tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Ticket(לקוח/שרות): שירות, {לקוח, כתובת, תוקף, מפתח(לקוח/שרות)}מפתח(שירות)
תעודה הכוללת את זהות הלקוח, כתובת הרשת של הלקוח ותוחלת הזמן של התעודה ומפתח שיחה טרי, המוצפנת באמצעות המפתח הסודי של ספק השירות.
מפתח השיחה לשימוש בין הלקוח והשרת, מוצפן באמצעות מפתח השיחה המשותף לו ול-TGS.
7. כאשר הלקוח מקבל את המסרים הללו משרת ה-TGS בידיו מספיק נתונים כדי לאמת את זהותו מול ספק השירות.
הלקוח מתחבר לשרת השירות ושולח לו את המסרים הבאים:
מהלך 4: לקוח לספק שירות
Ticket(לקוח, שירות): שירות, {לקוח, כתובת, תוקף, מפתח(לקוח/שירות)}מפתח(שירות)
התעודה שקיבל משרת הנפקת התעודות במהלך הקודם המוצפנת באמצעות המפתח הסודי של ספק השירות.
מזהה חדש הכולל את פרטי זהות הלקוח וחותם-זמן טרי המוצפנים באמצעות מפתח השיחה החדש.
8. ספק השירות מפענח את התעודה באמצעות המפתח הסודי שלו מחלץ את מפתח השיחה ומפענח את ה'מזהה' שקיבל ובודק את המידע הכלול בו.
אם הכל כשורה הוא מאשר את בקשת ההתחברות מאפשר ללקוח גישה לשירות המבוקש.
9. אופציונלית לצורך אימות הדדי, השרת שולח ללקוח את חותם הזמן הטרי שהתקבל במהלך 3 וכן מפתח שיחה חדש (אם יש צורך), מוצפנים באמצעות מפתח השיחה המשותף.
הלקוח מפענח את מסר האחרון ומוודא שחותם הזמן מתאים לחותם הזמן שהוא שלח.
אם כן הלקוח יכול לסמוך על השרת ויכול להשתמש בשירות המבוקש.
סיכום מהלכי הפרוטוקול: הלקוח מקבל משרת האימות המלצה שאיתה הוא מוכיח לשרת הנפקת התעודות שהוא מוסמך לקבלת תעודת השירות המבוקשת ומקבל אותה, באמצעותה הוא מוכיח לאחר מכן לספק השירות שזהותו אומתה וכי הוא רשאי לקבל את השירות המבוקש ומקבל אותו.
פרוטוקול קרברוס מחייב את הלקוח והשרת במהלך הפרוטוקול להחזיק במפתח הצפנה ומפתח שיחה לפיענוח מסרי הפרוטוקול במצב קריא (לא מוצפן).
עובדה זו יוצרת נקודת תורפה מסוימת, שכן אם תוקף פוטנציאלי מצליח לחדור למערכת ולחלץ את המפתחות הללו, הוא יוכל להתחזות ללקוח ללא כל בעיה.
בנוסף שרתי KDC אמורים לנהל מסד נתונים המכיל מידע על זהות המשתמשים והמפתחות הסודיים שלהם (הסיסמאות).
מידע זה חייב להיות מוגן באמצעים קריפטוגרפיים.
כמו כן התכנון הראשוני של הפרוטוקול מחייב את שרתי קרברוס לאחסן בקשות אחרונות על מנת למנוע התקפות שימוש חוזר.
מימוש זה בעייתי בפלטפורמות מסוימות.
השימוש באתגר/מענה מבטל את הצורך הזה.
אם לתוקף פוטנציאלי יש גישה לערוץ התקשורת בו מתנהל הדו-שיח בין השרת ללקוח, הוא יכול לאסוף מספר גדול של תעודות מוצפנות שנשלחו.
בגרסה הבסיסית של הפרוטוקול לא הוגדרה שיטה מעשית להצפנת תהליך האימות.
בשיטה הרגילה התעודות מוצפנות באמצעות המפתח הסודי של המשתמש שנגזר מהסיסמה שלו באמצעות פונקציה ציבורית מוסכמת.
על כן התוקף יכול לנסות לפענח את התעודות באופן לא מקוון על ידי ניסיון לנחש את הסיסמה ולבדוק האם מפתח ההצפנה מתאים.
לכן השימוש בפרוטוקול זה אינו פותר את המשתמשים מהצורך להחזיק בסיסמאות חזקות כלומר קשות לניחוש .
התקפת שימוש חוזר – Replay attack
כדי למנוע התקפת שימוש חוזר, שבה התוקף מנסה להתחזות ללקוח הלגיטימי על ידי שידור חוזר של מסרי הפרוטוקול מתהליך ישן, פרוטוקול קרברוס עושה שימוש במזהה המכיל חותם-זמן.
חותם הזמן מאפשר לאכוף טריות ובכך לסכל ניסיון שימוש בבקשות ישנות.
על כן סינכרון הזמן בין השרת והלקוח, הוא תנאי הכרחי בפרוטוקול קרברוס.
מקובל לאפשר סטייה קלה (בדרך כלל כ-5 דקות), בין הזמן שמקורו בשעון הלקוח לבין הזמן בשעונו של השרת, בזמן קבלת הבקשה.
בכל מקרה שהפרש הזמן עולה על שיעור סטייה שנקבע מראש, הבקשה נדחית.
הצורך בסינכרון הזמן בגרסה הבסיסית, מטיל מגבלה על מימוש הפרוטוקול ומהווה חיסרון משמעותי.
אם הזמן בשעון השרת מוטעה ניתן יהיה לעשות שימוש במזהה ישן ובכך להתחזות ללקוח לגיטימי ללא בעיה.
על כן יש צורך להגן על שעון השרת מפני שינויים חיצוניים על ידי תוקף פוטנציאלי.
מלבד זאת כיוון שבטיחות הפרוטוקול תלויה בזמן, תהליך הסנכרון עצמו חייב להיות בטוח.
אולם סנכרון שעון בטוח הוא בעיה קריפטוגרפית כשלעצמה.
קיימת גרסה שונה של הפרוטוקול ללא שימוש בחותם זמן במחיר של מהלך נוסף.
התלות בצד שלישי מקוון מגביל את השימוש בפרוטוקול ומחייב כי שרת הצד השלישי יהיה זמין בעת הרצת הפרוטוקול.
אם שרת קרברוס קורס, גורם הדבר להשבתה של כל מערכת האימות.
כדי למנוע מצב כזה, בדרך כלל מערכת אימות כוללת מספר שרתי אימות של קרברוס.
לפרוטוקול זה מספר יתרונות על פני NTLM:
הסיסמאות לא עוברות ברשת אף פעם.
ב-Kerberos מתבצעת פונקציית גיבוב כבר בהודעה הראשונה, וכך לא ניתן לראות את הסיסמה גלויה בעקבות פריצה לוקאלית.
פונקציות ההצפנה חזקות יותר מ-NTLM.
יחס מהירות/אבטחה גבוה וטוב – לפי יחס זה, ככל שהאבטחה שלי יותר טובה כך גם התהליך יותר איטי, ולהפך – ככל שהאבטחה שלי פחות טובה התהליך מהיר יותר.
Kerberos יודע לאזן בין האבטחה למהירות הביצוע, לעומת NTLM שם המהירות גבוהה, אך האבטחה בינונית.
אימות דו-צדדי – כלומר לא רק שהלקוח מתאמת מול השרת/השירות אלא גם השרת/השירות מתאמתים מולו.
אימות דו-צדדי הוא אופציה שהלקוח יכול לדרוש מהפרוטוקול Kerberos.
הודות ל"האצלת הסמכויות" שיש ל-Kerberos, שירות שהמשתמש ניגש אליו יכול לגשת מרחוק למשאבים שהוא צריך בשם הלקוח.
כלומר, משתמש א' יכול לתת את הזכות לתחנה ב' לאמת את עצמו מול אפליקציה שנמצאת בשרת ג' כאילו תחנה ב' היא המשתמש א'.
שיטה זו יעילה מאוד, לעומת התחברות לשרת ג'.
NTLM תומך רק ב-impersonating – שיש צורך ב"דיבור ישיר" של אותו לקוח והתחברות למשאבים חדשים.
NTLM עובד בתצורת אתגר/מענה ולכן מספק אימות חד-צדדי בלבד.
זהו אחד ההבדלים העיקריים בפרוטוקול.
לפרוטוקול יש שני חסרונות עיקריים.
הראשון הוא שהפרוטוקול חשוף לסיסמאות חלשות או חוזרות.
בנוסף הוא מספק אימות רק עבור שירותים ולקוחות.
קרבפנם היא אנטיביוטיקה רחבת טווח מקבוצת הבטא לקטם.
שלושה תכשירים עיקריים מקבוצת הקרבפנם נמצאים בשימוש: אימיפנם (Imipenem), מרופנם (Meropenem) וארטפנם (Ertapenem).
טווח הפעולה של אימיפנם ומרופנם דומה וכולל חיידקים גראם-חיוביים (אך לא כנגד MRSA, ולא כנגד MRSE ויתר חיידקי Enterococcus עמידים), חיידקים גראם-שליליים (כולל בטא לקטמאז רחב ספקטרום (ESBL) וחיידקי הסוג Pseudomonas), אל-אווירניים וכן פעילות מסוימת כנגד חיידקי הסוג Mycobacterium.
ארטפנם אינו יעיל כנגד Pseudomonas aeruginosa, חיידק נפוץ הגורם זיהומים אצל מדוכאי מערכת החיסון ובבתי חולים.
בשנים האחרונות נצפית עמידות הולכת וגוברת של משפחת חיידקי Enterobacteriaceae (חיידקי מעיים גראם שליליים) כנגד אנטיביוטיקות מקבוצת הקרבפנם.
עמידות זאת המכונה גם CPE מועברת על גבי פלסמיד.
החל משנת 2006 נצפית בישראל התפרצות של זיהומי Klebsiella pneumoniae עמידה לקרבפנם במנגנוני CPE.
טווח הפעולה הרחב של אימיפנם ומרופנם מאפשר שימוש בהם כתרופת בחירה בזהומים פולשניים חמורים, בטרם זוהה מחולל הזיהום, בעיקר בבתי חולים, בהם יש אוכלוסייה של חיידקים שפיתחה עמידות כנגד תכשירי אנטיביוטיקה רבים.
עם זאת, מכיוון שמציאת אנטיביוטיקה יעילה נגד חיידקים עמידים לקרבפנם היא קשה, מומלץ להשתמש בקרבפנם באופן מוגבל, ולהשתמש באנטיביוטיקות אחרות במידת האפשר.
קיימים אף מוסדות רפואיים בהם השימוש בקרבפנמים מוגבל, ומותנה באישור מומחה למחלות זיהומיות.
תופעת הלוואי הנפוצה היא אלרגיה ובעיקר פריחה.
חלק מהאנשים הרגישים לפניצילין יהיו גם רגישים לקרבפנם.
תכשירים ממשפחת הקרבפנם יכולים לגרום פרכוסים.
תופעת לוואי זו שכיחה בעיקר בילדים קטנים, ובעיקר בשימוש באימיפנם שחדירותו למוח גדולה משל מרופנם.
מסיבה זו מועדף השימוש במרופנם בילדים תחת גיל 12 שנים ולטיפול בדלקת קרום המוח בכל הגילאים.
תופעות לוואי נוספות של משפחת הקרבפנמים כוללות בחילות, הקאות, שלשולים, וסרפדת.
במינונים גבוהים, ובמיוחד במטופלים הסובלים מתפקוד כלייתי נמוך, עלולות התרופות מקבוצה זו לגרום להתקפים אפילפטיים.
קָרגוֹלוּקס איירליינס אינטרנשיונל היא חברת תעופה לוקסמבורגית למטענים, בסיסה בנמל התעופה לוקסמבורג-פינדל, והיא מפעילה טיסות מטען ליותר משישים יעדים.
החברה היא חברת התעופה למטענים הגדולה באירופה.
קרגולוקס הוקמה ב-4 במרץ 1970 על ידי חברות התעופה לוקסאייר המקומית, לופטלאייר (Loftleiðir) האיסלנדית, וקבוצת משקיעים פרטיים.
החברה החלה להפעיל טיסות מלוקסמבורג להונג קונג במאי 1970, עם מטוס בודד מדגם קנדאייר CL-44.
בשנת 1973 היו בצי החברה חמישה מטוסי CL-44, והיא רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם דאגלס DC-8, שאפשר לה להגדיל את מהירות השילוח שלה.
בשנת 1974 מיזגו לופטלאייר וקרגולוקס את מרכזי התחזוקה שלהן, ובשנת 1975 עברה החברה למשרדים והאנגרים חדשים.
בשנת 1978 הוציאה קרגולוקס משירות את מטוסי ה-CL-44 שלה, ובמקומם הזמינה מטוסי בואינג 747. באותה השנה הרחיבה את יעדיה, והחלה לטוס גם לארצות הברית.
בשנת 1979, בסוף העשור הראשון להקמתה, קבלה קרגולוקס את מטוסי הג'מבו הראשונים שלה.
בשנת 1982 חתמו קרגולוקס וצ'יינה איירליינס על הסכם שיתוף פעולה.
בשנת 1983 נכנסה קרגולוקס לשוק טיסות הצ'ארטר, והיא ביצעה מספר טיסות לעולים לרגל לחג'.
בשנת 1984 הוציאה קרגולוקס את מטוסי ה-DC-8 שלה, באותה שנה קבלה את ה-747 השלישי שלה.
בשנת 1987 רכשה לופטהנזה 24.5% ממניות החברה, ולוקסאייר הגדילה אף היא את חלקה ל-24.53%.
בשנת 1988 ייסדו קגולוקס ולוקסאייר חברת שכר בשם ליון אייר, בצי החברה החדשה היו שני מטוסי בואינג 747, אך תוך זמן קצר המיזם כשל, וליון אייר נסגרה.
למרות הסתבכות קרגולוקס בהקמת ליון אייר, בשנת 1990 הייתה החברה שוב רווחית.
באותה השנה נקלטו בצי המטוסים שלה שני מטוסי 747 נוספים, ובשנת 1993 נקלטו שלושה מטוסים נוספים.
בשנת 1997 רכשה לוקסאייר מניות נוספות, והיא הגדילה את החזקותיה בחברה ל-34%.
בספטמבר אותה השנה מכרה לופטהנזה את חלקה לחברות השווייצריות Sair Logistics ו-Swiss Cargo.
שנה לאחר מכן הגדילה Sair Logistics את החזקותיה ל-33%.
בשנת 1999 קלטה החברה עשרה מטוסי בואינג 747, ובשנת 2000 פתחה את הקו לסיאול שבקוריאה הדרומית.
באוקטובר 2010 הוגש כתב אישום נגד מנהל העסקים של החברה, לאחר שהודה כי תיאם מחירים.
בנובמבר אותה השנה קנסה הנציבות האירופית את קרגולוקס יחד עם עוד עשר חברות תעופה, עקב תיאום מחירים.
ב-8 בספטמבר 2011 רכשה קטר איירווייז 35% ממניות החברה, והיא הפכה לבעלי המניות השני בגודלו, לאחר לוקסאייר שהחזיקה ב-43.4%.
בנובמבר 2012 הודיעה קטר איירווייז על כוונת למכור את החזקותיה בחברה, עקב חילוקי דעות אסטרטגיים עם ההנהלה.
ב-12 באוקטובר 2011 הייתה קרגולוקס לחברה הראשונה שקלטה את הבואינג 747-8.
קרגולוקס איטליה - הוקמה בשנת 2008 ופועלת מנמל התעופה מילאנו-מלפנסה.
קוד היאט"א של החברה הוא C8, קוד ה-ICAO הוא ICV ואות הקריאה CARGOLUX ITALIA.
קרגל היא חברה ישראלית שהחלה את דרכה בייצור קרטון גלי, בשנת 1954.
מפעלה הראשון של קרגל נפתח בבני ברק ביוני 1954, על ידי סם דובינר,זאב גרודז'נסקי (זאב גדרון), וד"ר אלכסנדר רפאלי, ארבעה חודשים לאחר קבלת אישור משרד המסחר והתעשייה.
המפעל ייצא אריזות קרטון לחוץ לארץ ובשנות ה-50 נכלל ברשימת היצואנים הישראלים שייצאו ביותר ממיליון דולר לשנה.
בנוסף, מכר קרגל אריזות קרטון לצורך אריזת ייצוא תוצרת חקלאית מישראל.
בשנת 1956 אושר לקרגל להקים מפעל נוסף לייצור קרטון, שהוקם בלוד.
בתחילת 1959 החברה נכנסה לקשיים ונדרשה להזרמת כספים של הממשלה ושל משקיעים.
ביולי 1959 נמכר המפעל לחברות "יוניון בג" ואינטרנשיונל פייפר האמריקאיות במסגרת הסדר עם הנושים.
המפעל בבני ברק נסגר ונפתח מחדש רק לאחר מכירת החברה, עד השלמת העברת המכונות ללוד באוקטובר 1959. דו"ח של משרד המסחר והתעשייה קבע שהקמת המפעל בלוד הסתמך על תחזיות שגויות וכי הממשלה והבנקים לא בדקו כיאות את הבקשה למפעל מאושר.
בשנת 1983 רכשו דנות ובנק לאומי שני שלישים ממניות החברה וחלק ממניות החברה הועברו למנכ"ל החברה, אורי מנשה.
בנובמבר 1986 רכש לאומי את חלקה של דנות בקרגל ובתחילת 1987 מכר בנק לאומי את החזקותיו בחברה לכלל תעשיות, אורי מנשה ומייקל שטיינהרדט.
בשנת 1998 החזיק אורי מנשה בכמחצית ממניות החברה והוא התכוון למכור את מניותיו למיליארדר האוסטרלי ריצ'רד פראט, שנסוג מהעסקה.
מנשה תבע את פראט על ביטול העסקה, שלטענתו נסגרה, והתביעה הסתיימה בפשרה.
במאי 2004 מכר מנשה את מניותיו בחברה לסי אי קרטון, שרכשה עוד שישית מהחברה בתחילת 2005. 27% מהחברה היו אז בידי כלל תעשיות ו-7.5% בידי הציבור.
החל משנת 2011 פועלת החברה להעברת המפעל בלוד לאזור תעשייה עידן הנגב.
במשך מספר שנים נאבק המפעל לשכנע את המועצה לשיווק פרי הדר לעבור מאריזת פרי ההדר לייצוא מארגזי עץ לקרטון גלי, מאבק שהוכתר בהצלחה והביא בשנת 1958 לשימוש ביותר מ-8 מיליון מכלי קרגל לייצוא פרי הדר מישראל.
אולם בתחילת 1959 ביטלה המועצה לשיווק פרי הדר את הזמנת המכלים, לאחר שנטען שהקרטונים אינם מתאימים לשיווק פרי הדר וגורמים להפסדים.
החלטה זאת בוטלה לאחר כחודש בלחץ שר החקלאות קדיש לוז, כדי למנוע פיטורי פועלי קרגל בלוד.
בינואר 1966 אישר הממונה על הגבלים עסקיים הקמת קרטל לייצור קרטון בין קרגל לפלארו של זלמן סוזאיב.
הסדר זה הורחב בהמשך לכלול גם את מפעל מכלי כרמל בטירת כרמל של כור.
ביולי 1969 נשרף המפעל בלוד.
המפעל הוקם מחדש תוך הרחבתו ונפתח בפברואר 1970. סכום הביטוח ששולם למפעל היה הגדול ביותר ששולם עד אז בישראל.
בספטמבר 1977 נשרף המפעל שוב ושוקם במשך חצי שנה בידי סולל בונה.
בשרפה זאת האשימה המשטרה את כנופיית מע"צ, שברבות השנים זוכו מכל אשמה.
שרפה שלישית, קטנה בהיקפה, אירעה במפעל בדצמבר 1978.
קרברוס הוא אחד מחמשת הירחים של כוכב הלכת הננסי פלוטו.
הוא התגלה על ידי טלסקופ החלל האבל בשנת 2011, והיה לירח הרביעי של פלוטו שהתגלה אחרי כארון, ניקס והידרה.
הירח נקרא על שם קרברוס, כלב ציד נאמן בעל שלושה ראשים וזנב דרקון, שהיה שייך לאל השאול האדס במיתולוגיה היוונית (מקבילו של פלוטו במיתולוגיה הרומית) ששמר על השאול.
החללית ניו הורייזונס הגיעה לפלוטו וירחיו, ביניהם קרברוס, ביולי 2015.
קרברו סיבנדה הוא אתלט מבוטסואנה, בעל מדליית כסף בריצת 400 מטר ומדליית זהב בריצת שליחים 400X4 מטר באליפות אפריקה 2016.
ב-2014 זכה סיבנדה במדליית כסף בריצת 400 מטר באולימפיאדת הנוער בשיא אישי של 46.76 שניות.
ב-2016 זכה במדליית זהב באליפות אפריקה באתלטיקה בריצת שליחים 400X4 מטר ובמדליית כסף בריצת 400 מטר.
באותה שנה זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' ובמדליית כסף במקצה השליחים.
הוא ייצג את בוטסואנה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, העפיל כמשתתף הצעיר ביותר לגמר וסיים במקום החמישי בשיא אישי של 44.25 שניות.
כמו כן היה חבר בנבחרת השליחים שסיימה במקום החמישי בריצת 400X4 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפיל משלב המוקדמות.
קרבן מצורע הוא קרבן שהמצורע מקריב לאחר שנרפא מצרעתו והשלים את תהליך הטהרה שלו.
בפרשת מצורע, לאחר תיאור תהליך ההיטהרות של המצורע, מצווה התורה על המצורע להקריב קרבן:
ספר החינוך מסביר שהקורבן נועד להמחיש למצורע עד כמה הגוף לא חשוב לעומת הנפש, כדי שיתקן את מעשיו ויחזור בתשובה.
הרמב"ם נדרש לשאלה מדוע כל אחד מהקרבנות של מחוסרי כפרה מנוי כמצווה עצמאית, ואין מצווה אחת שמחוסרי כפרה יקריבו את קרבנם:
המצורע צריך להקריב אשם, חטאת, עולה, מנחה המורכבת מסולת ושמן, ושמן נוסף לנתינה על איבריו.
בעוד שמצורע אמיד צריך להביא שלוש בהמות לקרבנו, התורה מאפשרת למצורע עני להביא את קרבנות החטאת והעולה מהעוף.
כתוצאה מכך, גם כמות הסולת והשמן שעל המצורע להביא למנחה פוחתת.
פירוט ההרכב של קרבן המצורע וההבדל בין אמיד לעני נראה כך:
+המצורעאשםחטאתעולהמנחהשמן לכפרהאמידכבשכבשהכבששלושה עשרונים סולת + שמןלוגעניכבשתור או בן יונהתור או בן יונהעישרון סולת + שמןלוג
מצורע עני רשאי להביא קרבן עשיר, אך מצורע עשיר שהביא קרבן עני - לא יצא.
עשיר שמממן את קרבן המצורע של בנו העני - רשאי להביא קרבן עני, כי העיקר הוא זהות המתכפר על ידי הקרבנות ולא זהות המממן אותם.
מצורע שהעשיר או שירד מנכסיו - דינו כפי מצבו הכלכלי בשעת הבאת הקרבן.
ואם הביא כבר חלק מהקרבנות ואז השתנה מצבו הכלכלי - נחלקו התנאים מהו הקרבן הקובע את מידת התחייבותו: רבי שמעון סובר שהולכים לפי מועד הקרבת החטאת, ואילו רבי יהודה סובר שהולכים לפי מועד הקרבת האשם.
לאחר שהמצורע נרפא הוא צריך להיטהר מטומאתו.
תהליך הטהרה כולל הזאת דם ציפור ומים חיים, כיבוס בגדים, גילוח, טבילה והמתנה של שבעה ימים.
במהלך שבעת הימים הוא כבר מותר בכניסה למחנה ישראל, אך אסור בתשמיש המיטה.
ביום השביעי עליו לבצע גילוח נוסף, כיבוס נוסף וטבילה נוספת.
לאחר שטבל והסתיים היום השביעי - המצורע טהור לגמרי, אלא שהוא מחוסר כיפורים, כלומר אסור לו לאכול קדשים או להיכנס למקדש, עד שיביא את קרבנו.
המצורע צריך לעמוד בשער המזרחי של עזרת ישראל (שער ניקנור), כשפניו לכיוון מערב.
הכהן לוקח את כבש האשם מהמצורע ומבצע בו תנופה בעודו חי.
לכתחילה יש להניפו יחד עם לוג השמן, אך בדיעבד אם הניף כל אחד בפני עצמו - יצא.
הכהן מחזיר את הכבש למצורע, כדי שיסמוך ידיו עליו.
מיד לאחר מכן שוחטים את כבש האשם, ו-2 כהנים מבצעים קיבול: כהן אחד מקבל בכלי והולך לזרוק את הדם על המזבח, כמו כל דם אשם.
כהן נוסף מקבל מהדם בידו השמאלית והולך לתת מהדם על שלושה איברים של המצורע: תנוך אוזן ימין, בוהן יד ימין ובוהן רגל ימין.
בשעת נתינת הדם על איבריו, אסור עדיין למצורע עצמו להיכנס לעזרה, אך גם אסור להוציא את הדם מהעזרה.
לכן מכניס המצורע את איבריו והוא עצמו נשאר בחוץ.
לפי רבי יהודה המצורע מכניס את שלושת האיברים יחד לעזרה, אך לדעת תנא קמא הוא מכניס בכל פעם איבר אחד בלבד, וכך פסק הרמב"ם.
לפי תנא קמא, מצורע שחסר לו אחד מהאיברים שצריך לתת עליהם את הדם - לא יכול להיטהר לעולם, כי בזה תלויה הטהרה.
אמנם, לפי רבי אליעזר אין חובה לתת דם דווקא על האיברים הללו ממש, אלא די בכך שנותן על מקומן.
כמו כן, רבי שמעון סובר שיש חשיבות בנתינת הדם דווקא על בוהן היד או תנוך האוזן, אך ניתן לקיים את המצווה גם בנתינה על האיברים המקבילים בצד שמאל.
עם זאת, הרמב"ם פסק להלכה כדעת תנא קמא, שאין למצורע כזה טהרה לעולם.
לאחר נתינת הדם על האיברים, נוטל הכהן את לוג השמן הנוסף שהביא המצורע ושופך ליד שמאל, שמשמשת ככלי קיבול לשמן.
לכתחילה עליו לשפוך ליד שמאל של כהן נוסף, אך בדיעבד גם אם שפך ליד שמאל שלו - יצא.
הכהן, שעומד בעזרה, טובל את יד ימינו בשמן ומזה כנגד קודש הקדשים, וחוזר על פעולה זו שבע פעמים.
משם הולך הכהן אל המצורע ונותן מהשמן על שלושת האיברים - תנוך אוזן ימין, בוהן יד ימין ובוהן רגל ימין.
את השמן שנותר בכף ידו נותן הכהן על ראשו של המצורע, כמו שכתוב: .
שאר השמן שנותר מהלוג מתחלק בין הכהנים, והם רשאים לאכול ממנו בעזרה בלבד, כדין קדשי קדשים.
נחלקו התנאים במידת החשיבות של נתינת יתר השמן על הראש: רבי עקיבא סובר שמדובר בפעולה חיונית, ואם לא נתן על ראשו את יתר השמן - לא כיפר, והמצורע עודנו מחוסר כיפורים.
רבי יוחנן בן נורי, לעומתו, סבור שמדובר ב"שיירי מצווה" בלבד, וגם אם לא נתן - כיפר, אלא שמעלה עליו הכתוב כאילו לא כיפר.
לאחר נתינת דם האשם על איברי המצורע, ובמקביל לנתינת השמן, שוחטים הכהנים את קרבן החטאת ומקריבים אותו למזבח.
אחר כך שוחטים את קרבן העולה ומעלים אותו למזבח יחד עם המנחה.
קרברוס (שם מדעי: Kerberos) הוא סוג של יונק טורף ממשפחת ההאיניילוריים אשר חי באירופה בתקופת האאוקן שלפני 40.4 עד 37.6 מיליון שנה.
הוא התגלה במחוז טארן בדרום צרפת ממצאים שכללו גולגולת חלקית, לסת תחתונה ושרידים של רגליים אחוריות.
הוא תואר למדע בשנת 2015 בידי החוקר "פלוריאל סול" (Floréal Solé) והוא כלל מין יחיד - Kerberos langebadreae.
הוא נקרא על שם כלב השאול המיתולוגי - קרברוס.
היונק הקדום דמה במראהו להאינדון המאוחר יותר, והוא התפתח מטורפים קטנים זריזים שוכני יערות שכנראה הגיעו מאפריקה לאירופה.
ככל הנראה הוא היה היונק הטורף הגדול ביותר שחי באאוקן עם מסת גוף משוערת של 140 קילוגרם ואורך של 2 מטרים.
בקדמת הלסת בלטו ניבים פעורים החוצה וכמה חותכות מצידיהם.
מבנה הלסת הגדולה עוצב לנשוך בעוצמה גבוהה.
הוא היה טורף חלש יחסית עקב מבנה רגליים קצר מדי וגוף גדול, כך שהוא כנראה ניזון מפגרים והשתמש בלסתותיו החזקות לפצח את העצמות שלהם.
הוא נכחד עם היעלמות היערות והיצורים שחיו בהם בסוף האאוקן.
האינודונים מאוחרים יותר, למשל ההאינדון פיתחו רגליים ארוכות יותר והם נעו במהירות גבוהה עקב כך.
קרברוס או צרברוס היא סדרת טלוויזיה רוסית, דרמה היסטורית בבימויו של ולדימיר שצ'גולקוב ובכיכובם של סרגיי מארין, קיריל קיארו וטימופיי טריבונצב.
שנת 1826. בזה אחר זה, מתרחשים רציחות אכזריות של מלשינים המעורבים בפרשת הדקבריסטים.
בלש שהגיע ממוסקבה ואציל ששוחרר אך זה ממעצר מופקדים לחקור את הפשעים הללו.
סרגיי מארין – אלכסנדר בושניאק, חוקר ממשטרת מוסקבה
טימופיי טריבונצב – לאבר פטרוביץ', אציל
דמיטרי אוליאנוב – אלכסנדר בנקנדורף
קרגו דרגון היא חללית מטען שמיועדת להעברת ציוד ומצרכים לתחנת החלל הבין-לאומית.
החללית נבנתה בעקבות זכיית SpaceX במכרז נאס"א.
השיגורים מבוצעים בכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי ו-40A (שיגור מס' 4) בעזרת משגר פאלון 9 Block 5 שמתואם לשימוש חוזר.
חזרת החללית מבוצעת למפרץ מקסיקו.
החללית מצוידת במערכת עגינה מסוג NDS (NASA Docking System) המאפשרת לה לעגון באופן עצמאי ואוטומטי בתחנת החלל הבין-לאומית.
בניגוד לגרסה המאוישת של חללית דרגון 2 בחללית מטען לא הותקנו מושבים לצוות, מערכת שליטה, מערכות תומכות צוות מאויש ומערכת מילוט אוטומטית.
לבקשת נאס"א נחיתה של החלליות מבוצעת במימי מפרץ מקסיקו במטרה לקצר את הדרך למרכז החלל קנדי לאחר הנחיתה.
מספר טיסה משימה/לוגו תאריך שיגור תעריך נחיתה משגר מטען בהמראה משך טיסה, ימים מטען בנחיתה הערות 1 SpaceX CRS-22 3 ביוני 2021 10 ביולי 2021 B 1067.13,328 ק"ג 342,404 ק"גהמטען טופל על ידי משלחת מס' 65 לתחנת החלל הבין-לאומית.
המטען כלל בין היתר 6 לוויינים
קרגו דרגון C208 היא חללית מטען שמיועדת להעברת ציוד ומצרכים לתחנת החלל הבין-לאומית.
כל השיגורים מבוצעים בכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי בעזרת משגר פאלון 9 Block 5 שמתואם לשימוש חוזר.
בניגוד לגרסה מאוישת של חללית דרגון 2 בחללית מטען לא הותקנו מושבים לצוות, מערכת שליטה, מערכות תומכות צוות מאויש ומערכת מילוט אוטומטית.
קרברוס היה מגזין סאטירי בשוודית שפורסם בהלסינקי, פינלנד בשנים 1917–1921.
המגזין החל לצאת לאור בשנת 1917. המגזין הביע עמדה פוליטית ליברלית על אף שפוליטיקה לא הייתה מיקודו הבלעדי של המגזין, זאת משום שכלל גם כתבים אמנותיים.
משנת 1917 עד 1918 יצאה לאור גם מהדורה בשפה הפינית של המגזין ששיפרה את הפופולריות שלו.
קרברוס תמך בדעות אנטי-קומוניסטיות ואנטי-בולשביקיות בעת ההתמודדות עם המשטר הקומוניסטי החדש שהוקם ברוסיה.
מחבריו טענו שמונרכיה תהיה אופציה טובה יותר עבור רוסיה וגם עבור האינטרסים של פינלנד.
המגזין הפסיק לצאת לאור ב-1921 והוחלף על ידי מגזין סאטירי נוסף בשפה השוודית, "Garm".
קרגו דרגון C211 באנגלית:Cargo Dragon C211 היא חללית מטען שמיועדת להעברת ציוד ומצרכים לתחנת החלל הבין-לאומית.
הטיסה הראשונה בוצע ב-26 בנובמבר 2022. המשגר נחת בהצלחה באסדה ימית.
חללית נחתה לאחר 45 ימים בחלל.
הטיסה השנייה בוצע ב-10 בנובמבר 2023. המשגר נחת בהצלחה באזור נחיתה מס' 1 בנמל החלל קייפ קנוורל.
חללית נחתה לאחר 42 ימים בחלל.
קרדיולוגיה (Cardiology, מיוונית: καρδίᾱ פירושו "לב") היא ענף ברפואה העוסק במחלות לב וכלי דם .
קרדיולוגיה היא התמחות-על בענף הרפואה הפנימית.
על מנת להיות קרדיולוג מוסמך במדינת ישראל דרושה התמחות בסיס באורך שלוש שנים ברפואה פנימית ולאחר מכן שלוש שנים נוספות התמחות-על בקרדיולוגיה.
קיים הבדל בין קרדיולוגיית מבוגרים, העוסקת בעיקר במחלות לב (כמו: חסימת עורקים, אוטם שריר הלב, ומחלות כלי דם); לבין קרדיולוגיית ילדים העוסקת בעיקר במומי לב מולדים, מומים כחלוניים, ובעיית מסתמים.
אלקטרופיזיולוגיה קרדיאלית - מדע העוסק בחקר וטיפול בעיות הנוגעות לפעילותו החשמלית של הלב.
אקוקרדיוגרפיה - שימוש באולטרה סאונד ללימוד פעולותיו המכניות של הלב.
קרדיולוגיה פולשנית - ענף המבוסס על החדרת צנתר אל עורקי הלב במטרה לאבחן חסימות בהם ולטפל בהן.
ללב, המצוי במרכזו של ענף הקרדיולוגיה, מספר תכונות אנטומיות ופיזיולוגיות שתועדו ונחקרו במשך מאות שנים.
בעוד הרבה ידוע לנו על תפקודו הבריא של הלב, הקרדיולוגים חוקרים ומעמיקים בהפרעות וליקויים בתפקודו.
הלב הוא שריר שמתפקד כמשאבה המפמפמת את הדם אל הגוף כולו.
העברת הדם לגוף מתבצעת בשני מחזורים:
המחזור הריאתי (המכונה "הקטן") - הדם נכנס מהווריד הנבוב (vena cava) לעלייה הימנית של הלב, וממשיך אל חדר ימין, משם הוא זורם לריאות דרך עורק הריאה, המתפצל ל-2 (עורק אחד לכל ריאה), ומובל לנאדיות הריאה, מהן הוא עובר לווריד הריאה, דרכו הוא זורם אל העלייה השמאלית.
הדם מגיע לריאות כשהוא עני בחמצן ועשיר בפחמן דו-חמצני ועל כן תפקיד הריאות הוא להעשירו בחמצן.
המחזור הסיסטמי (המכונה "הגדול") - הדם נכנס לעלייה השמאלית וממשיך אל חדר שמאל, משם הוא זורם אל אבי העורקים.
בהמשך, יתפצל אבי העורקים לעורקים, עורקיקים, נימים, ורידונים, ורידים, ולבסוף הוא זורם דרך הוריד הנבוב עליון ותחתון אל העלייה הימנית.
דם עשיר בחמצן זורם בכל חלקי הגוף, מעביר להם את החמצן שהוא מכיל ומתרוקן עם הגעתו בחזרה ללב.
הקרדיולוגיה עוסקת בחריגות הלב מתפקודו הנורמלי, בין אם בשל בעיה בלב עצמו או בין אם בגורם מחוץ ללב.
הפרעות בתפקוד הלב מובילות למחלות לב וכלי הדם (מחלות קרדיווסקולריות) המהוות גורם משמעותי בשיעור התמותה העולמי.
בניגוד להנחה המתבקשת כי הלב יזין את עצמו מתוך מחזורי הדם שעוברים בו, הלב איננו נוהג כך ועליו לקבל אספקה של תזונה וחמצן מעורקים חיצוניים לו ככל איבר אחר בגוף.
זהו מחזור הדם הכלילי, המורכב מעורקים וורידים כליליים.
להפרעות בכלי הדם הכליליים עלולות להיות תוצאות מרחיקות לכת.
דוגמאות להפרעות אלו: תסמונת כלילית חריפה, תעוקת לב, טרשת עורקים, אוטם בשריר הלב ("התקף לב").
דום לב הוא המונח הכללי למצב בו ישנה הפסקה מוחלטת בפעילות הלב ועל כן הדם מפסיק לזרום אל הגוף וממנו.
הדבר נגרם מכמה סיבות: הפסקה בפעילות החשמלית של הלב, פרפור חדרים, קצב לב מואץ של אחד מהחדרים ועוד.
מומי לב מולדים מחולקים ל-3 קבוצות שונות על פי הפתופיזיולוגיה שלהם:
(היצרות המסתם האאורטלי או הפולמונרי, קוארטקציה של האאורטה).
ישנם מומים עם מאפיינים מעורבים - כך למשל, truncus arteriosus, וכן תסמונת לב שמאלי היפופלסטי.
קרדונג לה (Khardung La) הוא מעבר הרים בחבל לדאק שבצפון הודו.
הכביש העובר בו מחבר את העיר לה עם עמק נוברה.
קרדונג לה נמצא בגובה של 18,380 רגל (5,602 מטרים) מעל לפני הים, ונהוג לראות בו את מעבר ההרים הגבוה בעולם העביר לכלי רכב יבשתיים.
חובבי ספורט אתגרי יורדים עם אופניים בכביש התלול ממעבר ההרים הגבוה עד לעיר לה, מרחק 37 קילומטרים וירידה של כמעט 2,000 מטרים בגובה.
קַרְדַ֫אחַה היא עיירה בצפון-מערב סוריה, במחוז לטקיה.
העיירה נמצאת בקרבת העיר לטקיה, בין ההרים הצופים על קו החוף של סוריה.
מרבית אוכלוסיית קרדאחה היא ממוצא עלווי, ונולד בה נשיא סוריה לשעבר, חאפז אל-אסד.
מאז עלה אסד לשלטון בסוריה בשנת 1970, ובמהלך תקופת שלטונו, השקיע הממשל הסורי באופן משמעותי בקרדאחה, בלטקיה ובסביבתן.
הדבר בא לידי ביטוי בהקמת ארמונות ובתי קיט בקרדאחה השייכים למשפחת הנשיאות הסורית, ואף בבניית מעקף שמקשר את העיירה לכביש החוף המהיר.
באופן מסורתי מהווה קרדאחה מרכז משפחתי של משפחת הנשיאות מחוץ לדמשק, והנשיא בשאר אל-אסד, כמו אביו לפניו, נהג להתארח לפרקים בעיירה בחופשותיו.
ב-27 ביוני 2006, עת שהה הנשיא בשאר אל-אסד בארמונו שבקרדאחה, ביצע חיל האוויר הישראלי יעף הפגנתי מעל הארמון תוך יצירת בום על-קולי, זאת בתגובה לחטיפתו של גלעד שליט על ידי ארגון חמאס יומיים לפני כן.
במרכז העיירה פסל גדול של הנשיא חאפז אל-אסד, וכן מאוזוליאום ענק ובו קבורים חאפז אל-אסד ובנו באסל אל-אסד.
לפי פרסומים, המאוזוליאום נהרס ב-11 בדצמבר 2024, עם המהפכה הסורית.
מדי שנה (עד 2024) נערכו בקרדאחה שני אירועים רבי משתתפים – האזכרה השנתית לפטירתו של חאפז אל-אסד ב-10 ביוני, והאזכרה השנתית למותו של באסל אל-אסד ב-21 בינואר.
בשנת 2001 נכח חבר הכנסת הערבי-ישראלי עזמי בשארה בטקס האזכרה למותו של חאפז אל-אסד, ונשא דברים בשבח "ההתנגדות הערבית" – דברים שעוררו סערה גדולה בישראל.
קרדיאקס היא להקת פולחן בריטית שמשלבת בין פאנק לרוק מתקדם.
חרף אלמוניותה היחסית, סגנונה הייחודי, אשר זכה לכינוי "פרונק" (Pronk), השפיע על יוצרים רבים ותרם להתפתחות של סגנונות כמו נו-מטאל, אוונגרד-מטאל ומת' רוק.
עם מעריציהם ברחבי העולם אפשר למנות את מייק פאטון וחברי Mr.
Bungle, בלר, Tool, תום יורק מרדיוהד ודייב גרוהל.
ב-2008 הופסקה פעילות הלהקה לאחר יותר מ-30 שנות יצירה עקב מצבו הרפואי של מנהיג הלהקה, טים סמית', שקיבל התקף לב ונותר משותק.
סמית' נפטר ב-2020, אך מעגל המעריצים של הלהקה רק גדל.
ב-2025 יצא אלבומה האחרון של הלהקה, שהושלם לאחר מותו, והלהקה שבה להופיע.
השירים של קרדיאקס עמוסים ומורכבים באופן המזכיר את פרנק זאפה, אך עם אסתטיקה מוזיקלית המזכירה דווקא את הסקס פיסטולס.
יצירתם מתאפיינת בעיבודים מורכבים, שבירות קצב ומבני שירים מסובכים, לצד סגנון שירה תיאטרלי במבטא בריטי כבד, גיטרה מלאת דיסטורשן, בס כבד ומונוטוני ותופים מינימליסטיים ואנרגטיים.
ההרכב התאפיין בכלים לא שגרתיים ללהקת פאנק, ולרוק בכלל: בגלגוליה השונים הלהקה כללה גם סקסופונים, סינתסייזרים וכלי הקשה שונים כמו מרימבה וקסילופון, שהעידו על ההשפעה הרבה של זאפה ולהקות רוק מתקדם כמו ג'נטל ג'ייאנט על המוזיקה שלהם.
עם זאת, קרדיאקס צייתו לקודים של סצנת הפאנק מכל בחינה אחרת.
את אלבומיהם הראשונים הם הקליטו באמצעים דלים ובאיכות נמוכה, שכפלו את הקלטות ועטיפותיהן בעצמם לפי מיטב מסורת DIY הפאנקית והוציאו אותן בלייבל משלהם.
ההופעות שלהם היו מופרעות ואנרכיסטיות, וכללו שלל טקסים, איפור תיאטרלי מוגזם, מדי צבא מלוכלכים בבוץ, ומנהג שהתחבב במיוחד על הקהל - השפלות חוזרות ונשנות של בסיסט הלהקה, לרבות הכאתו בפומבי על הבמה.
השילוב בין רוק מתקדם לפאנק העניק למוזיקה שלהם את הכינוי "פרונק" (Pronk), מונח שטים סמית' עצמו דחה בבוז – הוא הקפיד לטעון בתוקף שקרדיאקס מנגנים פופ פסיכדלי.
כך או כך, פרוגרסיביים מדי בשביל הפאנקיסטים ופאנקיים מדי בשביל הפרוגרסיבים, חברי הלהקה התקשו למצוא את הקהל שלהם, אך במרוצת הזמן הפכו לאבן דרך משמעותית ומשפיעה בתולדות המוזיקה, וסמית' עצמו הוכר כגאון על ידי מבקרים ומוזיקאים.
ב-2018 הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד.
הלהקה הוקמה ב-1977, וב-1978 הופיעה לראשונה תחת השם Cardiac Arrest.
ב-1981, לאחר הוצאת הקלטת הראשונה שלה, היא שינתה את שמה ל-Cardiacs.
בבסיס הלהקה ניצב טים סמית' (Tim Smith), גיטריסט, כותב ומלחין השירים, שסגנון השירה המאנפף והמבטא הבריטי הדרומי הכבד שלו הפכו לאחד מסממני הזיהוי של הלהקה.
לצדו ניגן בבס אחיו הגדול, ג'ים סמית', וסוללה של נגנים שהתחלפו תדיר לאורך השנים.
ב-1980 יצאה הקלטת הראשונה של הלהקה, שעוד נקראה אז Cardiac Arrest, בשם My Obvious Identity.
היא הציגה לראשונה את הסגנון המוזיקלי הייחודי ללהקה, שכלל אסתטיקה של פאנק ומעט סקא מצד אחד, ולחנים מוטרפים, קרקסיים וקופצניים מצד שני.
שנה מאוחר מכן יצאה הקלטת Toy World.
שתי הקלטות נמכרו אך ורק בהופעות, והן נחשבות כיום לפריטי אספנים נדירים במיוחד.
ב-1984, לאחר שינויים פרסונליים רבים, התייצב ההרכב הקלאסי של הלהקה: טים סמית' בגיטרה, ג'ים סמית' בבס, ויליאם ד' דרייק בקלידים, שרה סמית' (אשתו הטרייה של טים) בסקסופונים, טים קוואי בכלי הקשה וקלידים נוספים ודומיניק לקמן בתופים.
ב-1984 קרדיאקס הוזמנו על ידי סולן להקת מריליון, פיש, לפתוח את סיבוב ההופעות שלהם.
השידוך גאל את הלהקה מהאנונימיות שלה, אך התברר כלא מוצלח במיוחד: במהלך ההופעות, מעריצי מריליון זרקו חפצים שונים על הלהקה, ובאחת ההופעות אף ניסו להצית את הבמה.
ב-1987 האשים אחד מצהובוני אנגליה את טים ושרה סמית' בגילוי עריות, תחת תואנת שווא כי מדובר למעשה באחים ולא בזוג נשוי.
ב-1988 יצא הסינגל Is This The Life וזכה להצלחה מפתיעה והשמעות ברדיו (לרבות בתחנת הרדיו הישראלית גלי צה"ל), והוא נחשב עד היום ללהיט הראשון והאחרון של הלהקה.
שנה לאחר מכן שרה סמית' עזבה את הלהקה (אם כי היא המשיכה להתארח בהופעות מפעם לפעם), והסקסופון הדומיננטי שלה הוחלף בגיטרה שנייה דווקא, מהלך ששינה את הסאונד של הלהקה.
בהמשך אותה שנה יצא אלבום האוסף Archive, שכלל חומרים משתי הקלטות הראשונות, שאותן לא ניתן היה להשיג יותר, לצד חומרים שלא שוחררו עד אז.
בשנים 1989-1991 חברי הלהקה החלו לעזוב אותה זה אחר זה.
ללא קלידים, כלי הקשה וסקסופונים, שהיוו חלק כה משמעותי מהסאונד הייחודי של הלהקה, הלהקה החלה לגבש סאונד חדש מבוסס גיטרות, וגם גישה שונה להופעות חיות: תפקידי הקלידים וכלי ההקשה הושמעו מפלייבק מוכן מראש, והלהקה, הפעם כרביעייה של שתי גיטרות-בס-תופים, ניגנה איתו על הבמה בסנכרון.
ב-1991 יצא אלבום האוסף Songs for Ships and Irons, שכלל את שירי המיני אלבום Big Ship לצד שירים נוספים שלא נכללו באלבומים קודמים, ואלבום האולפן Heaven Born and Ever Bright, שהציג לראשונה את הסאונד החדש של הלהקה.
האלבום יצא בלייבל שפשט את הרגל זמן קצר לאחר מכן, ועל כן לא היה זמין עד שהודפס מחדש ב-1995. בשנים הבאות הלהקה לא הקליטה אך ניצלה את ההרכב המצומצם והקל יותר כדי להופיע באינטנסיביות.
ב-1992, באחת מהופעותיהם חיממה אותם Radiohead האלמונית דאז.
ב-1995 יצא האלבום הכפול Sing To God שנחשב ליצירה האפית ביותר של הלהקה.
קרדיאקס השכילו להמציא את עצמם מחדש עם סאונד גיטרות שהתכתב עם הרוק האלטרנטיבי של התקופה, אך בלי לאבד מהסגנון הייחודי שלהם.
ההצלחה היחסית של האלבום חשפה את קרדיאקס בפני דור חדש של מעריצים.
באותה שנה יצאו גם כל אלבומי הלהקה מחדש על גבי CD (נכון ל-2008, כל המהדורות אזלו).
ב-1999 יצא אלבום האולפן האחרון שלהם, Guns, שנחשב לאלבום הקומוניקטיבי ביותר שלהם.
בשנת 2000 קרדיאקס החלו במנהג שהפך עד מהרה למסורת - הופעת ענק שנתית ב-11 בנובמבר בלונדון אסטוריה מול 2,000 מעריצים נלהבים.
ההופעות השנתיות הפכו למפגשי מעריצים מכל רחבי העולם, והתארחו בהם נגנים מגלגולי העבר של הלהקה.
ב-2004 ההרכב השתנה פעם נוספת: הגיטריסט ג'ון פּוּל הוחלף בגיטריסט קאבוס טוראבי (שהיה בן 5 כשהלהקה הוקמה), ונוספו לו שלוש זמרות ליווי ושתי נגניות כלי הקשה, שניגנו בעיקר בתופי בס ענקיים שהעניקו לשירים נופך דרמטי וכבד.
ב-2008, בשלבי סיום של הקלטת אלבום חדש, נעצרה פעילות הלהקה בפתאומיות בעקבות מצבו הרפואי של טים סמית', שקיבל התקף לב (cardiac arrest).
ההתקף הותיר אותו משותק עם מקרה נדיר של דיסטוניה.
חברי הלהקה מהעבר וההווה, בשיתוף עם קהילת המעריצים של הלהקה שרק גדלה הודות לרשתות החברתיות, נרתמו לתמוך בסמית' במהלך השיקום.
בתקופה זו אלבומי הלהקה יצאו מחדש לצד פרויקטים ישנים של סמית', הוקלטו שני אלבומי מחווה ליצירתו בקרדיאקס ובפרויקטים נוספים, הוצעו למכירה כותרי DVD ופריטים שונים באתר הלהקה ואף התקיימו אירועי התרמה עם הופעות, הקרנות סרטים וראיונות.
ב-2018, כעשור לאחר התקף הלב, הושק קמפיין התרמה ובמסגרתו גויסו כ-100 אלף פאונד.
סמית' נפטר ב-22 ביולי 2020 בגיל 59. לאחר מותו יצאו הקלטות נוספות של קרדיאקס והעניין בלהקה המשיך להתגבר.
ב-2024 חברי הלהקה בעבר ובהווה יזמו עם שותפים נוספים מופעי מחווה לפועלו של סמית' ברחבי אנגליה וסקוטלנד תחת הכותרת Sing to Tim.
כל הכרטיסים להופעות אזלו במהרה.
ב-2025 יצא האלבום הכפול LSD, אשר סמית' המשיך לעבוד עליו עד מותו חרף השיתוק שבו לקה.
את ההנחיות הוא נתן באמצעות הצבעה עם עיניו על לוח אותיות וכתיבה איטית בידו השמאלית.
עקב חוסר יכולתו לשיר, תפקידי השירה שטרם הוקלטו בוצעו על ידי חברים נוספים שאושרו על ידו, בהם מייק ונארט ורוז אלן-קאמפ.
לאחר מותו העבודה על האלבום המשיכה בידי אחיו ג'ים.
עם צאתו האלבום זכה לשבחים, והלהקה הכריזה על חזרה לפעילות עם סיבוב הופעות ב-2026.
קֵרְדְזָ'אלִי וגם קרג'אלי (בבולגרית: Кърджали) היא עיר בדרום בולגריה בירת מחוז קרדז'אלי, השוכנת ברכס המזרחי של הרי רודופי, 204 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה.
ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה ובמהלך תקופת הברונזה המאוחרת התיישבו באזור באופן מאורגן שבטים תראקים.
במהלך המאה ה-1 לפנה"ס הפך האזור חלק מפרובינציה רומית ובהמשך ביזנטית.
במהלך המאה ה-7 החלה הגירה של שבטים סלאבים לאזור.
בראשית המאה ה-10 נכבש היישוב על ידי סימאון הראשון צאר האימפריה הבולגרית הראשונה.
בהמשך, נתון היה האזור גם לשליטת האימפריה הבולגרית השנייה.
ב-1371 נכבש היישוב בידי צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית.
שמה של העיר נגזר משמו של הואלי העות'מאני קראדז'י עלי פאשה שמשל בעיר ב-1650. בסוף המאה ה-18 שלטו בדרום בולגריה כנופיות פורעים שבסיס מוצאם היה העיר קרדז'אלי, מספרם מנה כמה אלפים והם מרדו בשלטון העות'מאני מבלי שהשלטונות יכלו או רצו לבלום את ההתקפות.
כנופיות אלו כונו "קרדז'אלי" על שם עיר הבסיס שלהם ובתקופה זו ערכו פרעות בקרב יהודי העיר קיוסטנדיל.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכללה העיר מתוקף סיכומי קונגרס ברלין בשטח המחוז האוטונומי רומליה המזרחית.
ב-6 בספטמבר 1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה.
כפועל יוצא מהכרזה זו פרצה מלחמת בולגריה–סרביה (1885) אשר הסתיימה בניצחון הבולגרים.
לאחר המלחמה נחתם הסכם בוקרשט ובמסגרתו נמסרו קרדז'אלי וסמוליאן כמחווה של רצון טוב לחזקת העות'מאנים, בתמורה להסכמתם ששאר מחוז רומליה המזרחית יעבור לחזקת נסיכות בולגריה לפיקדון בן 5 שנים, שמעולם לא הוחזר.
ב-21 באוקטובר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש צבא ממלכת בולגריה את העיר ומאז נותרה בשטח בולגריה.
בתקופת המשטר הקומוניסטי הייתה קרדז'אלי מרכזו של אזור תעשיית מוצרי טבק.
בסמיכות לעיר קיימים מרבצי אבץ ועופרת הנכרים לצורכי תעשייה.
בשטח הרשות המקומית מצויה תחנת כוח הידרואלקטרית שמספקת חשמל לאזור בהספק של 120 מגה וולט אמפר ובמהלך העשור השני של המאה ה-21 תגדיל את כושר הייצור ל-300 מו"א.
התחנה המתבססת על מאגר המים והסכר הסמוך לעיר, מספקת גם מקומות עבודה לתושביה.
העיר ממוקמת בתוואי עורק מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.
אוכלוסיית קרדז'אלי מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה הגדול מהילודה וכן בשל הגירה שלילית.
בראשית שנות ה-80 רדף משטרו של טודור ז'יווקוב את המיעוט הטורקי במדינה, עשרות אלפים נאלצו להגר לטורקיה ובכלל זה אלפים מתושבי קרדז'אלי.
בנוסף, המצב הכלכלי הקשה בבולגריה בסוף המאה ה-20 וראשית המאה ה-21 הביא להגירת עבודה, בעיקר למערב אירופה.
מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי 53% הם ממוצא טורקי, 42% בולגרים ואחוז אחד צוענים.
הקהילה היהודית בקרדז'אלי נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19, כפי הנראה לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
חלק מיהודי בולגריה סבלו מהתקפות מצד הצבא הרוסי ואלמנטים אנטישמיים באוכלוסייה הבולגרית, אלפים מהם העדיפו להישאר תחת חסות האימפריה העות'מאנית ועזבו את בולגריה.
חלקם היגרו למחוז העות'מאני האוטונומי, רומליה המזרחית.
ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה ומנתה כ-100 נפשות.
אף על פי שקרדז'אלי הייתה בחזקת האימפריה העות'מאנית עד 1912 ומאחר והייתה קהילה מאורגנת במקום ב-1900 היא נכנסה לרשימת הקהילות המאורגנות.
ב-1924 נבנה בית הכנסת המרכזי והוקצתה חלקה לבית עלמין יהודי.
בעיר הייתה פעילות ציונית ענפה ובבחירות שהתקיימו לוועדי הקהילות בבולגריה במאי 1932 נגשה בקרדז'אלי רשימה ציונית מאוחדת אחת, אשר בהמשך עמד בראשה ניסים נִיאֶגוֹ.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוחל על יהודי העיר החוק להגנת האומה והגברים בגילאי 20–40 נלקחו לעבודות כפייה.
ברישומי משרד הפנים הבולגרי צוינו 11 יהודים מקרדז'אלי שנכללו במכסה זו.
מעריכים שלאחר מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר כ-200 יהודים, רובם ככולם עלו למדינת ישראל לאחר הקמתה.
מחוז (אובלסט) קֵרְדְזָ'אלִי, (בבולגרית: Област Кърджали) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום בולגריה, גובל ביוון ועיר בירתו היא קרדז'אלי.
מרבית תושביו של המחוז הם ממוצא טורקי, בני הדת המוסלמית סונית.
תחילת ההתיישבות האנושית במחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה.
באזור קיימים ממצאים ארכאולוגיים רבים המעידים על התיישבות מאורגנת ומבוססת במהלך המאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית.
במהלך המאה ה-1 לפנה"ס הפך האזור לפרובינציה רומית ובהמשך ביזנטית.
בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה היווה האזור מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש החבל על ידי האימפריה העות'מאנית ובמסגרת טרנספר אוכלוסיות שהיה נהוג לבצע בה מעת לעת, הועברו לאזור אלפי תושבים מוסלמים מאנטוליה.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הועבר האזור מתוקף סיכומי קונגרס ברלין לשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית.
ב-6 בספטמבר 1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחודו של המחוז עם הנסיכות הבולגרית.
צעד חד צדדי זה, הוביל למלחמת בולגריה–סרביה (1885) שהסתיימה בניצחון הבולגרים.
במסגרת הסכם בוקרשט (1886) שסיים את המלחמה נמסרו אזורי קרדז'אלי וסמוליאן לעות'מאנים כמחווה של רצון טוב ובתמורה הם הסכימו שכל שאר חלקי רומליה המזרחית יועברו לחזקת הבולגרים כפיקדון ל-5 שנים, אותו הבולגרים לא החזירו מעולם לעות'מאנים.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש האזור על ידי הצבא הבולגרי ומאז נותר בחזקת בולגריה.
בראשית שנות ה-80 רדף משטרו של טודור ז'יווקוב את בני המיעוט הטורקי, תוך ניסיון להטמיעם בכוח אל תוך "התרבות הסלאבית" ובכלל זה שינוי שמותיהם לקונוטציה המתאימה.
כתוצאה מתהליך זה נאלצו אלפי תושבים מוסלמים להגר מאזור קרדז'אלי לטורקיה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 מצויה אוכלוסיית המחוז במגמת קיטון מתונה, בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה וכן בשל הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה.
מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי, 66.65% הם טורקים, 29.11% הם בולגרים ו-0.8% הם צוענים.
69.6% מתושבי המחוז מחזיקים בדת המוסלמית סונית ו-21.5% הם נוצרים אורתודוקסים.
בשטח המחוז קיימות 372 חברות פרטיות.
מרבית התעשייה מתבססת על עיבוד תוצרת וחומרי גלם המופקים בשטחי המחוז כגון טבק, ירקות ובשר.
כמו כן קיימת תעשיית טקסטיל.
במחוז כורים חומרי גלם שונים כגון עופרת ואבץ.
קיימת גם תעשיית עץ שמוצריה מיוצאים לשטחי האיחוד האירופי.
קרדיואידה (ע"פ האקדמיה, לְבָבוֹן) היא צורה גאומטרית המתארת את מסלולה של נקודה קבועה על גבי מעגל המתגלגל (ללא החלקה) סביב מעגל אחר בעל רדיוס זהה.
אורך העקומה הוא פי 16 מרדיוס המעגל שיצר אותה, והשטח הכלוא בתוכה הוא פי שישה משטח המעגל.
מקור השם הלועזי במילה היוונית ללב – קרדיו, עקב צורת העקומה, המזכירה לב.
בקואורדינטות קרטזיות ניתן להציג את הקרדיואידה כעקומה פרמטרית:
הקרדאסים הם גזע בדיוני של חייזרים המופיע ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים".
גזע זה הוצג לראשונה בשנת 1991, בפרק העונה הרביעית של "מסע בין כוכבים: הדור הבא".
מקורם של הקרדאסים הוא כוכב-הלכת "קרדאסיה פריים" אשר ברביע אלפא, והם מין דומיננטי במאבקי הכוחות שבין האימפריות השולטות ברביע זה.
דמויות קרדאסיות רבות, בהן אילם גאראק, גול דוקאט, דמאר, טורה זיאל ואנברן טיין, מופיעות בסדרה בצורה בולטת.
הקרדאסים פותחו על ידי הכותבים של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" כדי לספק גזע אויב עימם גיבורי הסדרה יוכלו לתקשר, שלא כמו במקרה של הבורג, שם דרמה בין-אישית היא בלתי אפשרית, בשל חוסר האישיות והאינדיבידואליזם של גזע זה.
קַרְדִּיגָן הוא סוג של סוודר סרוג עם פתח קדמי הנלבש כבגד עליון מעל לבגדים הרגילים, בדומה לז'קט.
לרוב ניתן לכפתר את הקרדיגן או לסגור אותו באמצעות רוכסן, לקשור אותו באמצעות חגורה סרוגה או להשאירו פתוח.
הקרדיגן שונה מסוודר רגיל, בכך שאינו נלבש מעל הראש.
הקרדיגן לרוב עשוי מצמר טבעי, צמר סינתטי או כותנה.
הקרדיגן נקרא על שם ג'יימס ברודנל, רוזן קרדיגן השביעי, מייג'ור-גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על חטיבת פרשים קלים שביצעה את ההסתערות המפורסמת בקרב בלקלאווה במהלך מלחמת קרים.
הדגם של הקרדיגן עוצב בדומה למקטורן מצמר סרוג אשר נראה שהקצינים הבריטים לבשו לאחר המלחמה.
פרסום סיפור הקרב בצירוף התהילה לה זכה ברונדל לאחר המלחמה גרמו לפופולריות של פריט הלבוש.
נראה שבתחילה המושג התייחס רק לווסט חסר-שרוולים, אבל עם הזמן עבר לתאר גם פרטי לבוש נוספים.
השם קרדיגן, הוא אחד משלושה שמות של פריטים סרוגים שנאמר עליהם שנולדו במשך מלחמת קרים.
המילה הופיעה לראשונה בדפוס ב-1868, שנת מותו של הרוזן קרדיגן.
יש להניח שהוא לבש בגד כזה בשנותיו האחרונות בפארק דין נורזהאמפתונשייר, (Dean Park, Northhamptonshire), בתי האחוזות הכפריות באנגליה היו ידועים לשמצה בקור ששרר בהם.
הפריט השני הוא 'קסדת בלאקלווה' (balaclava helmet) כובע המכסה את הראש האוזניים וצידי הצוואר.
בישראל בתקופת הפלמ"ח זכה לכינוי כובע גרב.
הפריט השלישי הוא 'רגלן' (Raglan), בדרך כלל מדברים על 'שרוול רגלן' או 'סוודר רגלן', סוודר ששרווליו מחוברים לגב ולחלק הקדמי בתפר אלכסוני מבית השחי לצידי הצוואר.
כיום, קרדיגנים פשוטים לרוב נלבשים מעל חולצות או במקום ג'קט מחוייט, כצורה פחות רשמית של מקטורן או ווסט אשר מחזיקים את העניבה לאחר שמקטורן החליפה הוסר.
הקרדיגן הוא פריט הניתן ללבישה בצורה רב גוונית, יש קרדיגנים המשמשים לאירועים רשמיים וכאלה שלא.
כמו כן, ניתן ללבוש את הקרדיגן בכל מזג אוויר, אף על פי שלרוב הוא נלבש בחורף.
הקרדיגן מגיע במגוון של אורכים (ברך, אגן, מותן), צבעים וסגנונות (חלק, פסים ועוד).
נפת קרדאחה היא נפה במרכז מחוז לטקיה שבסוריה.
העיירה קרדאחה היא העיירה המרכזית בנפה, ובה נולד נשיא סוריה לשעבר, חאפז אל-אסד.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2004 התגוררו בנפה 74,644 איש.
הנפה מחולקת ל-4 תת-נפות (נאחיות; נתוני האוכלוסייה לשנת 2004):
נאחיית קרדאחה (ناحية القرداحة) - 44,510 איש.
נאחיית ארף אל מסיאתרה (ناحية حرف المسيترة) - 6,669 איש.
נאחיית פאקורה (ناحية الفاخورة) - 18,357 איש.
נאחיית ג'וובת בורגל (ناحية جوبة برغال) - 5,743 איש.
קרדונטיה (שם מדעי: Carodnia) הוא סוג יונק נכחד ממשפחת הקרדוניים, שבסדרת הקסנונולטיים, אשר התקיים בתחילת האאוקן של אמריקה הדרומית לפני 53 עד 48.6 מיליון שנה מזמננו.
יונק זה השתייך לקבוצת המרידיונגולטיים, אשר מילאו את הגומחה האקלוגית של הפרסתנים באמריקה הדרומית.
הסוג נחקר ב-1935 וכלל 4 מינים שהתגלו בממצאים בברזיל, ארגנטינה ובפרו, עם שלדים בשלמות משתנה.
הקרדונטיה היה מהיונקים הגדולים ביותר במהלך האאוקן באמריקה הדרומית, גדול פי עשרה משאר החיות באזור.
הוא הגיע לאורך של מטר וחצי, הגיע לגובה 80 עד 100 סנטימטרים ולמשקל של 150 קילוגרם, דומה בגודלו לטפיר מודרני.
הלסתות שלו היו גדולות ובתוכם ניבים ושיני לחיים גדולות שהזכירו את ניביו של היואינטתריום וקרוביו מהסדרה דינוצרטים.
עם זאת הוא היה חסר את קרניהם המוזרות של בני הסדרה.
הוא היה אוכל עשב מגושם בעל שיניים טוחנות בגדלים משתנים.
ככל הנראה ניזון מעלי עצים.
בעבר הוא נחשב לקרובם של הפירותראים, דמויי-הפילים אך מבנה השיניים של האחרונים היה עבה יותר.
כמו כן החשיבו אותו בעבר לקרובו של הקוריפודון מאמריקה הצפונית, אך גם מבנה שיניו שונה.
הקרדונטיה נכחד עם סיום האאוקן ותחילת האוליגוקן היבש והקריר יותר.
קרדיגיון (בוולשית: Ceredigion) הוא מחוז בויילס, לשעבר נקרא קרדיגנשייר (Cardiganshire).
מן המאה החמישית ועד המאה ה-13 היה המקום ממלכת קרדיגיון שעל שמה קרוי.
המחוז הוא בעל אוכלוסייה כפרית בעיקר וכולל 50 ק"מ חוף ים לאורכו של מפרץ קרדיגן ופנים-ארץ הררי.
במאה ה-18 וה-19 היה האזור מרכזי מבחינת מסחר ומכרות עופרת, כסף ואבץ.
בנוסף, נשען האזור על כלכלת בקר לחלב.
עם זאת, במהלך המאה ה-19 ומאה ה-20 הפכה כלכלת המחוז לרווחית פחות ואוכלוסייתו התדלדלה.
תמיכה ממשלתית, תיירות ותמיכה בפנסיונרים שיבחרו במחוז להשתקעות לאחר פרישתם, שיפרו את מצב המחוז.
בירת המחוז, אבריסטווית', היא עיר אוניברסיטאית, משכנה של הספרייה הלאומית של ויילס ומרכז תרבות ולשית.
למעלה ממחצית תושבי המחוז דוברים ולשית.
קיימות עדויות להתיישבות באזור מתקופת הברונזה.
ב נכלל האזור במסגרת פרובינקיית האורדוביקים והיה בעל חשיבות כאתר מכרות זהב.
לאחר השלטון הרומי, במאה ה-5, הפך האזור לממלכת קרדיגיון (שעל שמה נקרא המחוז).
לפי ההיסטוריון נניוס, מקים הממלכה היה קרדיג, בנו של קונד'ה.
רודרי הגדול איחד במאה ה-9 את קרדיגיון עם ממלכת גוויניד'.
ב-1282 כבש אדוארד הראשון, מלך אנגליה את ויילס, חילק אותה למחוזות ויצר את מחוז קרדיגנשייר.
במהלך ימי הביניים נודע האזור במלומדים שישבו במנזריו.
במאה ה-18 הפך האזור למרכז מתודיסטי.
העיר קרדיגן, בדרום המחוז, על גבול פמברוקשייר, הייתה בירתו והנמל החשוב ביותר של דרום ויילס.
דרך הנמל יוצאו עופרת, כסף ואבץ שנכרו במחוז.
בין 1790 ל-1860 היגרו ממנו לארצות הברית אלפי תושבים, דבר שגרם להתדלדלות אוכלוסייתו.
ב-1974 נקבע בחלוקה של ויילס שהאזור יהיה נפה מנהלית בשם הוולשי המקורי, קרדיגיון ובירתו באברארון .
ב-1996 נקבעה אברסטווית' כבירת המחוז.
המחוז שוכן על שפת מפרץ קרדיגן במרכז ויילס ורובו כולל את הרי קמבריאן שהפסגה הגבוהה בהם, פלינלימון , מתנשאת לגובה של 752 מטרים מעל פני הים.
בצפונו הוא גובל עם מחוז גוויניד' (אך אין כל דרך ראשית למעבר ביניהם בשל תוואי השטח), בדרום עם פמברוקשייר, במזרח עם פוויס ובדרום-מערב עם קרמרת'נשייר (הגבול בין המחוזות הוא הנהר הגדול ביותר הזורם באזור נהר טייפי ).
שטח המחוז 1,795 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה (נכון ל-2010) 76,938 נפש, מה ההופך אותו למחוז השני הכי דליל באוכלוסייה בוויילס.
עם זאת, זהו המחוז הצומח ביותר מבחינת אוכלוסייה בווילס.
קרדיג אפ קונד'ה (בוולשית: Ceredig ap Cunedda; סביבות 415–453), בנו של קונד'ה "הקיסר", היה מלך וולשי אשר ייסד את ממלכת קרדיגיון במערב ויילס ב.
קרדיג נולד בממלכת גודוד'ין שב (כיום דרום סקוטלנד וצפון אנגליה), למשפחת אצולה מקומית עם קשרים היסטוריים לשלטונות הרומאיים, שהיגרה לוויילס כדי לסייע בגירוש הפולשים הגאליים.
אב המשפחה, קונד'ה, נלחם בפולשים והקים את ממלכת גוויניד' האיתנה בצפון-מערב ויילס.
קרדיג שלא היה הבן הבכור ולכן לא ירש את גוויניד', אך לחם בגבורה במערכה, קיבל מאביו את האדמות בחלק הדרומי וייסד שם ממלכה משל עצמו.
הממלכה שייסד נקראה קרדיגיון (מוולשית "אנשי קרדיג"), אשר על שמה קרויים כיום מחוז קרדיגיון ומפרץ קרדיגן.
לא הרבה ידוע על חייו של קרדיג מלבד קשריו המשפחתיים ועץ המשפחה שלו.
הוא נישא למלרי הקדושה (Meleri), אחת מ-24 הבנות של בריכן מייסד ממלכת ברכיניוג.
על פי המסורת, קרדיג נחשב לסבו של דייוויד הקדוש מצד בנו קדיג, וסבו של פדארן הקדוש מצד ביתו גוון, שניהם קדושים חשובים להתפתחות הנצרות המוקדמת בוויילס.
קרדאנו היא פלטפורמת בלוקצ'יין ציבורית מבוססת קוד פתוח הפועלת בשיטת מערכת הוכחת סיכון לצורך השגת קונצנזוס בביצוע ואימות של עסקאות בין עמיתים, הרצת אפליקציות ויישומים מבוזרים ופריסת חוזים חכמים.
היא נוסדה ב-2015 על ידי צ'ארלס הוסקינסון, מייסד-שותף של רשת אתריום.
כיום הפרויקט מפותח על ידי קרן קרדאנו המבוססת בצוג, שווייץ, וידוע בעיקר בשל היותו החלוץ בשימוש במערכת הוכחת סיכון כאלטרנטיבה ירוקה למערכת הוכחת עבודה המפעילה טכנולוגיות אחרות וישנות יותר כגון הביטקוין.
רשת הפלטפורמה ממונעת על ידי המטבע המבוזר אדה (Ada) שהוא אמצעי התשלום המקובל באקו-סיסטם שלה.
הפלטפורמה קרויה על שם הפילוסוף האיטלקי ג'ירולמו קרדאנו, בעוד שהמטבע המבוזר המניע אותה קרוי על שמה של המתמטיקאית האנגליה עדה לאבלייס.
יחידה אחת של המטבע נקראת אדה והיא מורכבת ממיליון יחידות הנקראות לאבלייס.
כמו כן, כל אחד משלבי הפיתוח ההדרגתיים של הפלטפורמה מכונים על שם אמן מפורסם מסוים.
פיתוח הפלטפורמה החל ב-2015, והיא הושקה לראשונה ב-2017 על ידי צ'ארלס הוסקינסון, שותף-מייסד לשעבר ברשת אתריום.
הוסקינסון עזב בשל מחלוקת בינו לבין המייסד הראשי של אתריום, ויטליק בוטרין, מאחר שרצה לפתוח את הפרויקט בפני קבלת מימון והשקעות מצד קרנות הון סיכון ובכך להקים חברה שתגרוף רווחים.
בוטרין מנגד ביקש לשמור עליו כמוסד ללא כוונת רווח, ודרכי השניים נפרדו.
לאחר שעזב ייסד את אינפוט אאוטפוט הונג קונג, חברה להנדסת בלוקצ'יין שעיסוקה העיקרי הוא פיתוחה של קרדאנו.
החל מספטמבר 2015 ועד ינואר 2017 התקיימו מספר אירועי קדם-השקה בהם נמכרו קופונים השווים בערכם למטבעות אדה.
כעבור שנה הודיעה חברת אינפוט אאוטפונג הונג קונג על הקמת שותפות חדשה עם ממשלת אתיופיה במטרה למצוא דרכים לשלב את טכנולוגיית קרדאנו ברחבי המדינה.
באפריל 2021 הכריז שר החינוך על הקמת תוכנית להשקת ארכיון אלקטרוני ומערכת רשומות עבור זהויותם ותיקיהם של חמשת מיליון הסטודנטים הלומדים במדינה.
שר החינוך של גאורגיה חתם בשנת 2019 יחד עם צ'ארלס הוסקינסון על הסכם הבנה הדדית עם בנוגע לשימוש בפלטפורמה של קרדאנו עבור בניית מערכת אימות לשימוש במדינה.
יצרנית הנעליים ניו באלאנס הודיעה באוקטובר 2019 על פתיחת תוכנית פילוט שמטרתה לזהות את האותנטיות של דגם נעלי כדורסל חדש שהוציאה לשוק באמצעות שימוש ביומן מבוזר על גבי הבלוקצ'יין של קרדאנו.
מייסד קרדאנו צ'ארלס הוסקינסון החל לעבוד בספטמבר 2021 עם יוצר המוזיקה האלקטרונית פול אוקנפולד במטרה להוציא אלבום באורך מלא בשם "זומבי לובסטר" הבנוי על הבלוקצ'יין של קרדאנו.
לפי אתר בלוקטריביון, כל אלמנט מתוך האלבום המוזיקלי יתקיים על גבי הבלוקצ'יין, כולל עטיפתו, רצועות השמע וההערות.
פרדריק גרגארד, אחד ממנהליה הבכירים של קרדאנו, הודיע ב-9 בינואר 2022 בחשבון הטוויטר שלו כי הרשת הייתה אחראית לשתילתם של מיליון עצים באינדונזיה, האיטי, מדגסקר, נפאל, סנגל והאיטי.
כחלק משיתוף פעולה עם חברת ההזנק וריטרי נערך מסע לגיוס תרומות בו כל מטבע של רשת קרדאנו אשר הוחלף במטבע הקרוי טרי או עץ, הוביל לשתילת עץ נוסף אשר נרשם על גבי הבלוקצ'יין.
תהליך פיתוחו של קרדאנו חולק לחמישה שלבים או עידנים אשר כל אחד מהם נוסף לרשת בהדרגה ונועד לייעל את כלל הפלטפורמה על ידי צירוף סדרה חדשה של שדרוגים או פונקציות.
כל אחת ממדרגות הצמיחה של הבלוקצ'יין מכונה על שם אישיות מפורסמת.
ביירון: השלב הראשון כלל את הנחת יסודות הבסיס לפלטפורמת קרדאנו, קרי הקמת הבלוקצ'יין על גבי פרוטוקול אורובורוס והשגת קונצנזוס דרך מערכת הוכחת סיכון.
אירוע מרכזי נוסף הוא השקת אמצעי התשלום של הפלטפורמה, המטבע אדה, המאפשר מסחר אלקטרוני.
מאורעות נוספים אשר התרחשו במהלך שלב זה וראויים לציון הם השקת הארנק הרשמי של המטבע, דדאלוס, והשקתו של הארנק יורוי מבית חברת אמורגו, הנועד לביצוע תנועות מהירות ושימוש יום יומי.
שלי: השלב השני בהתפתחות הפלטפורמה התמקד בביזור הרשת.
נכס דיגיטלי העובד בשיטת מערכת הוכחת סיכון מעודד את המחזיקים בו לסכן את נכסיהם על ידי הפקדתם בבריכות, ובכך ממנה אותם למאמתים או לצמתים (Nodes) ומזכה אותם בפרסים שונים על סיועם לקיומה של הפלטפורמה.
בצורה זו מועברת השליטה בפרויקט מידי יוצריו לידי כלל המשתמשים בו.
גוגן: השלב השלישי כלל שדרוג משמעותי של הפיכת הפלטפורמה לבסיס שעל גביו ניתן לבנות יישומים מבוזרים וחוזים חכמים, נושא אשר הכביד על קהילת הבלוקצ'יין ועורר חשש בקרב משתמשיה במשך זמן רב.
שיפורים אלו אפשרו למשתמשים לבנות מטבעות מבוזרים חדשים על גבי הפלטפורמה לצד מטבע האדה, וכן ליצור אסימונים חסרי תחליף.
באשו: השלב הרביעי עסק בשיפור נוהלי ההסתגלות והתיאום של הרשת.
עם התפתחות עולם הקריפטו ויצירתן של חברות, זירות מסחר ופלטפורמות בלוקצ'יין חדשות, נדרשה קרדאנו להסתגל ליחסי הגומלין החדשים.
הקמה של רשתות בלוקצ'יין צדדיות מאפשרת לתקשר עם ישויות אחרות בתחום אשר אינן בהכרח יכולות להתמזג בקלות לתוך הפלטפורמה המקורית של הרשת, וכמו כן עשויה לסייע בהורדת העומס הכללי ובניסויים טכנולוגיים חדשים.
וולטר: השלב החמישי והאחרון הוא למעשה סגירת מעגל בתהליך הפיכתה של הפלטפורמה למערכת מבוזרת ובלתי תלויה המסוגלת להתקיים בעצמה.
תהליך זה כולל הוספת מערכת הצבעה בה המאמתים יכולים להעלות הצעות חדשות בדבר המשך פיתוחה של הרשת, ובעלי זכות ההצבעה, קרי כל המחזיקים במטבע, רשאים להשתמש בקולם.
כמו כן התווספה מערכת אוצר או בריכת נזילות שמטרתה לאסוף עמלות מסך כל העסקאות המבוצעות ברשת לשם קידום הצעות שיפור ומימון המשך הפרויקט.
הבלוקצ'יין של קרדאנו הוא פלטפורמה המשתמשת במערכת הוכחת סיכון בכדי להגיע לקונצנזוס.
משתמשים המפקידים את מטבעות האדה שלהם ובכך מעמידים אותם בסיכון הופכים למאמתים או לצמתים.
בכל מעגל חדש בוחרת הרשת באקראיות במספר מאמתים בכדי לייצר בלוק חדש.
מטבע הפלטפורמה מכונה גם הוא קרדאנו אך שמו האמיתי הוא אדה והוא מורכב ממיליון תת-יחידות הנקראות לאבלייס.
שימושו העיקרי הוא למסחר, גביית עמלות במהלך ביצוע עסקאות, והפקדתו כסיכון לשם צבירת ריבית והשתתפות באימות הרשת.
המטבע נסחר במרבית הבורסות המבוזרות ונחשב לאחד המטבעות הפופולריים ביותר בשוק.
כמות המטבעות המקסימלית היא 45 מיליארד.
מייסדי הפרויקט יצרו את ארנק דדאלוס במטרה הספציפית לאחסן מטבעות אדה, ובשל כך, ובשונה ממרבית הארנקים, יכול הארנק להחזיק רק במטבע הזה.
קרדיומגליה (בעברית: הגדלת לב; לעיתים מכונת גם מגהקרדיה או מגלוקרדיה) היא מצב רפואי בו הלב מוגדל.