tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לעיתים ליוותה תזמורת של אסירים את צעדת היהודים אל המקלחות.
הם הופשטו מבגדיהם, גברים ונשים יחד, ונדחסו לתאי ה"מקלחת" האטומים.
חפציהם היו עוברים מיון לשימוש הנאצים.
לאחר שנחנקו למוות בגז רעיל (מסוג ציקלון בה), הוצאו הגופות בקרוניות אל חדרי השרפה (הקרמטוריום), לא לפני שנעקרו שיני הזהב מפיהם ושיערם נגזז לשימוש כמילוי למזרנים.
העבודה נעשתה על ידי אסירים יהודים תחת פיקוחם של חיילי הגסטאפו.
היהודים שמוינו לעבודה עברו חיטוי במקלחות, שיערם גולח והם הולבשו בחליפות פסים, שהיו מדי האסירים.
על זרועם של האסירים קועקע מספר זיהוי.
באושוויץ פעלה מעבדתו של ד"ר יוזף מנגלה, שערך ניסויים באסירים, בעיקר בנשים, בתאומים ובגמדים.
דו"ח קורהר הוא מסמך המתעד התפתחויות במהלך השואה.
הדו"ח חישב שמתקופת עליית הנאצים לשלטון ועד סוף 1942, כ-4 מיליון יהודים לא היו עוד באירופה, מהם 1.5 מיליון היגרו ממנה וכ־2,454,000 נרצחו במחנות ההשמדה או על ידי האיינזצגרופן.
הדו"ח מאשר שסביר כי המספרים נמוכים מדי שכן אינם כוללים את היהודים שמתו בתנאי הגטאות הקשים ובמחנות הריכוז.
קורהר העריך שכ-6 מיליון יהודים נותרו באירופה.
אדולף אייכמן הודה בתקופת משפטו שהשתמש בדו"ח קורהר בתכנון המשך הפתרון הסופי וכן כדי לחשב את כמות הרכבות הדרושה להעביר את היהודים למחנות.
הוא ציין שהעביר לקורהר את כל החומר הסודי שהיה לו על פי פקודה מפורשת.
בחומר צוינו כל המשלוחים כפי שדווחו.
לאחר המלחמה עבד קורהר במשרד האוצר בגרמניה המערבית וטען להגנתו שלא הבין את משמעות המספרים בדו"ח שלו.
לבסוף הוא הועבר מתפקידו ב־1961.
הצ'יוואווה מבוורלי הילס , הוא סרט קולנוע מונפש מסוגת קומדיה משנת 2008. הסרט בוים על ידי ראג'ה גוסטל.
הוא יצא לאקרנים ב-3 באוקטובר 2008 ויצא לו גם דיבוב לעברית.
קלואי היא כלבת צ'יוואווה, יהירה ומפונקת, החיה עם בעליה האוהבת ויויאן בשכונה יוקרתית בבוורלי הילס.
את ימיה מבלה קלואי בבוטיקים מפוארים ובספא.
היא רגילה למותרות החיים ואינה מתייחסת לפאפי, כלבלב צ'יוואווה המאוהב בה נואשות.
פאפי, שלא שכח את מקורותיו המקסיקניים ואת המאצ'ואיזם הנלווה למוצאו, מנסה בכל כוחותיו לחזר אחרי קלואי ולגרום לה להתאהב בו, אבל קלואי אינה מבחינה בקיומו.
יום אחד נאלצת ויויאן לנסוע למסע עסקים ומגייסת את אחייניתה, רייצל, שתשמור על קלואי בזמן שהיא נעדרת.
אבל כשרייצל חסרת האחריות מחליטה לנסוע ברגע האחרון לסוף שבוע במקסיקו ולוקחת את קלואי יחד איתה, קלואי הולכת לאיבוד.
לבדה ברחובות המחוספסים של מקסיקו, קלואי משוטטת חסרת אונים, עד שהיא פוגשת בכלב רחוב קשוח ואימתני רועה גרמני, שמו דלגאדו, שסולק מכוחות המשטרה אחרי שאיבד את חוש הריח שלו.
הוא מנסה לעזור לצ'יוואווה המפונקת מבברלי הילס לשרוד ברחוב ולמצוא את דרכה הביתה.
במקביל, רייצל המבוהלת מגייסת את סם, הגנן המסור של וויויאן, והבעלים של פאפי המתגעגע והמודאג, אשר ממהר לחצות את הגבול למקסיקו יחד עם כלבו, הנחוש למצוא ולהשיב הביתה את אהובתו.
פאפי מגייס צוות הצלה הזוי, הכולל בנוסף לרייצל וסם, שלושה כלבים, עכברוש אחד ואיגואנה עצבנית.
יחד הם מוצאים את קלואי ומשיבים אותה לביתה.
ג'יימי לי קרטיס - הדודה ויויאן אש
פייפר פראבו - רייצ'ל אש לין
חסוס אוצ'ואה - השוטר רמירז
דרו ברימור - קלואי הצ'יוואווה
אנדי גרסיה - דלגאדו הרועה הגרמני
ג'ורג' לופז - פאפי הצ'יוואווה
אדוארד ג'יימס אולמוס - אל דיאבלו הדוברמן פינצ'ר
פול רודריגז - צ'יקו האיגואנה
צ'יץ' מרין - מנואל העכברוש
לאחר הצלחת הסרט הראשון, חברת דיסני החליטה ליצור 2 סרטי המשך שיוצאו לחנויות (בשיטת direct-to-DVD).
ב-1 בפברואר 2011 יצא הסרט הצ'יוואווה מבוורלי הילס 2, וב-12 בספטמבר 2012 יצא הסרט השלישי הצ'יוואווה מבוורלי הילס 3.
שני סרטי ההמשך לא דובבו לעברית.
הפתרון הספרדי (נקרא גם פתרון ברצלונה) הוא שיטה לתכנון תחנות רכבת שהוכנסה לשימוש בתחילת המאה העשרים.
שיטת הפתרון הספרדי נועדה לקצר את זמן השהות של רכבות בתחנה.
לפי השיטה, נעשה שימוש בשני רציפי תחנה עבור רכבת בודדת, המאפשרים לרדת ולעלות לרכבת בזמן קצר יותר.
בדרך כלל משמש אחד הרציפים לעליית נוסעים לרכבת והשני משמש לירידת נוסעים מהרכבת.
במרבית התחנות המתוכננות בשיטת הפתרון הספרדי בנויים שלושה רציפים - שניים צדדיים ואחד מרכזי, המשרתים שתי מסילות שעוברות ביניהם.
השימוש הראשון בשיטה באירופה היה ברכבת התחתית של ברצלונה בשנות השלושים ומכאן נגזר שמה.
עם זאת, השיטה הייתה קיימת עוד קודם לכן בתחנות רכבת תחתית בבוסטון (1912) ובניו יורק (1913).
כיום משמשת השיטה לעיתים תחנות קצה, בהן נפתחות דלתות הרכבת מצד אחד עד לירידתם של כל הנוסעים, ולאחר סגירתן נפתחות הדלתות בצדה השני של הרכבת, לאפשר את עלייתם של הנוסעים בכיוון הנסיעה ההפוך.
הפתגמים ההולנדיים (הולנדית: Nederlandse Spreekwoorden; ידוע גם בשם העולם ההפוך או השכמייה הכחולה) הוא ציור של פיטר ברויגל האב משנת 1559.
הציור מציג נוף כפרי, והסצנות השונות בו מתארות מעל למאה פתגמים וניבים הולנדיים.
המקור – שמן על בד בגודל 117 על 163 ס"מ – מוצג בגמלדה-גאלרי בברלין.
להלן הפתגמים (בתרגום מילולי מהולנדית, עם הסבר או ניב דומה בעברית) שבציור:
הפשיטות על רבאול היו סדרת התקפות אוויריות של בעלות הברית על הבסיס היפני ברבאול בנובמבר 1943, וחלק מהמערכה בגינאה החדשה.
מטוסים מנושאות מטוסים ומבסיסים תקפו שדות תעופה, כלי שיט ומתקני נמל יפניים, זאת במטרה לסייע לנחיתת בעלות הברית בבוגנוויל.
בפשיטות אלה ניזוקו מספר סיירות כבדות, ספינות תובלה וספינות מלחמה יפניות נוספות, ולמעשה בכך הסירו בעלות הברית את האיום הימי היפני על כוחותיהם בבוגנוויל.
בראשית 1943 הייתה רבאול מרוחקת מזירת הקרבות, אך האסטרטגיה הכללית של בעלות הברית בדרום מערב האוקיינוס השקט - מבצע גלגלון - קראה לבידוד רבאול ופשיטה עליה מהאוויר.
כוחות הקרקע של האימפריה היפנית כבר החלו בנסיגה בגינאה החדשה ובפינוי בסיסיהם באיי שלמה.
הבסיס היפני ברבאול היה אחד משני הבסיסים העיקריים של היפנים בטריטוריית גינאה החדשה.
הוא שימש הבסיס הימי העיקרי במהלך המערכה באיי שלמה ובמהלך המערכה בגינאה החדשה.
נמל סימפסון - שנכבש מידי האוסטרלים בפברואר 1942 - נודע בשם "פרל הארבור של דרום האוקיינוס השקט," ובהתאם הגנו עליו 367 תותחי נ"מ וחמישה שדות תעופה.
ב-12 באוקטובר פתחו הכוח האווירי החמישי, חיל האוויר המלכותי האוסטרלי וחיל האוויר המלכותי הניו זילנדי בסדרת תקיפות על שדות התעופה שמסביב לרבאול ועל הנמל עצמו.
לאחר ההתקפה הראשונה, שמנתה 349 מטוסים, השתנו תנאי מזג האוויר באזור והפריעו להמשך ההפצצות.
ב-23 באוקטובר המשיכו ההתקפות במשך שישה ימים, עד שהגיעו לשיא בפשיטה של 2 בנובמבר.
תשע טייסות של מטוסי B-25 מיטשל - 72 מפציצים - ושש טייסות של מטוסי P-38 לייטנינג תקפו את סוללות הנ"מ היפניות מגובה נמוך ביותר.
שמונה מטוסי B-25 יורטו או התרסקו במהלך התקיפה.
בין ההרוגים היה מייג'ור ריימונד וילקינס, שקיבל לאחר מותו את מדליית הכבוד על מנהיגותו בעת ההתקפה.
בנוסף יורטו שמונה מתוך 80 מטוסי ה-P-38.
עם פתיחת המערכה בבוגנוויל ב-1 בנובמבר, התעורר איום נוסף על הבסיס היפני ברבאול.
ניסיון חפוז לסלק את בעלות הברית מבוגנוויל נכשל בקרב מפרץ הקיסרית אוגוסטה.
לאחר מכן החליט מפקד הכוח היפני, אדמירל מינאיצ'י קוגה, לתגבר את הכוחות ברבאול ובכך להדוף את הכוחות המצומצמים יחסית של בעלות הברית שנשלחו לבוגנוויל, בשל השתתפותו של הצי האמריקאי בקרב טאראווה.
אדמירל משנה פרדריק שרמן התכוון לסכל תוכנית זאת, ושלח את "כוח משימה 38" לבריטניה החדשה.
כוח משימה זה, שכלל את נושאות המטוסים "סרטוגה" ו"פרינסטון", הפליג לבריטניה החדשה בחסות מזג האוויר, וב-5 בנובמבר שיגר מתקפה אווירית בה לקחו חלק 97 מטוסים.
אף על פי שהמטוסים לא הצליחו להטביע אף אונייה, נזק נגרם לשש סיירות, מתוכן ארבע ניזוקו באופן קשה.
מרבית האוניות היפניות שבו ללגונת טרוק ביום המחרת על מנת לעבור תיקונים ולהמלט מהתקפות נוספות של בעלות הברית.
ב-7 בנובמבר הגיע לאזור כוח משימה נוסף - "כוח משימה 50.3" - שכלל את נושאות המטוסים "באנקר היל", "אסקס" ו"אינדפנדנס".
ב-11 בנובמבר שלח מפקד הצי האמריקאי בדרום האוקיינוס השקט, אדמירל ויליאם הלסי, את שני כוחות המשימה להתקפה נוספת על רבאול.
אף על פי שהתקיפה התרחשה במזג אוויר סוער, הצליחו התוקפים להסב נזק כבד לסיירת היפנית "אגנו", שנותרה ברבאול לאחר מתקפת 5 בנובמבר.
היפנים שיגרו במהרה מתקפת-נגד משלהם על נושאות המטוסים האמריקאיות שכללה כ-200 מטוסים, אך 85 מטוסים יורטו על ידי האמריקאים ונושאות המטוסים נותרו ללא פגע.
הצ'מפיונשיפ הסקוטי היא הליגה השנייה בסקוטלנד.
האלופה עולה אוטומטית לפרמיירשיפ הסקוטי ומקום 12 בפרמיירשיפ יורדת אוטומטית לצ'מפיונשיפ.
הקבוצות במקומות 3 ו-4 בצ'מפיונשיפ משחקות אחת נגד השנייה בשני משחקים בשיטת בית-חוץ, והמנצת משחקת מול הקבוצה שסיימה במקום השני, גם כן בשיטת בית-חוץ.
הקבוצה המנצחת מתמודדת בשיטת בית-חוץ מול הקבוצה שסיימה במקום ה-11 בליגת העל על כרטיס לליגת העל בעונה שלאחר מכן.
מקום 10 בצ'מפיונשיפ יורדת אוטומטית לליגה הסקוטית הראשונה ואלופת הליגה הסקוטית הראשונה עולה אוטומטית לצ'מפיונשיפ.
העפלה לצ'מפיונסשיפ מהליגה הסקוטית הראשונה מתקיימת באותה שיטה בה מתקיימת העפלה לפריימר ליג הסקוטית כפי שתואר לעיל.
מועדון עיר אצטדיון תכולהאיירדריאוניאנסאיידרייאצטדיון אקסלסיור10,101 ארברואת' ארברואת' גיפיילד פארק 6,600 אייר יונייטד אייר סומרסט פארק 10,185דנפרמלייןדנפרמלייןאיסט אנד פארק11,480 גרינוק מורטון גרינוק קפיאלוו' 11,589פרטיק ת'יסלגלאזגואצטדיון פירהיל10,102קווינס פארקגלאזגופארק אוצ'ילוויו3,746 רייט רוברס קירקלדיי סטארק פארק 8,473רוס קנטרידינגוולויקטוריה פארק6,541סט.
הצ'יינסמוקרס הם צמד תקליטנים אמריקאים, אלכסנדר "אלכס" פול ואנדרו "דרו" טאגרט.
הצמד הגיע לפריצת הדרך הבינלאומית שלו עם הסינגל "SELFIE#" בשנת 2014, אשר בשיאו הגיע למקום ה-16 בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי.
מספר סינגלים שלהם, כמו "Roses", "Closer" ו-"Don't Let Me Down" הגיעו לעשירייה הראשונה במצעד הפזמונים האמריקאי הבילבורד הוט 100. הם הוציאו לראשונה את המיני-אלבום שלהם, "Bouquet", באוקטובר 2012. הסינגל "Closer" אשר משתתפת בו הזמרת הלסי הפך ליצירה הראשונה של שניהם אשר הגיעה למקום הראשון בבילבורד הוט 100 ובמצעד הסינגלים הבריטי.
ב-2017 יצא אלבום הבכורה שלהם, Memories...Do Not Open.
הצ'יינסמוקרס החלו את דרכם המקצועית בניו יורק כתקליטנים של מוזיקת דאנס אלקטרונית בשנת 2012 בניהול מקצועי של אדם אלפרט.
בתחילת דרכם הם בעיקר היו יוצרים רמיקסים ליצירות של להקות אינדי.
בשנת 2012, הם שיתפו פעולה עם השחקנית והמוזיקאית ההודית פריאנקה צ'ופרה בסינגל "Erase" שליווה את הסרט "The Rookie" בתחילת 2013.
הסינגל שלהם "", הופץ בחינם בדצמבר 2013, נבחר על ידי חברת התקליטים "דים מאק רקורדס" (מייסודו של סטיב איוקי) אשר פרסמה מחדש את הסינגל בינואר 2014, ולבסוף הזרימה אותו לריפבליק רקורדס.
הצמד הגיע להצלחה פורצת דרך כאשר הסינגל "" התפרסם וזכה למקומות גבוהים במצעדי מוזיקה ברחבי העולם, במיוחד בתחום המוזיקה הדאנס-אלקטרונית.
ב-5 באוגוסט 2014, הצ'יינסמוקרס הוציאו את "Kanye" בשיתוף sirenXX.
שבעה חודשים לאחר מכן, הם הוציאו את "Let You Go" בשיתוף הרכב הסינת'פופ האמריקאי, Great Good Fine Ok.
באפריל 2015 הם הוחתמו על ידי חברת התקליטים 'דיסראפטור רקורדס', אשר נמצאת בבעלות משותפת עם 'סוני מיוזיק אנטרטיינמנט', יחד עם המנהל שלהם אדם אלפרט.
סינגל הפולו-אפ שלהם, "Don't Let Me Down", יצא ב-5 בפברואר 2016, יחד עם הזמרת דאייה.
חודשיים לאחר מכן, הם הפיצו את הסינגל, "Inside Out", באירוח הזמרת האוסטרית צ'רלי (Charlee).
ב-29 ביולי 2016 הם הוציאו את הסינגל "Closer", בשיתוף הזמרת הלסי, הסינגל הגיע בשיאו למקום הראשון בבילבורד הוט 100 ובמצעד הסינגלים בבריטניה.
באפריל 2017, יצא אלבום הבכורה שלהם "Memories...Do Not Open" שכולל בתוכו את השיר "Something Just Like This" יחד עם קולדפליי.
הקליפ של השיר ביוטיוב זכה להצלחה רבה עם יותר ממיליארד צפיות.
שיר נוסף באלבום הוא "Paris".
ב-3 באוגוסט 2017, הופיע הצמד בישראל במתחם הלייב פארק שבראשון לציון.
ב-19 ביולי 2018, הופיע הצמד בישראל בלייב פארק ראשון לציון.
ב-28 ביולי 2023 הוציאו את הסינגל "My Bad" עם הזמרת שנסיאה.
אנדרו טאגרט נולד ב-31 בדצמבר 1989.
מאט מקגוויר , מתופף והמפיק המוזיקלי של הצמד.
צורף ללהקה לאחר שפרסם גרסאות כיסוי בתופים לשירים ביוטיוב, שהמוצלחות שביניהן הן של שירי הצמד.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה של בילבורד2024אמן דאנס/אלקטרוני מובילהצ'יינסמוקרס
"הפתעת אוקטובר" הוא מונח בז'רגון הפוליטי האמריקאי המתאר אירוע חדשותי שנוצר במכוון או באופן ספונטני כדי להשפיע על תוצאות הבחירות, בעיקר הבחירות לנשיאות.
החודש אוקטובר מוזכר משום שיום הבחירות בארצות הברית (כמו גם רבים מימי הבחירות המדינתיים) נערך בתחילת נובמבר.
לכן, לאירועים שיתקיימו בסוף אוקטובר יש פוטנציאל גדול להשפיע על החלטות של מצביעים פוטנציאליים.
מאז הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1972 (כאשר נכנס המונח לשימוש), שימש המונח "הפתעת אוקטובר" כאמצעי-מנע במהלך עונת הקמפיין על ידי מועמדים ותומכים מצד אחד כדי לערער את אמינותן של ידיעות חדשותיות הפוגעות בסיכויו.
ב-29 באוקטובר, ארבעה ימים לפני הבחירות, שידרה רשת אל ג'זירה קלטות וידאו של אוסאמה בן לאדן.
בקלטת בן לאדן התגרה בבוש על תגובתו לפיגועים במגדלי התאומים.
בימים שלאחר פרסום הסרטון הראו הסקרים כי בוש מוביל במספר אחוזים, רבים מעריכים כי הדבר גרם למלחמה העולמית בטרור לחזור לתודעה הציבורית, דבר אשר עזר לבוש לנצח בבחירות.
הוריקן סנדי תויג על ידי חלק המדיה כהפתעת אוקטובר.
המושל הרפובליקני של ניו ג'רזי, כריס כריסטי, שנודע בביקורתו כלפי ברק אובמה, שיבח את ממשל אובמה על תגובתו לאסון.
האירוע (והצורה בה ממשל אובמה טיפל בו) ככל הנראה השפיע על דפוסי הצבעה, אך מכיוון שאת האירוע לא יזמו בני אדם, אין זה מדויק להכיל את הביטוי על אירוע זה.
ב-17 בספטמבר פרסם המגזין "Mother Jones" (מאנגלית: אמא ג'ונס) הקלטות שהוקלטו בסתר באירוע גיוס כספים פרטי עבור הקמפיין של מיט רומני בהן נשמע מזלזל ב-47% מהאמריקאים שאינם משלמים מס פדרלי.
אם כי לא פורסמה באוקטובר, יש המגדירים הקלטה זו כהפתעת אוקטובר מכיוון שפורסמה בשלב מאוחר של מערכת הבחירות ומכיוון שההקלטה הוקלטה במאי.
מאוחר יותר, דייוויד קורן, העיתונאי שפרסם את ההקלטה, הסביר שתזמון הפרסום לא נבע ממניעים פוליטיים, אלא מכך שהעיתון ניהל משא ומתן עם מחזיק הקלטת בנוגע לדרך פרסומה.
באותו יום שוחררה הקלטה מ-2005 בה מועמד המפלגה הרפובליקנית, דונלד טראמפ, בעודו משתמש בשפה גרפית, טען שהוא יכול לנשק ולמשש נשים כי הוא "כוכב".
מספר פוליטיקאים משתי המפלגות הגדולות הביעו מורת רוח מדברים האלה.
טראמפ, שהואשם בסקסיזם עוד לפני כן, מאוחר יותר התנצל על דברים אלה, בטענה שהם "לא משקפים את מי שאני." אבל דבריו הובילו רפובליקנים רבים להסיר את תמיכתם מטראמפ כולל הסנטור של אריזונה ג'ון מקיין, הסנטורית של ניו המפשייר קלי איוט, וקרלי פיורינה.
רבים אחרים אשר לא תמכו בו בעבר ביקשו ממנו לפרוש כמועמד הרפובליקני, כולל מזכירת המדינה לשעבר קונדוליזה רייס.
ב-28 באוקטובר הודיע מנהל ה-FBI ג'יימס קומי, במכתב לקונגרס, כי הוא ינקוט "באמצעים המתאימים לחקירה" כדי לבדוק מיילים נוספים הקשורים להילרי קלינטון ולשימושה בשרת דוא"ל פרטי.
זאת הוכרז לאחר שהתגלו הודעות דוא"ל חדשות על המחשב שנתפס על ידי האף-בי-איי במהלך חקירה של חבר הקונגרס לשעבר אנתוני וינר לאחר שהואשם בשליחת תמונות בוטות לקטינה.
על פי גורמי אכיפת חוק, הודעות דוא"ל נמצאו על מחשב בו השתמשו ווינר ואשתו לשעבר, עוזרתה של קלינטון הומה אבדין.
כמה שעות מאוחר יותר, הילרי קלינטון הגיבה על החלטתו של המנהל על ידי קריאה לאף-בי-איי להיות שקוף לחלוטין ולפרסם "עובדות מלאות ומוחלטות" בנוגע לתוכן הודעות הדוא"ל.
ב-30 באוקטובר דווח, כי 650,000 הודעות דוא"ל מהמחשב של וינר עתידות להיחקר, ועלולות להכיל מידע רלוונטי לתיק זה ולתיקים אחרים.
ב-6 בנובמבר שיגר קומי מכתב לראשי הוועדות בו מודיע כי אין במיילים שנחשפו די כדי להעמיד את קלינטון לדין.
ב-2 באוקטובר, צייץ הנשיא טראמפ בטוויטר כי הוא ואשתו (מלניה טראמפ) אובחנו כחיובים לאחר שעברו בדיקה לנגיף קורונה, מגפה עולמית מתמשכת.
על אף שטראמפ חש בטוב ואושפז במשך זמן קצר ב שנמצא בסמוך לבית הלבן, מספר כלי תקשורת החשיבו את הידבקותו בנגיף כ"הפתעת אוקטובר".
כך נטען למשל שיוכל לנצל זאת לטובתו בבחירות הצפויות להתקיים כחודש לאחר מכן מכמה סיבות, ביניהן העובדה שכאשר קיים חשש לבריאותו של הנשיא וכאשר אירעה טרגדיה לאומית (כמו ניסיון ההתנקשות הכושל ברונלד רייגן והמקרה בו הנשיא בוש האב התמוטט לאחר שחווה קלקול קיבה) גם במקרה הדבר גורם לעלייתו בסקרים.
ב-27 באוקטובר, בעצרת של טראמפ במדיסון סקוור גארדן, תיאר הקומיקאי טוני הינצ'קליף את פוארטו ריקו כ"אי צף של זבל", אמירה שתוארה כהפתעת אוקטובר על ידי כמה פרשנים, מכיוון שהיא עלולה להשפיע על המצביעים הפורטו-ריקנים במיוחד במדינות כמו פנסילבניה, מדינה מתנדנדת מרכזית, שיש בה חצי מיליון פורטו-ריקנים.
ב-29 באוקטובר, בריאיון אינטרנטי, קרא הנשיא ג'ו ביידן לתומכי המועמד הרפובליקני לנשיאות, דונלד טראמפ, "זבל".
אמירה זו גרמה לגל נרחב של ביקורת כלפי המועמדת הדמוקרטית קמלה האריס והנשיא ג'ו ביידן.
ערוץ התקשורת פוקס ניוז תיאר את האירוע הזה כהפתעת אוקטובר פוטנציאלית, מכיוון שזה עלול להשפיע על כמות הרפובליקנים שיגיעו להצביע בבחירות לנשיאות.
הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 הידועה גם בכינוי הפשרה (בהונגרית: Kiegyezés בגרמנית: Ausgleich) הייתה פשרה שהושגה בין האימפריה האוסטרית לבין מנהיגיו העממיים של העם ההונגרי, ואשר יצרה את האימפריה האוסטרו-הונגרית.
פשרה זו יצרה מחדש את ממלכת הונגריה כישות ריבונית באופן חלקי, ואיחדה אותה עם האימפריה האוסטרית.
פרנץ יוזף הראשון הוכתר באופן נפרד הן כקיסר אוסטריה והן כמלך הונגריה.
הן לאוסטריה והן להונגריה היה ראש ממשלה ופרלמנט נפרד, והתיאום בין השנים היה באחריותו של הקיסר אשר היה ראש המדינה העליון.
בימי הביניים, אוסטריה הייתה מדינה עצמאית למחצה בתוך האימפריה הרומית הקדושה אשר נשלטה בידי בית הבסבורג.
הונגריה לעומת זאת, הייתה ממלכה ריבונית עצמאית.
ב-1526 הובסו ההונגרים בקרב מוהאץ', והאימפריה העות'מאנית השתלטה על חלקים גדולים מהונגריה.
מלך הונגריה לאיוש השני נהרג בקרב, ובעוד חלק מן האצילים המליכו עליהם את הארכידוכס של אוסטריה, פרדיננד הראשון, חלק אחר בחר למלך באציל בשם יאנוש זאפויה, אשר נתמך על ידי הסולטאן העות'מאני.
ב-1547 הושג הסכם על פיו חולקה הונגריה לשלושה חלקים: חלק אחד נשלט בידי בית הבסבורג, חלק אחר בידי העות'מאנים, ובחלק השלישי הוקמה טרנסילבניה.
בעקבות קרב וינה ב-1683 התחזק מעמדם של האוסטרים באזור, ובשנים שלאחר מכן הם כבשו את הארץ כולה, פרט לעיר טמשוואר.
מצב זה נמשך פחות או יותר עד שנת 1804.
ב-1804, פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ערך ארגון מחדש של המנהל בארצו, וכתוצאה מכך, הוענק תוקף רשמי למעמדה של הונגריה כנחלה נפרדת של הכתר ההבסבורגי אשר אינה קשורה לאוסטריה עצמה.
הונגריה נוהלה בידי דיאט משלה אשר התכנס בפרשבורג (שמה הגרמני של בראטיסלבה), תוך התערבות מועטת של הממסד הקיסרי בענייניה הפנימיים.
בהדרגה, במיוחד לנוכח מדיניותו החונקת של הנסיך מטרניך הראקציונר, החלה תודעתם הלאומית של ההונגרים, ובייחוד של המדיארים, להתעורר.
ב-1866 ספגה אוסטריה תבוסה מוחצת במלחמה האוסטרו-פרוסית, ומעמדה כמדינה הדומיננטית בגרמניה הסתיים לעד.
בשנים 1860 ו-1861 הציע פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה להונגרים תוכנית של אוטונומיה מוגבלת, אך אלה, בהנהגתו של פרנץ דיאק, דחו את התוכנית, ודרשו את החזרת חוקה בנוסח המרד של 1848. הקיסר אף קיבל לראיון את הרוזן דיולה אנדראשי אשר הציע הצעות דומות.
הממשלה ההונגרית אשר שלטה בארצות הכתר של אישטוואן הקדוש (טרנסלייטניה).
הממשלה האוסטרית אשר שלטה בציסלייטניה, מושבה היה בווינה.
ברקע הדברים עמדה תמיד שאלת המיעוטים הלאומיים באימפריה, שאלה שעם פרוץ מלחמת העולם הראשונה (אשר ברקע פריצתה המאבק הלאומי בבלקן), הפכה לשאלה החשובה ביותר שעל סדר היום ההונגרי.
ככל שהתמשכה מלחמת העולם הראשונה, הלכה נאמנותה של הונגריה למונרך המשותף ופחתה, וההונגרים החלו לחתור לקראת עצמאות מלאה.
בקיץ 1917 התפטר ראש הממשלה הדומיננטי טיסה, וממשלות יורשיו היו חסרות את הכישורים להתמודד עם המציאות המורכבת בפניה מצאו את עצמן.
ב-17 באוקטובר 1918 הכריז בית הנבחרים ההונגרי על ניתוק מלא מאוסטריה, והאימפריה באה אל קצה.
הפתיחה לעמים העתיקים והמודרניים למיתרים ולבאסו קונטינואו בסול מז'ור (G Dur) היא סוויטה תזמורתית מאת המלחין הגרמני גאורג פיליפ טלמן (1767-1681) מתקופת הבארוק.
היא נשמרה בשני כתבי יד, אחד מהם נמצא בברלין והשני בדרמשטאדט.
היא מסומנת TWV 55:G4 ברשימת היצירות של טלמן.
סוויטה זו היא אחת מ-134 היצירות ששרדו מתוך כשש מאות סוויטות שהלחין טלמן.
בדומה לחלק מסויטות אלה יש לה אופי תוכניתי.
טלמן כתב אותה בערך בשנים 1721–1725, שנותיו הראשונות בהמבורג, בה התמנה לתפקיד קנטור של ה"יוהאנאום", מנהל האופרה המקומית ואחראי על המוזיקה בחמש כנסיות לותרניות בעיר.
בניחוח צרפתי, היא שימשה גם כפתיחה לאופרה של טלמן - "סוקרטס סבלני" (1721).
מתחילה בקטע איטי, אחר כך חלק בסגנון פוגה ושוב קטע איטי.
זוג מנואטים (Menuet 1 et 2)
קטע איטי, המזכיר שיר לכת
קטע איטי, במקצב 3/2, המבוסס על הריקוד סרבנדה
קטע מהיר, בקצב 2/4, עם שמיניות וחלקי שש עשרה
במקצב איטי 4/4 בסגנון הריקוד גבוט
מהיר, מזכיר סגנון של "בטאליה" ("קרב") כמו ביצירה של האיטלקי גרגוריו למבראנצי משנת 1716
קטע הומוריסטי בצורת גבוט ועם יסודות כרומטיים היוצרים אפקט גרוטסקי.
בחלוקת הקטעים ל"עתיקים" ו"מודרניים" היו שראו רמז למחלוקות שהתרחשו בזירת התרבות והמוזיקה בצרפת ובארצות אחרות בין התומכים בחידושים ולתומכים במוסכמות.
בצרפת המחלוקת בתחום המוזיקה התייחסה להבדלים בין ההשפעות האיטלקיות לסגנון הצרפתי המקומי.
טלמן בחר ביצירה זאת בקטעי מוזיקה המיוחסים לגרמנים, לשוודים ולדנים, ייתכן תחת רושם המלחמה הצפונית הגדולה (1721-1700) שפגעה, בין היתר, בחצר בזוראו, שבה חי המלחין ופעל מספר שנים.
החלקים ה"מודרניים" הם בצורת "א-ב-א" (ABA), מהירים אך אינם ריקודיים, מזכירים יותר סגנון איטלקי, לעומת החלקים ה"עתיקים" שהם קרובים יותר למוזיקה הצרפתית.
הצ'ופצ'יק של הקומקום הוא מערכון קומי של הגשש החיוור מאת דן אלמגור.
הוא היה חלק ממערכון "הכה את המומחה", פרודיה על תוכניות הרדיו, בה מוצגים קטעים של שאלות למומחים, ראיונות וכתבים.
מערכון זה זכה להצלחה רבה, והוא מהבולטים ביותר מבין מערכוני הגשש החיוור.
הצירוף "הצ'ופצ'יק של הקומקום" נהיה למטבע לשון בתרבות הישראלית לדקדקנות בכל פרט בשפה העברית, והקפדה יתרה על תקינות לשונית.
מוצגים בו גם הבדלי משלב ואי הבנות בגללם.
המערכון פותח בהצהרה של הקריין הראשי (גברי בנאי) אחד המאזינים (ישראל פוליאקוב), מחייג כדי לשאול איך מכנים בעברית את "הצ'ופצ'יק של הקומקום".
מומחה הלשון הקפדן (שייקה לוי) ממהר לתקן כל שיבוש של המאזין, שרק לאחר כמה תיקונים מצליח לשאול: .
גם לאחר השאלה מומחה הלשון עדיין לא עונה מיד, אלא מתקן תחילה את שאלתו של המאזין.
לבסוף, הוא מסביר לו, כי השם הוא זרבובית ומתאר את הצורה המנוקדת של המילה ואת נטייתה.
המאזין שביקש תשובה קצרה בלבד, מנתק בזעם את השיחה ואומר: .
מומחה הלשון מנצל גם את ההזדמנות הזו כדי לתקן שוב: .
- פתח לפני ה ח וע קמוצות מוחלף בסגול.
כיום האקדמיה ללשון העברית מתירה את שתי הצורות.
- מקורה של מילת היחס הוא מלשון חז"ל והיא משמשת שם לסיבה.
השגיאה היא שימוש בה לתכלית.
- שגיאה נפוצה ביידוע צירוף סמיכות: יידוע הנסמך במקום הסומך.
בנוסף מכיוון שהבי"ת אחרי שווא נע היא נהיית רפה.
- הטעמת מלעיל במקום מלרע.
מקור המילה בלשון חז"ל מלטינית cucuma, או מיוונית koukkoumion.
- סיומת השייכות בערבית המקבילה לעברית.
הפשע היא סדרת דרמה ופשע רוסית.
הסדרה מבוססת על סדרה דנית בשם "Forbrydelsen", שפותחה גם לקהל האמריקאי על ידי ונה סוד בסדרה בשם "ההריגה".
הסדרה הרוסית צולמה בשנת 2015 ועונתה הראשונה עלתה לשידור ב־24 ביולי 2017 בערוץ רוסיה-1.
אלכסנדרה מוסקבינה, בלשית מוערכת ואהודה במחלק הרצח של משטרת סנקט פטרבורג, מתחילה את יומה האחרון במשטרה.
היא אמורה לטוס עוד באותו לילה למוסקבה, עם בנה בן ה 13, וארוסה שעימו היא אמורה להתחתן בעוד 3 שבועות.
היא יוצאת לקריאה – אחרונה בתפקיד – לפארק עירוני שבו נתגלו ראיות שמצביעות על רצח אפשרי של נערה בת 18 ועימה צ'יסטיאקוב – בלש שעבר ממחלק הסמים במחוז ואמור להחליף אותה בתפקיד.
בזירה עצמה לא מתגלה גופה, אך נמצאים ראיות שמפנות את הבלשים למשפחת לברוב, שם עולה החשד שהבת – טניה – נעדרת.
לאחר יום של חיפושים, מתגלה גופתה של טניה בתא מטען של מכונית שהוטבעה באגם בפארק.
היא נמצאת כפותה, והראיות מצביעות על כך שהיא הייתה עדיין בחיים כשהמכונית הוטבעה.
הרכב מתגלה כשייך לחבר מועצת העיר, המתמודד על הבחירות למושלות המחוז.
מערכת היחסים המתפתחת בין מוסקבינה לצ'יסטיאקוב וחייהם האישיים; עברה הקשה של מוסקבינה כאחת שגדלה במשפחות אומנות, מערכת היחסים הסבוכה בינה ובין בנה המתבגר, הנטייה שלה "לאבד את עצמה" בחקירה והקשיים שלה במחויבות זוגית.
ועברו של צ'יסטיאקוב כמכור לסמים – על כל הקשיים הנלווים בגמילה ובנתק ממשפחתו.
חייה של משפחת לברוב בעקבות הרצח; הקשיים בהתמודדות של בני המשפחה והקרובים עם הרצח, עם הגילויים שהרצח מעלה על טניה, עם בעיות כספיות, עם עברו של האב והקשרים שהיו לו עם המאפיה ובעיקר עם המתחים הפנימיים שנוצרים במהלך ההתפתחויות בחקירה.
מאבק הבחירות על ממשלת המחוז בין המושל המכהן לבין מטה הבחירות של המועמד למושלות; המתחים, התככים, ההתמודדות עם שאלות של ערכים לעומת רווחים פוליטיים, מערכות היחסים האישיים, ובעיקר ניסיונות ההתמודדות עם החקירה שבדרכים שונות מתגלה כקשורה ומשפיעה על מסע הבחירות.
אלכסנדרה מוסקבינה (מגולמת על ידי דריה מורוז) – בלשית המשטרה הראשית
אנדריי צ'יסטיאקוב (מגולם על ידי פאבל פרילוצ'ני) – החוקר החדש ממחלק הסמים שמצטרף לאלכסנדרה בחקירה.
הפת טפה (בפרסית: هفتتپه Haft tape) הוא אתר ארכאולוגי בפרובינציית ח'וזסתאן של העיר כאבנאכ שהיה מבירות עילם.
האתר התגלה בשנת 1908 וחפירות במקום נמשכות גם עתה.
העיר הייתה מרכז פוליטי חשוב בזמן שלטונו של מלך עילם תפתי אהר במהלך המאה ה-15 לפנה"ס.
ככל הנראה הוא נטמן בעיר.
אחרי מותו מרכז הכוח חזר לשושן.
לא ברור האם קאבנק הייתה הבירה הרשמית או רק מושבו של המלך כאשר הוא איבד שליטה על שושן.
באתר נמצאו שרידים של מקדש, מקום קבורה תת-קרקעי למלך ומשפחתו ויסודות של זיקוראת.
לאחרונה התגלו גם כלי חרס ורישומים בכתב יתדות.
החפירות הראשונות בוצעו על ידי ארכאולוגים צרפתים.
בשנים 1965–1979 במקום בוצעו חפירות על ידי צוות בראשות עזתאללה נגאהבאן.
החל משנת 2003 במשך 10 עונות בוצעו החפירות על ידי צוות איראני תוך שיתוף פעולה עם ארכאולוגים מאוניברסיטת קיל ואוניברסיטת מיינץ.
הפתרון הסופי של שאלת הצ'כים הייתה תוכנית של גרמניה הנאצית לגרמניזציה מלאה של הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה.
הסוציולוג והאנתרופולוג הגרמני קרל ולנטין מולר טען כי חלק גדול מהאומה הצ'כית היא מהגזע הארי וניתן היה להפכו לגרמני.
עם זאת, מולר טען כי הגרמניזציה צריכה להתרחש ללא כפייה; במקום זאת הוא הציע מערכת של תמריצים חברתיים.
לכן, הפתרון הסופי של שאלת הצ'כים היה ניגוד מוחלט לפתרון הסופי לשאלת היהודים.
ב-27 בספטמבר 1941 ריינהרד היידריך מונה לסגנו של הפרוטקטור נויראט והשתלט על השלטון בפועל.
הפרוטקטור קונסטנטין פון נויראט, נותר ראש הפרוטקטורט, אך נשלח ל"חופשה" מכיוון שהיטלר, הימלר והיידריך חשו ש"ידו הרכה" כלפי הצ'כים עודדה את הרגש האנטי-גרמני ואת ההתנגדות לכיבוש.
עם מינויו אמר היידריך לעוזריו: "אנו נגרמן את השרצים הצ'כים."
היידריך הגיע לפראג כדי לאכוף את המדיניות הנאצית, להילחם בהתנגדות למשטר הנאצי ולהמשיך לעמוד במכסות הייצור של המנועים והנשק בצ'כיה, שהיו חשובים ביותר למאמץ המלחמתי של גרמניה הנאצית.
הוא השקיף על אזור הביצור הגרמני וגינה את "דקירת הגב" של ההתנגדות הצ'כית.
יישום המדיניות הגזעית של הנאציזם בצ'כיה
כדי לקדם את מטרותיו, הורה היידריך על סיווג גזעי של מי שיכול או לא יכול להיות גרמני.
הוא הסביר: "הפיכת הזבל הצ'כי הזה לגרמנים חייבת לעבור לשיטות המבוססות על מחשבה גזעית." סקרי גזע, שנערכו בתואנה של מניעת שחפת, מצאו כי הצ'כים הם יותר נורדיים מאשר גרמנים סודטים, ממזרח פרוסים, מאוסטרים ובווארים רבים.
בשנת 1940 היטלר הסכים שכמחצית מהאוכלוסייה הצ'כית מתאימים לגרמניזציה, בעוד ש"הטיפוסים המונגולים" ושכבת המשכילים הצ'כית לא מתאימים לגרמניזציה ויש "לשלול מכוחם, לחסלם ולהעבירם אל מחוץ מדינה בכל מיני שיטות."
על פי התוכנית הכללית, הנאצים התכוונו לעקור את האוכלוסייה הלא-גרמנית לסיביר, אבל בשל הצורך בעבודה הצ'כית למאמץ המלחמתי תוכנית זאת מעולם לא יושמה.
הפת סין (בפרסית: هفت سین) הוא כינוי לסידור של שבעה מאכלים ופריטים המסמלים את שבע המעלות של הזורואסטרים, המתחילים באות "ס" (س; נהגית "סין"), האות ה-15 באלפבית הפרסי.
שולחן ההפת סין נערך ומוצג בנורוז, ראש השנה האיראני, שנחוג ביום שוויון האביב, המציין את תחילת האביב בחצי הכדור הצפוני.
על שולחן ההפת סין מציגים את הפריטים הבאים, שמתחילים כולם באות "ס" () בפרסית:
סַבְּזֶהּ () – נבטי חיטה, שעורה, שעועית מונג או עדשים הגדלים בצלחת
סַמַנוּ () – פודינג מתוק מנבט חיטה
בין הפריטים האחרים שמניחים לעיתים על השולחן: מטבעות (سکه), פרח היקינתון (سنبل), ושעון (ساعت).
פריטים נוספים המוצגים על השולחן אף על פי שאינם מתחילים באות "ס":
בקרב יהודי יוצאי פרס ניתן למצוא סידור.
באפגניסטן מקובל להכין הפת מיווה ("שבעה פירות") בנוסף או במקום ההפת סין הנפוץ באיראן.
הפת מיווה הוא סלט פירות העשוי משבעה פירות יבשים שונים, המוגשים בסירופ.
הפירות היבשים הם: צימוקים, סנג'ד (הפרי היבש של עץ היצהרון), פיסטוקים, אגוזי לוז, שזיפים מיובשים (או משמשים מיובשים), אגוזי מלך, שקדים או סוג אחר של פרי שזיף.
הצ'ו צ'ו של מיקי הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1929, הלוקח חלק בסדרת סרטי "מיקי מאוס".
הסרט, אשר הופץ על ידי "Celebrity Pictures", בוים והונפש על ידי אב אייוורקס.
הסרט נפתח עם מיקי מאוס שמסיע קטר קיטור מואנש, מצלצל בפעמון שלו ושורק בצופר הרכבת.
לאחר שהקטר, קרון הפחם שלו ומיקי אוספים על הדרך קרונית, הקטר עוצר לנוח בעוד מיקי, מהנדס הרכבת שלו, מתדלק ומשמן את גלגליו ומזין אותו בפחם מקרון העזר שלו.
כשהקטר אוכל יותר מדי פחם ומגהק בביישנות, מיקי מחליט לאכול ספגטי לצד כלבו.
מיקי מסיים את ארוחת הצהריים שלו ומיני מאוס מגיעה עם כינור עליו היא יודעת לנגן, ומתיישבת על קרון המשא.
מיני מנגנת שיר מוזיקלי ("Humoresky" של אנטונין דבוז'ק) בעוד מיקי עושה את אותו הדבר, אך באופן מאולתר על חפצים ובעלי חיים.
מיקי מסתכל בשעון שלו, ומבחין שהם מאחרים, הוא צועק 'כולם עלו!' לקטר, ששורק בתגובה עליזה לאחר שמיקי עולה גם.
הקטר מתניע אט אט מכיוון התחנה ונוסע בעליצות דרך הכפר היפה לעבר גבעה אשר עליה הוא נאבק לעלות.
הקטר המתקשה מתחיל לבכות ומיקי, שמנסה לעזור לו, דוחף מאחורה את הקרון כל כך חזק שלבסוף הוא משתחרר מהקטר ומתגלגל לאורך המסילה כשמיני ישובה עליו.
הסרט מסתיים בכך שלאחר רצף בו מיקי מנסה להציל את מיני ונכשל פעם אחר פעם ויחד הם נתקלים בשלל בעלי חיים כשהאחרונה היא פרה, בה הם מתנגשים לתוך עץ.
בסצנה האחרונה, מיקי ומיני נוסעים בקרונית בעלת הנעה ידנית לתוך המנהרה.
מיני מאוס - וולט דיסני
חלק מהבדיחות בסרט ממוחזרות מהסרט הקצר "צרות טרוליות" של אוסוולד הארנב משנת 1927. זהו הסרט הראשון בו מיקי אומר יותר מכמה מילים ובקול הפלסטו המזוהה שלו ולא כמו בהופעות הקודמות בהם קולו היה בבריטון עם עיצורים אפיים, "הפעם בקול שנשמע כמו של וולט".
הפסקול כולל את מיקי שר את השיר העממי "אני עבדתי על מסילת הרכבת" ומנגן חלק מההומורסקות של המלחין אנטונין דבוז'ק על הספגטי שלו.
הנסיעה של מיני על קרון הרכבת מתנגנת על הלחן של "דיקסי".
סצנת הסיום בה מיקי ומיני מפעילים קרונית בעלת הנעה ידנית שימשה השראה לגרסת צעצוע מפורסמת, המיוצרת על ידי "תאגיד ליונל".
חברת הצעצועים הרוויחה כל כך הרבה כסף מהפריט הזה ומאחרים דומים לו, שמיקי נודע בתור "העכבר שהציל את ליונל".
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "הסיום של "הצ'ו-צ'ו של מיקי" הוא מהיר להפליא ומלא באקשן.
יתר על כן, זה הסרט המצויר הראשון של דיסני שמציג דיאלוג אמיתי.
רוב הסרט, לעומת זאת, יש לו קצב איטי להפליא, ואפילו כמה רגעים שקטים בצורה מביכה.
אין כמעט עלילה והעיצובים של מיקי ומיני לא עקביים, הנעים בין מורכבים (עם קו פנים נוסף) לפשוטים לחלוטין.
התוצאה הסופית היא כניסה ממוצעת לקאנון של מיקי".
"הפשע המושלם" הוא שיר של המוזיקאי הישראלי סטטיק ביחד עם הזמרת הישראלית עדן בן זקן, אשר יצא לאור ב-22 בפברואר 2023, כחלק מאלבום הבכורה של סטטיק, לירז (2023).
השיר נכתב על ידי רוסו ובן זקן ביחד עם רון ביטון, ג'ורדי, דור גל, איתי שמעוני, הצמד Triangle והזמרת אודיה והופק על ידי ג'ורדי ו-Triangle.
השיר נחשף לראשונה בנובמבר 2022, כדואט בין סטטיק לזמרת אודיה.
באותו החודש, פורסם כי הדואט נגנז עקב חוסר שביעות רצון של מנהליה של אודיה מהשיר.
בדצמבר 2022 פורסם כי לבסוף, הוחלפה אודיה בבן זקן.
גרסתה של אודיה הודלפה ב-14 בפברואר 2023, כשבוע לפני צאת האלבום.
זה שיתוף הפעולה השני של סטטיק ובן זקן, לאחר השיר "יאסו" של הצמד סטטיק ובן-אל תבורי, בו השתתפה בן זקן לצד סטפן לגר.
השיר היה לאחד הבולטים משירי האלבום "לירז" בשירותי הסטרימינג.
השיר הגיע בשיאו הגיע למקום ה-25 במצעד השבועי הישראלי של ספוטיפיי בשבוע שלאחר צאת האלבום, והיה לשיר השלישי המצליח ביותר מהאלבום.
בנוסף, נכנס השיר למקום העשירי במצעד "העשירייה" של כאן גימל, כשבמקביל, השיר "לירז" מאותו האלבום במקום החמישי.
נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-6.7 מיליון צפיות ביוטיוב.
אלווין והצ'יפמאנקס (מסוגנן כ"הצ'יפמאנקס"; באנגלית: Alvin and the Chipmunks) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית בהשתתפות הצ'יפמאנקס, אשר הופקה על ידי Bagdasarian Productions בשיתוף עם Ruby-Spears Enterprises החל משנת 1983 עד 1987, Murakami-Wolf-Swenson בשנת 1988 ו-DIC Enterprises משנת 1988 עד 1990.
חלק גדול מההנפשה מעבר לים נעשה על ידי Hanho Heung-Up לעונות 2–5. פרקי Murakami-Wolf-Swenson היו מונפשים על ידי A-1 Productions.
העונה האחרונה הונפשה על ידי Sei Young Animation .
הסדרה שודרה החל מ-17 בספטמבר 1983 עד 1 בדצמבר 1990 ב-NBC והיא ההמשך לסדרה המקורית ששודרה בשנים 1961 עד 1962, המופע של אלווין.
התוכנית הציגה את הצ'יפטס, שלוש צ'יפמאנקס נשיות עם המטפלת שלהן, מיס ביאטריס מילר (שהצטרפה לצוות השחקנים ב-1986).
בשנת 1988, התוכנית העבירה את חברות ההפקה לחברת DIC Enterprises, הפרקים הראשונים של עונה 6 הופקו על ידי Murakami-Wolf-Swenson, ושמה של הסדרה שונה ל-הצ'יפמאנקס.
בשנת 1987, במהלך העונה החמישית של התוכנית, סרט ההנפשה הראשון של הצ'יפמאנקס, הרפתקאות הצ'יפמאנקס בכדור פורח, יצא לאקרנים בבתי הקולנוע על ידי חברת סמואל גולדווין.
הסרט בוים על ידי ג'ניס קרמן והציג את הצ'יפמאנקס והצ'יפטים בתחרות שמטיילת ברחבי העולם.
בעונה השמינית והאחרונה של התכנית, שם התכנית שונה ל-הצ'יפמאנקס הולכים לקולנוע.
כל פרק היה פרודיה של סרט הוליוודי כמו בחזרה לעתיד או קינג קונג.
כמו כן, שוחררו כמה ספיישלים בטלוויזיה בהשתתפות הדמויות.
באותה שנה, הצ'יפמאנקס התחברו גם לדמויות מצוירות ידועות אחרות (כגון באגס באני, דאפי דאק, מיכלאנג'לו וגארפילד) עבור הספיישל למניעת שימוש בסמים, כוכבי האנימציה נחלצים לעזרה.
בישראל, הסדרה שודרה בסוף שנות השמונים בערוץ המזרח התיכון בדיבוב המקורי בשם חבורת הסנאים וגם בערוץ 2. ובשנת 1992 הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים.
הצ'יפמאנקס: הדמויות הראשיות של הסדרה
אלווין סביל: הכוכב הראשי של החבורה, שובב ועושה צרות מושבע.
סיימון סביל: האח האמצעי והגבוה ביותר, סיימון הוא החכם, ההגון והאחראי ביותר של הקבוצה.
עונה 1 הייתה הפעם היחידה שהוא היה מרכיב את המשקפיים השחורים המקוריים שלו עם עדשות לבנות כפי שעשה בתוכנית הטלוויזיה של שנות ה-60. החל מעונה 2, המשקפיים של סיימון הפכו לכחולים עם עדשות שקופות, וכך המשיכו להיות לאורך כל הסדרה.
עם זאת, עדיין ניתן לראות את סיימון המקורי עם המשקפיים השחורים בכרטיסי המבוא והכותרת לעונות 2–5.
תיאודור סביל: האח הצעיר של הקבוצה, תיאודור הוא הרגיש והחביב בחבורה.
הצ'יפטס: מקבילותיהם של הצ'יפמאנקס וחברות לסירוגין
בריטני מילר: האחות הבכורה ומנהיגת הצ'יפטים, בריטני היא המקבילה של אלווין.
היא גאוותנית ומרוכזת בעצמה באותה מידה כמו אלווין, אבל כמוהו, באמת אכפת לה מאחרים.
ג'נט מילר: האחות האמצעית והגבוהה ביותר, ג'נט היא המקבילה של סיימון.
עם זאת, בניגוד לסיימון, שמסוגל לעמוד מול אלווין, היא לא עומדת מול בריטני באותה קלות.
היא גם מאוד חכמה, וזה המשותף לה עם סיימון.
עם זאת, היא מאוד ביישנית ומגושמת.
אלינור מילר: האחות הצעירה ביותר, אלינור היא מקבילתו של תיאודור.
היא חולקת את אהבתו לאוכל ולבישול, אבל היא אתלטית יותר, אינטליגנטית יותר וסביר יותר שתעמוד מול בריטני מאשר תיאודור מול אלווין.
דייב סביל: אביהם המאמץ של הצ'יפמאנקס, האפוטרופוס, כותב השירים והמנהל של הצ'יפטים.
סבלנותו של דייב נבחנת כמעט כל יום על ידי אלווין עד שהוא מצטמצם לצעקתו המפורסמת, "אל-וויין!!" הוא יכול להיות מתוסכל גם מסיימון ותיאודור לפעמים מכיוון שאלווין מכניס אותם לשובבות, אבל בלי קשר, הוא אוהב את כל הבנים שלו באותה מידה.
גברת ביאטריס מילר: האם המאמצת החביבה והמבולבלת של הצ'יפטס.
קוקי צ'ומפר השלישי: חיית המחמד הראשונה של הצ'יפמאנקס, קוקי צ'ומפר השלישי היה חתלתול תועה שמצא את דרכו לבית משפחת סביל לילה אחד בזמן שדייב עבד עד מאוחר.
במשך זמן מה, הצ'יפמאנקס שמרו אותו בסוד מדייב עד שהחתלתול הודיע על נוכחותו.
דייב הרשה להם לשמור על קוקי צ'ומפר השלישי, והוא הפך לחיות המחמד שלהם.
אבל ערב אחד, קוקי צ'ומפר יצא דרך חלון פתוח בחדר השינה של הצ'יפמאנקס, ואז נפגע ממכונית ונדרס.
הצ'יפמאנקס כולם התאבלו, אבל אלווין נפגע יותר מכל ואף האשים את עצמו.
דייב הרגיע את הבנים שזו לא אשמתם ועזר להם להיזכר בזמנים המאושרים שהיו להם עם קוקי צ'ומפר השלישי.
רוב תחנות NBC סירבו לשדר את הפרק בשל עלילתו.
לילי: גורת הכלבים של הצ'יפמאנקס שהם אימצו מהמקלט לאחר מותו של חיית המחמד המקורית שלהם, קוקי צ'ומפר השלישי.
ויני: אמם היולדת של הצ'יפמאנקס (דובב במקור על ידי ג'ון פיורי, ולאחר מכן על ידי ג'ניס קרמן).
הצ'יפמאנקס מוצאים את אמם האבודה לאחר ימים של חיפושים.
אלווין כעס כי הוא לא מבין למה היא נטשה אותם.
אמם הסבירה להם שבשנה שבה היא נטשה אותם היה חורף נורא וכל החיות ביער נאלצו לעזוב את בתיהם.
היא הבינה שהם לא ישרדו את המסע אם תביא אותם איתה, אז היא החליטה להשאיר אותם עם גבר נחמד שתמיד היה אדיב לחיות היער (דייב).
היא אמרה להם שכשהאביב הגיע והיא תוכל סוף סוף לחזור לקחת אותם, היא ראתה כמה הם שמחים עם דייב, וחשבה שיהיה להם טוב יותר איתו.
בסופו של דבר, אלווין סלח לאמו.
הם חוזרים לדייב, אבל האחים מסכימים לשמור על קשר עם אמם.
בפרק מאוחר יותר, היא ודייב התווכחו על איך לגדל את הבנים ובסופו של דבר הם משלימים.
רוס באגדאסאריאן ג'וניור בתור אלווין סביל, סיימון סביל, דייב סביל, סבא סביל (קול שני), הארי, רוב הקולות הגברים הנוספים (1988–1991)
ג'ניס קרמן בתפקיד תיאודור סביל, בריטני מילר, ג'נט מילר ואלינור מילר, רוב הקולות הנשיים הנוספים (1988–1991)
דודי גודמן בתור ביאטריס מילר
ווטקינס בתור הדוד "הרפתקה" ווילי, לילי הכלבה (1988–1991)
רייני הייס - אמנית ווקאלית של שירי הצ'יפטס
שרווד בול - אמן ווקאלי של שירי הצ'יפמאנקס
טרס מקניל - דיילת במוזיאון, מיסי סנוטסון ("גברת פרעה שלי")
את גרסת הדיבוב העברי ביים והפיק ניקו בר
יסמין גמליאל - סיימון [1992]
גבי קרן - דמויות שונות
דודי בן אדרת - דמויות שונות
יוסי ברק - דמויות שונות
שמוליק טנא - דמויות שונות
בספיישל "שש על הבמה" משנת 1992, המדבבות הישראליות של הצ'יפמאנקס: עירית ענבי, יסמין גמליאל ועדי בנטוב ביצעו את השיר הפתיחה בביצוע חי על הבמה.
הסדרה שודרה לראשונה ב-17 בספטמבר 1983 ב-NBC, במקור תחת השם אלווין והצ'יפמאנקס, והונפשה על ידי Ruby-Spears Enterprises.
החל מהעונה השישית שונה שם הסדרה שונה ל-הצ'יפמאנקס, וההפקה עברה ל- Murakami-Wolf-Swenson (ל-11 פרקים של העונה ה-6) ול- DIC Enterprises (ל-13 פרקים של העונה ה-6, ולעונה השביעית והשמינית) למשך שאר הסדרה.
לעונתה האחרונה בשנת 1990, שמה של הסדרה שונה שוב, הפעם, הצ'יפמאנקס הולכים לקולנוע, מכיוון שכל הפרקים בעונה זו היו פארודיות של סרטים הוליוודיים פופולריים.
הסדרה נכנסה לסינדיקציה בסתיו 1988 תחת השם המקורי אלווין והצ'יפמאנקס, שהופץ על ידי Lorimar-Telepictures (ולאחר מכן Warner Bros.
הטלוויזיה לאחר רכישת לורימאר על ידי וורנר קומיוניקיישנס, האחים וורנר ירכשו מאוחר יותר את הספרייה של רובי-ספירס לפני 1991 ב-1996 כחלק מרכישת טרנר, שם ישבה הספרייה בעבר).
החבילה הכילה את כל 52 הפרקים שהופקו על ידי רובי-ספירס (#901–952), כמו גם את מבצעי הוולנטיין והריוניון.
כדי לעגל את החבילה לחבילת הסינדיקציה המקובלת באורך 65 פרקים (5 ימים בשבוע למשך 13 שבועות, המאפשרים בדיוק ארבעה מחזורים בשנה), הופקו 11 פרקים נוספים במיוחד עבור החבילה על ידי Murakami-Wolf-Swenson .
לפי סדר הסינדיקציה, פרקים אלה עקבו אחר 54 התוכניות של רובי-ספירס; במחזור הסתיו 1988 (12 בספטמבר - 9 בדצמבר), הם שודרו החל מ-25 בנובמבר עד 9 בדצמבר.
פרקים נדחסו בזמן (בדומה להאצת PAL ) ו/או נחתכו במאמץ לפנות מקום לפרסומות נוספות.
Telepictures החלה להפיץ את הסדרה ביוני 1985 כאשר הזכויות נרכשו תמורת שיא של 385,000 דולר לחצי שעה.
חבילת הסינדיקציה לא כללה את הפרקים ששודרו ב-NBC מעונה שש ואילך, כלומר שלושים ותשעה הפרקים האחרונים של הסדרה לא הוצגו בשידורים חוזרים מחוץ לרשת.
חבילת ההפצה בת 65 פרקים הועברה מאוחר יותר על ידי ניקלודיאון, לאחר מכן Cartoon Network, ולבסוף Boomerang בארצות הברית.
חבילת הסינדיקציה הועברה גם לחו"ל באמצע שנות ה-90 כששודרה ב- Cartoon Network, לימים ניקלודיאון, ולבסוף במילקשייק של ערוץ 5 !
באוסטרליה, התוכנית המקורית של רובי-ספירס שודרה ברשת עשר, בעוד שהפרקים המאוחרים של Murakami-Wolf-Swenson ו-DiC שודרו ב-ABC .
חבילת הסינדיקציה שם נאספה על ניקלודיאון לפרק זמן קצר.
בברזיל, TV Globo שידרה את חבילת הסינדיקציה עם מדובבים ברזילאים.
במהלך אותה תקופה, HIT Entertainment הפיצה את הסדרה מחוץ לצפון אמריקה.
הפשע היא סדרה מוגבלת של דרמת פשע אמיתי אמריקאית, עם 8 פרקים שהופצו ב-20 במרץ 2019, ברשת הולו.
העלילה מבוססת על חייה של ג'יפסי רוז בלנשרד ורצח דידי בלנשרד, שהואשמה בהתעללות בבתה על ידי זיוף מחלות ומוגבלויות כתוצאה של תסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח.
ג'ואי קינג גילמה את ג'יפסי, בעוד שפטרישה ארקט גילמה את אמה, די די בלנשרד.
אנה-סופיה רוב, קלואי סביני וקאלום וורת'י מככבים בתפקידי משנה.
בטקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-71, ארקט זכתה לשחקנית המשנה המצטיינת בסדרה מוגבלת וקינג קיבלה מועמדות לשחקנית הראשית המצטיינת בסדרה מוגבלת.
הסדרה עוקבת אחר סיפורה של ג'יפסי בלנצ'רד (ג'ואי קינג), המשתמשת בכיסא גלגלים עקב מחלה.
כשהתבגרה, מערכת היחסים שלה עם אמה המגוננת יתר על המידה (פטרישה ארקט) מתחילה להתחמם כשהיא מתעקשת יותר ויותר על עצמאותה.
ג'יפסי מורדת כשאמה, שהקדישה את חייה לטיפול בה, הופכת מגוננת, שולטת ומתעללת יותר, במיוחד על רקע ניסיונה לחקור את המיניות שלה.
מערכת היחסים הופכת לרעילה עוד יותר כאשר ג'יפסי מגלה סודות רבים.
היא גדלה באמונה שהיא חולה בסרטן אבל מגלה שהיא לא חולה בכלל.
אמה די די רימתה בהצלחה לא רק את ג'יפסי אלא גם את משפחתה, חבריה ואנשי מקצוע רפואיים כשגרמה לה להאמין שהילדה שלה חולה.
די די סובלת מתסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח, מחלת נפש שבה האדם החולה בה מגזים או מזייף מחלתו של אדם אחר.
באותה תקופה, הפרעה זו סווגה כתסמונת מינכהאוזן לפי פרוקסי.
בסופו של דבר ג'יפסי מבקשת מהחבר שלה להרוג את אמה.
פטרישה ארקט בתור די די בלנשרד, אמה של ג'יפסי ובתה של אמה
ג'ואי קינג בתור ג'יפסי בלנשרד, בתה של די די ונכדתה של אמה.
קינג גילחה את ראשה לתפקיד.
אנה-סופיה רוב בתור לייסי האצ'ס, דמות מקורית בתוכנית המבוססת על עלאה וודמנזי.
קלואי סביני בתפקיד מל האצ'ס, אמה של לייסי שהיא דמות מקורית בתוכנית המבוססת על איימי פינגר.
קאלום וורת'י בתור ניק גודג'ון, החבר של ג'יפסי שרצח את די די בהוראתו של ג'יפסי כדי שהם יוכלו להיות ביחד.
דניטרה איסלר בתור שלי, שכנה שקרובה למשפחת בלנצ'רד, מל ולייסי.
סטיב קולטר בתור ד"ר אוון הארלי
חוסה אלפרדו פרננדס בתור השוטר קוקס
דין נוריס בתור ראס, אדם שנמשך לדי די ב-2011.
ג'ו טיפט בתפקיד סקוט, האהבה הישנה של ג'יפסי שאותו פגשה בכנס קומיקס ב-2011.
ברוק סמית' בתור מיירה, עורכת הדין של די די
מרגו מרטינדייל בתפקיד אמה בלנצ'רד, אמה של די די וסבתה של ג'יפסי
ריי סיהורן בתור ג'נט, בת דודתה של די די
ג'ולייט לואיס בתפקיד קתי גודג'ון, אמו של ניק
ג'ון אלס בתור ואנס גודג'ון, אביו של ניק
אדם ארקין כבלש ספרינגפילד, מיזורי, אשר עוקב אחר ג'יפסי וניק בוויסקונסין ומראיין את ג'יפסי לאחר מעצרה.
ג'ו קנזביץ' בתור התובע ריפי, עורך דינו של ניק (מבוסס על דן פטרסון).
מולי אפרים בתור קייט, עורכת הדין של ג'יפסי המבוססת על מייק סטנפילד.
קליף צ'מברלין בתפקיד רוד בלנשרד, בעלה לשעבר של די די ואביה של ג'יפסי.
הוא עזב את די די לפני שג'יפסי נולדה לאחר שלא ידע איך לאהוב אותה, בזמן שהוא היה בן 17 ואילו די די בת 24.
בספטמבר 2018, הוכרז שפטרישה ארקט, ג'ואי קינג, קלואי סביני ואנה-סופיה רוב לוהקו לתפקידי כוכבים.
ב-2 באוקטובר 2018, דווח כי קאלום וורת'י הצטרף לצוות השחקנים בתפקיד מככב.
באפריל 2019, קריסטי בלנשרד, אמה החורגת של ג'יפסי בלנשרד, הצהירה שהיא לא מרוצה מהאופן שבו עלה וודמנזי הוצגה בתוכנית.
בעוד שמו של וודמנזי לא מוזכר, דמותו של רוב לייסי מקורה בה.
בלנשרד הצהיר שהייתה סצנה בפרק השני שבה לייסי נתנה לג'יפסי סיגריה, מה שבמציאות לא קרה.
בראיון ל-"Vulture", בלנצ'רד הצהיר: "היא ההפך הגמור מזה.
זה כואב לאליה כי היא גרה בספרינגפילד, ואנשים הולכים להסתכל עליה אחרת והיא מפחדת שזה ישפיע על העבודה והמוניטין שלה".
וודמנזי גם התלבט עם הבחירה שרוב ידבר במבטא מטומטם, והוסיף, "אני לא מעריץ של כל הטון של הגבעות".
הצילום העיקרי של הסדרה התקיים מאוקטובר 2018 עד פברואר 2019 במחוז Effingham, ג'ורג'יה.
סצנות מרובות צולמו בקניון סוואנה ובפרק 8 צולמו סצנות בבית המשפט של מחוז בריאן.
הפשע כולו שלי הוא סרט פשע קומי צרפתי משנת 2023 שכתב וביים פרנסואה אוזון בכיכובם של נדיה טרשקביץ', רבקה מרדר, איזבל הופר, פבריס לוצ'יני, דני בון ואנדרה דוסולייה.
הסרט מתרחש בשנות ה-30 של המאה העשרים, ובמרכזו שחקנית שזוכה לפרסום מפוקפק לאחר שהיא מזוכה מאשמת רצח בטענה של הגנה עצמית.
זהו עיבוד חופשי למחזה פשע צרפתי בעל אותו שם משנת 1934 מאת ז'ורז' בר ולואי ורנויל, אשר עובד בעבר לשני סרטים אמריקאים, True Confession (1937) ו־Cross My Heart (1946).
העלילה מתרחשת בפריז בשנת 1935. מדלן ורדייה היא שחקנית מובטלת ומרוששת.
היא חולקת עליית גג עם חברתה פאולין מולאון, עורכת דין שמתקשה להשיג לקוחות.
למדלן יש מאהב בשם אנדרה בונאר, אשר אביו הוא הבעלים של מפעל צמיגים גדול.
אנדרה מתקיים ממענק חודשי צנוע מאביו.
מדלן נפגשת עם מפיק תיאטרון בשם מונפרנד, שמציע לה תפקיד בהצגה, בתנאי שתהפוך למאהבת שלו.
היא מסרבת, והוא מנסה לכפות עצמו עליה.
היא נאבקת בו ומצליחה להימלט.
לאחר חזרתה לביתה, היא זוכה לביקור מבן זוגה אנדרה, שמבשר לה שעל מנת לפתור את הקשיים הכלכליים שלהם, הוא מתכנן להינשא ליורשת עשירה ולהפוך את מדלן לפילגשו.
מדלן, שקיוותה שאנדרה יתחתן איתה ויצא לעבוד כדי להתפרנס, נתקפת יאוש.
לדירתן של שתי החברות מגיע לפתע מפקח משטרתי ועוצר את מדלן, מאחר שמפיק התיאטרון מונפראן נמצא ללא רוח חיים, ומדלן היא החשודה בהמתתו.
השופט החוקר, גוסטב רבוסט, משתכנע במהירות באשמתה של מדלן, אך היא מכחישה את האשמה.
השופט רבוסט מסביר לה שאם היא תטען להגנה עצמית, ייתכן שתצא זכאית במשפט.
מדלן מאמצת את ההצעה, מודה בפשע, ושוכרת את שירותיה של חברתה פאולין כעורכת הדין שלה.
במהלך המשפט, מדלן ופאולין הופכות את המשפט למעין משפט ראווה המוקיע את הדיכוי של נשים בידי גברים, כאשר מדלן מעניקה פרשנות תיאטרלית מרגשת מאוד לתפקיד האישה הנאבקת על כבודה, תפקיד אותו כתבה עבורה פאולין.
היא מזוכה בידי חבר מושבעים שכולו גברים, לקול תשואות הנשים הרבות שהגיעו לצפות במשפט.
לאחר זיכוייה, הופכת מדלן לשחקנית פופולרית, ופאולין - לעורכת דין מבוקשת.
הן עוזבות את מקום מגוריהן העלוב ועוברות להתגורר במלון פרטי בבולון.
אנדרה מבקש לוותר על נישואיו המתוכננים ליורשת העשירה ולהנשא למדלן, אך אביו מתנגד לכך.
בינתיים מגיעה אליהן לביקור שחקנית עבר של הקולנוע האילם, בשם אודט שומט (איזבל הופר), אשר הקריירה שלה דעכה בעקבות הופעתו של הקולנוע המדבר.
היא מספרת להן שהיא זו שהרגה את מונפראן, וטוענת כי מדלן גנבה את הפשע שלה וכן את התהילה שהייתה אמורה להיות מנת חלקה.
היא דורשת תשלום כספי משתי החברות, אך הן מסרבות.
לפיכך היא פונה להסגיר את עצמה לרשויות, אבל השופט ראבוסט, שבעקבות פרשת מונפראנד קיבל קידום ועתה הוא שופט חוקר בכיר, מסרב לפתוח מחדש את התיק שכבר הוכרע, ומצווה עליה לחזור ולראות אותו כשיהיה לרשותה פשע זמין יותר.
בעוד אודט שומט ממשיכה להציק לשתי החברות בתביעה לפיצוי כספי, הולכת מדלן לפגוש את האדריכל ויזם הנדל"ן פלמארד (דני בון), שניהל קרן כספית אשר העניקה למונפרנד קצבת חיים קבועה, ולפיכך הרוויח סכום כסף נכבד הודות למותו בטרם עת של האחרון.
היא משכנעת אותו להשקיע חלק מהכסף בעסק של אביו של אנדרה, שהפך כושל.
לאחר מכן, מסבירות מדלן ופאולין לאביו של אנדרה כי מדלן אינה הרוצחת, וגורמות לו לשקול בחיוב את חילוץ החברה שלו על ידי פלמארד.
הוא נותן את ברכתו לנישואין, ואף משלם לאודט את סכום הכסף שהיא דורשת, וזאת כדי להימנע מסיכון ההשקעה של פלמארד.
אודט מקבלת גם תפקיד חשוב במחזה המצליח שבו מופיעה מדלן: שתיהן משחקות סצנה המפרשת מחדש את הרצח של מונפרנד ובה אודט הורגת אותו כדי להציל את מדלן, שהייתה קורבן של ניסיון אונס.
אוזון הגה את הסרט במהלך תקופת הסגר של מגפת הקורונה.
הוא תיאר את הסרט כ"ניצחון האחווה הנשית".
הוא הוסיף וציין כי "הסרט מסתיים בקטע מחזה, במסורת הקולנוע של ז'אן רנואר, ויש בו גם התייחסות שובבה למטרו האחרון מאת פרנסואה טריפו".
דמותה של איזבל הופר התבססה על דמותה של השחקנית שרה ברנהרדט.
השפעות נוספות כללו קומדיות אמריקאיות משנות ה-30, במיוחד סרטים של ארנסט לוביטש ופרנק קאפרה, וכן "פריז של שנות ה-30 כפי שנצפתה בעיניים אמריקאיות, כמו בסרט ויקטור/ויקטוריה מאת בלייק אדוארדס".
הצילומים התקיימו החל מאפריל ועד יוני 2022, בפריז ובסביבתה, וכן בשרלרואה ובבריסל, בלגיה.
הסרט הוקרן לראשונה בהקרנת קדם-בכורה לאנשי תעשיית הקולנוע ב-10 בינואר 2023, באירוע של "Unifrance's Rendez-Vous" בפריז.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה כסרט הפתיחה בפסטיבל הקולנוע השנתי "Premiers Plans d'Angers" ב-21 בינואר 2023 בצרפת.
ההפתליטים (בבקטריאנית: ηβοδαλο c בכתב לטיני Ebodalo) הנקראים לפעמים ההונים הלבנים (באירנית Spet Xyon ובפראקריט Sveta-huna), היו עם נוודי עוצמתי שחי במרכז אסיה במהלך המאות ה-5 עד המאה ה-8 לספירה.
הם הקימו ממלכה גדולה שהשתרעה מהים הכספי ועד הודו הצפונית, והיו בין יריביהם העיקריים של האימפריה הסאסאנית ושל ממלכת גופטה.
שאלת מקורם האתני והלשוני העסיקה חוקרים במשך מאות שנים.
ההפתליטים היוו חלק מהקבוצה הגדולה יותר של הונים המזרח-אירניים.
הם היו קונפדרציה שבטית וכללו קהילות עירוניות מיושבות וקהילות נוודים כאחד.
הם היוו חלק מארבע קבוצות שבטים עיקריות: ה(Kidarites), האלכונים, וההפתליטים, והיו ידועים בשם המשותף קסיונים או הונים.
לפני ההפתליטים, היוו הקידארים כוח משמעותי באזור ולאחר מכן האלכונים.
אחרי ההפתליטים, השתלטו על האזור, ההונים של נזאק ואנשי .
כל העמים ההונים הללו נקשרו לעיתים קרובות להונים שפלשו למזרח אירופה באותה תקופה, אך חוקרים לא הגיעו להסכמה לגבי הקשר הזה.
ההפתליטים היוו כוח צבאי החל משנת 450 לספירה לאחר שהגיעו ממזרח, אולי מאזור פמיר.
עד שנת 479 כבשו ההפתליטים את סוגדיאנה וגרשו את ה מזרחה, וב-493 הם כבשו חלקים מ וחלקים מאגן טארים (בצפון-מערב סין של היום).
הם הקימו אימפריה כשהביסו את הקידארים האימפריה התקיימה עד שנת 560 לספירה.
בירתם של ההפתליטים הייתה כנראה בקונדוז.
בשנת 560 לספירה, כוחות משולבים מהח'אנות הטורקי הראשון והאימפריה הסאסאנית הביסו את ההפתליטים.
לאחר מכן, הם הקימו "נסיכויות" באזור טוכריסטן, (שהייתה תחת שליטת הח'אנות הטורקי הראשון במאה ה-6) תחת הריבונות של הטורקים המערביים (שהתפצלו במאה ה-7 מהח'אנות הטורקי הראשון) באזורים שמצפון לנהר אמו דריה, ותחת הריבונות של האימפריה הסאסאנית (באזורים שמדרום לנהר).
בשנת 625 השתלטה שושלת טורקית-הפתליטית בשם טוכרה יבגו על צפון ודרום האמו-דריה.
מקור השם "הפתליטים" אינו ידוע, הוא עשוי לנבוע או ממילה חוטנית (ניב של שפת סאקה, שפה איראנית מזרחית, אופיינית לאזור),Hitala שפירושה "חזקה", או ממילה ב משוערת, Heβtalīt, (צורת רבים של Heβtalak), או מפרסית תיכונה.
על פי כתובים שנמצאו, משערים שהם קראו לעצמם ēbodālo (בשפה הבקטרית: , בכתובים יוונים: ηβοδαλο,Ebodalo ומכאן Hephthal), על גבי חלק מהמטבעות שמם קוצר , ("ηβ", "Eb"), שם שהם ציינו בשפה הבקטרית.
השם "Ebodalo", והתואר "Ebodalo Yabghu", התגלו גם במסמכים בקטריים עכשוויים של ממלכת רוב (ממלכה קטנה ב באקטריה) המתארים תפקידים מנהליים תחת ההפתליטים.
שמם במקורות של תרבויות שונות
נמצאו כינויים שונים להפתליטים במקורות של תרבויות אחרות.
+שפהכנוי בשפת התרבותכנוי באנגליתבתעתיקהערותיווניים ביזנטייםἘφθαλῖται Abdel or Avdel, Hephthalitaeאוודל או אבדלארמניתHephthal, Hep't'al & Tetalהפתאל, הפ'ת'ל ותתללעיתים היו מזוהים עם הקושאניםפרסית תיכונהHephtal, Hephtel, & Hēvtālsהפתאל, הפתל והווטאלמקורת זורואסטרים מכנים אותם
ההפתליטים היוו חלק או היו צאצאי העם שכונה הונה (עם) או טורושקש.ייתכן ששמות אלו התייחסו לקבוצות רחבות יותר או לקבוצות עמים שכנים.
ההודים השתמשו גם בביטוי "הונים לבנים" (Sveta Huna) כדי לציין הפתליטים.
תיאוריות מקובלות לגבי מוצא ההפתליטים
המקורות לתולדות ההפתליטים דלילים ודעותיהם של היסטוריונים לגביהם שונות.
הם אינם בטוחים כיצד קמה הקבוצה או באיזו שפה דיברו בתחילתה.
כמו כן לא נמצאה לגביהם רשימת מלכים.
חוקרים סוברים שמוצאם הגאוגרפי של ההפתליטים הוא במזרח ושהם היגיעו למרכז אסיה דרך הרי פמיר, אולי מאזור בדקשאן.
לחלופין, ייתכן שהם נדדו מאזור אלטאי, יחד עם גלי ההונים הפולשים.
כבר היסטוריונים מהעת העתיקה וימי הביניים המוקדמים, מיקמו אותם בדרך כלל באזור שבין סוגדיאנה להינדו-כוש.
להלן מספר תיאוריות הדנות במוצאם הגאוגרפי של ההפתליטים:
ע"פ מקורות סיניים קדומים משנת 126 ההפתליטים התיישבו בדזונגריה (צפון שינג'יאנג/בייג'יאנג) שהוא תת-אזור גאוגרפי בצפון מערב סין המקביל לחצי הצפוני של שינג'יאנג.
האזור גובל בהרי אלטאי מצפון, רכס הרי טיאן שאן מדרום, בקזחסטן במערב ובמונגוליה במזרח
על פי מקור סיני קדום הדן בנושא, הווישו (כרוניקות של ה-ווי הצפוני), שצוטט בטוגדיאן המאוחר יותר, ההפתליטים היגרו דרומה מאזור אלטאי בסביבות שנת 360 לספירה.
על פי אנציקלופדיה איראניקה יש סבירות שמקורם של ההפתליטים הוא מאזור אפגניסטן של היום.
מספר חוקרים, הציעו שרשים מהתקופה הפרה-אימפריאלית במונגוליה (התקופה המקדימה את ייסודה של האימפריה המונגולית בשנת 1206. במהלך תקופה זו נשלט חבל הארץ המונגולי על ידי שבטי נוודים ובחלקו על ידי שושלות סין השונות).
ומיקמו אותם באזורים השייכים כיום למונגוליה ולצפון מזרח סין-קוריאה.
ההפתליטים היו ככל הנראה איראנים הודו-אירופיים (מזרחיים) שמקורם ב באקטריה / טוכריסטן, בהתבסס על העובדה שבמקורות עתיקים איתרו אותם בדרך כלל באזור שבין סוגדיאנה להינדו-כוש, ושלהפתליטים היו מספר מאפיינים איראניים.
על פי מחקרים חדשים, מעוזם של ההפתליטים היה תמיד בטוכריסטן במורדות הצפוניים של ההינדו-כוש, במה שהוא כיום דרום אוזבקיסטן וצפון אפגניסטן.
בירתם הייתה כפי הנראה בקונדוז, שהייתה ידועה לחוקר אל-בירוני בן המאה ה-11 כ-וור-וואליז (שייתכן שמקורו בשם שהסינים כינו בו את ההפתליטים).
בתהליך התפשטותם מערבה ודרומה, ההפתליטים כבשו את סוגדיאנה (טרנסאוקסיאנה) (סמרקנד) וככל הנראה גם את ארץ בלח' בטוכריסטן (באקטריה), וגרשו את ההונים האלכונים, שזזו לצפון הודו.
בשלהי המאה ה-5, התפשטו ההפתליטים לאזורים נרחבים של מרכז אסיה, וכבשו את אגן טארים עד טורפאן שבסין, תוך השתלטות על האזור מידי ח'אנות ז'ואו-ז'אן (רוראן), שהטילו מיסים כבדים על ערי נווה המדבר, אך נחלשו תחת ההתקפות של שושלת צפון ויי הסינית.
ברבע השני של המאה החמישית הרחיבו ההפתליטים את שליטתם מערבה.