tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אייל נשלח לתפוס ולכלוא פושע נאצי גרמני, קשיש מופלג, בשם אלפרד הימלמן, עליו קיימות עדויות, שהוא עדיין חי.
כדי למצוא את הפושע הנאצי אייל מתקרב לנכדיו, פיה (קרולינה פיטרס), השוהה בישראל כמתנדבת בקיבוץ ואחיה אקסל הימלמן (קנוט ברגר), המגיע לארץ לבקר את אחותו, בימי האינתיפאדה השנייה.
במהלך פעילותו של אייל, המתבצעת ברחבי ישראל וברלין, הוא מתקרב אל שני האחים, מפגש היוצר שאלות ותשובות, חיפוש אחר משמעויות וגילוי תרבויות ואישויות.
השהייה עם אקסל לא נעימה לאייל.
היותו של אקסל הומוסקסואל, מביכה אותו וההטפות של אקסל לסובלנות מוחלטת כלפי אויבי ישראל, מחד ולחוסר סובלנות מוחלט כלפי הומופובים, מאידך, מרגיזות את אייל.
בדיעבד, מתברר, שבדיוק בגלל חוסר הסובלנות של אקסל להומופובים, משפחתו מסתירה גם ממנו את העובדה, שסבא שלו, הנאצי, עדיין חי.
ב-5 בפברואר 2004, הסרט פתח את פסטיבל ברלין וזכה לאהדה רבה בקרב מבקרי הפסטיבל.
בהמשך הופץ "ללכת על המים" בארצות הברית, אוסטרליה, מדינות אירופה המובילות (בהן צרפת, איטליה ואנגליה) ומספר מדינות באסיה, בהן סין.
הוא השתתף בפסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בגנט, ובמספר נוסף של פסטיבלים לקולנוע.
נכון להיום, הסרט הוא אחד הסרטים הישראליים המצליחים ביותר, הן בארץ והן בעולם, ונחשב לסרט הישראלי הרווחי ביותר אי-פעם, עם הכנסות של מיליוני דולרים ברחבי העולם, מתוכם כמעט 3 מיליון דולרים בארצות הברית בלבד.
הסרט השתתף בטקס פרס אופיר וזכה בקטגוריות הסאונד והמוזיקה המקורית (עברי לידר), השתתף בטקס פרסי הסזאר בצרפת, טקס פרסי נבחרי מבקרי הקולנוע, טקס פרסי הסרטים ההומו-לסביים וזכה בטקס פרסי הסרטים היהודיים באמריקה בקטגוריית הבמאי.
באוגוסט 2006, פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בדבלין סירב להקרין את הסרט, אם לא תוסר ממנו חסות משרד החוץ הישראלי.
זאת כמחאה על חלקה של ישראל במלחמת לבנון השנייה.
הסרט הוקרן בסופו של דבר ללא חסות המשרד.
ליאת שטייר לבני טענה שבניגוד לייצוגים רבים של ניצולי שואה בקולנוע הישראלי, מנחם ניצול השואה ממלא תפקיד מפתח במוסד ומייצג זרם מרכזי בחברה.
תפקידו מחייב תעצומות נפש וכישרון והצלחותיו מעידות כי הוא מבצע את תפקידו כהלכה.
לא עוד דמות סהרורית הנעה מסיוט לסיוט ללא יכולת לתפקד באופן נורמלי, אלא אדם שלו ובוטח, המנהל את עסקי המוסד ביד רמה.
בניגוד לדימוי הסטראוטיפי של הניצול, אין הוא מטופל אלא מטפל – משמש לאייל משענת נפשית.
הסרט דן ביחסים המסובכים בין ישראלים לגרמנים ודן בטראומת השואה, בתולדות ישראל ואף בסכסוך היהודי-פלסטיני, בהומוסקסואליות ובמורכבות המוסרית הקיימת בשרות המוסד, ביחידת חיסולים של השירותים החשאיים.
הוא גם בוחן את השאלת ההזנחה של הרדיפה אחרי הנאצים - הכיצד המרדף אחריהם מעניין רק ניצולי שואה, כמו דמותו של מנחם וקיצונים פוליטיים, כמו דמותו של אקסל?
כמו כן, מציג הסרט מהפך שחל באישיותו של אייל ואת המעבר מחייו הראשונים, כמחסל קר של המוסד בעל רגשות מודחקים, אל חייו החדשים כאדם "שאינו מסוגל להרוג יותר".
שחקנ/יתדמות ליאור אשכנזי אייל קנוט ברגר אקסל הימלמן קרולינה פיטרס פיה הימלמן גדעון שמר מנחם יוסף סוויד רפיק
"ללכת עם דינוזאורים" הידועה גם בשם "הולכים עם דינוזאורים" היא תוכנית טלוויזיה מוקומנטרית של ה-BBC.
התוכנית בקריינותו של קנת בראנה, מנסה לאורך שישה פרקים, לסקור את חיי הדינוזאורים על פני כדור הארץ החל מהופעתם (פרק ראשון) ועד להכחדתם (פרק שישי).
בדרך כלל הפרקים נראים כמו תוכנית טבע רגילה לחלוטין עם קריינות, והיא מתמקדת בסוג מסוים של דינוזאור שהתוכנית מלווה לאורך הפרק, אך עם הצגתם של עוד מינים נוצר מעין סיפור בפרק עצמו.
התוכנית, ששודרה לראשונה ב-1999, נחלה הצלחה ואף נכתבו לה תוכניות המשך מהמקבץ ללכת עם...
שנראים בסגנון דומה: ללכת עם חיות, ללכת עם מפלצות וללכת עם אנשי מערות וכן הסרט ללכת בין דינוזאורים, כמו כן יצא גם ספר המבוסס על הסדרה.
התוכנית הופיעה גם בארץ בקריינותו של גידי גוב ושודרה בערוץ 2.
מאוחר יותר, התוכנית הופיעה שוב בערוץ לוגי, תחת הכותרת "בעקבות הדינוזאורים" בקריינותו של עמי מנדלמן.
התוכנית נמכרה גם בקלטות וידאו (בהפצת "הד ארצי וידאו") בקריינותו של נתן דטנר.
ב-2001 וב-2013 יצאו שני משחקים המבוססים על הסדרה: "עולם הדינוזאורים" (בפלטפורמת מחשב אישי) ו"ללכת עם דינוזאורים" (בפלטפורמת Playstation 3).
דם חדש: הפרק הראשון מתחיל את הסדרה בתקופת הטריאס העליון באריזונה (הצילומים בוצעו בקלדוניה החדשה), בעידן שבו הדינוזאורים עוד לא היו קיימים ואת מקומם תפסו תראפסידיים קדומים כמו הפלסירה, ארכוזאורים טורפים ענקיים כמו הפוסטוסוכוס וזוחלים דמויי-יונקים כמו הטרינקסודון וכן הפטיינוזאורוס.
באותה תקופה חמה ויבשה מופיע גם הדינוזאור הראשון - הצלופיזיס הזריז, אשר מצליח לשרוד בתקופה היבשה יותר טוב משאר היצורים.
בסופו של הפרק מופיע דינוזאור חדש בעולם לצד הצלופיזיס: הפלטאוזאורוס.
עידן הענקיים: פרק זה עוסק בתקופת המלם שבתור היורה בקולורדו (הצילומים בוצעו בקליפורניה, צ'ילה, טסמניה ומעט בניו זילנד).
הפרק עוסק בדינוזאורים הגדולים ביותר: הזאורופודים העצומים.
הפרק נפתח בנקבת דיפלודוקוס המטילה ביצים והצעירים הבוקעים מהביצים ביערות הסקוייה נאלצים להתמודד עם מגוון סכנות, בין השאר מהאלוזאורוס הקטלני, האורניתולסט אוכל הביצים והסטגוזאורוס המשוריין בעל הזנב הקטלני וכן סכנה של שרפת יער המאלצת את הצעירים לנדוד למישורים הפתוחים, בהם מופיעים הזאורופודים הגדולים ביותר כמו הברכיוזאורוס ועדרי דיפלודוקיים בוגרים.
ים אכזרי: פרק זה ממשיך עם תקופת המלם באיים באוקספורדשייר (הצילומים בוצעו באיי בהאמה ובקלדוניה החדשה).
בסרט מוצגים יצורי האוקיינוס הקדום - ים תטיס כמו האיכתיוזאוריים מהסוג אופתלמוזאורוס, הקריפטולידוס ששט בסגנון ייחודי במרדף דגים, הכריש הקדום היבודוס לצד אמוניטים ולהקת דגי לפטולפיס.
להקת האופתלמוזאורוסים המגיעה לשונית כדי להשריץ נאלצת להתמודד עם סכנות מצד הכרישים והטורף העצום ליופלרודון.
באיים למעלה חיו דינוזאורים כמו האאוסטרפטוספונדילוס המחפש טרף איטי או נבלות (כמו של צבי פלסיוצ'לוס) ופטרוזאורים כמו הרמפורינקוס שניזונו מדגים, חרקים וביצים של סרטני פרסה.
כל אלה נאלצים להתמודד עם סערה טרופית חזקה וקטלנית.
ענקי השמיים: פרק זה חל בתקופת הקרטיקון תחתון בין ברזיל למערב אירופה (הצילומים בוצעו בניו זילנד ובטסמניה).
הפרק מציג את אחד הזוחלים המעופפים הגדולים ביותר שהיו - האורניתוקרוס.
הפרק מתחיל בברזיל בתור הקרטיקון שם פרט מתבגר של אורניתוקרוס אשר חי לצד פטרוזאורים מוזרים מהסוג טפיג'רה בעת החיזור שלהם וכן לצד איגואנודונים ופולקנתוסים.
האורניתוקרוס מתחיל לעזוב את היבשת (לאחר שמתרחק מסערה לתוך מערה ונעקץ בידי Saurophthirus) וחוצה את האוקיינוס האטלנטי עד שהוא מגיע למערב אירופה, שם נראה עדר של איגואנודונים מזרחיים שלצידם מתלווה פולקנתוס מזרחי והם מותקפים על ידי עדר של יוטרפטורים.
האורניתוקרוס נח על אי בשטח אך מבין העצים מגיחים איברומסורניסים ומטרידים אותו.
האורניתוקרוס ממשיך את המסע לאזור הקינון של בני מינו אך זכרים צעירים הודפים אותו ולא משאירים לו סיכוי להזדווג.
בסופו של דבר האורניתוקרוס מחזר רחוק משם אך מאמציו הממושכים למשיכת נקבות מתישים אותו למוות.
רוחות יער הקרח: פרק זה ממשיך עם תקופת הקרטיקון התחתון, אך חל באנטארקטיקה הקדומה (הצילומים בוצעו בניו זילנד).
ביערות הקרח הקדומים של אנטארקטיקה מגדל עדר של דינוזאורים צמחוניים מסוג לילינזאורה דור צעיר לעולם של סכנות, כמו הדו-חי הקדום קולסוכוס והאלזאורוס הקוטבי, הקטן מקרובו מהאקלים הממוזג שנכחד כבר מהעולם.
יצורים נוספים הם יונקים קדומים כמו הסטרופודון, הטואטרה וחגב הווטה (Deinacrida) הענקי (שני האחרונים שרדו עד ההווה).
בקיץ של הקוטב האנטארקטי מגיעים אורחים מצפון: המוטבורזאורוסים הגדולים והרעשניים.
יצורים אלה מבלים במשך הקיץ באנטארקטיקה אך נודדים חזרה בסתיו.
בתקופה זו הם עושים רעש גדול וכך אחד האלוזאורוסים הקוטביים מצליח לטרוף את מנהיגת הלילינזאורים והלהקה מתפרקת.
לפני החורף, פרטים רבים מתים כשמגיע החורף הקוטבי הקטלני.
כשמגיע האביב לבסוף הם בוחרים מנהיג חדש ללהקה ומשקמים אותה.
סופה של שושלת: הפרק האחרון של הסדרה חל בתקופת הקרטיקון העליון במונטנה (הצילומים בוצעו בצ'ילה וניו זילנד).
בפרק זה הדינוזאורים נמצאים בלחץ סביבתי שנוצר מהתפרצויות הרי געש סדרתיות המרעילות את האוויר וגורמים לפגיעה במאזן האקולוגי אך בדיוק באותה תקופה חי גם אחד מהטורפים הגדולים ביותר שהיו אי פעם: הטירנוזאורוס רקס.
בתקופה זו נמצאים רוב הדינוזאורים הגדולים והמפורסמים כמו הטריצרטופס והטורוזאורוס בעלי הקרניים, האדמונטוזאורוס בעל מקור הברווז, האנקילוזאורוס בעל הזנב הקטלני והדרומזאורוס הצייד הזריז ולצידם ענקיים באוויר ובמים כמו הפטרוזאור קוואצלקואטלוס והדיינוסוכוס.
בפרק נקבת טירנוזאורוס מזדווגת ואז מטילה ביצים בקן ושומרת עליהם מגנבי ביצים כמו היונק הקדום דידלפודון, דרומזאורוסים ומנחש הדיניליסיה.
בהמשך הביצים בוקעים והאם מתחילה לגדל אותם בתנאים הקשים של סוף תקופת הדינוזאורים.
כשהצעירים מתקרבים לאנקילוזאורוס מסוכן, האם מגיעה להרחיק אותו אך נפגעת מזנבו, גוססת וביום המחרת מתה מפצעיה.
באותו זמן בדיוק פוגע מטאור ענקי מהחלל בכדור הארץ, גורם לצ'יקלון ענקי ומשמיד את כל הדינוזאורים.
אך לא כל הדינוזאורים נכחדים - העופות המודרניים הם צאצאי הדינוזאורים הקדומים.
פרק נוסף מייקינג אוף מראה את יצירת הסדרה והאתגרים של צוות ההפקה.
למאטיס יש את השמש בבטן הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת הישראלית יהודית קציר.
הספר מגולל את סיפור האהבה בין ריבי שנהר ליגאל ליברמן, שאינם יכולים להתחתן זה עם זה.
כרקע לקו הסיפור העיקרי מרבית דמויות המשנה בספר מאוהבות במי שאינן יכולות להינשא לו או נישאות למי שאינן יכולות להתאהב בו.
ריבי, סטודנטית בת 23 שזה עתה עברה מחיפה, עיר ילדותה, אל תל אביב הגדולה והסוערת, מתאהבת ביגאל.
יגאל הוא גבר נשוי שגילו כפול מגילה של ריבי, מרצה למתמטיקה בטכניון, שגר בתל אביב וחי את חייה הסוערים.
יגאל מחזר בעקשנות אחרי הצעירה הלא שגרתית שצדה את עינו.
סיפור האהבה שלהם הולך ומתעצם ומסופר על רקע היחסים הטעונים בין ריבי לאמה הביקורתית והיפהפייה, ובין ריבי לאביה שנטש את משפחתו בהיותה בת 13. אט אט נחשף סיפור חייה המורכב של ריבי, עד מות האם והפרידה הבלתי נמנעת מיגאל.
הספר גדוש בתיאורים ציוריים של תל אביב ושל חיפה, העיר האהובה על הסופרת אשר מופיעה ברוב ספריה.
הקורא נחשף דרך הדמויות לדמויות מרכזיות הפועלות בשדות האמנות, הקולנוע, הספרות והשירה, אשר מהווים חלק בלתי נפרד משיחותיהן, מחשבותיהן ואורח חייהן של הדמויות.
הספר עשיר בתיאורים חושניים של אוכל ושתייה, ובתיאורי טיולים בפריז, רומא, ברצלונה ומצרים.
הסגנון הדקדוקי בו הספר הוא עובר מדי פעם מהדקדוק התקני לדקדוק שגוי המקובל בסלנג.
לבד משמו של הספר, המכיל את הביטוי הסלנגי "יש את", ניתן למצוא בספר ביטויים כמו "ישבו בשולחן" במקום "ישבו ליד השולחן".
קציר פרסמה ספר עוקב בשם "הנה אני מתחילה" המגולל את תקופת נעוריה של ריבי לפני שפגשה את יגאל.
הספרים לא חופפים בפרטיהם, (לדוגמה, המקצוע של האב הביולוגי של ריבי הוא רופא ב"מאטיס.." ומרצה באוניברסיטה ב"הנה אני מתחילה").
שינויים אלה נעשו במתכוון בידי הסופרת.
ללכת עד הסוף הוא סרט קומי בריטי שהוקרן לראשונה ב-1997. עלילת הסרט עוסקת בשישה גברים מובטלים, מתוכם ארבעה שעבדו בתעשיית הפלדה, המחליטים להפיק מופע חשפנות גברי על מנת להתפרנס, ועל מנת שגאז (הדמות הראשית) יוכל לראות את בנו.
למרות העלילה הקומית הסרט עוסק בנושאים יותר מורכבים כגון אבטלה, זכויות אב, דיכוי, הפרעה בזקפה והתאבדות.
בגלל תכניו נאסר הסרט לצפייה לילדים מתחת לגיל 15.
עלילת הסרט מתרחשת בעיר האנגלית שפילד, שבעבר הייתה עיר משגשגת ששיגשוגה נבנה על תעשיית הפלדה, אך עם דעיכתה נסגרו מפעלי הפלדה והעיר הפכה מוכת אבטלה.
שני עובדים לשעבר במפעל שנסגר, גארי "גאז" סקופילד (רוברט קרלייל) ודייב הורספול (מארק אדי) מתפרנסים בקושי מגנבת שאריות מתכת מהמפעל הנטוש שהיה מקום עבודתם.
גאז הוא גרוש ונתון ללחץ מגרושתו, מנדי, והחבר שלה בארי, כיוון שהוא לא עומד בתשלומי המזונות על בנו, ניית'ן (ויליאם סנייפ), מאז שפוטר.
ניית'ן אוהב את אביו, אבל לאחר שהוא מתלווה אל אביו ואל דייב בניסיון גנבת מתכת שנכשל הוא מתלונן על כך שהם אינם עושים "דברים נורמלים" ביחד.
גאז רואה יום אחד תור של נשים מחוץ למועדון בעיר כדי לראות מופע של חשפני "צ'יפנדיילס".
עולה בו רעיון להקים להקת חשפנות משל עצמו, עם גברים מקומיים, כדי להשיג כסף ולעמוד בתשלומי המזונות לפני שיאבד את חלקו במשמורת המשותפת על בנו.
הוא משתף את דייב ברעיון.
ברחוב נתקלים השניים בלומפר (סטיב הייסון), שעבד כקצין ביטחון במפעל בו עבדו גם גאז ודייב.
לומפר יושב במכוניתו ומנסה להתאבד באמצעות שאיפת גזי הפליטה שלה.
דייב מציל אותו, והם מגייסים אותו ללהקתם.
אחריו מגויס ג'רלד קופר (טום וילקינסון) שהיה מנהל העבודה במפעל; למרות שפוטר כבר שישה חודשים קודם לכן, ג'רלד מסתיר את פיטוריו מאשתו, כך שהיא ממשיכה להוציא כסף בהתאם לרמת חייהם הקודמת.
ג'רלד ואשתו רוקדים בחוג ריקוד באופן קבוע, כך שגאז ודייב רוצים מאוד לגייס אותו ללהקה ולהנות מהדרכתו; ג'רלד, שרואה ברעיון פחיתות כבוד ומפקפק ביכולות הריקוד ובמראה של עובדיו לשעבר, מזלזל ונרתע בתחילה, אך לבסוף מתרצה ומצטרף.
הארבעה עורכים מבחני במה פתוחים כדי למצוא חברים נוספים, ומגייסים את בארינגטון "הורס" מיצ'ל (פול ברבר), אדם מבוגר אך מתגלה כרקדן טוב (במיוחד בריקודי שנות ה-60), ואת גאי (הוגו ספיר), שיפוצניק צעיר שאינו יודע לרקוד או לבצע בתחום אמנותי כלשהו, אך מגויס בכל זאת כיוון שהוא "מצויד היטב".
השישה מתאמנים על המופע שלהם ולמעשה רובם מתחילים ללמוד ריקוד מאפס.
בתוך כך הם מנסים למצוא מקום להעלות בו את המופע שלהם, אך גאז מגלה שעליהם להפקיד 100 לירות שטרלינג כדי לשריין את המקום, ואין להם את הכסף.
ניית'ן בא לעזרתם ונותן להם כסף מקופת החסכון שלו.
כשהם תולים מודעות בעיר על המופע שלהם, נתקלים השישה בשתי נשים מקומיות שנכחו במופע הצ'יפנדיילס.
השתיים לועגות להם, אך גאז עומד על כך שהם יותר טובים מהצ'יפנדיילס, כיוון שהם "הולכים עד הסוף" - לתדהמתם של חבריו ללהקה.
זמן קצר אחר כך פורש דייב, שבהיותו שמן הוא חסר ביטחון בגופו - דבר הגורם לו גם בעיית הפרעה בזקפה עם אשתו, ג'ין - ומוצא עבודה כאיש ביטחון ברשת מרכולים גדולה.
האחרים ממשיכים בחזרות על המופע, אך בעת חזרה ראשונה מול "קהל" - שלוש קרובות משפחתו של הורס - נתפסים החמישה בשעת מעשה על ידי שוטר שעבר במקום במקרה.
לומפר וגאי מצליחים להימלט, ומגלים שהם נמשכים זה לזה.
גאז, ג'רלד והורס נעצרים בידי המשטרה - דבר העולה לגאז באיבוד המשמורת על ניית'ן.
ג'רלד נזרק על ידי אשתו כאשר תכולת ביתם מעוקלת בשל החובות שצבר ג'רלד כדי להסתיר ממנה את פיטוריו, והיא מגלה ששיקר לה שישה חודשים.
כשהחבורה מחליטה לנטוש את רעיון מופע החשפנות, מגלה גאז שלמופע שלהם נמכרו כל הכרטיסים.
הוא משכנע את שאר החברים להופיע הופעה אחת ויחידה, ולאחר מכן ילכו איש איש לדרכו ולמסלול חייו.
ג'רלד, שמצא בינתיים עבודה חדשה, נרתע בתחילה, אך מסכים להופיע הופעה אחת.
דייב, עדיין חסר ביטחון בגופו וביחסה של ג'ין אליו, מסרב - אך ערב לפני ההופעה מוצאת ג'ין את בגדי ההופעה ומשוכנעת שדייב מנהל רומן.
כשהיא מתעמתת איתו הוא מספר לה על ההופעה ועל כך שסירב להופיע כי "איש לא ירצה לראות את הדבר הזה רוקד".
ג'ין משכנעת אותו שהיא דווקא רוצה, ודייב צובר ביטחון מחודש בגופו ומתגבר גם על בעיית האין-אונות ממנה סבל.
בערב המופע מחכים השישה, כולל דייב שהצטרף ברגע האחרון, מאחורי הקלעים, כשהמועדון מלא בקהל שמצפה לראותם.
בקהל יושבים גם השוטרים שהשתתפו במעצרם וצפו בהם רוקדים בסרטים ממצלמות הביטחון במקום המעצר, כיוון שבניגוד לדעת החבורה ולמודעות הפרסום, שציינו שמדובר במופע לנשים בלבד, בעל המקום איפשר גם לגברים להיכנס.
גאז הנבוך מסרב לעלות לבמה, וחמשת האחרים עולים ומתחילים בלעדיו.
לאחר שיחת שכנוע מניית'ן, משתכנע גאז ועולה גם הוא לבמה, והשישה מבצעים מופע חשפנות לצלילי השיר "You Can Leave Your Hat On".
בקהל המשולהב יושבות גם ג'ין, אשתו של דייב, ומנדי, גרושתו של גאז, הרואות את הגברים באור חדש.
הסרט מסתיים כאשר השישה עומדים בהבטחתם "ללכת עד הסוף", משליכים את פריט הלבוש האחרון, ונותרים מול הקהל המריע עירומים כביום היוולדם.
קבלה ביקורתית, קבלה מסחרית ופרסים
הסרט זכה בשבחי הביקורת, כולל ציון 96% באתר "Rotten Tomatoes".
הוא היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (בו התחרה, עם תקציבו הזעום, מול סרטים שנעשו בתקציבים גדולים פי כמה עשרות), פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ופרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר - מחזמר או קומדיה, הפרס היחיד בו זכה לבסוף.
ב-1997 זכה הסרט בפרס הסרט הטוב ביותר מטעם אקדמיית הסרטים האירופית ובפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר.
רוברט קרלייל זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי וטום וילקינסון זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה כשהוא גובר בין השאר על מארק אדי, שהיה אף הוא מועמד לפרס.
תפקידיהם של וילקינסון ואדי נחשבים לפריצת הדרך האמנותית של שניהם.
ב-2023 עלתה בשירותי הסטרימינג הולו ודיסני פלוס סדרת הטלוויזיה "ללכת עד הסוף" שחוזרת אל גיבורי הסרט בעיר שפילד, 26 שנה לאחר אירועי הסרט.
שש הדמויות הראשיות בסרט מופיעות גם בסדרה ומגולמות על ידי השחקנים המקוריים, יחד עם מספר דמויות משנה מהסרט - גם הן בגילום השחקנים המקוריים - ומספר דמויות חדשות שנוצרו במיוחד עבור הסדרה.
מספר חודשים לאחר השלמת הסדרה הלך לעולמו אחד מכוכבי הסרט המקורי, טום וילקינסון, שתפקידו בסדרה - קטן ומשני לעומת תפקידו הדומיננטי בסרט - היה תפקידו האחרון.
בשנת 2000 עלה לראשונה בברודוויי עיבוד תיאטרוני של הסרט למחזמר (שנכתב בידי טרנס מקנאלי).
בעקבות ההצלחה של המחזמר, הוא הועלה גם בישראל, עם תומר שרון בתפקיד הראשי.
עיבוד תיאטרוני נוסף של הסרט, הפעם למחזה, הועלה בשנת 2013 בשפילד.
ללכת שבי אחריו הוא סרט קולנוע משנת 1989 שביים פיטר ויר.
העלילה מתרחשת בשנת 1959 בבית ספר שמרני ואריסטוקרטי לבנים, ומספרת את סיפורו של מורה מחליף לאנגלית (רובין ויליאמס), המעודד את תלמידיו לשנות את תפיסת עולמם הקונפורמיסטית דרך לימודי הספרות והשירה.
הסיפור מתרחש בבית הספר הבדיוני "אקדמיית וולטון" בוורמונט, וצולם בבית ספר "סנט אנדראס" במידלטאון שבדלאוור.
התסריט מבוסס על חייו של היוצר ב"אקדמיית מונטגומרי בל", בית ספר לבנים בנאשוויל שבטנסי.
כמו כן, יצא לאור רומן מאת ננסי ה.
קליינבאום המבוסס על תסריט הסרט.
הסרט מתחיל בטקס הפתיחה של בית הספר וולטון, בו מוזכרים ארבעת עקרונות בית הספר: מסורת, כבוד, משמעת ומצוינות.
לאחר מכן, המורה החדש לספרות, ג'ון קיטינג (המגולם על ידי רובין ויליאמס), מציע לתלמידים לקרוא לו "הו קברניט!
קברניטי!" ("הו רב חובל" כותרת שירו של וולט ויטמן) אם הם מרגישים נועזים.
בשיעורו הראשון, שורק קיטינג את "הפתיחה 1812", ומסמן לתלמידיו לבוא אחריו אל מחוץ לכיתה ושם הוא מסביר להם את רעיון ה"קרפה דיים" באמצעות התבוננות בתמונות תלמידי העבר בארון הגביעים של בית הספר וולטון.
בשיעור מאוחר יותר, קיטינג מבקש מניל (רוברט שון לאונרד) לקרוא את ההקדמה של ספר לימוד השירה שלהם "הבנת השירה", מאת האקדמאי הבדיוני "דוקטור ג'יי אוונס פריצ'רד", המסביר כיצד לדרג שירה באמצעות מתמטיקה.
קיטינג כותב שרטוט של ההסבר על הלוח תוך כדי שניל קורא, וברגע שהוא מסיים, קיטינג קורא "זיבולים!", ומבקש מהתלמידים לקרוע את ההקדמה מהספר.
בתחילה, התלמידים שאינם רגילים להפרה של כללי המסגרת מהססים ואינם מעזים לתלוש את הדפים, אך בעידודו של קיטינג, כולם קורעים את ההקדמה מהספר.
כשקיטינג הולך להביא פח מחדרו כדי לזרוק לתוכו את ההקדמה, נכנס לכיתה מנהל בית הספר, שלא מבין למה אין מורה בכיתה.
מר קיטינג יוצא מחדרו ואומר שהוא נוכח.
בהמשך השיעור מר קיטינג אף מעודד את הנערים לעלות על שולחנו, על מנת שיוכלו לראות את העולם מזווית אחרת.
בהשראת קיטינג, הנערים מחיים בסתר מועדון שירה סודי אליו השתייך קיטינג בעבר, הנקרא "אגודת המשוררים המתים".
הם נפגשים בלילות במערה הסמוכה לבית הספר ומקריאים שירה.
הביטחון העצמי הנמוך של טוד אינו מאפשר לו להשלים משימה של קריאת שיר בכיתה, וקיטינג, באמצעות תרגיל של ביטוי עצמי מאפשר לו לראות את הפוטנציאל הטמון בו.
צ'ארלי מפרסם מאמר פרובוקטיבי בעיתון בית הספר וקורא לבית הספר לקבל בנות לשורותיו.
הוא אף מתחצף למנהל בית הספר בפני כל התלמידים ובכך מעורר את זעמו.
מאוחר יותר קיטינג אומר לנערים כי עליהם להיות פיקחים ולא טיפשים בבואם למחות נגד המערכת.
נוקס פוגש ומתאהב בבחורה בשם כריס והוא מנצל את אהבתו החדשה לשירה על מנת להרשים אותה.
את אחד השירים הללו הוא מקריא בכיתה וזוכה למחיאות כפיים של קיטינג, על כך שהעז לכתוב ולהקריא שיר על אהבה.
נוקס מפתיע את כריס בבית הספר הציבורי בו היא לומדת ומקריא לה את השיר שכתב.
הוא משכנע אותה ללכת איתו להצגה של ניל.
ניל חולם להיות שחקן, אולם הוא יודע שאביו מתנגד לרעיון.
ללא ידיעת אביו הוא נבחן לתפקיד הראשי במחזה "חלום ליל קיץ" ואף מתקבל אליו.
כאשר אביו מגלה הוא כועס ודורש מניל לפרוש מהמחזה, אך ניל מסרב.
הוא מבקש עצה מקיטינג ונענה שעליו לדבר עם אביו, להסביר לו כי זהו רצונו.
ניל אינו מסוגל לעשות זאת.
לקראת סיום המחזה מופיע אביו של ניל.
אביו לוקח אותו הביתה ושם מבשר לו כי הוא רושם אותו לבית ספר צבאי על מנת שלא יעסוק שוב במשחק ויתכונן ללימודי הרפואה שאביו מתכנן עבורו בהרווארד.
ניל השבור אינו מסוגל להתמודד עם המציאות שאביו בונה עבורו והוא מתאבד בירייה בחדר העבודה של אביו.
לבקשת הוריו של ניל, מנהל בית הספר פותח בחקירה.
ריצ'רד הוא הראשון שעומד מול הדירקטוריון של בית הספר.
מאוחר יותר כאשר צ'ארלי מתעמת עמו הוא מודה בפני הנערים כי הוא הפיל את כל האשמה על קיטינג ועליהם לעשות את אותו הדבר.
צ'ארלי מתפרץ ומכה את ריצ'רד, מה שמביא לגירושו מבית הספר.
טוד נקרא למשרדו של מר נולן, שם הוריו מחכים.
הוא נאלץ להודות כי לקח חלק ב"אגודת המשוררים המתים" ואף נדרש לחתום על מסמך בו הוא מצהיר כי מר קיטינג ניצל לרעה את סמכותו, הסית את הילדים להקים מחדש את "אגודת המשוררים המתים" ועודד את ניל לזלזל ברצונות אביו.
טוד רואה כי כל הנערים האחרים כבר חתמו על המסמך והוא נאלץ גם כן לחתום עליו בלחץ אביו.
בסצנה האחרונה בסרט הנערים חוזרים לשיעור אנגלית, אותו מעביר כעת מר נולן.
הוא מבקש מהכיתה לקרוא את ההקדמה של הספר, אולם מגלה להפתעתו כי כל הנערים קרעו אותה.
באותו זמן מר קיטינג נכנס לחדר על מנת לאסוף את חפציו האישיים.
טוד מגלה לו כי הנערים אוימו ולא הייתה להם ברירה אלא לחתום על המסמך המאשים אותו.
מר נולן מצווה על טוד להיות בשקט ומבקש ממר קיטינג לעזוב.
כאשר קיטינג עומד לצאת מהכיתה בפעם האחרונה טוד קם על רגליו, עולה לשולחן וצועק "הו קברניט!
מר נולן מאיים על טוד שאם לא יישב הוא יגורש מבית הספר.
בעקבות טוד מתחילים שאר התלמידים לקום על רגליהם ולעלות על השולחנות, למורת רוחו של מר נולן שקורא להם לשבת ומכה עם ידיו על שולחנו.
קיטינג מודה לתלמידיו ועיניו מתמלאות דמעות.
רובין ויליאמס – מר ג'ון קיטינג
רוברט שון לאונרד – ניל פרי
אית'ן הוק – טוד אנדרסון
ג'וש צ'ארלס – נוקס אוברסטריט
גייל האנסן – צ'ארלי דלטון
דילן קוסמן – ריצ'רד קמרון
אללון רוג'רו – סטיבן מיקס
ג'יימס ווטרסטון – ג'רארד פיטס
נורמן לויד – מר נולן
קורטווד סמית' – מר פרי
קרלה בלוור – גברת פרי
למ"ש (ראשי תיבות: לפני מיליון שנה, וכן משל"ז: מיליון שנה לפני זמננו; Ma לפי ISO, ובארצות הברית גם: Mya – Million years ago) היא יחידת זמן שימושית באסטרונומיה, גאולוגיה ופלאונטולוגיה בהן עוסקים בתקופות זמן ארוכות.
באמצעות יחידה זו מוגדרות תקופות גאולוגיות.
באופן פורמלי, יחידת השנה מוגדרת על ידי ארגון ISO ואינה חלק ממערכת היחידות הבין-לאומית, שבה יחידת הזמן היא השנייה ואין בה התייחסות לשנה.
באסטרונומיה השימוש בלמ"ש מניח שמדובר בשנה יוליאנית כלומר שאורכה המדויק הוא 365.25 ימים.
בהגדרה זו משתמשים על מנת לחשב את יחידת המרחק שנת אור.
בגאולוגיה, הוועדה הבינלאומית לסטרטיגרפיה (ICS) קבעה טווח טעות הנע בין מאות שנים למיליוני שנים בהתאם למאפייני התקופה הגאולוגית הנתונה ושיטות התיארוך הנקוטות לגביה.
כך, תקופת ההולוקן החלה לפני 11,700 שנים כלומר 0.0117 למ"ש (דיוק של מאות שנים) ואילו תקופת הפלאוקן החלה 66 למ"ש והסתיימה ב-56 למ"ש (דיוק של מיליוני שנים).
לפי הנומנקלטורה של הוועדה הבינלאומית לסטרטיגרפיה, השנה ממנה מתחילה הספירה לאחור ב-Ma היא שנת 1950 ובפרט אם משתמשים בתיארוך לפי פחמן-14.
עם זאת, ההדגשה "לפני זמננו" בצמוד לספירה ב-Mya, עשויה להצביע על שנת האפס לספירה הנוצרית.
לגבי תיארוכים במיליוני שנים אין להבדל משמעות, אך בקריאת תיארוכים של אלפי שנים, במקרה של ספק, יש צורך לוודא.
יישום תקינת ISO 31-1 ו-811 NIST לגבי סימן יחידת הלמ"ש טרם הושלם.
בעבר, ובפרט בארצות הברית, היה שימוש נפוץ ב-Myr או myr לציון 'מיליוני שנים' (Millions of years).
מסימן זה התפתחה היחידה Mya או mya לציון 'לפני מיליון שנים' (millions of years ago) ויחידות אלו עדיין שכיחות בארצות הברית.
ISO שואף להחיל תקן אחיד לשמותיהם של מקדמי היחידות (כדוגמת קילו לאלף, מגה למיליון, גיגה למיליארד וכו').
מכיוון ששמות המקדמים הם בלטינית, נקבע שגם היחידה עצמה תיקרא בלטינית, ובמקרה של שנה: annum.
מכאן, מיליון שנה נקראים Mega-annum) Ma), מיליארד שנה Giga-annum) Ga) ואלף שנה Kilo-annum) Ka).
היחידות הללו נועדו לתאר גם מרווחי זמן ("במשך 50 Ma") וגם ספירה לאחור ("לפני 50 מיליון שנה").
לכן היחידה Ma מחליפה את Myr ואת Mya כאחד.
תקינה זו אינה מקובלת על הכל.
הוועדה הצפון-אמריקאית לסטרטיגרפיה מבדילה בין יחידות ספירה לאחור, אותן היא ממליצה לכתוב ב-Mya, לבין יחידות מרווח זמן, אותן היא כותבת ב-Ma .
למשל, מרווח הזמן בין 30 Mya ל-80 Mya יצוין 50 Ma.
ארגון הסטרטיגרפיה העולמי מאמץ את הסימן Ma בכל המקרים.
טירנוזאורוס רקס חי בתקופת הקרטיקון 68–66 למ"ש.
עם זאת, מבחינה דקדוקית עדיף הניסוח "טירנוזאורוס רקס חי בתקופת הקרטיקון 68–66 משל"ז (מיליון שנים לפני זמננו)".
לם הולם הוא אי בלתי מיושב באיי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת.
שטחו של האי כ-0.4 קמ"ר וגובהו המרבי 20 מטרים מעל פני הים.
האי ממוקם במצר הולם (Holm Sound), מצר המהווה את אחת מהכניסות המזרחיות לאגן סקפה פלו, בין האי מיינלנד (הגדול באיי אורקני) לבין האי בוריי.
בשל מיקומו של האי, שימש האי כחלק מהתוכנית הבריטית במלחמת העולם השנייה להקים מערכת של הגנה ימית במטרה למנוע כניסת צוללות גרמניות לאגן סקפה פלו אשר שימש כמעגן אסטרטגי של הצי המלכותי.
מחצבה שהוקמה באי שימשה לאספקת חומר הגלם לבניית מחסומי צ'רצ'יל שנועדו ליצור סוללות יבשתיות אשר תחסומנה כניסה לאגן הימים.
הסוללה מקשרת את האי לאי גלימס הולם הנמצא דרומית מערבית לו באמצעות מחסום מספר 2, (גלימס הולם מקושר לאי בוריי באמצעות מחסום מספר שלוש).
סוללת נוספת (סוללה מספר 1) מקשרת את האי לם הולם לאי מיינלנד.
כ-1,300 שבויי מלחמה איטלקיים אשר נכלאו במחנות בלם הולם ובוריי הועסקו בין השנים 1941–1944 בחציבת חומרי הגלם במחצבה אשר מוקמה באי ובבניית הסוללות המחברות כיום את גלימס הולם לאיים הסמוכים אליו.
כ-500 מהשבויים היו כלואים במחנה 60, שהיה ממוקם באי.
כיום המחצבה מוצפת ומשמשת כבריכת דגים.
שבויי המלחמה שעבדו באי בנו בה כנסייה בסגנון איטלקי הניצבת באי גם כיום.
הכנסייה נבנתה בשנת 1943 ביוזמת מפקד מחנה 60, בו נכלאו השבויים, מייג'ור ט.
בקלנד (Major T P Buckland) וביוזמת הכומר ג'אקומבאזי (Giacombazzi).
שני צריפים אוחדו, והאסירים, תחת תכנונו של דומניקו צ'יקטי (Domenico Chiocchetti) עיטרו את הקפלה שנבנתה, ויצרו לה חזית שנועדה להסתיר את מראה הצריפים.
בשנים שלאחר שחרורם, נהגו שבויי המלחמה לשוב ולערוך טקסים בקפלה.
ללנינגרד, העיר הגיבורה הוא אובליסק הניצב בעיר סנקט פטרבורג (לשעבר לנינגרד) שברוסיה.
האובליסק נחנך במאי 1985, לציון מלאת ארבעים שנה לניצחון ברית המועצות על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.
לנינגרד הייתה הראשונה לקבל את התואר הסובייטי "עיר גיבורה" ב-1945, לאחר תום המלחמה, שבמהלכה עמדה במצור הקטלני ביותר בהיסטוריה האנושית, שהוטל עליה על ידי הצבא הגרמני והצבא הפיני (1941-1944).
האובליסק ניצב בכיכר ווֹסטאניה (Восстания; כיכר ההתקוממות).
גופו עשוי גרניט, שנכרה ממחצבה הסמוכה לעיר.
חתך האובליסק בשליש התחתון שלו הוא מחומש, ולחלקו הגבוה יותר יש חתך של כוכב מחומש.
בראש האובליסק קבוע כוכב מחומש מפלדת אל-חלד.
גוף האובליסק מוקף בחלקו התחתון בזר ארד מעוגל.
מתחתיו הוצמדו לפאותיו תבליטי ארד, המתארים את הגנת לנינגרד בימי המצור, וכן תבליט של אות מסדר לנין.
גובה האובליסק הוא 36 מטרים, מהם 9 מטרים בבסיס, 22.5 מטרים בחלקו המרכזי ו-4.5 מטרים בחלקו העליון (הכוכב והתורן שתחתיו).
הוא ניצב על גבי בסיס עגול בקוטר של 9 מטרים.
קוטר הכוכב שבראשו הוא 1.8 מטרים.
משקלו כולל הבסיס הוא כ-750 טון.
האובליסק עוצב על ידי האדריכלים ולדימיר סרגייביץ' לוקיאנוב וא"א אלימוב.
"לָלֶכֶת שְׁבִי אַחֲרַיִיךְ" הוא שיר שאת מילותיו כתב אהוד מנור, הלחינה ועיבדה נורית הירש ושרה אילנית.
השיר נכלל בתקליט הסולו השני שלה, לאחר פירוק הצמד אילן ואילנית.
השיר התפרסם בשנת 1974 והגיע למקום ה-24 במצעד העברי של קול ישראל.
אילנית זכתה בתואר זמרת השנה.
השיר הוא שיר אהבה למדינה שמעביר מסר של נחמה בתקופת המשבר לאחר מלחמת יום כיפור.
בביצועו המקורי השתתפו חברי שלישיית צבע טרי.
ב-1974 התבקשה הירש לכתוב מנגינה לאלבום החדש של אילנית.
הירש מספרת שכתיבת הבית הראשון זרמה בקלות, וכדי להעניק משמעות ללחן, היא שילבה בפזמון החוזר ציטוט מוזיקלי של השורה 'עוד לא אבדה תקוותנו' מתוך התקווה, אולם בסדר מוזיקלי שונה.
את המנגינה העבירה למנור, שבחר במילים שקלעו בדיוק לתחושה שליוותה את הירש עת ההלחנה.
"אני בטוחה שלא במקרה אהוד בחר דווקא במילים האלו – אני מאמינה שמתחת לסף ההכרה הדהדה בו השורה שהזכירה לו משהו מוכר, אותו משהו שנתן לו השראה לכתיבת המילים."
מקורו של שם השיר הוא תנ"כי: .
כפשוטו - ליפול בשבי, בהשאלה - להיות כרוך אחרי מישהי כשבוי.
אהוד מנור רומז בבית השלישי של השיר לפיוט "יעלה תחנוננו" הפותח את הסליחות לליל יום הכיפורים במנהג אשכנז:
ללכת בין דינוזאורים הוא סרט לייב אקשן / אנימציה ממוחשבת בתלת-ממד משנת 2013 העוקב אחרי דינוזאורים מתקופת קרטיקון עליון.
הסרט דומה לסדרת טלוויזיה "ללכת עם דינוזאורים" ששודרה לראשונה ב-1999 וכן לסרט משנת 2011, "נדידת הדינוזאורים", כל אלה מבית מקבץ הסדרות "ללכת עם...", הסרט האחרון במקבץ שיצא.
בסרט זה הדינוזאורים לא מדברים כלל.
בתחילה חוקר בשם ז'אק נוסע עם שני אחייניו, רייקי וג'ייד לחיפוש מאובני דינוזאורים באלסקה, כשהוריהם נסעו לחופשה.
כשהם מגיעים לאתר ביער רייקי נשאר ליד האוטו ולשחק באייפון אך עורב מדבר בשם אלכס מתחיל לשוחח איתו.
כשהוא רואה את שן הגורגוזאורוס שבידו של רייקי, הוא מציג לו את ההתפתחות שלו מעוף קדום בשם אלכסורניס אשר חי באלסקה שלפני 70 מיליון שנה.
אלכס היה קרוב לדינוזאור פכירינוזאורוס צעיר בשם פאטצ'י, אשר נחטף בצעירותו בידי טרודון שכמעט טרף אותו אך נבלם בידי אביו בולדוסט.
הטרודון זורק אותו אך מסיר לו חלק מעור העטרה ויוצר בה חור.
הפכירינוזאורוס הצעיר חוזר לקינו לצד אחיו הגדולים והקשוחים ממנו ובראשם סקוולר.
בעדר בקרבת מקום פאטצ'י מגלה נקבה בשם ג'ניפר אך הוא אינו מורשה לחבור אליה.
החבורה מתבגרת ועדר הפכירינוזאורוסים מתחיל לנדוד דרומה עם קריאתו של בולדוסט.
כשהם מגיעים למעבר הרים גדול הם נכנסים ליער בעת סערת רעמים ואז מתחילה שרפת יער גדולה.
העדר בורח לכל עבר וקבוצת גורגוזאורוסים שהמתינו לרגע מחפשים את הצעירים שבחבורה.
פאטצ'י וסקלוור נעים עם אביהם אך הוא נאלץ להתרחק וגורגוזאורוס מתקרב בהיעדרו.
לפני שהוא טורף אותם אביהם חוזר להיאבק עמו אך עוד גורגוזאורוסים מגיעים, מכניעים וטורפים אותו.
למחרת הסערה חולפת והיער נשרף לגמרי, העדר ממשיך את הנדידה עם מנהיג חזק בשם מייג'ור, יריב ותיק של בולדוסט.
החבורה חולפת במעבר ההרים ונקלעת לעוד מארב בידי הגורגוזאורוסים.
העדר חוצה נהר במטרה לברוח אך הצעירים מבודדים שוב וכמעט נתפסים.
הם מתקרבים עם קובץ בוגרים אל המים ופאטצ'י, סקוולר וג'ניפר נופלים לנהר השוצף.
הם נסחפים הרחק עד לקרבת האוקיינוס, שם הם נעצרים.
בעוד סקוולר חוזר אל העדר בידי עדר אדמונטוזאורוסים, ג'ניפר ופאטצ'י נעצרים עקב פציעה של ג'ניפר ונאבדים בתוך יער אפל.
בבוקר הם שבים אל הלהקה והנדידה ממשיכה.
כעבור כמה שנות נדודים פאטצ'י וחבריו הופכים לבוגרים מינית וסקוולר מביס בדו-קרב את מייג'ור ומחליף אותו בהנהגה.
בעודו מנהיג הוא מתייחס בעריצות לאחיו ומונע ממנו להיפגש עם ג'ניפר, אשר מעתה שייכת לסקוולר.
הוא מניע את העדר לעבר שביל לא מוכר שמתברר כנהר קפוא שמתחיל להינמס ולפני שהעדר יטבע כולו פאטצ'י מסיט אותם חזרה למדרון הררי ומשם לעבר מעבר מיוער בהמשך המסלול.
דבר זה מרגיז את אחיו הגדול שקורא אותו לדו-קרב והוא נענה לו.
סקוולר חזק וגדול בהרבה מאחיו, פוצע אותו ומפיל אותו תחת לגזע גדול ואז מנדה אותו.
שאר העדר עוזב וכשהלילה יורד אוכלי נבלות (טרודונים, צ'ירוסטנוטסים וקואצלקואטלוסים) מתקרבים לטרוף אותו.
לאחר שאלכס קורא לו לפגוש שוב בג'ניפר הוא מקבל כוח להעיף את הגזע ומבריח את הטורפים.
משם הוא ממשיך בנתיב העדר ומתאחד עם ג'ניפר אך מתקפת גורגוזאורוסים מתחילה.
סקוולר נותר מקדימה לבדו, מותקף בידי כמה גורגוזאורוסים והשאר חוזרים אחורה, אך פאטצ'י מסמן לעדר להתקיף והם נוגחים בכוח בגורגוזאורוסים.
פאטצ'י שובר את הזרוע לגורזאורוס גדול שפגע בסקוולר וגם מוציא לו כמה שיניים.
הטורפים בורחים אחורה וסקוולר מתנצל לאחיו על היחס אליו.
פאטצ'י בתגובה שואג ובכך הופך למנהיג העדר.
כעבור שנה הוא וג'ניפר מטפלים בביצים החדשות שלהם.
לאחר מכן אלכס חוזר שוב להיות עורב ורייקי צועד לעבר דודו ואחותו, המגלים שלד גורגוזאורוס.
הוא משתמש בשן שדודו נתן לו וממקם אותה בפה של הדינוזאור.
פאטצ'י (ג'סטין לונג/ערן מור) - הדמות הראשית.
פכירינוזאורוס קטן בעל פציעה בעטרה העוזרת להפיק קולות מיוחדים.
אלקס (ג'ון לגוויזאמו/צביקה פורמן) - עוף פרהיסטורי המלווה את פאטצ'י לאורך הסרט.
סקוולר (סקיילר סטון/אלדד פריבס) - אחיו של פאטצ'י אשר נהפך בבגרותו ליריב העיקרי ובסוף הסרט מתחבר שוב.
ג'ניפר (טיה סירקר/לורן סביר) - פכירינוזאורית ואהובתו של פאטצ'י.
רייקי (צ'ארלי רואו/נעם טל) - נער הנפגש עם עורב אשר הופך לאלכס.
דוד ז'אק (קארל אורבן/דן שצברג) - דודו של רייקי ופלאונטולוג המטפל בשני אחייניו.
ג'ייד (אנגאורי רייס/איה יגול) - אחותו של רייקי.
פכיריינוזאורוס - בתור פאטצ'י ועדר הדינוזאורים הראשיים בסרט.
אלכסורניס - בתור העוף אלכס.
גורגוזאורוס - טורף-העל של קנדה, מקרובי הטירנוזאורוס והאגטגוניסט הראשי בסרט.
בשל המיקום בו התרחש הסרט נראה שמדובר על נאנוקזאורוס.
אדמונטוניה (מזוהה כאנקילוזאור) - דינוזאור צמחוני גדול תחתיו זוחל פאטצ'י בילדותו.
אלפדון - יונקים קטנים המשמשים לעיתים טרף לדינוזאורים טורפים זריזים.
צ'ירוסטנוטס - דינוזאור אוכל נבלות בעל מקור וכיפה גדולה.
אדמונטוזאורוס - דינוזאור צמחוני גדול הנע בעדרים גדולים.
הספרוניקס - טורף הקרוב לולוצירפטור הצד חיות קטנות.
טרודון - דינוזאור מהיר טורף המחפש טרף קטן.
כמעט טורף את פאטצ'י אך נבלם בזמן ויוצר לו את הפציעה בעטרה.
קואצלקואטלוס (מזוהה כפטרוזאור) - פטרוזאור עצום וגבוה כמו ג'ירף הניזון מנבלות.
פארקוזאורוס - דינוזאור צמחוני קטן ומהיר.
הסרט מבוסס על סדרת טלוויזיה מ-1999 שנוצר על ידי BBC Earth שהיא זרוע של BBC Worldwide.
ביוני 2010 החלו מגעים ראשונים עם חברות הפקה נוספות ליצירת הסרט, נובמבר לאחר מכן הודיעה ה-BBC על סרטיה הבאים ובניהם היה ללכת בין דינוזאורים.
לאחר פרסום הרשימה נחשף גם כי תקציב הסרט הוא 65 מיליון דולרים.
הפקת הסרט החלה ב-2011, עם הפקת הדמויות וצילומי רקעי הלייב אקשן.
האי קניה שבאלסקה נבחר משום הזכרתו המעטה לתקופת הקרטיקון, ב-2012 העניקה אלסקה מימון של 1.7 מיליון דולרים להפקת הסרט.
עם זאת חלק מהרקעים לסרט צולמו בניו זילנד.
טריילר הסרט הופץ באפריל 2013. על מנת לקדם את הסרט הופצו בנובמבר 2013 אנציקלופדיות דינוזאורים וספרי דינוזאורים הקשורים לסרט.
נודע גם כי יוצרו צעצועים של הסרט וביצי דינוזאורים לחג המולד.
חברת "Supermassive Games" פיתחה משחק המבוסס על הסרט לפלטפורמת פלייסטיישן 3.
"IM Global" מכרו את זכויות ההפצה של הסרט לכמה מדינות בעולם.
פוקס המאה ה-20 רכשו את זכויות ההפצה לארצות הברית, בריטניה, צרפת, אוסטרליה, יפן, קוריאה הדרומית ואמריקה הלטינית.
בישראל, נרכשו זכויות ההפצה על ידי יונייטד קינג וא.ד.
דמויות הדינוזאורים והאפקטים שבאנימציה הופקו על ידי הסטודיו האמריקאי "Animal Logic", שהצטרף להפקה קצת לאחר תחילת צילום הרקעים, המעורבות בהפקה יצרה 140 מקומות עבודה בניו סאות' ויילס.
אחראי האנימציה היה מרקו מראני שהיה אחראי גם על האנימציה בסדרת הטלוויזיה.
ג'ינקו גוטה, אשר שימש כמפיק בסרטי האנימציה מוצאים את נמו ו-9, נשכר על מנת להפיק את חלקי האנימציה שבסרט.
בנוסף, דוד קרנטז אשר שימש כמעצב הדינוזאורים בסרט דינוזאור של דיסני, נשכר על מנת לעצב את הדינוזאורים גם בסרט זה.
עיבוד הסרט לתלת-ממד נעשה על ידי סטודיו "Fusion 3D system" האמריקאי, אשר עבד גם על הסרטים "אוואטר", "רובוטריקים 3: אפלת הירח" ועוד.
פול לאונרד-מורגן שימש כמלחין לכל השירים למעט השיר השישי שהולחן על ידי מתיסיהו.
כל השירים הולחנו על ידי אנשים שונים ובוצעו על ידי אנשים שונים.
המוזיקה נוגנה על ידי התזמורת המקומית של העיר פוטסדאם שבגרמניה והוקלטה בספטמבר 2013.
עיתון ה-"Wall Street Journal" נתן לסרט ציון בינוני וכתב כי הסרט הוא סיפור ללא מוצא שיכול להתאים בעיקר לחובבי דינוזאורים וילדים, באתר "Metacritic" קיבל הסרט ביקורות מעורבות אך לרב שליליות, האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט 26% המבוססים על 62 חוות דעת.
למאבאטי היא קבוצת אימפרוביזציה ישראלית המורכבת משילוב של שחקנים מקצועיים ומאלתרים חובבים.
הקבוצה נוסדה בשנת 2010 ופועלת ממרכז תל אביב.
הקבוצה מופיעה ברחבי הארץ ובפסטיבלים בכל העולם.
למאבאטי הוקמה בשנת 2010 על ידי קבוצת חברים ללא הכשרה פורמלית במשחק, מתוך רצון ליצור הרכב שיתמקד בלימוד וקידום כישורי אימפרוביזציה.
בשנת 2012 למאבאטי זכתה במקום הראשון באליפות ישראל באימפרוביזציה, במקצה החובבים.
ושנה לאחר מכן בשנת 2013 הקבוצה הגיעה למקום השני.
הקבוצה מעלה מופעים דינמיים וקצביים על טהרת האימפרוביזציה.
המופע כולל מספר סצנות ארוכות (long form), כמו גם מספר משחקונים או סצנות קצרות יותר (short form) המהווים קטעי מעבר.
כל חומרי המופע מאולתרים ללא כל הכנה מראש, על הבמה ומחוצה לה, לפי הצעות מהקהל ואינטראקציות שונות איתו.
כמו כן, הקבוצה שוקדת על קידום ופיתוח תחום האימפרוביזציה בארץ והנגשתו לקהלים רחבים ככל האפשר.
בנוסף להופעות, חברי הקבוצה מעבירים סדנאות אימפרוביזציה המיועדות לקהלים שונים ומגוונים ומאפשרות להתוודע לתחום האלתור כז'אנר תיאטרוני או ככלי לעבודה אישית המאפשר לרכוש מיומנויות חיים חשובות.
הקבוצה קיימה מספר סדנאות אומן ללימוד אלתור עם מאלתרים מפורסמים בעולם ביניהם ג'יי סטאר אטלנטה (The Basement theater, ארצות הברית), ביל ברבריס (The Ghost Sheep, בלגיה), אן דה גרף (Easy Laughs, הולנד), פלאביאן רפארט (Le Théâtre de l'Oignon, צרפת), לורה דורנוירד (Laura Doorneweerd, הולנד), דאנקן ואלש אטקינס (!Showstoppers, אנגליה) ועוד.
אורן כרמי: מהנדס, בוגר קורסי אימפרוביזציה אצל רוב המורים בארץ.
אורן חנקין: בוגר החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב וחממת האלתור של ImproTLV.
אורי ליפשיץ: מאלתר, שחקן ויוצר, שותף בפודקאסט "על כתפי גמדים".
איתמר קרביאן: בוגר קורסים לאלתור של תיאטרון האלתור ו-ImproTLV, מקים ומפיק בית האימפרוב.
אמיר עצמון: מאלתר מאז 2007, סופר, עורך ומתרגם.
הילה די קסטרו: שחקנית, מאלתרת ומורה, בוגרת הסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין.
עדי זינגר: מאלתרת, שחקנית וכותבת.
לם הם צמד מוזיקלי בריטי היוצר מוזיקה אלקטרונית.
הצמד כולל את המפיק אנדי בארלו והזמרת-יוצרת לואיז רודז, או בשם הבמה שלה לו רודז.
חברי הלהקה המרכזיים היו תמיד לו רודז ואנדי בארלו, אך במהלך שנות פעילותם הם חברו למגוון רחב של נגנים, ביניהם נגן הקונטרבס ג'ון ת'ורן, שעדיין נחשב לחבר מרכזי בלהקה.
הלהקה הוציאה לאור את אלבומה הראשון "Lamb" בשנת 1996.
במהלך שמונה השנים הבאות, לם הוציאו שלושה אלבומים נוספים, ומאוחר יותר גם אלבום אוסף להיטים בשם "Best Kept Secrets" בשנת 2004.
הלהקה זכתה להצלחה מסחרית גדולה עם הסינגל "Gorecki" מתוך אלבומם הראשון Lamb וכן עם הסינגל "Gabriel" מתוך אלבומם השלישי What Sound.
הלהקה ידועה בשל סגנונה הייחודי המשלב את סגנונות הטריפ הופ והדראם נ' בייס יחד עם סגנון הג'אז.
להקת לם התפרקה בשנת 2004.
לאחר הפירוק, פנתה לו רודז לקריירת סולו, במסגרתה היא הוציאה לאור שלושה אלבומי סטודיו - "Beloved One", "Bloom, "One Good Thing" -בסגנון מוזיקת הפולק.
אנדי בארלו המשיך בעבודתו כמפיק מוזיקלי.
במסגרת עבודתו עבד עם מגוון אמנים ולהקות, ביניהם הלהקה הבריטית פלסיבו והזמר-יוצר האירי דמיאן רייס.
בנוסף לכך, הוציא בארלו לאור בשנת 2013, בפרויקט בשם "LOWB" אלבום סולו בשם "Leap and the Net Will Appear".
בעקבות ביקוש רב, התאחדו לם בשנת 2009 למספר הופעות בפסטיבלים ברחבי אירופה.
מאוחר יותר באותה שנה, הודיעו לם כי הם עובדים על אלבום סטודיו חמישי, שלבסוף ראה אור בשנת 2011, תחת השם "5".
באוקטובר 2014 הוציאו לם אלבום סטודיו שישי בשם "Backspace Unwind".
בדרך כלל הפרקים נראים כמו תוכנית טבע רגילה לחלוטין עם קריינות, והיא מתמקדת בסוג מסוים של יצור שהתוכנית מלווה לאורך הפרק, אך עם הצגתם של עוד מינים נוצר מעין סיפור בפרק עצמו.
הפרק האחרון עוסק בתקופת הקרח ומראה את עלייתו של המין האנושי לשלטון על פני שאר החיות.
התוכנית הופיעה בארץ בקריינותו של גיל קומר ושודרה בערוץ עשר, וכמו כן יצא גם ספר המבוסס על הסדרה.
שחר חדש: הפרק הראשון בסדרה חל בתקופת האאוקן בגרמניה (הצילומים נעשו בג'אווה).
בזמן שבו הדינוזאורים הענקיים נכחדו, יצורים קטנים כמו היונקים הקדומים נאלצו למצוא מחסה מהם וכשהם נכחדו הם יצאו והחלו לגדול.
אבל בתקופה זו הם עוד נשארו קטנים יחסית ונמצאו ביערות החמים שפרחו גם באזורים שהיום ממוזגים.
הפרק עוסק במשפחה של יונקים ממין לפטיקטידיום, הנאלצים להישמר ביער ממגוון של סכנות כמו העוף הטורף הענקי גסטורניס ומהלווייתן הקדום אמבולוצטוס וכן מהנמלה הקדומה טיטאנומירמה.
ביער ישנם גם גודינוטים וסוסים ננסיים מסוג פרופלאותריום.
היער סמוך לאגם וולקני שבסופו של הפרק מתפרץ ומפיץ גזים רעילים ושהורגים את כל מי שסמוך אליהם.
הלווייתן הקטלני: פרק זה ממשיך עם תקופת האאוקן בים של פקיסטן ובהמשך בימים שסמוכים למצרים (הצילומים נעשו בפלורידה).
בתקופה זו היערות מידלדלים ופוחתים ובמקומם מופיעים אזורים יבשים יותר וערבות פתוחות.
בים שוכן יצור גדול ביותר - הלווייתן הטורף הענק בסילוזאורוס.
יצורים אלה נעשו מתאימים לחיים בים והפכו לטורפי העל במים, המאיימים על המינים האחרים כמו כרישים (מהסוג פיסוגלאוס), לווייתן הדורודון, קופי האפידיום הקדומים והפיל האמפיבי הקדום מריתריום.
בפרק נראית נקבה הנודדת עם צאצאה מהים של פקיסטן לים שנמצא במצרים, בו יהיה בעתיד מדבר סהרה, ושם מגדלת את גורה וצדה דורודוננים צעירים.
על היבשה נראים עדר של ברונתותריום מסוג אמבולותריום והפרסתן הטורף הקדום אנדרוסארכוס המנסה להיזון מפגרים של צאצאיהם.
ארץ הענקים: פרק זה חל בתקופת האוליגוקן במונגוליה (הצילומים נעשו במקסיקו ואריזונה).
בפרק זה נקבת פרצרתריום ממליטה ולד צעיר ומגדלת אותו בהמשך הפרק בערבות הקדומות של מונגוליה.
הפרצרתריום הוא יונק היבשה הגדול ביותר בעולם וצווארו הארוך עוזר לו לאכול מהעצים.
לצידם נמצאים חזירי האנטלודונט הפראיים, הכליקותריום האיטי, הטורף האינודון ונקבה של קיינודיכטיס עם גוריה.
לקראת סוף הפרק הפרצרתריום הענקי מתבגר ואמו נוטשת אותו אך יולדת אחריו צאצאית חדשה.
כעת עליו לשרוד בערבות מונגוליה האכזריות.
שארי הבשר: פרק זה חל בתקופת הפליוקן באתיופיה (הצילומים נעשו בדרום אפריקה ואתיופיה).
בפרק זה לראשונה הופיע צמח חדש בעולם: העשב והוא יצר סביבת חיות הקרויה סוואנה ובה בעלי חיים מגוונים מאוד, צמחונים וטורפים.
הקופים הקדומים שירדו מהעצים והפכו לדמויי אדם מתחילים את סיפור הולדת המין האנושי באתיופיה.
האוסטרלופיתקוס היה קוף אדם גדול החי בקבוצות גדולות באפריקה.
מבנה הקבוצה היה מבוסס על היררכיה שקובעת מעמד לבני הקבוצה.
בפרק קבוצה אחת של קופי אדם מצליחה לפלוש לשטח של יריבתם ולהרחיק אותם משם, כך שהם נאלצו להגר צפונה לאקלים קשה יותר ומופץ יותר במחלות.
הקבוצה צריכה לשרוד את הקשיים ולהתגונן מהאויבים המקומיים כמו החתול הקדום דינופליס והפיל הענקי דינותריום.
יצור נוסף ובלתי מזיק הוא האנכילותריום.
שיני חרבות: פרק זה חל בתקופת הפליסטוקן בפרגוואי (הצילומים נעשו בברזיל).
בפרק אנו עדים לחיות המרהיבות של אמריקה הדרומית שחלקן פלשו אליהם מצפון על ידי המעבר היבשתי של מצר פנמה.
בפרק נראים החתולים הגדולים ביותר שהיו בעולם: טיגריסים שנחרביים, טורפי העל של האזור יחד עם עוף האימה פורוסרקוס.
הטיגריסים השנחרביים פעלו בקבוצות וכך יכלו להכריע וללכוד יצורים מהירים כמו המקרוקניה בעלת החדק שאותה הם יחסלו על ידי שיני הענק שלהם, אף שיש יצורים כמו העצלן מגתריום והדואדיקורוס שהיו גדולים ומשוריינים מדי בשבילם.
אחד הטיגריסים השנחרבים הוא זכר גדול בעל שן שבורה ואף אחד לא מערער על מעמדו עד שמגיעים שני אחים חזקים וביחד מגרשים אותו מההרמון שלו.
בהמשך אחד הזכרים נהרג על ידי מגתריום והשני מסולק במהרה על ידי הזכר בעל השן השבורה ומת מפציעותיו.
מסעות הממותות: פרק זה ממשיך עם תקופת הפליסטוקן בבלגיה (הצילומים נעשו ביוקון).
הפרק האחרון בסדרה קורה בעת תקופת הקרח האחרונה שכיסתה חלקים נרחבים של העולם בקרח.
בתקופה זו נודדות הממותות בחיפוש אחר מזון וחום.
כל בעלי החיים באזור צריכים להתמודד עם אקלים ארקטי קשה.
חלק מחממים את האוויר כמו הסאיגה, לחלק יש דבשת כמו לביזון ולממותות יש שכבת שיער עשירה מאוד.
הן נודדות בשיירה ובדרך פוגשים את האנשים של תקופת הקרח - אנשי הקרו-מניון, אשר מצוידים היטב להתמודד עם הקור וגם בעלי כישורי ציד מיוחדים, מה שעוזר להם להפיל אייל אירי בוגר בעל קרניים ענקיות.
בנוסף על אנשי הקרו-מניון נראים עוד סוג אדם - האדם הניאנדרטלי, בעל האף הרחב והעצמות החזקות המתמודד עם החורף הקשה אך מותקף בידי קרנף צמרירי זועם.
אך בגלל מבנה עצמותיו הרחבות הוא שורד.
אחרי עדר הממותות מגיעים אריות שלג המחפשים טרף קל והניאנדרטלים המחכים לעדר ומפילים אותם מצוק בעזרת לפידים.
לבסוף נראים ממותות הצועדות מול אנשי הקרו-מניון, הממשיכים לשרוד ומשתנים ואת שלדי היצורים רואים כמוצגים במוזיאון הטבע של אוקספורד .
הפרק והסדרה נגמרים במילים: "מאז שנבנו מוזיאונים יש לנו אמצעים לראות ולשמר את העבר, ומעיסוק ולימוד של עשרות שנים על חיים פרהיסטוריים, אם כל זה לימד אותנו דבר אחד, הוא זה - שאף מין לא ישרוד לנצח".
בנוסף, נוצרו שני פרקים של מאחורי הקלעים ("ניצחון החיות" ו"החיות שבתוכנו"), בהם מדובר על יצירת הסדרה ועל כמה תגליות מהמאובנים ואתרי החפירה של חיות הסדרה.
ללכת בדרכך הוא דרמה רומנטית שביימה ת'יאה שארוק.
הסרט מבוסס על רומן משנת 2012 באותו השם מאת ג'וג'ו מויס.
מככבים בו אמיליה קלארק, סם קלאפלין וצ'ארלס דאנס.
הסרט יצא לאקרנים ב-23 במאי 2016 ברחבי העולם, ובישראל ב-2 ביוני 2016 וזכה הצלחה רבה בקופות עם הכנסות של 207 מיליון דולר ברחבי העולם.
לואיזה קלרק גרה בעיירה קטנה באזור הכפרי של אנגליה.
ללא כיוון ברור בחיים שלה, היא עובדת בבית הקפה כדי לעזור למשפחתה להתפרנס בכבוד.
לאחר שפיטרו אותה מעבודתה, האופטימיות שלה עומדת למבחן כשהיא עומדת בפני אתגר חדש בקריירה שלה: היא מתחילה עבודה חדשה והופכת להיות מלווה ומטפלת לוויל טריינר - איש עסקים צעיר ועשיר אשר, עקב תאונת דרכים, מרותק לכיסא גלגלים.
עקב התאונה, ויל נכנס לדיכאון כתוצאה מהשינוי הדרסטי בחייו, ולא מקבל את החיים החדשים שלו, נטולי הספורט האקסטרימי והבחורות הקורצות.
הוא מחליט לשים קץ לחייו בהמתת חסד בשווייץ, עליה לואיזה מגלה כחצי שנה לפני כן.
היא מחליטה להפוך את הרגעים האחרונים שנשארו לוויל לטובים ביותר, מתוך תקווה שהוא יתחרט על החלטתו להתאבד, והם הופכים לחברי לב ונפש ובהמשך מתפתח רומן בין השניים.
בסופו של דבר, ויל מחליט לבצע את המתת החסד למרות מאמציה הרבים של לואיזה, והסרט מסתיים בפריז — אותה תיאר וויל כשעוד היה בחיים כעיר הקסומה והמדהימה בעולם.
אז, לואיזה קוראת את המכתב שהשאיר לה, ומגלה שהעניק לה חלק נכבד מירושתו ואיחל לה להמשיך לחיות ולהנות מכל רגע.
אמיליה קלארק - לואיזה "לו" קלארק
סם קלאפלין - ויל טריינור
צ'ארלס דאנס - סטיבן טריינור
ג'נה קולמן - קטרינה קלארק
ג'נט מק'תיר - קמילה טריינור
ברנדן קויל - ברנרד קלארק
סמנתה ספירו - ג'וזי קלארק
ב-2 באפריל 2014, הוכרז כי תיאה שארוק תביים את הסרט.
ב-2 בספטמבר 2014, אמיליה קלארק וסם קלאפלין לוהקו לסרט.
ב-24 במרץ 2015, סטיבן פיקוק לוהק לסרט.
ב-2 באפריל 2015, ג'נה קולמן וצ'ארלס דאנס לוהקו גם הם.
ב-9 באפריל 2015, ג'נט מקטיר הצטרפה לצוות השחקנים.
ב-10 באפריל 2015, הצטרפו ברנדן קויל, מתיו לואיס, סמנתה ספירו, ונסה קירבי, ובן לויד-יוז לצוות השחקנים.
הצילום החלו באפריל 2015, והסתיימו ב-26 ביוני 2015.
בחודש יולי 2014, הוכרז כי הסרט יצא לאקרנים ב-21 באוגוסט 2015. בחודש מאי 2015, תאריך יציאת הסרט לאקרנים נדחה ל-2 ביוני 2016.
"ללכת על דגים" הוא רומן מאת הרב חיים נבון, שיצא לאור בשנת 2012 בהוצאת "ידיעות ספרים".
הרומן מספר על זוג מאורסים טריים הנחשפים לסוד משפחתי לפיו סבו של החתן הוא ממזר, ולכן לפי ההלכה צאצאיו פסולי חיתון.
גילוי זה מטלטל את יחסי הזוג ואת חיי משפחת החתן ומעלה תהיות ואף התקוממות על הלכות פסולי חיתון.
הספר מתחיל באירוסי הזוג יושי ושירי ובתחושות המעורבות של זוגות צעירים בציבור הדתי, מידת ההתאמה, מוכנות הזוג לחתונה ולהתחייבות הכרוכה בה.
בפגישתם עם סב הכלה לאחר אירוסיהם, מתברר שהסב מכיר את משפחת החתן מכפר הולדתו, ומכריז כי "לא תהיה חתונה", כיוון שסבו של יושי היה ממזר, ולכן אסור להם להתחתן על פי ההלכה.
משלב זה חייהם של שירי ושל יושי נכנסים לסחרור, שירי מזניחה את עבודתה ויושי שוקע בדיכאון ובמחשבות על ההווה, העתיד ועל ההיגיון בהלכה בכלל ובהלכות ממזרות בפרט.
בעוד שירי מתלבטת מה לעשות, יוצא יושי למסע לגילוי האמת ובו מתגלה לו כי אכן אם סבו בגדה בבעלה וכתוצאה מכך נולד בנה, סבו של יושי.
לאחר שמגולל יושי את הסיפור בפני רבו, עונה לו הרב כי אין כל בעיה בשידוך, מאחר שסבו נולד כתוצאה מבגידת האם עם משרת גוי, ועל פי ההלכה הוא אינו ממזר ובזכות זה יכולים בני הזוג להינשא.
ללכת עם מפלצות: החיים לפני הדינוזאורים היא סדרת טלוויזיה מוקומנטרית של ה-BBC שעלתה לשידור ב-2005. הסדרה סוקרת את התפתחותם של יצורים שונים: פרוקי-רגליים, דגים, דו-חיים, סינאפסידים ועוד זוחלים.
סדרה זו היא סדרת-המשך של הסדרות ללכת עם דינוזאורים וללכת עם חיות.
היא מלווה בקריינותו של קנת בראנה (שקריין גם את התוכניות הקודמות), עוסקת במלחמה אבולוציונית בת 300 מיליון שנה על השלטון בכדור הארץ.
הסדרה מתרחשת במהלך עידן הפלאוזואיקון וגם בתחילת עידן המזוזואיקון - בתקופת הטריאס.
הסדרה עוסקת באבולוציה של החולייתנים הראשונים שמשתנים מתקופה לתקופה.
כך נראים יצורים דמויי-דג שהופכים בסופו של דבר לדינוזאורים.
המשך הסדרה נראה בסדרת ההמשך (שלמעשה קדמה לה ביציאה).
בניגוד לשתי הסדרות הקודמות שהיו בנות 6 פרקים, בסדרה זו 3 פרקים אך בכל פרק ישנם קטעים מתחלפים בין תקופת זמן אחת לאחרת.
הפרק הראשון מתחיל בהתנגשות הענקית שחלה לפני כ-4.4 מיליארד שנים, אז כדור הארץ נוצר וכוכב לכת אחר - תיאה התנגש בו, עיצב מחדש את כדור הארץ ויצר את הירח.
הקטע הבא חל בתור הקמבריון, לזמן הפיצוץ הקמבריוני ומציג את מגוון החיים הראשון בים.
בקטע נראה אנומלוקאריס (ייתכן שהוקאריס) והיה טורף-העל הראשון, טורף טרילוביטים, פרוקי-רגליים ימיים קדומים שחיו על הקרקעית.
אנומלוקאריס אחד הפסיד במאבק לפרט אחר והותקף בידי להקה רעבה של הייקויכטיסים - בעלי החוליות הראשונים ומאבות הדגים המודרניים.
הקטע הבא עובר לתור הסילור, וההייקויכטיס מתפתח לדג חסר-הלסתות צפלספיס.
הדג חי בתקופה בה חסרי חוליות שלטו בימים בדמות קיפודי ים, ספוגי ים, סילונאי ענקי מסוג קמרוצרס ועקרב ימי - הברונטוסקורפיו.
בפרק נראה ברונטוסקורפיו שמנסה לתפוס צפלספיסים ועוקב בשקט אחר דג אחד המתרחק ממנו.
הוא רודף אחריו אך נופל קורבן לעקרב המים הענקי פטריגוטוס, אשר מאכיל בו את צאצאיו הקטנים.
להקת צפלספיסים נודדת למים רדודים כדי להשריץ ומנווטים לפי זיכרונם בזכות מוחם המתקדם.
ברגע כניסתם לאחד הנהרות הם מותקפים על ידי עקרבי הברונטוסקורפיו, שמוצגים כחיות הראשונות שהילכו על היבשה.
דגים רבים נהרגים אך הרוב שורדים ומצליחים להגיע בבטחה לאתר ההשרצה.
אחד מהעקרבים החמיץ את ההזדמנות מפני שהשיל את עורו.
הקטע הבא מתרחש בתור הדבון והצפלספיס מתפתח להיינרפטון, יצור בעל ארבע רגליים דמויי-דו-חי הצד פרוקי-רגליים שהתגמדו עם השנים.
למרות שהיינרפטון מבלה את מרבית חייו על האדמה, הוא חייב להימצא ליד המים כדי לשמור על לחותו וכדי להתרבות.
זכר אחד צד מתחת למים ונרדף על ידי הכריש הפרימיטיבי סטטקנטוס, שבהמשך נטרף על ידי ההינרייה, דג טורף ענקי בעל סנפירים בשרניים.
זכר היינרפטון מגרש זכר יריב מהטריטוריה שלו ואז מזדווג עם נקבה, אך אז אורבת להם היינריה שגוררת את עצמה מהמים וטורפת את הזכר.
למרות מותו של ההיינרפטון, הביצים הרכות שוקעות למים בביטחה כדי להתפתח לראשנים.
בקטע הבא הביצים הרכות של ההיינרפטון עוטפות את עצמן בקליפה קשה ומתפתחות לביצי פטרולקוזאורוס, וכך מופיעים ראשוני הזוחלים.
אך כשהצעירים מתחילים לבקוע הם נטרפים על ידי עכביש ענק, המודיע שפרוקי הרגליים חזרו.
הפרק מתחיל בתור הקרבון בו היו יערות שרכים מגודלים בביצות.
באותה תקופה האוויר הכיל הרבה יותר חמצן מהיום, מה שעזר לפרוקי-רגליים רבים לפרוח ולגדול.
ביערות שכנו עכבישי ענק מקבוצת המסוטליים ושפירית ענק שהגיע לגודל של שחף וכן מרבה רגליים ענקי, הארתרופלאורה.
באותם יערות שכן הזוחל הקדום פטרולקוזאורוס.
הפרק נפתח עם נקבת עכביש ענק התופסת פטרולקוזאורוס ומגלה שמאורתה הוצפה ושהטרף שהיא תפסה נחטף בידי שפיריות מעופפות.
היא מחפשת מאורה חדשה ומגיעה לבריכה מלאה בפרוטרוגירינוסים, דמויי זוחלים מקבוצת לאבירנתודונטיה, טורפים ונסוגה משם.
ארתרופלאורה רעב רודף אחריה עד שהוא נתקל בפרוטרוגירינוס רעב המצליח להפוך אותו על הגב ולטרוף אותו.
העכבישה מוצאת פטרולקוזאורוס ומבריחה אותה ואז מוצאת מאורה פנויה.
בינתיים פורצת שרפה ביערות מלאי החמצן, מה שמגביר את הלהבות ומייצר ברקים ובמהירות כל היער בוער.
השפיריות העפות מעל הביצה נטרפות על ידי הפרוטרוגירינוסים האורבים במים.
לאחר השרפה נקבת פטרולקוזאורוס נכנסת אל מאורת העכבישה שנמצאת במאורה.
העכבישה יכולה לתפוס אותה בקלות - אך היא מתה בשרפה ונקבת הפטרולקוזאורוס אוכלת מגופתה.
הקטע הבא חל בתור הפרם בו העולם מתחמם ומתייבש יותר ובמקום יערות שרכים נוצרים יערות מחטניים המותאמים ליובש.
הפטרולקוזאורוס מתפתח לאדפוזאורוס, זוחל מקבוצת הפליקוזאוריה הקרובה ליונקים.
יצורים אלה היו בעלי מפרש גבי גדול, חיו בעדרים ביערות המחט היבשים וניזונו מצמחים.
הפרק נפתח בנקבה של דימטרודון, עוד פליקוזאור בעל מפרש גב טורף, המנסה לצוד צעירי אדפוזאורוס תוך התחפשות לאדפוזאורוס בוגר.
היא מצליחה לצוד גור אך זכרים מהמין שלה גונבים לה אותו.
נקבת הדימטרודון מקננת ומטילה ביצים על גבעה ושומרת על הקן מאוכלי ביצים כמו הסיימוריה, דוחיים קטן דמוי-זוחל.
נקבה נוספת מנסה להשתלט על קינה ומתנהל קרב מדמם ביניהם.
לבסוף הנקבה המקורית מנצחת אך נפצעת ומאבדת דם.
זכר מתקרב לקינה בניסיון לאכול את הביצים אך טורף במקום סיימוריה שהגיע לאותה מטרה.
לבסוף הביצים בוקעות והדימטרודונית עוזבת אותם.
הפרק מסתיים כשהדימטרודונית מנסה לצוד יחד עם זכר צעירי דימטרודון שבתגובה מטפסים על עצים ומתחבאים בגללים עד שנמלטים.
בקטע הבא הדימטרודון מתפתח לגורגונופס, המודיע שזוחלים סינאפסידים ימשיכו לשלוט בעולם.
הפרק מתחיל בתקופה של סוף הפרם, אז האקלים המשיך להתייבש ונוצרו מדבריות גדולים.
בתוך המדבר שולטים בעיקר תראפסידים גדולים יחד עם עוד זוחלים מתמחים.
הפרק נפתח בזכר זקן של סקוטוזאורוס, זוחל דמוי צב, שנטרף על ידי נקבת גורגונופס בעלת ניבי חרב (ייתכן שמדובר באינוסטרנסביה).
הנקבה צועדת עם קרוביה לבור מים קטן.
בבור מצוי רינסוכוס, דוחיים דמוי-תנין, המחפש טרף ובטעות מתנפל על נקבת הגורגונופס אך בורח ממנה.
בהמשך מגיע גם עדר של סקוטוזאורוסים לבור המים.
נקבת הגורגונופס מנסה לחפור ולצוד זוג של דיקטודונים מתחפרים אך נכשלת.
היא מוצאת במקום זה את הרינסוכוס בתחתית המים בתרדמה ועטוף עור יבש, העוזר לו לשרוד את היובש אך הופך אותו לחסר אונים, והוא נטרף במהירות.
נקבת הגורגונופס עצמה נהרגת בסופת חול שמבשרת את תחילת הכחדת הפרם-טריאס.
הדיקטודונים לעומתה מתחפרים באדמה, ניצלים מהסופה וגם מוצאים שורשים עמוק באדמה למאכל.