tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחודש יוני גבר על עשרה מעמיתיו למפלגה ובחודש נובמבר, יום בחירות 2014 בארצות הברית, נבחר לבית הנבחרים האמריקאי עם 63% מקולות הבוחרים.
הוא נבחר מחדש בבחירות 2016 ובבחירות 2018. במהלך הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, הביע את תמיכתו בראש עיריית סאות בנד, פיט בוטיג'ג'.
דונלד "דון" ביוז הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1972–1985. כשחקן אינדיאנה פייסרס זכה באליפות ה-ABA (1973) והשתתף הן במשחק האולסטאר של ה-ABA (1976) והן במשחק האולסטאר של ה-NBA (1977).
סיים את קריירת ה-ABA עם ממוצע של 2.7 חטיפות למשחק - הממוצע הגבוה בתולדות הליגה.
ממוצעיו הכוללים ב-ABA וב-NBA הם 7.1 נקודות, 4.6 אסיסטים, 2.7 ריבאונדים ו-2.0 חטיפות למשחק.
ביוז נולד בעיר הנטינגטון שבדרום אינדיאנה, וגדל בהולנד הסמוכה.
בשנת 1968 החל ללמוד באוניברסיטת אוונסוויל אשר באוונסוויל, וב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 17.0 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1972 נבחר ביוז על ידי פיניקס סאנס בבחירה ה-34, אך בחר לשחק עבור אינדיאנה פייסרס מליגת ה-ABA.
בעונת הרוקי שלו זכה עם אינדיאנה באליפות ה-ABA השנייה שלה ברציפות והשלישית בסך הכול, כמחליפו מהספסל של הרכז פרדי לואיס.
בשנים הבאות היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצה, לצד ג'ורג' מקגיניס, מל דניאלס ובילי נייט, וסייע לה להעפיל לגמר ה-ABA בפלייאוף 1975. בעונת 1975/1976 הוביל את כל שחקני הליגה בממוצעי אסיסטים (8.2) וחטיפות (4.1) למשחק, קלע שיא קריירה של 12.5 נקודות למשחק ונבחר לחמישייה השנייה של העונה.
בעונה העוקבת עברו הפייסרס לשחק בליגת ה-NBA, ובעונתו הראשונה בה היה "מלך האסיסטים" (עם 8.5 למשחק) ו"מלך החטיפות" (3.5 למשחק).
על אף שקלע 8.0 נקודות למשחק בלבד, נבחר ביוז באותה עונה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA.
בתקופתו עם הפייסרס נבחר ארבע פעמים לחמישיית ההגנה של העונה – שלוש פעמים ב-ABA ופעם אחת ב-NBA.
בקיץ 1977 הועבר בטרייד לפיניקס סאנס, במדיה שיחק ב-3 העונות הבאות.
בפיניקס השלים ביוז חמישייה פותחת חזקה לצד פול וסטפאל, וולטר דייוויס, טראק רובינסון ואלבן אדמס, אשר בעונת הוליכה את הקבוצה עד לגמר האזור המערבי.
בכל שלוש עונותיו עם הסאנס נבחר ביוז לחמישיית ההגנה של העונה, ורשם ממוצעים של 8.0 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.
בעונת חזר לשחק עבור הפייסרס, ועד לסיום הקריירה בשנת 1985 שיחק גם במדי פורטלנד טרייל בלייזרס וקנזס סיטי קינגס.
דומרית (או דומארי) היא שפה הודו-ארית בסכנת הכחדה, המדוברת בפי אנשים מבוגרים בקבוצה האתנית דום, עם נוודים שהיגרו במקור מתת היבשת ההודית וכיום חי ברחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה.
מדווח כי השפה מדוברת צפונה עד אזרבייג'ן ודרומה עד מרכז סודאן, וביניהן בטורקיה, באיראן, בעיראק, בשטחים הפלסטיניים וישראל, בירדן, במצרים, בסודאן, בלוב, בתוניסיה, באלג'יריה, במרוקו, בסוריה ובלבנון.
דומרית משתייכת לענף השפות ההודו-אריות במשפחה ההודו-אירופית.
בהתבסס על מעתקי הגאים שחלו על שפות באזור, סביר להניח שהשמות "דומרי" ו"רומאני" (בני רומה) נובעים מהמילה ההודית-ארית "ḍom".
יש בשפה הרבה מילים שאולות מערבית ומפרסית.
כינוי קהילת דוברי דומרית בקרב דוברי ערבית הוא "נוואר".
כינויים נוספים של דומרית: "רומאני מזרח תיכונית", "צוענית", "ציגענע" (ביידיש), "לוּטי" או "מֵהְטָר", וייתכן שחלקם משמשים גם כינויי גנאי.
אין לשפה מערכת כתב סטנדרטית.
בעולם הערבי היא נכתבת מדי פעם באמצעות כתב ערבי מותאם.
עבודת תיאור יסודית של השפה נעשתה על ידי ירון מטרס החל מ-1996, וב-2012 הוא פרסם דקדוק מקיף של השפה לצד הערכת ההיסטוריה והניבים של מקורות משניים.
דומרית היא שפה בסכנת הכחדה וכיום דורות צעירים מתרחקים ממנה.
באזורים מסוימים, כמו ירושלים, רק כ-20% מאנשי דום אלה, המכונים "צועני המזרח התיכון", דוברים דומרית בתקשורת יומיומית.
השפה מדוברת בעיקר בפי הקשישים בקהילה הירושלמית.
הדור הצעיר יותר מושפע מערבית, ולכן רובם יודעים בדומרית רק מילים וביטויים בסיסיים.
הקהילה המודרנית של בני דוֹם בירושלים הוקמה על ידי האנשים הנוודים שהתיישבו בעיר העתיקה מ-1940 ועד לכיבוש העיר בידי ישראל ב-1967 (מטרס 1999).
הווריאנט הידוע ביותר של דומרית הוא דומרית פלסטינית, הידוע גם בשם "צוענית סורית", הניב של קהילת הדום בירושלים, שתואר על ידי רוברט מקאליסטר בעשור הראשון של המאה ה-20. דומרית פלסטינית נמצאת בסכנת הכחדה, עם פחות מ-200 דוברים, רובם בני הקהילה הדומרית הירושלמית דוברי ערבית פלסטינית, המונה כ-1,200 איש.
הניב הקרוי בערבית "נווארי" בסוריה, בירדן, בלבנון, בישראל, ברשות הפלסטינית ובמצרים.
הֵלֵבִּי במצרים, בלוב, בתוניסיה, באלג'יריה ובמרוקו.
קַראצ'י/גַראצ'י בצפון טורקיה, בצפון איראן ובקווקז.
חלק מהניבים עשויים להיות שונים מאוד זה מזה ואינם מובנים הדדית.
מקורות שפורסמו לעיתים קרובות מקבצים יחד ניבים של דומרית ואת מקבצי המילים הייחודיות לאוכלוסיות של סוחרים נודדים במזרח התיכון.
כך, סברו בעבר שהע'ורבטים והליולים מדברים ניב של דומרית.
גם לא הובהר קשר בין דומרית לבין אוצר המילים שבו השתמש ההֵלֵבִּים במצרים .
השפה הקטנה סֵבּ סֵלִייר באיראן מובחנת באוצר המילים הבסיסי שלה.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 החלו בני דום לנטוש את התרבות הנוודית שלהם ולהתיישב ולעבוד בכלכלה המקומית.
זה הוביל להשתלבות ילדי הקהילה במערכת החינוך היסודי, והם היוו את הדור הראשון שגדל בסביבה אקדמית לצד ילדים ערבים.
כתוצאה מכך, דור זה אינו דובר דומרית שוטף: עם השנים, הערבית החליפה את שפתם הילידית והפכה לשפת התקשורת הבין-דורית.
בירושלים מעריכים כי אוכלוסיית דום בירושלים מונה 600–900 איש.
פחות מ-10% יכולים לתקשר ביעילות בניב הירושלמי של דומרית.
פעם סברו שדומרית היא שפה-אחות של רומאני, וששתי השפות התפצלו לאחר עזיבת תת-היבשת ההודית.
אך מחקרים עדכניים יותר מצביעים על כך שההבדלים בין השתיים משמעותיים מספיק להתייחס אליהן כאל שתי שפות נפרדות בתוך קבוצת השפות ההודו-אריות המרכזיות (כמו הינדוסטנית).
סביר להניח שבני הדום ובני הרום הם צאצאים של שני גלי הגירה שונים החוצה מהודו, המופרדים בכמה מאות שנים.
בין דומרית ורומאני נותרו קווי דמיון נוספים, פרט למוצא ההודו-ארי המרכזי המשותף שלהן, וקווי דמיון אלה מעידים על תקופה של היסטוריה משותפת כאוכלוסיות נודדות במזרח התיכון.
ארכאיזמים משותפים שיתר השפות ההודו-אריות המרכזיות איבדו לאחר הגירת דום/רום;
אוסף של חידושים לשוניים המקשרים אותם עם הקבוצה ההודו-ארית הצפון-מערבית, ובכך מצביעים על נתיב הגירתם מהודו;
מספר שינויים תחביריים קיצוניים, בשל השפעת לשון עילית (סופרסטראטום) של שפות המזרח התיכון, כולל פרסית, ערבית ויוונית ביזנטית.
מכיוון שדומרית היא שפת מיעוט לקהילת דוברים ספציפית במזרח התיכון, לא הייתה לה מערכת כתב סטנדרטית במשך שנים רבות.
לכן, רבים השתמשו במערכות כתב שונות (בדומה למה שקרה עם כתיבת לאדינו).
רוב תושבי המזרח התיכון השתמשו בכתב הערבי, ואילו חוקרים הסתפקו בפּאן-וְלאך, שהוא אלפבית לטיני מותאם.
ב-2012, ירון מטרס השתמש במערכת כתב זו בפרסומיו האחרונים בנושא, שבהם השתמש כבסיס בכתב פאן-ולאך, במספר שינויים:
האות ברומאני "j" השתנתה ל-"y";
השימוש באות "c" ברומאני הוגבל לאות הדיאקריטית "č" לייצוג הצליל /tʃ/, ואילו המקביל הקולי /dʒ/ מיוצג בצירוף "dž";
אותיות תנועה כפולות מייצגות תנועות ארוכות: aa, ee, ii, oo, uu;
דיפתונגים מסומנים בצמד תנועות: ai, au, ei, eu, oi וכן הלאה;
הוספו אותיות לייצוג הגאים שמיים במילים ושמות משפות שמיות: ḍ ḥ ṣ ṭ ẓ ġ q ' ' וכן הלאה.
כמה חוקרים הציגו ב-2015 אלפבית "פאן-דומרי" המבוסס על אותיות לטיניות ומותאם לתוספות שמיות, לצורך קידוד דומרית כתובה על כל ניביה.
כתב זה הוא פישוט של הצעתו של מטרס:
האות "y" מייצגת את העיצור /j/, ו-"w" את /w/, כבאנגלית.
האות "x" מייצגת את העיצור /x/ הווילוני הקיים ביוונית, ברוסית ובשפות מזרח תיכוניות.
"q" מייצגת את העיצור הענבלי /q/, הקיים בשפות שמיות רבות.
הסימן הדיאקריטי גג (וי הפוך) על אות תנועה מסמן שהיא ארוכה: "â, ê, î, ô, û", ומופיע גם מעל אותיות המייצגות עיצורים חוככים או מחוככים : "ĉ, ĝ, ĵ, ŝ, ẑ" מחליפים את /ch, gh, j, sh, zh/, בהתאמה.
נקודה תחתית (כמו חיריק) מייצגת עיצור לועי או מלועלע: "ḍ, ḥ, ṣ, ṭ, ẓ" מייצגות את ההגאים /d̪ˤ, ħ, sˤ, t̪ˤ, zˤ/, בהתאמה.
"þ" (ת'ורן) מייצגת את העיצור הבין-שיני האטום /θ/, והאות "ð" (אד') את מקבילו הקולי /ð/.
הסימן "ʾ" (אל"ף, המזה) מייצג את הסותם הסדקי /ʔ/, והסימן "ʿ" (עי"ן) את העיצור הלועי הקולי /ʕ/.
האות "ə" מייצגת את התנועה המרכזית-אמצעית שווא.
דיפתונגים מיוצגים על ידי אות תנועה ואחריה w/y, כך: "ay aw ey ew oy" וכו' (ולא כצמד אותיות תנועה).
האלפבית הפאן-דומרי מוצג בטבלה להלן.
המילים לדוגמה הן מהניב הפלסטיני של דומרית:
+האלפבית הפאן-דומריאותאות חלופיתתעתיק פונטי IPAשם האותשם האות בתעתיק IPAמילה לדוגמה עם האותʾ'/ʔ/אָלֶפוּ
ge/ɡɛ/gêsu חיטהĜ ĝGH ghרֶה (כמו ע' ערבית)
he/hɛ/Hnûd נהר האינדוסḤ ḥ/ħ/חֶה (גרונית)
o/ɔ/oŝt שפה (איבר)Ô ôŌ ō/oː/אוֹ (ארוכה)
pe/pɛ/ple כסף, מזומןQ q/q/קֶה (גרונית)
qe/qɛ/qayîŝ אוכל (שם-עצם)R rרֶה (לשונית, רוטטת)
se/sɛ/sûq שוּקṢ ṣ/sˤ/סֶה (גרונית, כמו צ בערבית)
te/t̪ɛ/turĵman מתרגם, מתורגמןṬ ṭ/t̪ˤ/טֶה (גרונית)
u/ʊ/ustâz מורה, מדריךÛ ûŪ ū/uː/אוּ (ארוכה)
û/uː/ûyar עיר, עיירה, קִרְבה; Til-Ûyar ירושליםV vוֶה
ze/zɛ/zard זהב; zarf מעטפהẒ ẓ/zˤ/זֶה (גרונית)
§ האותיות החלופיות המוצגות בשימוש בהקלדה כאשר המקלדת לא מאפשרת אותיות הדורשות סימנים מיוחדים); חלופות אלה משמשות גם בסדרת המאמרים ללימוד דומרית "Learn Domari" של KURI.
1 את האות "f" פֶֿה ניתן להגות כמו פ' רפה (הפונמה /f/) או כאלופון חוכך דו-שפתי אטום [ɸ], בהתאם להקשר או למקור המילה/השם.
2 האות "ĝ" רֶה (עֶ'ה) מייצגת בדרך כלל את העיצור החוכך-וילוני-קולי /ɣ/, אך לעיתים נהגה כאלופון ענבלי [ʁ] במילים/שמות מערבית, מפרסית ומאורדו.
3 האות "n" נֶה בדרך כלל מייצגת את העיצור האפי-שיני /n̪/; עם זאת, הוא נהגה כאלופון הווילוני-אפי [ŋ] כשהוא מופיע לפני האותיות "g, ĝ, k, q, x", וכאלופון החכי-אפי [ɲ] לפני האותיות "ĉ, ĵ, y".
4 האות "r" רֶה מייצגת את העיצור המקיש [ɾ] או את הרוטט [r], בהתאם למיקומה במילה, ואם היא מופיעה בודדת "r" או כפולה "rr".
5 האות "v" וֶה מופיעה בעיקר במילים ובשמות שאולים, ועשויה לייצג את החוכך השפתי-שיני הקולי הפונמי /v/, או את האלופון הדו-שפתי [β].
6 האות "x" חֶה מייצגת בדרך כלל את העיצור החוכך הווילוני האטום /x/, אך במילים רבות השאולות מערבית, מפרסית או מאורדו, היא נהגית לרוב כאלופון הענבלי /χ/ (כמו "כֿ" בעברית).
7 אות התנועה שְוּוּא "ǝ" (שמה נובע מהניקוד "שְווא" העברי) מייצגת את התנועה המרכזית-אמצעית הנייטרלית /ə/, אך לעיתים היא עשויה להופיע גם כאלופון [ʌ] או לרדת מעט לתנועה המרכזית החצי-פתוחה [ɜ], תלוי בניב המדובר.
האותיות "c" ו-"j" (ללא סימנים דיאקריטיים) נמצאות בשימוש רק במילים/שמות שאולים, כפי שמוצג בטבלה לעיל.
פריסת המקלדת "PanDomari Alphabet ASDF" זמינה עבור משתמשי מערכת ההפעלה מיקרוסופט וינדוז, המבוססת על פריסת אנגלית ארצות הברית, בכמה התאמות: המקשים C, J וכמה סימני פיסוק הוקצו מחדש עבור האותיות הדומריות הנוספות, בצירוף של אלט ימני או שיפט יחד עם המקשים <, >, /.
ASDF מקלדת אנגלית ארצות הברית הערותCĈ ĉC c הצורה הפשוטה (ללא הסימן הדיאקריטי) מופיעה רק בכמה מילים שאולות.JĴ ĵJ J הצורה הפשוטה (ללא הסימן הדיאקריטי) מופיעה רק בכמה מילים שאולות.,?
,< , הסימן "פחות" מוקצה לשימוש בצירוף עם מקש "Alt ימני".!> .
בדומרית יש חמש תנועות עיקריות, אך הטבלה הבאה מראה את השונות והאורך של התנועות הקצרות.
רובם ניתנים להחלפה עם צליל תנועה לידו, אולם כל ההגאים האלה זהים לתנועות בערבית הפלסטינית המקומית (מטרס 1999).
+התנועות בדומריתקדמיותמרכזיותאחוריותסגורותɪ iːʊ uːאמצעיותɛ eːɔ oːפתוחותɑ aː
על העיצורים בדומרית יש השפעה ניכרת מצד ערבית פלסטינית, לדוגמה קיימת תופעת הכפלת עיצורים; אולם עיצורים כמו [p], [g], [tʃ] ו-[h] אינם קיימים בניב הערבי המקומי.
בלשנים העלו השערה כי צלילים אלה נחשבים חלק מהמרכיב הטרום-ערבי.
העיצורים הבתר-מכתשיים המחוככים [tʃ] ו-[dʒ] שונים גם הם באיכותם מאלה בערבית.
+העיצורים בדומרית דו-שפתיים שפתיים-שיניים שיניים בתר-מכתשיים חכיים וילוניים ענבליים לועיים סדקיים פשוטים מלועלעים סותמים אטומיםp t̪ t̪ˤkq ʔ קולייםb d̪ d̪ˤg [ɢ] מחוככים אטומים t͡ʃקוליים d͡ʒ חוככים אטומים[ɸ]f s̪ s̪ˤ ʃx [χ] ħhקוליים[β] v z̪ z̪ˤ ʒɣ [ʁ] ʕ אפייםm n̪[ŋ] מקורבים [ʋ] l̪jwמקישים ɾ
ההבדל הגדול ביותר בהגייה בין ערבית לדומרית הוא מיקום הטעם.
בערבית הטעם ברמת הפונמה בעוד שבדומרית הטעם קיים ברמת המילה.
דומרית מטעימה את ההברה האחרונה במילה, וכן סמנים דקדוקיים למין ומספר.
רוב שמות העצם (מלבד שמות) שנשאלו מהערבית – מובחנים בהגייתם בשל הטעם הדומרי השונה (מטרס 1999).
את המספרים דומרית "ירשה" מכורדית.
להלן טבלת המספרים (1–10, 20 ו-100) בהינדי, רומאני, דומרית, לומאברן ופרסית להשוואה.
דומרית מוקפת לאורך השנים בשפות איראניות, שמיות, טורקיות ועוד, ובאופן טבעי ספגה השפעות דקדוקיות מסוימות מהן, בפרט מכורדית וניבים איראניים אחרים ומערבית.
עם זאת, נהוג לחשוב שהיא שאלה הרבה מילים ומבנים דקדוקיים מהערבית, אך הדבר לא לגמרי נכון.
הפעלים המורכבים ורוב מילות היחס העיקריות בדומרית לא ספגו השפעות חיצוניות, והתחביר, באופן טיפולוגי, לא הושפע מהערבית.
דונלד ג'ון בייקון הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת נברסקה, מאז 2017. טרם היבחרו לקונגרס שירת בחיל האוויר של ארצות הברית בין השנים 1985–2014, והשתחרר בדרגת בריגדיר גנרל.
בייקון הוא במקור מאילינוי, בנם של דון וג'ואן בייקון מבורבונה (Bourbonnais).
הוא גדל בחווה חקלאית שביישוב מומנס וסיים את לימודיו באקדמיה הבפטיסטית גרייס בקאנקקי.
בייקון למד באוניברסיטת צפון אילינוי וקיבל מינוי קבע בכוחות המזוינים של ארצות הברית באמצעות תוכנית ROTC של חיל האוויר האמריקאי, ובשנתו האחרונה כסטודנט התמחה במשרדו של אדוארד רל מדיגאן בוושינגטון הבירה.
בקריירה הצבאית שלו התמחה בלוחמה אלקטרונית, מודיעין צבאי, סיורי לוחמה ועניינים ציבוריים, והוסמך כ"מאסטר בניווט".
הוא שירת כמפקד כנף בבסיס רמשטיין שבגרמניה ובמטה הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית בשבסיס חיל האוויר אופוט בנברסקה, כמפקד להק ומפקד טייסת בבסיס חיל האוויר דייוויס–מונת'אן (Davis–Monthan) באריזונה, וכמפקד טייסת שילוחים בעיראק.
בייקון השלים לימודי תואר שני ממכללת המלחמה הלאומית של האוניברסיטה לביטחון לאומי, ומאוניברסיטת פיניקס .
במשימתו האחרונה שירת כמנהל אסטרטגיית מודיעין, מעקב וסיור במטה חיל האוויר של ארצות הברית בפנטגון.
בשנת 2014 פרש בייקון מחיל האוויר של ארצות הברית.
במהלך 29 שנותיו בחיל האוויר עוטר במדליית השירות המצוין של חיל האוויר, פעמיים בלגיון ההצטיינות ובכוכב הארד.
בשנת 2009 אף נבחר למפקד כנף חיל האוויר המצטיין באירופה.
בטרם נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית היה עוזרו של חבר הקונגרס ג'ף פורטנברי.
בבחירות 2016 זכה בייקון בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השני של נברסקה בבית הנבחרים של ארצות הברית, מחוז בחירה המורכב מרובע עירוני ופרוורי באזור המטרופולין של אומהה.
מערכת הבחירות בין בייקון לנציג המחוז המכהן, בראד אשפורד הדמוקרטי, נחשבה לצמודה, עם יתרון קל לאשפורד.
במהלך הבחירות הודיע כי אין בכוונתו להצביע למועמד מפלגתו לנשיאות דונלד טראמפ.
ב-8 בנובמבר 2016 ניצח בייקון את אשפורד, אחרי שגרף 48.9% מקולות הבוחרים לעומת 47.7 האחוזים שגרף אשפורד.
הוא היה הרפובליקני היחיד שהביס נציג דמוקרטי מכהן בבחירות 2016 לבית הנבחרים.
לאחר היבחרו ב-2016 בייקון הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2017. במהלך כהונתו הראשונה כיהן כחבר בוועדת החקלאות ובוועדת ביטחון המולדת של בית הנבחרים, כמו גם בוועדת הכוחות המזוינים.
הוא הצביע עם המפלגה הרפובליקנית ובהתאם לעמדת הנשיא דונלד טראמפ ברוב המכריע של הזמן (96.9% ו-94%, בהתאמה).
בייקון נבחר מחדש בבחירות 2018, ובקונגרס ה-116 המשיך לשמש כחבר בוועדת החקלאות ובוועדת הכוחות המזוינים.
במושב זה עלה דירוגו הדו-מפלגתי למקום ה-31 בידי מרכז לוגאר, ועם המפלגה הרפובליקנית הצביע ב-87.5% מהזמן.
בייקון מתנגד להפלות אלא אם מדובר בהכרח כדי להציל את חיי האם, תומך בבניית חומת טראמפ לאורך גבול ארצות הברית–מקסיקו, והביע תמיכה בהכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל.
בשנת 2019 קרא בייקון לחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית לייעל את תגובתו לשיטפונות במערב התיכון ודחף לסבסד תשלומי מסים עבור שטחים חקלאיים שהוצפו ועבור ובסיס חיל האוויר אופוט.
הוא מתנגד ללגליזציה של סמים קלים ותומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בייקון נחשב לתומך נלהב של הרפובליקה הסינית, וב-2019 ביקר בטאיפיי ביחד עם יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית פול ראיין וחבר הקונגרס סלוד קרבחאל לשם ציון 40 שנה ל"חוק היחסים עם טאיוואן".
ב-27 ביוני 2025 הודיע בייקון על פרישתו מהחיים הפוליטיים וכי אין בכוונתו להתמודד לכהונה נוספת בבחירות 2026. כהונתו עתידה להסתיים עם התפזרות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית בראשית ינואר 2027.
דומפרידון הנמכרת בשם המסחרי מוטיליום, היא תרופה הנלקחת דרך הפה ומשמשת להקלה על בחילות, להגברת מעבר המזון דרך הקיבה, לטיפול במיגרנות ולהגברת ייצור חלב אם.
אולם, בשל הסיכון לתופעות לוואי, השימוש המומלץ הוא לפרק זמן של פחות משבוע ואינו מומלץ כתרופה להגברת ייצור חלב אם.
תופעות הלוואי השכיחות כוללות יובש בפה, חרדה, שלשולים והפרעות בתפקוד המיני.
השימוש בתרופה אינו מומלץ לסובלים ממחלות לב עקב הסיכון להפרעות קצב ודום לב פתאומי.
עם זאת, שימוש במהלך הנקה נחשב בטוח עבור התינוק.
דומפרידון הוא אנטגוניסט לקולטן דופמין סלקטיבי היקפי.
התרופה דומפרידון פותחה בשנת 1974 על ידי חברת התרופות יאנסן והיא זמינה כתרופה גנרית.
למרות שהתרופה זמינה במדינות רבות, היא זמינה בארצות הברית רק בתור טיפול חמלה עבור הפרעות תנועתיות חמורות של מערכת העיכול שאינן ניתנות לטיפול על ידי שיטות טיפול או תרופות אחרות.
התרופה דומפרידון מיועדת לטיפול בבחילות ובהקאות.
היא מומלצת על ידי האגודה הקנדית לטיפול בכאבי ראש ולטיפול בבחילות הקשורות במיגרנה חריפה.
גסטרופרזיס הוא מצב רפואי המאופיין בריקון מושהה של הקיבה כאשר אין חסימה מכנית ליציאת הקיבה.
הסיבה לכך היא לרוב אידיופטית, סיבוך סוכרתי או תוצאה של ניתוח בטן.
המצב גורם לבחילות, הקאות, שובע לאחר אכילה, שובע מוקדם (תחושת שובע לפני סיום הארוחה), כאבי בטן ונפיחות.
שימוש בדומפרידון עשוי להיות שימושי בגסטרופרזיס סוכרתי ואידיופטי.
עם זאת, שיעור מוגבר של ריקון קיבה הנגרם על ידי תרופות כמו דומפרידון לא תמיד מביא להקלה בתסמינים.
מחלת פרקינסון היא מצב נוירולוגי כרוני שבו ירידה בדופמין במוח מובילה לנוקשות (נוקשות בתנועה), רעד ותסמינים נוספים.
תפקוד לקוי של מערכת העיכול, בחילות והקאות הן בעיה מרכזית עבור אנשים עם מחלת פרקינסון מכיוון שרוב התרופות המשמשות לטיפול במחלת פרקינסון ניתנות דרך הפה.
תרופות אלו, כגון לבודופה, עלולות לגרום לבחילות כתופעת לוואי.
יתר על כן, תרופות נוגדות בחילה, כגון מטוכלופירמיד, אשר חוצות את מחסום הדם-מוח עשויות להחמיר את התסמינים החוץ-פירמידליים של מחלת פרקינסון.
התרופה דומפרידון יכולה לסייע בהקלה על תסמיני מערכת העיכול במחלת פרקינסון.
היא חוסמת קולטני D2 היקפית אך אינה חוצה את מחסום הדם-מוח במינונים רגילים (המחסום בין מחזור הדם של המוח לשאר הגוף) ולכן אין לה השפעה על התסמינים החוץ-פירמידליים של המחלה.
ההורמון פרולקטין הוא הורמון אשר מגביר ייצור חלב אם.
דופמין, המשתחרר מההיפותלמוס עוצר את שחרור הפרולקטין מבלוטת יותרת המוח.
התרופה דומפרידון, בכך שהיא פועלת כחומר אנטי דופמינרגי, מביאה להפרשת פרולקטין מוגברת, ובכך מקדמת הנקה (כלומר, זהו גלקטוגוג).
הוכח כי דומפרידון מגבירה את נפח חלב האם אצל אמהות לפגים שאצלן ייצור חלב האם לא היה מספק, ונראה שהיא בטוחה לשימוש לטווח הקצר למטרה זו.
בארצות הברית, דומפרידון אינה מאושרת לשימוש זה או לכל שימוש אחר.
מחקר בשם EMPOWER trial נועד להעריך את היעילות והבטיחות של דומפרידון בסיוע לאמהות לפגים לספק חלב אם לתינוקות שלהן.
במחקר נבחרו באקראי 90 אמהות לפגים לקבל דומפרידון 10 מ"ג דרך הפה שלוש פעמים ביום במשך 28 ימים (קבוצה A) או פלצבו 10 מ"ג דרך הפה שלוש פעמים ביום במשך 14 ימים ולאחר מכן דומפרידון 10 מ"ג דרך הפה שלוש פעמים ביום במשך 14 ימים (קבוצה ב).
נפחי החלב הממוצעים בתחילת ההתערבות היו דומים בין 2 הקבוצות.
לאחר 14 הימים הראשונים, 78% מהאמהות שקיבלו דומפרידון (קבוצה A) השיגו עלייה של 50% בנפח החלב, בעוד ש-58% מהאמהות שקיבלו פלצבו (קבוצה B) השיגו עלייה של 50% בנפח החלב.
דומפרידון נמצאה כתרופה יעילה בטיפול בריפלוקס בילדים.
עם זאת, ישנם מומחים הרואים בסיכונים של התרופה איסור על טיפול ברפלוקס תינוקות.
המינון במי שמשקלם יותר מ-35 ק"ג הוא בדרך כלל 10 מ"ג דרך הפה עד שלוש פעמים ביום.
במי שמשקלם פחות מ-35 ק"ג המינון הוא 0.25 מ"ג לק"ג עד שלוש פעמים ביום.
רגישות לחומר הפעיל או למרכיבים הנוספים שבתרופה.
דימום בבטן, עוויתות קשות בבטן או צואה שחורה לאורך זמן.
חסימה או פרפורציה של המעי.
פרולקטינומה - הפרשת יתר של פרולקטין עקב גידול בבלוטת יותרת המוח.
מחלת כבד בינונית עד חריפה.
בעיית לב המכונה "הארכה של מקטע QT".
בעיה בה הלב אינו יכול להזרים דם במידה מספקת לרקמות הגוף (מצב המכונה כשל לבבי).
בעיה הגורמת לרמות נמוכות או גבוהות של אשלגן בדם.
בעיה הגורמת לרמות נמוכות של מגנזיום בדם.
תופעות לוואי הקשורות בדומפרידון כוללות יובש בפה (תופעת לוואי שכיחה).
כמו, בשל חסימת קולטני D2 במערכת העצבים המרכזית, יכולות להיווצר מגוון תופעות לוואי נוספות וביניהן נמנום, אקתיזיה, חוסר מנוחה, נדודי שינה, עייפות, סימפטומים של מערכת העצבים המרכזית, דיסטוניה, תסמיני פרקינסון, דיסקינזיה ודיכאון.
תופעות הלוואי התנועתיות והפסיכיאטריות אינן שכיחות (דווחו אצל 1-10 מתוך 1000 מטופלים), מכיוון שבניגוד לאנטגוניסטים אחרים של קולטני D2, תרופת הדומפרידון חוצה באופן מינימלי את מחסום הדם-מוח.
עוד תופעות לוואי כוללות כאבי בטן, שלשולים, בחילות, פריחה, גירוד, סרפדת, ותסמיני יתר פרולקטין בדם רשימות נוספות, של תופעות לוואי ששכיחותן איננה ידועה, כוללות פרכוס ואצירת שתן ומפורטות בעלון לצרכן.
עקב חסימת קולטן D2, דומפרידון גורמת להיפרפרולקטינמיה (עודף פרולקטין בדם).
היפרפרולקטינמיה יכולה לדכא את הפרשת ההורמון המשחרר גונדוטרופין (GnRH) מההיפותלמוס וכתוצאה מכך לדכא את הפרשת ההורמון מגרה הזקיקים (FSH) וההורמון (luteinizing LH).
הדיכוי בהפרשת הורמונים אלו עלול לגרום להיפוגונדיזם (ירידה בהורמוני מין).
מהסיבות הללו, מטופלים גברים עלולים לחוות ירידה בחשק המיני, הפרעה בזקפה ופגיעה בייצור זרע.
כ-10-15% מהמטופלות דיווחו על תסמינים כמו הגדלת חזה (, בגברים - גינקומסטיה), מסטודיניה (כאב בשדיים) גלקטוריאה (ייצור חלב לא הולם או מוגזם), או אי סדירות מחזור חודשי ואמנוריאה (הפסקה של מחזורי הווסת) לאחר הטיפול בדומפרידון.
שימוש בדומפרידון קשור לסיכון מוגבר למוות לבבי פתאומי ככל הנראה בגלל ההשפעה שלו על מרווח QT הלב והפרעות קצב חדריות כתוצא מחסימה של תעלות אשלגן.
הסיכונים תלויים במינון, ונראה כי הם הגדולים ביותר במינונים גבוהים במתן תוך ורידי ובמבוגרים כמו גם עם תרופות המקיימות אינטראקציה עם דומפרידון ומגבירות את הריכוזים שלו במחזור הדם (כלומר מעכבי CYP3A4 ).
עם זאת, קיימים דיווחים סותרים.
ביילודים ותינוקות, הארכת מרווח QT שנויה במחלוקת ואינה ודאית.
רשויות הפיקוח על תרופות בבריטניה (MHRA) הוציאו הגבלה על השימוש בדומפרידון בשנת 2014 עקב סיכון מוגבר לתופעות לוואי לבביות חמורות.
עם זאת, סקירה אוסטרלית משנת 2015 הגיעה למסקנה הבאה כי אין קשר חזק בין נטילת דומפרידון במינונים של 20 מ"ג לבין הארכת QT.
בבריטניה מקרה שהגיע אל כותלי בית המשפט כלל את מותם של שני ילדים לאם ששלושת ילדיה סבלו כולם מהיפרנתרמיה.
האם הואשמה בהרעלת הילדים במלח.
אחד הילדים, שנולד בשבוע ה-28 להריון עם סיבוכים בדרכי הנשימה ופונדופליקציה לרפלוקס קיבה-ושטי ואי-שגשוג, קיבל דומפרידון.
הסנגור של האם גרס כי הילד סבל מתסמונת ממאירה נוירולפטית כתופעת לוואי של דומפרידון עקב התרופה שחצתה את מחסום הדם-מוח הבוסרי של הילד.
במתנדבים בריאים, קטוקואנזול הגדיל את ריכוזי C מקס ו-AUC ב-3 עד 10-לקפל.
העלייה הייתה מלווה בהארכת מרווח QT של כ-10–20 מיליון שניות כאשר נלקח מינון של 10 מ"ג דומפירידון ארבע פעמים ביום וקטוקונאזול 200 מ"ג פעמיים ביום.
התרופה כשלעצמה במינון המוערך לא הביאה להשפעה זו.
אי לכך, הוסק כי דומפרידון עם קטוקואנזול או מעכבי CYP3A4 אחרים מהווה שילוב שעלול להיות מסוכן.
אולם, זוהי לא אינטראקציה קלינית משמעותית עם קולטן D 1, בניגוד למטוכלופירמיד.
התרופה מספקת הקלה בבחילות על ידי חסימת קולטני D.
התרופה חוסמת קולטני דופמין בבלוטת יותרת המוח הקדמית ומגבירה את השחרור של פרולקטין אשר בתורו מגביר את ההנקה.
תרופת הדומפרידון עשויה להיות שימושית יותר בחולים מסוימים ולגרום נזק אצל אחרים בהתאם לגנטיקה של האדם.
נמצא כי מנה בודדת של דומפרידון של 20 מ"ג מעלה את רמות הפרולקטין הממוצעות בסרום בנשים שאינן מניקות מ-8.1 ng/mL ל-110.9 ng/mL (עלייה של פי 13.7).
עלייה זו דומה לעלייה ברמות הפרולקטין שנוצרה על ידי מנה פומית בודדת של 20 מ"ג של מטוכלופירמיד (7.4 ng/mL עד 124.1 ng/mL; עלייה של פי 16.7).
לאחר שבועיים של מתן כרוני (30 מ"ג ליום בשני המקרים), העלייה ברמות הפרולקטין לאחר נטילת דומפרידון פחתה (53.2 ננוגרם/מ"ל; פי 6.6 מעל קו הבסיס).
לעומת זאת, לאחר נטילת מטוכלופירמיד רמות הפרולקטין עלו (179.6 ng/mL; פי 24.3 מעל קו הבסיס).
הדבר מצביע על כך שמתן חריף וכרוני של דומפרידון ומטוקלופירמיד יעיל בהעלאת רמות הפרולקטין, אך ישנן השפעות שונות על הפרשת פרולקטין בטיפול כרוני.
העלייה ברמות הפרולקטין שנצפתה בשתי התרופות הייתה, כצפוי, גדולה בהרבה בנשים מאשר בגברים.
נראה כי הדבר נובע מרמות האסטרוגן הגבוהות יותר בנשים, שכן אסטרוגן ממריץ הפרשת פרולקטין.
לשם השוואה, רמות פרולקטין תקינות בנשים הן פחות מ-20 ננוגרם/מ"ל, רמות הפרולקטין מגיעות לשיא של 100 עד 300 ננו"ג/מ"ל בלידה בנשים הרות, ובנשים מניקות נמצאו רמות הפרולקטין כ-90 ננוגרם/מ"ל ב-10 ימים לאחר הלידה ו-44 ננוגרם/מ"ל ב-180 ימים לאחר הלידה.
במתן פומי, תרופת הדומפרידון עוברת חילוף חומרים נרחב בכבד (כמעט אך ורק על ידי CYP3A4 / 5, אם כי דווחו גם תרומות קלות על ידי CYP1A2, CYP2D6 ו-CYP2C8 ובמעיים).
בשל אפקט המעבר הראשון המסומן במסלול זה, הזמינות הביולוגית של דומפרידון דרך הפה נמוכה (13-17%); לעומת זאת, הזמינות הביולוגית שלו גבוהה באמצעות הזרקה תוך שרירית (90%).
זמן מחצית החיים הסופני של דומפרידון הוא 7.5 שעות באנשים בריאים, אך ניתן להאריך אותו ל-20 שעות באנשים עם הפרעה חמורה בתפקוד הכליות.
המטבוליטים של דומפרידון אינם פעילים כליגנדים לקולטן D2. התרופה מהווה מצע לטרנספורטר P-glycoprotein (ABCB1), ומחקרים בבעלי חיים מצביעים על כך שזו הסיבה לחדירה נמוכה של מערכת העצבים המרכזית של דומפרידון.
דומפרידון הוא נגזרת של בנזימידזול וקשור מבנית לתרכובות נוירולפטיות כמו הלופרידול.
1974 - תרופת הדומפרידון מסונתזת ב-Janssen Pharmaceutica בעקבות המחקר על תרופות אנטי פסיכוטיות.
פרמקולוגים של יאנסן גילו שלחלק מהתרופות האנטי-פסיכוטיות הייתה השפעה משמעותית על קולטני הדופמין באזור הטריגר המרכזי של כימורצפטורים שמווסתים הקאות והחלו לחפש אחר אנטגוניסט דופמין שלא יעבור את מחסום הדם-מוח, ובכך היה נקי מתופעות הלוואי החוץ-פירמידליות.
חיפוש זה הוביל לגילוי של דומפרידון כתרופה נגד הקאות חזקה עם השפעות מרכזיות מינימליות.
1979 - דומפרידון משווקת תחת השם המסחרי "מוטיליום" בשווייץ ובמערב גרמניה.
1999 - דומפרידון הוצגה בצורות של טבליות מתפוררות דרך הפה.
יאנסן הציגה את תרופת הדומפרידון בפני מנהל התרופות הפדרלי של ארצות הברית (FDA) מספר פעמים, כולל בשנות ה-90.
2014 – באפריל 2014 פרסמה קבוצת התיאום להכרה הדדית ונהלים מבוזרים (Human (CMDh)) הודעה רשמית לעיתונות המציעה להגביל את השימוש בתרופות המכילות דומפרידון.
הוא גם אישר הצעות שפורסמו קודם לכן על ידי הוועדה להערכת סיכונים בתרופות (PRAC) להשתמש בדומפרידון רק לריפוי בחילות והקאות ולהפחית את המינון היומי המרבי ל-10 מ"ג.
דומפרידון הוא השם הגנרי של התרופה וה-INN שלה, USAN, BAN ו-JAN.
בשנת 2007 תרופת הדומפרידון הייתה זמינה ב-58 מדינות, כולל קנדה.
האינדיקציות המאושרות של דומפרידון משתנות בין המדינות.
באיטליה התרופה משמשת לטיפול במחלת ריפלוקס גסטרו-ושט.
בקנדה, התרופה מיועדת להפרעות תנועתיות של מערכת העיכול העליונה ולמניעת תסמינים במערכת העיכול הקשורים לשימוש בחומרים אגוניסטים של דופמין אנטי-פרקינסוניים.
בבריטניה, שימוש בדומפרידון מיועד רק לטיפול בבחילות והקאות ומשך הטיפול מוגבל בדרך כלל לשבוע אחד.
בארצות הברית, דומפרידון אינו מאושר כיום בדרך כלל לשימוש רפואי.
ב-7 ביוני 2004, ה-FDA פרסם אזהרה פומבית שהפצת מוצרים המכילים דומפרידון אינה חוקית.
קיים חריג לשימוש באנשים עם מחלות הקשורות במערכת העיכול ועמידות לטיפול במסגרת בקשה לטיפול חמלה דרך ה-FDA.
דומפרידון זמינה ללא מרשם לטיפול ברפלוקס קיבה ושט ודיספפסיה תפקודית במדינות רבות, כגון אירלנד, הולנד, איטליה, דרום אפריקה, מקסיקו, צ'ילה וסין.
דומפרידון זמינה כטבליות, טבליות מתפוררות דרך הפה, תרחיף ונרות.
תרופת הדומפרידון נחקרת כאמצעי מניעה הורמונלי פוטנציאלי למניעת הריון בנשים.
סטיבן דונלד בלאק הידוע בקיצור כדון בלאק הוא פעיל עליונות לבנה אמריקאי.
בלאק הוא מייסד ומנהל אתר הפורום האינטרנטי Stormfront המהווה במה לדעות אנטישמיות, נאו-נאציות, הומופוביות, אסלאמופוביות, עליונות לבנה, הכחשת השואה וגזענות באופן כללי.
בלאק היה האשף הגדול של הקו קלוקס קלאן בין השנים 1979–1981 וחבר במפלגה הנאצית האמריקאית מאז שנות ה-70, אף על פי שבעת הצטרפותו, היא הייתה ידועה בשם "מפלגת העמים הלבנים הנאציונל-סוציאליסטית".
בלאק הורשע ב-1981 בניסיון הפיכה מזוין כנגד ממשלת דומיניקה תוך הפרת חוק הנייטרליות של ארצות הברית.
בלאק נולד באת'נס, אלבמה, והפך לפעיל בתנועות עליונות לבנה מגיל צעיר כשהחל להפיץ את העיתון הגזעני "White Power and the Thunderbolt" בבית הספר התיכון שלו, אקדמיית מדיסון.
הדבר הוביל לכך שמועצת בית הספר החליטה לאסור הפצת ספרות פוליטית.
בלאק הגיב לאיסור על ידי שליחת העיתונים לכתובות המגורים של התלמידים, כתובות אותן השיג ממסד הנתונים של בית הספר.
בקיץ 1970, לאחר שנת לימודיו הראשונה בבית הספר התיכון, נסע בלאק לסוואנה, ג'ורג'יה, כדי לסייע בקמפיין הבחירות לתפקיד מושל ג'ורג'יה של ג'יי ב.
סטונר, תומך הפרדה גזעית ומנהיג מפלגת זכויות המדינות הלאומיות .
בסופו של דבר הפוליטיקאי ג'ימי קרטר, שעתיד להיות נשיא ארצות הברית ה-39 זכה בבחירות לתפקיד מושל ג'ורג'יה.
בלאק התבקש להשיג עותק של רשימת חברי ה-NSRP על ידי רוברט לויד, מנהיג מפלגת העם הלבן הלאומית-סוציאליסטית, שנקראה לפני כן המפלגה הנאצית האמריקאית.
באותה תקופה היה בלאק חבר בסניף הנוער של המפלגה, תנועת הנוער הלאומית-סוציאליסטית.
כמו כן, בלאק היה מעורה במסע הפרסום של סטונר ג'רי ריי, אחיו של ג'יימס ארל ריי, שביצע את ההתנקשות במרטין לותר קינג ב-25 ביולי 1970. ג'רי ריי ירה בבלאק (שהיה אז בן 16) בחזה עם כדור 38 קליבר הולופוינט כדי למנוע ממנו לגנוב מסמכים ממשרד הקמפיין שלו.
ריי זוכה מכל האישומים, בטענה שהוא ירה למען הגנה עצמית לאחר שהבחין שבלאק התעסק בחפץ שהיה נראה כנשק.
בלאק סיים את שנתו האחרונה באקדמיית מדיסון, בית הספר הפרטי בהאנטסוויל בו למד.
לאחר התיכון, בלאק סיים את לימודיו באוניברסיטת אלבמה בטסקלוסה ב-1975. בתחילת שנות ה-70, נסע בלאק לוועידה של המפלגה הנאצית האמריקאית בווירג'יניה עם עמיתיו מהתנועות לעליונות לבנה דייוויד דיוק וג'וזף פול פרנקלין (האחרון הורשע מאוחר יותר במספר מעשי טרור על רקע גזעני ואנטישמי והוצא להורג בגין רצח סדרתי).
הקו קלוקס קלאן ומבצע כלב אדום
בלאק הצטרף לקו קלוקס קלאן בשנת 1975, שנה אחת לאחר ההשתלטות של דייוויד דיוק על הארגון.
בלאק עבר לברמינגהם, אלבמה, כדי להיות ראש הארגון במדינה.
לאחר התפטרותו של דיוק ב-1978 מראשות הארגון, בלאק הפך לאשף הגדול, תואר המקביל למנהל הראשי של הארגון.
ב-1979 הוא התמודד על ראשות עיריית ברמינגהאם, וזכה ל-2.5% מהקולות.
ריצ'רד ארינגטון ג'וניור ניצח בבחירות לראשות העיר, והפך לראש העיר האפרו-אמריקאי הראשון של ברמינגהאם.
ב-27 באפריל 1981, בלאק ותשעה שכירי חרב נוספים, שגויסו מארגונים המזוהים עם האידאולוגיה של הקו קלוקס קלאן נעצרו בניו אורלינס כשהם התכוננו לעלות על סירה מצוידת בנשק חם ותחמושת על מנת לפלוש למדינת האי דומיניקה במה שהם כינו מבצע כלב אדום.
כלי תקשורת מקומיים כינו את הניסיון הכושל כ"Bayou of Pigs", משחק מילים ל"Bay of Pigs Invasion" (הפלישה למפרץ החזירים) הלא מוצלחת בקובה ב-1961.
מאוחר יותר הסביר בלאק את ניסיון הפלישה כניסיון להקים משטר אנטי-קומוניסטי, ואמר: "מה שעשינו היה לטובת ארצות הברית וביטחונה בחצי הכדור [המערבי], ואנחנו מרגישים נבגדים על ידי הממשלה שלנו".
הפלישה נועדה להחזיר את ראש הממשלה לשעבר פטריק ג'ון לאי הקריבי השחור ברובו.
התובעים אמרו שהמטרה האמיתית של הפלישה הייתה להקים אתרי תיירות, הימורים, בנקי הלבנת כספים וכריתת עצים באי העני.
ב-1981 נידון בלאק לשלוש שנות מאסר על תפקידו בניסיון הפלישה והפרת חוק הנייטרליות.
בלאק שוחרר ב-15 בנובמבר 1984. במהלך שהותו בכלא הפדרלי בלאק לקח שיעורי תכנות מחשבים שהובילו אותו להקים את אתר האינטרנט Stormfront מספר שנים מאוחר יותר.
בלאק התמודד לתפקיד נוסף באלבמה, הפעם כמועמד המפלגה הפופוליסטית לסנאט האמריקאי.
ב-1995 הקים בלאק את Stormfront, שהיה אתר אינטרנט המשמעותי הראשון שדגל בשנאה גזעית.
האתר נותר בין הפטלפורמות המקוונות הפופולריות ביותר עבור אלו הנמשכים לאידאולוגיות גזעניות.
האתר מציג את כתביהם של ויליאם לותר פירס ודייוויד דיוק וכן מחקרים מכחישי השואה של המכון לסקירה היסטורית.
יחד עם המאמרים הללו, האתר מארכב ספרייה של כתבי גאווה לבנה, נאו-נאציזם ועליונות לבנה להורדה, ומספר קישורים לאתרים לאומנים לבנים אחרים.
בראיון משנת 1998 לשבועון האלטרנטיבי מיאמי ניו טיימס, אמר בלאק: "אנחנו רוצים לקחת את אמריקה בחזרה.
אנחנו יודעים שאומה יוגוסלבית רב-תרבותית לא יכולה להחזיק מעמד יותר מדי זמן.
ללבנים לא תהיה ברירה אלא לבצע פעולה צבאית בנושא.
עלינו להגן על האינטרסים שלנו למען ילדינו".
אתר זה נוצר כדי להשמיץ את דמותו של מרטין לותר קינג.
בינואר 2018, האתר עדיין פעל ואף עקף אתרים המכילים תוכן אמין בתוצאות החיפוש של גוגל.
בדצמבר 2007, בלאק זכה לתשומת לב ציבורית בשל תרומת כסף שתרם למען הריצה לנשיאות של רון פול ב-2008.
ב-2008, אמר בלאק כי ביסוס הגאווה הלבנה כקבוצת אינטרסים מיוחדת בתוך המפלגה הרפובליקנית הוא עניין קריטי.
כשנשאל על ידי מראיין לעיתון האיטלקי לה רפובליקה אם Stormfront הוא לא רק הקו קלוקס קלאן החדש, בלאק השיב בחיוב, אך ציין שלעולם לא יגיד זאת לעיתונאי אמריקאי.
ב-5 במאי 2009, הוכרז כי בלאק הוא אחד מ-22 האנשים ברשימת משרד הפנים הבריטי של אנשים שנאסר עליהם להיכנס לממלכה המאוחדת בשל "קידום פעילות פלילית חמורה וטיפוח שנאה שעלולה להוביל לאלימות בין-קהילתית".
הפורום המקוון של Stormfront פועל כאחד מאזורי הכינוס המקוונים הגדולים בעולם של בעלי דעות גזעניות ומכחישי שואה, כאשר שרשורים בנושא זה זוכים למאות אלפי צפיות.
מספר תוכניות רדיו שפורסמו על ידי אתר האינטרנט תמכו בהכחשת השואה.
בשנת 2008, כלי תקשורת שונים דיווחו כי אשתו של בלאק, קלואי, עבדה כעוזרת בכירה של איל הסוכר חוסה פנג'ול, המנכ"ל של חברת Florida Crystals ובעל עסקי נדל"ן במדינות אמריקה הלטינית.
בין השאר, מטלות העבודה שלה כללו את פעולתה כדוברת של בית ספר צ'רטר "כדי להוציא ילדים שחורים והיספנים מוחלשים מהעוני".
הסיפור הביא לכך שבלאק ספג ביקורת על ידי מספר פעילים לאומנים לבנים אחרים.
קלואי הייתה נשואה בעבר לדייוויד דיוק.
באוגוסט 2008, בנו בן ה-19 של בלאק, דרק בלאק, נבחר לאחד מ-111 הצירים בוועדה הרפובליקנית של מחוז פאלם ביץ', פלורידה, עם 167 מתוך 287 קולות.
עם זאת, הוועדה סירבה לאשרר את מינויו של בלאק, בנימוק של שבועת נאמנות שעליה לא חתם לפני שרשם את מועמדותו.
השבועה קובעת כי המועמדים חייבים להימנע מפעילויות "שעשויות לפגוע בשמה של המפלגה הרפובליקנית".
בין השאר, דרק הנחה תוכנית רדיו בשם "המופע של דרק בלאק" בימי חול בתחנת הרדיו המקומית ווסט פאלם ביץ', פלורידה, אליה שילם דון בלאק 600 דולר לשבוע בעד שידור התוכן.
שידורי תוכנית הרדיו הסתיימו בינואר 2013, כאשר דרק בלאק הופיע בכמה מהפרקים האחרונים.
החל מקיץ 2013, החל דרק בלאק להטיל ספק באידאולוגיות הגזעניות שלו, והוא חזר בו מאידאולוגיית העליונות הלבנה, ובין השאר פרסם התנצלות פומבית בפני אלו שנפגעו ממעשיו ואמונותיו הקודמות.
על פי הדיווחים הוויתור שלו זעזע את אביו ואנשים המקורבים אליו.
עד 2016, דרק בלאק ויתר לחלוטין על דעותיו הלאומניות והתבטא באופן פעיל נגד דעות כאלה בעיתונות.
כתב של הוושינגטון פוסט אלי ססלו פירט את השינוי האידאולוגי של דרק שהוביל לריחוק ממשפחתו, עבר למישיגן, שינה את שמו ובסופו של דבר החל לימודי דוקטורט באוניברסיטת שיקגו, בלימודי תור הזהב של האסלאם.
בשנת 2024 יצא מהארון כא-בינארית.
דון אייסלי היה טייס חיל האוויר של ארצות הברית, אסטרונאוט שהשתתף במשימת אפולו 7 ואיש עסקים.
לאחר סיום בית הספר הוא למד מדעים באקדמיה ימית של ארצות הברית.
בשנת 1952, אחרי סיום הלימודים, הוא התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית.
בשנת 1954 אייסלי סיים קורס טיס ושירת במספר בסיסים של החיל.
בשנת 1960 הוא קיבל תואר שני באווירונאוטיקה במכון הטכנולוגי של חיל האוויר.
בשנת 1962 לאחר קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס הוא קיבל הסמכה של טייס ניסוי.
בסך הכול הוא עשה 4,200 שעות טיסה.
אייסלי נמנה עם הקבוצה השלישית של אסטרונאוטים שנבחרה על ידי נאס"א באוקטובר 1963. הוא היה חבר צוות של אפולו 1 אך נפצע במהלך האימונים ולכן הועבר לצוות של "אפולו 2".
לאחר תאונת אפולו 1, הוא הועבר למשימה מאוישת הקרובה שקיבלה שם אפולו 7 כטייס משימה.
ב-11 באוקטובר 1968 אייסלי שוגר לחלל במשימה אפולו 7 כאיש צוות, יחד עם וולטר שירה ווולטר קנינגהאם.
זו הייתה המשימה המאוישת הראשונה של תוכנית אפולו.
במהלך משימה זו בוצע שידור הטלוויזיה החי הראשון מהחלל.
לאחר משימת אפולו 7, הוא היה בצוות גיבוי של אפולו 10. בשנת 1970 הוא עזב יחידת האסטרונאוטים ועבד במרכז מחקרים של נאס"א בלנגלי.
ביולי 1972 אייסלי מונה למנהל חיל השלום בתאילנד.
לאחר שנתיים הוא חזר לארצות הברית והשתלב בתעשייה הפרטית.
אייסלי נפטר בשנת 1987 בטוקיו בה היה במסגרת נסיעת עסקים.
דומניקו קורצ'יונה (באיטלקית: Domenico Corcione; 20 באפריל 1929 - 3 בינואר 2020) היה גנרל ופוליטיקאי איטלקי שכיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1990–1993, וכשר ההגנה של איטליה בין 1995–1996.
קורצ'יונה נולד בטורינו ב-20 באפריל 1929. ב-1950 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית במודנה.
הוא סיים את לימודיו שנתיים לאחר מכן והחל לשרת בצבא איטליה בדרגת לוטננט משנה.
בין השנים 1967-1968 הוא פיקד על גדוד ההנדסה "מנטובה".
בין 1972-1974 הוא שימש כמפקד הגדוד ה-2 של מהנדסי הגשרים.
בין 1977-1979 הוא שימש כמפקד הבריגדה המשוריינת "לגנו".
בין 1983-1984 הוא שימש כמפקד דיוויזיית השריון "סנטוריו".
בין 1985-1987 הוא שימש כמפקד המחוז הצבאי הצפון-מערבי.
בין 1989–1990 הוא שימש כמפקד כוחות היבשה האיטלקיים.
ב-31 במרץ 1990 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 31 בדצמבר 1993.
ב-17 בינואר 1995 מונה קורצ'יונה לשר ההגנה בממשלתו של למברט דיני.
במאי 1996 התפרקה ממשלתו של דיני.
קורצ'יונה נפטר בעיר הולדתו טורינו ב-3 בינואר 2020.
ויליאם דונלון אדוארדס היה פוליטיקאי אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה במשך 32 שנים בסוף המאה ה-20.
אדוארדס נולד ב-6 בינואר 1915 בסן חוזה, קליפורניה להורים רפובליקנים.
אביו וסבו היו בעלי עסק לזכויות קרקע.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון סן חוזה, אדוארדס קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת סטנפורד ב-1936, שם היה חבר בקבוצת הגולף של סטנפורד.
לאחר מכן למד אדוארדס בבית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1940.
אדוארדס היה סוכן מיוחד של הבולשת הפדרלית מ-1940 עד 1941, כשהצטרף לצי ארצות הברית כקצין מודיעין ותותחן ימי במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1950, הוא נבחר לנשיא הרפובליקנים הצעירים של קליפורניה, והתפטר לאחר שהצטרף לארגון הפדרליסטים העולמיים המאוחדים.
לאחר שתפס את המפלגה הרפובליקנית כשמרנית מדי, הוא הפך לדמוקרט לפני ניצחונו הראשון בבחירות לקונגרס ב-1962. הוא היה נשיא חברת הכותרת של העמק של מחוז סנטה קלרה מ-1951 עד 1975, וציר לוועידות הדמוקרטיות הלאומיות של 1964 ו-1968.
אדוארדס נבחר כחבר במפלגה הדמוקרטית לקונגרס ה-88 ממחוז הקונגרס ה-10 (לימים הוגדר בחלוקה מחדש למחוז הקונגרס ה-16) ולחמישה עשר הקונגרסים הבאים, וכיהן מ-3 בינואר 1963 עד 3 בינואר 1995. בשנתו הראשונה בבית הנבחרים, אדוארדס הצביע בעד ביטול ועדת הפעילות הלא-אמריקאית של הבית.
אדוארדס היה מעורב בהעברת חוק זכויות האזרח משנת 1964 וחוק זכויות ההצבעה משנת 1965. אדוארדס היה חבר בוועדת המשפט של בית הנבחרים במהלך חקירת שערוריית ווטרגייט.
אדוארדס התנגד למעורבות הצבאית האמריקאית במלחמת וייטנאם, הפלישה לפנמה ומלחמת המפרץ.
אדוארדס היה אחד משמונה חברי ועדת המשפט שהצביעו בעד כל חמשת סעיפי ההדחה שנוסחו נגד הנשיא ריצ'רד ניקסון במהלך שערוריית ווטרגייט.
האחרים היו ג'ק ברוקס, רוברט קסטנמאייר, ג'ון קוניירס, ברברה ג'ורדן, צ'ארלס רינגל, אליזבת הולצמן ואדוארד מזווינסקי.
שלושה מתוך חמשת הסעיפים אומצו לפני התפטרותו של ניקסון ב-9 באוגוסט 1974.
אדוארדס היה אחד ממנהלי ההדחה בבית הנבחרים שמונו על ידי בית הנבחרים בשנת 1988 לנהל את משפט ההדחה של אלסי הייסטינגס, שופטת בית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של פלורידה.
עם זאת, הוא הוחלף כמנהל הדחה לפני תחילת המשפט.
אולם, בשנת 1989, הוא מונה ושימש כמנהל הדחה בבית המשפט במשפט ההדחה של וולטר ניקסון, שופט בית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של מיסיסיפי.
אדוארדס היה יושב ראש ועדת המשנה של בית הנבחרים לחירויות האזרח וזכויות האזרח במשך 23 שנים.
אדוארדס לא הועמד לבחירה מחדש לקונגרס ה-104.
דון אדוארדס היה נשוי שלוש פעמים; הוא היה נשוי לאדית וילקי אדוארדס מ-1981 ועד מותה ב-2011. מלאו לו 100 בינואר 2015. הוא מת מאוחר יותר באותה שנה בכרמל ליד הים, קליפורניה ב-1 באוקטובר 2015.
אדוארדס קיבל את עיטור השירות המצטיין של הקונגרס בשנת 2003. מקלט חיות הבר הלאומי דון אדוארדס מפרץ סן פרנסיסקו בקצה הדרומי של מפרץ סן פרנסיסקו נקרא לכבודו.
דון אוליביירי היא שחקנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה כלידיה ב"גיבורים", וכמוניקה טלבוט ב.
אליביירי נולדה בסיינט פיטרסברג, פלורידה שבארצות הברית.
אוליביירי משתתפת לעיתים קרובות בהפקות טלוויזיה של טיילור שרידן.
היא גילמה את קלייר דאטון ב"1883", את שרה אטווד ב"ילוסטון" ואת אמבר ווילן ב"לביאות: מבצעים מיוחדים".
שנהסרטתפקידהערות2006מאורת השטןאיזבל2010DozersאשליDrop Dead Gorgeousברוקישיר לווידאו2011Boy Toyקיילי2013מיסיונריקתרין קינגסמןPlushאנניחלום אמריקאינערת קוסמו2014Supermacyדורין לסרTo Whom It May Concernאנה2015צייד המכשפות האחרוןדניק2017בהירשרי וורדA Change of Heartלורי2018Den of Thievesדבי אובריאןטראפיקקארהDarcאייבי2022Double Threatשאל2023Young, Sexy and Deadברוק2024הומסטדג ' נה רוסTBABehind the Curtain of Nightאדריאן / ניקולפוסט-פרודקשן
And Justice for All"2012–2016מוניקה טלבוטתפקיד ראשי (עונות 1–3); תפקיד חוזר (עונות 4–5)2015סודות ושקריםהבלשית פליסיה סנצ'זתפקיד חוזר (עונה 2)2016לוציפרסגן אוליביה מונרופרקים: "Manly Whatnots", "Sweet Kicks"ד"ר רוזוודסוכנת האף.בי.איי.
הרוזפרק: "Bacterium & the Brothers Panitch"2018אריות היםאיימי נלסון8 פרקים2021האזור החם: אנטרקסדני טורטי4 פרקים1883קלייר דאטון2 פרקים2022–2024ילוסטוןשרה אטווד10 פרקים2023NCIS: הוואימלנה דיוויןפרק: "Deep Fake"2024לביאות: מבצעים מיוחדיםאמבר ווהלן2 פרקים
שנה פרויקט תפקיד הערות 2008 Takedown ג'סיקה 6 פרקים
שנה משחק תפקיד הערות 2008 Need for Speed: Unerdover רוז לארגו תפקיד קולי 2011 Infamous 2 לוסי קואו 2024 Call of Duty: Black Ops 6 ג'יין הארו תפקיד קולי, תנועה ולכידת פנים
דון הוא אל המופיע במיתולוגיה הקלטית וקשור לנושאי המוות והשאול.
האטימולוגיה של דון נגזרת משם התואר הקלטי שמשמעו "כהה", "חשוך" או "אפל".
לפי המיתולוגיה הקלטית, דון מתגורר במקום הקרוי בשם "ביתו של דון", שבו מתקבצות נשמותיהם של המתים.
באופן דומה, במיתולוגיות שונות שרווחו בקרב עמים הודו-אירופיים העולם הבא מתואר כביתו של אחד האלים: במיתולוגיה היוונית הוא מתואר כביתו של זאוס ובמיתולוגיה ההינדואית כזה של יאמה.
דון מתואר לעיתים כפרש שהוא רוח רפאים הרוכבת על סוס לבן.
דון דלילו הוא סופר ומחזאי אמריקאי.
דלילו ידוע במיוחד בשל ספריו המתארים את החיים בארצות הברית במאה העשרים.
ביחד עם תומאס פינצ'ון וג'ון בארת' דלילו נחשב לאחת הדמויות המרכזיות בזרם הפוסט מודרניסטי בספרות האמריקנית העכשווית.
סופרים צעירים רבים מציינים אותו כמקור השראה.
המבקר הספרותי הרולד בלום ציין את דלילו כאחד מארבעת הנובליסטים האמריקנים המובילים של זמנו, ביחד עם תומאס פינצ'ון, פיליפ רות וקורמאק מקארתי.
כמו כן פרסם דלילו שני מחזות שהועלו על הבמה, וכן מאמרים וסיפורים קצרים.
דלילו זכה בפרסים ספרותיים רבים, ביניהם פרס ירושלים לספרות יפה בשנת 1999.
ספרו הראשון שתורגם לעברית הוא כלב רץ (Running Dog), מותחן קומי שחור, שיצא לאור בארצות הברית ב-1978.
יצירתו הגדולה של דלילו היא הרומן האפי "תת עולם" (Underworld), אשר נכתב ב-1997. דלילו מתאר ברומן זה את החיים באמריקה במשך ארבעה עשורים, תוך תיאור אירועי מפתח בהיסטוריה ובתודעה האמריקנית, כפי שהם משתקפים בתודעה של גיבוריו, מהם בדויים, ומהם דמויות אמיתיות כג'יי אדגר הובר או הקומיקאי לני ברוס.
עלילת הרומן סובבת סביב גורלו של כדור בייסבול, שהיה הכדור המכריע במשחק אליפות הנשיונל ליג בשנת 1951 (כאשר חלקו הראשון של הספר הוא תיאורו הארוך והאמנותי של המשחק, הנפרש על פני עשרות עמודים).
הכדור והאירועים הקשורים בו משמשים אך רקע לפסיפס רב דמויות המדלג בין התקופות ובין האירועים ההיסטוריים והזיכרונות האישיים, ויוצר תמונה רחבה ומדהימה של ארצות הברית במאה העשרים.
הרומן תורגם לעברית בשנת 1999 בידי דוד שחם, ויצא לאור בהוצאת "כנרת זמורה דביר".
בסיכומים הספרותיים שפורסמו לקראת שנת 2000, הוזכר הספר כאחד ממאה הספרים הטובים ביותר שנכתבו במאה העשרים.
דלילו הוא מחברו של הרומן "ליברה" (1988) העוסק בתיאור אומנותי של האירועים הסובבים את רצח קנדי, נושא העולה גם בספרו "תת עולם".
מספריו של דון דה-לילו בעברית
איש נופל (2007), תרגמה דפנה לוי, הוצאת ספריית מעריב, 2009.
נקודת אומגה (2010), תרגמה מאנגלית לאה ששקו, ספריית מעריב, 2010.
המלאכית אזמרלדה (תשעה סיפורים) (2011), תרגום דפנה לוי, הוצאת ספרית מעריב, 2012.
דון חואן (בספרדית: Don Juan, נקרא גם דון ז'ואן על פי ההגייה הספרדית הקדומה או דון ג'ובאני על פי הצורה האיטלקית) הוא דמות דמיונית, שמקורה כנראה בסיפור עם, ועלילותיה מתוארות על ידי סופרים רבים בגרסאות שונות.
נהוג להשתמש בכינוי "דון ז'ואן" כדי להצביע על אדם הידוע ביכולתו לפתות נשים, או על מאהב מושך והפכפך.
יש הסוברים שעלילותיו של דון חואן נפוצו ברחבי ספרד בסיפורי עם.
המחזה מתאר אדם השוכב עם נשים לאחר שהתחפש למאהביהן, רוצח את אביה של אחת מהן ומפליל את מאהב הנערה שאליו התחפש, וממנו שאל את בגדיו.
במותו האב מבטיח שרוחו תשוב לרדוף את דון חואן, הממשיך ומנצל את מעמדו הרם, נואף, ובעיקר מרמה נשים צעירות.
אלו נאספות אט אט יחד, במסע אל ארמון המלוכה על מנת להתלונן עליו.
סופו המבעית של המחזה בסעודת בשר עטלפים ועקרבים שרוח האב בדמות פסל אבן עורכת על גבי קברו.
דון חואן, שנענה להזמנה, אוכל אותם באומץ.
האב לפתע אוחז במפרק כף ידו של דון חואן, והורג אותו בכך.
קול רעם נשמע והדמויות נעלמות בעשן.
קרבנותיו, השומעות על כך בארמון המלוכה, מקבלות בחזרה את מעמדן וחופשיות להינשא.
המחזה זכה להצלחה רבה ולתפוצה נרחבת בזמנו, ושימש כבסיס לחיקויים רבים ולגרסאות שונות של הסיפור באיטליה, צרפת, אנגליה וארצות אחרות.
עיבוד זה, "דון חואן טנוריו", שזכה להצלחה עצומה בספרד, מועלה על הבמות באופן מסורתי ב-1 בנובמבר - יום כל הקדושים ברחבי ספרד כולה עד היום.
המושג "דון ז'ואן" במונחו העכשווי, שואב מהדמות בגרסה זו של המחזה.
ב-2008 בארגנטינה החלו בצילומי טלנובלה בשם "דון חואן והגברת הנאוה", בכיכובם של השחקנים חואקין (יהויקים) פוריאל, ורומינה גאיטני.
בשנת 2010 החלו בישראל לשדר את הסדרה בויוה-הוט ובוואלה-ויוה בשם "דון חואן".
גיבורת הסדרה חוספינה, חופשייה לנדוד בין בני זוג ומנווטת את הקורות אותה, ואיתה את דון חואן והאחרים.
הסדרה רוויה מיניות, ומציגה את נושא הזוגיות בעידן של עידוד ציבורי למימוש עצמי, הובלה נשית, וחוסר מחויבות משפחתית.
בהגדרת האקזיסטנציאליזם על פי סרן קירקגור, "דון חואן" - לפחות בגרסת מוצרט כדון ג'ובאני - תופס מקום חשוב ומרכזי כמייצג הנהנתנות שאינה בת קיימא, הנקרא אצל קירקגור: "האדם האסתטי".
דרך חיים זו של דון חואן, לא רק שאינה משיגה דבר, אלא מובילה את האדם האוחז בה לדיכאון, ייאוש ואובדן.
בין היצירות על דמותו של דון חואן:
1655: המחזה של מולייר, "דון חואן או סעודת האבן".
המחזה הורד מהבמה עקב טענות על חילול קדשי הנצרות, לאחר שדון חואן מודיע שאינו מאמין באלהים או בעונשו.
1787: האופרה של מוצרט "דון ג'ובאני" - בסופה דון חואן גאה בחטאיו ומסרב להתחרט עליהם.
פסל האבן מושך אותו אל הגיהנום, והאופרה מסתיימת במילים: "כאלה הם חיי הרשע - מותו משקף את חטאיו." בעבר נהגו להשמיט קטע זה, וכיום יש המשמיטים דווקא את הצגת ירידתו לגיהנום.
1821: שירתו הסיפורית-אגדית, של לורד ביירון המשורר האנגלי - שכתב פואמה אפית על עלילות האהבים הרבות שהיו לדון חואן בארצות שונות
1830: "אורח האבן" – מחזה שירי הנכלל ב"טרגדיות קטנות" מאת אלכסנדר פושקין.
1841: מחזהו של חוזה דה-אספרונצדה, בו דון חואן פוסע על דעת עצמו אל תוך שערי הגיהנום.
1844: דון חואן טנוריו, עיבודו של חוזה ת'ורילה.
המחזה זכה להצלחה רבה בספרד, והשפיע על המונח דון ז'ואן המשמש בימינו.
ת'ורילה מכר את הזכויות על המחזה עוד בשלבים הראשונים, וכך לא זכה לקבל תמלוגים למרות ההצלחה האדירה
סרטים רבים, ובהם הסרט משנת 1995 "דון חואן דה-מרקו" בכיכובם של ג'וני דפ ומרלון ברנדו.
במחזמר "פנטום האופרה", כותב הפנטום (הדמות הראשית במחזה) אופרה בשם "דון חואן המנצח" ולה תפקיד חשוב בעלילה.
בשנות השמונים להקת חלב ודבש שרו שיר בשם "דון ז'ואן" שכתבה שמרית אור והלחין קובי אשרת (באתר יוטיוב).
בשנת 2005 הזמר הראל מויאל שר שיר בשם "דון חואן" שכתב והלחין בעצמו (באתר יוטיוב).
דון יוסף נשיא (ידוע אף בשם ז'ואאו מיגז מנדס, בפורטוגזית: Dom João Migas Mendes; נולד בפורטוגל ב-1524 (תאריך משוער) ונפטר ב-1579 באיסטנבול) היה סוחר ומדינאי יהודי לבית משפחת האנוסים בנבנשתי/מנדס.
לימים נהיה דמות בעלת השפעה בחצר האימפריה העות'מאנית בזמנם של הסולטאן סולימאן הראשון ובנו סלים השני, ולקח חלק מרכזי בניסיון שיקומה של טבריה.
נולד למשפחת יהודים אנוסים בליסבון שבפורטוגל וגדל כנוצרי קתולי, בשם ז'ואאו מיגז.
שנת לידתו אינה ידועה, למעט עובדת היותו ילד קטן בשנת 1525, עת פטירת אביו אגוסטינו מיגז, אשר היה מדען בשירות בית המלוכה הפורטוגזי.
אף על פרטי ילדותו המוקדמת לא ידוע הרבה, למעט זאת שגדל אצל קרוביו פרנציסקו וגרציה בנבנשתי/מנדס.
פרנציסקו ואחיו דייגו בנבנשתי/מנדס היו בעליהם של עסקי מסחר ובנקאות גדולים בליסבון והיו בבעלותם סניפים בצרפת ובהולנד.
בעקבות ייסוד האינקוויזיציה הפורטוגלית ב-1536 ולאחר מות פרנציסקו באותה השנה, עקרה המשפחה לאנטוורפן, שם דייגו ניהל את אחד מסניפי הבנק.
גרציה, אשר ירשה את בעלה, ניהלה את העסקים יחד עם אחיו דייגו, שנישא לאחותה, בריאנדה.
בשנת 1543 נפטר דייגו וציווה למנות את שותפתו גרציה לאפוטרופוסית על כל רכושו.
בזמן זה, ביקש קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה בעל חוב גדול לבנק המשפחתי, להשתמט מתשלום החוב על ידי האשמת דייגו המנוח ומשפחתו בהיותם יהודים בסתר, ואז לעקל את רכושם ולבטל את חובותיו על פי חוק.
צו זה נדחה לשנתיים לפחות על ידי הלוואת כספים נוספים.
במקביל, התבקש קרל החמישי על ידי אציל בשם פרנציסקו דה ארגון ללחוץ על דונה גרציה שתיתן לו לאישה את בתה ריינה.
התמריץ של קרל למעשה זה נבע מהבטחתו של פרנסיסקו להעניק למלך הלוואה גדולה ללא ריבית.
ז'ואאו מיגז, אשר השלים בינתיים את לימודיו באוניברסיטת לויבן השכנה ב-1542, ברח יחד עם ריינה לוונציה לאחר יולי 1546, על מנת לחלץ את הבת מהנישואים.
לשלטונות נמסר כי ריינה "נחטפה" על ידי מיגז, טענה שאף סייעה לאמה בניסיון צאתה מאוחר יותר לוונציה.
בזמן הימצאותם בוונציה, החלה בריאנדה, אלמנתו של דייגו ואחותה של גרציה, לתבוע את חלקה בירושת בעלה.
כשלא נענתה, הלשינה לסנאט של וונציה כי אחותה מעוניינת לעקור לטורקיה על-מנת לממש שם את יהדותה.
רכושה של גרציה בוונציה עוקל והיא עצמה הוכנסה לכלא.
בריאנדה אף שלחה שליח לאנרי השני, מלך צרפת, במטרה שיעקל את נכסי בנק מנדס (נשיא) אשר בתחום שליטתו, והוא אכן נמנע מלשלם את חובותיו למשפחה היהודית.
על מנת לחלץ את רכוש משפחתו, פנה ז'ואאו מיגז אל הסולטאן העות'מאני סולימאן הראשון וסיפר כי ברצונו להגר עם רכושו האדיר לטורקיה, אלא שממשלת וונציה מעכבת את הדבר.
הסולטאן, שהיה מעוניין בביסוס בית המסחר העשיר בשטחו, לחץ על ממשלת וונציה שתשחרר את גרציה ורכושה.
במקביל, נסע מיגז לצרפת, היכן שהיו לו יחסים טובים עם בית המלוכה בזכות תמיכתו הרחבה בכלכלתה ודרש את תמיכתה.
מאמציו צלחו, גרציה שוחררה מן הכלא בשנת 1549, הרכוש הוחזר והמשפחה עברה להתגורר בפרארה, כיום באיטליה.
ז'ואאו מיגז נישא לריינה, בתה של גרציה, ותוך המשך ניהול עסקיו בצרפת השיג כתבי המלצה מהשגריר הצרפתי די לאנסאק שבאיסטנבול אל הסולטאן העות'מאני.
בשנת 1553 הגיעה המשפחה לאיסטנבול בליווי של כ-500 אנוסים מספרד, פורטוגל ואיטליה, ששימשו את המשרתים, הסוכנים והמנהלים של בית המסחר שלה.
עושרו של ז'ואאו מיגז, כתבי ההמלצה שלו והיכרותו עם הפוליטיקה האירופאית, קירבו אותו לסולטאן אשר כינה אותו בתואר "אל פראנגי-בי" (הנשיא הפרנקי).
כעת שינה ז'ואאו מיגז את שמו לדון יוסף נשיא, ערך ברית מילה ואף עשה טקס נישואים נוסף עם זוגתו על פי הדת היהודית.
דון יוסף נשיא ודונה גרציה ביססו בקונסטנטינופול בית בנקאות ומסחר בינלאומי שמילא תפקיד חשוב בעסקי הסולטנות, וניהל עסקים נרחבים בלבנט, בבלקן ובאירופה.
לאחר מות הסולטאן סולימאן הראשון ב-1566 ועלייתו של סלים השני לסולטנות, התקרב דון יוסף נשיא לשלטון אף יותר.
הסולטאן העניק לנשיא מונופול על ייבוא וייצוא, ודאג לכך שהמלך הפולני זיגמונט אוגוסט יעניק לו זכות בלעדית ואף פטור ממכס לייבוא יין ומוצרים נוספים מדרום אירופה, וכן לייצוא דונג דבורים מפולין.
בתקופת שלטונו של סלים השני, היה דון יוסף נשיא מעורב ביחסים הבינלאומיים של הסולטנות עם מדינות אירופה והשפיע על מהלכה בנושאים שונים.
כך מנע נשיא מהסולטאן להלוות כסף למלך צרפת אנרי השני, ביודעו כי הלה אינו מסוגל להחזיר את החוב.
נשיא ארגן את כיבוש קפריסין בידי העות'מאנים וקיבל את תואר דוכס האי נקסוס ב-1566. כמו כן, נשיא ניהל מגעים עם האצילים ההולנדים בתחילת ההתמרדות ההולנדית נגד הספרדים ב-1566, שביקשו את תמיכת העות'מאנים.
מגעים אלו הם שגרמו לתמיכתה של האימפריה העות'מאנית ב-1569 במלחמת האצילים מול המלך הספרדי-הבסבורגי, פיליפ השני.
בנוסף לאי נקסוס, אף האי קפריסין הובטח לו, דבר שנמנע עם הפסדם המוחץ של העות'מאנים לספרדים ולוונציאנים בקרב לפנטו ב-1571. ייתכן שבהשפעת הפסד זה ירדה קרנו של נשיא, ובזמנו של הסולטאן הבא, מוראד השלישי, הוא הודח מתפקידו (על אף שהותר לו לשמור על תארו) ולאחר מותו ב-1579 אף הוחרם רכושו.
השפעתו של נשיא בארמון הסולטאן גרמה לסולטנות להעניק את חסותה ליהודי ממלכתה, ואף לבני חסותה היהודיים מחוצה לה.
דוגמה בולטת להשפעתו של נשיא היא תקרית אנקונה ב-1556, הנוגעת לנמל ימי שהשתייך למדינות הכנסייה והיה מרכז חשוב למסחר עם המזרח.
בעקבות התקבצות בנמל של יהודים אנוסים רבים שחזרו ליהדותם, כינס האפיפיור פאולוס הרביעי את האינקוויזיציה המקומית לשם החזרתם לנצרות.
היהודים נעצרו, רכושם הוחרם, והם היו מועמדים להוצאה להורג, אלא אם כן יחזרו לנצרות.
בהשפעתו של נשיא, הצליחה התערבותו הישירה של הסולטאן סולימאן להשיג חנינה ליהודים שהגיעו מן הסולטנות.
עשרים וארבעה יהודים שסירבו 'להביע חרטה' על כך שנותרו יהודים בסתר, הועלו על המוקד.
בעקבות המעשה, הכריז נשיא חרם על נמל אנקונה ובכך פתח במלחמה כלכלית מול האפיפיור.