tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אבנר הוא נכדו של זאב ספיר מצד אימו והוא נינו של זאב וולף בלום מצד סבתו של אבנר מצד אימו.
הוא נכדם של הזמרת יוכבד טראוב לוריא והעיתונאי והסופר זלמן טראוב מצד אביו.
אבנר נשוי ללילך אריאל, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה.
אחותה הצעירה של אריאל היא קרן רגאל, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה.
בריאנה מוניק דניאלסון , הידועה יותר בשם הבמה שלה, ברי בלה, היא מתאבקת עבר אמריקאית, שהופיעה בארגון ההיאבקות WWE לרוב לצד אחותה התאומה ניקי כחלק מהתאומות בלה.
בזמן שהותה בארגון היא הייתה פעם אחת אלופת הדיוות.
בריאנה מוניק גרסיה-קולס נולדה בסן דייגו, שבקליפורניה, וגדלה בחווה בסקוטסדייל, אריזונה.
היא נולדה 16 דקות בלבד אחרי אחותה התאומה, ניקול להורים ג'ון גרסיה וקתי קולס.
במהלך תקופתן של בריאנה וניקול בבית הספר היסודי, הן היו חלק מקבוצת הכדורגל של סקוטסדייל.
לאחר מכן, בריאנה החלה בקריירת דוגמנות ומשחק.
את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה ערכה בתוכנית הריאליטי Meet My Folks של רשת Fox.
עקב הופעה זו, האחיות גרסיה נשכרו להיות האחיות התאומות שמייצגות את חברת הבירה באדוויזר במסגרת גביע העולם בכדורגל.
ברי וניקי השתתפו בתחרות חיפוש הדיווה של ה-WWE לשנת 2006, אך לא הצליחו להתקדם יתר על המידה בתחרות זו.
ב-21 בנובמבר 2016, ברי וניקי חשפו את ערוץ היוטיוב החדש שלהן, "התאומות בלה".
הערוץ של האחיות מציג אופנה יומית, טיולים, כושר, מערכות יחסים וסרטוני בריאות.
ב-1 בנובמבר 2017, ברי וניקי השיקו את ליין ההלבשה שלהן, "Birdiebee".
בספטמבר 2013, היא אישרה על אירוסיה למתאבק בריאן דניאלסון, הידוע יותר בשם הבמה שלו, דניאל בריאן.
השניים נישאו ב-11 באפריל 2014. כמו כן, ברי ובעלה הם צמחונים.
ב-5 באוקטובר 2016, בלה הודיעה שהיא מצפה להולדת בתה הראשונה.
ב-9 במאי 2017, נולדה בתם הראשונה בשם בירדי ג'ו דניאלסון.
ב-29 בינואר 2020, בלה הודיעה על כך שהיא נמצאת בהיריונה השני, לצד אחותה התאומה, ניקי בלה, שהודיעה באותו היום שגם היא בהיריון.
ב-1 באוגוסט, נולד בנם של הזוג.
PWI דירג אותה במקום ה-11 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2015
ספורטאית השנה (2016) - עם ניקי בלה
הפיוד הגרוע של השנה (2014) - ברי נגד ניקי
הפיוד הגרוע של השנה (2015) - צוות PCB נגד צוות B.A.D.
הקרב הגרוע של השנה (2013) - עם ניקי בלה, קמרון, איווה מארי, ג'וג'ו, נעמי ונטליה נגד AJ לי, אלישה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה באירוע סדרת ההישרדות
דיוות השנה (2013) - הפרס נחלק ביחד עם ניקי בלה
ברי הולסהוף (בהולנדית: Barry Hulshoff; נולד ב-30 בספטמבר 1946 – 16 בפברואר 2020) היה כדורגלן ומאמן הולנדי, ששיחק בעמדת הבלם.
היה שותף בהצלחה של אייאקס בתחילת שנות ה-70.
הולסהוף נולד בדוונטר, הולנד, ובתור נער שיחק בקבוצת הנערים אייאקס אותה אימן גאורג קסלר.
עד מהרה הוא היה לקפטן הקבוצה כשהוא משחק לצד יוהאן קרויף, ווילי ואן דר קוילן, וים יאנסן, בין היתר.
בשנת 1965 נכנס להרכב הקבוצה הבוגרת של אייאקס, אך בתחילה שיחק רק בקבוצת השנייה.
התארים הראשונים שזכה עמה ב"תקופת הזוהר" שלה היו הליגה ההולנדית בעונות 1965/66 ו-1966/67, וכן בגביע ההולנדי.
מעונת 1967/68, בה גם זכו בליגה בפעם השלישית ברציפות, תפס הולסהוף את מקומו בהרכב הקבוע בהגנה לצד הבלם היוגוסלבי וליבור ואסוביץ'.
היו לו מחלוקות עם מאמנו הקפדני רינוס מיכלס.
"מעולם לא ניהלתי שיחה עם מיכלס שנמשכה יותר משלוש דקות", התלונן פעם.
עוד אמר הולסהוף כי מיכלס מעולם לא הסביר את הסיבות האמיתיות להחלטותיו אם וכאשר לא היה רשאי לשחק.
בתחילת שנות השבעים לקח חלק בהצלחה הגדולה ביותר של המועדון אי פעם הכוללת זכייה בשלושה תוארי גביע האלופות ברציפות.
בעונת 1970/71 הוא כבש פעמיים בגביע אירופה לאלופות נגד הקבוצות בזל וסלטיק בסיבוב השני וברבע הגמר בהתאמה.
לאחר עזיבתו מאייאקס של חברו להגנה וליבור ואסוביץ' ב-1971, הולסהוף שיתף פעולה עם הבלם הגרמני הורסט בלנקנבורג.
אייאקס זכתה בפעם השלישית בגביע האלופות בעונת 1972/73 והולסהוף כבש שער חשוב בניצחון 1–2 על ריאל מדריד בחצי הגמר.
הקריירה המעוטרת של הולסהוף עם אייאקס, בה גם זכה פעמיים בסופר קאפ האירופי ופעם אחת בגביע הבין-יבשתי, הסתיימה לה בשנת 1977. בשתי העונות הבאות עד לפרישה מכדורגל העביר במועדון מאסטריכט.
היינץ שילצ'ר האוסטרי, מי ששיחק באייאקס בתחילת שנות השבעים וכיום הוא מאמן, שכנע את הולסהוף לחזור מהפרישה על מנת לשחק בגראצר א.ק.
ב-1982. הוא ערך שם רק שלוש הופעות מכיוון שהבין שאינו ביכולת מספיק טובה מבעבר.
הולסהוף היה עוזר-מאמן לזמן קצר באייאקס בשנת 1988. לאחר מכן הפך למאמן בקבוצות הבלגיות לירסה, וסטרלו, מכלן, בין היתר.
הולסהוף עבד כמנהל טכני בין השנים 2004–2006 באייאקס אמריקה שבארצות הברית.
מיוני 2012 הוא היה עוזר-מאמן בווטרלו.
יוהאן קרויף, גדול כדורגלני אייאקס בכל הזמנים, קרא לשחקני עבר להיות במועצת חברי אייאקס וב-14 בדצמבר 2010 נבחר הולסהוף להיות גם כן.
הולסהוף הפך לסוכנו של מתיאס דה ליכט בשנת 2016 ומילא את תפקידו הזה יחד עם מינו ראיולה מאז 2018.
הולסהוף נפטר כתוצאה ממחלה ב-16 בפברואר 2020 בגיל 73. עיריית אמסטרדם כבר קראה על שמו את גשר בשנת 2005.
ברטרם סידני תומאס (Bertram Sidney Thomas; 13 ביוני 1892 – 27 בדצמבר 1950) היה דיפלומט בריטי שפעל במזרח התיכון, חוקר ארצות, מזרחן וסופר.
נודע כאירופי הראשון שחצה את מדבר א-רובע אל-ח'אלי.
למד בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
במלחמת העולם הראשונה הוצב בבלגיה, וב-1916–1918 שירת במסופוטמיה (לימים עיראק).
בתום המלחמה ועד 1922 פעל שם כעוזרו של ארנולד וילסון במינהל האזרחי, ומ-1922 עד 1924 שירת כעוזר הנציג הבריטי באמירות עבר הירדן (לימים ממלכת ירדן).
ב-1925 מונה ליועצו של תיימור בן פייסל , שליט מוסקט ועומאן (לימים עומאן), בניהול הכספים ובהמשך תיפקד כראש הקבינט שלו.
בעמדה זו החזיק עד לפרישתו של הסולטן ב-1932.
בתקופה שבה חי בעומאן חקר ותיעד היבטים שונים של ארץ זו – מבעלי חיים וצמחים ועד האנשים לשבטיהם, מנהגיהם ולשונותיהם.
בין היתר, עסק במדידת גולגולות של תושבי האזור לצורך אִפיונם במונחי האנתרופולוגיה הפיזית.
ב-1929 פרסם בבטאון החברה הגאוגרפית המלכותית את מחקרו על "אזורי הסְפר הדרומיים-מזרחיים של א-רובע אל-ח'אלי".
ב-1930 ראה אור ספרו "הערבים", וב-1931 פורסם ספרו "אזעקות ומסעות בערב".
תומאס נודע בעיקר בספרו מ-1932 "ערב המאושרה" (Arabia Felix), שבו תיאר את נופי דרום ערב, תושביו ותרבותם.
בתקופת שירותו בעומאן, ובהיותו חובב טבע, ערך לא אחת מסעות קצרים במרחב הקרוב.
ב-10 בדצמבר 1930 יצא עם צוות מקומיים קטן למסע במזרח ימת החול האימתנית א-רובע אל-ח'אלי, שבו עבר במשך חודשיים כאלף קילומטרים מנמל סלאלה בחוף הים הערבי ועד דוחה בחוף המפרץ הפרסי.
ברטרם תומאס היה האירופי הראשון שצלח את המדבר הזה.
הנוסע והסופר הבריטי וילפרד תסיגר, שחצה את מדבר א-רובע אל-ח'אלי בשנות ה-40, נוכח שתומאס שמור בזכרונם של מלוויו הבדואים כאדם "מעורר כבוד, אמיץ וסובלני".
ב-1942–1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, והודות לידע שלו בערבית ובהוויות המזרח התיכון, שירת כקצין הסברה מטעם משרד המידע הבריטי באזור המפרץ מבסיסו בבחריין.
מ-1943 ניהל את המרכז המזרח-תיכוני ללימודים ערביים (MECAS) בירושלים, שבו הוכשרו קציני צבא בריטים בלימודי השפה הערבית.
תומאס המשיך למלא תפקיד זה גם אחרי שהמרכז עבר לתקופת-מה לעיר זרקא בירדן וממנה ב-1949 לביירות שבלבנון.
ב-27 בדצמבר 1950, זמן קצר אחרי שובו מהמזרח לאנגליה, מת בעיר הולדתו ונקבר בה.
לנוכח הידע הגאוגרפי שתרם על ערב ובייחוד אחרי חציית "הרֶבע הריק" כובד ב-1931 במדליית המייסדים של החברה הגאוגרפית המלכותית וכן במדליית הזיכרון לריצ'רד פרנסיס ברטון של החברה האסייתית המלכותית של בריטניה הגדולה ואירלנד.
ב-1932 קיבל את מדליית ליווינגסטון של החברה הגאוגרפית המלכותית של סקוטלנד ואת מדליית קולאם של החברה הגאוגרפית האמריקאית (AGS).
ב-1920 הוענקה לברטרם תומאס דרגת קצין במסדר האימפריה הבריטית על שירותו הצבאי (O.B.E.
(Mil.)), וב-1949 – דרגת עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (CMG).
ב-1928 הוענק לו אות מסדר אל-סעיד של סולטנות עומאן.
שני זוחלים המצויים בדרום חצי האי ערב נקראו על שמו – נחש מסוג זעמן ומין של חרדון צב .
ברי פלוטקין (נולד בגלאזגו, סקוטלנד ב-23 באפריל 1944) הוא מהנדס, אמן רב תחומי ויועץ תעשייתי.
ברי נולד כבן בכור לעדה פלוטקין לבית סינה (Cina)(ילידת גלאזגו 1917- נפטרה ב־2007).
עדה הייתה בת למשפחה שברחה מרוסיה בתחילת המאה ה-20 והיגרה לגלאזגו בתקווה להגר לארצות הברית היא נולדה כבת יחידה בין 8 אחים.
האח היחיד שהיה צעיר ממנה עלה ארצה ונכלא בקפריסין, עלה ארצה ב-1948 והיה בין מייסדי קיבוץ כפר הנשיא.
כבר כילד קטן היה ברי סקרן ולדאבון לב הוריו היה מפרק ומרכיב את המכשירים בבית כדי להבין איך הם עובדים.
כמו כן אהב מאוד צבעים בוהקים, מה שהיה חסר בסקוטלנד האפרורית בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
בגיל 12 הוריו קנו לו ערכה גדולה של צבעי שמן וכל הציוד הנלווה והוא התחיל לצייר להנאתו ובמקביל ביקר לעיתים קרובות במוזיאון קלוינגרוב לאמנות.
ב-1951 הצטרף לתנועת 'הבונים' והיה חבר בה עד לעלייתו ארצה.
ב-1962 סיים את בית הספר והתחיל לעבוד במפעל גדול במטרה להיות מסגר מוסמך, לאחר חצי שנה התחיל ללמוד וקיבל תואר.
ב-1966 קבל תואר מהנדס מכונות.
ב־1968 נשא לאשה את איווי לבית זינגר (Shlesinger),ובמרץ 1969 הם בילו ירח דבש בטיול באירופה שהסתיים בצרפת, משם עלו ארצה באוניה 'דן' של חברת צים והתיישבו בקיבוץ עמיעד למשך שנה.
מקום העבודה הראשון של ברי היה במפעל הסתדרותי, במשך שנה ואחר מכן עבד בחברת ייעוץ בתור מייעל תהליכי עבודה במפעלים, במלחמת יום הכיפורים סופח למשך חצי שנה כנהג משאית למספר יחידות במצרים וסיני.
עד שנת 1990 שאז הפך לעצמאי ובמקביל למד באוניברסיטת חיפה בחוג לאמנות והתנסה באמנות.
היה חבר כמה שנים בקבוצת האמנים החיפאית סדנא 24/ בית היוצר, בארגונו של גרשון קניספל.
ב-2003 סיים לימודיו לתואר MBA.
פלוטקין הוא אמן רב תחומי.
ביצירותיו הוא משתמש, בפלסטיק, בעיתונים ישנים, בפסולת מתכת, בתערוכתו 'קח את היציאה הרביעית' ב־2015, כתבה האוצרת ב'דף הגלריה' ברי פלוטקין הוא 'מלקט עכשווי', בעוד קדמונינו היו מלקטים בטבע עלים, זרדים, אבנים קטנות, גידי חיות, צדפים וכל מה שמצא חן בעיניהם ויכלו לשאת אל מקום המבטחים שלהם.
ברי צועד בין שדות החומרים הזמינים כיום שלכת תעשייתית, זרדים מתכתיים, קונכיות פלסטיות שלדי מכשירים, שרידים מחפצים שהוא או מישהו אחר כבר השתמש בהם, כל מה שמושך את עיניו ומגרה את ידיו לחפון ולאגור.
1992 – "ארכיטקטורה של צורה, צבע, אור וצליל", 'הגלריה החדשה' בית אבא חושי, חיפה.
2015 – "קח את היציאה הרביעית", 'הגלריה החדשה' בית אבא חושי, חיפה.
1994 – "מגלגלים רולטת מזלות", סדנא 24/גלריה בית היוצר, חיפה.
995 – "רעות ואחווה", החגיגה בוואדי ניסנאס, חיפה.
2006 – "מחווה לחוה ובנותיה", 'סימגלרי', מגדים.
2021 – "טבע סביבה וקיימות באמנות ישראלית עכשווית", 'הגלריה החדשה לאמנות', בת ים.
ברטרם ריצ'רד ברוקר היה אחד מחלוצי הציירים המופשטים של קנדה.
כמו כן, היה אוטודידקט, אמן חזותי, סופר זוכה פרס המושל הכללי, וכן משורר, תסריטאי, מחזאי, מסאי, קופירייטר, מעצב גרפי ומנהל פרסום.
ברוקר נולד בקרוידון, אנגליה, לריצ'רד ברוקר ומרי אן (סקינר) ברוקר.
כשהיה בן שבע עשרה, הוא עבר עם משפחתו לפורטאז' לה פראירי, מניטובה, ב-1905. המקום שגשג וזרם גדול של מהגרים מאנגליה וממקומות אחרים באירופה שרצו לשפר את חייהם התיישבו שם.
בקנדה ברוקר עבד עם אביו ברכבת גרנד טראנק פסיפיק.
הוא למד בבית ספר לילה וקיבל, עבודת פקידות ברכבת.
לאחר שעבר לניאפווה, עיירה קטנה צפונית מזרחית לברנדון, מניטובה, ב-1912, הוא ואחיו, ססיל, שכרו בית קולנוע.
מ-1911 עד 1914, ברוקר היה פעיל בהפקות תיאטרון מקומיות בפורטג' ובניאפווה.
הוא ביים מחזה בשם Much Ado About Something בבית האופרה פורטאז', ונראה שהוא שיחק במספר הפקות מקומיות.
הצלחתו של ברוקר בכתיבה לסרטים ולתיאטרון מקומי העניקה לו השראה לעסוק בעיתונאות ובעיצוב עיתונים בניפאווה ולאחר מכן חזר בפורטאז' לה פראירי.
ב-1913 התחתן עם מרי אורילה ("ריל") פורטר, אותה הכיר במקהלה האנגליקנית של סנט מרי בפורטג'.
ב-1914 הוא הפך לעורך של העיתון המקומי "פורטג' ריוויו".
לאחר המלחמה הוא עבד עבור בעיתונים ומגזינים שונים.
הוא עבר לטורונטו, אונטריו, בשנת 1921 והצטרף לצוות המגזין Marketing.
ברוקר שימש כעורך ומוציא לאור של המגזין מ-1924 עד 1926. ב-1923 פרסם את ספרו הראשון.
בחייו החברתיים הוא חיפש אנשים בעלי דעות דומות עם תשוקה לאמנות ולמוזיקה.
ביתם הצנוע בשדרת גלנויו ברוקרס בשכונת המעמד הבינוני בלורנס פארק הפך למקום מפגש של אנשים יצירתיים, כולל המנצח ארנסט מקמילן והאמנים צ'ארלס קומפורט, פארסקבה קלארק וקתלין מון.
בסביבות 1922 עד 1924 החל ברוקר לעבוד על סדרה של ציורים לא אובייקטיביים בהשראת חוויה מיסטית עמוקה במהלך ביקור בכנסייה הפרסביטריאנית בדווייט באגם המפרץ באונטריו בשנת 1923. חוויה מיסטית זו חיזקה את הרוחניות שלו והניעה אותו לנסות לבטא את המיסטי באמנות.
ברוקר החל לצייר בסגנון מופשט, וב-1927 ערך את התערוכה הראשונה שלו, שאורגנה על ידי ידידו לורן האריס.
באותה שנה הוצגה עבודתו בתערוכה הלאומית של קנדה.
הוא היה אחד הקנדים הראשונים שציירו בסגנון זה, אם כי קתלין מון הציגה ציורים מופשטים לפני שברוקר הציג את שלו.
אוסף הציורים המופשטים הראשון של ברוקר, מ-1922 עד 1924, וגם מאוחר יותר, הושפעו כנראה בהשראת הציורים הוורטיקיסטים של ווינדהם לואיס (1882–1957), דייוויד בומברג (1890–1957), ויליאם רוברטס.
האמנות של קבוצה זו, במיוחד זו של לואיס, השתמשה בהפשטה בקווים חדים כדי לציין תנועה בצורה אלימה וחותכת.
התקצירים הראשונים של ברוקר מושפעים מהשימוש של הקבוצה האנגלית בצורות גאומטריות מוגדרות במדויק בעיוותים אגרסיביים ובגוונים רוויים מאוד.
אף שברוקר חיקה צורות וורטיקיסטיות ופוטוריסטיות, הוא לא היה בשום פנים ואופן חסיד הפוליטיקה של אותן תנועות.
לאחר שפגש ב-1929 את הצייר יליד ויניפג, ליונל למוין פיצג'רלד, ביצע ברוקר שינוי סגנוני גדול, בהתאם לנוהג של חברו החדש, והחל לשלב אלמנטים טבעיים ומופשטים ביצירתו.
אף על פי שלפעמים חזר להפשטה טהורה ולפעמים העז לעשות ציורים שהם בעצם ייצוגיים, חלק ניכר מעבודותיו מ-1930 ועד סוף חייו היה תערובת שובבה של שני האופנים הללו.
חיבורם של שני סגנונות הפך לסימן עבודתו לאחר 1930.
בשנת 1931 נקלע ברוקר למחלוקת על עירום באמנות כאשר ציור שלו הוסר מתערוכת גלריה כיוון שהכיל ציור עירום.
ברוקר כתב מאוחר יותר את החיבור "Nudes and Prudes" ב-1931 כתוכחה.
בשנת 1936 הפך הרומן של ברוקר לחשוב (1936) וליצירה הראשונה שזכתה בפרס לספרות של המושל הכללי, אם כי מעט מאוד עותקים נמכרו.
בשנת 1940 הוא הצטרף לצוות של חברת הפרסום מקלארן.
הוא נבחר כחבר באקדמיה המלכותית הקנדית ובאגודת האמנים של אונטריו.
הוא היה חבר מייסד של הקבוצה הקנדית של ציירים והשתייך גם לאגודה הקנדית של ציירים בצבעי מים.
ב-1972, הגלריה הלאומית של קנדה קיימה לזכרו תערוכה רטרוספקטיבית שנודעה ברחבי הארץ.
ברי מרטין סיימון הוא פיזיקאי מתמטי אמריקאי ששימש פרופסור למתמטיקה ופיזיקה תאורטית בפרינסטון, וקלטק.
ידוע בתרומותיו לתיאוריה הספקטרלית של אופרטורי שרדינגר במכניקה קוונטית.
חיבר למעל מ-400 מאמרים במתמטיקה ופיזיקה.
עבודתו התפרסה על תחומים רחבים של פיזיקה מתמטית: תורת השדות הקוונטיים, מכניקה סטטיסטית, תנועה בראונית, תורת המטריצות האקראיות, מכניקת קוונטים לא-יחסותית, מערכות מרובות חלקיקים, מכניקה קוונטית לא-יחסותית בשדות חיצוניים, הגבול הקלאסי של מכניקה קוונטית, אופרטורי שרדינגר אקראיים, ופולינומים אורתוגונליים.
אמו הייתה מורה בבית ספר, ואביו רואה חשבון.
מקור נמשפחה הוא מאודסה וגרודנה.
סבו קיבל את השם סיימון באליס איילנד.
למד בבית הספר התיכון ג'יימס מדיסון בברוקלין.
חזר בתשובה בעקבות נישואיו והוא כיום יהודי שומר מצוות.
במהלך שנות התיכון למד קורסים באוניברסיטת קולומביה.
בשנת 1962 זכה סיימון בתחרות של האגודה האמריקאית למתמטיקה.
בגיל 16 התקבל להרווארד והוכתר לעמית פוטנם ב-1965 בגיל 19, סיים תואר ראשון ב-1966, והדוקטורט ב-1970 מאוניברסיטת פרינסטון, בהנחיית ארתור סטרונג וייטמן.
עבודת הדוקטורט שלו עסקה במכניקת הקוונטים.
לאחר הדוקטורט מונה פרופסור בפרינסטון, בשנות השמונים עבר מפרינסטון לקלטק, ממנה פרש בקיץ 2016. חבר הקורטוריון של הטכניון בחיפה.
1974: מרצה מוזמן בקונגרס הבינלאומי של מתמטיקאים בוונקובר
1981: נבחר לעמית של האגודה האמריקנית לפיזיקה
1990: נבחר כחבר באקדמיה האוסטרית למדעים
2005: נבחר לעמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים
2012: נבחר לעמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה
2012: זכה בפרס אנרי פואנקרה
2015: זכה בפרס בוליאי של האקדמיה ההונגרית למדעים
2016: זכה בפרס סטיל על הישגי חיים
2018: פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
2019: נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים
ברי הוא מועדון כדורגל אנגלי שפועל בעיר ברי בסביבת מנצ'סטר.
הוא שיחק בעבר בפוטבול ליג וזכה פעמיים בגביע ה-FA.
הבעלים שלה זה ברי וואף וואף
המועדון הוקם בשנת 1885 על בסיס מספר קבוצות שהיו בעיר.
באותה שנה הוקם אצטדיון "גיג ליין" בו קבוצה משחקת גם כיום.
סוכם שבבסיס פעילות הקבוצה יהיו שחקנים מקצועיים, למרות שזה לא היה נפוץ באותה תקופה.
בשנת 1889 המועדון היה בין המייסדים של "ליגת לנקשייר" והיה אלוף הליגה מספר פעמים.
בשנת 1894 המועדון נבחר לפוטבול ליג ושיחק בליגת משנה.
בסיום העונה הוא ניצח במשחקי מבחן נגד ליברפול וקודם לליגה הבכירה.
בשנת 1900 הקבוצה זכתה בגביע ה-FA.
על הניצחון כל שחקן זכה ב-10 פאונד (לעומת 1 פאונד עבור משחק רגיל).
בשנת 1903 הקבוצה זכתה בגביע בפעם השנייה.
עונת 1925/1926 בפוטבול ליג קבוצה סיימה במקום הרביעי, שיא של הישגי הקבוצה.
בסיום עונת 1928/1929 בפוטבול ליג הקבוצה ירדה לליגת משנה ולא חזרה לליגה הבכירה.
לאחר מספר עונות בליגת משנה, הקבוצה ירדה ליגה נמוכה יותר.
היא חזרה לליגה השנייה בחשיבות רק לקראת עונת 1996/97. לאחר שתי עונות היא חזרה לליגה השלישית בחשיבותה.
בתחילת המאה ה-21 המועדון נכנס לבעיות תקציביות.
בשנת 2019 השתתפות הקבוצה בפוטבול ליג בוטלה.
לאחר מאבקים משפטיים הקבוצה חידשה את פעילות לקראת עונת 2020/2021.
בריאן סמואל אפשטיין , היה איש עסקים בריטי יהודי, אמרגנם של הביטלס ושל להקות ואמנים נוספים מליברפול.
נטיות להרס עצמי באופיו החריפו כאשר הפסיקו הביטלס את מסעי ההופעות שלהם, והיו אחת הסיבות למותו, ככל הנראה ממנת יתר של סמים.
מותו של אפשטיין היה אחד מהגורמים לפירוק הלהקה, שהתרחש שלוש שנים לאחר מותו.
חיים פרטיים, תחילת הקריירה והצטרפותו לביטלס
סבו היגר לבריטניה מליטא וסבתו מרוסיה.
אפשטיין, בן למשפחה יהודית אמידה מליברפול, השתלב בשנת 1955 בעסקי המשפחה, כמנהל חנות התקליטים "NEMS".
תחת ניהולו היצירתי והחדשני, הפכה החנות אחת מחנויות התקליטים המצליחות בליברפול.
אפשטיין לא הסתפק בהצלחתו וביקש גם להפוך אמרגן לאחת הלהקות בזירת המוזיקה התוססת של ליברפול.
ההזדמנות הגדולה נקרתה לאפשטיין בסוף שנת 1961, כאשר ביקר בחנותו לקוח שביקש לרכוש את התקליטון "My Bonnie" של טוני שרידן והביטלס.
תקליטון זה הוקלט אותה שנה בהמבורג, כשהביטלס משמשים להקת ליווי לשרידן.
הבקשה עוררה את סקרנותו של אפשטיין, והביאה אותו לבקר בהופעה של הלהקה במועדון The Cavern (המערה).
אחרי ההופעה נפגש אפשטיין עם חברי הלהקה (אז, עדיין עם המתופף פיט בסט, שהוחלף מאוחר יותר ברינגו סטאר) וזמן קצר אחרי כן הפך לאמרגנה של הלהקה.
אפשטיין חולל שינוי דרמטי במראה הלהקה ובצורת הופעתה.
הוא הגביל את זמן ההופעה לכחצי שעה, ותבע מחברי הלהקה לשנות את תסרוקתם ולוותר על בגדי העור ומראה ה"טדי בוי" שלהם.
במקביל, החל אפשטיין לתור אחר חברת תקליטים שתסכים להחתים את הלהקה על חוזה הקלטות.
ניסיונו הראשון, עם חברת "דקה", לא צלח.
ניסיון נוסף, בחברת EMI, עלה יפה יותר - אף כי לתפקיד המפיק מונה ג'ורג' מרטין, שעד אז התמחה בעיקר בתקליטי מוזיקה קלאסית והומור.
הצלחתה האדירה של הביטלס קנתה לאפשטיין שם, והוא הפך, נוסף על הביטלס, אמרגנן של להקות נוספות מליברפול.
כישרונו התיאטרלי וחושיו העסקיים החדים כאמרגן סייעו בידו בארגון מסעי ההופעות הארוכים של הביטלס בשנים 1963-1966, במהלכן הופיעו הביטלס מאות פעמים.
חוסר ניסיונו, עם זאת, עמד לו לרועץ בכמה וכמה עסקאות של מוצרים נלווים וחוזי תקליטים בארצות הברית.
בשנים 1964-1966 נמכרו תקליטים ומוצרים נלווים במיליארדי דולרים (בערכים של היום), אך הביטלס הפיקו מכך רק הכנסות זעומות.
בהדרגה מאסו חברי הביטלס בהופעות ובסתיו 1966 חדלו מהופעות חיות לחלוטין והתמקדו בהקלטות.
מצב זה הותיר את אפשטיין חרד למעמדו כאמרגן הלהקה, לקראת מועד חידוש חוזהו עם חבריה.
ב-27 באוגוסט 1967, כאשר הביטלס שהו בצפון אנגליה במחיצת המהרישי - מסעם הראשון כלהקה בלי ליווי של אפשטיין - נמצא אפשטיין מת בביתו שבלונדון, בעקבות נטילת מנת יתר של ברביטורט, חומר הרדמה ששימש בעבר גם כגלולת שינה והרגעה וכסם פנאי.
אפשטיין עירב שתיית אלכוהול ונטילת גלולות השינה במינון שייתכן והיה שגרתי עבורו, אך השילוב עם האלכוהול הפחית את סיבולת הגוף שלו לברביטורט והמינון הפך למנת יתר קטלנית.
חוקר מקרי המוות קבע שמותו של אפשטיין היה תאונה.
אפשטיין היה הומוסקסואל, ונטייתו המינית הייתה ידועה לכל מכריו, אף כי לא זכתה לפרסום בחייו.
בכמה ספרים על הביטלס נטען כי אפשטיין נמשך לחבר הלהקה ג'ון לנון, וכי משיכה זו הייתה אחד המניעים לרצונו להפוך לאמרגן הלהקה.
טענה זו הובילה גם לפרסומים על קשר הומוסקסואלי בינו לבין לנון, אך לקשר זה לא נמצאו תימוכין עובדתיים של ממש.
אפשטיין החל להשתמש בסמים ממריצים כבר מראשית הקריירה שלו כאמרגן.
רוב הסמים הממריצים היו אז חוקיים והשימוש בהם היה מקובל מאוד (הביטלס צרכו סמים ממריצים דרך קבע בהופעותיהם).
מאוחר יותר התנסה אפשטיין גם בסמים קלים וככל הנראה גם בסמים קשים יותר, כהרואין וקוקאין.
בריאות (ההפך מחולי) היא שילוב של יעילות תפקודית ומטבולית באורגניזם, הן ברמת המיקרו (רמת התא) והן ברמת המאקרו (הרמה החברתית).
בשטח הרפואה, בריאות מוגדרת לרוב כיכולת האורגניזם להגיב ביעילות לאתגרים (למצבי מתח) ולהשיב בצורה יעילה "מצב של איזון" – הומאוסטזיס.
הגדרה מקובלת נוספת למונח בריאות היא זו אשר נוסחה על ידי ארגון הבריאות העולמי (WHO), עוד בשנת 1946 ולפיה: "בריאות היא מצב של רווחה גופנית, נפשית וחברתית מושלמת ולא רק היעדר מחלה".
על כן, הגדרת ה-WHO, נראית בעיני רבים כמציבה מטרה אידיאליסטית ולא כאמירה מציאותית.
בשנת 1975 פורסם בקנדה דו"ח שכותרתו "פרספקטיבה חדשה על בריאותם של הקנדים", הידוע גם כדו"ח לה לונד.
הדו"ח הציע ארבעה משתנים להגדרת בריאות, אותם כינה: "ביולוגיה אנושית", "סביבה", "סגנון חיים" ו"ארגון בריאות".
מכאן שבריאות נשמרת באמצעות המדע ומקצוע הרפואה, אולם אף הפרט יכול לתרום לשיפור בריאותו.
פעילות גופנית, מניעת השמנה ושמירה על משקל גוף נכון, תזונה מאוזנת, הפחתת מתחים, הימנעות מעישון או שימוש בסמים, הן דוגמאות ליכולתו של הפרט לשפר את בריאותו.
אחד המדדים הנמצא בשימוש תכוף למדידת בריאות הציבור, בין מדדים אחרים, הוא הגובה הממוצע באוכלוסייה, משתנה המושפע מאוד מתזונה נכונה ומטיפול רפואי.
פעילות גופנית מטרתה לפתח או לשמר כושר גופני ובריאות.
לעיתים קרובות מטרת הפעילות הגופנית היא פיתוח יכולת אתלטית, או מיומנות אתלטית.
פעילות גופנית תכופה וסדירה היא מרכיב חשוב במניעת מחלות רבות, בהן, סרטן, מחלות לב, מחלות במחזור הדם, סוכרת מסוג 2, השמנה וכאבי גב.
נהוג לחלק פעילות גופנית לשלושה סוגים, זאת בהתאם להשפעתם הכללית על גוף האדם:
תרגילי גמישות, כגון מתיחות, משפרים את תנועת השרירים וטווח תנועות המפרקים.
תרגילים ארוביים, כגון הליכה וריצה, מתמקדים בסבולת לב ריאה.
תרגילים אנארוביים, כגון הרמת משקולות, מגבירים את כוח השרירים לטווח קצר.
לפעילות גופנית תרומה משמעותית לכושר גופני, כולל שמירה על משקל הגוף.
פעילות גופנית תורמת אף לבריאות עצמות הגוף, השרירים והמפרקים ומחזקת את מערכת החיסון.
עם זאת, יש לערוך הפרדה בין פעילות גופנית למטרות בריאות הנערכת, בדרך כלל, כפעילות גופנית בשעות הפנאי, לבין פעילות גופנית תחרותית שמטרתה היא זכייה בתחרות ו/או שבירת שיא ספורטיבי ואשר במקרים רבים אינה בריאה כלל וכלל.
כמו כן מחקרים רבים גילו כי ישנו קשר ישיר בין כושר גופני לבריאות הנפש, בן אדם אשר אינו מבצע פעולות גופניות על בסיס קבוע והוא אינו בכושר אזי יוכל לקשר קשר ישיר לתופעות התנהגות אצלו כגון: חוסר סבלנות, עצבנות, הפרעות ריכוז וכו'.
פעילות גופנית רבה מדי, שינוי חד בפעילות הגופנית, או פעילות גופנית לא מאוזנת, מפעילה עומס רב מדי על הגוף או על חלקים מסוימים בו, דבר שעלול לגרום לנזק אקוטי לבריאות (פציעות) ולנזק כרוני (שחיקה של רקמות).
תזונה היא תחום מדעי בו נחקר הקשר שבין המזון שאותו האדם צורך לבין מצב בריאותו ומחלותיו.
תזונה נכונה חשובה לבריאות האדם באותה מידה כמו פעילות גופנית.
תזונה נכונה חשובה עוד יותר לאלה המקיימים פעילות גופנית מתאימה, זאת כדי לסייע לגוף להתכונן לפעילות ולהתאושש ממנה.
כאשר הגוף לא מקבל הזנה מספקת, הגוף נכנס למצב של הרעבה ומכלה את רזרבות האנרגיה שלו לשם הישרדות: תחילה פחמימות, לאחר מכן שומנים, ולבסוף חלבונים שהם אבני הבניין של הגוף עצמו, כך שהגוף מאכל את עצמו.
בטווח שבין שני הקצוות: בריאות מושלמת מחד ומוות כתוצאה מרעב או תזונה לקויה מאידך, קיים מגוון של מחלות היכולות להיגרם או להחמיר כתוצאה מתזונה לא נכונה.
מחסור במזון מתאים, עודף במזון ומזון לא מאוזן (בעיקר חוסר או עודף של מרכיב מסוים במזון) עלולים להשפיע באופן שלילי על הבריאות, באופן אקוטי ובאופן כרוני, ולגרום מחלות שונות, בהן הרעלה, צפדינה, השמנת-יתר, סוכרת, דלדול עצם וכן בעיות התנהגותיות ופסיכולוגיות.
במחקרים שנעשו בתחום התזונה נמצא כי דיאטות חוזרות עלולות להשפיע באופן שלישוני על ההורמונים המופרשים מבלוטת התריס.
בריאות הנפש הוא מונח המתייחס לרווחתו הפסיכולוגית של הפרט.
מילון מרים-ובסטר מגדיר בריאות נפש כ"מצב של רווחה רגשית ופסיכולוגית בה הפרט מסוגל לעשות שימוש ביכולותיו השכליות והרגשיות, לתפקד בחברה ולעמוד בדרישות הרגילות של חיי היום-יום."
על פי ארגון הבריאות העולמי לא קיימת הגדרה אחידה של בריאות הנפש.
גורמים שונים, כגון הבדלים תרבותיים, הערכות סובייקטיביות ותאוריות מקצועיות שונות, עשויים להשפיע על הגדרת בריאות הנפש.
רוב המומחים מסכימים כי המונחים "בריאות נפש" ו"מחלת נפש" אינם הפכים.
במילים אחרות, היעדר מחלת נפש מוכרת אינו מצביע בהכרח על בריאות הנפש.
בריאן פטר ג'ורג' סנט ז'ן לה בפטיסט דה-לה סאל אינו הוא אמן ומפיק מוזיקה אלקטרונית בריטי כמו גם תאורטיקן מוזיקלי.
כאמן סולו הוא מפורסם ביותר כאבי מוזיקת האמביינט.
אינו, יליד וודברידג', מחוז ספוק באנגליה, התפרסם לראשונה בשנות ה-70 כנגן קלידים ומומחה למוזיקה וסינתיסייזרים בהרכב הגלאם רוק רוקסי מיוזיק.
ב-2011 שב אינו לעבוד עם להקת קולדפליי, והפיק את אלבומם החמישי.
במקביל לקריירה המוזיקלית עסק אינו גם במופעי אמנות ויזואלית, כתיבת טור קבוע בשבועון הבריטי האובזרבר, וכן תכנון ושיווק (ביחד עם האמן פיטר שמידט) של חפיסת קלפים המספקים עצות שימושיות באסטרטגיה אמנותית.
בשנים האחרונות, מקדיש אינו מאמץ משמעותי לקידום תנועת החרם על ישראל, ה-BDS.
בספטמבר 2018 הצטרף לעצומת אמנים, בעיקר בריטים, שקראו להחרמת האירוויזיון אם יתקיים בישראל.
ב-17 בספטמבר 2025 נערך בלונדון, בארנה של ומבלי, קונצרט צדקה בשם "Together for Palestine" ביוזמת אינו.
מטרת האירוע הייתה לגייס תרומות לארגון Choose Love, כאשר כל ההכנסות יועברו לארגונים פלסטיניים הומניטריים כגון Taawon, קרן הסיוע לילדי פלסטין ו-Palestine Medical Relief Service.
הכרטיסים לאירוע אזלו טרם קיומו.
בריאן אינו שימש השראה לדמות "ברנט מיני" בספרו של פיליפ ק.
למרות היותו חובב מוזיקה קלאסית הוא העריץ את אינו בשל האלבום Discreet Music.
בסדרת משחקי הווידאו Guilty Gear פזורים עשרות דימויים מעולם המוזיקה, כולל הדמות I-No, אשר ככל הנראה נקראת כך על שם אינו.
צליל האתחול של Windows 95 (לא המנגינה המהירה בגרסאות האחרות) נכתב על ידי בריאן אינו.
אינו הופיע בתפקיד אורח בתור "האב בריאן אינו" בקומדיית המצבים "האב טד" (Father Ted).
על פי טענות אחדות לאינו חיבה למשחקי מילים - שירו "King's Lead Hat" הוא אנגרמה של "Talking Heads" (להקה עימה עבד) ושמו הוא אנגרמה ל-"One Brain".
שירו "Lay My Love" בביצוע משותף עם ג'ון קייל הופיע בפסקול "עוד מוזיקה מחשיפה לצפון" (More Music From Northern Exposure) ב-1994.
הרכב האינדי פופ/רוק פסיכדלי "MGMT" הקדישו לו שיר הנושא את שמו "Brian Eno" באלבומם השני "Congratulations".
ברוך (ברי) פריגת (נולד ב-21 בדצמבר 1949) הוא סופר ותשבצאי ישראלי.
ברוך פרייטג נולד למרים וחיים פרייטג, זוג ניצולי שואה.
הוא גדל בבני ברק, וכבר בילדותו החל לכתוב סיפורים קצרים.
בהמשך עבר לגבעתיים, ולמד שם בתיכון קלעי.
בתקופת לימודיו בתיכון כתב את סדרת הספרים "השישייה", אך לא הוציאה לאור.
בצה"ל שירת בממר"ם, ולאחר מכן למד באוניברסיטת תל אביב לצורך קבלת תואר במתמטיקה, ולאחר מכן נישא ועבר להתגורר ברמת גן.
לאחר המעבר שינה את שם משפחתו לפריגת.
בתחילת שנות ה-70 חיבר תשבצים רבים שהתפרסמו בחוברות רבות.
לאחר לימודיו הוא עבד בחברת IBM.
באפריל 1979 יצא לאור הספר הראשון בסדרת "השישייה" במסגרת הוצאת יסוד.
הספר האחרון בסדרה זו יצא לאור בשנת 1993.
פריגת ניצל את הידע שלו במחשבים וכתב תוכנה לפתרון תשבצים, אותה הפיץ בסיוע של חברת באג מולטיסיסטמס.
במקביל לעבודתו ב-IBM המשיך לפרסם מאות סיפורים קצרים שהתפרסמו בשבועונים אחדים.
הוא גם כתב ארבעה ספרים המיועדים למבוגרים.
שני כלבים וילד – ספר על מסע הישרדות של ילד עם שני כלבים בתקופת השואה בהוצאת דני ספרים.
הספר נכלל במצעד הספרים של ספריות בתי הספר לכתות ז-ט
אק.טי.וי – סדרה בת 6 ספרים על אולפן טלוויזיה לגיל הנעורים בהוצאת דני ספרים
שלישיית דבליו – סדרה בת 4 ספרים על בלשים גולשים באינטרנט שמפענחים הודעות מוצפנות בהוצאת דני ספרים
קרן אלפא – סדרה בת 12 ספרים על משחק מחשב דמיוני במסלול הרפתקאות בהוצאת דני ספרים
מילימטר – סדרה בת 12 ספרים על ילדה כל יכולה עם טבעת פלאים מקפיאה בהוצאת דני ספרים
השישייה – סדרה בלשית בת 6 ספרים בהוצאות יסוד וספריית מעריב
השישייה של היפוגריף – מהדורה חדשה של סדרת השישייה עם פרקים חדשים
בלשיות הכדורגל – סדרה בת 3 ספרים על קבוצת כדורגל בליגה לנערים ושתי נערות בלשיות בהוצאת יסוד
שחר באמריקה – ספר על נער שירד לארצות הברית והקשיים בהם נתקל שם בהוצאת זליקוביץ
ציידי הערפדים – ספר ראשון בסדרת דם ניבים בהוצאת אופוס 2012
בסה"כ יצאו לאור 46 ספרים לגיל הנעורים
הארץ המובטחת – רומן בדיוני עתידני על מדינת ישראל בהוצאת הד ארצי
טירוף בריבוע – רומן מתח בלשי בהוצאת ביתן
הרי את מקודשת – קובץ סיפורים קצרים עם סוף מפתיע על יחסים בין אישה לגבר בהוצאת אורעם
שידוכי מחשב – קובץ סיפורים קצרים מעולם המחשב בהוצאת דליה פלד
בריאן אדמס הוא מוזיקאי קנדי, אשר פעיל מאז סוף שנות ה-70 ומכירותיו נאמדות במעל ל-100 מיליון תקליטים.
אדמס נולד בקינגסטון, אונטריו שבקנדה להורים בריטים דיפלומטים, אשר התגוררו בשליחות במהלך שנות השישים בבריטניה, ישראל, פורטוגל ואוסטריה, ולבסוף התמקמו בוונקובר שבקנדה, שם בילה אדמס את שנותיו כנער.
הוא נשר מבית ספר בגיל 15, וקנה פסנתר כנף בכסף שהוריו חסכו ללימודיו בקולג'.
בגיל 16 הצטרף ללהקה "Sweeney Todd", שהוציאה את האלבום "If Wishes Were Horses", כשאדמס הוא הסולן.
האלבום היה לכישלון ואדמס עזב לאחריו את הלהקה.
באותה תקופה הוא מימן עצמו במגוון של עבודות מזדמנות, כשוטף כלים ומוכר בחנות תקליטים, כשבעת עבודתו שם פגש את המתופף ג'ים וולאס, והשניים החלו להיות שותפים מוזיקליים בכתיבת שירים, שיתוף פעולה הנמשך עד היום.
משנת 2009 אדמס בזוגיות עם אליסיה גרימאלדי, אותה הכיר בזמן שעבדה עבורו כעוזרת אישית.
אדמס הוא אב לשתי בנות.
ב-1979 הוחתם בחברת התקליטים "A&M Records", והקליט את אלבום הבכורה שלו, אותו גם הפיק, יחד עם וואלאס.
האלבום הנקרא "Bryan Adams", ויצא בפברואר 1980. האלבום זכה להצלחה מינורית, ולא יצאו ממנו להיטים (שלושה סינגלים מהאלבום יצאו בקנדה בלבד), אולם רצועות ממנו הושמעו ברדיו ואדמס יצא לסיבוב הופעות מקומי בעקבות הוצאת האלבום.
אלבומו השני, "You Want It You Got It", שיצא ב-1981, והוקלט בתוך שבועיים בלבד, זכה להצלחה גדולה יותר מקודמו, ונכנס למצעד האלבומים האמריקני.
כמו כן, יצא בארצות הברית הסינגל "Lonely Nights", מתוך האלבום.
הפריצה של אדמס הגיעה בעקבות אלבומו השלישי, "Cuts Like a Knife", שיצא בינואר 1983. הלהיט הראשון מתוכו, "Straight from the Heart", נכנס ל-TOP 10 של מצעד בילבורד האמריקאי, והיה ללהיט הראשון של אדמס שעושה זאת.
אלבומו הרביעי, "Reckless", יצא לחנויות התקליטים ביום הולדתו ה-25 של אדמס (5 בנובמבר 1984) והגיע היישר למקום הראשון במצעד האלבומים האמריקני.
אלבום זה הפך את אדמס לכוכב בארצות הברית, כשמתוך האלבום יצאו לאור לא פחות משישה להיטים, ביניהם "Run to You", "Summer of '69" ו-"Heaven", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי.
בנוסף, האלבום כלל את הדואט המצליח עם טינה טרנר הנקרא "It's Only Love".
האלבום קיבל חמישה אלבומי פלטינה בארצות הברית והיה לאלבומו המצליח ביותר בארצות הברית.
ביולי 1985 השתתף במופע הרוק הדו-יבשתי "לייב אייד", בו שר, בין השאר, את השיר "Tears Are Not Enough", אותו כתב אדמס למען גיוס כספים לקרן שתסייע לתושבי אתיופיה הסובלים מרעב המוני.
שנתיים אחר כך הוציא את האלבום "Into the Fire", שהיה האלבום האחרון בו כל השירים נכתבו במשותף על ידי אדמס וואלאס.
עיקר הצלחתו של אדמס בעשור זה הגיעה משירי נושא לסרטי קולנוע.
ביוני 1991 יצא לחנויות הסינגל "", שהיה שיר הנושא של שובר הקופות "רובין הוד: נסיך הגנבים".
הסינגל זכה להצלחה פנומנלית ברחבי העולם, ובמיוחד בבריטניה, שם שהה במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במשך 16 שבועות רצופים (יולי-אוקטובר 1991), ובכך שבר את שיא השהייה הרצופה במקום הראשון במצעד הבריטי.
בנוסף, קיבל אדמס את פרס גראמי על השיר, בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר מסרט קולנוע.
הצלחת השיר הביאה גם להצלחה רבה של האלבום ממנו נלקח, "Waking Up the Neighbours", שיצא בספטמבר 1991 וקיבל ארבעה אלבומי פלטינה בארצות הברית, וכמו כן, הגיע למקום הראשון בבריטניה.
לאחר מכן כתב את שיר הנושא של הסרט "שלושת המוסקטרים" (1993), "All for Love", אותו שר יחד עם סטינג ורוד סטיוארט.
הסינגל הגיע למקום הראשון הן בארצות הברית והן בבריטניה.
ב־1995 הגיע להיט נוסף שלו למקום הראשון בארצות הברית, "Have You Ever Really Loved a Woman?", שהיה שיר הנושא של הסרט "דון חואן דה מרקו" (בכיכובו של ג'וני דפ).
שנה אחר כך שר עם ברברה סטרייסנד את שיר הנושא של סרטה "שתי פנים למראה", הנקרא "I Finally Found Someone", אשר הביא לו מועמדות שנייה רצופה לפרס האוסקר, בקטגוריית שיר הנושא הטוב ביותר.
הסינגל הגיע ל-TOP 10 במצעד האמריקני, כמו גם במצעד הבריטי.
אותה שנה שר גם את שיר הנושא של סרטו של פרנסיס פורד קופולה, "ג'ק", הנקרא "Star".
בנובמבר 1993 הוציא אלבום אוסף מצליח בשם "So Far So Good", אשר כלל את כל להיטיו הגדולים, לצד שיר חדש (שהפך להיות להיט גדול בפני עצמו) - "Please Forgive Me", אשר הגיע למקום השני במצעד הבריטי.
האלבום קיבל חמישה אלבומי פלטינה בארצות הברית והגיע למקום הראשון בבריטניה.
מאז חלפו שלוש שנים עד אשר הוציא אדמס אלבום אולפן חדש, הנקרא "18 til I Die", בו ניסה לרענן במעט את סגנונו המוזיקלי, מאמן רוק לאמן של רוק-פופ.
הדבר בלט היטב ב־1999, כששר את הדואט המצליח, "When You're Gone", לצד זמרת הספייס גירלס, מלאני סי, במטרה להישאר אקטואלי ולהצליח מסחרית.
השיר נכלל באלבומו "On a Day Like Today", שיצא באוקטובר 1998 שהיה לכישלון מסחרי.
שנה וחצי אחר כך המשיך את הקו המוזיקלי הזה, כששר עם די.ג'יי צ'יקיין את להיט המועדונים "Don't Give Up", שהיה שיר פופ-דאנס לכל דבר, ושהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, לראשונה מאז "".
לאחר שנתיים של הפסקה מהקלטות חזר אדמס, בשנת 2002, אל החיבור בין המוזיקה לקולנוע, כשכתב ביחד עם הנס צימר את השירים לפסקול סרט האנימציה "סוס פרא", ובראשם הלהיט "Here I Am", שהגיע למקום החמישי במצעד הבריטי, עליו גם קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב.
ארבע שנים אחר כך קיבל מועמדות נוספת ל"גלובוס הזהב" על שיר הנושא של הסרט "בובי", "Never Gonna Break My Faith".
באוקטובר 2004 יצא לחנויות התקליטים אלבום האולפן הראשון של אדמס מזה 6 שנים, הנקרא "Room Service".
באלבום זה שב אדמס לשורשיו הרוקיסטים, והשירים באלבום הם בסגנון רוק בלבד.
האלבום נכשל מסחרית בארצות הברית, אך זכה להצלחה באירופה (מקום ראשון במצעד האלבומים האירופאי).
לציון 25 שנות קריירה הוציא אדמס באוקטובר 2005 את אלבום האוסף המקיף "Anthology" (בסגנון The Beatles Anthology), שכלל שלושה דיסקים: שני דיסקים הכוללים להיטים של אדמס בין השנים 1980–2005 ודיסק שלישי שהוא אלבום הופעה משנת 2005. בנוסף, שר את שיר הנושא של קומדיית המצבים "Stacked", בה כיכבה פמלה אנדרסון.
ב-29 בינואר 2006 קיים אדמס הופעה היסטורית בקראצ'י שבפקיסטן, ובכך היה לאמן המערבי הראשון המופיע במדינה מוסלמית זו.
ב-23 במרץ 2008 יצא לאור אלבום האולפן שלו, 11, כמספר אלבומי האולפן שלו עד אז.
בשנת 2011 תרם את קולו לסרט האמריקאי-דרום אפריקאי "חבר על ארבע".
ב-2 באוקטובר 2015 יצא לאור אלבום האולפן Get Up.
כחלק מסיבוב ההופעות לקידום האלבום, הגיע אדמס לסדרה של שלושה מופעים בישראל בדצמבר 2017, שניים בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב ואחד בפיס ארנה ירושלים.
בשנת 1987 שיחק בסרט הקדילק הורוד בתור דייל בתחנת דלק.
תצלומיו של אדמס פורסמו במגזיני צילום נחשבים, כדוגמת "ווג" ו-"Vanity Fair".
ב-1 ביוני 2005 פרסם את ספר התמונות הראשון שלו, הנקרא "American Women", יחד עם מעצב האופנה קלווין קליין.
בין המקומות בהם התקיימו תערוכות לצילומיו של אדמס נמנים: המוזיאון המלכותי של אונטריו (1999) ו"בית קנדה" (2005), וכמו כן קיים תערוכות גם בערים רומא, פריז, וינה וקלן (גרמניה).
רוב פעילותו הפילנתרופית של אדמס נעשית דרך הקרן שלו, "קרן בריאן אדמס", ששואפת לקדם את החינוך ואת אפשרויות הלמידה עבור ילדים וצעירים ברחבי העולם.
אדמס הוא טבעוני החל משנת 1989 ותומך בפרויקטים רבים של ארגון PETA.
בריאות הנפש הוא תחום העוסק בתחושה הפסיכולוגית של רווחה נפשית של האדם, ובקיומן או היעדרן של הפרעות נפשיות; באיכות המצב הנפשי, הרגשי או באיכות יכולת התפיסה.
המונח "בריאות נפש" אינו זהה למונח "רפואת נפש" (פסיכיאטריה), העוסק רק בהיבטים הקליניים של בעיות נפשיות, והוא עשוי להיות קשור לאיכות חיים.
בפסיכולוגיה חיובית או בהוליזם, למשל, המונח משקף גם את יכולתו של הפרט ליהנות מחייו; ובאיזון הנדרש בין פעילויות שונות של הפרט להשגת חוסן נפשי.
ארגון הבריאות העולמי קובע כי אין הגדרה מקובלת של בריאות הנפש, והדבר שונה מתרבות לתרבות; ולעיתים גם בין יחידים וגישות שונות בפסיכולוגיה.
בני אדם הלוקים בהפרעה נפשית חווים בעוצמה גדולה רגשות כמו לחץ, פחד, מתח ועצבות עד שהן מקשות עליהם ביום יום.
ישנה חשיבות גדולה לגורמים חברתיים על בריאות הנפש.
מחקר בנושא מצא כי ישנם שלושה תחומים מרכזיים שיכולים להשפיע על בריאות נפשית חיובית: רווחה רגשית – תחושת אושר וסיפוק מחיינו, רווחה פסיכולוגית – מימוש עצמי ורווחה חברתית – היכולת להיות בעל ערך חברתי.
בימי הביניים, הובילו רופאים ערביים את הטיפול בהפרעות נפשיות, וקשרו בין רוחניות לבין מצב בריאות הנפש.
הפסיכיאטר אייזק ריי, שהיה אחד ממקימי האגודה הפסיכיאטרית האמריקאית, פיתח את הנושא והגדיר "היגיינה נפשית" כיכולת לשמור על הנפש חסינה מפני אירועים שפוגעים בה.
בריאות הנפש בקרב בני נוער
תקופת גיל ההתבגרות היא תקופה רגישה בה בני הנוער עוברים שינויים ואתגרים נפשיים רבים בזמן קצר.
בעקבות כך מרבית ההפרעות הנפשיות נוטות להתפרץ.
בריאות נפשית בקרב בני נוער היא רווחה רגשית עם תפקוד חברתי, משפחתי ובית ספרי תקינים.
על מנת להתפתח באופן בריא, לבנות מערכות יחסים חזקות ולשרוד בחברה בני נוער זקוקים לבריאות נפשית טובה.
מחקר שנערך בנושא השפעות גזע, אתניות ומצב סוציו אקונומי על בריאות הנפש מצא כי ילדים שהוריהם נמצאים בעוני או שחוו הפסדים כלכליים חמורים דיווחו כי יש להם יותר שיעורי דיכאון, חרדה והתנהגויות אנטי-חברתיות.
ניתן לראות כי ידע שנצבר בעשור האחרון ממחקרים רבים, מעלה כי קיים קשר בין בריאות גופנית לבין רווחה נפשית/בריאות נפשית.
פעילות גופנית קשורה להפחתת חרדה, דיכאון, שיפור במצבי רוח.
בתוך תחום הפעילויות הספורטיביות תחום היוגה הוא חלק מרכזי כאסטרטגיית טיפול ושיקום בריאות הנפש.
מחקרים מצאו כי תרגולים שמבוססים על יוגה או אחרים המסייעים לרגיעה הם או חלק מטיפול או כתוספת לטיפולים אחרים בהפרעות הנפש ונמצאו כמועילים.
רווחה נפשית או מיטביות הוא מושג בפסיכולוגיה המתאר את הערכתו הסובייקטיבית של האדם את בריאותו הנפשית.
זו המידה שבה תופס האדם את האיכות הכוללת של חייו כחיובית ורצויה.
מושג הרווחה הנפשית מבוסס על תפיסות הפסיכולוגיה ההומניסטית, שיצאה נגד יצירת תובנות על נפש האדם מתוך מונחים של חולי, והעדיפה להתמקד במימוש והרחבה של אנושיות האדם ופיתוח המשאבים האנושיים הגלומים בו לכיוון של התפתחות ויצירה.
הרווחה הנפשית מתמקדת בתפקוד התקין של האדם.
גישה זו מוליכה לחיפוש אחר מקורות הכוח, התפוקות החיוביות והתמודדויות יעילות עם המציאות.
בריאן אוסטין גרין הוא שחקן אמריקאי.
ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור דייוויד סילבר בסדרת הנוער הפופולרית "בוורלי הילס 90210", ובתור דרק ריס בסדרה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור".
נולד בשם בריאן גרין (Brian Green) בשכונת ואן נייס (אנ') בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של ג'וייס וג'ורג' גרין, והוא גדל עמם בשכונת צפון הוליווד בלוס אנג'לס.
שמו האמצעי, "אוסטין", התווסף כדי להבדיל את עצמו משחקן אחר באותו שם כשהצטרף לגילדת שחקני המסך כילד.
גרין למד בבית הספר התיכון ע"ש אלכסנדר המילטון (אנ') בוסטסייד ולאחר מכן סיים את לימודיו בתיכון צפון הוליווד (אנ').
בשנים 1987 עד 1989, בתחילת דרכו הופיע גרין באופרת הסבון "נוטס לנדינג", בתפקיד בריאן קנינגהאם.
מ-1990 ועד 2000 כיכב גרין בתפקיד דייוויד סילבר, בסדרת הנוער "בוורלי הילס 90210".
בשנת 1996 ניסה לפתוח בקריירה של ראפר, והוציא לאור אלבום אחד שנחל כישלון.
בשנת 1997 חזר לשחק בסרט המשך לסדרה "נוטס לנדינג"
ב-2005 הופיע גרין בתפקיד משני בקומדיה "פרדי", בכיכובו של פרדי פרינז ג'וניור.
הסדרה ירדה מהמסכים אחרי עונה אחת.
בין השנים 2008–2009 כיכב בסדרה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור", בתפקיד דרק ריס.
בין השנים 2012–2013 כיכב בסדרה "להקת החתונות" אשר בוטלה לאחר 10 פרקים.
מ-1992 עד 1995, גרין היה בזוגיות עם השחקנית טיפאני ת'יסן, אותה הכיר על סט הסדרה "בוורלי הילס 90210".
בשנת 1999, גרין התחיל לצאת עם השחקנית ונסה מרסיל (אנ'), אותה גם פגש על הסט.
השניים התארסו ביולי 2001 ונולד להם בן יליד 2002. הם תכננו להינשא באותה שנה, אך סיימו את מערכת היחסים ביניהם ב-2003.
בשנת 2004, גרין החל לצאת עם השחקנית מייגן פוקס, לאחר שנפגשו לראשונה על הסט של "הופ ופיית'" שהיה בן 30 והיא בת 18. פוקס אמרה שגרין היסס בתחילה להיכנס איתה למערכת יחסים בגלל הפרש הגילאים ביניהם.
עוד אמרה, "הייתי צריכה לשכנע אותו שאני קצת יותר אחראית ושיש לי דברים אחרים להביא לשולחן מלבד גיל 18".
הם התארסו ב-2006 אך ביטלו את אירוסיהם בפברואר 2009. מאוחר יותר באותה שנה, ביתם היה מטרה על ידי קבוצת פושעים בעלי מוטיבציה אופנתית, הידועה בשם "הבלינג רינג", אשר כוונתם הייתה לגנוב את בגדי המעצבים של פוקס.
ביוני 2010, גרין ופוקס הודיעו שהם מאורסים שוב, וכמה ימים לאחר מכן ב-24 ביוני, השניים התחתנו באתר הנופש ארבע העונות באי הוואי.
יש להם שלושה בנים, ילידי 2012, 2014, ו-4 באוגוסט 2016. פוקס הגישה תביעת גירושין מגרין ב-21 באוגוסט 2015, ימים ספורים לאחר שהודיעו בני הזוג על פרידתם.
הם התפייסו בתחילת 2016. ב-25 באפריל 2019, פוקס הגישה בקשה לביטול הגירושין בלוס אנג'לס, קליפורניה.
במאי 2020, גרין הודיע שהוא ופוקס נפרדו לאחר כמעט 10 שנות נישואים.
בנובמבר 2020, פוקס הגישה בקשה לגירושין מגרין בפעם השנייה, אשר נכנסו לתוקף ב-15 באוקטובר 2021..
מאז אוקטובר 2020, גרין נמצא בזוגיות עם הרקדנית האוסטרלית שרנה בורג'ס (אנ').
הם הודיעו שהם מצפים לילדם הראשון המשותף ב-4 בפברואר 2022. בנם נולד ב-28 ביוני 2022. ב-22 בספטמבר 2023 הודיעו בני הזוג על אירוסיהם.
ביוני 2022, גרין חשף כי הוא סבל בעבר מקוליטיס כיבית.
גם גרין וגם אשתו לשעבר מייגן פוקס תומכים ב-Genrosity Water, ומימנו יצירת למעלה מעשר בארות מים עבור הארגון.
באמצעות הפודקאסט שלו, גרין ארגן אירוע צדקה לטובת הארגון ב-1 בספטמבר 2018. אירוע צדקה שני התקיים ב-31 באוגוסט 2019 – והשתתפו בו רבים מכוכבי הסדרה "בוורלי הילס 90210".
בשנת 2021, גרין וחברתו שרנה לקחו חלק בקמפיין Search4Smiles התומך במנוע החיפוש Trueheart, אשר תורם 80% מהרווחים שלהם לצדקה.
+שנהסדרהתפקידהערות1986הרוח מטירת קאנטרווילוויליסרט טלוויזיהThe New Leave It to Beaverג'ייסוןפרק: "Does Not a Woman Make"1986–1989נוטס לנדינגבריאן קנינגהם27 פרקים1987הדרך לגן העדןמת'יו אוונספרק: "Normal People"ילדת הפלאגארי2 פרקיםבוקר טוב גברת בליסאדם מונקריףפרק: "Pilot"1989משמר המפרץבריאןפרק: "Panic at Malibu Pier"Adventures in Babysittingדריל קופרסמית'סרט טלוויזיה של CBS1990–2000בוורלי הילס 90210דייוויד סילברתפקיד ראשי (10 עונות); 292 פרקים
גם מפיק בפועל2020הזמר במסכהמתחרה ("הג'ירפה")עונה 4; מודח שלישי2020–2021הרקדן במסכהשופטתוכנית מציאות; 9 פרקים2021משפחת קונרג'ף4 פרקיםרוקדים עם כוכביםמתחרהעונה 30; מודח שלישי2023מופע שנות ה-90דייוויד סילברפרק: "The Birthday Girl"הזמר במסכהמתחרה (""בובת מבחן הריסוק")עונה 5; מודח ראשוןSpecial Forces: World's Toughest Testמתחרהעונה 2; מודח שלישי2024Cape Holly Christmasג'ון דייוויססרט טלוויזיה של הולמרק
בריאן ארנסט אורסר הוא מחליק קרח קנדי בעבר שהתחרה בקטגוריית גברים יחידים וכיום מאמן.
הוא אלוף עולם (סינסינטי 1987), פעמיים ברציפות סגן אלוף אולימפי (סרייבו 1984 וקלגרי 1988) ו-8 פעמים אלוף קנדה.
אורסר זכה לשאת את הדגל הקנדי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת קלגרי (1988).
בשנים 1981–1988 זכה אורסר 8 פעמים באליפות קנדה בהחלקה אמנותית בתחרות לגברים יחידים.
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 הוא זכה במדליית ארד, אחרי סקוט המילטון מארצות הברית ונורברט שראם ממערב גרמניה.
באולימפיאדת סרייבו (1984) זכה אורסר במדליית כסף אחרי המילטון ולפני יוזף סבובצ'יק מצ'כוסלובקיה.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה באוטווה, קנדה הוא זכה במדליית כסף אחרי המילטון ולפני אלכסנדר פדייב מברית המועצות.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכה אורסר במדליית כסף אחרי פדייב ולפני בריאן בויטנו מארצות הברית.
באליפות העולם שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1986 זכה אורסר במדליית כסף אחרי בויטנו ולפני פדייב.
באליפות העולם שנערכה בסינסינטי, אוהיו ארצות הברית בשנת 1987 זכה אורסר במדליית זהב לפני בויטנו ופדייב.
באולימפיאדת קלגרי (1988) זכה אורסר במדליית כסף, פעם שנייה ברציפות, אחרי בויטנו ולפני ויקטור פטרנקו מברית המועצות.
חודש לאחר מכן, הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה אחרי בויטנו ולפני פטרנקו.
אורסר מכהן בתפקיד המאמן הראשי ב"מועדון הקריקט, החלקה וקרלינג של טורונטו" (אחד מהמרכזי הספורט הנחשבים ביותר בקנדה להחלקה אמנותית).
בשנת 1985 זכה אורסר באות מסדר קנדה וקודם לקצין במסדר קנדה בשנת 1988.
במרץ 2009 זכה אורסר להירשם בהיכל התהילה העולמי של החלקה אמנותית.
בנובמבר 1998 ניסה אורסר למנוע את פרסומו של המאבק המשפטי בינו לבין בן זוגו לשעבר, קרייג ליסק, שתבע ממנו מזונות בטענה שגילוי נטייתו המינית תהרוס את הקריירה שלו, אך למרות האאוטינג שנעשה לו הוא זכה לתמיכה בקרב הספורטאים והציבור.
בריאן אקטון הוא מיליארדר, מתכנת ויזם אינטרנט אמריקאי.
הוא מייסד שותף (יחד עם יאן קום) של אפליקציית וואטסאפ, אפליקציית תקשורת למכשירי סמארטפון שנרכשה על ידי פייסבוק בפברואר 2014 עבור 19 מיליארד דולר.
בעברו עבד עבור חברת .
בשנת 2018 הוא התמנה ליושב ראש של Signal production המפתחת תוכנת "סיגנל".
אקטון, יליד מישיגן, גדל במרכז פלורידה ושם סיים את לימודיו התיכוניים.
אקטון קיבל מלגה מלאה ללימודים באוניברסיטת פנסילבניה, אך עזב לאחר שנה ועבר לאוניברסיטת סטנפורד, שם סיים תואר במדעי המחשב בשנת 1994. עבד בחברות תוכנה גדולות דוגמת אפל ואדובי מערכות.
בשנת 1996 נהפך לעובד ה-44 של חברת יאהו.
בשנת 1998 יאן קום התקבל לעבודה בחברת יאהו.
זמן קצר לאחר מכן פגש את אקטון בעת שעבד עבור ארנסט אנד יאנג כבודק פרצות אבטחה.
במשך תשע השנים הבאות הצמד עבד יחד ביאהו.
אקטון השקיע ואיבד מיליונים בבועת הדוט קום שהתפוצצה בשנת 2000. בספטמבר 2007 קום ואטקון לקחו חופשה של שנה מיאהו, טיילו בדרום אמריקה והחלו לשחקי משחקי אולטימייט.
שניהם ניסו להתקבל לחברת פייסבוק, אך נכשלו במבדקים.
בינואר 2009 קום רכש מכשיר אייפון והבין שה-App Store שהייתה אז רק בת 7 חודשים תצמח ותייצר שוק לאפליקציות רבות לסמארטפונים.
הוא נפגש עם חברו, אלכס פישמן, והחל לדבר איתו על פיתוח אפליקציה.
כמעט מיידית הוא קבע ששם האפליקציה יהיה Whatsapp מפני שהוא מזכיר את הצירוף What's up ("מה נשמע" באנגלית), ושבוע לאחר מכן, ב-24 בפברואר 2009, ייסד את חברת Whatsapp.
בשנת 2014 אקטון וקום הסכימו למכור את אפליקציית Whatsapp לפייסבוק תמורת הון נזיל ומניות בשווי של 19 מיליארד דולר אמריקאי.
מגזין "פורבס" העריך שחלקו של אקטון בעסקה עמד על כ-20 אחוזים ועל כן הונו נאמד ב-3.8 מיליארד דולר לאחר העסקה.
לפי ציוץ של אקטון בטוויטר הוא נדחה מלהתקבל לעבודה הן בפייסבוק והן בטוויטר בשנת 2009.
בריאן וילסון אוֹלְדיס היה סופר ועורך אנתולוגיות בריטי, הידוע בעיקר בזכות הרומנים וסיפורי המדע הבדיוני שלו.
זוכה שני פרסי הוגו, פרס נבולה ופרס ג'ון קמפבל.
ב-2000 היה הסופר ה-18 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
בריאן אולדיס נולד ב-18 באוגוסט 1925 בדירהאם שבמחוז נורפוק, בריטניה.
בגיל שלוש החל לכתוב סיפורים, ואמו כרכה אותם ושמרה על מדף.
בגיל שש נשלח ללימודים ב-West Buckland School ולאחר מכן במכללת פרמלינגהאם (Framlingham).
ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, הצטרף לצבא הבריטי ונלחם בבורמה.
לאחר המלחמה עבד כמוכר ספרים באוקספורד.
הוא גם כתב מספר סיפורים קצרים, אשר משכו את תשומת לבו של צ'ארלס מונטית' (Monteith), עורך בהוצאת Faber and Faber.
כתוצאה מכך, בפייבר פרסם אולדיס את ספר הבכורה שלו, The Brightfount Diaries (1955), רומן בן 200 עמודים הכתוב כיומן, ומתאר את חייו של שוליית מוכרים בחנות ספרים.
בערך בזמן הזה הוא גם החל לכתוב מדע בדיוני עבור מגזינים שונים.
על פי ISFDB, היצירה הספקולטיבית הראשונה שפרסם היא הסיפור הקצר "Criminal Record" בכתב עת Science Fantasy (1954).
ב-1955 פרסם מספר סיפורים נוספים.
ב-1954 ערך העיתון "האובזרבר" תחרות סיפורים קצרים שעלילתם מתרחש בשנת 2500. סיפורו של אולדיס "Not for an Age" דורג במקום השלישי לפי הצבעת הקוראים.
הספר The Brightfount Diaries זכה להצלחה מסוימת, והוצאת פייבר שאלה את אולדיס אם יש לו טקסטים נוספים לפרסם.
אולדיס הודה שהוא כותב מדע בדיוני, לשמחתה של ההוצאה לאור, שכן היו בהנהלה מספר חובבי מדע בדיוני.
פייבר הוציאו לאור את ספר המדע הבדיוני הראשון של אולדיס, אסופת סיפורים בשם Space, Time and Nathaniel (1957).
בשלב זה הכנסותיו של אולדיס מספרות השתוו להכנסותיו בחנות הספרים, והוא החליט להפוך לכותב במשרה מלאה.
בין היתר כתב את הסיפור הקצר "Super-Toys Last All Summer Long" (1969), עליו מבוסס הסרט אינטליגנציה מלאכותית (2001).
אולדיס זכה להצחה גם כעורך אנתולוגיות.
ב-1961 ערך אנתולוגיית מדע בדיוני בהוצאת Penguin, בשם "Penguin Science Fiction", אשר זכתה להצלחה מרובה והודפסה מספר פעמים.
בשנות השבעים ערך אנתולוגיות גדולות ומצליחות של מדע בדיוני: "Space Opera" (1974), "Space Odysseys" (1975), "Galactic Empires" (1976), "Evil Earths" (1976), וכן "Perilous Planets" (1978), כן ערך את "Science Fiction Art" (1975), ספר בפורמט גדול ובו אוסף ציורים ממגזיינים ועיתונים זולים מהתקופה.
בשנות השישים והשבעים, גשושיות פלנטריות גילו שכוכב נוגה אינו דומה לג'ונגל החם והטרופי שתואר במדע הבדיוני של התקופה.
ערך יחד עם הארי הריסון אנתולוגיה בשם "Farewell, Fantastic Venus!", שם הדפיסו מחדש סיפורים המתרחשים בנוגה שטרם הגילוי.
בשנים 1968–1976 ערך יחד עם האריסון סדרת האנתולוגיות "The Year's Best Science Fiction" (גליונות 1–9).
אולדיס המציא סוג של ספרות בזק (מונח שעוד לא היה קיים אז) בשם "מיני-סאגה" - סיפורים שאורכם חמישים מילים בדיוק.
המגזין "The Daily Telegraph" ערך תחרויות מיני-סאגה במשך מספר שנים, ואולדיס שפט בהם.אולדיס גם ערך מספר אנתולוגיות של מיני-סאגות.
אולדיס נסע ליוגוסלביה, שם פגש מעריצים בליובליאנה ופרסם ספר מסעות אודות המדינה בשם "Cities and Stones" (1966), עבודתו היחידה בסוגה זו.
הוא פרסם סיפור היסטוריה חלופית בשם "The Day of the Doomed King" (1968), אודות
מלכים סרבים בימי הביניים, וכתב רומן בשם "The Malacia Tapestry", המספר על דלמטיה חלופית.
בנוסף להיותו סופר מצליח, אולדיס הוא גם אמן חזותי.
תערוכת היחיד הראשונה שלו "ההמיספרה האחרת" (The Other Hemisphere) הוצגה באוקספורד באוגוסט-ספטמבר 2010, והיצירה הראשית בתערוכה, "מטרופוליס" נמכרה במהדורת דפוס מוגבלת.
ספריו של בריאן אולדיס שתורגמו לעברית:
נחיל כוכבים, עברית: יאיר שמעוני, רמת גן: מסדה ('ספריית המדע הדמיוני'), 1976.
אל האינסוף, תרגם מאנגלית יוסף כרוסט, תל אביב: עם עובד ('מדע בדיוני'), תשל"ז.
עידן הסוד, עברית: עמוס גפן, גבעתיים: מסדה ('סדרה למדע בדיוני'), 1979.
שנים באפלה, מאנגלית: ישעיהו לויט, תל אביב: רבמכר ('מדע בדיוני', 'פנטסיה'), תש"מ.
אחר-הצהרים הארוך על פני האדמה, תרגמה מאנגלית: דניאלה פרנס, תל אביב: עם עובד ('מדע בדיוני'), תשמ"ב 1981. (The Long Afternoon of Earth)
"לוחם קטן ומסכן", פנטסיה 2000 גיליון 12; המימד העשירי גיליון 9.
בריאן אולדאפו אידובו הוא כדורגלן רוסי ממוצא ניגרי המשחק כמגן שמאלי בחימקי ובנבחרת ניגריה.
אידובו התחנך בבית הספר לכדורגל "סמנה" שהיה מסונף לזניט סנקט פטרבורג, אולם התקשה להתבלט בהרכב המרכזי ועבר לבסוף לקבוצת הכדורגל אמקאר פרם.
את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית ערך ב-6 במאי 2012 במשחק של אמקאר נגד טרק גרוזני.
לאחר שהושאל לדינמו סנקט פטרבורג במהלך עונת 2013/14, אידובו חתם על חוזה חדש ל-3 שנים עם אמקאר ב-30 ביוני 2014, הוא האריך את החוזה שלו שוב בפברואר 2017 עד קיץ 2020 אבל בעקבות פירוק הקבוצה, חוזהו הסתיים והפך לשחקן חופשי.
ביולי 2018 חתם על חוזה למשך שלוש שנים עם לוקומוטיב מוסקבה.
בנובמבר 2017, אידובו נקרא לנבחרת ניגריה למשחק הידידות נגד נבחרת ארגנטינה בכדורגל באצטדיון קרסנודאר ב-14 בנובמבר 2017. אידובו ערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף לאולה איינה במחצית השנייה והבקיע את השער השלישי בניצחון 4-2.
אביו הוא ניגרי ואמו חצי-רוסייה, חצי ניגרית.
הוא נולד וגדל בסנקט פטרבורג, למעט תקופה קצרה מגיל 3 עד 6. כאשר הוא חי באוברי, ניגריה.
אידובו דובר רוסית ושימש כמתרגם עבור הנבחרת הניגרית במסיבת העיתונאים שזו ערכה בקרסנודאר בנובמבר 2017.
HealthKit (בתרגום לעברית: בריאות) היא פלטפורמה ויישומון מעקב בריאותי שפותח על ידי חברת אפל עבור מערכת ההפעלה של iOS.
זמן קצר לאחר שחרורו של מערכת ההפעלה, iOS 8 ב-17 בספטמבר 2014, החברה הסירה את כל האפליקציות התואמות ל-HealthKit מחנות היישומים שלה על מנת לתקן באג שגרם לבעיות בטלפונים הניידים ולמזהה טביעת אצבע.
עם פרסום ה-iOS 8.0.2 ב-26 בספטמבר 2014, שחררה חברת אפל את האפליקציה.
בימים הראשונים שלאחר השקת האפליקציה, נאמרו ביקורות רבות עקב היעדרות של היישומים התואמים לאפליקציה, ספירה לא תקינה ועוד.
בסופו של דבר, חברת אפל תיקנה את כל הבעיות הללו בעזרת עדכון תוכנה.
ביולי 2016, משתמשי ה-iOS 10 המתגוררים בארצות הברית, נרשמו לאפליקציה על מנת לתרום איברים, עיניים ורקמות.
האפליקציה פועלת בעזרת חיישנים על מנת לעקוב אחר הפעילות של המשתמש ועל מנת להקליט או הפעילות הגופנית שלו.
האפליקציה מספקת תצוגה מקיפה של הפעילות הגופנית הכוללת של המשתמש.
האפליקציה מודדת את זמן, מרחק, צעדים וקלוריות בעת ביצוע הפעילות.
באפליקציה ממשק נוסף המודד את שעות השינה של המשתמש.
בריאן אוביידו (בספרדית: Bryan Oviedo; נולד ב-18 בפברואר 1990) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק באלחואלנסה בעמדת המגן השמאלי.
אוביידו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפורטיבו סאפריסה ואף שיחק שבעה משחקים בקבוצה הבוגרת.
ב-5 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק האליפות של קופנהגן בו ניצחה 0-4 את קוגה.
באוגוסט הושאל לנורשלן עד לסיום העונה, על מנת לצבור דקות משחק.