tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בארגונאוטיקה הוזכרו שיני דרקון אאוניה שקדמוס בן אגנור הרג כשהגיע לעירו של אוגיגס (היא תבאי) בחפשו את אירופה, ושבמקום ההוא השתכן קדמוס כי בת בקר שאפולו נתן לו בנבואה הדריכה אותו.
אתנה עקרה את שיני הדרקון המת וחילקה אותן שי זהה לקוטל ולאַיאטס מלך קולכיס שנתן אותן ליאסון לאתגר, וקדמוס זרע אותן במישור אאוניה ומאלה ששרדו את חרבו ה"קוצרת" של ארס ייסד עם שהאדמה היא אמו.
בהמשך יאסון זרע את השיניים והאנשים, יבול רצחני, החלו להכותו; הם היו בעלי מגינים כבדים ורומחים כפולי־להב, וקובעים בורקים, ויאסון זכר את מצוות מדיאה הערמומית, זרק עליהם אבן עצומה והסתתר.
אותם "בני גיה" החלו להילחם ולהרוג אחד את השני, עד שיאסון הסתער עליהם, והכה אותם, חלקם בעודם נובטים מהאדמה.
על פי המסורת היוונית הם היו אבות חמש המשפחות הוותיקות ביותר בתבאי.
פאוסניאס כתב שבתקופת קדמוס בעלי הכוח הגדול ביותר בתבאי אחרי כוחו היו הספרטוי, הם כתוניוס, היפרנור, פלורוס, אודאיוס ובראשם אכיון, שבזכות גבורתו הרבה בחר בו קדמוס להיות לו לחתן.
דיודורוס סיקולוס סיפר שלאחר ייסוד קדמיה בידי קדמוס והספרטוי, הכניעו אותם האנכלאים וגירשו אותם, וקדמוס וחסידיו גורשו לאיליריה.
דיודורוס סיקולוס כתב שכאשר, אחרי המבול של דאוקליון, קדמוס בנה את קדמיה (האקרופוליס של תבאי) שנקראת על שמו, באו איתו אותו עם, המכונה לעיתים "ספרטוי" כי הם התגודדו יחדיו מכל העברים, ולעיתים "תבגנים" כי הם במקור מתבאי אך פוזרו בעקבות המבול.
בהפליגו מסביב לאירופה הוא הפליג לבויוטיה והלך לפנים הארץ למקום הנקרא היום תבאי, שהוא קרא על שם מולדתו שלו.
כשהבויוטים התאחדו בקרב נגדם, הפיניקים הובסו, אך לאחר מכן גברו הפיניקים באמצעות תחבולות־מלחמה, מארבים, והצורה הלא רגילה של נשקיהם, כי קסדה ושריון לא היו אז ידועים ליוונים, וקדמוס כבש את ארץ הבויוטים.
כשהשורדים ברחו לעריהם הוא יישב פיניקים בתבאי והתחתן עם הרמוניה.
בזכות ההפתעה מנשקיהם, מארביהם ומתקפות הפתע שלהם, הם צברו מוניטין בקרב הבויוטים של אנשים שנובטים מהאדמה עם נשקיהם, וקראו להם ספרטוס ('אנשים זרועים') מכך שנראו כאילו נבטו מהארץ.
סטפנוס מביזנטיון (המאה ה-6 לספירה) ציין במילונו הגאוגרפי, שעל פי קלאודיוס יולאוס (Claudius Iolaus, חי לא לפני ייסוד קיסריה), מקור השם של ארץ יהודה הוא באודאיוס (Udaeus), "אחד (מחמשת) 'האנשים שנזרעו' בתבאי, שהיה בין בני לווייתו הצבאיים של דיוניסוס".
ייתכן וניתן להסביר את הקשר בין השם המיתולוגי "אודאיוס" לשם "יהודה" (נהגית ביוונית: "יודאיה") בדמיון הצלילי ביניהם.
ייתכן וקשר זה מקורו במסורת הידידות בין היהודים וספרטה, שהופיעה בתקופה ההלניסטית (כפי שמסופר ב), כמו גם מתוך סיפור הגירתם של הספרטוי לספרטה.
בספרו של ריק ריירדן "פרסי ג'קסון וקללת הטיטאן", אשר הוא השלישי בסדרת "פרסי ג'קסון והאולימפיים", נמלטים הגיבורים מהספרטוי הרודפים אחריהם בשירות הטיטאנים.
הספרטוי מופיעים גם בסדרת ההמשך "גיבורי האולימפוס", בספר השני בסדרה: "בן נפטון".
הספרטוי מופיעים גם בספרו של מייקל סקוט, "האשפית" - האחרון בסדרת "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות".
סְפַּרטָק-2 מוסקבה הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר מוסקבה, אשר נוסד לראשונה בשנת 1993. ושימש כקבוצת מילואים של ספרטק מוסקבה.
קיים את משחקי הבית שלה באצטדיון פיודור צ'רנקוב שבמוסקבה, המכיל 2,700 מושבים.
המועדון הוקם לראשונה ב־1992 ופורק זמן קצר לאחר מכן.
ב-2013 נוסד שוב והתקיים עד 2022. בדצמבר 2023, הוחלט על הקמתו מחדש שוב.
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1992 בשם ספרטק-ד' ומשנת 1998 נקראה "ספרטק-2".
הקבוצה נועדה לשמש כקבוצת המילואים של ספרטק והתמודדה בליגה הרוסית השנייה ובליגה הרוסית השלישית.
ב-2001 הקבוצה פורקה ואת מקומה כקבוצת מילואים עד 2008 תפסה קבוצת הנוער של ספרטק.
במאי 2013 ספרטק-2 הוקמה מחדש.
הקבוצה התמודדה בליגה הרוסית השנייה, אזור מרכז בה סיימה במקום הרביעי בעונת 2013/2014, בעונת 2014/2015 עברה להתמודד באזור המערב שבליגה השנייה.
ב-24 במאי 2015 הקבוצה זכתה באליפות המערב בליגה השנייה והעפילה לליגת המשנה הרוסית, ליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
במאי 2022 הנהלת ספרטק הודיעה על פירוק קבוצת המילואים בשל חוסר כדאיות כלכלית, אך חזרה בה כשנה וחצי לאחר מכן והקבוצה נוצרה מחדש בדצמבר 2023.
לואיס רובסון פריירה דה סילבה
אליפות הליגה הרוסית השלישית (1): 1994
מועדון הקטרגל ספרטק מוסקבה הוא מועדון קטרגל רוסי ממוסקבה (בשנת 2008 התמקם בעיר רוזה שבמחוז מוסקבה), אשר התקיים בשנים 1992-2008 והוקם מחדש ב-2013. הקבוצה זכתה באליפות ליגת העל בעונת 2000/01, פעמיים זכתה בגביע הרוסי ופעם אחת זכתה בסופר קאפ הרוסי.
בשנים 1992-1995 התמודדה בליגה הבכירה קבוצה שנשאה שם דומה, "ספרטק נובורוס", אך זו הייתה קבוצה שונה לגמרי ללא קשר למועדון הנוכחי.
ב-1992, ואלרי קצ'אלין יזם את הקמת מועדון הקטרגל ספרטק.
ב-1993 המועדון החל להופיע באליפות רוסיה בקטרגל תחת השם "מינקס".
בעונה הבאה, השחקנים כבר זכו במדליית כסף, כשהם מסיימים במקום השני באליפות ומפסידים רק לאלופת אותה עונה — "דינה".
אך הם הצליחו לגבור על "דינה" בגמר הגביע הרוסי 1994 ולזכות בגביע.
בשנת 1996 יבגני לובצ'ב מונה לאמן את הקבוצה ובעונת 1998-1999, הצליח להוביל את הקבוצה למקום שלישי באליפות.
ב-1999, על בסיס קבוצת "מינקס" הוקם מועדון "ספרטק נובורוס".
בעונת 1999-2000, ספרטק סיימה במקום השני, אבל שנה לאחר מכן ספרטק הצליחה לשבור את ההגמוניה ארוכת השנים של דינה וזכתה באליפות רוסיה בקטרגל.
בעונת 2001-2002, ספרטק סיימה אומנם במקום השלישי, אבל זכתה בגביע רוסיה, לאחר שהביסה בגמר את "דינה", מה שהבטיח לה השתתפות בסופרקאפ: בשנת 2001 הם הפסידו את הסופרקאפ לקבוצת "GKI-גזפרום", ובשנת 2003 זכתה בו לאחר שגברה בדרבי של מוסקבה על דינמו.
אחרי 2002, ספרטק התקשתה לשמור על מקום בצמרת ובשנת 2007, "ספרטק" חוותה בעיות כלכליות שאילצו אותה לרדת ליגה.
בעקבות הפסד בודד בלבד לאורך כל עונת 2007-2008 ספרטק הצליחה לחזור לליגת העל, אולם שינתה את היכל הבית שלה — כעת המועדון ייצג את העיר רוזה ממחוז מוסקבה.
אבל המועדון איבד את הספונסר שלו ובסוף 2008 חדל להתקיים.
הקבוצה הוקמה מחדש באפריל 2013. אומנם באתר הרשמי של הקבוצה מצוינים נתוני ההיסטוריה עוד משנת 1992, אך העיתון "ספורט-אקספרס", מציין כי למועדון החדש אין שום קשר למועדון שהיה קיים בשנים 1992-2008.
בעונת 2013/14, ספרטק שיחקה בליגת המשנה של אליפות רוסיה ובגביע רוסיה.
בעונה הסדירה "ספרטק" ניצחה 19 משחקים ו-4 פעמים סיימה בתיקו ב-30 משחקים, מה שאיפשר לה לסיים במקום השני ולהעפיל לפלייאוף.
ברבע הגמר "ספרטק" גברה על זניט-סרטוב 7:4 בחוץ ו-9:4 בבית והעפילה לחצי הגמר.
בחצי-הגמר "ספרטק" נפגש עם "Almaz-ALROSA" וגברה עליה 6:3 בחוץ ו-5:3 בבית והעפילה הגמר.
בגמר "ספרטק" פגשה "ימאל" מנובוי אורנגוי.
לאחר שניצחה בבית 7:4 "ספרטק" מחץ את היריבה שלה בחוץ 11:3 וכתוצאה מכך, "ספרטק" זכתה במקום בליגת העל.
בעונת 2014/15 ספרטק שיחקה בליגת העל הרוסית בקטרגל.
בעונה הסדירה "ספרטק" ניצחה 10 משחקים ו-4 פעמים סיימה בתיקו, מתוך 39 משחקים.
כתוצאה מכך, "ספרטק" סיימה במקום ה-12 והעפילה לפלייאוף.
בגביע היא הודחה משלב שמינית הגמר.
את עונת 2015/16 "ספרטק" סיימה את העונה הסדירה המקום הראשון בכנס מערב.
היא ניצחה 18 משחקים ו-2 פעמים סיימה משחקים בתיקו, מתוך 20 משחקים בסך הכל ובכך הבטיחה את מקומה בשלב הסופי.
בשלב הסופי ספרטק גברה על "ALGA-Bashneft" מהעיר אופה במאבק מר, שהסתיים בתוצאה 7:5 אך הצליחה לגבור על מועדון "חזאר" אסטרחן בתוצאה 10:1, אשר אפשרה לספרטק להעפיל לחצי הגמר של הטורניר מהמקום הראשון בבית.
בחצי-הגמר "ספרטק" פגשה את "אישים-טיומן-2" המשחק הפך למתוח והסתיים בתיקו 4:4, לאחר ההארכה המשחק הסתיים בתוצאה 5:5 ועבר להכרעה בפנדלים, שבו טיומן הציגה עליונות וגברה על ספרטק 3:1 בפנדלים.
במשחק על המקום השלישי "ספרטק" נפגשה עם "Almaz-ALROSA" וניצחה בתוצאה 8:6. כתוצאה מכך, "ספרטק" סיימה במקום השלישי בליגה.
בעונת 2016/17 "ספרטק", שוב העפילה לשלב הסופי לאחר שניצחה ב-20 משחקים, תיקו אחד ו-3 הפסדים ב-24 משחקים.
בשלב הסופי "ספרטק" גברה על "פוליטך" מסנקט פטרבורג בתוצאה 3:1, ברם ספרטק הפסידה בחצי הגמר לקבוצת המפלגה הקומוניסטית והתמודדה במשחק על המקום השלישי ושוב סיימה במקום השלישי.
מועדון ההוקי קרח לנוער ספרטק מוסקבה היא קבוצת הוקי קרח לנוער מהעיר מוסקבה, המתמודדת בליגת ההוקי לנוער.
משחקים בה בוגרי בית הספר של "ספרטק", כמו גם שחקני הוקי צעירים שנבחרו בדראפט של KHL.
הקבוצה זכתה בגביע חרלמוב בעונת 2013/2014 ובגביע העולם לנוער בעונת 2014.
מארחת את משחקיה בהיכל הספורט סוקולניקי.
ספרטק מוסקבה היא קבוצת פוטבול רוסית מהעיר מוסקבה המשחקת בליגת הפוטבול הרוסית.
ליגת העל המזרח אירופית בפוטבול
מועדון הכדורגל ספרטק טמבוב היה מועדון כדורגל מקצועני סובייטי-רוסי מהעיר טמבוב שהתקיים תחילה בשנים 1960–2013 והשתתף בליגה הסובייטית הראשונה ובליגה הרוסית השנייה.
בקיץ 2022 הוקם מחדש ביוזמת ממשלת מחוז טמבוב.
המועדון התמודד בליגת המשנה הסובייטית בשנים 1960–1962, אך מאז 1963 ועד לפירוקה ייצגה את העיר טמבוב בליגה השנייה בברית המועצות ובליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
ספרטק טמבוב הוקמה בשנת 1960 והורכבה ממיטב שחקני הכדורגל של מחוז טמבוב ובמשך 11 העונות הבאות ספרטק ייצגה את המחוז בשנים 1960–1970 בליגה הסובייטית השנייה.
ברם לא הצליחה להגיע להישגים משמעותיים ובשנת 1971 נערך ארגון מחדש והקבוצה הועברה לבעלות מפעל "רבטרוד".
בשנות ה-80 המועדון הוקם מחדש כקבוצת "ספרטק" ותחת שם זה התמודד בתחרויות המקצועניות עד לפירוקו בשנת 2013. בשנת 1996 הקבוצה זכתה באליפות המחוז של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה ומאז 1997 התמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה.
הישג השיא של המועדון היה מקום 4 באליפות הליגה השנייה.
בשנת 2013 המועדון פורק ובמקומו הוקם מועדון הכדורגל טמבוב.
בשנת 2021, מועדון טמבוב פשט את הרגל ומחוז טמבוב נותר ללא מועדון כדורגל מקצועני.
בשנת 2022 הוחלט על הקמת מועדון חדש על בסיס אקדמיית הכדורגל המקומית, בה פעלה קבוצת אקדמיית הכדורגל של טמבוב, שהשתתפה בליגה ובגביע המקומיים והתמודדה בליגה השלישית (אליפות רוסיה בין קבוצות חובבים) בעונות 2020, 2021 ו-2022. ב-7 ביולי 2022, נודע שקבוצת אקדמיית הכדורגל תהפוך למועדון ספרטק.
כך, ביולי 2022 הוקם המועדון מחדש כמועדון כדורגל מקצועני בחסות ממשלת מחוז טמבוב והחל להתמודד בטורניר הליגה הרוסית השנייה בכדורגל.
מועדון הכדורעף צסק"א מוסקבה (רוסית волейбольный клуб Спартак) היה מועדון כדורעף רוסי.
הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות ברית המועצות.
הוקמה לראשונה ב-1935 ועד סוף שנות ה-40 של המאה ה-20 הייתה אחת הגדולות במדינה אך פורקה ב-1961. ב-1991 נוסדה מחדש אך ב-2015 פורקה שוב, על רקע קשיים כלכליים.
האליפות הסובייטית / הליגה הרוסית (1): 1940.
מועדון הכדורגל ספרטק-ולדיקווקז היה מועדון כדורגל רוסי מקצועני מהעיר ולדיקווקז שבצפון אוסטיה.
הקבוצה נוסדה ביולי 2019 בתמיכת ממשלת צפון אוסטיה, כאלטרנטיבה לקבוצת אלניה ולדיקווקז והחלה להתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית, השלישית בחשיבותה בכדורגל הרוסי ובגביע הרוסי.
במאי 2020 פורסם כי הקבוצה תפורק לאחר שמאמנה הראשי פוטר, זאת בעקבות הכישלון בעונת 2019/2020 כשסיימה במקום האחרון באליפות דרום של ליגת הכדורגל המקצוענית ועובדת קיומו של מועדון מצליח יותר בעיר.
עונה ליגה גביע מיקום משחקים ניצחונות שוויונות הפסדים שערי זכות שערי חובה יחס שערים ניקוד2019/20203161915131440-2681/128
מגרש הבית של הקבוצה היה האצטדיון הרפובליקני "ספרטק" הנחשב לאחד מאצטדיוני הכדורגל הגדולים ביותר בדרום רוסיה שנבנה בשנת 1962 ובו תכולה של 32,464 מושבים.
ספרטק נוגינסק הוא מועדון כדורסל נשים רוסי מהעיר נוגינסק, שבפרברי מוסקבה שנוסד בשנת 1949.
בתקופה הסובייטית שימש כמדור כדורסל הנשים של ספרטק מוסקבה.
הקבוצה נהנתה מעידן הזהב שלה בין 1977 ל—1982 כשזכתה בשלושה גביעי רונקטי באליפות ברית המועצות אחת.
היא עוד שיחקה בגמר גביע רונקטי בשנת 1983 וסיימה כסגנית אלופת המדינה בשבע הזדמנויות שונות בשנים 1968–1982, שנייה רק לקבוצת דאוגאבה ריגה.
לאחר קריסת ברית המועצות, הועברה הקבוצה ממוסקבה לפודולסק הסמוכה ושינתה את שמה, כשהיא מתמודדת בליגת העל הרוסית החדשה בתור קונצרן פודולסק.
בעונת 1993 סיימה במקום השלישי באליפות המדינה.
בשנת 1997 היא התמקמה בעיר נוגינסק ושינתה את שמה לספרטק אקדמקלוב, אשר לאחר מכן קוצר לספרטק.
מאז 2009 היא משתתפת קבועה ביורוקאפ של פיב"א.
מועדון כדורגל נשים "ספרטק" מוסקבה הוא מועדון כדורגל נשים ממוסקבה.
בשנים 2015–2023 לא השתתף בטורנירים בכירים.
ספרטק הוקמה בשנת 1989 וכבר בשנת 1990 השתתפה באליפות הראשונה בברית המועצות וסיימה במקום השלישי.
בשנת 1991, באליפות ברית המועצות שחזרה את התוצאה.
בזכות התוצאות שהושגו, ספרטק נכללה באליפות רוסיה הראשונה בשנת 1992. אבל המועדון התמודד בשם "ספרטק-פראובראז'ניה" וסיים אז במקום השמיני.
באותה השנה הגיע המועדון עד לגמר גביע רוסיה, בו, בתוספת הזמן, הפסידה לאלופה אינטרוס באצטדיון טורפדו במוסקבה בתוצאה 3–4.
בגלל קשיים כלכליים, המועדון התפרק ובעונת 1993 חלק משחקני הקבוצה עברו למועדון "SKIF-Femina" ממלאחובקה שליד מוסקבה.
חזרתה של ספרטק התרחש בשנת 1997, אז הופיע מועדון בשם קטיושה-ספרטק.
בעונת 2001, נרכשה הקבוצה דיאנה וכתוצאה מהרכישה, שמה שונה ל"ספרטק".
בשנת 2005, ספרטק סיימה לראשונה במקום החמישי בליגה הבכירה, ובשנת 2006 המועדון השיג את התוצאה הגבוהה ביותר באליפויות רוסיה, כשסיים במקום השני.
בנוסף, ספרטק העפיל פעמיים לגמר גביע רוסיה, אך בשתי הפעמים הפסיד לקבוצת רוסיאנקה.
עם זאת, לאחר עונת 2006 המועדון חדל להתקיים.
ספרטק הוקמה שוב בשנת 2014, אך לא מצליחה לשחזר את ההישגים ההיסטוריים והתמודדה בליגות הנמוכות.
באוקטובר 2023, הושקה מחדש כקבוצת בת של ספרטק מוסקבה, הקבוצה התמודדה באליפות כדורגל הנשים מעונת 2024. בעונת הבכורה סיימה במקום השלישי.
בעונת 2025 זכתה לראשונה באליפות המדינה.
ספרטק מוסקבה היא קבוצת בייסבול רוסית ממוסקבה, המתמודדת בליגה החובבנית, בעבר התמודדה הקבוצה באליפות רוסיה בבייסבול וסיימה כסגנית אלופה בעונת 1993.
ספרטק הוקמה ב-3 בפברואר 1989 והשתתפה באליפות הסובייטית ולאחר מכן באליפות רוסיה בבייסבול.
בעונת 1992 הקבוצה נתקלה בקשיים כלכליים ושיתוף הפעולה שלה עם אגודת ספרטק סייעה לייצוב מצבה הכלכלי.
היא סיימה כסגנית אלופה בעונת 1993 ובמקום השלישי בעונת 1995 ובעונת 1996. ברם, בהמשך ירדה ליגה והיא מתמודדת בליגה החובבנית.
מועדון כדורסל ספרטק סובוטיצה (בסרבית: Košarkaški klub Spartak Subotica; בסרבית קירילית: Кошаркашки клуб Спартак Суботица) הוא מועדון כדורסל מסובוטיצה שבסרביה המשחק בליגת העל הסרבית בכדורסל וב.
מועדון ספרטק סובוטיצה הוקם בשנת 1945 ונקרא על שמו של יובאן מיקיץ', שכונה "ספרטק", אתלט אולימפי שהתחרה בקפיצה משולשת בתחרויות האתלטיקה באולימפיאדת ברלין (1936) והפך למנהיג הפרטיזנים בסובוטיצה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הוא נחשב לגיבור מקומי ונהרג בשנת 1944 במהלך הקרבות באזור.
עד 1991, במהלך תקופת קיומה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, לא השתתפה הקבוצה בליגת העל היוגוסלבית, ורק בעונת 1991/92, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עלתה לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה ושיחקה בליגת העל של סרביה ומונטנגרו בכדורסל.
בעונת 1992/93 סיימה במקום השלישי בליגה, אחרי הכוכב האדום ופרטיזן בלגרד.
ב-1995 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע היוגוסלבי בכדורסל, בו הפסידה 81–84 לפרטיזן.
בעונת ערכה ספרטק את הופעת הבכורה שלו במסגרות האירופיות כשהשתתפה ב.
היא ניצחה את קלוז'-נאפוקה בסיבוב הראשון אך הודחה בידי בני הרצליה 155–156 בסיכום שני המשחקים.
הקבוצה הופיעה גם בגביע קוראץ' בעונות ו-, אז העפילה לשלב הבתים.
בעונת 1999/00 העפילה הקבוצה לגביע קוראץ', אך פרשה בעקבות מבצע כוח מאוחד במסגרתו הפציצו כוחות נאט"ו את הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה במלחמת קוסובו.
הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-11 והלפני אחרון בליגה המקומית, וירדה לליגה השנייה.
ספרטק חזרה תוך עונה אחת בלבד לליגת העל, אך ירדה בסיום עונת 2004/05. בעונת 2006/07 ירדה הקבוצה לליגה השלישית ושיחקה בה במשך שלוש עונות, עד שחזרה לליגת המשנה הסרבית בכדורסל בסיום עונת 2010/11.
ב-2014 חזרה סובוטיצה לליגת העל הסרבית בכדורסל ושיחק בה במשך חמש עונות, עד שירדה לליגת המשנה בסיום עונת 2018/19. בעונת 2019/20, שבוטלה בעקבות מגפת הקורונה בסרביה, הורדה הקבוצה לליגה הרביעית לאחר שלא כיסתה את חובותיה, אך בקיץ 2021 תפסה את מקומה של ק.ק.
בסיום עונת 2022/23 זכתה ספרטק באליפות הליגה השנייה וחזרה לליגת העל.
בעונת 2023/24 השתתפה סובוטיצה ב וזכתה באליפות, והחל מעונת תשתתף ב הראשונה.
ספרטקוס היה מנהיגו המפורסם של מרד העבדים במלחמת העבדים השלישית ("מלחמת הגלדיאטורים") כנגד הרפובליקה הרומית בחצי האי האפניני, בין 73 ל-71 לפנה"ס.
צבאו הורכב מגלדיאטורים ועבדים נמלטים, והוא ניצח במספר קרבות את הצבא הרומי הסדיר.
מעט מאוד ידוע על ספרטקוס מלבד אירועי המלחמה, ומההיסטוריה שרדו מעט תיעודים הסותרים זה את זה.
ואולם, כל המקורות מסכימים כי ספרטקוס היה גלדיאטור לשעבר ומצביא מוכשר.
המרד של ספרטקוס פורש לעיתים קרובות כדוגמה למאבק המדוכאים הנלחמים על חירותם כנגד העבדות שנכפתה עליהם על ידי האוליגרכיה.
סיפורו של ספרטקוס סיפק השראה לכותבים מודרניים רבים בספרות, פרשנות פוליטית, קולנוע וטלוויזיה.
על פי הכתובים, ספרטקוס היה תראקי שבוי או עריק מן הצבא הרומאי.
אחת התאוריות טוענת ששרת כחייל בחיל העזר, שכוחותיו הורכבו מנתיני מדינות כבושות, מאנשי ארצות בעלות ברית או משכירי חרב שהסכימו להילחם למען רומא.
פלוטרכוס מתאר אותו כ"תראקי ממלאי-הנוודים".
אפיאנוס כתב כי הוא היה "תראקי מלידה, ששירת פעם כחייל עם הרומאים, אבל מאז הפך לאסיר ונמכר כגלדיאטור".
פלורוס תיאר אותו כ"אחד משכירי החרב התראקים, שהפך לחייל רומאי, מחייל לעריק ושודד, ולאחר מכן, מתוך התחשבות בכוחו, לגלדיאטור".
כמה כותבים מתייחסים בהקשר זה לשבט תראקיה של מאדי, אשר בעת העתיקה היה חלק מאזור השוליים המערביים של תראקיה (דרום מערב בולגריה של ימינו).
בנוסף, פלוטרכוס כתב כי אשתו של ספרטקוס, נביאה של שבט מאדי, שועבדה יחד עימו.
במקורות שונים נטען כי ספרטקוס נידון לאחר שירותו כחייל לעבדות, או שנלקח כשבוי על ידי הלגיונות.
ספרטקוס הוכשר בבית הספר לגלדיאטורים (לודוס) ליד קָפּוּאָה, שהיה שייך ללנטולוס בטיאטוס.
ב-73 לפנה"ס היה ספרטקוס חלק בקבוצת של 70 גלדיאטורים שברחו ממכלאות הגלדיאטורים (בלודוס מגנוס), התגברו על השומרים הרומאים בעזרת כלי מטבח, ולאחר מכן השתלטו על מספר קרונות נשק ושריון שנועדו לגלדיאטורים, ותוך כדי שהם נמלטים ניצחו את הכוח הרומאי שנשלח אחריהם.
בתחילת דרכם ביצעו מעשי שוד באזור קפואה, בעודם מגייסים עבדים רבים לשורותיהם, למעין צבא סדיר.
בהמשך נסוגו למקום מוגן יותר, והתבססו באזור הר הגעש וזוב, שבסמוך לנאפולי.
לאחר שיצאו לחופשי, בחרו הגלדיאטורים הנמלטים בספרטקוס ובשני עבדים גאלים: קריקסוס ואוינומאוס, כמנהיגיהם.
עם זאת, מעמדם של קריקסוס, אוינומאוס ומאוחר יותר קסטוס, אינו חד-משמעי, כפי שעולה מן המקורות.
אף שהמחברים הרומיים הניחו כי העבדים היו קבוצה הומוגנית, שספרטקוס שימש כמנהיגם, ייתכן כי הם קיימו מבנה היררכי, ששיווה להתארגנות העבדים הספונטנית אלמנטים צבאיים.
ההיסטוריון אפיאנוס העריך את כוחם בכ-70,000 עבדים נמלטים.
צבאו של ספרטקוס הביס שני לגיונות רומאים אשר נשלחו לחסלו.
כוחותיו של ספרטקוס בילו את החורף על החוף הדרומי בייצור נשק.
בשלב זה, רבים מהולכי דרכו של ספרטקוס לא היו לוחמים כשירים.
חלקם היו נשים, ילדים וזקנים אשר הצטרפו במהלך מסעו.
מטרתם העיקרית של העבדים והעריקים הייתה לחזור לארצות מוצאם אשר שכנו מצפון לאיטליה, או שהיה ניתן להגיע אליהן דרך צפון איטליה.
לכן, באביב, צבאו של ספרטקוס צעד צפונה לאזור גאליה.
בדרך הוא הביס עוד שני לגיונות.
במוטינה (כיום מודנה שבאיטליה), הובס עוד לגיון, של גאיוס קסיוס לונגינוס, המושל של גאליה קיסאלפינה (הממוקמת דרומית להרי האלפים).
נראה היה שספרטקוס התכוון להצעיד את צבאו אל מחוץ לאיטליה לתוך גאליה.
אולם, הוא שינה את דעתו, כנראה בלחץ מקורביו, אשר רצו עוד שלל וביזה.
יש תאוריות הגורסות כי חלק מן ההולכים בדרכו, שלא היו לוחמים, חצו את הרי האלפים וחזרו לביתם.
השאר צעדו בדרכם חזרה דרומה והביסו שני לגיונות נוספים תחת פיקודו של מרקוס ליקיניוס קראסוס, אשר באותו הזמן היה האיש העשיר ברומא.
לקראת סוף 72 לפנה"ס, חנה ספרטקוס בעיר רגיום (כיום רג'ו די קלבריה שבאיטליה), השוכנת על מצרי מסינה ומשקיפה על סיציליה.
ספרטקוס ניסה להגיע לעסקה עם שודדי הים הקיליקיים כדי שיעבירו את אנשיו לסיציליה, אולם הדבר לא עלה בידו.
בתחילת 71 לפנה"ס כיתרו שמונה לגיונות של קראסוס את צבאו של ספרטקוס בקלבריה.
לפי בקשתו של קראסוס, הזעיק הסנאט לשם כך את המצביאים גנאיוס פומפיוס מהיספניה (כיום ספרד), ואת מרקוס טרנטיוס וארו לוקולוס ממוקדון.
ספרטקוס הצליח לפרוץ את שורות קראסוס ולברוח לכיוון ברונדיסיום (כיום ברינדיזי שבאיטליה).
צבאו של קראסוס הצליח לעצור את צבא ספרטקוס בלוקניה, וספרטקוס עצמו נהרג בקרב ליד הנהר סילרוס (כיום סלה).
הניצולים האחרונים ברחו צפונה, אך נהרגו בידי פומפיוס, אשר בא כאמור מהיספניה.
כששת אלפים מהעבדים שנלכדו נצלבו לאורך ויה אפיה, מקפואה עד רומא.
קראסוס מעולם לא נתן את הפקודה להסיר את הגופות, ולכן העוברים בדרך זו נאלצו לראות את הגופות זמן רב לאחר סיום הקרב.
במחנה של ספרטקוס נמצאו כ-3,000 שבויים רומאים בריאים ושלמים.
גופתו של ספרטקוס לא זוהתה מעולם.
היסטוריונים קלאסיים היו חלוקים בדעותיהם בנוגע למניעים של ספרטקוס.
בעוד פלוטרכוס כותב כי ספרטקוס רק רצה לברוח צפונה אל גאליה קיסאלפינה ולפזר את אנשיו בחזרה לבתיהם, אפיאנוס ופלורוס כתבו כי בכוונתו לצעוד אל רומא עצמה.
אפיאנוס גם הוסיף, כי לאחר מכן הוא נטש את המטרה הזאת, שייתכן שהייתה לא יותר מאשר ההשתקפות של הפחדים הרומיים.
אף אחת מהפעולות של ספרטקוס אינה מצביעה על כך כי התכוון לבצע רפורמה בחברה הרומית, או שהתכוון לבטל את העבדות.
ספרטקוס שימש השראה רבה למהפכנים ולתנועות מהפכניות בזמנים המודרניים, הידועה מביניהם היא הליגה הספרטקיסטית ברפובליקת ויימר הגרמנית.
רפאל ג'ובאניולי כתב באטלקית את הרומן "אספרתקוס".
ג'ובאניולי לקח חלק במלחמה לשחרור איטליה בצבאו של גאריבלדי שכתב לו מכתב תודה על יצירתו זו שהיוותה עבורו השראה.
זאב ז'בוטינסקי תרגם ועבד את היצירה לעברית, והיא מופיעה בסדרה 'כתבים' בהוצאת ערי ז'בוטינסקי והוצאת עמיחי.
הווארד פאסט כתב את הרומן ההיסטורי "ספרטקוס" (1951).
פאסט נשכר כדי לעבד את הרומן לסרט קולנועי, אולם התקשה לעשות זאת.
דלטון טרמבו (הידוע יותר תחת הפסבדונים "סם ג'קסון" בעקבות היותו ברשימה השחורה של בית הנבחרים כבעל נטיות קומוניסטיות), נשכר כדי להחליף את פאסט.
בעיבוד של טרמבו, ספרטקוס מתואר כסוג של קומוניסט מוקדם אשר נאבק נגד הממסד הרומאי העשיר על ידי שחרור עבדיו.
הסרט הוצא שוב לאקרנים בשנת 1967, ושוב ב-1991, עם סצנות "משוחזרות" אשר הוצאו מהסרט המקורי בעקבות היותן נמרצות מדי.
ב-2004 עובד הרומן של פאסט לסרט טלוויזיה בידי רשת USA Network.
ארתור קסטלר כתב רומן על ספרטקוס בשם "הגלדיאטורים".
ספרטקוס הוא גם שמו של בלט אשר נכתב בידי המלחין אראם חאצ'טוריאן.
הספרטקיאדה היא שמה של תחרות הדומה למשחקים האולימפיים, אשר התקיימה במדינות הגוש הקומוניסטי.
מועדוני הספורט "ספרטק" במזרח אירופה קרויים על שם ספרטקוס.
בינואר 2010 יצאה סדרת טלוויזיה אמריקאית בשם "ספרטקוס" שמספרת את סיפור חייו.
כתביו של רבי אליהו מווילנה (הגאון מווילנה או הגר"א) מורכבים מכתבים שכתב בעצמו, לצד כתבים שכתבו תלמידיו לפי מה ששמעו מפיו.
הן כתיבתו והן דיבורו לתלמידיו התאפיינו לרוב בדייקנות ובקיצור מופלג.
רבי ישראל משקלוב העיד כי חיבר למעלה משבעים חיבורים, כאשר עד גיל 40 כתב בעצמו, ואחר כך רק תלמידיו כתבו מפיו:שחיבר יותר משבעים חיבורים וכל דבריו בלישנא קיטא וקצרה ככוכבים אשר ברקיע השמים...
וכל החיבורים חיבר הכל עד היותו ארבעים שנה ואחר כך לא כתב ולא חיבר כי אם על ידי תלמידיו כי היו מעין נובע שבלתי אפשר היה למי ומי לכתבןהספר עלית קיר הנדפס בסוף עליות אליהו מפרט חמישים וארבעה מספריו.
בימי חייו לא פורסם בכתב דבר מכתביו (מלבד מכתבים בודדים, כגון החרמות על החסידות).
הספר הראשון מכתביו הודפס בשנת תקנ"ח, כמה חודשים לאחר פטירתו, והוא פירושו לספר משלי.
כיוון שנאמרו בעל פה לתלמידים שונים, חלק מהפירושים פורסמו במהדורות שונות, לפי מה ששמע כל תלמיד מפי הגר"א, ומה שהבין ממנו.
בחלק מהמהדורות של מקראות גדולות מודפס בסוף כל פרשה.
הספר כולל פירושים בדרך הפשט הרמז והסוד.
על חלקים שנכתבו בדרך הסוד נכתבו פירושים על ידי בנו רבי אברהם בן הגר"א ועל ידי רבי יצחק אייזיק חבר בשם באר יצחק.
קיצור מכילתא וקיצור תורת כהנים
קיצור מכילתא וקיצור תורת כהנים, בהם עיבד וקיצר הגר"א את המכילתא ותורת כהנים לפי סדר הפסוקים.
נדפס בספר אדרת אליהו - על חלקים מחומש שמות וויקרא.
קיצור תורת כהנים נדפס בשנת תקע"ט עם פירוש בשם ביאור מהרי"ל.
אדרת אליהו על נביאים וכתובים
בחלק מהמהדורות של מקראות גדולות מודפס בצמוד לפירוש רש"י ורד"ק.
הספר כולל פירושים לספר יהושע, לתפילת חנה (שבו ישנם שתי נוסחאות הקצר [שקים ברוב הדפוסים] ונוסח הארוך שהודפס בספר ליקוטי תורה (ששם מופיע חידושים נדירים להגר"א) להגר"א [מכי"ק] וכן הודפס בביאור הגר"א לנ"ך לגר"א מוסד הרב קוק) (שמואל א' ב'), לבנין הבית בספר מלכים, לחלקים מספרי ישעיהו ויחזקאל ועוד.
פירוש על מזמור ק"ד בתהלים על דרך הסוד
פירוש על תהילים ק"ד נדפס בסוף ספר ברית יצחק לרבי יצחק אייזיק חבר עם ביאור באר יצחק.
פירוש על ספר משלי חובר על ידי תלמידו של הגר"א רבי מנחם מנדל משקלוב, על פי שעורים ששמע מפיו.
נחשב בין ספרי המוסר בעולם הישיבות.
יצא לאור במהדורה מתוקנת על פי כתבי יד על ידי הרב משה פיליפ.
פירוש על ספר יונה על דרך רמז ומשל לגוף ונשמה.
בדרך זו פירש הגר"א גם את מגילת אסתר, מלבד פירושו על דרך הפשט, וכן חלק ממגילת איכה.
פירוש מקיף על מגילת שיר השירים בדרך משל על הקב"ה ועם ישראל.
מהדורה חדשה יצאה לאור על ידי מכון הגר"א, וכן חלק א' על ידי מוסד הרב קוק עם הערות מראש ישיבת חברון הרב דוד כהן.
כמו כן יצאה מהדורה מבוארת ומורחבת בארבעה כרכים על ידי הרב שלמה ברעוודה.
הגר"א פירש את מגילת אסתר בשלשה פירושים אחד ארוך על דרך הפשט, השני על דרך הרמז, והשלישי על דרך הסוד.
מהדורה חדשה של הפירושים יצאה לאור יחד עם פירוש יוסף לקח, ומהדורה נוספת על ידי מוסד הרב קוק.
פירוש מיוחס להגר"א על מגילת רות, אולם יצאו עוררין על יחוס הפירוש להגר"א, וכנראה משולבים בו גם פירושים מרבי חיים מוולוז'ין ובנו רבי יצחק מוולוז'ין.
ליקוט מפירושי הגר"א ותלמידיו על מגילת רות כולל הפירוש המיוחס לו, יצא לאור על ידי מכון הגר"א.
צורת הארץ לגבולותיה סביב ותוכנית הבית
פירוש על פרקים מספרי יהושע מלכים ויחזקאל העוסקים בגבולות הארץ ומבנה בית המקדש.
נדפס לראשונה בתקס"ב (1802) וצורפו לו מפת צורת הארץ לגבולותיה, וציור בית המקדש לפי חזון יחזקאל, תחת הכותרת "מהגאון רבינו זצוק"ל מווילנא" אם כי סבורים שהם צוירו למעשה על ידי תלמידיו.
חידושי הגר"א על המשניות - נעתק מכתב ידו של הגר"א.
החיבור יצא לאור על ידי הרב אבא קליינרמן, ובשנת תשנ"ט על ידי הרב דוד סופר עם הוספות.
כחלק מסדרת "אור אליהו" הוציא לאור הרב אוריאל שלמוני פירוש על ביאורי הגר"א למשנה: כרך ראשון על סדרים זרעים, מועד, נשים, נזיקין, קדשים (תשס"א; מהדורה חדשה על מסכת שקלים נדפסה בשנת ה'תשפ"א, לצד הגהותיו על התלמוד הירושלמי של מסכת זו).
כעבור כעשור נדפס הכרך במהדורה חדשה ומורחבת בהוצאת מכון הר ברכה, בה נוסף חלק מן הביאור על סדר טהרות (תשע"ב).
כרך שני נדפס על מסכתות פרה ומקוואות (תשס"ז).
שנות אליהו על סדר זרעים, נכתב על ידי תלמידיו.
לחלק מהמסכתות יש שתי מהדורות.
שנות אליהו על מסכת שבת נדפס לראשונה על ידי רבי נפתלי הערץ הלוי בתוך סידור הגר"א שהוציא לאור.
פירוש הגר"א לפרקי אבות כולל מקורות מהתורה לדברי המשנה.
ביאור הגר"א על מסכתות תמיד, מידות וקינים.
ביאור הגר"א ו אליהו רבא על סדר טהרות.
פירושים אלו נכתבו על ידי תלמידים.
יש המייחסים את כתיבת החיבור לרבי יעקב כהנא.
כמו כן יצאו ספרי ליקוטים לביאור הגר"א על סדר הש"ס כשהבולט שבהם הוא הספר שדה אליהו מהרב שמואל דוד מובשביץ.
הגהות הגר"א על התלמוד הבבלי
הגהות הגר"א על התלמוד הבבלי שנדפסו בכל מהדורות הש"ס, בהן תיקוני נוסח וביאורי שיטות הראשונים.
ההגהות נדפסו מחדש בסדרת "אור אליהו" בעריכת הרב אוריאל שלמוני, בתוספת פירוש, הערות ותיקונים.
כרך ראשון - תחת השם "יד אליהו" - על מסכת ערכין (תשנ"ח).
כרך שני - על מסכת בבא מציעא (תשע"ו).
כרך שלישי - על מסכתות ראש השנה, ביצה, תענית, מגילה, מועד קטן וחגיגה (תשע"ז).
כרך רביעי - על מסכתות ברכות, שבת, עירובין, פסחים, יומא וסוכה (תשע"ט).
כרך חמישי - סדרי נשים (מלבד מסכת סוטה), נזיקין, קודשים (מלבד מנחות, חולין, מעילה ותמיד) וטהרות (תשפ"א).
הפירוש על מסכת ערכין נדפס בשנית בכרך זה.
החל מהכרך השני יוצאת הסדרה לאור במכון הר ברכה.
פירוש על מסכת ברכות וחלקים נוספים מהתלמוד הבבלי.
וכן ישנו ביאור על מסכת שבת מהגר"א שלכאורה מאותו מחבר
ביאורי אגדות למסכת ברכות ובבא קמא אגדות רבב"ח ועוד.
ביאור הגר"א על גמ' מסכת ערכין.
נדפס בש"ס ווילנא (בחלק מהמהדורות בסוף מסכת נדה ובמהדורות היותר מאוחרות אחרי המסכת).
בשנת תשנ"ח יצא לאור במהדורה חדשה עם פירוש אור אליהו על ידי הרב אוריאל שלמוני.
הגר"א כתב ביאור מקיף לסדר זרעים בתלמוד הירושלמי, ובו פירושים מקוריים המתאימים לפשט התלמוד, ומבוסס גם על הגהות ותיקונים בטקסט.
הגר"א כתב הגהות על מסכתות ברכות, שביעית (בהוצאת רבי דוד לוריא) ושקלים.
מהדורה חדשה, מוערת מוגהת ומפורשת על הגהותיו על מסכת שקלים מאת הרב אוריאל שלמוני, יצאה לאור בשנת ה'תשפ"א במסגרת סדרת "אור אליהו" של מכון הר ברכה.
בנוסף, בשנת ה'תשס"ז יצאו לאור לראשונה הגהותיו על מסכת ביכורים, בידי הרב ידידיה הלוי פרנקל וצוות תלמידי חכמים, מתוך טופס הירושלמי המקורי, דפוס אמשטרדם, שנחשף בידי הרב פרנקל, עליו רשם הגאון את הערותיו.
הספר כולל, בין השאר, פקסימילים צבעוניים של המקור, מבוא והערות מאת המו"ל.
באופן כללי, תפקיד הפירוש הוא למצוא את מקורות הדינים של השולחן ערוך, אולם בניגוד לבאר הגולה (שקדם לו) המציין לדברי הפוסקים הראשונים מהם שאב השולחן ערוך את דבריו, הגר"א בביאורו מציין להסבר סוגיית התלמוד לפירושים אלו, או למקורות נוספים (גמרא במקום אחר, תוספתא, תלמוד ירושלמי וכדומה).
פעמים רבות רומז הגר"א לפרשנות חדשה בסוגיית הגמרא, לדעות אלו.
הראי"ה קוק בהרצאת הרב הגדיר את פעולתו של הגר"א בחיבור זה - כפעולה לחיבור הלימוד התלמודי עם זה ההלכתי, בניגוד להיפרדות שחלה ביניהם במרוצת הדורות.
הביאור מתאפיין בקצרנות רבה ולפעמים הוא רק מציין מראה מקום.
משום כך קשה לעיתים לפענח את כוונתו.
ומפני כן נכתבו עליו פירושים רבים.
על בעיה זו בלימוד ביאור הגר"א והצורך בפתרונה, עמד בהרחבה הראי"ה קוק בהרצאת הרב וקרא לעשות כן:
חיבורו של הראי"ה קוק עצמו - באר אליהו, כרוך הוא עם קריאתו זו.
וכן גם החיבור "ברכת אליהו" שבא בעקבותיו והמשיך את מפעלו.
כמו כן יצא לאור ספר פסקי הגר"א מאת הרב צבי הירש למפרט להוציא את ההוראות למעשה מתוך ביאור הגר"א.
חיבור שבמקורו הראשון נכתב בידי רבי סעדיה תלמיד הגר"א, ונערך על ידי רבי יששכר בר בן תנחום, מו"צ בווילנה, ובו הוא מספר את מנהגיו ההלכתיים של הגר"א בפועל.
ספר זה נחשב, לצד הביאור על השולחן ערוך, כעדות האותנטית ביותר על דעתו ההלכתית של הגר"א, ופסקיו מצוטטים במשנה ברורה כדעת הגר"א הלכה למעשה.
תלמידו המובהק של הגר"א ר' חיים מוולוז'ין מעיד בהסכמה לספר כי הרבה מן הנאמר בו הוא לא ראה, אולם מה שראה הוא מכוון (לבד שני דברים אשר ייתכן כי הגר"א שינה את דעתו).
נדפסו בסוף ספר זכר לחיים וכן בסוף ספר צוואת יחזקאל (לא אותם השמטות) השמטות מספר מעשה רב, מקורם הראשון ככל הנראה הוא מכ"י הנהגות וחידושים.
ליקוט על משנה תורה לרמב"ם על הלכות שבת, נזקי ממון, גנבה ועוד, נדפס בסוף ספר הפרנס למהר"ם מרוטנבורג.
ספרא דצניעותא הוא חיבור קטן הכלול בתוך ספר הזוהר, והזוהר נוהג להסתמך עליו במספר מקומות.
ביאור הגר"א לספרא דצניעותא הוא פירוש ארוך וייחודי, שנחשב לאחת מאבני היסוד של שיטת הגר"א בקבלה, לצד הפירוש לתיקוני הזוהר.
בתוך פירוש הספרא דצניעותא דן הגר"א במקום אחד בגילוי הקץ ומשביע את מי שיודע את הסוד שלא יגלהו.
לספר נספח הקדמה מתלמיד הגר"א רבי חיים מוולוז'ין, ומרביתה עוסקת בסיפור שבחי הגר"א וגדלותו העצומה.
ספר יצירה - עם פירוש הגר"א
ביאור ארוך על ספר "תיקוני הזוהר" ועל "תיקוני זוהר חדש".
חיבור בנושאים כלליים בקבלה, יש הסוברים כי חיבור זה הוא חלק מפירוש הגר"א לספר משנת חסידים.
פירוש על ההיכלות שבספר הזוהר מפרשת בראשית ופקודי.
על מדרש הנעלם למגילת רות.
צאצאי רבי הלל ריבלין משקלוב, טוענים שסבם חיבר ספר זה על פי תורת רבו הגר"א בנושא תהליכי הגאולה על פי הקבלה.
פרסומו הראשון של הספר היה בשנות העשרים של המאה ה-20, אף על פי שרעיונות רבים בספר מופיעים כבר בפזמוניו של רבי יושעה ריבלין.
מסר מרכזי בספר הוא כי הגר"א ראה את עצמו ניצוץ משיח בן יוסף, שתפקידו לדאוג לבניין הארץ, ולצורך כך שלח את תלמידיו.
מוטיב מרכזי נוסף הוא עניין שני משיחין ו"עוד יוסף חי", שעניינו הוא שישנם שני משיחים: משיח בן יוסף ומשיח בן דוד.
משיח בן יוסף יפעל בימי עקבתא דמשיחא, וענינו הוא קירוב הגאולה על ידי מעשי ישראל בדרך טבעית שמעוררת הנהגה אלוקית ניסית נסתרת.
לעומת זאת משיח בן דוד יפעל בימות המשיח, וענינו הוא הגאולה עצמה על ידי מעשים עם ניסים גלויים.
נאמר שנגזר על משיח בן יוסף שימות על ידי ארמילוס הרשע (שר הערב רב) הגר"א הבטיח שהגזירה נתבטלה (על ידי אורך הגלות, ייסוריו שסובל, המעשים שנעשים על ארץ ישראל, חבלי משיח ותפילותינו בעד חייו).
ישנם מספר סידורים בשם סידור הגר"א:
סידור הגר"א - של רבי נפתלי הערץ הלוי, רבה של יפו
סידור אישי ישראל - של רבי יצחק מלצן
סידור מאור אליהו - עם לקט פירושי הגר"א על הסידור
סידור אזור אליהו - עם נוסחאות ומנהגי הגר"א
סידור תפילת אליהו - בהוצאת מוסד הרב קוק
סידור על פי נוסח הגר"א - בהוצאת מוסד הרב קוק
סידור קול אליהו - בהוצאת "כרם אליהו", המכון להוצאת ספרי הגר"א
כמו כן יצא לאור סדרת מחזור הגר"א של הרב צבי יהושע לייטנר עם לקט פירושי הגר"א על המחזור.
על שיטת הגר"א בדקדוק, נקרא גם ספר דקדוק קטן.
פירוש על התורה על פי דיוקים לשוניים.
מתמטיקה, אסטרונומיה וגאומטריה - ספר זה מיוחד בכך שבעוד שכל הספרים האחרים נכתבו או כהגהות עד שהצטרפו כספר, או כסיכום שיעורים על ידי תלמידיו.
אייל משולש הוא היחידי שנכתב כספר ממש על ידי הגר"א.
הספר לא הודפס מחדש תקופה ארוכה ובשנת תשס"ד נדפס שוב עם פירוש בשני חלקים.
הגר"א כתב הגהות על רוב התלמוד הבבלי, ירושלמי, משנה, תוספתות, לזוהר ,מסכתות קטנות וספרי.
מכיוון שספרי התוספתא והירושלמי היו לא מוגהים עד תקופתו חיזק למעשה הגר"א את הלימוד בספרים אלו על ידי הגהותיו.
ליקוט מפירושיו השונים של הגר"א המפוזרים בכתבי תלמידיו על התנ"ך, הגמרא והגדה של פסח.
הליקוט נכתב על ידי הרב חנוך העניך ארזהן בשנת תרס"ה.
הרב חנוך הוסיף בספר זה גם את הגהותיו והערותיו על פירושי הגר"א.
במהדורה הישנה של הספר נוסף חלק קטן של ליקוטים אשר הושמט מסיבה כלשהי במהדורות החדשות.
ספר על תיקון המידות ודרכי התורה והעבודה.
נלקט מספריו השונים של הגר"א (בעיקר מפירושו על הנ"ך) על ידי הרב שמואל ב"ר אברהם מאלצאן מסלוצק.
יצא לאור על ידי בנו ותלמידו הרב יצחק מאלצאן.
(שם הספר מרמז על המחבר אליהו בן שלמה).
עריכת מימרות של תנאים ואמוראים לפי סדר מספרים.
לדוגמה פירוט כל המימרות הקשורות למספר חמש וכן הלאה.
כפי הידוע מתלמידי הגר"א ספר זה נכתב באחרית ימיו של הגר"א.
ביאור על סדר עולם רבא וזוטא.
ספרי הסיבילות היו אסופה של ספרי אמירות האוראקל ברומא העתיקה, אשר אבדו עם הזמן.
נטען כי הספרים הושגו בזמן שלטונו של המלך האגדי לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס או לפי דיווחים אחרים בזמן המלך טרקוויניוס סופרבוס כאשר סיבילה, אישה שנחה עליה הרוח הנבואית, הציגה עצמה בפני המלך והציעה לו תשעה ספרים למכירה.
כאשר המלך סירב לרכוש אותם היא שרפה שלושה מהם וחזרה ודרשה אותו מחיר עבור השישה שנותרו.
המלך סירב שוב והסיבילה שרפה שלושה נוספים ודרשה אותו מחיר עבור אלו שנותרו.
סקרנותו של המלך התעוררה והוא רכש את הספרים ואז נעלמה הסיבילה.
הספרים נכתבו ככל הנראה ביוונית, כפי שהיו המאוחרים יותר ומכך נובע ככל הנראה שמקורם היה יווני, אם כי אין הסכמה בין החוקרים מהיכן ביוון הגיעו.
ספרי הסיבילות נשמרו בארון אבן תחת הקרקע במקדש יופיטר קפיטולינוס תחת שמירה של פקידים שמספרם עלה עם הזמן ונמנו עם הדקמוירי.
לציבור לא הייתה רשות לעיין בספרים, אך לסנט הייתה הזכות להורות לדקמוירים לעיין בהם.
הספרים שימשו במקרים של אסונות או נבואות שחורות, אך קשה לדעת אם הכילו נבואות או פשוט הכוונות מה לעשות כדי לפייס את דעתם של האלים, מסתורין שהתעצם כאשר אחד משומרי הספרים גילה את תוכנם והוצא להורג.
לפי ליוויוס, הספרים המקוריים לא שימשו כמו האוראקל ביוון כדי להבין את העתיד אלא כדי ללמוד מה יש לעשות מבחינה פולחנית כדי למנוע מן האלים לכלות זעמם באדם.
ככל הנראה, נשלף אחד הקלפים עליו היו רשומים הדברים לפי הגרלה מסוימת והפעולה שהייתה כתובה בו היא זו שבוצעה.
ספרי הסיבילות הושמדו בשריפה במקדש יופיטר בשנת 82 לפנה"ס וכדי לשחזרם נשלחו שליחים לערים באיטליה, יוון ואסיה הקטנה כדי ליצור אוספים חדשים, שהופקדו באותו מקום במקדש שנבנה מחדש.
מאחר שספרי נבואה רבים, שחלקם התיימרו להיות מפי האוראקל הסיביליני נפוצו ברומא, הורה אוגוסטוס להביא את כולם לפראיטור העיר (praetor urbanus) ביום מסוים ולשרפם, וכן הורה כי איש לא ישמור ספרי נבואה באופן פרטי.
כאלפיים ספרי נבואה נשרפו בעקבות זאת ואלו שנחשבו אמיתיים הופקדו בשתי תיבות מצופות זהב בבסיס פסל אפולו במקדש אפולו בפלטין והופקדו עליהם הקוינדקמוירי.
אוגוסטוס גם הורה לכתוב מחדש חלק מהנבואות שדהו.
הקיסר טיבריוס בחן שוב את הספרים ודחה רבים מהם כמיותרים ומספר שנים אחר כך הוצע להוסיף כרך חדש לספרי הנבואות.
כותבים נוצרים טענו פעמים רבות כי בספרי הסיבילות ישנה התייחסות לבואו של המשיח ישו, אך בכל המקרים היו הטענות מבוססות על זיופים שונים.
לא ידוע באיזה משקל בדיוק היו כתובות הנבואות הראשונות, אך אלו שנאספו אחרי שריפת הקפיטול הן ללא ספק בחרוז יווני (הקסמטר) ובאקרוסטיכון.
יחד עם הספרים נשמרו גם הספרים של האחים המנבאים מרקיוס, הנבואות האטרוסקיות של הנימפה ביגואה ואלו של אלבונה מטיבור.
ספרי הסיבילות נותרו במקדש אפולו עד שנת 405 לספירה, ואז נטען כי נשרפו על ידי המצביא הונדלי סטיליקו, שהיה שליטה בפועל של רומא משנת 395.
סְפֵּרִי (בגאורגית: სპერი) או סְפֵּר הייתה מחוז היסטורי ונסיכות גאורגית עתיקה במזרח אנטוליה.
המחוז היה מרוכז בחלקו העליון של נהר הצ'ורו, ומרכזה היה כפי הנראה העיירה איספיר והשתרע עד ממערב עד לעיר בייברוט .
חלק אחד מהנסיכות, הייתה מחוז ארמני בשנים 400 ועד 800. ממוקמת בצפון-מערב של העיר הטורקית, ארזורום, גבוה בהרים, מקביל למחוז הטורקי של היום, פרובינציית איספיר, וצפונית לאזורים ההרריים של נפת ארזורום.
נהר הצ'ורוחי נובע אף הוא מכאן, בחלקם הדרומי של הרי הפונטוס שבטורקיה.
האזור היה קשה ומחוספס טופוגרפית ואקלימית.
ספרי הייתה פעם אחוזה פאודלית ראשית של בית בגרט, הרבה לפני שהבגרטים הפכו למלכי גאורגיה (809) ולאחר מכן ארמניה (885).
ספָּרטַקי טבּיליסי (בגאורגית: სპარტაკი თბილისი) הוא מועדון כדורגל מהעיר טביליסי, בירת גאורגיה, המשחק, נכון לעונת 08/2007 בליגה הגאורגית השנייה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1946. בשם קיריליה סובייטוב טביליסי (Крылья Советов Тбилиси).
בשנת 1948 שונה שמה ל-ספרטק טביליסי (Спартак Тбилиси).
הקבוצה שיחקה בליגת העל הסובייטית.
בשנת 2003 התאחדה הקבוצה עם מועדון הכדורגל זוגדידי, ונקראה ספרטקי-לזיקה זוגדידי.
בשנת 2004 התפצלה ממנה שוב, וחזרה לשמה המקורי.
ספרטקי צחינוואלי (בגאורגית: სპარტაკი ცხინვალი) היא קבוצת כדורגל מהעיר גורי, שבגאורגיה.
המועדון נוסד לראשונה בשנת 1936 בשם מועדון הכדורגל צחינוואלי כמועדון הכדורגל של העיר צחינוואלי.
בשנת 1987 הקבוצה זכתה בגביע הגאורגי.
בעונת 2005/06, בעקבות המצב הפוליטי בדרום אוסטיה ומלחמת גאורגיה–רוסיה (2008), הקבוצה לא משחקת בצחינוואלי ושיחקה בגורי הסמוכה.
אולם בשנת 2007 נוסדה מחדש בשם ספרטקי צחינוואלי, והיא שיחקה בטביליסי וכיום באצטדיון כַּארְתְּלִי שבגורי.
בשנת 2015 שינתה הקבוצה את שמה למועדון הכדורגל צחינוואלי.
ספרטקוס - המדריך הבינלאומי לתיירות גאה (Spartacus International Gay Guide) הוא מדריך תיירות עב כרס, היוצא לאור במהדורה מעודכנת אחת לשנה, ומיועד לקהילת הלהט"ב ברחבי העולם.
המדריך הראשון יצא לאור בשנת 1970, על ידי ג'ון סטמפורד, ונכון ל-2007 יוצא לאור על ידי הוצאת ברונו גמינדר בברלין.
על מנת להתאים לתיירים מכל רחבי העולם, כתוב המדריך במקביל בחמש השפות: אנגלית, גרמנית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית.
המדריך מחולק לפי מדינות, בכל מדינה מפורטות הערים השונות שבהן סניפים של אגודת הלהט"ב המקומית.
לגבי כל מדינה מפורטים החוקים המקומיים הנוגעים להומוסקסואליות.
בנוסף, מפורטים במדריך בתי קפה, ברים, פאבים, מועדוני ריקודים, אתרי ספא ובתי מלון ייעודיים למגזר הגייז, או כאלה הנחשבים כידידותיים לקהילה.
כמו כן מפורטים במדריך אתרי קרוזינג (שיטוט בחיפוש אחר מין מזדמן), סאונות, מועדוני סקס, חנויות מין וכדומה.
לפי מחקרים שונים, מהווה התיירות הגאה כ-10% מהתיירות הבינלאומית, עם למעלה מ-70 מיליון תיירים בשנה המגדירים את עצמם כלהט"ב.
לפי ההנחה המקובלת, מאופיין מגזר ההומוסקסואלים בהכנסה פנויה גבוהה יחסית, הקשורה גם למיעוט יחסי של ילדים ביחידות המשפחתיות, ובהיות שני בני הזוג העובדים גברים.
הכנסות המגזר מושקעות בתיירות רבה יחסית ותכופה, לאתרי נופש הנחשבים ליוקרתיים, ומאופיינות בתרבות בילוי ונופש מפותחת.
כתוצאה מכך נחשב "ספרטקוס" למדריך תיירות יוקרתי בשוק התיירות, המושך חברות ועסקים רבים, ולעיתים מהמובילים בשוק, לפרסם בו.
מדריך התיירות כשיקוף לשינוי חברתי
המצב כיום, בו תיירות גאה היא בעלת משיכה מבחינה תרבותית וכלכלית, אינו משקף את המצב בשנות ה-70, בהן המגזין ראה אור לראשונה.
בראשית שנות ה-70 נחשבה ההומוסקסואליות כדבר דחוי חברתית.
ברוב המדינות בעולם, לדוגמה, בחלק ממדינות ארצות הברית וברבות ממדינות אירופה, ואף במדינת ישראל, לא הייתה חוקית והייתה בחוק ענישה פלילית על פעולות הומוסקסואליות.
גם במקומות הליברליים המעטים, בהן הותרה מבחינה חוקית עוד קודם, כדוגמת בריטניה (שם בוטל האיסור בחוק בסוף שנות ה-60), די היה באזכורו של אדם כהומו על מנת לפגוע קשה בהעסקתו ובקידומו בעבודה, ולהנציח דחייה חברתית כלפיו והומופוביה ממסדית נוקשה, בחברה שראתה את הדבר כסטייה.
הומואים שרצו לנפוש עם חבריהם או בני זוגם כשווים בין שווים, מבלי לשקר ומבלי לצאת מהארון בזמן החופשה, היו זקוקים למקומות שהם "גיי פרנדלי".
בא לתת מענה לאפליה התיירותית, ולהציע מקומות שהם "גיי פרנדלי" כלומר ידידותיים לתייר הגאה.
בעולם המערבי חל מהפך משמעותי בזכויות להט"ב, בתוך מספר עשורים.
מתופעה שגונתה חברתית, שהוגדרה כפלילית, ושאובחנה כהפרעה נפשית בספר האבחנות הפסיכיאטריות האמריקאי בשנות ה-70, עבר התחום הכרה ולגיטימציה תרבותית, חוקית וממסדית, עד למצב שבו הפכו נישואים גאים לדבר אפשרי ומקובל ברבות ממדינות המערב.
מדריך התיירות ספרטקוס, שבעבר סיפק מקום מיפלט על ידי רשימת אתרים "פרנדלי", עבר אף הוא שינוי, בהתאמה.
בניגוד למדריך גרין לנהג השחור שהחל כמדריך לאפרו-אמריקאים בארצות הברית הגזענית של תחילת המאה העשרים, והתייתר עם השינוי החברתי וחקיקת חוק זכויות האזרח בשנת 1964, כאן אירע תהליך הפוך.
במקביל לשינוי החברתי ביחס ללהט"ב, חל שינוי במדריך ספרטקוס.
הצורך במקומות מסתור ידידותיים הוחלף במקומות המאפשרים ביטוי לתרבות להט"ב , כתרבות שווה ובעלת כוח משיכה תיירותי.
בתהליך שארך כשלושה עשורים, הפך למדריך תיירות יוקרתי ואקסלוסיבי, שהופעה בו נחשבת כבעלת ערך.
השינוי הנוסף שעבר על ספרטקוס הוא המהפך הדיגיטלי, שעבר על כלל מדריכי התיירות המודפסים.
המהדורה המודפסת עדיין יוצאת לאור ויש לה שוק, אך במקביל הועלה המדריך לרשת האינטרנט.
ספרטקוס הוא סרט שביים סטנלי קובריק ויצא לאקרנים בשנת 1960. הסרט מבוסס על רומן באותו שם משנת 1951 מאת הווארד פאסט, אודות חייו ההיסטוריים של ספרטקוס ומלחמת העבדים השלישית.
בסרט מככבים קירק דאגלס כמנהיג העבדים המורדים ספרטקוס ולורנס אוליבייה כיריבו, הגנרל הרומי והפוליטיקאי מרקוס ליקיניוס קראסוס.
בסרט מככבים אף פיטר יוסטינוב (שזכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו כסוחר העבדים לנטולוס בטיאטוס), ג'ון גאווין, ג'ין סימונס, צ'ארלס לוטון, הרברט לום, וודי סטרוד, טוני קרטיס, ג'ון דאל, וצ'ארלס מקגראו.
הכותרות עוצבו על ידי סול בס.
תחילתו של הסרט בכריית מכרות הנעשית על ידי עבדים באפריקה.
ספרטקוס (קירק דאגלס), תראקי חסון גוף, נחלץ לעזרתו של איש קשיש שקרס תחתיו.
חייל רומאי אומר לספרטקוס לשוב לעבודתו, ומיד מותקף כתגובה וננשך בקרסול, ככל הנראה בגיד אכילס.
כעונש על כך, נקשר ספרטקוס ונידון למוות מהרעבה.
סוחר עבדים, לנטולוס בטיאטוס (פיטר יוסטינוב), מגיע ותר אחר מתגייסים לבית הספר לגלדיאטורים אשר בבעלותו, המכונה גם לניסטה.
הוא בוחן מספר עבדים כשהבעת גועל נסוכה על פניו, עד שלבסוף נח מבטו על ספרטקוס, מזהה את רוחו האיתנה.
בטיאטוס מפליג לקפואה, שם שוכנת הווילה הכפרית שלו, המשמשת גם כבית ספר לגלדיאטורים.
לאחר סצנות מספר בהן אנו מתבוננים באימוני גלדיאטורים ובחיי בית הספר, קראסוס (לורנס אוליבייה) מגיע עם מלוויו, שואף להשתעשע על ידי צפייה בצמד גלדיאטורים נלחמים עד מוות.
ספרטקוס נבחר, אולם הוא מובס, אך המנצח (וודי סטרוד) מסרב להרוג אותו, ובמקום זאת משליך את קלשונו לעבר גלריית הצופים המוגבהת ומנתר על מנת לתקוף את הרומאים.
קראסוס מחסל את העבד במהירות ומתכונן לעזוב.
ברגע שהוא עוזב, הוא רוכש את השפחה היפה וריניה (ג'ין סימונס), שבה ספרטקוס התאהב.
בעקבות האובדן ספרטקוס פותח בקטטה עם אחד השומרים.
הקטטה מתפתחת למרידת הגלדיאטורים בבית הספר.
הגלדיאטורים מצליחים להימלט ובהדרגה משתלטים על קפואה ועל כל המחוזות הסמוכים.
עבדים מקומיים רבים נוהרים על מנת להצטרף למתקוממים.
בסנאט הרומי הסנאטור הפלבאי סמפרוניוס גרקכוס (צ'ארלס לוטון) מתמרן בעורמה את בן חסותו וידידו של קראסוס מרקוס גלאברוס (ג'ון דאל) שייקח את חיל המשמר של רומי על מנת להכניע את המרד, ויותיר את הדרך פנויה לבן בריתו של גרקכוס, יוליוס קיסר (ג'ון גאווין) לתפוש את הפיקוד על העיר רומי.
בינתיים רוכש קראסוס עבד חדש, אנטוניוס (טוני קרטיס), מורה ילדים בעברו מסיציליה, ומנסה לפתות אותו.
אנטוניוס נס במהרה מאדונו ומצטרף לספרטקוס.
ספרטקוס סוקר מתגייסים חדשים, ומציב אותם בתפקידים המותאמים לכישוריהם.
אנטוניוס מציג עצמו כמשורר וכלהטוטן, אולם ספרטקוס בכל זאת חפץ בו בצבאו, מעיר בעקיפין על הקשר בין פוליטיקה לאומנות.
ספרטקוס מתאחד מחדש עם וריניה, שנמלטה מבטיאטוס החסון.
הוא רדף אחריה, אולם היה שמן מכדי לתופשה.
לאחר השמידו את חיל המצב של רומא, מתווה ספרטקוס את תוכניתו לנוס דרך הים, להפליג בספינות ששודד הים הקיליקיים (המכונים "שלזיים" על ידי הדמויות בסרט), ששילמו מהביזה שצבא העבדים חמס.
רומא שולחת צבאות שוב ושוב על מנת להכניע את המרד (המכונים בסרט בתיאטרליות "שמונה צבאות"), ברם ספרטקוס מכניע את כולם.
קראסוס מתפטר מן הסנאט, לכאורה כדי לחלוק עם חברו גלאברוס את חרפת הגלות שהיא מנת חלקו.
גרקכוס חושד כי הוא סתם מחכה למצב שיקרה בדרכו כשסנאטים הנואשים יכתירוהו לדיקטטור, וכך ינטרל את מפלגתו הפלבאית היריבה של גרקכוס.
גרקכוס מתמרן לסייע ביד העבדים להימלט על מנת שההזדמנות של קראסוס תחמוק מידיו.
יוליוס קיסר בוגד בגרקכוס וקראסוס מפשפש עמוק בארנקו על מנת לשים לאל את התוכנית.
ברגע שהעבדים לשעבר מגיעים לחוף, הם מגלים כי הקיליקיים שוחדו בידי קראסוס.
ספרטקוס דוחה את הצעת הציר הקיליקי (הרברט לום) להבריח אותו, את משפחתו (וריניה שהיא אשתו כעת ובנם), ולפנות לאסיה על מנת לחיות כמלכים.
התראקי הישר אינו מוכן לנטוש את צבא העבדים שלו.
ספרטקוס מוצא עצמו לכוד בין שלושה צבאות רומיים (פומפיוס) בקלבריה, לוקולוס בברונדיסיום והמשמר הפרטוריאני).
הפתרון היחידי הוא לפלס את דרכם לרומא באמצעות לחימה.
בינתיים, קראסוס מקבל את מבוקשו.
בסצנות מקבילות, נושא ספרטקוס נאום ממושך בפני העבדים, בעוד קראסוס מותרה מפני שלילת הזכות הפטריצית.
קראסוס שוכר את בטיאטוס על מנת שיסייע בידו לזהות את ספרטקוס לאחר הימלטותו הצפויה.
הקרב מסתיים במפלתו המוחלטת של צבא המורדים ובלכידתם של שבויים רבים, בכללם ספרטקוס.
קראסוס מבטיח לשבויים שהם לא ייענשו רק אם הם יזהו את ספרטקוס או את גופתו.
בסצנה רבת עוצמה, הם קמים בזה אחר זה ומצהירים ("אני ספרטקוס"), לכן קראסוס דן את כולם לצליבה, בזה אחר זה לאורך כל הדרך משדה הקרב לשערי רומא, לאורך הדרך האפית.
הוא מותיר אחרונים את אנטוניוס ואת ספרטקוס, בחושדו כי האחרון הוא האיש אחריו הוא תר.
בינתיים מבחין בטיאטוס כי נקמתו של קראסוס מונעת מבעדו את המכירה הפומבית המיוחלת של העבדים הניצולים.
וריניה נלקחת לביתו של קראסוס, שם הוא מנסה ללא הועיל לפתות אותה.
בצעדו האחרון לפני שהוא מבצע התאבדות, משדל גרקכוס עטוי הכלימה בשלמונים רבים את בטיאטוס לחטוף את וריניה מקראסוס, ואז מעניק חופש לה ולבנה, כותב במו ידיו מסמך שחרור עבורם.
מתוסכל מדחייתה של וריניה, מורה קראסוס לספרטקוס ואנטוניוס להתעמת בדו-קרב עד מוות, קצר רוח על מנת לחכות לחגיגות של יום המחרת.
הוא מכריז כי המנצח ייצלב.
כל אחד מהגברים מנסה להרוג את האחר, על מנת לחסוך מרעהו את המוות האיטי והמייסר על גבי הצלב.
ספרטקוס מנצח והוא נצלב על חומותיה של רומא.
קראסוס מודה בפני קיסר כי הוא חושש כעת מפני ספרטקוס, מפני שיהיה לו הכוח של מרטיר.
בטיאטוס ווריניה עוזבים לגאליה דרך הדרך האפית ומוצאים את ספרטקוס תלוי גוסס על הצלב האחרון בדרך.
וריניה מראה לספרטקוס את בנו הרך הנולד ונודרת נדר כי הוא יגדל כאדם חופשי.
ראשו של ספרטקוס צונח קדימה, ווריניה שבה לכרכרה ורוכבת הלאה.
התפתחות ספרטקוס הומרצה חלקית מכישלונו של קירק דאגלס לזכות בתפקיד הראשי בסרט בן חור, של ויליאם ויילר.
דאגלס עבד עם ויילר קודם לכן על סיפור בלשי, והיה מאוכזב כשצ'רלטון הסטון לוהק לתפקיד במקומו.
על מנת לא להיות מובס, הוא החליט לגנוב את ההצגה מוויילר, ויצר אפוס משל עצמו, ספרטקוס, עם עצמו בתפקיד הראשי.
במקור, נשכר הווארד פאסט לעבד את הרומן שלו לידי תסריט, אולם הוא סבל מקשיים בעבודה על ניסוחו של התסריט, והוחלף בדלטון טרמבו מהרשימה השחורה, שעבד תחת שם העט "סם ג'קסון".
אנשים מסוימים חשו כי עיבודו של טרמבו לספרטקוס מוצג כצורה של קומוניזם מוקדם שנלחם נגד ממסד של רומאים עשירים על ידי שחרור העבדים.
ההסרטה הופרעה בשל ראייתם השונה של קובריק וטרמבו: לקובריק, במאי צעיר באותו הזמן, לא הייתה את מידת השליטה שתהיה לו מאוחר יותר בסרטים, והתוצר הסופי הוא יותר תוצאה של תסריטו האופטימיסטי של טרמבו מאשר סימן ההיכר הציני של סטנלי קובריק.
עם תום הפקת הסרט, נודע לדאגלס שקובריק התכוון לזקוף לזכות עצמו את כתיבת התסריט על מנת שלא לציין את שמו של טרמבו.
דאגלס רב הכוח התנגד באופן פומבי להוצאתו של טרמבו, וברגע ששמו של טראמבו הופיע בקרדיטים, סתם הדבר את הגולל על הרשימה השחורה של הוליווד.
ספרטקוס נועד במקור להיות מבוים על ידי אנתוני מאן.
יומיים לאחר תחילת הצילומים פיטר האולפן את מאן מחמת חוסר מנהיגותו וסטנלי קובריק נשכר להחליפו.
עד לשלב זה בקריירה שלו, ביים קובריק ארבעה סרטים באורך מלא, שניים מהם היו הפקות הוליוודיות עתירות תקציב.
"ספרטקוס" הפך לפרויקט הגדול ביותר של קובריק עד אותה עת, עם תקציב של תריסר מיליוני דולרים וליהוקם של 10,500 אנשים, הישג מרשים לבמאי כה צעיר (אף על פי שחוזהו לא העניק לו שליטה מוחלטת על הסרט).
ספרטקוס צולם במצלמות Super Technirama 70, שהיוו שינוי עבור קובריק, אשר העדיף להשתמש ב-square format ratio.
קובריק גילה כי הסרטה באוויר הפתוח מחוץ לאולפן או באתרים אמיתיים מהווה הסחת דעת ולכן העדיף לצלם באולפן.
הוא סבר כי השחקנים יוצאים נשכרים מעבודה באולפן חסין קול, שם הם מסוגלים להתרכז ביתר קלות.
על מנת ליצור אשליה של קהלים גדולים אשר משחקים תפקיד כה חיוני בסרט, השתמש צוותו של קובריק בציוד בן שלושה ערוצי קול על מנת להקליט 76,000 צופים במהלך משחק בין נבחרות הפוטבול של אוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת נוטרדאם כשהם צועקים "יחי, קראסוס!" וכן "אני ספרטקוס!".
הסצנות האינטימיות צולמו בהוליווד, אולם קובריק התעקש כי כל סצנות הקרבות יצולמו במישור רחב מחוץ למדריד.
השתמשו בשמונת אלפים חיילים מאומנים שהשתייכו לחיל הרגלים הספרדי בתור הצבא הרומאי.
קובריק ביים את הצבאות מראש מגדלים שנבנו במיוחד לשם כך.
לבסוף הוא הוכרח לחתוך את כל סצנות הקרב העקובות מדם שהוסרטו למעט אחת, מחמת תגובה שלילית של הקהל בהקרנה מוקדמת של הסרט.
התכליל המקורי לספרטקוס הולחן ובוצע על ידי אלכס נורת' שהיה מועמד שש פעמים לפרס האוסקר.
הוא נחשב לאחת מעבודותיו המשובחות ביותר, ודוגמה מאלפת לצורה שבה סגנונות הלחנה של מוזיקה מודרנית מעובדים לשימוש בטכניקות מרכזיות בהוליווד.
הפרטיטורה של נורת' היא אפית, ובכך הולמת את שיעור קומתו של הסרט.
לאחר מחקר נרחב על המוזיקה של התקופה, ליקט נורת' אוסף של כלי נגינה עתיקים, שאומנם לא היו רומאים אותנטיים, אך מעניקים לסרט נופך דרמטי רב עוצמה.
כלים אלה קרויים Sarrusophone, חלילית ישראלית, אבוב סיני, לאוטה, מנדולינה, חליל יוגוסלבי, קיתארה, דולצימר, וחמת חלילים.
הכלי המככב של נורת' היה ה-Ondioline, המזכיר גרסה מוקדמת יותר של סינתיסייזר אלקטרוני, שזו לו הפעם הראשונה שהשתמשו בו בסרט.
רוב המוזיקה הולחנה ללא מרכז טונאלי, והיא מפלרטטת עם טונליות בדרכים שרוב מלחיני הסרטים לא הסכינו עימן.
בנושא אחד משתמשים לייצג הן עבדות והן חופש, אולם הוא מקנה הדגשים שונים לסצנות השונות.
שיר הנושא של ספרטקוס ווריניה (מושר בידי טרי קאליה) הוא הנגיש ביותר בסרט, ורעם הלמות תופים מושמע עבור דמותו של קראסוס.
אורכו של פסקול האלבום הוא פחות מארבעים וחמש דקות ואין הוא מייצג את הפרטיטורה.
לכותב היצירה היו תוכניות להקליט בשנית חלקים נרחבים מן המוזיקה בצוותא עם חברו של נורת' ועמיתו ג'רי גולדמסיט, אולם הפרויקט השתהה עד אשר הלך גולדסמיט לעולמו בשנת 2004. היו בוטלגים למכביר, אולם אף לא אחד מהם הנפיק צליל איכותי בטיבו.
שם השחקן/יתשם הדמותאודות הדמות הערותקירק דאגלסספרטקוסעבד תראקי המשועבד בלוב, אשר נרכש על ידי סוחר הלודרים ובעל בית הספר לגלדיאטורים לנטילוס באטיאטוס ומתאמן כגלדיאטור.קראסוספטריקי שבלבו אהבה אובססיבית לעיר רומא.
הוא הסכים לקבל על עצמו את התפקיד השני.ג'ין סימונסוריניהשפחה המשרתת אצל בטיאטוס ומתאהבת בספרטקוס.
סימונס, שהייתה המועמדת לפרס האוסקר, שיחקה בתפקידים בולטים רבים בקולנוע הבריטי ("תקוות גדולות", "הנרקיס השחור", ו"המלט" של אוליביה) שאחריהם עשתה תפנית מוצלחת להוליווד.
זהו לה אחד מתפקידיה המובילים הרבים.צ'ארלס לוטוןגרקכוססנטור רומאי פטריוטי המהווה יריבו היחידי של קראסוס.זוכה פרס האוסקר לוטון ירד קמעא מגדולתו בשנות השלושים.
היה זה אחד מתפקידיו החשובים האחרונים, לפני מותו ב-1962. סוחר עבדים פיקח ומניפולטיבי, אשר רוכש את ספרטקוס, ומשלם על כך ביוקר.פיטר יוסטינוב זכה באוסקר הראשון שלו עבור התפקיד בסרט (השני יהיה על תפקידו בסרט "טופקאפי" בשנת 1964).
יוסטינוב היה סופר, במאי ומספר סיפורים ידוע.
מבין סרטיו של קובריק שבהם השתתף, זוהי הופעתו היחידה שזיכתה אותו בפרס אוסקר.ג'ון גאוויןיוליוס קיסרבן חסותו הצעיר והשאפתני של גרקכוס, שמשיג פיקוד על המשמר הפרטוריאני לאחר התוהו ובוהו שהשתרר במהלכו של מרד ספרטקוס.
גאוין ידוע היום במיוחד בשל הופעתו בסרט "פסיכו" של אלפרד היצ'קוק, שם הוא מגלם את מאהבה של מריון קריין.
מאוחר יותר הוא יכהן כשגרירה של ארצות הברית במקסיקו.נינה פושהלנה גלאברוסאחותו הערמומית והתכמנית של מרקוס פובליוס גלאברוסכוכבה של פוש שהייתה מועמדת לפרס האוסקר דרך בשמי הסרטים כאשר השתתפה בסרט האפי "עשרת הדיברות" של ססיל ב.
תפקידו המפורסם ביותר על גבי המרקע היה כברנדון שאו, אחד מן הרוצחים בסרט "חבל" של אלפרד היצ'קוק.מרסלוסהלודר המחוספס והאכזרי של לנטילוס בטיאטוס, שנטפל אל ספרטקוס במיוחד.מקגראו נודע ביותר בשל גילומו את דמויות הרשע בסרטים, בדומה לזה שהוא משחק בספרטקוס.טוני קרטיסאנטונינוסעבד צעיר הנוטש את אדונו, קראסוס ומצטרף לספרטקוס.
לקראת סוף הסרט נאלצים ספרטקוס ואנטוניוס להילחם זה בזה עד מוות בקרב גלדיאטורים.קרטיס שהיה מועמד לפרס האוסקר זכה להצלחה עצומה זמן קצר קודם לכן בסרט "חמים וטעים" של בילי ויילדר ודאגלס רצה אותו בסרט על מנת להוסיף "אבק כוכבים".
הסרט יצא לאקרנים מחדש בשנת 1967 (בגרסה הקצרה בעשרים ושלוש דקות מזו המקורית), ושוב ב-1991 כשהחזירו את אותן עשרים ושלוש הדקות המקוצצות, בתוספת ארבע עשרה דקות שנחתכו מן הסרט בגרסה המקורית.