגף המודיעין, הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2016. ב-2016 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת ההפעלה המבצעית ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2019.
לאחר פרישתו מונה בינואר 2020 לסמנכ"ל תפעול בחברת אנויז'ן מדיקל.
בפברואר 2022 החליט ראש הממשלה נפתלי בנט להביא לאישור הממשלה את מינויו לראש מערך הסייבר הלאומי, לאחר הודעתו של יגאל אונא, ראש המערך הקודם, על פרישתו המיידית בחודש ינואר.
הממשלה אישרה את המינוי ב-20 בפברואר 2022.
בפברואר 2025 הודיע לראש הממשלה על החלטתו לסיים את תפקידו ובמרץ 2025 סיים את תפקידו לאחר מינויו בממשלה של יוסי כראדי לראש מערך הסייבר הלאומי.
הוא בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ממכללת שנקר (2004) ותואר שני מהקריה האקדמית אונו (2016).
גבריאל (גבי) כנען (1936 – 28 בדצמבר 1998) היה רופא ישראלי, ששימש מנהל בית חולים זיו ומנהל בית חולים פוריה.
כקצין ורופא צבאי בצה"ל, עוטר בעיטור העוז על פועלו במלחמת יום הכיפורים.
כנען (במקור כהנסקי) שירת בחטיבת הצנחנים ולחם עימה במלחמת סיני.
בשירות המילואים שירת בחטיבה 55 ובמלחמת ששת הימים השתתף במערכה על ירושלים.
ב-1960 החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בזל בשווייץ.
לאחר הלימודים התמחה בקרדיולוגיה בקליפורניה ובמכון הלב של טקסס ביוסטון.
ב-1973 חזר לישראל ועבד בבית החולים תל-השומר.
במלחמת יום הכיפורים לחם כרופא גדודי של גדוד 66 בחטיבה 55. על פועלו עוטר בעיטור העוז.
לאחר המלחמה היה פעיל בתנועת המחאה "ישראל שלנו" יחד עם אסא קדמוני, מוטי אשכנזי ויוחאי בן נון.
ב-1977 מונה למנהל המחלקה הכירורגית בבית החולים רבקה זיו.
ב-1980 מונה למנהל בית החולים פוריה.
ב-1984 מונה במקביל גם למנהל בפועל של בית חולים זיו ובספטמבר 1988 מונה למנהל קבוע של בית חולים זיו.
תלונות על אי סדרים בניהול בית החולים, הובילו לחקירה בגין פעילותו.
ב-1993 הוגש נגדו כתב אישום בשש עבירות של מרמה והפרת אמונים בתאגיד, סחיטה באיומים, שימוש לרעה בסמכותו, קבלת דבר במרמה וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות.
ב-1998 הורשע בבית משפט השלום בטבריה בארבע עבירות של מרמה והפרת אמונים, קבלת דבר במרמה וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות.
בעקבות ההרשעה שם קץ לחייו והובא למנוחות בקיבוץ גינוסר.
אחותו הגישה ערעור לאחר מותו בשמו, לאחר שבית המשפט המחוזי פסק באופן תקדימי שקרובי משפחתו של מורשע שמת יוכלו להגיש ערעור בשמו.
ב-2001 זוכה ידי בית המשפט המחוזי בחיפה ממרבית האישומים שבגינם הורשע, והותרה על כנה הרשעה בגין קבלת 2,600 שקל עבור העסקת אשתו במשרת פסיכולוגית בבית החולים.
כנען היה נשוי לנורית כנען-קדר, בניהם הם הפילוסוף חגי כנען והמוזיקאי יונתן כנען.
לאחר גירושיהם נישא שנית לדורית ולזוג בת.
על שמו קרויה ספריה רפואית בבית החולים פוריה.
גבי פקר (נולד ב-3 במאי 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתפקיד המגן שמאלי.
פקר, בנו של שחקן העבר אריה פקר (מכבי נתניה, בית"ר נתניה), גדל במחלקת הנוער של מכבי נתניה ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1987. פקר היה מגן שמאלי שפורץ עם הרבה מהירות וכח ומסייע המון להתקפת קבוצתו.
ערך הופעה ראשונה בבוגרים (בעקבות פציעתו של אלעד קורן) במשחק חוץ מול בית"ר ירושלים.
פקר תפס מקום של קבע בהרכב הפותח ושיחק במכבי נתניה ברציפות עד שנת 1994.
בעונת 1994–1995 עזב פקר לראשונה את מכבי נתניה והצטרף למכבי פתח תקווה, במדיה רשם 21 הופעות בליגה וכבש שלושה שערים.
כעבור שנה חזר למכבי נתניה.
בעונת 1996–1997 הצטרף למכבי עירוני אשדוד ששיחקה בליגה הארצית ובמחזור האחרון של העונה חגג איתה את חזרתה לליגה הבכירה.
בעונת 1997–1998 הצטרף לצפרירים חולון וגם איתה חגג את חזרתה לליגה הבכירה.
בעונת 1998–1999 חזר למכבי נתניה ובסוף העונה חגג איתה את חזרתה לליגה בכירה.
גבריאל "גבי" צאצאשוילי (נולד ב-8 בדצמבר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד-סנטר בהפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל בבנבחרת ישראל ובנבחרת ישראל 3x3.
צאצאשוילי נולד וגדל בנצרת עילית (כיום, נוף הגליל).
הוא התחיל את דרכו כספורטאי בתפקיד בלם בקבוצת הכדורגל של הפועל נוף הגליל.
בכיתה ט' עבר לשחק כדורסל במחלקת הנוער של הפועל נעם העמק עילית.
בכיתה י' זכה באליפות הנערים המחוזית.
בכיתה י"א עבר לשחק בקבוצת הנוער של הפועל עמק יזרעאל איתה זכה בגביע המדינה לשנת 2017/18 לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.
צאצאשוילי נבחר לשחקן המצטיין עם 20 נקודות ו-7 חסימות.
בסיום העונה זכה בפרס השחקן המצטיין בנוער על.
הבחירה לפרס על שם תנחום כהן- מינץ נעשתה על ידי מאמני הליגה.
בשנה שלאחר מכן לאחר שקיבל מעמד של ספורטאי עילוי, עשה טירונות ועבר לצ'כיה להתאמן ולשחק ב-Get better academy.
במהלך המשחקים של הקבוצה בליגה השנייה בצ'כיה קלע עשר נקודות, קלט 10 ריבאונדים וסיפק אססיסט וחטיפה בממוצע למשחק.
בקיץ 2019 עבר פציעה קשה במהלך משחק אימון של נבחרת העתודה.
במהלך עונת 2019/20 עבר שיקום לרגלו.
בתום השיקום, לקראת עונת 2020/21, חתם בקבוצת הפועל גליל עליון.
בתום עונת 2021/22 זומן למחנה אימונים של הגולדן סטייט ווריורס.
באותו הקיץ שיחק בגולדן סטייט בליגת הקיץ של ה-NBA וקלע בחמישה משחקים 4 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2022/23 חתם בברוזה במברג מליגת העל הגרמנית בכדורסל תחת המאמן הישראלי אורן עמיאל.
בקיץ 2023 חתם לשלוש שנים בהפועל ירושלים עימה זכה בעונתו הראשונה בקבוצה בגביע המדינה ובגביע ווינר.
ב-13 בנובמבר 2024 רשם במדי הפועל ירושלים שיא קריירה כשחקן בוגרים כשקלע 20 נקודות במשחק נגד בורג הצרפתית במסגרת היורוקאפ.
צאצאשוילי שיחק בנבחרות ישראל מגיל נוער ועד הנבחרת הבוגרת.
ב-2017 שיחק תחת המאמן שרון אברהמי באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך באסטוניה.
במשחק השיא שלו בטורניר מול אזרבייג'ן קלע 12 נקודות וקלט 6 ריבאונדים.
בקיץ 2019, במהלך משחק מול בולגריה כהכנה לאליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בישראל, נפצע פציעה קשה ברגלו ולא שותף באליפות.
בנובמבר 2024 זומן לנבחרת הבוגרת של ישראל.
ב-2021 השתתף עם נבחרת ישראל 3x3 במוקדמות אליפות אירופה 3x3 והעפיל עמה מהמקום הראשון בשלב המוקדמות לאליפות שנערכה בספטמבר 2021 בפריז, באליפות אירופה סיימה הנבחרת במקום השלישי והודחה בשלב הבתים.
גבי (גבריאל) קלזמר הוא צייר ופסל ישראלי.
גבי קלזמר נולד בירושלים בשנת 1950. החל ללמוד אמנות בגיל צעיר אצל הציירת טסה רקוש בשכונת רחביה בירושלים.
לאחר מכן, למד אמנות אצל האמנית ברברה גולדשמיט, נכדתו של מרטין בובר.
בהמשך קלזמר למד אמנות עד גיל 18 באגף הנוער והחינוך לאמנות במוזיאון ישראל.
במוזיאון הוא למד ציור, פיסול והדפס, והכיר, בין היתר, עבודה עם פחם עץ, גיר, וחיתוכי לינולאום.
בשנת 1970 החל ללמוד ב-בצלאל.
בשנת 1973 לקראת סוף לימודיו, נסע להמשך לימודי אמנות בגרמניה במסגרת תוכנית לחילופי סטודנטים.
לאחר שובו לארץ יצר שיתוף פעולה עם האמן שרון קרן (ממקימי קבוצת זיק).
השניים נקראו "גבי ושרון" והם יצרו מספר עבודות ומיצגים בעלי אופי פוליטי.
באחד המיצגים משנת 1973 חדרו השניים לטקס הלאומי "אות העוז והגבורה" ובו הם הסתובבו ענודים במדליות ותחבושות באופן שהזכיר את הדימוי המפורסם של אריאל שרון, שצולם כשלראשו תחבושת.
בעבודה אחרת -" טרסה"- בשנת 1975 הזמינו השניים פועל ערבי שבנה במוזיאון ישראל קיר טרסה בשיטות מסורתיות.
בכך שילבו כאוונגרד מושגים אמנותיים ופוליטיים.
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 עסק קלזמר בציור פיגורטיבי על נייר, ששילב אלמנטים איוריים ובהם דמויות אנונימיות המבצעות פעולות שונות.
בהמשך החל ליצור דימויי נוף פנטסטיים על בדים.
חלקם לוו בכיתובי טקסט בעלי אופי פוליטי.
החל משנות ה-90 של המאה העשרים פיתח קלזמר שיטות ציור בעלות אופי מכני שמתכתבות עם העולם הממוחשב.
בשנת 1989 עבר להתגורר בלונדון עם רעייתו, צלמת הולנדית, שם השלים את לימודיו באמנות וקיבל תואר PHD באמנות מההקולג' המלכותי לאמנות.
במקביל המשיך להציג תערוכות בישראל.
בשנת 2014 חזר לישראל לאחר שהות ממושכת באנגליה על מנת לשמש בתפקיד דיקאן המדרשה לאמנות, מכללת בית ברל.
הוא כיהן בתפקיד זה כארבע שנים.
קלזמר לימד במקומות שונים בארץ כגון הטכניון, בצלאל, ואוניברסיטת תל אביב.
ב-2022 זכה בפרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום.
בנימוקי השופטים נכתב בין היתר: "בשני העשורים האחרונים עוסק קלזמר בפיתוח השפה הפיסולית והציורית שלו ובמיוחד את פעולת הציור "ללא מגע אדם"; מתוך כך הוא עוסק בשאלה גדולה ומהותית: האם ציור, שתוכנן על ידי אמן אך בוצע על ידי מכונה, יכול להגיע לאיכויות רגשיות ורוחניות ואף לגעת בנשגב?".
נעמי גבעון, בעלת גלריה גבעון שקלזמר נמנה עם אמניה, מגדירה אותו כמי שתמיד נשאר כמו סטודנט בשנה רביעית.
"הוא ממציא את דרכי הפעולה שלו מחדש, כמעשה קסם, שעליו הוא שומר עליו באדיקות.
הוא אחד האמנים הבודדים שמשמעות האוונגרד רוחשת אצלם.
הכבוד שלו הוא לא לעצמי, אלא לדרכי פעולה חדשים, להיות בתנועה כל הזמן"."
בראיון שערך ב-2012 אמר קלזמר: "מאחר שאני עובד ללא הפסק, אני אף פעם לא מרגיש שהעבודה היא משהו שאני עשיתי, אלא משהו שכאילו יצא לי.
אני עובד על 100 כישלונות כדי להוציא פעם אחת משהו ראוי".
1970–1974 – בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, המחלקה לאמנות – תואר ראשון.
1990 - הקולג' המלכותי לאמנות, לונדון, אנגליה – תואר מוסמך באמנות, MFA.
הקולג' המלכותי לאמנות, לונדון, אנגליה – תואר שלישי באמנות.
1977–1984 – הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל בחיפה, אדריכלות ותכנון העיר
1982–1995 - בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, מרצה בכיר
1995 – המרכז ללימודי עיצוב, תל אביב-יפו
1996 – אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו, בית הספר לאדריכלות
1998–2014 – האקדמיה המלכותית לאמנות, לונדון, אנגליה
2014–2018 – בית הספר לאמנות – המדרשה, מכללת בית ברל, דיקן המדרשה.
פרס ז'אק וגניה אוחנה לאמן ישראלי צעיר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב (1987)
פרס משרד החינוך והתרבות (1989)
פרס סנדברג לאמן ישראלי, מוזיאון ישראל, ירושלים (1990)
פרס קרן התרבות אמריקה-ישראל, ע"ש ג'ורג' וג'נט ג'פן, על הצטיינות באמנות הפלסטית (1995)
מדליית ארד, טריאנלה לאמנות שימושית, מילנו, איטליה (1995)
פרס הקרן על שם הציירת נתה דושניקי-קפלן למחקר, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב (2010)
פרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום לשנת (2022)
1983 - תערוכת יחיד, מוזיאון ישראל
1983 - תערוכה משותפת עם דוד ריב, לכבוד זכיתם בפרס ז'אק ויוז'יני אוחנה, ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו
1988 - "צבע טרי", תערוכה קבוצתית לכבוד חגיגות שנת ה-40 למדינת ישראל
1990 - תערוכת יחיד, גלריה גימל, ירושלים
2002 - "רוצחים", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
2008 - דיוקנאות וציורי נוף חדשים, גלריה גבעון, תל אביב
2010 - "חלפ", תערוכה משותפת עם בתו שירה קלזמר, גלריה 39, תל אביב
2012 - מיצב "720 מעלות", יצירה משותפת עם בתו שירה קלזמר, כחלק ממיצב של רון ארד.
2014 - "EFES/1", ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו
גבריאל (גבי) נעמן (נולד ב-1959) הוא ראש המועצה המקומית שלומי, המכהן מאז 1999.
נולד במעברה שהוקמה על חורבות הכפר אל-בסה (לימים, היישוב שלומי) בשנת 1959. את שירותו הצבאי עשה בגף הכיבוי בבסיס חיל האוויר.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 1998 התמודד על תפקיד ראש המועצה המקומית שלומי וזכה בכ-33% מהקולות, אך הפסיד לראש המועצה המכהן ישראל אוקרט שזכה בכ-40%.
רשימתו "דחף" ("דור חדש פועל") זכתה בשני מושבים במליאת המועצה.
בשנת 1999 נבחר לראשונה לתפקיד ראש המועצה המקומית שלומי.
שנה לאחר מכן פורסם כי נעמן התבטא כנגד אנשי צד"ל ששהו בשלומי לאחר נסיגת צה"ל מלבנון, ואמר עליהם שהם "אנסים, גנבים ומציצנים".
נעמן הכחיש, אך אישר שהוא פועל להוצאתם מהיישוב.
בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בשנת 2003, זכה בכ-45% מהקולות.
רשימתו "דחף" זכתה ב-3 מושבים, והייתה לסיעה הגדולה במליאת המועצה, והוא נבחר לקדנציה נוספת כראש המועצה.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 2008, גבר על שמעון רשף וגבריאל זיסקינד עם כ-57% מהקולות.
רשימתו "דחף" זכתה בארבעה מושבים במליאת המועצה, והייתה לסיעה הגדולה בה.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 זכה בכ-54% מהקולות, ונבחר לכהונה נוספת.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018 גבר על דוד דר, יששכר בובליל ושיפרה ווקנין עם כ-45% מקולות הבוחרים, ונבחר לכהונה נוספת.
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שהיו אמורות להתקיים בשנת 2023 הודיע על התמודדות נוספת (שישית במספר) לראשות המועצה, מטעם רשימה משותפת: "דחף-ליכוד-שלומי ביתנו-תקווה חדשה", אולם בשל טעות ברישום בעת הגשת הרשימה, נפסלה הרשימה מהתמודדות בבחירות.
נעמן וסיעתו ערערו לבית המשפט המחוזי בחיפה, שדחה את עתירתם, וכך גם בית המשפט העליון.
אולם, עקב מלחמת חרבות ברזל לא נערכו הבחירות בשלומי, כמו גם ברשויות אחרות באזור הצפון, ונעמן המשיך בתפקידו.
בבחירות המיוחדות לרשויות בצפון, שהתקיימו כעבור שנה ב-18 בפברואר 2025, היה נעמן המועמד היחיד לראשות מועצת שלומי והוכרז כראש המועצה לקדנציה נוספת.
במהלך כהונתו הוקמו 10 מעונות יום, נבנה בית ספר תיכון ביישוב והוקם אזור תעשייה.
באותה עת, התמודדה שלומי עם מלחמת לבנון השנייה והחזית הצפונית מלחמת חרבות ברזל, שבמהלכה פונו מהיישוב מרבית תושביו, והוא ספג פגיעות ירי רבות.
נעמן נשוי לנורית ואב לארבע בנות.
גבי ז'וניור קיקי הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אקטובה מליגת העל הקזחית.
קיקי החל את הקריירה המקצוענית שלו באדינג ספורט מליגת העל הקזחית.
ב-31 ביולי 2017 חתם בדנייפר מוהילב מליגת העל הבלארוסית, במדיה ערך 35 הופעות ליגה.
ב-2 ביולי 2018 חתם בדינמו ברסט, גם היא מליגת העל הבלארוסית, במדיה ערך 58 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
ב-25 בינואר 2021 חתם ברוך ברסט מליגת העל הבלארוסית.
ב-26 בינואר 2022 חתם בשריף טירספול.
ב-23 בינואר 2024 חתם באקטובה הקזחית.
גבריאל (גבי) לוי (נולד בשנת 1944) הוא דיפלומט ישראלי בדימוס, שכיהן כשגריר ישראל באוסטרליה ובטורקיה.
לוי נולד ב-1944 לחיים וקדן (לינדה) בעיר ברגמה, שבנפת איזמיר בטורקיה.
בשנת 1949 עלתה משפחתו לישראל.
גדל והתחנך בבית הספר העממי "הרצל" שביהוד, ומאוחר יותר עבר לפנימייה צבאית בסמוך לבית הספר הריאלי שבחיפה.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים התגייס לשירות חובה בצה"ל.
הוא עבר קורס קציני שריון, וחתם שנתיים וחצי נוספות בקבע.
במסגרת שירותו הצבאי פיקד על פלוגת טנקים, ועד פרישתו הועלה לדרגת רב-סרן.
הוא לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
בשנת 1973 סיים את לימודיו האקדמיים לתואר ראשון בחוגים למזרח תיכון וגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב.
לאחר מכן ניגש למבחני צוערים במשרד החוץ, אותן עבר בהצלחה.
הוא החל את עבודתו כמזכיר בקונסוליית ישראל בג'מייקה.
בשנת 1999 מונה לשגריר ישראל באוסטרליה.
ב-4 בפברואר 2001 הוחלט להרחיב את תפקידו גם לונואטו ואיי שלמה.
בשנת 2007 מונה לשגריר ישראל באנקרה, בירת טורקיה.
ב-14 בנובמבר 2009 הותקף ביידוי ביצים בידי סטודנטים טורקים לאחר שהגיע להרצות בטרבזון חודש אחר כך ארגן אירוע עבור חגיגות יום העצמאות.
אולם הכנס הוחרם על ידי נציגי טורקיה, ואף אחד לא הגיע אליו.
לאחר המשט לעזה (2010), שכונה אחר-כך "משבר המרמרה", גורש לוי חזרה לישראל על ידי נשיא טורקיה, עבדוללה גול.
בשנת 2014 הוזמן על ידי רג'פ טאיפ ארדואן לחנוך בית כנסת ששוקם על ידי ממשלת ארדואן בעיר הולדתו של לוי.
גביון (מאיטלקית: gabbione; "כלוב גדול"; מכונה גם שכפ"ץ אבנים) הוא כלוב, צילינדר או קופסה הממולא בסלעים, בטון, חול או אדמה בו נעשה שימוש לצרכים שונים בהנדסה אזרחית, בבניית כבישים, באחזור קרקע, בעיצוב נוף ובמשימות צבאיות.
השימוש המתועד בגביונים החל במצרים העתיקה.
עד שלהי המאה ה-19 חומר הגלם ששימש לבניית גביונים היה צמחי, מה שהגביל את משך השימוש של גביונים.
בשנת 1879 החל השימוש בגביונים מבוססי רשתות תיל.
גביונים משמשים בהנדסה אזרחית למטרות שונות, בהן ייצוב קווי חוף וגדות נהר כנגד סחיפה, כקיר תומך, כ, כמחסום מפני שיטפונות, כקירות סכר ועוד.
שני תתי-סוגים של גביון בהם נעשה שימוש רב הם באסטיון, שהוא גביון אשר תוכו מצופה בממברנה העשויה, בדרך כלל, מבד מסוג אשר מאפשרת מילוי באמצעות חומר גרגירי כמו חול או אדמה ומזרן, שהוא גביון שטוח ונמוך שנועד לשמור על משטחים (כמו קרקעית נהר) מסחיפה.
במצרים העתיקה שימשו גביונים עשויים דום וקנה מצוי ממולאים בסלעים להתמודדות עם שיטפונות שפקדו את הנילוס וכן לבניית תעלות השקיה; ביפן במאה ה-16 שימשו גביונים עשויי חזרן ממולאים בסלעים להגנה על גדות הנהרות.
בסביבות שנת 1879 החלה החברה האיטלקית Maccaferri לייצר ולהשתמש בגביונים עשויים רשתות תיל, מה שנחשב לגרסה המודרנית הראשונה של גביונים.
באדריכלות, גביונים יכולים לשמש לחיפוי בחזית המבנה.
באדריכלות נוף גביונים משמשים לרוב כאלמנט עיצובי.
בספרייה הלאומית של ישראל נעשה שימוש בגביונים למטרות מיזוג אוויר.
גביונים יכולים לשמש כתחליף לבטון מזוין, אך קיימים כמה הבדלים בולטים:
במילוי גביונים ניתן לעשות שימוש במגוון רחב של חומרי גלם.
כתוצאה מכך, עלות השימוש בגביונים קטנה בשליש עד שני שלישים מעלות השימוש בבטון; ההבדל תלוי במקומיות חומר המילוי.
שימוש בחומר שנכרה באזור המבנה מצמצם את עלויות ההובלה והחומר כמעט לחלוטין.
גביונים חדירים יותר למים, מה שמשפר את פיזור הלחץ ההידרוסטטי במבנים עשויי גביונים.
לגביונים גמישות רבה בהרבה מלבטון.
משך השימוש של גביונים משתנה, אך לרוב קצר מזה של בטון.
בנייה באמצעות גביונים מצמצמת את פליטת הפחמן הדו-חמצני ביחס לבנייה זהה באמצעות בטון מזוין.
גביונים משמשים בהנדסה צבאית להקמת ביצורים.
עד המאה ה-19 נעשה שימוש בגביונים קלועים וממולאים באדמה להגנה על עמדות תותחים וכן על פלסים.
בעקבות מחסור בעצים במהלך מלחמת קרים החל שימוש בגביונים מברזל לצורך זה.
בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 המציא היזם האנגלי גביונים הכוללים כיסוי בד הנפרסים בקלות, בהם נעשה שימוש רב בהקמת מחנות ארעיים, ומכונים באסטיוני הסקו (Hesco bastion).
לגביונים יתרון על שקי חול כאמצעי להקמת ביצורים כיוון שקל למלאם באמצעות כלי ציוד מכני הנדסי.
גבינה היא מוצר חלב מוצק המיוצר מחלב, בעיקר של בקר וצאן (אך לעיתים משל יונקים אחרים).
ברחבי העולם קיימים כ-500 סוגים ייחודיים של גבינות ואלפי סגנונות המתבססים על סוגים אלה.
אף על פי שכל הגבינות מיוצרות מאותו חומר גלם (חלב), מגוון הטעמים והמרקמים הוא עצום.
הטעמים השונים של הגבינות הם תוצאה של מספר משפיעים: מקור החלב (סוג החיה ותזונתה), טכניקת הייצור, תמהילים שונים של חיידקים וסוגי עובשים, רמות שונות של שומן, ומשכי זמן שונים של התיישנות .
גורמים אחרים כוללים הוספת חומרי טעם כמו עשבי תיבול, תבלינים, סוג העץ המשמש לאחסון ועיבוד בשיטות שונות כמו עישון מזון.
גם תהליך הפסטור יכול להשפיע על טעם המוצר.
הגבינה היא מאכל עתיק במיוחד שייצורו החל עוד בתקופה הפרהיסטורית.
העדויות הקדומות ביותר לייצור גבינה התגלו בפולין ובסהרה ומתוארכות לאלף השישי לפני הספירה (לפני כ-7500 שנה).
נתח הגבינה העתיק ביותר נמצא על ידי חוקרים בשנות ה-30 של המאה הקודמת במדבר טקלה מקאן בסין, והיא מתוארכת לשנת 1615 לפני הספירה.
הגבינה, שהייתה קבורה ליד כמה מומיות, הייתה ארוזה בוואקום ונמצאה במצב סביר.
ייצור גבינה התפתח מאוד בתקופה הרומאית והפך לתהליך מתוחכם מאוד.
ברחבי תחום שליטת רומא התפתחו טכניקות שונות ומגוונות לייצר את המאכל.
רבגוניות זו הגיעה לשיאה בזמן המהפכה התעשייתית והידרדרה בעקבות מיכון הייצור.
מזה אלפי שנים שגבינה משמשת למאכל מונע רעב וככזה הרצוי למסעות ארוכים.
הגבינה יעילה כמזון בזכות ניידותה, חיי המדף הארוכים שלה והכמויות הגדולות של שומן, חלבון, סידן וזרחן שיש בה.
גבינה יותר קלה וקומפקטית מחלב, שממנו מייצרים אותה, וניתן לשמרה לתקופות ארוכות.
אך ככל הנראה הגבינה נזכרת גם בספר שמואל, בשם אחר, כאשר ישי אומר לבנו דוד לקחת את "חריצי החלב" (וכתרגום יונתן: "גובנין דחלבא") מתנה לשר האלף.
מקורותיו המדויקים של ייצור הגבינה אינם ידועים, וההערכות נעות בין 8000 לפנה"ס (כשכבשים בויתו לראשונה) ועד 3000 לפנה"ס בערך.
שבטים טורקיים במרכז אסיה או במזרח התיכון גילו את תהליך הייצור באותו זמן כשיוגורט הומצא.
על פי אגדה ידועה, נווד ערבי שסחב חלב במכל עשוי מבטן בעל חיים במדבר גילה כי חלבו הופרד לגבנים ומי גבינה על ידי אנזים ההגבנה שבקיבת בעל החיים.
במציאות, ייצור גבינה פותח כשיטת שימור חלב מוחמץ או מוקרש דרך לחיצה או המלחה והשימוש באנזים הגבנה הגיע לאחר מכן.
העדות הארכאולוגית הראשונה לייצור גבינה נתגלתה באתר פרהיסטורי בן 7,500 שנה בחבל קויאוויה שבפולין של ימינו.
ארכאולוגים שעבדו באתר חשפו כלי חרס מחוררים, אשר לדעתם שימשו לסינון החלב בתהליך ייצור הגבינה אנליזה כימית של החרסים מצאה שומנים אופייניים לחלב מעלי גרה ואיששה את ההנחה.
כיוון ששומנים מחלב גולמי אינם נשמרים, הרי שהחלב עבר תהליך עיבוד (לגבינה או גהי).
גבינות קדומות אלו היו די מלוחות ומרות ודומות במראה לגבינות קוטג' ופטה של ימינו.
ייצור גבינה אפשר ניצול חלב גם באוכלוסיות שבהן לא התפתחה עדיין עמידות ללקטוז.
מהמזרח התיכון יובא ייצור הגבינה לאירופה, שם אקלים קריר יותר קיצר את זמן ההמלחה.
גבינה פחות חמוצה ומלוחה זו הייתה מקום ראוי להתרבות מגוון חיידקים ועובשים שמציעים טעמים חריפים יותר.
לפי המיתולוגיה היוונית, הגבינה הומצאה על ידי האל אריסטיוס.
הומרוס, שחי במאה ה-8 לפנה"ס, מזכיר באודיסיאה ייצור ושימור של גבינות כבשים ועיזים.
בתקופת רומא העתיקה גבינה הייתה מאכל יום-יומי וייצורה היה אומנות מתוחכמת.
יצירות מהמאה הראשונה לפנה"ס מתארות את ייצור הגבינה הרומאית שדומה יחסית לתהליך המודרני; התהליך כלל הקרשת המסו, עיבוד הגבן, המלחה, והתיישנות.
הקיסרות הרומית הרכיבה תהליך קבוע ותקין לייצר גבינה.
יתר על כן, האימפריה העצומה הפיצה את הגבינה לארצות שהיו תחת שליטתה, בהן המאכל לא היה ידוע.
בעוד מערכת המסחר של הקיסרות הרומית התפזרה ייצור גבינה באירופה גוּון עוד יותר, כשאזורים שונים פיתחו מסורות וטכניקות מיוחדות.
ההתקדמות בייצור נעשתה איטית יותר בימי הביניים לאחר שרומא נפלה.
למעשה, רבות מהגבינות המוכרות לנו כיום לא פותחו עד לאחר העידן הזה (גבינת הצ'דר פותחה ב-1500 לספירה, פרמזן ב-1597, גאודה ב-1697 וקממבר ב-1791).
המפעל הראשון לייצור גבינה נבנה בשווייץ ב-1815; אך הייצור ההמוני של המאכל הצליח לראשונה בארצות הברית – ב-1851, כאשר חלבן ממדינת ניו יורק התחיל לייצר גבינה בפס ייצור ובמהלך העשורים הבאים מאות מפעלים דומים קמו ברחבי ארצות הברית.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 החל הייצור ההמוני של אנזים הגבינה ועד תום המאה הצליחו מדענים לייצר תרביות חיידקיות טהורות שאפשרו את ייעול הייצור.
בזמן מלחמת העולם השנייה עבר היקף הייצור של גבינה במפעלים את היקף הייצור המסורתי, ומאז רוב הגבינה בארצות הברית ובאירופה מיוצרת במפעלים.
במאה ה-20 פותח תהליך לעיבוד חתיכות גבינה שנותרו מהייצור דרך הוספת חומרים מתחלבים, מלח וצבע מאכל.
מוצר זול זה, שנקרא "גבינה מעובדת", נפוץ עד מהרה, למרות טעמו הנחות.
כיום הגבינה היא מוצר חקלאי עיקרי.
על פי ארגון המזון והחקלאות, ב-2004 יוצרו ברחבי העולם מעל 18 מיליון טונות של גבינה.
גרמניה היא היבואנית הגדולה ביותר של גבינה, וצרפת, שבה מיוצרים כ-400 סוגי גבינה, היא היצואנית הגדולה ביותר.
בתהליך ייצור הגבינה מופרד הגבן, המרכיב המוצק, ממי הגבינה.
הקרשת החלב נעשית בעזרת מחמצת החלב או אנזים הנקרא "אנזים הגבנה".
מחמצת החלב, למשל לבן, יוגורט או שמנת חמוצה, היא תרבית של חיידקי חומצה לקטית.
הם גורמים ללקטוז שבחלב (סוכר החלב) להפוך לחומצה לקטית ולהוריד את ה-pH, דבר הנחוץ להקרשת החלב.
התהליך מתרחש בטמפרטורה שבין 20–45 מעלות צלזיוס ונמשך בין 30 דקות ל-36 שעות.
הוספת אנזים הגבנה גורמת לפירוק החלבון העיקרי שבחלב, קזאין, לצורה לא מסיסה, כלומר האנזים מביא לשקיעה של החלבון וליצירת מרכיב מוצק.
ניתן להימנע משימוש באנזים הגבנה.
מרקם הגבינה במקרה זה שונה (רך יותר).
ניתן להשתמש בחומצה כמו חומץ או מיץ לימון בנוסף למחמצת החלב או במקומה.
ניתן אף להשתמש בהחמצה הטבעית של החלב על ידי השארתו מחוץ למקרר למשך מספר ימים.
בשיטות אלו ירידת ה-pH גורמת לדנטורציה של הקזאין ולקרישה.
הגבינות שמתקבלות בצורה זו חמוצות יותר.
בנוסף למחמצת, החיידקים שחודרים לגבינה מהווים אף הם גורם מרכזי בקביעת המרקם והטעם שלה.
בחלב פרות 10%–20% הופך לגבן ויתרת הנוזלים הם "מי גבינה".
כדי לנקז את מי הגבינה מתוך הגבן, חותכים את הגבן לגושים באמצעות "נבל חיתוך".
גודל גושי הגבן הרצויים הוא 1.2 ס"מ.
בחישת הגבן וחימומו ינקזו יותר ממי הגבינה.
גושי גבן קטנים, המנוקזים יותר ממי גבינה, ישמשו להכנת גבינות קשות וגושי גבן גדולים ישמשו להכנת גבינות חצי קשות (צפתית, ברי, קממברט).
מי הגבינה מכילים לקטוז ומינראלים המומסים במים וכן חלבוני מי גבינה, אשר נקשרים בחימום (ולא כתוצאה מפעילות אנזימטית), ומהם מייצרים את גבינת הריקוטה, כמו גם משקאות עתירי חלבון, מזון לתינוקות ומוצרי אפייה.
לאחר הפרדת הגבן ממי הגבינה מעבירים את הגבן למכלים או למתקן דחיסה.
בייצור גבינות קשות עובר הגבן מספר שלבים: ראשית, מכניסים את הגבן לתבנית בצורת גלגל הגבינה הרצוי, ולוחצים אותו במכבש לניקוז נוסף של מי הגבינה.
לאחר מכן מוטבל גלגל הגבינה למשך מספר ימים במשרה של מי מלח ותבלינים במהלכם מתגבש טעמה האופייני ונוצרת קליפת הגבינה.
בשלב הבא, עוברת הגבינה הבחלה במשך כמה שבועות, בהן מתפתח מרקמה, ולבסוף מתיישנת הגבינה במשך כמה חודשים, במהלכם מתקבעים מרקמה וטעמה הסופי.
הכנת גבינה באמצעות שרף תאנים
שרף מעץ תאנה ותאנים לא בשלות (פגות) מכילים אנזים הנקרא פיקאין הגורם לחלב להתגבש לגבן, ובעת העתיקה השתמשו בהן ליצר גבינה מחלב.
יש לכך רמזים בכתבי הומרוס – .
קולומלה, אגרונום וסופר רומי, מונה את אמצעי הגיבון המוכרים ברומא וממליץ על גיבון בעזרת שרף של תאנה.
גם במשנה () מוזכר "שְׂרַף הַפַּגִּים" שבו העמידו גבינה.
לגבינה יש מקום מרכזי בתרבות המערבית מזה מאות שנים.
גבינות רבות נחשבות למאכלים אקזוטיים ויקרים למדיי.
במהלך השנים פותחה טכניקה מתוחכמת מאוד להתאמת הגבינה העדיפה לפי טעם היין המוגש בארוחה.
בארוחות רבות בעולם המערבי גבינה יכולה להופיע במגוון מאכלים בתור מתאבן עם פירות או רקיקים, מילוי, רוטב או אפילו בתור מנה עיקרית או מרכיב בקינוחים.
לעומת זאת, לעיתים רחוקות מופיעה גבינה במאכלים ממטבחי מזרח אסיה, בדומה להיעדר מוצרי חלב בתזונת האזור.
אולם באזורים מסוימים שותים חלב יאקים מבויתים וסוסים.
בסין מכירות הגבינה נוסקות במהירות, אך עדיין קטנות בהשוואה לאירופה וארצות הברית.
ניתן לאכול גבינות טריות, מבושלות, עם מאכלים אחרים או לבדן.
בחימום רוב הגבינות ניתכות ומשחימות, כתלות באחוז השומן בהן.
גבינות עתירות שומן, כמו רקלט, ניתכות באופן חלק; ניתן להמס סוגים אחרים דרך הוספת חומצות או עמילן.
תבשיל הפונדו, שבו יין משמש כמחמיץ, הוא דוגמה טובה לתבשיל המבוסס על גבינה מותכת.
גבינות אחרות נעשות אלסטיות או נמתחות כשמחממים אותן, תכונה רצויה במאכלים כמו פיצה.
ישנן מספר גבינות שאינן ניתכות במידה שווה, שומניהן נפרדים בעודן מתחממות ואף יש גבינות שמתקשות עוד יותר כשמחממים אותן, כמו הנולי וריקוטה.
גבינות הן מקור טוב לחלבון איכותי, אשלגן, סידן, זרחן, וויטמינים מקבוצת B.
מומלץ לבחור בגבינות המכילות יותר סידן ופחות שומן ונתרן.
גבינות שונות זו מזו בתכולת הסידן שלהן: יש גבינות מועשרות וכאלה שאינן.
בתוך כך, יש גבינות המכילות יותר סידן מאחרות באופן טבעי, כמו גבינת הריקוטה.
ככלל, גבינות קשות מכילות לרוב יותר סידן מאשר גבינות רכות.
גבינות נבדלות ביניהן גם ברמות השומן (נעות בין אחוזים בודדים לעשרות אחוזים) והמלח (מטעם נייטרלי ועד מלוח מאוד).
בדרך כלל, גבינה מציעה כמות גדולה של סידן, חלבון וזרחן.
תזונתית, גבינה היא פשוט חלב מרוכז: מנה של 30 גרם (כחתיכה אחת) של גבינת צ'דר מכילה כ-7 גרם חלבון ו-200 מיליגרם סידן.
יש לצרוך כ-200 גרם של חלב כדי לקבל מידה דומה של חלבון וכ-150 גרם לקבלת מידה דומה של סידן.
בגבינות בעלות אחוזי שומן גבוהים קיים שומן רווי בכמויות גבוהות.
מחקרים רבים הראו, שאכילת לפחות שלושה מוצרי חלב ליום עשויה להפחית את הסיכון למחלות עצם ושברים.
חוקרים מייחסים את ההשפעה המיטיבה של מוצרי החלב לרכיבים התזונתיים המצויים בהם והתומכים בבניית העצם, בנוסף לסידן, כמו: חלבוני החלב, זרחן, מגנזיום, אשלגן, אבץ, ויטמין D וויטמין A.
במחקרים נמצא כי צריכת מוצרי חלב עשויה להגן מפני מחלות לב בעיקר בזכות ההשפעה על גורמי הסיכון למחלות אלו (יתר לחץ דם, השמנה, וכולסטרול גבוה).
במחקרים נוספים נמצא כי צריכת מוצרי חלב עשויה לסייע במניעת סוכרת מסוג 2. בנוסף, נמצא קשר בין צריכת מוצרי חלב וסיכון מופחת לפתח את התסמונת המטבולית, המהווה גורם סיכון הן למחלות לב והן לסוכרת מסוג 2. ארגון הלב האמריקני מעודד צריכה של מוצרי חלב דלי ומופחתי שומן, כחלק מ"תזונה בריאה".
להלן הרכבם התזונתי של מספר סוגי גבינה במנה של כ-28 גרם: כמות הפחמימות אינה כתובה כי, בדרך כלל, היא נעה בין אפס עד 2 גרם בלבד.
החלוקה העיקרית של גבינות היא בין גבינות בשלות (קרי שעברו תהליך הבשלה) וגבינות טריות.
בנוסף, ניתן לחלק את סוגי הגבינה השונים על פי פרמטרים רבים נוספים: סוג החלב ממנו עשויה הגבינה, דרגת הקושי של הגבינות, משך זמן ההתיישנות שלהן, חומרים שונים המוספים לגבינות, ארץ המוצא של הגבינה ועוד.
להלן רשימה חלקית של סוגי גבינות.
גבינות טריות, או לבנות, הן גבינות שלא עברו תהליך הבשלה.
גבינות אלו מכילות על פי רוב בין 1/2% ל-30% שומן, ולעיתים מכילות תוספות כגון פירות, אגוזים, דגנים, ירקות או תבלינים.
גבינות אלו נמכרות לצרכן באריזות חד פעמיות, בדרך כלל ארוזות מראש – האריזות הנפוצות הן של 250 ו-500 גרם.
גבינות אלו בעלות מרקם של משחה, וניתנות למריחה.
מסקרפונה – גבינה מתוקה ורכה במיוחד
אלו הן גבינות בעלות מרקם קשה למחצה, המכילות לפחות 2% מלח בישול במשקלן.
גבינות מלוחות מכילות בדרך כלל בין 1/2% ל-24% שומן.
חלוּמי – מוצאה מקפריסין, ניתנת לטיגון ולצלייה בגריל
גבינות בשלות הן כאמור גבינות אשר עברו תהליך הבשלה.
לגבינות אלו אורך חיים ארוך יחסית, לעיתים אף ארוך מאוד.
לרבות מגבינות אלו טעם וריח עז, ובשל תהליך ההכנה הארוך עלותן לצרכן גבוהה מזו של גבינות טריות.
גבינות להן מוסיפים מיני עובש המעניקים לגבינה ריח חריף וטעם ייחודי.
גבינות שעברו תהליך התיישנות עד לקבלת מרקם מוצק.
קושי המרקם תלוי במשך ההתיישנות של הגבינה, ולעיתים אותו סוג גבינה נמכר בכמה דרגות קושי (ובפועל, התיישנות) שונות.
גבינות מותכות הן גבינות שעברו חימום בטמפרטורה גבוהה.
לגבינות אלו מרקם רך ואחיד.
לעיתים קרובות הן נמכרות באריזות שצורתן משולשים.
ייצור גבינות מחלב צאן – מכבשים ומעיזים, נעשה בדרך כלל במחלבות קטנות.
החלב מובא אליהן על ידי מגדלי צאן מהסביבה הקרובה או שנחלב רק על ידי בעל הדיר המקים מחלבה ביתית ליד דירו.
הן הייצור והן השיווק נעשה על ידי בעל הדיר ובני משפחתו.
יש אפיון לסוגי הגבינות בהתאם למקום גידול הצאן, כמו ליד מרעה טבעי, התמחות בעל הדיר בייצור גבינות ומספר הבהמות בדיר הקובע את רמת ההתמחות שניתן להשיג בייצור הגבינות.
יש צמחונים הנמנעים מלאכול גבינות שיוצרו באמצעות אנזים הגבנה שמקורו בבעלי חיים.
טבעוניים לא אוכלים מוצרי חלב, אלא "תחליפים" המדמים מרקם של גבינה שמקורם בצומח.
תחליפים אלו עשויים בדרך כלל מסויה או מאגוזים שונים.
אנשים הסובלים מאי-סבילות ללקטוז או אלרגיה לחלב, כמו גם צמחונים וטבעונים, המעוניינים להחליף גבינה בבישול, משתמשים בתחליפים כמו שמרי בירה (באנגלית נקראים גם nutritional yeast) – שמרים לא פעילים, הנמכרים כפתיתים דקים או כאבקה בחנויות טבע.
שמרי הבירה עתירי ויטמינים מקבוצת B, אך לא B-12, כפי שחשבו בעבר; יש בהם מינרלים רבים, כגון ברזל, אשלגן, אבץ וזרחן.
לשמרי בירה יש מרקם וטעם של גבינת פרמזן, ונהוג להשתמש בהם באמצעות בזיקה על סלטים או תבשילים (כגון פסטות, מאכלי אורז ועוד).