tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גלריית תמונות של הטלסקופים (בסוגריים - אור ראשון):
מצפָּה הייתה אחת מערי נחלת שבט בנימין.
ידועה כעיר מרכזית בארץ ישראל, ואחת מערי שפיטתו של שמואל.
המלכתו הפומבית של שאול התקיימה במצפה.
מצפה נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר יהושע כאחת מערי בנימין.
בסיפור פילגש בגבעה מוזכרת המצפה כמקום בו התאספו בני ישראל למלחמה בבני בנימין ולאחר מכן כמקום בו נשבעו בני ישראל לא לתת מבנותיהם לבני בנימין.
בספר שמואל הייתה מצפה אחת הערים המרכזיות בה פעל שמואל.
היא מוזכרת כאחת מהערים בהן שפט שמואל, כמקום בו נקבצו הישראלים במלחמתם המוצלחת בפלשתים וכמקום בו הומלך שאול לראשונה בפני העם.
בספר מלכים מסופר על המלך אסא, שבנה את גבע ואת המצפה (ככל הנראה, הכוונה לבניית חומה, מגדלים וחפיר – דהיינו בנייה לקראת מלחמה):
מצפה הייתה גם עיר מושבו של גדליהו בן אחיקם מיד לאחר חורבן בית המקדש הראשון וירושלים בידי הבבלים, ובה הוא נרצח: .
בבניית חומת ירושלים בידי נחמיה מוזכר "שר פלך המצפה" ומשערים שמצפה הייתה בירת "פלך המצפה", שמקביל לנחלת שבט בנימין.
באותו הקשר מופיע הפסוק: "ועל ידם החזיק מלטיה הגבעני וידון המרנתי אנשי גבעון והמצפה לכיסא פחת עבר הנהר".
היו ששיערו מפסוק זה שאזור מצפה הופקעה מפחוות יהודה והייתה כפופה ישירות לפחוות עבר הנהר.
אחרים דחו השערה זאת וטענו ש"כיסא פחת עבר הנהר" הוא ציון סוף הקטע לאורך חומת ירושלים ששוקם בידי אנשי גבעון והמצפה.
על פי רוב המפרשים, מצפה מוזכרת גם בדברי הנביא הושע: .
רש"י ואבן עזרא מפרשים את הפסוק כמתייחס למשמרות שהציב ירבעם בן נבט, על פי התלמוד במסכת תענית, כדי למנוע מבני ישראל לעלות לרגל לירושלים.
רד"ק מכנה פירוש זה "דרש", ומפרש על דרך הפשט שהמצפה והתבור הן נקודות גבוהות ש"הציידים פורשים עליהם מצודותיהם".
בדעת מקרא מפרש יהודה קיל שבמצפה הייתה במה או בית משפט שנטל שוחד.
בספר מקבים א' מסופר כי יהודה המכבי כינס את כוחותיו לפני קרב אמאוס במצפה כנגד ירושלים, ערך צום ותפילה, ומשם יצא לקרב נגד גורגיאס: .
יוסף בן מתתיהו מזכיר את העיר אך אינו נותן את מיקומה ואוסביוס מקיסריה אינו מזהה את המקום, ומכך מסיקים שכבר בימים קדומים אבדה המסורת לגבי מקומה של מצפה.
בתלמוד בבלי מופיע: "תניא אבא שאול אומר: מעשה בסלע בית חורון שהיו מחזיקין בה טומאה...
ובדקו ומצאו בור גדול מלא עצמות.
תנא הוא הבור שמילא ישמעאל בן נתניה חללים".
מיקומה של מצפה משוער על ידי חוקרי ארץ ישראל והמקרא בתל א-נצבא או בנבי סמואל, שני אתרים מצפון לירושלים.
ויליאם באדה, שחפר את תל א-נצבה, זיהה את מצפה בתל א-נצבה, בגלל הקרבה של גבעת בנימין למצפה המתוארת בסיפור פילגש בגבעה.
הזיהוי של מצפה בתל א-נצבא מתבסס על תיאור בניית מצפה בידי אסא.
תל א-נצבא הרבה יותר קרוב מנבי סמואל (המרוחקת כ-10 קילומטרים מהרמה) למקום שעל פי הזיהוי המקובל הוא הרמה, ממנה נלקחו האבנים לבניית המצפה.
בנוסף, תל א-נצבא והרמה ממוקמות בנקודות אסטרטגיות על הדרך הראשית משכם ושומרון לירושלים, בעוד נבי סמואל נמצא הרבה יותר מערבה מהדרך הראשית.
גם התיאור של רצח גדליה בספר ירמיהו ועל כך שישמעאל בן נתניה יוצא לקראת עולי הרגל משומרון ושילה לירושלים, משמש כראייה לכך שמצפה הייתה על הדרך הראשית ולזיהויה כתל א-נצבא.
לעומת זאת, לא מעט חוקרים מעדיפים בהקשר התיאור בספר מקבים א' לזהות את מצפה עם נבי סמואל ולא עם תל א-נצבא, בגלל הקרבה לירושלים ("המצפה נגד ירושלים").
בעבר, היו שמיקמו את מצפה ליד בית חורון בהתאם למובא בבלי במסכת נידה.
אחרים הסבירו שהבור במצפה שונה מהבור בבית חורון.
מִצְפֵּה-אִילָן הוא יישוב קהילתי דתי בין קציר לבין חריש (כ-2 ק"מ מזרחית לחריש), בתחומי מועצה אזורית מנשה.
ביוני 2003 הוקמה במקום היאחזות נח"ל, בהחלטת ממשלת ישראל, בשם היאחזות הנח"ל עירון שאוישה בידי גרעיני תנועת הנוער העובד והלומד ותנועת הצופים.
באפריל 2005 התיישבו במקום כ-44 משפחות מטעם תנועת אור, במטרה להפכו ליישוב אזרחי.
המתיישבים העניקו למקום את השם מצפה אילן, על שמו של האסטרונאוט הישראלי הראשון אילן רמון.
מספר ארגונים להגנת הסביבה מחו על ההחלטה להקים את היישוב והחברה להגנת הטבע אף עתרה לבג"ץ בדרישה לפנות את היישוב ולנקוט הליכים פליליים נגד המתיישבים.
בפברואר 2008 החליטה הממשלה לקדם את אזרוחו של היישוב החדש, שנקרא בהתחלה "מצפה עירון", והוכר בהמשך באופן רשמי בשמו "מצפה אילן".
ביוני 2008 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את הקמתו.
בעקבות כך, בפברואר 2009 דחה בג"ץ את עתירת החברה להגנת הטבע ואישר סופית את הקמת היישוב.
בהמשך אכלוסו מיועד היישוב לכלול 300–350 משפחות.
ביישוב גנים, מעונות, מכינה קדם צבאית, סניף בני עקיבא, מרכז נוער, בית כנסת ומקווה נשים.
ב-4 בספטמבר 2018, הונחה אבן הפינה למכינה הקדם-צבאית "אחד משלנו" שלוחת "בית אסף" על שם סרן אסף רמון, בנם של רונה ואילן רמון.
היה זה כשלושה וחצי חודשים טרם פטירתה של האם, שהשתתפה יחד עם נשיא המדינה רובי רבלין בהנחת אבן הפינה של המכינה ביישוב.
מצפה גלעד היה יישוב בגלעד בתקופת המקרא ובתקופת ממלכת החשמונאים.
אוזכר בשמו זה בספר שופטים המספר על יפתח אשר התגורר במצפה גלעד, ושם דיבר לפני האל:
פרשנים וחוקרים הציעו זיהויים שונים למצפה גלעד.
יש אשר קשרו בינה לבין אתר שעליו מסופר בספר בראשית; שבו נפגשו יעקב ולבן; שמו של האתר הורכב מהמילים מצפה וגלעד, והשניים כרתו ביניהם שם ברית והקימו גל לעד:
חוקרי ארץ ישראל והתנ"ך הציעו לזהות אותה עם רמת המצפה בנחלת שבט גד:
רמת המצפה זוהתה אצל פרשנים גם עם ראמות בגלעד; עיר זו הייתה עיר מקלט וגם נתנה ללוויים:
ייתכן כי העיר מצפה הייתה מרכז פולחני קדום בגלעד.
בספר חשמונאים א' תואר כיבוש מצפה בגלעד על ידי כוחות צבאו של יהודה המכבי; שלאחריו הועלתה העיר באש.
בחיבורו כתב אוסביוס כי מצפה בגלעד נמצאת בסמוך לפילדלפיה, הידועה בשמה העברי המקראי רבת בני עמון ובשמה הערבי עמאן, בסמוך לנחל יבוק.
בעת החדשה הוצע לזהותה באתר בשם א-רמתה, מדרום מערב לאדרעי.
מצפה הימים הוא מלון בוטיק מרשת ישרוטל שכולל בתוכו ספא ומשק חקלאי אורגני הממוקם בסמיכות לשכונת נוף כנרת בעיר צפת.
המלון, על גלגוליו השונים, פועל משלהי שנות ה־60. בשטח המלון קיים משק אורגני מלא, המכיל בוסתן, חלקות גידול חקלאיות, דיר עזים, רפת ועוד.
המשק מספק למלון חלק ניכר מתצרוכת המזון הקבועה.
במלון יש ספא וטיפולים שונים, בריכה חצי אולימפית, ג'קוזי, סאונה, מסעדה צמחונית, 96 חדרים בגדלים שונים, ספרייה, גלריה, חנות לממכר מוצרי המשק, חנות המלון וחנות מזכרות.
בנוסף לצד המלון פועלת מסעדת הגורמה מוסקט.
שטח המלון הוחכר לראשונה על ידי ד"ר אריך יעקב ירוסלבסקי (ירוס) (1892–1984), אשר החכיר את הקרקע מפיק"א ב־1926. רק כ־40 שנה לאחר מכן הוא התחיל לבנות את המלון, כ־12 חדרים ראשונים.
ד"ר ירוסלבסקי הביא עמו את רעיון הגידולים האורגניים (אם כי בזמנו לא קראו לדבר כך) ופיתח אותו בשטח שחכר.
בשנת 1982 מכר את הזכויות בשטח לבעלות פרטית שתמשיך את חזונו בנוגע לפיתוח המקום, ובשנת 1984 נפטר ד"ר ירוסלבסקי בגיל 92.
בשנות ה-90 נבנתה בסמוך למלון שכונת נוף כנרת שבעיר צפת, ונכלל שטח המלון לאזור המוניציפלי של השכונה והעיר צפת.
במלון מצפה הימים מסעדת שף בניצוחו של ארז קומרובסקי.
המסעדה מציעה מגוון של מנות גורמה הנשענות ברובן על הגידולים בחווה האורגנית של מלון מצפה הימים.
בפברואר 2016 נרכש המלון על ידי רשת המלונות ישרוטל.
באמצע שנת 2018 נכנס המלון לשיפוצים עד ל־15 בינואר 2020, שבמהלכו שודרגו השטחים הציבוריים וכן הוגדל מספר החדרים מ־97 ל־115.
מצפה גבולות היה חלוץ ההתיישבות בנגב, ראשון מבין שלושת המצפים שהוקמו, עלה לקרקע במאי 1943 והיווה בסיס להקמת קיבוץ גבולות.
המצפה הוקם על ידי חברי השומר הצעיר "קיבוץ ארץ ישראל ג'" (אשר ישבו בראשון לציון), ב-1946 הועברו לאזור אשדוד והקימו את קיבוץ חצור.
תקופה קצרה ישבו במצפה אנשי גדוד ניר שעלו בליל 11 הנקודות לדנגור והקימו את קיבוץ נירים, אחריהם החזיקו מספר שבועות אנשי יחיעם (לפני עליתם על הקרקע).
את הללו החליפו חברי קיבוץ אלמגור, אשר ישבו בפתח תקווה וקיבלו את השם גבולות.
אליהם הצטרפה בנובמבר 1946 קבוצה בת 10 חברים שהיוותה את הבסיס להקמת קיבוץ גבולות כ-2 ק"מ צפונית למצפה.
מטרת הקמת שלושת המצפים הייתה שמירה על הקרקע שנרכשה על ידי הקק"ל, לימוד הכרת תנאי הקרקע והאקלים לקראת פיתוח חקלאות והקמת יישובים בעתיד.
יוסף ויץ (יו"ר דירקטוריון הקק"ל בתקופה זו) אבי תוכנית המצפים, ראה בניסיון זה גם מבחן פוליטי ליחסם של הבריטים להתיישבות רבתי בנגב, על רקע "חוק הקרקעות" מ-1939 הוא "הספר הלבן".
למעשה היו המצפים תחנות ניסיון אשר עסקו בניסיונות חקלאיים.
בלילה שבין ה-12 ל-13 במאי 1943 יצאה פלוגת המתיישבים הראשונה לנגב.
שנים-עשר חברים בהם חקלאים, טרקטוריסטים, אנשי ביטחון ודוברי ערבית.
דרך כביש החוף הגיעו לעזה ומשם לחאן-יונס.
קצת דרומה משם פנו מזרחה דרך החולות, שוקעים דוחפים ושוב שוקעים.
שעה ארכה הדרך עד שעצרו בחלקת "אבו זבורה" שנקנתה עבורם על ידי איש הקק"ל עשהאל צוקרמן.
אחת הבעיות המלוות את המתיישבים מיום הקמת המצפה ועד היום היא בעיית המים.
במרכז החצר נחפרה באר, אך המים היו מלוחים 1,700–12,000 מיליגרם כלור לליטר, מים לא ראויים לשימוש.
בתקופה הראשונה הובאו מים מן הכפר הבדואי רואייבה (המרוחק מגבולות 6-5 ק"מ).
נסעו שמה עם עגלה ומכל מים שנפחו מטר מעוקב.
פרידה סובבה את גלגל הבאר וכך במשך כמה שעות היו ממלאים את המכל.
לאחר מכן נעשה ניסיון לאגירת מי גשמים במצפה.
מחוץ לחצר הפנימית, על שטח של 3 דונם נבנו 3 משטחים בשיפוע קל וכוסו בזפת.
תפקידם היה לרכז את מי הגשמים אל תוך שלוש בריכות בטון תת-קרקעיות ולבריכה פתוחה הצמודה אליהם.
לתוכה נקוו מי הגשם הראשון, אשר ניקו את המשטחים.
100 עד 130 מ"מ גשם הספיקו למלא את הבריכות.
המים שימשו לשתייה ובחלקם, בתוספת מי ביוב, שימשו להשקיית המטע הניסיוני שהורכב ממינים שונים של עצי פרי.
ההשקיה נעשתה מדליים אל גומות.
כמו כן, הובאו אחת לכמה ימים מים, במשאית מיד מרדכי דרך עזה, חאן יונס ורפיח.
בשנת 1947 הניחה מקורות את צינור המים הראשון לנגב מאזור השאיבה בניר-עם אל דנגור דרך גבולות (הסעיף המערבי).
חלקות גידולי הניסיון הקיפו את המצפה: זני דגן שונים, גן ירק, מטע עצי פרי, מטע עצי מחט, מטע אגבות וכמובן מקשת אבטיחים.
היות שהתחבורה עם מרכז הארץ הייתה נדירה, הוחלט כי את מבני הקבע במצפים יבנו מחומר מקומי.
ברביבים ובבית אשל מצאו אבן גיר.
בגבולות לא נמצאה אבן גיר ולכן הוחלט לבנות את מבני המצפה והחומה המקיפה אותו מחומר מקומי, 'אדובה' (לבני בוץ מאדמת הלס המקומית), כשבית הביטחון נבנה מבלוקים שהגיעו ממרכז הארץ.
ג'ארכ קריבכ (שכנך קרובך): אחת ממטרות המצפה הייתה גם קשירת יחסי שכנות טובה עם האוכלוסייה הבדווית בנגב.
היה משהו יוצא דופן בהתיישבות היהודית בנגב, לעומת אזורים אחרים.
עד אותה תקופה לא הכירו תושבי האזור את היהודי, ולא ידעו כיצד יש להתייחס לנוכחותו.
היישובים שהוקמו אמנם הסתגרו מאחורי גדרות תיל, אך ניתנה לשכנים האפשרות לבוא ולבקר, ללגום כוס קפה במדאפה, לפטפט קצת ולהעביר רכילות מפה לשם.
עד מהרה גילו הבדווים שאפשר להפיק תועלת מעשית מיחסים עם השכנים היהודים, והם לא ראו בה איום עליהם או ניסיון לדחוק רגליהם ולנשלם.
על כך יעיד סיפורו של הרופא ד"ר ישראל דיאמנט, שהתנדב מטעם קופת חולים להיות עם אנשי המצפה אחרי העלייה ל-11 הנקודות (מוצאי יום כיפור 1946), ולמעשה שימש כרופאם העיקרי של הבדווים ונחשב בעיניהם כאלוהים.
שמו יצא לתהילה ברחבי הנגב.
התשלום עבור הטיפול היה על פי רוב, ארגז פירות וירקות או תרנגולת יפת מראה.
במלחמת העצמאות שכנה במצפה מפקדת הגדוד השמיני והתשיעי של הפלמ"ח בפיקודו של חיים בר לב (כידוני), במקום הוקמה מאפייה אשר סיפקה לחם לנגב הנצור, ונחפר בית חולים שדה תת-קרקעי.
עם תום המלחמה, הוקם לצורכי פרנסה מפעל לעיבוד וליטוש יהלומים (משוחזר באתר).
מאוחר יותר בנו חברי הקיבוץ את ביתם צפונית למצפה.
על בסיס הניסיון המצטבר שנרכש במקום, פיתחו משק חקלאי מבוסס.
לאחר שנים ארוכות בהן היה המצפה נטוש וזנוח, בשנת 1996 שוקם האתר ביוזמת המועצה לשימור אתרים, הקק"ל והמועצה האזורית אשכול.
במקום הוקם מרכז מבקרים והאתר הוכרז כאתר לאומי ב-1982.
כיום (2014) מפעילה את האתר תיירות קיבוץ גבולות.
האתר מתפקד כאתר ביקור והפעלה ייחודי המציע פעילות מגוונת, שחזור האתר ההיסטורי כולל סיפור צינור המים לנגב, מאפייה מימי מלחמת העצמאות, מפעל לליטוש יהלומים, כלים חקלאים עתיקים ועוד.
בנוסף מתקיימים במצפה שני פסטיבלים מסורתיים - אינדינגב ופסטיבל תפוחי אדמה.
שביל הנגב המערבי מסתיים בסמוך למקום.
ב-2025 הודיעה תנועת 'הִננוּ', התארגנות של צעירים אשר ביקשו לעבור לנגב המערבי לאחר אירועי ה-7 באוקטובר, כי הם מבקשים להקים באתר 'מרכז לחלוציות'.
מצפה אופיר הוא נקודת תצפית בדרום רמת הגולן, שהוקמה לזכרו של הנער אופיר שעל, שנולד בשנת 1970 ונפטר בשנת 1986 ממחלת כבד נדירה.
מרחבת המצפה יוצא שביל הליכה מסומן, העובר לאורך המצוק ושרידי מוצב סקופיה, לעבר שרידי המושבה בני יהודה.
באזור המצפה נטועים עצי זית וביניהם מספר שולחנות אבן המשמשים לפיקניקים.
המצפה הוקם על ידי ג'ימי שעל ממושב גבעת יואב, לציון זכרו של בנו, אופיר.
אופיר אהב מאוד את נופי הגולן, והקמת מקום בטבע הייתה הדרך הכי טבעית להנציח את זכרו.
הגישה למצפה היא מכביש 789 המוביל מצומת כורסי לבני יהודה.
בקילומטר התשיעי, במעלה הכביש, יש שילוט ימינה לכיוון דרך עפר נוחה, המתאימה לנסיעה לכל כלי רכב.
המצפה נמצא בקצה השדות של מושב גבעת יואב, בנקודה הנמצאת 450 מטר מעל פני הכנרת.
מעבר למגרש החנייה הוקמה רחבה מוצלת ובה ניטעו 16 עצי זית, כמניין שנותיו של אופיר, ובין עצי הזית הוצבו ספסלים.
בכיוון מערב הוקמה רחבת התצפית שנותנת הרגשה של מרפסת הבולטת מהרכס לכיוון הכנרת.
ברחבת התצפית הוקמו שני שולחנות מאבן ועליהן מסומנות נקודות עניין ומיקומן היחסי לתצפית.
מרחבת התצפית ניתן להשקיף לכיוון מערב כלפי מטה ולראות את עמק הירדן, החוף המזרחי של הכנרת ואת החלק הדרומי של עמק החולה.
במבט גבוה יותר ניתן לראות את הרי הגליל התחתון, את הר תבור ואת מצוקי הר ארבל.
במבט למרחקים, אפשר לראות את הרי הגליל העליון ואת הרי נפתלי, ומעבר להם את הרי הלבנון והר חרמון.
מדרום לרחבה הוקמה רחבה נוספת ובה שולחנות פיקניק שהוכנו מאבני הגולן.
מעל רחבת התצפית, נשתלה חורשה של עצי בר: אלונים ואלות, חרובים וכליל החורש.
שביל טיול מסומן, יוצא ממצפה אופיר, וממשיך דרומה לאורך המצוק.
השביל עובר דרך שורת בונקרים ותותח סורי, אשר מוקמו לאורך קו המצוק בקרבת הכפר הסורי סקופיה שניטש במלחמת ששת הימים.
השביל יורד לעבר שרידי המושבה בני יהודה, שתושביה חיו בתוך הכפר הערבי ביר א-שכום.
השביל ממשיך דרך קרן עין גב ומגיע עד לקרבת קיבוץ עין גב.
יש תצפיות רבות לאורך המסלול, ומכיוון שהשביל חשוף לשמש, הוא מתאים לטיול בעונות הקרירות ומומלץ בתקופת הפריחה.
במדרון שמצפון מערב למצפה נמצאת חורבה בשם "עין עוואניש", המשמרת לפי הסברה את שמו של היישוב התלמודי עינוש.
מצפה בֶּנְיוֹ הוא פארק בגודל דונם הסמוך להתנחלות אלון מורה, שבמרכזו תצפית.
המצפה הוקם בשיתוף פעולה של המועצה האזורית שומרון עם רשות הטבע והגנים.
המצפה נחנך בחול המועד פסח תשע"ה (2015), ונקרא על שם בן יוסף (בניו) לבנת, שנרצח בידי שוטרים פלסטינים בעת שהיה בקבר יוסף בערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשנת 2011. באירוע חנוכת המצפה השתתפה דודתו – שרת התרבות והספורט, לימור לבנת.
צידו המערבי של המצפה, צופה לעבר הר עיבל, הר גריזים, תל שכם, קבר יוסף, הר ברכה ויצהר.
במצפה שולחנות פיקניק, טלסקופ על חצובה מאבן ועמדת הסברה קולית דו לשונית.
העמדה מסבירה על הנוף הנשקף מהמצפה, לצד פירוט על ההיסטוריה היהודית בשכם וסביבתה.
לצד המצפה, הוקמו מתקני שעשועים, נבנתה בריכת שכשוך, ניטעו עצי פרי ופורח אירוס השומרון.
מהמצפה יוצא מסלול הליכה מעגלי, באורך ק"מ.
המסלול עובד לצד גִתות עתיקות, בורות מים, עמדת שמירה עתיקה וכרמי זיתים.
המסלול נפרץ בהשתתפות תלמידי ישיבת חיצים באיתמר, בה למד בניו.
ב-11 בדצמבר 2025 הכריז השר בצלאל סמוטריץ' על הקמת יישוב חדש במקום בשם שלם.
מצפה איתן הוא אתר הנצחה לזכרו של סגן , לוחם ומפקד בגדוד 202 מחטיבת הצנחנים אשר נהרג במלחמת לבנון הראשונה.
אתר ההנצחה הוא מצפה הנמצא במעלה הדרך מכביש הצפון אל קיבוץ אדמית, סמוך לגבול הצפון ופארק אדמית.
האתר הוקם על ידי משפחת לבב בסיוע קרן קיימת לישראל.
מיקום האתר בנקודה קרובה לגבול הצפון אשר צופה על לבנון ועל הגליל המערבי ונהריה מסמל את מסלול שירותו הצבאי של איתן לבב.
באתר אזור תצפית הבנוי ממשטח אבן מקומית אותו תוחמת גדר אבנים וכן גלעד ועליו לוח זיכרון.
מנקודה זו ניתן לצפות אל חוף הגליל המערבי ונהריה מן הצד האחד ואל גבול הצפון ולבנון מן הצד האחר.
במקום יש אזור המיועד למנוחת אורחים ומטיילים, שביל גישה ומספר שולחנות פיקניק.
באתר הותקנו אמצעי נגישות, מעקות ושביל המתאים לכיסא גלגלים.
האתר נחנך ב-12 ביוני 2015. בחנוכת האתר השתתפה משפחת לבב ואיתה בני משפחה וחבריו לנשק של איתן.
כמו כן השתתף מפקד חטיבת הצנחנים בימי מלחמת לבנון, אלוף במילואים יורם יאיר, מפקדים מגדוד 202 מימי המלחמה, נציגי קרן קיימת לישראל וחיילים סדירים מגדוד 202. הסרת הלוט מעל הגלעד בוצעה על ידי זהבה לבב, אימו של איתן ואיתה אחיו דורון ומשפחתו.
נולד ביום י"ב אלול תש"כ
"בכל מארב הסתכלו אחורה, ראו את אורות היישובים שלנו, ודעו שאורות אלו דולקים רק מפני שאתם שוכבים עכשיו במארב"
מסלול הלחימה של איתן לבב
ב-6 ביוני 1982 יצא צה"ל למבצע שלום הגליל.
משימת האיגוף ונחיתה מן הים הוטלה על חטיבת הצנחנים בפיקודו של יורם יאיר.
סגן איתן לבב הפליג ללבנון יחד עם הכוח העיקרי של גדוד 202 וחטיבת הצנחנים על גבי נחתות של חיל הים.
גדוד 202 ירד מן הנחתות ברגל אל המים הרדודים ועלה על החוף.
לאחר קרב קצר התמקם הגדוד על "הבוקסתא", גבעה גבוהה מצפון-מזרח לצידון.
הגדוד שהה במקום כיומיים, במהלכם התקדמו כוחות צה"ל מגבול הצפון והגיעו לפאתיה הדרומיים של צידון.
ביום שלישי, ה-8 ביוני, השתתף הגדוד בקרבות לכיבוש צידון.
ביום רביעי, ה-9 ביוני, נע הגדוד לכיוון צפון על ציר החוף והשתתף בכיבוש העיר דאמור.
ביום חמישי, ה-10 ביוני, נע הגדוד לכיוון כפר סיל וביצע סריקה של הרכס ממזרח לכפר סיל.
ביום שבת, ה-12 ביוני, השתתף הגדוד בקרב על כפר סיל.
בהמשך נע הגדוד לכיוון העיר ביירות והשתתף בקרבות לכיבוש העיר.
ביום חמישי, ה-17 ביוני, נהרג סגן איתן לבב בקרב במערב ביירות.
מצפה הכוכבים אולוג בג הוא מצפה כוכבים בסמרקנד, אוזבקיסטן.
הוא נבנה בסביבות 1420 על ידי האסטרונום הטימורי אולוג בג, ונחשב בעיני חוקרים כאחד ממצפי הכוכבים הטובים ביותר בעולם המוסלמי.
בין האסטרונומים המוסלמים המפורסמים שעבדו במצפה כוכבים זה נכללים ג'משיד אל-כאשי, עלי קושג'י ואולוג בג עצמו.
המצפה נהרס בשנת 1449 והתגלה מחדש בשנת 1908.
בשנת 1420, האסטרונום הגדול אולוג בג בנה מדרסה בסמרקנד, שנקראה מדרסת אולוג בג.
המדרסה הפכה להיות מרכז חשוב ללימודי אסטרונומיה.
רק חוקרים שאושרו על ידי אולוג בג והיו בעלי מוניטין אקדמי הוזמנו ללמוד באוניברסיטה.
בשיאה, בין 60 ל-70 אסטרונומים עבדו שם.
בשנת 1424, אולוג בג החל לבנות את מצפה הכוכבים כדי לתמוך במחקר האסטרונומי במדרסה; הבניה נשלמה חמש שנים מאוחר יותר, בשנת 1429. אולוג בג הטיל על עוזרו המלומד עלי קושג'י את משימת ניהול המצפה, אשר נקרא אז מצפה הכוכבים של סמרקנד.
קושג'י עבד שם עד מותו של אולוג בג בידי מתנקש.
אסטרונומים בולטים אחרים השתמשו במצפה הכוכבים כדי לצפות בתנועות גרמי השמיים, ביניהם קאדיזאדה א-רומי וג'משיד אל-כאשי.
עם זאת, המצפה נהרס על ידי קנאים דתיים בשנת 1449, ונתגלה מחדש בשנת 1908, על ידי הארכאולוג האוזבקי-רוסי ו"ל ויאטקין מסמרקנד, אשר גילה מסמך הקדשה המציין את מיקומו המדויק של המצפה.
תוך כדי עבודה על החפירה באתר, ויאטקין מצא את אחד המכשירים האסטרונומיים החשובים ביותר בו השתמשו במצפה: קשת גדולה ששימשה לקביעת צהרי היום.
תעלה ברוחב של כשני מטרים נחפרה בגבעה לאורך קו האורך ובה הונחה הקשת של המכשיר.
כיום יש בסיס מעוגל המראה את קווי המתאר של המבנה המקורי ואת הפתח המוביל אל החלק התת-קרקעי הנותר של סקסטנט פח'רי שעכשיו הוא מקורה.
הסקסטנט היה באורך 11 מטרים, ופעם התנשא עד קצה המבנה בן שלוש הקומות, למרות שהוא נשמר מתחת לאדמה כדי להגן עליו מפני רעידות אדמה.
מכויל לאורכו, היה זה רביע 90 המעלות הגדול ביותר בעולם באותו הזמן, עם רדיוס של 40.4 מטרים.
על פי אסטרונום טורקי מהימן, הרדיוס של קשת המרידיאן היה כ-50 מטר, ונאמר עליו שהוא באותו גובה כמו הכיפה של מסגד איה סופיה באיסטנבול.
הוא שימש לתצפית על השמש, הירח וגופים שמימיים אחרים, ויחד עם עוד ציוד מתוחכם כגון ספירה ארמילרית ואצטרולב, האסטרונומים שעבדו בסמרקנד יכלו לקבוע את צהרי היום בכל יום על פי גובה המרידיאן של השמש, המרחק מן הזנית וההטייה.
למעשה, אולוג בג והחוקרים שלו חישבו
הרבה אי דיוקים במהלך העבודה שלהם, כפי שהסביר בהקדמה שלו תחת הכותרת "קביעת המיקומים של הכוכבים הקבועים בקווי אורך ורוחב":
המחקר והגילויים שנערכו במצפה הכוכבים אולוג בג היו חשובים מאוד באותו הזמן, שכן אסטרונומים יכלו לחזות ליקויים ולחשב את שעות הזריחה ואת גובהם של גרמי השמיים.
ההשערה שלהם בנוגע לשנה שמיימית הייתה מדויקת למדי: 365 ימים, 6 שעות, 10 דקות ו-8 שניות, רק כדקה אחת יותר מאשר חישובים אלקטרוניים מודרניים.
למרות שמצפה הכוכבים נהרס בשנת 1449, מחקר אסטרונומי נמשך בסמרקנד גם ב-75 שנים הבאות.
הכניסה למצפה הכוכבים שונתה מספר פעמים בשנים האחרונות.
הלוח האסטרונומי הסולטאני (או הלוח האסטרונומי של אולוג בג, בפרסית: زیجِ سلطانی או زيج اولوغ بػ) הוא טבלה אסטרונומית וקטלוג כוכבים שפורסם על ידי אולוג בג בשנת 1437. הלוח היה תוצר עבודה משותף של קבוצת אסטרונומים מוסלמים שעבדו תחת חסותו של אולוג בג במצפה הכוכבים בסמרקנד.
אולוג בג קבע את אורכה של השנה הטרופית כך: 365 ימים, 5 שעות, 49 דקות ו-15 שניות (בחישוב הזה יש תוספת שגויה של 25 שניות).
לכן החישוב הזה מדויק יותר מהערכתו של ניקולאוס קופרניקוס, אשר בה הייתה תוספת שגויה של 30 שניות.
אולוג בג גם קבע את נטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ ב-23.52 מעלות, חישוב שנשאר המדויק ביותר עד כה.
החישוב שלו היה מדויק יותר מאשר חישובים מאוחרים יותר שנערכו על ידי קופרניקוס וטיכו ברהה, והוא תואם בדיוק את הערכים המקובלים כיום.
מוזיאון מצפה הכוכבים אולוג בג נבנה בשנת 1970 לזכר אולוג בג.
הלוחות האסטרונומיים של אולוג בג, הזיג'-י סולטאני, נשמרים במוזיאון למרות היותם עותקים; התרשימים המקוריים נלקחו מאוזבקיסטן על ידי הבריטים, והם מוצגים באוקספורד.
מצפה גלי כבידה (או גלאי גלי כבידה) הוא מכשיר אשר מטרתו היא גילוי ומדידה של גלי כבידה.
את קיומים של גלי הכבידה חזה אלברט איינשטיין כבר ב-1916, כחלק מתורת היחסות הכללית אותה הגה.
איינשטיין תיאר תנועה של גופים במרחב-זמן עקום, שמובילה לידי כך שפועל ביניהם כוח כבידה.
מאז תחזיתו של איינשטיין ניסו פיזיקאים רבים למדוד את גלי הכבידה, אך משימה זו איננה פשוטה כלל מכיוון שגלי הכבידה חלשים מאוד.
כוח הכבידה הוא כוח חלש מאוד ביחס לכוחות האחרים הקיימים בטבע, וגלי הכבידה הם שינויים זעירים ביותר בכוח הכבידה אשר מתקדמים במרחב.
ככל שמתרחקים ממקור הגלים הם דועכים, ולכן הניסיון לגלות גלים חלשים שהתקדמו מרחקים עצומים ביקום הוא מסובך מאוד ודורש מכשירים וגלאים רגישים במיוחד.
ג'וזף ובר היה הראשון שניסה למדוד את גלי הכבידה.
בשנות ה-60 המציא ובר מכשיר איתו ניסה למדוד את גלי הכבידה.
המכשיר כלל מוטות אלומיניום גדולים וכבדים שרועדים כאשר גל כבידה עובר דרכם.
אם גל הכבידה יעבור וירעיד את המוטות בתדר התהודה שלהם, התגובה תהיה חזקה והמוטות ירעדו בתנודות גדולות.
בשנת 1968 הכריז ובר שהצליח למדוד בשיטה הזו גלי כבידה, אך הניסיונות לשחזר את המדידות שלו העלו חרס וככל הנראה הוא טעה בניתוח המדידות ולא התייחס נכון לרעשי הרקע.
עם זאת ובר הביא לעולם הפיזיקה כיוון חקירה חדש ולאורך שנים השתמשו במוטות שלו ובפיתוחים שלהם על מנת לחקור את הנושא.
הניסיון של ובר אמנם לא צלח, אך הוא היה הראשון שפתח את החיפוש אחרי גלי כבידה והיווה את הבסיס להמשך החיפוש לבאים אחריו.
אינטרפרומטריה היא טכניקה המבוססת על פיצול של גל ואיחודה מחדש תוך ניצול של ההתאבכות בין חזיתות הגלים המפוצלות לאחר שהתאחדו.
עיקרון זה למדידת גלי כבידה יעיל מכיוון שזהו פתרון רגיש יותר והוא אינו תלוי בתדירות הגלים הנמדדים.
השיטה עובדת באפן הבא: מפצלים קרן לייזר לשני כיוונים שונים.
בכל כיוון מציבים במרחק מדוד מראה שמחזירה את קרני הלייזר לנקודה ממנה התפצלו, שם הקרניים נפגשות, ועוברות התאבכות.
אם גלי האור נפגשים כאשר שניהם בשיא הגל, הם יגבירו זה את זה (התאבכות בונה).
אם גל אחד בנקודת השיא והשני בנקודת השפל הם יבטלו זה את זה (התאבכות הורסת).
באמצעות גלאי עצמה אפשר להבחין בין שני המקרים ולדעת אם הקרניים עברו מרחק שווה.
כאשר עובר גל כבידה במסלולם של גלי הלייזר הוא יוצר שיבוש במרחב זמן שמשנה את המרחקים שעברו שתי הקרניים ובכך משתנה תבנית ההתבאכות.
במרוצת השנים ניסו לפתח דרכים שונות למציאת גלי הכבידה.
הגלאי LIGO (ראשי תיבות: Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) הוא הגלאי המשוכלל ביותר כיום למדידת גלי כבידה.
הוא נמצא בארצות הברית, ונבנה תחת שיתוף פעולה של 15 מדינות ועלות בנייתו עלתה על 620 מיליון דולר.
יותר מ-900 מדענים עוסקים בתכנון ובביצוע ניסויי המדידה בשתי מערכות הגילוי, בלואיזיאנה ובמדינת וושינגטון.
שיטת המדידה של הגלאי LIGO מתבססת על "אינטרפרומטריה".
מטרת הגלאי היא למדוד את השינויים שגלי הכבידה עושים למסלולי קרני הלייזר על ידי זיהוי סטיות בהתאבכות קרני הלייזר.
ובכך להסיק על גלי הכבידה.
הבעיה העיקרית היא שההבדלים הם כל כך זעירים שגם רעש רקע כמו רעידת אדמה מיניאטורית או מכונית חולפת יכולים ליצור שינויים דומים.
LIGO הוא האינטרפרומטר הגדול והרגיש ביותר בעולם.
הבדיקה מתבצעת בצינור שאורכו 8 ק"מ שבקצותיו מראות.
קרני לייזר, אשר מוארות לתוך הצינורות, עוברות בין המראות 400 פעם, כלומר כל קרן עוברת מסלול של 1,600 ק"מ לפני שהיא מגיעה לגלאי.
בכך שמגדילים את המסלול, מגבירים את הרגישות של המערכת.
הגלאי גם מבודד מרעידות ומרעשים חיצוניים, כדי לוודא שימדוד רק את השינויים בתבנית ההתאבכות שנובעים מגלי הכבידה.
ב-14 בספטמבר 2015 הגלאי הראה את הממצאים הראשונים בהיסטוריה של גלי כבידה מהתמזגות של שני חורים שחורים שבממוצע כל אחד מהם כבד פי 28 מהשמש.
ההתנגשות בניהם התרחשה כ-1.8 מיליארד שנות אור מכדור הארץ, מה שאומר שההתנגשות התחילה הרבה לפני חיינו על כדור הארץ.
עם זאת, הגלים הגיעו רק עתה לכדור הארץ והתנודות הזעירות שיצרו נקלטו בגלאי LIGO.
התצפית אומתה בכך שנקלטה באופן זהה בגלאי VIRGO שליד העיר פיזה שבאיטליה.
הגלאי LISA (ראשי תיבות: Laser Interferometer Space Antenna) הוא תוכנית עתידית משותפת של NASA ושל סוכנות החלל האירופאית לבניית גלאי גלי כבידה.
הגלאי ייבנה מ3 מעבורות חלל אשר יוצבו בחלל במרחקים אדירים אחת מהשנייה (וייצרו מבנה של משולש שווה-צלעות).
בין החלליות ימצאו 'מסות צפות' אשר ינועו על הקווים ביניהן.
החלליות ישגרו קרני לייזר אחת לשנייה, ויחפשו אחר תבניות ועקבות לגלי הכבידה אשר משפיעים על קרני האור בדרכם בחלל למעבורות האחרות.
ישנו צורך בגלאי גדול יותר מכדור הארץ על מנת לזהות ולמדוד גלי כבידה מחורים שחורים אשר מאסיביים פי יותר ממיליון מהשמש שלנו.
שדרוגים מתוכננים לגלאים האינטרפרומטריים כמו LIGO, VIRGO, GEO 600, TAMA 300 משוערים להעלות את רגישות הגלאים ולשפר את דיוקם פי עשרה.
נכון להיום יש שני גלאים שמטרתם לזהות גלי כבידה מהקצה הגבוה של הספקטרום.
הרעיון העיקרי של הגלאי הוא למדוד את האינטראקציה בין גל כבידה לבין גל אלקטרומגנטי.
כאשר יש אינטראקציה בין גל כבידה לבין גל אלקטרומגנטי, הקיטוב שלו מסתובב לכיוון ההתפשטות של הגל האלקטרומגנטי.
אם ניתן ליישם מצב בו הגל האלקטרומגנטי תמיד באותה נקודת מחזור בגל כשל גל הכבידה (כלומר שכאשר האחד בנקודת מקסימום אז גם השני, או כל נקודה אחרת) אז ניתן להגביר את הגלים באופן ליניארי על ידי מעגלים חוזרים של לולאה סגורה.
בשיטה זו ניתן לבנות גלאי שיהיה רגיש לגלי כבידה בתדרים גבוהים מאוד, אשר מגיעים ממקורות קוסמולוגיים ברגעים מוקדמים מאוד ביקום.
גישה שונה לגילוי גלי כבידה היא באמצעות כוכבי ניוטרנים "פולסיים" אשר פולטים גלי רדיו מהקטבים המגנטיים שלהם.
ישנה תבנית מחזורית לזמני פליטת הפולסים של אותם כוכבים, ולכן לאחר שמזהים את התבנית של מערך פליטת גלי הרדיו של הכוכבים, נוכל לזהות הפרעות בתזמון הגעת הגלים.
את ההפרעות מנתחים ובעזרתם מסיקים על מעברם של גלי כבידה בכדור הארץ.
הגעת הגלים נוכל לזהות כאשר יעבור בכדור הארץ, הזמנים של הגעת אותם הפולסים ישתנו בהתאם לגל.
הסקרנות הרבה שמעוררים גלים אלו לא נובעת רק מהסיכוי לאשרר תחזית של איינשטיין מלפני מאה שנים.
מדידה של גלי כבידה תיתן לנו מידע על גרמי שמיים שאינם מפיצים קרינה אלקטרומגנטית רבה כמו אור נראה או גלי רדיו, למשל כוכבי נייטרונים או חורים שחורים.
גלי הכבידה יספקו הצצה מרתקת לפיזיקה בשדות כבידה חזקים מאוד, שכיום אנחנו יודעים עליה מעט מאוד.
"אנו פותחים צוהר חדש ליקום", הכריז רייצה בהודעה על הגילוי.
"תחום האסטרונומיה בגלי כבידה יאפשר לנו לראות דברים שלא ראינו עד כה".
הפיזיקאים מקווים במיוחד שמדידת גלי הכבידה תוביל סוף סוף לפיתוח תאוריה מאוחדת: מערכת משוואות שתחבר את הכבידה לשלושת הכוחות הפיזיקליים האחרים (הכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק והכוח הגרעיני החלש), ותאפשר להסביר את רוב התופעות ביקום באמצעות תאוריה פיזיקלית אחת.
זו הייתה השאיפה הגדולה של איינשטיין ושל פיזיקאים רבים אחרים במאה ה-20 והיא נשארה משאלת נפשם של הפיזיקאים גם במאה ה-21. אולי היכולת לאתר סוף סוף את גלי הכבידה החמקמקים תקרב את המדענים צעד אחד נוסף להגשמת החלום הזה.
רשימת גלאי גלי כבידה מתפקדים ומתוכננים
מצפה אלות הוא נקודת תצפית הנמצאת בשמורת "מצפה אלות", אשר מהווה את הנקודה הגבוהה ביותר ברכס רמת סירין.
הוא נמצא 2 ק"מ מערבית למושבה מנחמיה וכ-4 ק"מ מדרום מזרח ליבנאל.
גובה המצפה הוא כ-360 מטרים מעל פני הים, והוא נמצא בקצה המזרחי של הרכס, על תוואי שביל ישראל ושביל עמק המעיינות.
בנוף שנצפה ממנו ניתן לראות את הכנרת, עמק הירדן ורמת הגולן.
כמו כן היישובים יבנאל, אלומות ויישובי עמק הירדן.
התצפית נבנתה לזכר , לוחם בסיירת צנחנים שנפל בלבנון.
המצפה קיבל את שמו מן האלות הרבות הגדלות ברמת סירין, בפרט, משתי אלות אטלנטיות המצויות בנקודת התצפית.
מצפה דני היא שכונה המשתייכת להתנחלות מעלה מכמש.
גובה השכונה 602 מ', מתגוררות בה 50 משפחות, והיא נמצאת על דרך אלון.
השכונה נקראת על שמו של דני פריי שנרצח בביתו בחדירת מחבל למעלה מכמש בשנת 1995.
בסתיו 1995 חדר מחבל של החזית העממית למעלה מכמש, נכנס לבית משפחת פריי, רצח את אב המשפחה דניאל פריי ופצע את אשתו.
כתגובה לפיגוע הקימו תושבי מעלה מכמש מצפה בראש ההר.
בשנת 1998 ביום החתימה על הסכם וואי עלו על הקרקע הקראוונים הראשונים.
ב-2009 עתר באמצעות יש דין ראש מועצת הכפר דיר דיבוואן לבג"ץ בבקשה ליישום צו הריסה למבנה לא חוקי שהוקם במקום.
בעקבות העתירה הוחל בהסדרת המאחז ובאוקטובר 2015 הוחלט על הפקדה בתנאים של תוכנית מתאר כללית למצפה דני.
בתחילת 2020 אושרה התב"ע הראשונה ביישוב.
התכנית כוללת 180 יחידות דיור.
בשכונה ספריה, משחקיה, חדר נוער, בית כנסת, גן ילדים ומעון.
את יתר השירותים צורכים התושבים במעלה מכמש הסמוכה.
בשכונה מספר מסגרות חינוך בלתי פורמלי ייחודיות - גן יער, ישיבה חקלאית (רגבים בנימין) ומכינה קדם צבאית לבנות "לפידות".
המכינה שכנה במעלה מכמש מתחילתה, ותושבים ממעלה מכמש ורבנים מהמועצה פנו לראש המועצה אבי רואה בשנת 2018 לפעול להעביר את המכינה משטח המועצה.
תושבי מצפה דני הביעו את רצונם לקבל את המכינה לשכונתם לאחר הצבעת חברים בנושא.
בשכונה סככת תצפית בגובה של 656 מ' מעל פני הים עם מסבירן אלקטרוני על הסביבה.
התצפית צופה לכיוון מזרח, בימים בעלי ראות סבירה ניתן לראות את מורדות מדבר יהודה הצפוני, בקעת הירדן, ים המלח, הרי אדום והרי מואב.
למרגלות השכונה מצטלבות הדרכים שהובילו מיריחו לבית אל עוד בתקופת ההתנ"ך.
במערות בקרבת מקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים המעידים כי יהודים שנמלטו מירושלים מאימת הרומאים בתקופת חורבן בית שני מצאו באזור זה מקומות מסתור.
מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק כולל כמה מתקני רדיו-טלסקופ, והוא מהווה חלק מ"מרכז האסטרופיזיקה של ג'ודרל בנק" (Jodrell Bank Centre for Astrophysics) באוניברסיטת מנצ'סטר.
המצפה הוקם בשנת 1945 על ידי ברנרד לובל, אסטרונום רדיו באוניברסיטת מנצ'סטר במטרה לחקור קרניים קוסמיות לאחר עבודתו על המכ"ם במלחמת העולם השנייה.
המצפה מילא מאז תפקיד חשוב במחקר מטאורים, קוואזרים, פולסרים ועדשות כבידה, והיה מעורב מאוד במעקב אחר גשושיות בראשית עידן החלל.
הטלסקופ הראשי במצפה הכוכבים הוא טלסקופ לובל, שהוא הרדיו-טלסקופ הניתן לכוונון השלישי בגודלו בעולם.
במצפה הכוכבים ישנם שלושה רדיו-טלסקופים פעילים אחרים: טלסקופ Mark II, רדיו-טלסקופ בקוטר 13 מטרים ורדיו-טלסקופ בקוטר 7 מטרים.
מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק הוא הבסיס של MERLIN (ראשי תיבות באנגלית של רשת אינטרפרומטר רב-אלמנטית הקשורה לרדיו), מתקן לאומי המנוהל על ידי אוניברסיטת מנצ'סטר מטעם מועצת מתקני המדע והטכנולוגיה (Science and Technology Facilities Council).
מרכז המבקרים של ג'ודרל בנק וארבורטום נמצאים בקהילה האזרחית לואר וויטינגטון (Lower Withington), וטלסקופ לובל ומצפה הכוכבים נמצאים בקהילה האזרחית גוסטריי (Goostrey), במחוז צ'שייר, בצפון-מערב אנגליה.
אפשר להגיע למצפה הכוכבים מכביש A535. תחנת הרכבת גוסטריי על קו הרכבת בין מנצ'סטר לקרו (Crewe) נמצאת במרחק קצר משם.
המקום הוצע לארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
הבקשה אושרה בהחלטה של המושב ה-43 של ועדת המורשת העולמית ב-7 ביולי 2019 בשם "מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק".
ג'ודרל בנק שימש לראשונה כאתר לפעילות אקדמית ב-1939 כאשר מחלקת הבוטניקה בפקולטה למדעי החיים של אוניברסיטת מנצ'סטר רכשה שלושה שדות באזור.
האתר קרוי על שם גבעה נמוכה סמוכה הקרויה ג'ודרל בנק ("גדת ג'ודרל"), הקרויה על שם ויליאם ג'ודרל (William Jauderell), קשת בצבא אנגליה במאה ה-14, שצאצאיו התגוררו באחוזה שכיום היא בית הספר "טרה נובה".
האתר הורחב ב-1952 כאשר נרכשה חווה מג'ורג' מסי (George Massey) שבה הוקם טלסקופ לובל.
האתר שימש בפעם הראשונה למחקר באסטרופיזיקה ב-1945, כאשר ברנרד לובל השתמש בחלק מהציוד שנשאר ממלחמת העולם השנייה, כולל מכ"ם טיווח, במטרה לחקור קרניים קוסמיות.
הציוד היה מערכת מכ"ם מדגם GL II שבנה הפיזיקאי והאסטרונום ג'יימס סטנלי היי (James Stanley Hey), ושפעלה באורך גל של 4.2 מטרים.
במקור התכוון לובל להשתמש בציוד במנצ'סטר, אבל הפרעות חשמליות שנגרמו מהחשמליות שפעלו ברחוב אוקספורד הסמוך מנעו זאת.
הוא העתיק את הציוד לג'ודרל בנק, כ-40 קילומטרים דרומית לעיר, ב-10 בדצמבר 1945. המחקר העיקרי של לובל היה בתחום הדי רדיו חולפים, ועד אוקטובר 1946 הוא הוכיח כי נגרמו ממסלולי מטאורים מיוננים.
אנשי הצוות הראשונים היו אלף דין ופרנק פודן שצפו במטאורים בעין בלתי מזוינת במקביל ללובל שבחן את האותות האלקטרומגנטיים תוך שימוש בציוד.
בפעם הראשונה שלובל הפעיל את המכ"ם, ב-14 בדצמבר 1945, היה מטר המטאורים של הג'מינידים בשיאו.
במהלך השנים אחר-כך צבר לובל ציוד רדיו צבאי לשעבר, כולל בקתה ניידת, המכונה בצבא "פארק רויאל".
הבניין הקבוע הראשון היה סמוך לבקתה ונקרא על שמה.
ב-1946 השאיל הצבא לג'ודרל בנק רדיו-טלסקופ המכונה זרקור, הוא כלל סדרה של אנטנות יאגי ושימש לתצפיות אסטרונומיות.
ב-9 וב-10 באוקטובר 1946 הבחין הטלסקופ ביינון באטמוספירה שנגרם ממטאורים במטר המטאורים של הדרקונידים.
כאשר סיבבו את האנטנה ב-90 מעלות בשיא המטר, צנח מספר האיתורים לרמת הרקע, מה שהוכיח שהאותות החולפים שזוהו על ידי המכ"ם נגרמו מהמטאורים.
הטלסקופ שימש אז לקביעת נקודת ההקרנה של המטאורים.
דבר זה היה אפשרי כיוון שקצב ההדים היה במינימום בנקודת ההקרנה, ובמקסימום ב-90 מעלות ממנה.
הטלסקופ ומקלטים אחרים באתר, חקרו את זוהר הקוטב שנצפה בתחילת אוגוסט 1947.
טלסקופ טרנזיט היה רדיו-טלסקופ מסוג טלסקופ זניט (טלסקופ המצביע לזניט) פרבולואידי בקוטר 66 מטרים שנבנה ב-1947. בזמנו היה זה הרדיו-טלסקופ הגדול בעולם.
הוא היה בנוי מרשת של תילים שהייתה תלויה מטבעת של עמודי פיגומים בגובה 7.3 מטרים, שהתמקדה באותות רדיו בנקודת מוקד בגובה 38 מטרים מעל פני הקרקע.
הטלסקופ צפה ישירות מעלה, אבל ניתן היה לשנות את כיוון האלומה במידת מה על ידי הטיה של התורן במטרה לשנות את מיקומה של נקודת המוקד.
תורן המוקד הוחלף מעץ לפלדה לפני שהבנייה הושלמה.
הטלסקופ הוחלף על ידי טלסקופ לובל בר הכוונון שקוטרו 76 מטרים.
ואחר-כך נבנה באותו מקום רדיו-הטלסקופ Mark II.
הטלסקופ היה מסוגל למפות רצועה בת ±15 מעלות סביב הזניט בתדירויות של 72 ו-160 מגה-הרץ, בכושר הפרדה של מעלה אחת ב-160 מגה-הרץ.
הוא גילה רעשי רדיו מגלקסיית אנדרומדה בקבוצת הכוכבים אנדרומדה, הזיהוי הוודאי הראשון של מקור רדיו חוץ גלקטי, ואת השרידים של הסופרנובה של טיכו בתדירויות הרדיו.
סופר נובה זו טרם זוהתה באותה תקופה באמצעות אסטרונומיה אופטית.
טלסקופ "Mark I", הידוע כיום כטלסקופ לובל, היה אנטנת רדיו-טלסקופ בת כוונון בקוטר 76.2 מטרים, שהייתה הגדולה ביותר בעולם כאשר נבנתה ב-1957, תואר שבו החזיקה 10 שנים.
נכון ל-2020 היא השלישית בגודלה בעולם אחרי טלסקופ גרין בנק בווירג'יניה המערבית וטלסקופ אפלסברג בגרמניה, שניהם בקוטר 100 מטרים.
חלקים ממנגנוני צריחי התותחים של אוניות המערכה Revenge ו-Royal Sovereign שולבו במערכת המנועים של הטלסקופ.
הטלסקופ הפך מבצעי באמצע 1957, ממש בזמן לפני השיגור של ספוטניק 1, לוויין מלאכותי מתוצרת ברית המועצות שהיה הראשון ששוגר על ידי האדם לחלל.
טלסקופ לובל היה היחיד שהיה מסוגל לעקוב אחרי רקטות ההאצה של ספוטניק באמצעות מכ"ם, ואיתרה אותה לראשונה ממש לפני חצות ב-12 באוקטובר 1957, שמונה ימים לאחר ששוגרה.
בשנים לאחר מכן עקב הטלסקופ אחרי גשושיות חלל שונות.
בין 11 במרץ ל-12 ביוני 1960, הוא עקב אחר הגשושית פיוניר 5 ששגרה נאס"א מארצות הברית.
הטלסקופ שלח פקודות לגשושית, כולל אלו להפרדתה מהרקטה שנשאה אותה, ולהפעיל את המשדר החזק יותר שלה כאשר הגשושית נמצאה במרחק של 12 מיליון קילומטרים מכדור הארץ.
הוא קיבל נתונים מהגשושית, הרדיו-טלסקופ היחיד בעולם שהיה מסוגל לעשות זאת.
בפברואר 1966, התבקש מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק על ידי ברית המועצות לעקוב אחר נחתת הירח הבלתי-מאוישת לונה 9, ולתעד באמצעות העברת פקס תמונות ששיגרה מפני הירח.
התצלומים נשלחו לעיתונות הבריטית ופורסמו לפני שהסובייטים פרסמו אותם ברבים.
ב-1969 עקב הטלסקופ אחר הנחתת לונה 15 של ברית המועצות שהתרסקה על הירח במקביל לשהות של אפולו 11 על פניו.
הקלטה של הרגעים שבהם צפו המדענים של ג'ודרל בנק במשימה פורסמה ב-3 ביולי 2009.
בתמיכה של סר ברנרד לובל עקב הטלסקופ אחרי לוויינים רוסים.
המצפה שיתף מידע על תצפיות על לוויינים וגשושיות עם פעילות המעקב ופיתוח הלוויינים של מחלקת ההגנה של ארצות הברית במסגרת הפרויקט "Project Space Track".
מעקב אחר גשושיות חלל היה רק שבריר מזמן התצפיות של טלסקופ לובל, והשאר שימש לתצפיות מדעיות, כולל שימוש במכ"ם למדידת המרחק לירח ולנוגה.
תצפיות על מייזרים אסטרופיזיקליים סביב אזורים שבהם נוצרים כוכבים וכוכבי ענק, תצפיות על פולסרים (כולל גילוי של פולסרים בתדירות של מילישנייה, והפולסר הראשון בצביר כדורי), תצפיות על קוואזרים ועדשות כבידה (כולל האיתור הראשון של עדשות כבידה ושל טבעת איינשטיין).
הטלסקופ שימש לתצפיות במסגרת פרויקט סט"י.
Mark II הוא רדיו-טלסקופ אליפטי, שבו אורך הציר המרכזי הוא 38.1 מטרים ואורך הציר המשני הוא 25.4 מטרים.
הוא נבנה ב-1964. בנוסף לפעולתו כטלסקופ בפני עצמו הוא משתתף כיום בפרויקט MERLIN.
טלסקופ Mark III זהה בגודלו ל-Mark II.
הוא נבנה ב-1966 ותוכנן להיות בר שינוע.
בפועל הוא מעולם לא הוזז מהאתר המקורי סמוך לננטוויץ' (Nantwich), שם שימש חלק מפרויקט MERLIN.
הוא הוצא מכלל שימוש ב-1996, 20 שנים לאחר הקמתו.
הצעות לדגמי טלסקופים IV, V ו-VA
הצעות לדגמי טלסקופים IV, V ו-VA הועלו בין שנות ה-60 לשנות ה-80 של המאה ה-20, כשהמטרה היא לבנות רדיו-טלסקופים גדולים אפילו יותר.
דגם Mark IV היה הצעה לטלסקופ עצמאי בקוטר של 300 מטרים, שיבנה כפרויקט לאומי.
דגם Mark V היה הצעה לטלסקופ נייד בקוטר של 120 מטרים.
הרעיון מאחורי הצעה זו היה לבנות טלסקופ שינוע על מסילת ברזל באורך של 1.2 קילומטר הצמודה לג'ודרל בנק, אולם חשש מפני רמות הפרעות חשמליות עתידיות הובילו למסקנה שעדיף אתר בוויילס.
הצעות עיצוב התקבלו מחברת הזבנד ושות', ופרימן פוקס, שתכננו את הטלסקופ של מצפה הכוכבים פארקס באוסטרליה.
דגם Mark VA היה דומה לדגם Mark V, אבל עם אנטנה קטנה יותר של 114 מטרים ושימוש בבטון דרוך, דומה לדגם Mark II (שני הדגמים הקודמים דמו יותר לטלסקופ לובל).
אף אחד מהטלסקופים המוצעים לא נבנה, אף על פי שבוצעו מחקרי תכנון ונוצרו דגמים בקנה מידה, בין היתר בגלל האקלים הפוליטי שהשתנה, בחלקו בגלל המגבלות התקציב של המחקר האסטרונומי בבריטניה, והיה צורך לשדרג את טלסקופ לובל לדגם IA בעלות שהייתה גבוה מהמחיר הראשוני.
במקביל להתקנת הטלסקופ בן ה-12.8 מטרים הותקנה אנטנת מכ"ם קטנה יותר בקוטר 6.4 מטרים (שכינויה "טלסקופ 7 מטרים") המשמשת להדרכות לסטודנטים לתואר ראשון.
שני מכשירי מכ"ם אלו שימשו במקור במתחם וומרה (Woomera Rocket Testing Range) באוסטרליה הדרומית.
טלסקופ 7 המטרים נבנה במקור על ידי חברת מרקוני.
טלסקופ ציר הקוטב (Polar Axis telescope) נבנה ב-1962. לטלסקופ הייתה אנטנה מעגלית בקוטר 15.2 מטרים ומנגנון היגוי מהסוג Polar mount, והוא שימש בעיקר לניסוי במכ"ם על הירח.
טלסקופ מחזיר אור בקוטר 460 מילימטרים נתרם למצפה ב-1951, אבל כמעט שלא השתמשו בו, והוא נתרם לאגודה האסטרונומית של סלפורד ב-1971.
רשת אינטרפרומטר רב-אלמנטית הקשורה לרדיו (Multi-Element Radio Linked Interferometer Network), הידועה בראשי התיבות של שמה באנגלית כ-MERLIN, היא מערך של רדיו-טלסקופים המפוזרים לרוחב אנגליה וגבולות ויילס.
המערך מופעל על ידי מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק מטעם מועצת מתקני המדע והטכנולוגיה (Science and Technology Facilities Council) כמתקן לאומי.
המערך כולל שבעה רדיו-טלסקופים וכולל גם את טלסקופ לובל, טלסקופ Mark II ורדיו-טלסקופים בקיימברידג', דפורד (Defford), נוקין (Knockin), דרנהול (Darnhall) ופיקמיר (Pickmere).
קו הבסיס הארוך ביותר הוא 217 קילומטרים ו-MERLIN יכולה לפעול בתדירות בין 151 מגה-הרץ ל-24 ג'יגה-הרץ.
באורך גל של 6 סנטימטרים (תדירות של 5 ג'יגה-הרץ), יש ל-MERLIN כושר הפרדה של 50 מילישניית קשת, שווה ערך לכושר ההפרדה באורכי גל אופטיים של טלסקופ החלל האבל.
אינטרפרומטריה של קו בסיס ארוך מאוד
טלסקופ לובל וטלסקופ Mark II משתתפים באופן קבוע במערך VLBI יחד עם רדיו-טלסקופים אחרים ברחבי אירופה (רשת VLBI האירופית), תוך כושר הפרדה של סביב 0.001 שניית קשת.
באפריל 2011 נקבע שמרכז הבקרה של הפרויקט המתוכנן מערך קילומטר רבוע (Square Kilometre Array, בראשי תיבות SKA) יהיה במצפה הכוכבים ג'ודרל בנק.
ה-SKA הוא שיתוף פעולה בין 20 מדינות להקמת רשת של אלפי רדיו-טלסקופים שיבנו באוסטרליה ובדרום אפריקה, שסך שטח האנטנות שלהם יגיע לקילומטר רבוע, שווה ערך לרדיו-טלסקופ הגדול ביותר שנבנה אי פעם.
באפריל 2015 הוכרז שג'ודרל בנק היה המשכן הקבוע למטה של SKA למשך תקופת ההפעלה המתוכננת של הטלסקופ (מעל 50 שנים).
מרכז האסטרופיזיקה של ג'ודרל בנק (Jodrell Bank Centre for Astrophysics), שהמצפה הוא חלק ממנו, הוא אחת מקבוצות מחקר האסטרופיזיקה הגדולות ביותר בבריטניה.
כמחצית מהמחקר של הקבוצה הוא בתחום אסטרונומיית הרדיו, כולל מחקר של פולסרים, קרינת הרקע הקוסמית, עדשות כבידה, גרעינים גלקטיים פעילים ומייזרים אסטרופיזיקליים.
הקבוצה עורכת מחקרים גם באורכי גל שונים, כשהיא בוחנת היווצרות כוכבים והאבולוציה שלהם, ערפיליות פלנטריות ואסטרוכימיה.
במאי 2017 הצטרף מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק לשותפות עם יוזמת Breakthrough Listen וישתף מידע עם צוות ג'ודרל בנק, שמעוניין לערוך מחקר לחיפוש אחר חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ באמצעות הרדיו-טלסקופ בן ה-76 מטרים ומערך ה-e-MERLIN.
יש תוכנית פיתוח פעילה החוקרת ובונה מקלטים ומכשירים טלסקופיים.
המצפה היה מעורב בהכנת כמה ניסויים של קרינת הרקע הקוסמית, כולל "ניסוי טנריף" (Tenerife Experiment), שנמשך משנות השמונים של המאה ה-20 עד 2000, והמגברים והקריוסטטים עבור מערך קטן מאוד (Very Small Array).
החוקרים בנו את הרכיבים הקדמיים של המקלטים בתדירויות 30 -44 מגה-הרץ עבור טלסקופ החלל פלאנק.
מקלטים תוכננו בג'ודרל בנק עבור מצפה הכוכבים פארקס באוסטרליה.
מרכז מבקרים נחנך במקום ב-19 באפריל 1971 על ידי המרקיז מדבונשייר, וביקרו בו 120,000 מבקרים מדי שנה.
המרכז כיסה את ההיסטוריה של מצפה הכוכבים וכלל פלנטריום ואולם לתצוגה תלת-ממדית שבו היה סימולציה של מסעות למאדים.
מכיוון שבבניין המקורי היה שימוש באזבסט הוא נהרס ב-2003. במקומו הוקם באופן זמני אוהל גדול במקביל לתכנון מרכז מדעי חדש.
התוכניות נגנזו ב-2004 כאשר אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר אוחדה עם המכון למדע וטכנולוגיה באוניברסיטת מנצ'סטר (University of Manchester Institute of Science and Technology או בראשי תיבות UMIST) על מנת ליצור ישות חדשה – אוניברסיטת מנצ'סטר, והמרכז הזמני באוהל המשיך לתפקד כשהוא מארח כ-70,000 מבקרים בשנה.
דגם מכני גדול של מערכת השמש, שיש בו כדורים נעים המייצגים את השמש וכוכבי הלכת סביבה (באנגלית orrery) הותקן ב-2013. עם זאת, בניגוד למרכז המבקרים הקודם, הוא אינו כולל פלנטריום, אם כי כיפת פלנטריום מתנפחת קטנה נמצאת בשימוש באתר בשנים האחרונות.
מרכז המבקרים פתוח מדי יום (למעט בתקופת התפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת) ומארגן אירועים חינוכיים לציבור, כולל הרצאות פומביות, מסיבות כוכבים ומפגשי "שאל אסטרונום".
קיים נתיב סיור סביב טלסקופ לובל כ-20 מטרים ממסילת הברזל החיצונית של הטלסקופ.
לוחות מידע מסבירים כיצד הטלסקופ עובד והמחקר שנעשה איתו.
ב-1972 הוקם ארבורטום על שטח של 140 דונם והוא משכן לאוספים הלאומיים של הממלכה המאוחדת של מינים של תפוח (Malus), בן-חוזרר (Sorbus) ו-Calluna (סוג במשפחת האברשיים).
בארבורטום יש גם מודל בקנה מידה קטן של מערכת השמש, קנה המידה הוא בערך 1:5,000,000,000.
ביולי 2011 אירחו מרכז המבקרים ומצפה הכוכבים קונצרט רוק בשם "Jodrell Bank Live" שבו הופיעו הלהקות "The Flaming Lips", "British Sea Power", "Wave Machines", Ok Go והזמרת אליס גולד (Alice Gold).
ב-23 ביולי הופיעה להקת הרוק הבריטית "Elbow" במצפה וצילמה סרט תיעודי של האירוע והמתקן שאחר כך יצאו לאור כתקליטי CD/DVD של המופע.
ב-31 באוגוסט 2013 אירח ג'ודרל בנק קונצרט שבוצע על ידי תזמורת האלה להנצחת מה שהיה יכול להיות יום הולדתו המאה של לובל (שנפטר שנה קודם לכן).
בנוסף למספר מופעי אופרה במהלך היום, במופע הערב של תזמורת האלה נוגנו בין השאר קטעים של מוזיקה ממסע בין כוכבים, מלחמת הכוכבים ודוקטור הו.
הטלסקופ הראשי טלסקופ לובב סובב אל מול הקהל הצופה ושימש כמסך הקרנה ענק המציג אפקטים פלנטריים מונפשים שונים.
במהלך ההפסקה שימש "המסך" להציג היסטוריה של עבודתו של לובל והפעילות בג'ודרל בנק.
מצפה הכוכבים מפיק פודקאסט דו-חודשי בתחום האסטרונומיה המכונה "הג'ודקאסט" (Jodcast).
תוכנית הטלוויזיה "צפייה חיה בכוכבים" (Stargazing Live) שהפיק ה-BBC בשנים 2011 עד 2014 שודרה מחדר הבקרה של מצפה הכוכבים.
מאז 2016 (למעט בתקופת התפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת) המצפה מארח את פסטיבל "בלוּדוֹט" (Bluedot Festival), פסטיבל מוזיקה ומדע, ששמו נלקח מתוך התצלום נקודה כחולה חיוורת, ובו הופיעו להקות ואמנים כדוגמת "Public Service Broadcasting", The Chemical Brothers, כמו גם הרצאות של מדענים ומרצים בתחום המדע כדוגמת ריצ'רד דוקינס.
ב-3 במרץ 2008 דווח כי מועצת מתקני המדע והטכנולוגיה של בריטניה (STFC), שהתמודדה עם גירעון של 80 מיליון לירות שטרלינג, שוקלת למשוך את מימונה השנתי המתוכנן של 2.7 מיליון לירות שטרלינג למימון פרויקט e-MERLIN.
הפרויקט, שמטרתו להחליף את התקשורת בגלי מיקרו שבין ג'ודרל בנק למספר רדיו-טלסקופים אחרים בכבלים של סיבים אופטיים ברוחב פס גדול, מה שאמור לשפר מאוד את הדיוק של התצפיות, שנתפס כקריטי להישרדות המתקן.
ברנרד לובל אמר "זה יהיה אסון ...
גורלו של הטלסקופ של ג'ודרל בנק קשור לגורלו של e-MERLIN.
אני לא חושב שהממסד יכול לשרוד אם יקוצץ המימון של e-MERLINE".
ב-9 ביולי 2008 דווח כי בעקבות סקירה מחודשת, הפכה המועצה את עמדתה הראשונית, וכעת תבטיח מימון של 2.5 מיליון לירות שטרלינג בשנה למשך שלוש שנים.
מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק מוזכר בכמה פרקים בסדרה דוקטור הו.
אזכורים נוספים קיימים בספר מדריך הטרמפיסט לגלקסיה וגם בסרט שנעשה על פי הספר, כמו גם סרטי מדע בדיוני נוספים.
מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק הוא ברקע הווידאו המוזיקלי של הסינגל "Secret Messages" של להקת הרוק הבריטית Electric Light Orchestra.
הדמות המרכזית ברומן "Boneland" של סופר המדע הבדיוני אלן גארנר הוא אסטרופיזיקאי בצוות של המצפה.
מאז 13 ביולי 1988 מוגדר טלסקופ לובל כבניין רשום מדרגה ראשונה (Grade I Listed building).
ב-10 ביולי 2017 הוגדר גם טלסקופ Mark II כבניין רשום מדרגה ראשונה.
באותו תאריך הוגדרו חמישה מבנים אחרים באתר כמבנים רשומים מדרגה שנייה, והם טלסקופ הזרקור, בניין הבקרה, בהיין המכונה "פארק רויאל" סדנת האלקטרוניקה, ובקתת הקשר.
דרגה ראשונה (Grade I) היא הגבוהה ביותר מבין שלוש דרגות ומוענקת לבניינים שהם בעלי "עניין יוצא דופן".
דרגה שנייה כוללת שתי רמות (*Grade II ו-Grade II), דרגה שנייה רגילה מוענקת למבנים בעלי "עניין מיוחד".
בישיבה ה-43 של ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו בבאקו ב-7 ביולי 2019, אומץ מצפה הכוכבים של ג'ודרל בנק כאתר מורשת עולמית על בסיס 4 קריטריונים:
קריטריון 1: מצפה הכוכבים של ג'ודרל בנק הוא יצירת מופת של גאונות יצירתית אנושית הקשורה להישגיה המדעיים והטכנולוגיים.
קריטריון 2: מצפה הכוכבים של ג'ודרל בנק מייצג החלפה של ערכים אנושיים של התפתחות לאורך פרק זמן ובקנה מידה עולמי.
קריטריון 4: מצפה הכוכבים של ג'ודרל בנק מייצג דוגמה יוצאת דופן לתיזמור טכנולוגי המדגים שלב משמעותי בהיסטוריה האנושית.
קריטריון 6: מצפה הכוכבים של ג'ודרל בנק קשור באופן ישיר ומוחשי לאירועים ורעיונות בעלי משמעות אוניברסלית יוצאת דופן.
מצפה אילן הוא מצפור ביישוב אלון מורה בשומרון.
המצפה הוקם בה'תשס"ז ונקרא על שם , שנהרג במלחמת לבנון השנייה.
המצפה משקיף על כל צפון השומרון ועמק יזרעאל, והותקנו בו שביל גישה נוח עם פנסי תאורה, ספסלי נדנדה ושולחנות פיקניק.
המצפה ממוקם בצידו הצפון-מזרחי של רכס הר כביר שבמרכז השומרון.
מהמקום נשקף נוף לכיוון צפון השומרון, הרי הגלעד ועמק יזרעאל.
בימים של ראות טובה ניתן לראות אף את התבור והחרמון.
המצפה נמצא בקצה מדרון תלול, היורד מגובה 800 מטר מעל פני הים בקצה הרכס, עד לגובה 50 מטר מתחת לפני הים בעמק תרצה, וזהו המתלול החריף ביותר בארץ.
בעונות הנדידה (סוף הקיץ וסוף החורף) משמש המצפה כנקודת תצפית חשובה עבור צַפרים, שיכולים להתבונן בציפורים המטפסות על תרמיקות אויר העולות מעמק תרצה הפרוס תחת המצפה.
באביב פורחים במצפה אירוס אחר הצהריים, כלניות ונוריות, רקפות, סחלבים וצבעונים.
במקום הוצבו שולחנות פיקניק, ספסלי נדנדה, שלטי הסבר ותצפית וכן הותקנו פנסי תאורה.
ישנה הנגשה לנכים ולעגלות ונקודת מים לשתייה סמוכה.
המצפה נחשב לנקודה מרכזית בסיורים ובטיולים הנערכים במרכז השומרון ובגב ההר.
המצפה הוקם לזכרו של סגן אילן גבאי, בן קריית טבעון שנהרג בקרב עייתא א-שעב במלחמת לבנון השנייה, בז' אב תשס"ו, 1 באוגוסט 2006. יחד אתו נהרג סמ"ר ו.
את המצפה הקימו חייליו של סגן גבאי שלמדו בישיבת ברכת יוסף הסמוכה למקום, ובשנת 2011 השלימו שיפוצים במקום בסיוע משפחתו של אילן.
מצפה הדר הוא מצפה הסמוך ליישוב סלעית שהוקם לזכרו של החייל הדר גולדין שנהרג במבצע צוק איתן.
המצפה נמצא בלב שמורת יער מנדטורית, בגבעה המתנשאת לגובה 263 מטר מעל פני הים.
המצפה יושב על שרידי מבנה מהתקופה הרומאית שחלש על צומת דרכים בין הדרך לים, לדרך רוחב המחברת בין אפולוניה במערב לשכם במזרח.
בשנת 2015 חודשו החפירות הארכאולוגית על ידי המנהל האזרחי ונמצאו במקום שרידי מתקנים חקלאיים, כגון גתות ובתי בד.
במצפה מספר מרפסות הצופות לכיוונים שונים, ולאורך השבילים ניצבים פסלי אבן, שפיסלו אומנים כמחווה להדר, כפסל סביבתי העשוי נירוסטה ומשמיע צלילים כאשר נושבת רוח ופסל של אדם בצורת מגן דוד.
במצפה ישנם פנורמות קוליות בעברית ובאנגלית המספרות על הנוף הנשקף ממנו ועל הדר גולדין שלזכרו הוקם המצפה, ועל הקשר בין המקומות שצופים בהם לחייו של הדר.
בתצפית הנוף ניתן לראות בין היתר במזרח את הרי השומרון – הר עיבל והר גריזים, מעלה לבונה, הר ברכה ובעל חצור, וממערב את מישור החוף ארובות החשמל בחדרה ועד אשדוד, בצפון אפשר לראות את רכס הכרמל – מהמוחרקה ועד כתף הכרמל, ואפשר להבחין במגדל אשכול בחיפה.
בדרום אפשר להבחין במורדות הרי השומרון, שפלת יהודה ואלפי מנשה.
מצפה הכוכבים האסטרונומי של העיר קאזאן או מצפה הכוכבים האסטרונומי של אוניברסיטת קאזאן הוא מצפה כוכבים השוכן בלב העיר קאזאן בתוך הקמפוס של האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן בגובה 75 מטרים מעל גובה פני הים.
המצפה משרת את המחלקה לאסטרונומיה של אוניברסיטת קאזאן שנוסדה ב-1810 על ידי האסטרונום האוסטרי .
מצפה כוכבים זה ומצפה הכוכבים על שם ו.
אנגלהרדט, השוכן כ-20 קילומטרים מערבית לקאזאן, הוכרזו יחד כאתר מורשת עולמית בשם "מצפי הכוכבים האסטרונומיים של האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן" ב-16 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית.
בנייתו של מצפה הכוכבים האסטרונומי שתוכנן על ידי מ' קורינפסקי החלה ב-5 באוקטובר 1833; הוא הושלם בשנים 1833–1837.
המצפה נבנה מלבנים כאשר חלקו הדרום-מערבי של המבנה מונח על תשתית אבן לבנה דמוי טרסה.
החלק הצפוני-מזרחי הוא מבנה מלבני בן שתי קומות מקורה בגג גמלון חתוך במרכזו עם צוהר מעל גרם המדרגות הלולייניות הפנימיות.
לקומת הקרקע ולקומה הראשונה של חלק זה יש תוכנית מבנה זהה.
בחלק זה יש שתי כניסות, הראשית, בחזית הפונה לדרום-מזרח, מובילה אל הלובי וחדרי העבודה והשנייה בחלק השמאלי הצר של הבניין.
צמוד למבנה מלבני זה יש מבנה בן שתי קומות בצורת קשת שקצותיה בולטים מעבר למבנה המלבני.
על הגג השטוח של מבנה זה יש שלושה מגדלים עגולים עם כיפות מסתובבות כשסביב המגדלים הצדדים יש מעקה.
למגדל בקצה הדרומי של הבליטה החצי-עגולה של המבנה יש צורה גלילית וכיפת פתיחה חצי כדורית.
המגדל בקצה המערבי בעל חיפוי עץ מתומן המסתיר את הכיפה.
לחזית הראשית של הבניין, המכוונת לדרום-מערב יש צורה קעורה בצורת חצי עיגול.
החזית נפתחת למרפסת שממנה מוביל גרם מדרגות רחב למטה אל הגן.
מהכניסה של החזית הראשית יש גישה לאולם המזרחי או אל האולם המערבי, לשניהם צורת גליל הבולט מתוך שולי המבנה, ומעליהם נמצאים המגדלים הצדדים.
מעל האולם המרכזי מותקן המגדל המרכזי שיש לו צורת מתומן עם מבנה עליון מעץ.
תחת המגדל המרכזי מותקן טלסקופ שובר-אור.
בחלקו הקשתי של המבנה, כל החדרים בגובה כפול, כלומר מעוצבים בצורת קומה גבוהה, שחדריה מוארים בשתי שורות חלונות.
בין המכשירים שהותקנו במצפה טלסקופ שובר-אור שהוזמן מפראונהופר בגרמניה, שהוזמן מרפסולד מגרמניה, טלסקופ נייד של ג'ורג' דולונד שהוזמן מאנגליה, מעמד משווני ושעון מדויק שפועל במקום מ-1885.
במהלך אמצע ושלהי המאה ה-19 נערכו תצפיות במצפה והתגלו מספר תגליות.
הפעילות נמשכה עד מלחמת העולם השנייה ונפסקה אחריה משום שזיהום האור שהלך וגבר מקאזאן הפך את התצפיות לחסרות תועלת.
מאז המצפה משמש את המחלקה לאסטרונומיה של האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן ללימודים ולמחקר מדעי.
המצפה האסטרונומי הלאומי של יפן (ביפנית: 国立天文台, kokuritsu tenmondai) (NAOJ) הוא ארגון מחקר אסטרונומי הכולל מספר מתקנים ביפן, וכן מצפה כוכבים בהוואי ובצ'ילה.
הוא הוקם בשנת 1988 כמיזוג של שלושה ארגוני מחקר קיימים - מצפה הכוכבים האסטרונומי של טוקיו של אוניברסיטת טוקיו, מצפה הרוחב הבין-לאומי של מיזוסאווה וחלק ממכון המחקר לאטמוספירה של אוניברסיטת נגויה.
ברפורמה של 2004 בארגוני מחקר לאומיים, הפך המצפה האסטרונומי הלאומי של יפן לחטיבה של המכונים הלאומיים למדעי הטבע.
בשנת 2004 יצרו איחוד המצפה האסטרונומי הלאומי של יפן, יחד עם ארבעה מכונים לאומיים נוספים - (NIBB), המכון הלאומי למדע ההיתוך (NIFS), (NIPS) ו (IMS) - את (NINS).
זאת, על מנת לקדם שיתוף פעולה בין חוקרים של חמשת המכונים המרכיבים אותו.
מצפה אורון הוא אתר הנצחה הממוקם ביער שווייץ בגליל התחתון, שנחנך ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל באפריל 2015. המצפור הוקם לזכרו של סמל ראשון אורון שאול, חייל צה"ל שנהרג במבצע "צוק איתן" בשנת 2014. המצפה, הממוקם מול הכנרת, מציע נקודת תצפית פנורמית על הנוף, והוא משקיף אל הכנרת ורמת הגולן.
המצפור מאופיין במבנה מלבני הכולל פרגולה רחבה המוצלת על-ידי שמונה עמודי ברזל.
המבנה מרוצף בבטון וחזיתו מעוטרת בקיר נמוך המחופה באבני בזלת.
בראש המצפה מונפים דגל ישראל ודגל קרן קיימת לישראל (קק"ל).
עמדת הדרכה קולית מספרת את סיפור חייו ומתארת את הנוף הנשקף מהמצפה.