tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא השתתף בכמה סרטים קצרים, ביניהם Deerhunter (2009), כאסיר; „צ'רלי" (2012), בתפקיד קווין; Frame of Mind (2013), בתור קית' ארבור; ו- Let Go, בתור ג'ייקוב אליוט בשנת 2015. בשנת 2016, הצטרף לצוות השחקנים הראשי של סדרת הטלוויזיה "קולוני" של רשת USA בתור בראם באומן.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט Shovel Buddies, שהוצג בבכורה עולמית בפסטיבל South by Southwest ב-14 במרץ 2016. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט איתקה.
בשנת 2018, הוא כיכב בתור הדמות הראשית, מיילס היל, בסרט AXL בהפקת נטפליקס.
בשנת 2021 שיחק בסרט "דברים ששמענו וראינו".
באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה "American Rust" מבית שואוטיים.
בשנת 2024 שיחק בסרט "איתנו זה נגמר".
(אנ') מיילס הילאישה אמריקאית (אנ') טיילר הנריק 2019Josie & Jack ג'ק ריבורןLow Tideרד 2021דברים ששמענו וראינו אדי לאקס 2024איתנו זה נגמר אטלס קוריגן הצעיר2025הנרדףגרג
כריסטיאן וורדפרק: "The Well" 2016–2018קולוני (אנ') בראם באומן תפקיד ראשי (3 עונות): 36 פרקים 2021–2024American Rust בילי פו תפקיד ראשי (2 עונות); 19 פרקים
אלחנדרו "אלכס" סולה לופס-אוקניה (בספרדית: Alejandro "Álex" Sola López-Ocaña; נולד ב-9 ביוני 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות המגן הימני והקיצוני הימני בגרנדה.
סולה נולד בסן סבסטיאן שבחבל הבסקים, וגדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון ב-9 באפריל 2017 במסגרת הליגה הספרדית השלישית.
ב-16 בפברואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ריאל סוסיאדד בלה ליגה.
ב-14 באוגוסט 2019 הושאל לנומנסיה מהליגה הספרדית השנייה לשנה.
ב-1 בספטמבר 2023, הוא הושאל לדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה לקראת עונת 2023/2024.
ב-15 ביולי 2024 חתם סולה על חוזה לשלוש שנים בחטאפה מהלה ליגה.
סולה שיחק בנבחרת ספרד עד גיל 17 בשנת 2016, וכן בנבחרת חבל הבסקים בשנת 2024.
אלחנדרו סן קריסטובל סאנצ'ס (בספרדית: Alejandro San Cristóbal Sánchez; נולד ב-18 בינואר 1997), הידוע כאלכס סאנקריס, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקיצוני הימני והחלוץ בחטאפה.
הוא החל את דרכו במחלקות הנוער של חטאפה וטריבאל ואלדראס.
את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ערך בקבוצת המילואים של טריבאל ואלדראס בעונת 2015/2016, בליגות האזוריות, ובשנת 2016 קודם לקבוצה הראשונה ששיחקה בליגה הספרדית הרביעית.
ב-7 ביולי 2018, לאחר שהפך לשחקן הרכב קבוע בטריבאל במהלך עונת 2017/2018, סאנקריס חתם על חוזה בלגנס, ושובץ בקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה גם היא בליגה הרביעית.
ב-27 ביוני 2019 הוא חידש את חוזהו במועדון, ובהמשך מונה לקפטן קבוצת המילואים, שעלתה לליגה הרביעית בעונת 2020/2021.
ב-13 ביולי 2022, סאנקריס חתם על חוזה עם לינארס מהליגה הספרדית השלישית.
ב-5 ביוני 2023 הצטרף סאנקריס לבורגוס מהליגה הספרדית השנייה, לאחר שחתם על חוזה לשנתיים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-13 באוגוסט 2023, כאשר נכנס כמחליף במחצית השנייה בתיקו 1–1 ביתי מול וסקה.
ב-2 ביולי 2025, חתם סאנקריס על חוזה לשלוש שנים בקבוצה הראשונה שלו, חטאפה, ששיחקה בלה ליגה.
אלכס מסיס (1934 – 19 בינואר 2020) היה עיתונאי, איש יחסי ציבור ומפיק סרטים ישראלי.
מסיס נולד בתל אביב להורים יוצאי בסרביה.
למד בתיכון חדש, כנער היה פעיל בתנועת השומר הצעיר והצטרף לקיבוץ סאסא, אולם נאלץ לעזוב על רקע הפילוג של "חטיבת השמאל" במפ"ם, בראשות משה סנה, בה תמך.
חזר לתל אביב ועבד כעורך לילה בסניף סוכנות הידיעות "יונייטד פרס אינטרנשיונל" בתל אביב.
לאחר השירות הצבאי עבד שנתיים כעיתונאי בשבועון "העולם הזה".
בשנת 1959 ניהל את חגיגות העשור לאילת.
בתחילת שנות ה-60 הקים עם שותפים משרד ליחסי ציבור בשם "ניצוץ".
המשרד היה ממוקם באותו בניין בו היה המשרד של מרגוט קלאוזנר בעלת אולפני ההסרטה הרצליה והמשרד של מסיס החל בניהול יחסי ציבור עבורה.
ב-1962 פעל לראשונה כמפיק בסרט "סיניה" וניהל את חברת הסרטים "קו־פרודוקציה" שהקימה קלאוזנר.
אחר כך ניהל יחד עם אשר חבקין את "החברה לאירועים ויחסי ציבור בע"מ", שהוקמה בשותפות עם מספר משרדי פרסום.
בשנת 1965 הפיק את המחזמר "שלמה המלך ומלכת שבא" שכתב דידי מנוסי, הלחין מל קלר וביים פיטר פריי, בהמשך אותה שנה הקים יחד עם צבי שפילמן, שהיה נשוי לבתה של מרגוט קלאוזנר, את חברת "ישראפילם", שהתמחתה במתן שרותי הפקה בישראל לחברות זרות.
במסגרת החברה, היה שותף גם להפקת כמה קופרודוקציות וסרטים מקומיים, ביניהם "השמלה", סרט הביכורים של יהודה ג'אד נאמן (1969), ו"אורח בעונה מתה", סרט הביכורים של משה מזרחי (1970).
באותה תקופה גם עמד בראש "איגוד מפיקי הסרטים".
בשנת 1975 הפך לנציגה של "ישראפילם" בארצות הברית, וב-1979 השתקע סופית בניו יורק ופרש מהחברה.
לאחר הפרישה, פתח חברה להפקה והפצת סרטים בניו יורק, עם התמחות בקולנוע ארטהאוס אירופאי בנוסף עסק בהפקת סרטים מצוירים.
בתחילת שנות האלפיים, חזר להתגורר בישראל.
מסיס עסק גם בפעילות פוליטית.
ב-1956 היה מעורב בפרסום חוברת שחשפה בפני הציבור את טבח כפר קאסם.
ביוזמה היו מעורבים אורי אבנרי, שמעון צבר ואורי סלע וכן פעילים מהמפלגה הקומוניסטית הישראלית.
בשער החוברת הופיעה רשימה ארוכה של סופרים, משוררים, אקדמאיים שהצטרפו לתביעה לחקור את הטבח ולהעמיד לדין את האחראים לו.
בשנת 1959 הצטרף לתנועת "המשטר החדש", שהקים שמואל תמיר יחד עם ישעיהו ליבוביץ ואליעזר לבנה.
בשנים 1969–1973 היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות מטעם מפלגת העולם הזה - כוח חדש.
בשנות ה-80 היה פעיל בתנועת "די לכיבוש".
אלכס מריאש (נולד ב-15 באוגוסט 1974) הוא מנכ"ל הכשרת הישוב התחדשות עירונית, חברה ציבורית הפועלת בתחום הנדל"ן.
מריאש נולד במולדובה ועלה לארץ בשנת 1977. אביו יעקב שימש מיום עלייתו ארצה ועד לפרישתו כמהנדס ומנהל פרויקטים בכיר בסולל בונה ואמו סבטלנה שימשה כרופאת ילדים ומנהלת מרפאת יפו ד' של קופת חולים ופעלה לקידום האוכלוסייה המוחלשת בשכונה.
במסגרת שירותו הצבאי הוא שימש כקצין שלישות ושירת בבית המשפט הצבאי ברמאללה.
הוא השתחרר בדרגת סגן וכיום הוא רב-סרן במילואים.
הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה עם התמחות במנהל עסקים ותואר שני בכלכלה מטעם אוניברסיטת בן-גוריון, וכן בוגר תואר ראשון במשפטים מטעם הקריה האקדמית אונו.
החל משנת 2025 משמש כמרצה בבית הספר למנהל עסקים בקריה האקדמית אונו, במסגרת הקורס ניהול סיכונים בנדל"ן.
הוא גרוש ויש לו 2 ילדים.
בין השנים 1998–1999 שימש מריאש כמבקר באגף הביקורת הפנימית בבנק דיסקונט.
במסגרת תפקידו ביצע ביקורות פיננסיות בתחומי נהלים, אשראי ונגזרים פיננסיים בסניפים ובמחלקות הבנק.
בשנים 1999–2002 שימש כמנהל מדור ניהול סיכונים וחשיפות פיננסיות בבנק מזרחי טפחות.
בין השנים 2002-2007 מילא תפקידים ניהוליים בכירים בתחום ניהול השקעות בבנק אוצר החייל.
בשנים 2002-2005 שימש כמנהל תחום נגזרים פיננסיים.
בשנים 2005–2007 שימש כמנהל מחלקת השקעות קופות גמל, תפקיד שכלל ניהול נכסים בהיקף של כ-5 מיליארד שקל במסגרת 8 קופות גמל וקרנות השתלמות, וכן ניהול 8 ועדות השקעה ודירקטוריונים.
החל משנת 2007 ממלא שורה של תפקידים בכירים בחברת הכשרת היישוב בישראל בע"מ ובחברות הבנות שלה.
בשנת 2007 מונה למנכ"ל החברה הציבורית אופטימה יזום וניהול השקעות בע"מ ובשנת 2012 מונה לסמנכ"ל בכיר לניהול ופיתוח נכסים בחברת הכשרת היישוב בישראל.
במסגרת תפקידו הוא הוביל תהליכי השבחה, השכרה ומימון נכסים מניבים בפריסה ארצית, בהיקף של מאות אלפי מ"ר.
בנוסף, הוא קידם תהליכים לשינוי תב"ע והיתרי בנייה בפרויקטים בהיקף כולל של מאות אלפי מ"ר, לרבות בית מעריב ובית קלקא.
בשנת 2016 מונה למנכ"ל הכשרת היישוב התחדשות עירונית.
מאז תחילת כהונתו הוא אמון על יזום וניהול של כ-70 מתחמי התחדשות עירונית בפריסה ארצית בהיקף של מעל ל־30,000 יחידות דיור, שנחשב לצבר יחידות דיור מהגדולים בארץ בתחום ההתחדשות העירונית.
לאורך תקופת כהונתו הוא פעל לגיוס הון מקרב מגופים מוסדיים שונים.
בשנת 2024 בית ההשקעות מיטב השקיע 64 מיליון שקל בחברה וחברת מנורה השקיעה 30 מיליון שקל והפכה לבעלת עניין בחברה.
בשנת 2022 השקיעה חברת הביטוח מנורה 100 מיליון שקל ב-4 מתחמי התחדשות עירונית של החברה ובשנת 2025 הוכרז על הרחבת שיתוף הפעולה, ועל השקעה בהיקף מצטבר של כ־200 מיליון שקל ב-7 פרויקטים למגורים של החברה.
ביוני 2025 חתמה החברה על הסכם מימון עם כלל ביטוח וישראכרט בהיקף של כחצי מיליארד שקל לטובת הקמת שלב א' בפרויקט התחדשות עירונית ברמלה.
אלכס יוואן קווין מוקטו-מוסונדה הוא כדורגלן גבונזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל פתח תקווה מליגת העל הישראלית, בהשאלה מאריס לימסול, ובנבחרת גבון.
מוקטו-מוסונדה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות מנגהספורט ו-AS בואנגידי מליגת העל הגבונית.
בקיץ 2021 חתם באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית.
ב-2 בינואר 2025 הושאל לקן מליגת המשנה הצרפתית עד לתום עונת .
הוא ערך תשע הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
ב-30 בינואר 2026 הושאל להפועל פתח תקווה מליגת העל הישראלית עד לתום עונת 2025/2026.
ב-11 באוקטובר 2021 ערך מוקטו-מוסונדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גבון, בניצחון 2-0 על נבחרת אנגולה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022, ובמשחק זה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, ולטורניר גביע אפריקה לאומות 2025, אשר גם בו ערך שלוש הופעות.
סר אלכסנדר צ'פמן "אלכס" פרגוסון הוא כדורגלן עבר ומאמן עבר סקוטי.
ידוע בעיקר כמאמן של מועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד, חבר בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי מאז 2002.
קריירת המשחק של פרגוסון החלה כחובבן בקבוצת קווינס פארק , בה ערך את הופעת הבכורה שלו כחלוץ בגיל 16. הוא תיאר את משחק הבכורה שלו כסיוט על אף שכבש בהפסד 1–2 לסטראנר .
באותה עונה כבש 20 שערים ב-31 משחקים.
פרגוסון לא הצליח לשמור על מקום קבוע בהרכב ועבר לסנט ג'ונסטון בשנת 1960, אך אף על פי שהבקיע בקביעות, עדיין לא מצא מקום קבוע בהרכב וביקש העברה.
בקיץ 1964 חתם פרגוסון בדנפרמליין אתלטיק , והפך לכדורגלן מקצועי.
הקבוצה הייתה אחת החזקות בליגת העל הסקוטית והגיעה לגמר הגביע הסקוטי, אך הפסידה לסלטיק 3-2. פרגוסון לא נכלל בסגל לגמר לאחר ביצועים גרועים במשחק ליגה נגד סנט ג'ונסטון.
בעונת 1965–1966 כבש פרגוסון 45 שערים ב-51 משחקים עבור דנפרמליין וסיים כמלך השערים ביחד עם ג'ו מקברייד מסלטיק, עם 31 שערים, אך לא זכה בשום תואר.
ב-1967 הצטרף לגלאזגו ריינג'רס בסכום של 65,000 ליש"ט, שיא העברות בתקופה זו בין שני מועדונים סקוטיים.
כשחקן כדורגל, לא נחשב פרגוסון לכשרוני במיוחד, אף שרשם עונה מוצלחת בגלאזגו ריינג'רס ונקרא לשחק בשורות נבחרת סקוטלנד.
לאחר פרישתו ממשחק הוא החל לעבוד כמאמן.
ביוני 1974 מונה למנג'ר איסט סטירלינגשייר מהליגה השנייה בסקוטלנד כשהוא בן 32. כבר באוקטובר באותה שנה הוא עבר לאמן את סנט מירן שדורגה מתחת לאיסט סטירלינגשייר בטבלה.
בעונת 1976/77 העפיל עם סנט מירן לליגת העל הסקוטית, אך ב-1978 פוטר מתפקידו.
פרגוסון מונה למאמן אברדין לעונת 1978/79, שאותה סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה, הפסידה בגמר גביע הליגה הסקוטי והודחה בחצי גמר הגביע הסקוטי.
בעונתו השנייה הוביל פרגוסון את אברדין לאליפות סקוטלנד, ובכך שבר את ההגמוניה של סלטיק וגלאזגו ריינג'רס.
באותה עונה הפסידה אברדין בגמר גביע הליגה לדנדי יונייטד.
בעונות 1981/82 עד 1983/84 הוליך את אברדין לשלוש זכיות רצופות בגביע הסקוטי.
בעקבות הזכייה בגביע השתתפה אברדין בעונת 1982/83 בגביע המחזיקות ואף זכתה בו אחרי ניצחון על ריאל מדריד במשחק הגמר.
ב-1983/84 זכתה אברדין בדאבל כשזכתה גם באליפות, ובעונה שלאחר מכן זכתה באליפות שנייה ברציפות.
ב-1985/86 זכתה אברדין בגביע נוסף וכן בגביע הליגה.
לאחר הצלחתו כמאמן אברדין, מונה פרגוסון ב-1985 למאמן נבחרת סקוטלנד במקומו של ג'וק סטין שנפטר מהתקף לב לאחר העלייה למונדיאל 1986. פרגוסון אימן את הנבחרת במונדיאל עצמו, שם הודחה בשלב הבתים.
בשנת 1986 הגיע למנצ'סטר יונייטד.
פרגוסון הפך את יונייטד ממועדון בינוני עם עבר מפואר לאחד מהמועדונים הטובים בעולם, זאת על אף שבשנים הראשונות חווה קשיים.
בשנת 1990 הוזכר פרגוסון בעיתונות האנגלית כמועמד לפיטורים, אך זכייתה של יונייטד בגביע האנגלי - התואר הראשון שלו במועדון, נחשבת כזו שהצילה את משרתו.
בשנת 1991 זכה עם יונייטד בגביע אירופה למחזיקות גביע לאחר ניצחון על ברצלונה.
ב-1992 רכש פרגוסון את החלוץ הצרפתי אריק קנטונה מלידס יונייטד, ובסיום אותה עונה, 1992/3, זכתה יונייטד באליפות לראשונה מזה 26 שנים, ומשם החל רצף ההצלחות המשמעותי של פרגוסון.
עונת השיא של פרגסון ויונייטד הייתה 1999 בה הקבוצה זכתה ב"טרבל": אליפות, גביע ה-FA וגביע האלופות.
במשחק הגמר הדרמטי נגד באיירן מינכן הגרמנית הצליחה יונייטד לחזור מפיגור של שער בזכות טדי שרינגהאם שנכנס כמחליף והשווה בדקה ה-90 לאחר קרן של דייוויד בקהאם.
אולה גונאר סולשיאר כבש שער ניצחון בתוספת הזמן מעוד קרן של בקהאם.
המלכה אליזבת השנייה החליטה להעניק לפרגוסון את תואר האבירות סר בעקבות הישגי אותה עונה.
בשנת 1999 נבחר כמאמן השנה של ה-BBC.
פרגוסון הודיע שיעזוב את יונייטד בשנת 2002, אך תוך זמן קצר שינה את דעתו וחתם על חוזה חדש.
פרשנים טוענים כי הכישלון של יונייטד בשנה זו הביא את פרגוסון לשנות את ההחלטה, מכיוון שרצה לפרוש בשיא לאחר זכייה בתואר כלשהו.
אלכס פרגוסון הוביל את מנצ'סטר יונייטד לאליפויות רבות ולשני גביעי אירופה, אך רבים טוענים שההישג הגדול ביותר שלו הוא שהצליח לבנות 3 שושלות של שחקנים בקבוצה, על אף השינויים הרבים והתהפוכות בעולם הכדורגל.
בשנת 2004 הגיע פרגוסון למשחקו האלף כמאמן יונייטד, מול אולימפיק ליון.
בשנת 2006 כריסטיאנו רונאלדו כבש את השער ה-2000 של יונייטד תחת פרגוסון, מול אסטון וילה.
בשנת 2008 פרגוסון זכה עם יונייטד פעם נוספת בליגת האלופות, לאחר שקבוצתו גברה על צ'לסי בדו-קרב פנדלים.
בשנת 2011 הוביל פרגוסון את מנצ'סטר יונייטד לזכייה באליפות נוספת בפער של 9 נקודות יותר מצ'לסי, שסיימה שנייה בטבלה.
הייתה זו האליפות ה-19 של המועדון ששבר את שיא הזכיות באליפות אנגליה.
באותה עונה הגיע פרגוסון עם יונייטד לגמר ליגת האלופות פעם נוספת לאחר שגבר על צ'לסי ברבע הגמר ועל שאלקה 04 בחצי הגמר, אך הפסיד לברצלונה בתוצאה 1–3.
ב-5 בנובמבר 2011 במשחק מול סנדרלנד נקרא היציע הצפוני של אולד טראפורד, על שמו של פרגוסון, לציון 25 שנים להגעתו לקבוצה.
ב-23 בנובמבר 2012 הוצב פסל בדמותו בחזית היציע.
ב-8 במאי 2013 הודיע פרגוסון על פרישה מאימון אחרי 39 שנים כמאמן ו-27 שנים שאימן את מנצ'סטר יונייטד.
באוקטובר 2013 הוציא פרגוסון אוטוביוגרפיה הסוקרת את פועלו במהלך 27 שנותיו במנצ'סטר יונייטד, בשם My Autobiography ("האוטוביוגרפיה שלי").
בספטמבר 2015 חשף פרגוסון כי הסיבה שהובילה אותו לפרוש מאימון מנצ'סטר יונייטד הייתה רצונה של אשתו, בעקבות דיכאון שפקד אותה עקב מות אחותה.
במהלך שנותיו כמאמן זכה פרגוסון ב-49 תארים ובשלל תארים אישיים.
פרגוסון הוא המאמן שזכה הכי הרבה פעמים בפרס מאמן החודש בפרמייר ליג עם 27 פרסים.
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1982/83
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1990/1
פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי: 2001
אלכסנדר (אלכס) קוקס Cox; נולד ב-15 בדצמבר 1954 בליברפול, אנגליה) הוא במאי ושחקן קולנוע בריטי.
קוקס החל ללמוד משפטים באוניברסיטת אוקספורד (ולמד לצד טוני בלייר), כאשר עזב לטובת לימודי קולנוע באוניברסיטת בריסטול ובאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
סרטו "מעקלים" (1984) נחשב לאחת מיצירות הקולנוע העצמאי הראשונות.
הוא גם ביים סרטוני תעמולת בחירות למפלגת הירוקים הבריטית וכתב ביקורות לכתבי עת בנושאי קולנוע.
פחד ותיעוב בלאס וגאס (1998)
אלכסנדר רוני פורבס היה כדורגלן סקוטי.
פורבס נולד בדנדי, והשתתף במדי דנדי נורת' אנד במשחקים הלא רשמיים שנערכו בזמן מלחמת העולם השנייה, לפני שחתם בשפילד יונייטד.
הוא היה שחקן הרכב קבוע בשתי העונות הסדירות הראשונות שלאחר המלחמה, וערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת סקוטלנד במשחק נגד נבחרת אנגליה ב-12 באפריל 1947. אולם, באמצע עונת 1948/1949 הוא הושבת מפעילות כתוצאה מדלקת התוספתן, ולא הצליח לזכות בחזרה במקום בהרכב.
בפברואר 1948 חתם פורבס בארסנל תמורת סכום של 15,000 לירות שטרלינג, לאחר שהשתכנע על ידי ארצ'י מקאולי ששיחק שם והיה ידיד שלו.
הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק נגד וולבס ב-6 במרץ 1948. פורבס היה ידוע בכינוי "האדום" בגלל צבע השער שלו, והוא התפרסם בזכות תיקוליו הקשוחים.
בעונה זו הוא זכה עם ארסנל באליפות וקיבל על כך מדליה כיוון שהשתתף ב-11 משחקים.
פורבס הצליח בסופו של דבר לגרום להוצאתו מההרכב של חברו מקאולי, והפך לשחקן הרכב קבוע בעצמו במשך שבע עונות.
הוא זכה בגביע ה-FA בעונת 1949/1950, ובאליפות נוספת בעונת 1952/1953. פורבס המשיך לשחק גם במדי נבחרת סקוטלנד, ובסך הכול השתתף ב-14 משחקים במדיה.
בסך הכול השתתף פורבס ב-240 משחקים של ארסנל, והבקיע בהם 20 שערים.
אולם, בעונתו האחרונה בארסנל (1955/1956) הוא ספג פציעה בסחוס הברך והצליח להשתתף בחמישה משחקים בלבד.
הוא איבד את מקומו בהרכב לדייב בואן, ובאוגוסט 1956 עבר ללייטון אוריינט.
הוא שיחק בלייטון במשך עונה אחת לפני שעבר לפולהאם, שם סיים את הקריירה שלו.
לאחר פרישתו הוא עסק באימון של קבוצת המילואים וקבוצת הנוער של ארסנל.
לאחר מכן הוא היגר ליוהנסבורג שבדרום אפריקה, ואימן ילדים בבית ספר יהודי פרטי מקומי.
הוא כיהן גם כיושב-ראש השלוחה הדרום-אפריקנית של אוהדי ארסנל.
אלכס צילה (נולד ב-5 ביולי 1968) הוא רוכב אופניים שווייצרי (רוכב עבר).
אלכס צילה נולד בעיר ויל שבקנטון סנט גלן.
בצעירותו עסק בסקי והגיע לרכיבת אופניים כאמצעי לשיקום בפציעה שנגרמה לו תוך עיסוק בסקי.
לאחר שהגיע להישגים בתחרויות חובבים התקשה תחילה לקבל חוזה בקבוצה מקצוענית, עד אשר צורף כמתמחה לקבוצת הצמרת הספרדית ONCE.
הוא השתתף בוולטה אה קטלוניה ב-1991 וסיים במקום השלישי בדירוג הכללי ובסיום אותה עונה הוחתם בקבוצה כמקצוען.
בשורות ONCE רכב צילה עד 1997 ובה הגיע להישגיו הגדולים.
ב-1998 הצטרף לקבוצה הצרפתית המובילה, "פסטינה".
הוא ניצח בג'ירו ד'איטליה באותה שנה בשלושה קטעים והוביל בדירוג הכללי עד הקטע ה-16 אך נכנע למנצח המרוץ, מרקו פנטאני ולרוכבים אחרים, וסיים מחוץ לעשרת הרוכבים הראשונים.
בטור דה פראנס של אותה שנה היה חלק מסגל הקבוצה שהושעה כולו מהמרוץ בעקבות מציאת חומרי אימרוץ ברשות הקבוצה בשערורייה שזכתה לכינוי פרשת פסטינה.
צילה היה אחד הרוכבים שיצאו ללא נזק מהפרשה וכך חתם בסוף אותה שנה בקבוצת "בנסטו" הספרדית - קבוצתו לשעבר של מיגל אינדוראין ואחת מהקבוצות הבולטות בדבוקה המקצוענית.
במדי בנסטו הצליח להשיג את המקום השני בטור דה פראנס ב-1999 כשסיים אחרי לאנס ארמסטרונג.
הישגו הגדול האחרון היה ניצחון במרוץ הבית שלו, טור דה סוויס, בו ניצח ב-2002 במדי קבוצת קואסט.
לאחר שרכב שנתיים בקבוצה השווייצרית פונאק, פרש צילה בסיום עונת 2004 מרכיבה מקצוענית.
אלכסנדר ריצ'רד "אלכס" פטיפר הוא שחקן, דוגמן ובמאי קולנוע אנגלי, מוכר בשל השתתפותו בסרטי הקולנוע "אלכס ריידר", "אני מספר ארבע", "עולם הזמן", "מג'יק מייק" ו"המשרת".
פטיפר נולד בסטבנאג' שבהרטפורדשייר, אנגליה שממלכה המאוחדת, למשפחה מרקע נוצרי.
הוריו הם השחקנים ריצ'רד פטיפר ולי רובינסון.
נכון ל-2009 מתגורר פטיפר בווינדזור, ברקשייר, ולומד במכללת שיפלייק.
פטיפר החל את הקריירה שלו כדוגמן בגיל שבע כשדיגמן לחברת הבגדים GAP.
בשנת 2005 שיחק בסרט טלוויזיה בריטי בשם "Tom Brown's Schooldays" המבוסס על ספרו באותו שם של תומאס יוז משנת 1857.
פטיפר השתתף בסרט "אלכס ריידר" משנת 2006. בשנת 2008 שיחק בתפקיד ראשי בדרמת הנעורים "ילדת פרא" לצד אמה רוברטס.
בשנים 2008–2009 שימש פטיפר כדוגמן עבור חברת ברברי.
בשנת 2011 שיחק פטיפר בסרט "ביסטלי" וכיכב בסרט המדע הבדיוני "אני מספר ארבע" לצד טימותי אוליפנט ודיאנה אגרון, והשתתף בסרט המדע הבדיוני "עולם הזמן" בכיכובם של ג'סטין טימברלייק ואמנדה סייפריד.
בשנת 2012 שיחק לצד צ'נינג טייטום בסרט "מג'יק מייק" בתור חשפן מתלמד.
בשנת 2013 שיחק תפקיד קטן בסרטו הביוגרפי של לי דניאלס "המשרת".
בשנת 2014 שיחק פטיפר בסרט "אהבה אינסופית".
בשנת 2016 השתתף בסרטה של ליזה ג'ונסון "אלביס וניקסון", אודות הקשר של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון, אותו גילם קווין ספייסי לבין הזמר אלביס פרסלי, אותו גילם מייקל שאנון.
בשנת 2018 ביים לראשונה סרט קולנוע בשם "Back Road", בו גם כיכב לצדם של ג'ניפר מוריסון, ניקולה פלץ, רוברט פטריק וג'ולייט לואיס.
עוד באותה שנה השתתף לצד מייקל גמבון בסרט המתח הבריטי-פולני "The Last Witness" בתור העיתונאי סטיבן אנדרווד.
בשנת 2019 לוהק לתפקיד של ברודי בסדרת המדע הבדיוני של נטפליקס "אי מציאות", אשר עלתה בסטרימינג ב-12 בספטמבר של אותה שנה.
בשנת 2012 פטיפר היה מאורס זמן קצר לנכדתו של אלביס פרסלי, השחקנית האמריקאית ריילי קיאו, עמיתתו ל"מג'יק מייק".
ב-24 בדצמבר 2019 התארס לדוגמנית הגרמנייה טוני גארן, אחרי עשרה חודשי זוגיות.
שנהסדרהתפקידהערות2005ימי בית הספר של טום בראוןטום בראוןסרט טלוויזיה של ITV2018מיתוסים אורבנייםטוני קרטיספרק: "Marilyn Monroe and Billy Wilder"2019אי מציאותברודי2 פרקים2020איש משפחהטרוידיבוב; פרק: "The Movement"
אלכס קאפי , הוא סופר שווייצרי הכותב בגרמנית.
קאפי נולד בצרפת לאב צרפתי ולאם שווייצרית.
את חמש שנותיו הראשונות בילה בפריז בבית סבו שהיה איש משטרה.
ב-1996 עבר עם אמו לעיירה אולטן שבקנטון זולותורן שבשווייץ.
למד בבזל היסטוריה, פילוסופיה ואתנולוגיה.
עבד כעיתונאי בין השנים 1986 ל-1995 בכמה עיתונים שווייצריים ולאחר מכן במשך ארבע שנים כעורך בסוכנות הידיעות הלאומית של שווייץ, בברן.
כיום עובד כסופר עצמאי ומתגורר בעיירת ילדותו אולטן.
מאז נובמבר 2009 מכהן כנשיא המפלגה הסוציאליסטית המקומית.
יצירותיו תורגמו לאנגלית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, הולנדית, נורווגית, יוונית, בולגרית, טורקית, עברית, סלובנית, יפנית וקוריאנית.
זכה במספר פרסים ספרותיים בשווייץ.
שאלה של זמן, רומן, 2007. מגרמנית: אהוד אלכסנדר אבנר, הוצאת קרן, 2010
לאון ולואיז, רומן, 2011. מגרמנית: יוסיפיה סימון, הוצאת ידיעות ספרים, 2012
אלכס קוסטיץ' הוא שחיין עבר אמריקאי.
אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים, בעל שלוש מדליות זהב (אינדיאנפוליס 1987 והאוונה 1991) במשחים ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי.
קוסטיץ' למד בתיכון בקינגהאם בראון וניקולס שבקיימברידג', מסצ'וסטס.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה, בשנת 1987 זכה קוסטיץ' במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:20.90 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בהוואנה, קובה, בשנת 1991 זכה קוסטיץ' בשתי מדליות זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:21.36 דקות והגן על תוארו ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:23.96 דקות.
קוסטיץ' הוא הומוסקסואל מוצהר, השתתף וזכה במספר תחרויות של הגיי גיימס.
כמו כן הוא מחזיק בשיאי התחרות.
הוא ממשיך להשתתף בתחרויות שחייה למסטרס, בעיקר שחייה במים פתוחים ושחייה למרחקים ארוכים ומחזיק בשיאים אמריקאים למסטרס.
אלכסנדר (אלכס) קינן (במקור קוֹצְנוֹק) (18 בפברואר 1921 – 7 במאי 2012) היה מיקרוביולוג ישראלי, ממייסדי המכון למחקר ביולוגי בישראל.
אלכסנדר קוצנוק נולד ב-1921 בקייב שבאוקראינה לאפרים קוצנוק (1883–1963), תעשיין, איש ביטוח ופעיל ציוני, ולרחל לבית דוּנִיץ.
בשנת 1930 הגיע לארץ ישראל.
למד בגימנסיה הרצליה ובגיל 15 הצטרף ל"הגנה".
הוא החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובסוף שנת הלימודים כבר קורס מפקדי מחלקות בכפר מנחם.
לאחר הקורס מונה לסגנו של אפרים קצ'לסקי, שהיה מפקד פלוגת חי"ש בירושלים.
בשנת 1945 קיבל תואר מוסמך במיקרוביולוגיה מהאוניברסיטה העברית.
ב-1950 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית, על עבודה, בהדרכת ד"ר מנפרד אשנר, בנושא "מחקרים ביולוגיים וביוכימיים ב-Clostridium botulinum), ובמקביל שירת במחלקה המדעית של "ההגנה".
בשנת 1948, עם הקמת צה"ל, עבר לחיל המדע, שם עמד בראש המחלקה לביולוגיה.
במהלך מלחמת העצמאות, מחלקה זו הכינה את הרעלים למבצע "שלח לחמך", שמטרתו הייתה להרעיל בארות מים ולהפיץ מחלות בקרב האוכלוסייה הערבית, צבא מצרים והלגיון הירדני.
בשנת 1952 היה ממייסדי המכון למחקר ביולוגי בנס ציונה ומנהלו הראשון.
שימש מנהל מדעי ראשי של המכון ומנהל המחלקה במכון לבקטריולוגיה.
בשנת 1964 מונה ליו"ר המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח.
בשנת 1967 מונה לראש המכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית.
בתקופה זו היה גם חבר הוועדה לאנרגיה אטומית.
עד פרישתו לגמלאות בשנת 1990 היה חבר סגל האוניברסיטה העברית, משנת 1977 כפרופסור מן המניין.
הוא השתתף בקידום ההשכלה הגבוהה.
בשנות השישים היה חבר בוועדה ציבורית לחינוך גבוה, בתחילת המאה ה-21 מונה ליו"ר ועדת ההיגוי לנושא מחקר ביוטכנולוגי בעידן הטרור, ובשנת 2011 היה יועץ לנשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
בשנת 2006 זכה בפרס בובליק.
דודתו, אחות אביו, הייתה המו"לית ברכה פלאי (קוצנוק).
נפטר ב-7 במאי 2022 בגיל 91, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עינת .
אלכס פז-גולדמן (נולד ב-10 באוקטובר 1955) הוא סופר מבוגרים, ילדים ונוער ישראלי.
פז-גולדמן נולד בקיבוץ המעפיל להורים ניצולי השואה.
גדל בשכונת רמת עמידר ברמת גן ולמד בבית ספר מכל"ל, בוגר הטכניון במדעי המחשב ותואר שני בתוכנית למחקר תרבות הילד והנוער באוניברסיטת תל אביב.
את כתיבתו החל בעיתון הסטודנטים "אפסילון" אותו אף ערך בשנים 1979–1980. בשנים 1983–1984 כתב סיפורי ילדים ב"משמר לילדים ו"הארץ שלנו".
היה בין כותבי "דבר אחר" וכן כתב וערך בשיתוף עם בנצי לופו את המדור הסאטירי העולם הבא שהתפרסם ב"העולם הזה".
בנוסף להיותו סופר עבד בתעשיית ההי-טק והיה סמנכ"ל מחקר ופיתוח בחברת "אראלנט" שפיתחה מוצרי תקשורת ל-VOIP.
פז-גולדמן גר בתל אביב ואב ל-3 בנות ובן.
"שלושה בסירה אחת עם פאני היל" יצא בשנת 2018 בהוצאת פרדס.
קובץ סיפורים אודות נשים המסרבות להיכנע לתכתיבים גבריים וקורעות באומץ את מארג החיים המשותף והאומלל שלהן.
לא עוד חיים כנועים של הליכה בתלם אחרי גברים מבולבלים ושתלטנים, אלא חיים עצמאיים של נשים מודרניות.
גם על ספרים אסורים על ילדים ועל יכולתם לחבר בין אב לבן שתהום פעורה ביניהם.
"עמית, דלית ושביט בתעלומת המודעות התלושות" יצא בשנת 2016 בהוצאת אלוש - הוצאה לאור עצמית.
עלילת הספר מתרחשת בישראל של היום ועוסקת בתהליך שעובר על ילדים להורים גרושים זאת תחת סיפור של חיפוש אחרי חתולה שנעלמה באופן מסתורי.
הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך לשנת תשע"ז (2016/17).
"תעלומת העיניים השחורות-כחולות" יצא בשנת 2014 בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.
עלילת הספר מתרחשת בישראל של שנת 1967 על רקע פרשת היעלמותם של ילדי תימן בראשית שנות המדינה.
ההשראה לספר הייתה כותרת בשבועון "העולם הזה" שהכריזה: "ילדי תימן נמכרו לאמריקה!" ובגוף הידיעה סיפור על רב שעסק במכירת ילדים תימנים ליהודים אמריקאים עשירים תמורת 5,000 $ לילד.
הספר זכה בפרס שרת התרבות והספורט לספר נוער מצטיין לשנת 2017.
"המרגל האבוד והשמלה הירוקה" יצא בשנת 2011 בהוצאת כנרת, זמורה-ביתן.
עלילת הספר מתרחשת בשכונת רמת עמידר בשנת 1964 על רקע פרשיות ריגול שהסעירו את מדינת ישראל הצעירה, כמו פרשת האיש במזוודה והמרגל על הסוס וולפגנג לוץ.
הספר בהשראת ספרה של ימימה אבידר-טשרנוביץ שמונה בעקבות אחד, מספר על מוטי וראובן בני ה-12, בלשים מקריאת ספרים, החושפים מרגל אכזר ומסוכן שחדר לשכונה ומאיים על קיומה של המדינה כולה.
בשנת תשע"ב הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך והומלץ לתלמידי כיתות ד'-ו'.
"הרפתקה בחולות", בשיתוף עם איריס ארגמן יצא בשנת 2009 בהוצאת מטר.
הספר נכתב בהשראת ספריו של הסופר נחום גוטמן ומספר על ילדה תל אביבית שחוזרת בזמן לתל אביב של מאורעות 1936. הספר עובד למחזה על ידי שלומית ארנון (שגם ביימה) וליאת פישמן-לני מתיאטרון לילדים ונוער של אורנה פורת.
בשנת תשע"ד (2013/14) הספר נבחר למצעד הספרים של משרד החינוך והומלץ לתלמידי כיתות ד'-ו'.
אלכס פלג (25 במאי 1938 – 14 בינואר 2022) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי, חבר סגל השחקנים של תיאטרון "הבימה".
נולד בבוקרשט, רומניה בשם אלכסנדר שטרומינגר לחיים ושרה.
בגיל 13 עלה לישראל, והוא בוגר המחזור הראשון של הכפר הירוק.
שירת בלהקת פיקוד המרכז ובלהקת גייסות השריון.
למד משחק בבית הספר הדרמטי של הבימה ואחר כך השתלם במשחק בפריז.
בשנת 1963 הצטרף לצוות השחקנים של תיאטרון הבימה.
היה נשוי לגילה, בתם של מרים ואהרן שלוש, כדורסלנית עבר ומרצה באוניברסיטת ת"א להוראת ספורט.
כמו כן שיחק בהצגות בתיאטרון חיפה, תיאטרון באר שבע, בית ליסין, ובתיאטרון אנסמבל הרצליה.
בתיאטרון חיפה שיחק ב"אילוף הסוררת" (לוצ'נטיו), "אנדורה" (מאן דהוא), "מעגל הגיר הקווקזי", "הלילה לאיש", "מרחב מוגן" (נחמיה), "הנכד" (מנחם), וב"מדלן" (סר צ'ארלס סטרמן).
בתיאטרון באר שבע שיחק ב"פילדלפיה אני בא" (האב), "כולם היו בניי" (ג'ו קלר), "אחרון ימיה" (פרופסור ברגר) וב"הרבה רעש על לא כלום" (לאונאטו).
בתיאטרון "בית ליסין" שיחק ב"המחיר" (ויקטור), "דולפינים", "הדוד וניה" (פרופסור סרבריאקוב), וב"מי מפחד מווירג'יניה וולף?" (ג'ורג'), אשר על משחקו בהצגה זו זכה בשנת 1989 בפרס מרגלית.
בתיאטרון אנסמבל הרצליה שיחק ב"שלוש אחיות" (בתור צ'בוטיקין) וב"פימה" (בתפקיד ברוך).
בשנות השבעים והשמונים העלה שתי הצגות יחיד בבימויו של יצחק שאולי, "קהיר פברואר 78" של המחזאי יצחק בן-נר שעלתה בשנת 1982, ו"פרחים לעכבר לבן", המבוססת על הסיפור הקצר "פרחים לאלג'רנון" מאת דניאל קיז.
ההצגה הועלתה במשך 11 שנים משנת 1974 ועד לשנת 1985.
בשנת 2014 עלתה בהשתתפותו ההצגה "הבחירה" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
בשנת 2005 שיחק תפקיד אורח בעונה השנייה של "השיר שלנו" יחד עם עליזה רוזן.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של תום שובל, "הנוער", ובאותה שנה השתתף בסרט קצר המתאר את סיפורו המקראי של תל שילה ומוקרן במגדל הרואה על מסך ברוחב 12 מטרים.
ב-2015 גילם את דמותו של עמוס עוז המבוגר בסרטה של נטלי פורטמן "סיפור על אהבה וחושך".
ב-2017 השתתף בסרטו של אריק רוטשטיין "אנטנה".
ב-2022 השתתף בסרט הקצר "מכתב לחזיר", שיצא לאחר מותו.
אלכס פלג זכה בפרס מאיר מרגלית (1989), פרס עיריית תל אביב ע"ש משה הלוי (1996), פרס קלצ'קין מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל (1998) ובפרס רוזנבלום למפעל חיים מטעם עיריית תל אביב (2007).
בנימוקי השופטים לפרס רוזנבלום נכתב: "פלג, מגדולי השחקנים של התיאטרון הישראלי, מקצוען עד לשד עצמותיו, הופיע במגוון עצום של תפקידים...
בכולם הפגין אינטליגנציה, רצינות ומחויבות, שאליהם ידע לרתום אותו להט ההופך שחקן לשחקן גדול באמת".
בשנת 2016 זכה פלג בפרס אמ"י על מפעל חיים.
הפרס ניתן מטעם איגוד אמני ישראל על תרומה וחשיבות גדולה לתרבות הישראלית.
+הצגות יחידשנההצגה1971דרך קיום1974פרחים לעכבר לבן1982קהיר פברואר 782005"מורה"!!
סיפור על אהבה וחושך (2015)
בידינו: הקרב על ירושלים (2017)
אלכסנדר (אלכס) צוקרמן (Cukierman; 5 ביולי 1938 – 5 באוקטובר 2023) היה כלכלן ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב ובמרכז הבינתחומי הרצליה וחבר הוועדה המוניטרית בבנק ישראל.
היה חוקר מאקרו־כלכלה, מדיניות מוניטרית וכלכלה פוליטית.
אלכסנדר צוקרמן נולד ב־1938 בצרפת, שהייתה אז תחת הכיבוש הנאצי.
הוא ואימו שרדו בזכות משפחה כפרית שהסכימה להסתירם.
הוא למד בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, וב־1963 סיים תואר ראשון בכלכלה ובסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1967 סיים לימודים לתואר שני בכלכלה עם התמחות משנית במנהל עסקים.
את הדוקטורט בכלכלה קיבל ב־1972 מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בשנים 1983–1985 כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קרנגי מלון, ומשנת 1986 עד 1988 היה ראש החוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
הוא היה פרופסור מן המניין ופרש ממנה כפרופסור אמריטוס.
מאוקטובר 2010 כיהן צוקרמן כפרופסור לכלכלה במרכז הבינתחומי הרצליה.
הוא היה גם פרופסור אורח ועמית מחקר באוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת סטנפורד, הבנק המרכזי האירופי, הבנק העולמי ואוניברסיטת טילבורג בהולנד, שם כיהן כעמית מחקר בכיר בשנים 1994–2003. בין דצמבר 1995 לדצמבר 1997 היה נשיא האגודה הישראלית לכלכלה.
בין 1991 לפברואר 2000 היה עורך שותף בכתב העת European Journal of Political Economy וכמו כן היה עורך וחבר מערכת במגוון כתבי עת אחרים.
צוקרמן התמחה בחקר המדיניות המוניטרית ומוסדותיה והתנהלות בנקים מרכזיים.
הוא פיתח מדדים למדידת עצמאותם של בנקים מרכזיים והראה שעליה בעצמאות של הבנק המרכזי תורמת רבות למדיניות המוניטרית ולחוזקה של הכלכלה.
צוקרמן פרסם שני ספרים: האחד עוסק באינפלציה, סטגפלציה, מחירים יחסיים, ואינפורמציה לא מלאה, והשני עוסק במדיניות בנקים מרכזיים, אמינותם, ומידת העצמאות שלהם.
בנוסף הוא ערך שלושה ספרים נוספים ופרסם ככמאה מאמרים.
הוא אחד הכלכלנים הישראלים המצוטטים ביותר בעולם.
ב־9 באוקטובר 2011 מונה אלכס צוקרמן לתקופת כהונה של ארבע שנים בוועדה המוניטרית בבנק ישראל.
הוא התגורר ברמת השרון, היה נשוי, אב לשלושה ילדים וסב לנכדים.
נפטר ב-5 באוקטובר 2023 והובא לקבורה בבית הקברות מורשה ברמת השרון.
אלכס קומן (נולד ב-1956) הוא מרצה בכיר בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית תל אביב-יפו.
תחום מחקרו הוא מערכות מידע ויצירת ערך כלכלי.
קומן אימץ מודלים מתחום מדעי המחשב לניתוח אסטרטגיה עסקית ומערכות תומכות החלטה.
נוסף על עיסוקיו האקדמיים, משמש קומן כפרשן כלכלי במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה, בהן "24 היום שהיה" בגלי צה"ל.
אלכס קומן נולד בבוקרשט בשנת 1956. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1961 והתיישבה בשכונת "מחנה דוד" שבחיפה לאחר מכן עברה המשפחה למרכז הכרמל.
קומן הוא בעל תואר ראשון מהטכניון במדעי המחשב, MBA במסחר בינלאומי מאוניברסיטת NYU ודוקטורט מבית הספר לניהול על שם דרוקר באוניברסיטת קלרמונט, קליפורניה.
עבודת הדוקטורט שלו עסקה בקבלת החלטות בקבוצה – יצירתיות וניהול קונפליקטים.
קומן מתמקד במודלים ליצירת ערך בארגונים.
הוא פיתח מספר מודלים: מודל Arena למיפוי הזירה העסקית; מודל FAST לדיאגנוסטיקה ארגונית; מודל Intensity-Polarity-Value-Model לניהול קונפליקטים בקבוצה ומודל Xenogamy ליצירתיות טכנולוגית.
בשנים 1989-1993 ריכז את תחום מערכות מידע בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול של הטכניון.
בשנים 1994-1997 היה בצוות המקים של המכללה האקדמית עמק יזרעאל, שם הקים וריכז את תחום מערכות מידע.
קומן פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת אקדמיים בינלאומיים ולימד בארצות הברית, הולנד ואיטליה.
כמו כן, שימש מדען אורח במרכז המחקר "ווטסון" של IBM בארצות הברית.
קומן מרבה להתראיין בתוכניות טלוויזיה ורדיו בנוגע לנושאים כלכליים אקטואליים.
הוא פרשן קבוע בתוכנית "24 היום שהיה" בגלי צה"ל, בהגשתו של אפי בן אברהם,
וכן בתוכניות "לילה כלכלי" בערוץ 10, "העולם הבוקר" ו"מאחורי הכסף" ברשת 13. הוא התארח פעמים רבות גם בתוכנית הבוקר של דן שילון וטלי מורנו בערוץ 2 וב"לונדון את קירשנבאום", וכמו כן גם השתתף ככוכב אורח בסדרת הקומדיה "הקודחים".
בנוסף הוא בעל הטור "תמצית מנהלים" בעיתון גלובס ובעל פינה ברדיו חיפה.
נשוי לחנה קומן, מייסדת והאוצרת הראשית של גלריה צדיק.
יש להם שלושה ילדים, שני בנים ובת, ביניהם המוזיקאי אדם קומן והמרצה יותם קומן.
אלכסנדרה אליזבת "אלכס" קינגסטון היא שחקנית אנגלייה.
היא ידועה בעיקר מתפקידה כאליזבת קורדאי בסדרת הדרמה הרפואית "ER" וכריבר סונג בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
קינגסטון נולדה בעיר אפסום במחוז סארי באנגליה.
היא הבת הבכורה למשפחה נוצרית בת שלוש בנות.
סבת סבה מצד אביה הייתה יהודייה.
אחד מהמורים בבית הספר שלמדה עודד אותה לעסוק במשחק.
היא נבחנה לתיאטרון הנוער בסארי (Surrey County Youth Theatre) והופיעה בהפקה של "טום ג'ונס" לצידו של שון פרטווי.
את לימודי המשחק השלימה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה והצטרפה ל"תיאטרון השייקספירי המלכותי".
היא השתתפה במספר הפקות דרמה בטלוויזיה הבריטית בהם "Grange Hill", "Crocodile Shoes", "מול פלנדרס", "The Knock" והופעת אורח בסדרה "The Bill".
בספטמבר 1997 זכתה קינגסטון להכרה בצפון אמריקה כשלוהקה לסדרת הדרמה רפואית הוותיקה "ER".
הופעתה הראשונה הייתה בפרק הבכורה של העונה הרביעית של הסדרה.
היא גילמה את דמותה של אליזבת קורדאי, רופאה מנתחת שמגיעה מאנגליה.
היא שחקה בסדרה מעל לשבע עונות, הפרק האחרון בו השתתפה היה באוקטובר 2004, בעונה ה-11 של הסדרה.
באביב 2009 חזרה קינגסטון לתפקיד זה בעונה ה-15 והאחרונה של "ER" בשני פרקים, הפרק ה-12 והפרק האחרון של הסדרה "And in the End...".
בנובמבר 2005 השתתפה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "ללא עקבות" בפרק השישי של העונה הרביעית, שם הפרק "Viuda Negra" בו גלמה את לוסי קוסטין, נופשת עשירה שבעלה נחטף על ידי כנופיה מקסיקנית.
בראיון ב-2006 גילתה קינגסטון שהיא נדחתה לתפקיד בסדרה "עקרות בית נואשות" בטענה שהיא "מלאה" מדי.
עוד באותו ראיון סיפרה ששקלה להתאבד אחרי הפרידה מבעלה רייף פיינס.
ב-2008 הופיעה בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו".
היא השתתפה בשני פרקים: "שקט בספריה" ו"יער המתים" בתפקיד הארכאולוגית ריבר סונג.
לסונג יש קשר רומנטי עם הדוקטור אך טיבו נותר לא ברור.
לדבריה היא חשבה שהופעתה בסדרה תהיה חד פעמית, אך שמחה להיווכח שהיא ממשיכה לגלם את הדמות בפרקים נוספים.
נכון להופעתה האחרונה ב-2015, השתתפה קינגסטון ב-15 פרקים של "דוקטור הו".
בספטמבר 2008 גילמה קינגסטון את דמותה של גברת בנט בסדרה "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן", עיבוד מודרני ופארודי לרומן "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן.
באוקטובר באותה שנה הופיעה בתפקיד אורח בדרמת הפשע "CSI זירת הפשע".
בפברואר 2009 גילמה את הסנגורית מירנדה פונד בשני פרקים של הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
עוד ב-2009 כיכבה בסדרת הדרמה "הופ ספרינגס" של ה-BBC, כאחת מארבע אסירות לשעבר.
בסדרה "פלאש פורוורד" הופיעה קינגסטון בתפקיד פיונה באנקס.
ב-2011 השתתפה בסדרת הדרמה "Marchlands" שעסקה בעל טבעי.
היא גם שיחקה בתפקיד אורח ב"מרפאה פרטית", ספין אוף של הסדרה "האנטומיה של גריי".
בתיאטרון שיחקה קינגסטון במחזה "לואיזה מילר" מאת שילר שהוצג בתיאטרון Donmar Warehouse שבלונדון.
קינגסטון הכירה את השחקן רייף פיינס כששניהם למדו באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, הם חיו כעשר שנים יחד לפני שהתחתנו ב-1993. ב-1997 הם התגרשו.
בסוף 2008 התחתנה עם פלוריאן הארטל (Florian Haertel), סופר ועיתונאי גרמני.
בשנת 2001 נולדה להם בת משותפת.
בני הזוג התגרשו בשנת 2010.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 1980 The Wildcats of St.
אלכס קארקאמו הוא כדורסלן אמריקאי-בליזי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד.
קארקאמו נולד בלוס אנג'לס ושיחק שנתיים בקולג' של סנטה מוניקה, לפני שעבר לאיסטרן וושינגטון, בה שיחק עונה אחת בלבד (1999), ורשם ממוצעים של 6.6 נקודות, 3.4 כדורים חוזרים, 1.3 אסיסטים ב-18 דקות משחק.
לאחר תקופת הקולג', הוא עבר לשחק בליגת הכדורסל של בליז.
לאחר שהתאזרח שם, החל לשחק בנבחרת בליז.
במדי הנבחרת הוא השתתף בשלוש אליפויות מרכז אמריקה, ובשנת זכה עם נבחרתו במדליית הארד, אחרי הפסד לנבחרת פוארטו ריקו החזקה בחצי הגמר.
קארקאמו ניסה מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, בין היתר בקבוצות פילדלפיה 76', יוסטון רוקטס, סקרמנטו קינגס ובוסטון סלטיקס, אך מעולם לא קיבל חוזה.
בהמשך שיחק עונה אחת בליגה הסינית (שם פגש פעמיים את יאו מינג והפסיד), בליגה של פוארטו ריקו, ובעונת 2003/04 שיחק בליגה הקוראנית, שם רשם ב-45 משחקים 19.6 נקודות, 9.4 כדורים חוזרים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
בעונת 2004/05 קארקאמו החל לשחק בליגה הישראלית על תקן שחקן בוסמן במדי מכבי ראשון לציון.
באמצע העונה עבר לשחק במכבי פתח תקווה, שם שיחק עד לתום העונה ולא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגת העל, כאשר העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-24 דקות משחק.
בחודש דצמבר 2005 הגיע קארקאמו לקבוצת הפועל חולון שנאבקה על העלייה לליגת העל.
וניצחה את משחק הגמר, אך ויתרה על ההשתתפות ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית.
בעונות 2006–2008 שיחק קארקאמו בקבוצת מכבי אשדוד והגיע לממוצעים של 24.7 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים ו-3.5 אסיסטים ב-36.9 דקות למשחק.
לאחר שעזב את מכבי אשדוד, עבר לשחק בליגות הכדורסל של מקסיקו, קוסובו וארגנטינה.
אלכס קיד בעולם הפלאים הוא משחק פלטפורמה 8 ביט עבור קונסולת המשחקים סגה מאסטר סיסטם.
המשחק יצא לאור ב-1 בנובמבר 1986. תפוצתו של המשחק הייתה רחבה במיוחד, שכן חברת סגה צרבה אותו לתוך הקונסולה, וניתן לשחק בו ללא קלטת.
אלכס קיד בעולם הפלאים הוא משחק פלטפורמה ברובו, אך משלב גם אלמנטים של משחקי אסטרטגיה ושל משחקי תפקידים.
השחקן חייב לסיים 17 שלבים ולהתגבר על מכשולים ותרחישים בסביבה דו־ממדית.
אלכס נלחם במפלצות רבות ועליו להתמודד עם שלושת הסייסים של ג'נקן הגדול, לפני שיוכל להתמודד עם ג'נקן עצמו.
אלכס היא הדמות היחידה בה ניתן לשחק במשחק.
כישרונו העיקרי הוא מתן אגרוף, איתו הוא נלחם באויביו ומנפץ סוגים מסוימים של סלעים כדי לפנות מכשולים ולהגיע למקומות חדשים כדי לאסוף מטבעות.
אם אלכס דורך או מנפץ סלעים מסוימים, ישתחררו רוחות רעות שינסו להרוג את אלכס.
ישנם שלבים הדורשים חפצים מסוימים, אותם קונים בכסף, כגון אופנוע ומסוק המונע על ידי דוושות, כדי לעבור אותם.
כדי לעבור את הסייסים של ג'נקן, יש לנצח אותם במשחק אבן נייר ומספריים.
בחודש יוני 2021 חברת Merge Games, פיתחה והפיצה רימייק למשחק המקורי לשלל הפלטפורמות, החידוש בגרסה זו היה בעיקר מבחינת גרפיקה ופסקול, ונוספה האפשרות לשנות את גרפיקת המשחק לגרפיקה המקורית משנות ה־80. הרימייק מוסיף עוד כמה שלבים ומשנה מעט את הקיימים.
הרימייק קיבל ביקורות פושרות לשלל הקונסולות וציונו הסופי באתר "metacritic" הוא 6.5 מתוך 10.
אלכס צ'וברביץ' (נולד ב-23 ביולי 1986) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בקבוצת עירוני נהריה.
צ'וברביץ' נולד בברית המועצות ועלה לישראל בגיל 10. הוא שיחק כדורעף ובכיתה י"ב החליט לעבור הסבה ולהיות כדורסלן מקצועי.
הוא החל להתאמן במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובנבחרת העתודה אך נופה לאחר מספר חודשים.
הוא עבר מספר קבוצות, בהן קבוצת בת של ברק נתניה מליגה א', מכללה בארצות הברית, אליצור רמלה, הפועל גלבוע גליל, אליצור כוכב יאיר ואליצור יבנה.
משם עבר לשחק בליגה השלישית בספרד, בקבוצת בת של פואנלברדה ולאחר מכן בקנט קלאביחו מהליגה השנייה שם שיחק מספר חודשים.
ב-2011 חזר לישראל וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
בדצמבר 2011 חתם בברק נתניה.
באוגוסט 2012 הצטרף לסגל מכבי חיפה וזכה עמה באליפות המדינה.
בעונת 2014/2015 הפך לשחקן חמישייה בעקבות פרישתו של עידו קוז'יקרו.
הוא קלע בעונה הסדירה 7.2 נקודות בממוצע למשחק ולקח בממוצע 5.8 ריבאונדים.
ב-2013 זומן צוברביץ' לסגל נבחרת ישראל.
ביולי 2016, לאחר 4 עונות במכבי חיפה, חתם צ'וברביץ' בהפועל חולון.
לקראת עונות 2017/2018, חתם צ'וברביץ' במכבי אשדוד באר טוביה.
ביולי 2018, חתם צ'וברביץ' בהפועל ירושלים.
באוגוסט 2019 הצטרף למכבי ראשון לציון.
באוקטובר 2019 חתם במכבי אשדוד.
ביולי 2020 חתם לשנתיים במכבי חיפה.
ב-11 ביולי 2021, חתם בעירוני נהריה.
ביולי 2023 חתם בהפועל עפולה, העולה החדשה לליגת העל.
צ'וברביץ' הוא חובב דיג והבעלים של חנות דיג בנתניה במשותף עם הכדורסלנים ניר נחייסי ואלירן גואטה.
בספטמבר 2023 חתם לעונה בהפועל נהריה שם הוא משחק כיום .
אלכס לאונרדו קיניונס מרטינס (בספרדית: Alex Leonardo Quiñónez Martínez; 11 באוגוסט 1989 – 22 באוקטובר 2021) היה אתלט אקוודורי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (דוחה 2019) בריצת 200 מטר, שיאן אקוודור בריצות 100 מטר ו-200 מטר.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו ב-2011 סיים במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.86 שניות ובמקום חמישי בריצת שליחים 4x100 מטר בשיא לאומי חדש של 39.76 שניות.
באליפות האיברו-אמריקה באתלטיקה שנערכה בברקיסימטו, ונצואלה ב-2012 זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.33 שניות ובריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 20.34 שניות.
מדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום שביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.57 שניות.
בשלב רבע הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 20.28 שניות.
באליפות דרום אמריקה שנערכה בקרטחנה, קולומביה ב-2013 זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.22 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 20.44 שניות, וסיים במקום רביעי בריצת שליחים 4x100 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.
בתחרות שנערכה בבוגוטה באותה שנה קבע בריצת 100 מטר שיא לאומי חדש של 10.09 שניות
באליפות העולם שנערכה במוסקבה 2013 סיים במקום 15 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.55 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 20.47 שניות ועלה לשלב חצי הגמר מהמקום התשיעי ובמקום 44 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.50 שניות.
במשחקים הדרום אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה ב-2014 זכה קיניונס במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.66 שניות ובמדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.39 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג 2015 הוא פסל בריצת 200 מטר.
במשחקי דרום אמריקה שנערכו בקוצ'במבה, בוליביה ב-2018 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.93 שניות ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות.
באליפות העולם בריצות שליחים שנערכה ביוקוהמה, יפן ב-12 במאי 2019 סיים במקום עשירי בריצת שליחים 4x200 מטר בתוצאה של 1:27.22 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה פרו ב-9 באוגוסט אותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.27 שניות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-1 באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.98 שניות, אחרי נואה ליילס מארצות הברית (19.83 שניות) ואנדרה דה גראס מקנדה (19.95 שניות).
באליפות העולם בריצות שליחים שנערכה בחוז'וב, פולין ב-2 במאי 2021 סיים במקום רביעי בריצת שליחים 4x200 מטר בשיא לאומי חדש של 1:24.89 דקות.
נרצח ביריות בגואיאקיל ב-22 באוקטובר 2021.
אלכס קאפ הורנר היא שחקנית אמריקאית.
קאפ הורנר נולדה בניו יורק, היא החלה את הקריירה שלה כחברה בצוות הבידור הקומי The Groundlings.
בשנות התשעים היא החלה להופיע בטלוויזיה ושיחקה בסדרות "שולחן לחמישה", "ג'אג", "סיינפלד" (כחברה של ג'ורג' קוסטנזה המסרבת לסיים את מערכת היחסים עמו), "חברים" ו-"ER".
ב-1995 הופיעה בסרט הטלוויזיה "תפילה של אמא" עם לינדה המילטון.
בשנת 2006 התחילה לשחק בתפקיד הראשי של לינדזי בקומדיה "כריסטין הישנה", למשך 5 עונות עד 2010.
בשנת 2009 שיחקה בקומדיה "נערת מזג האוויר" בכיכובה טרישה אוקלי.
קאפ הורנר היא בוגרת תואר בהיסטוריה ממכללה, היא נשואה ואם לשתי בנות.
אלכס פרייס הוא שחקן אנגלי.
הוא הופיע בטלוויזיה בסדרות שונות בהן "כמעט אנושיים", "מרלין", ו"דוקטור הו".
בקולנוע כיכב בסרט "A Horse with No Name", ושיחק במגוון סרטים קצרים.
ב-2013 החל פרייס לשחק בדמות סיד קרטר, אחד התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה "האב בראון".
הוא זכה לשבחי המבקרים על הופעתו בדמות פרוטאוס בסדרת הטלוויזיה "פני דרדפול".
בתיאטרון הופיע פרייס במספר רב של הפקות כגון (במסגרת "Nabokov Touring Project"), במחזה "Colourings" (בתיאטרון אולד רד ליון), במחזה "הדוכסית ממאלפי" (בסטודיו התיאטרון הלאומי), וב"בירדלנד" (תיאטרון רויאל קורט).
ב-2016 לוהק להופיע בתפקיד דרקו מאלפוי במחזה "הארי פוטר והילד המקולל".
לאלכס פרייס יש בן אחד.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2006 Internal ניצב 2007 Saturday 3pm פטריק 2007 Fervour האנס 2008 Clubbed פלוטו 2010 A Horse with No Name וינס ויניל 2010 אריק וארני Eric & Ernie נייג'ל 2012 Storage 24 ג'ייק
אלכס קורצמן הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות שיתופי הפעולה המוצלחים עם חברו לכתיבה ולהפקה רוברטו אורקי בסרטי המדע הבדיוני "רובוטריקים" ו"סטארטרק", כמו גם סרטי ההמשך שלהם "רובוטריקים 2: הנקמה" ו"האויב בתוכנו - סטארטרק", וכתסריטאי שותף ומפיק בלעדי של הסרט "המומיה".
קורצמן נולד וגדל בסנטה מוניקה שבקליפורניה למשפחה יהודית חילונית.
הוא למד בתיכון במימון פרטי בשם קרוסרואדס, ובשנת הלימודים האחרונה פגש את מי שעתיד להיות חברו ושותפו לכתיבה והפקה, רוברטו אורקי.
החיבור בין השניים נוצר כאשר גילו את הערצתם המשותפת לסרט "סקס, שקרים ווידאוטייפ" של סטיבן סודרברג, הנחשב לפורץ דרך בגזרת הסרטים העצמאיים.
עם סיום שנת הלימודים השניים התפצלו; קורצמן החל ללמוד באוניברסיטת ניו יורק, אולם זמן קצר לאחר מכן עבר לאוניברסיטת וסליאן, ואילו אורקי בחר ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין.
אף על פי כן הצמד המשיך לשמור על קשר, וכיוון ששאפו לעבוד במשותף הם נהגו לנצל את זמנם הפנוי כדי לדבר בטלפון, ולפעמים אף להיפגש בבתי קפה בדרום קליפורניה במטרה לכתוב תסריטי דרמה יחד.
ב-2002 נישא קורצמן לסמנתה קאונטר, בתו של עורך הדין ניק קאונטר.
בשנת 1997 קורצמן מצא לראשונה עבודה בחברת ההפקות "Renaissance Pictures", אותה ניהל בין היתר המפיק והבמאי סם ריימי.
במסגרת תפקידו הוא נתבקש לצפות ב-40 פרקים מתוך סדרות הפנטזיה הפולחניות "הרקולס: המסעות המופלאים" ו"זינה הנסיכה הלוחמת", ולאחר שצפה במחצית מהפרקים הוא התקשר לאורקי וקבע בהחלטיות שהם יכולים לכתוב תסריט מהסוג הזה.
השניים כתבו תסריט לדוגמה והציגו אותו בפני הגורמים הרלוונטיים, שהחליטו לתת להם שני פרקים עצמאיים.
בהמשך, ובעקבות התקף לב שחווה השחקן הראשי ב"הרקולס" קווין סורבו, הצמד התבקש לספק קווי עלילה אחרים בהיעדרו, ומשעמדו במשימה הצליחו קורצמן ואורקי בגיל 24 בלבד להפוך תסריטאים הראשיים של הסדרה.
כתוצאה מכך הפופולריות של הצמד עלתה והם החלו לקבל הצעות לכתיבת פרקים של סדרות מסוגה דומה.
מבין ההצעות להן נענו כיכבה הסדרה "זהות בדויה" של ג'י ג'י אברהמס, במסגרתה קורצמן אף התנסה בבימוי סדרה לראשונה בחייו.
את המעבר לקולנוע עשו לאחר שהתחבבו על וולטר פ.
פארקס, מפיק בפועל בחברה להפקת סרטים "דרימוורקס" אשר נתן לצמד לשכתב בשיתוף פעולה עם תסריטאי אחר את העלילה של "איילנד" עבור הבמאי מייקל ביי.
בסרט הושקעו 126 מיליון דולר, ואף על פי שהוא נחל כישלון קופתי בארצות הברית עם הכנסות של רק כ-36 מיליון דולר, "איילנד" הצליח להרוויח כ-127 מיליון דולר מהקרנות ברחבי העולם וסך ההכנסות הסתכם בכ-162 מיליון דולר.
עם זאת הסרט לא נחשב להצלחה גדולה, אך ב"דרימוורקס" היו מרוצים מספיק כדי לקרוא לקורצמן ואורקי חזרה לאולפנים כדי לעבוד על הסרט הבא של ביי, "רובוטריקים".
על אף ששלושת הסרטים של הצמד לא התחבבו על המבקרים, "איילנד" "רובוטריקים" ו"רובוטריקים 2: הנקמה" הצליחו לגרוף יחד בקופות רווחים של למעלה מ-1.7 מיליארד דולר.
בשנת 2008 הם חברו בשנית לאברהמס כששלושתם יצרו כתבו והפיקו יחד את הסדרה "פרינג'".
שיתוף הפעולה בין השלושה נמשך על המסך הגדול כאשר קורצמן ואורקי היו שותפים לכתיבת התסריט הבדיוני של הסרט "סטארטרק" אותו יצר אברהמס, וזה לא רק עוטר לשבח על ידי המבקרים כי אם גם היה להצלחה מסחרית בקופות עם הכנסות עולמיות של כ-385 מיליון דולר.
בשנת 2011 כתב העת הנחשב "פורבס" תיאר את השניים כ"הנשק הסודי של הוליווד" לאחר שכלל הסרטים שכתבו לאורך 6 השנים האחרונות הסתכמו בהכנסות של למעלה מ-3 מיליארד דולר בקופות.
בשנת 2012 כתבו הצמד תסריט דרמה לסרט "אנשים כמונו" במסגרתו התנסה קורצמן לראשונה בבימויו של סרט.
השניים הספיקו לכתוב יחד גם את סרטי ההמשך המצליחים "האויב בתוכנו - סטארטרק" ו"ספיידרמן המופלא 2" לפני שהודיעו באפריל 2014 לכתב העת "וראייטי" על הפסקת שיתוף הפעולה ביניהם בכתיבת סרטים, אולם הם ציינו כי ימשיכו לעבוד יחד בטלוויזיה.
משנת 2013 קורצמן החל להתמקד בהפקה והפיק סרטים כמו "האשליה" של הבמאי האמריקאי-ישראלי בועז יכין וסרט ההמשך "האשליה 2" וסדרות כגון "הוואי חמש אפס", "סליפי הולו" ו"צוות עקרב".
בשנת 2017 יצא לאקרנים המותחן "המומיה", שהיווה גרסה מחודשת לסרט המקורי בעל אותו השם משנת 1932, אותו הוא כתב הפיק וביים.
החל משנת 2015 מונה קורצמן על ידי רשת CBS למפיק העל לכל הסדרות החדשות היוצאות בזיכיון מסע בין כוכבים, החל מהסדרה מסע בין כוכבים: דיסקברי שהחלה את שידוריה בשנת 2017. בשנת 2020 מסר קורצמן בריאיון שהרשת ביקשה ממנו לתכנן את עתיד הזיכיון עד לשנת 2027.
שנהסרטתפקידתסריטאימפיקבמאי2005איילנדהאגדה של זורו2006משימה בלתי אפשרית 32007רובוטריקים2008לכודים ברשת2009השומריםסטארטרקרובוטריקים 2: הנקמהההצעה2011הפלישה למערב2012אנשים כמונו2013האויב בתוכנו - סטארטרקהאשליההמשחק של אנדר2014ספיידרמן המופלא 22016האשליה 22017המומיהBride of Frankenstein2025האשליה 3לאכןלא
שנהסדרהתפקידתסריטאימפיק בפועלבמאייוצר1997-1999הרקולס: המסעות המופלאים1999-2000זינה הנסיכה הלוחמת2000Jack of All Trades2001-2004זהות בדויה2004The Secret Service2008-2013פרינג'2010-2013Transformers: Prime2010-היוםהוואי חמש אפס2013-היוםסליפי הולו2014מטאדורIdentity2014-היוםצוות עקרב2015ללא גבולותExit StrategyTales from the Darkside 2017המושיעים2017-היוםמסע בין כוכבים: דיסקברי2020-2018מסע בין כוכבים: מסעות קצרים2020-היוםמסע בין כוכבים: פיקארדמסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים2021-היוםקלריסכןכןלאכן2022-היוםהאיש שנפל מכוכב אחרלאכןלאלאמסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשוניםלאכןלאכןTBAמסע בין כוכבים: האקדמיהלאכןכןכן
אלכס קאסרס ידוע גם בכינוי ברוס לירוי הוא לוחם MMA אמריקאי המתחרה בארגון UFC.
קסרס נולד ומתגורר במיאמי, פלורידה, בן למהגרים אמריקאים ממוצא קובני ודומיניקני.
את הכינוי שלו 'ברוס לירוי' אימץ על שם הדמות הראשית, בסרט הדרקון האחרון .
בשנת 2008, החל להילחם ב-MMA באופן מקצועני ובשנת 2010 השתתף בעונה ה-12 של תוכנית המציאות הלוחם האולטימטיבי , צוּות לקבוצתו של ג'ורג' סיינט פייר והעפיל לרבע גמר.
בשנת 2011 החל להילחם במסגרת ה-UFC, ובמסגרת הקרבות שלו זכה פעמיים בבונוס 'קרב הערב' ופעמיים בבונוס 'הכנעת הערב' .
נכון לאוקטובר 2021, מאזן התוצאות של קאסרס עומד על 19 ניצחונות, 12 הפסדים ו-NC אחד.
קאסרס מנהל אורח חיים טבעוני.
לתפיסתו, טבעונות ואמנויות לחימה כרוכות יחדיו משום שהפילוסופיה של אמנויות הלחימה נשענת על ערכים של כבוד והגנה על החיים.
אלכסנדר (אלכס) פרידמן (נולד ב-5 באפריל 1988) הוא פעיל חברתי, מייסד ויו"ר ארגון "נכה, לא חצי בן אדם".
פרידמן נולד וגדל בפינסק שבברית המועצות (כיום בלארוס).
בשנת 1990, בהיותו בן שנתיים, עלה לישראל עם משפחתו.
בשנת 1996 אובחן כחולה במחלת ניוון שרירים שדרתי, אשר עם השנים הובילה לשיתוק כמעט מלא בגופו.
בשנת 2000, עקב החמרה נוספת במצב הרפואי, נאלץ לעזוב את מסגרות החינוך הרגיל והחל לקבל שיעורים בביתו.
בשנת 2015 החל בקמפיין תחת הסלוגן "נכה, לא חצי בן אדם", להעלאת קצבת הנכות בישראל.
פרידמן יזם עצרת בכיכר רבין בהשתתפות אמנים.
פרידמן פנה אל יו"ר הכנסת, יולי אדלשטיין, וביקש ממנו לקדם משא ומתן ישיר מול הממשלה.
אדלשטיין נענה לבקשה ותיווך בין פרידמן וצוותו לבין שר הרווחה חיים כץ, מנכ"ל משרד האוצר שי באב"ד, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי פרופ' שלמה מור-יוסף, ונציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות אחיה קמארה.
באפריל 2016 הקים פרידמן את עמותת "נכה, לא חצי בן אדם", שחרתה על דגלה מאבק א-פוליטי להשוואת קצבאות הנכות לגובה שכר המינימום, וקידום זכויות נוספות עבור אנשים עם מוגבלות בישראל, בין היתר בנושאי נגישות, הזכות לדיור, סיעוד, טיפול רפואי ושילוב אנשים עם מוגבלות בחברה ובתעסוקה.
באוגוסט 2017, משלא השתנו הדברים בעקבות פעילותו הציבורית, אלכס באמצעות עמותתו, עתר לבג"ץ נגד הכנסת והממשלה.
העתירה הוגשה בשיתוף ארגון הגג של הנכים (המאגד כ-30 ארגונים), ושופטות בית המשפט המחוזי בדימוס, ציפורה ברון וברכה אופיר-תום על ידי עו"ד יהודה רסלר.
הלשכה המשפטית של הכנסת ביקשה בתגובה לדחות את העתירה, משום ש"הנכים לא הוכיחו כי לא ניתן להתקיים מקצבתם שעומדת על 2342 שקלים".
התגובה עוררה סערה ציבורית וגינויים מצד חברי כנסת ואנשי ציבור.
באוגוסט 2017 השיבה לעתירה גם הממשלה וטענה כי מקודמים תהליכים לפתרון מצוקת הנכים, ואין מקום להתערבות בית המשפט העליון.
ב-5 בספטמבר הכריז יו"ר ההסתדרות, אבי ניסנקורן, כי ההסתדרות מתגייסת למאבק להעלאת קצבת הנכות.
בפגישה השתתפו גם ראשי הסיעות והוועדים הגדולים, והכריזו על תמיכה במתווה של פרופ' זליכה ובמסגרת תקציבית של 4 מיליארד שקל.
בהמשך, הממשלה הסכימה על תוספת של 150 מיליון שקל ל-50 אלף ילדים נכים, והצמדה לשכר הממוצע במשק.
בתום הפגישה, הושג הסכם פשרה במסגרת תקציבית של 4.2 מיליארד שקלים.
ב-12 בפברואר עבר החוק בקריאה שנייה ושלישית במסגרת תקציבית של 4.341 מיליארד שקלים.
בפברואר 2018 פרידמן ואח' פנו בשנית לבג"ץ.
בסוף מרץ 2018, לאחר מחאות רבות, הועלתה קצבת הנכות מ-2342 ל-3272 שקלים בחודש.
ב-18 ביולי השיב בג"ץ לעותרות כי דין העתירה להידחות מאחר "נוצר מצב דברים לפיו המסד המשפטי והעובדתי שביסוד העתירה השתנה באופן מהותי".
ב-24 באוקטובר פורסמה התוכנית של ארגון "נכה לא חצי בן אדם" להמשך יישום החוק במסגרתה קרא פרידמן לממשלה לתקן את מה שכינה "העוול שנעשה לקשישים".
בחודש מרץ 2017 קיימה עמותת נכה, לא חצי בן אדם כנס בבית התנועה הקיבוצית בו השתתפו חברי הכנסת אילן גילאון וקארין אלהרר
ב-19 בפברואר 2019 הצטרף למפלגת ישראל ביתנו.
הוא הוצב במקום ה-12 ברשימתה ב
ב-31 באוקטובר 2019 חודשה המחאה של נכה, לא חצי בן אדם בעקבות עיכוב הממשלה ביישום חוק הנכים.
פרידמן הגיש עם אחרים למשרד האוצר מתווה שעליו חתומים 17 ארגונים.