tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקרב הבא שלו היה נגד הצרפתי ז'ורז' קרפנטייה, שהיה גיבור מלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה וזכה לפופולריות רבה משני צידי האוקיינוס.
טקס ריקראד קידם את הקרב בפיקחות, הדגיש את ההבדלים בין שני הגברים, וג'ורג' ברנרד שו, שטען שקרפנטייה היה "המתאגרף הטוב בתבל" והימר 50 ל-1 נגד דמפסי.
הקרב נערך ב-2 ביולי 1921 בבוילס ת'רטי אייקרס, ג'רזי סיטי, ניו ג'רזי.
והיה הפעם הראשונה שהכנסותיו מהקהל באולם עברו את מיליון הדולר.
מספר הצופים היה 91,000. אם כי הוא כונה "קרב המאה", ורבים מהאנשים שלא ידעו הרבה על אגרוף חשבו שלקרפנטייה היה סיכוי לזכות, רוב המומחים חזו ניצחון חד-צדדי לדמפסי, והצדק היה עמם.
RCA ארגנו סיקור חי לקרב והפכו את האירוע לראשון ששודר ברדיו ברחבי האומה ונקלט ברוב מכשירי הרדיו הביתיים אחרי שבתחילה הוברק ל-KDKA כדי שישודר ברדיו.
קרפנטייה התחיל את הקרב ביתרון ואפילו גרם לדמפסי להתנודד מימנית חזקה בסיבוב השני.
אולם, כתב שישב קרוב לזירה ספר עשרים וחמישה אגרופים מצידו של דמפסי בשלושים ואחת שניות לפני שהוא נפגע כביכול מהימנית.
קרפנטייה גם שבר את אגודלו באותו סיבוב, מה שפגם בסיכוייו.
בסיבוב השלישי, דמפסי הגדול והחזק יותר החל ליטול שליטה על הקרב והכה את יריבו באכזריות.
הצרפתי נבלם לבסוף בסיבוב הרביעי.
דמפסי לא הגן על תואר עד יולי 1923 בקרב נגד טומי גיבונס בשלבי, מונטאנה.
גיבונס היה מתאגרף מיומן ופיקח, אבל לא היה חזק דיו אל מול דמפסי הגדול והחזק יותר, שניצח אחרי 15 סיבובים לפי החלטת השופטים.
ההגנה המוצלחת האחרונה על התואר של דמפסי הייתה ביולי 1923 בפולו גראונדס של ניו יורק.
יריבו בקרב היה המתאגרף הענקי ורב הכוח, אבל עם זאת מוגבל, לואיס אנחל פירפו, מארגנטינה.
באולם נכחו 85,000 צופים, כש-20,000 נוספים ניסו להיכנס לתוך האולם.
דמפסי ניצח בסיבוב השני בנוקאאוט, אך היה זה קרב מלהיב.
נמסר שפירפו נפל בנוקאאוט ועדיין המשיך להשיב מלחמה שערה, אפילו הכה פעמיים את דמפסי בנוקאאוט.
בפעם השנייה דמפסי הופל ארצה וראשו יצא מחבלי הזירה ונחת על מכונת כתיבה של אחד העיתונאים, והוא הצליח להתרומם מספר שניות אחרי העשר שקבעו החוקים.
סצנה זו היא אחת הידועות ביותר בהיסטוריה של הספורט.
(הקרב היה כל כך חשוב שהוא הועבר בשידור חי לבואנוס איירס באמצעות הרדיו, ואנשים נאספו ברחובות על מנת להאזין לו באמצעות מגבירי קול פרימיטיביים.
קרבות אלה, ביחד עם קרבות ראווה רבים, סרטים ופרסומות, הפכו את דמפסי לאחד האתלטים העשירים ביותר בעולם.
אחרי הקרב עם פירפו, דמפסי לא הגן על תוארו במשך שלוש שנים נוספות.
הציבור והתקשורת הפעילו לחץ על דמפסי להגן על תוארו נגד המתמודד השחור הארי ווילס.
פוליטיקה וחששות גזעיים מנעו את הקרב.
קיימת מחלוקת בין ההיסטוריונים של האגרוף לגבי השאלה אם דמפסי התחמק מלהתמודד מול ווילס, אם לאו.
דמפסי תמיד טען שהוא מוכן לכך.
במקום להגן על תוארו, דמפסי המשיך לגרוף רווחים מתצוגות אגרוף, משחק בסרטים, ופרסום מוצרים.
דמפסי גם נסע הרבה, בזבז ובילה.
במהלך הזמן הזה שנעדר מקרבות תחרותיים, נשא דמפסי לאישה את השחקנית אסטל טיילר, ונפרד ממאמנו ומנהלו מזה זמן רב, ג'ק "דוק" קרנס.
פרידה זו לא התנהלה באופן חלק, ודווח שקרנס תבע את דמפסי על סכום גדול של כסף.
הוא גם מונה למנהלו של ארגון Irish Worker League (IWL) באפריל 1924. ה-IWL נתמך בידי התנועה הקומוניסטית במוסקבה ונוסד בידי מנהיג הפועלים האירי, ג'ים לרקין, בדבלין.
בקרב שנערך בפילדלפיה בספטמבר 1926, התמודד דמפסי מול ג'ין טאני, מתאגרף אמריקני ממוצא אירי וחייל לשעבר בחיל הנחתים של ארצות הברית.
טאני, שנחשב מתאגרף מיומן ומחושב, הפסיד בקריירה שלו רק פעם אחת עד אז, אך למרות זאת נחשב כמי שסיכוייו לנצח את דמפסי נמוכים.
במהלך הקרב, שנמשך עשרה סיבובים, הפגין טאני עליונות ברורה וניצח בהחלטת שופטים.
דמפסי, שלא הציג את עוצמת האגרוף והמהירות שאפיינו אותו בשיאו, התקשה להתמודד עם סגנונו הטכני של טאני, שהתבסס על תנועה מתמדת, התחמקויות מדויקות ומתקפות נגד.
בקרב נכחו כ-120 אלף צופים – הקהל הגדול ביותר שהיה נוכח אי-פעם באירוע ספורט עד אז.
לאחר הקרב, כאשר שב דמפסי לחדר ההלבשה, סיפר כי אמר לאשתו, השחקנית אסטל טיילר: .
שנים לאחר מכן, בשנת 1981, ציטט אותו נשיא ארצות הברית רונלד רייגן כשהתלוצץ עם אשתו ננסי לאחר שנפצע בהתנקשות.
דמפסי שקל פרישה, אולם לאחר חודשים אחדים הוא החליט לנסות לשוב לאגרוף.
ביולי 1927, ביאנקי סטדיום הוא ניצח בנוקאאוט את האלוף לעתיד במשקל כבד, ג'ק שארקי בסיבוב השביעי בקרב מקדים לפני ההתמודדות על התואר נגד טאני.
שארקי הלם בדמפסי עד הסוף, והקרב הסתיים באופן שנוי במחלוקת.
שארקי טען שדמפסי הכה אותו מתחת לחגורה וכשהוא פנה לשופט כדי להתלונן, הוא הותיר עצמו פגיע.
דמפסי שלח וו שמאלית לסנטרו של שארקי.
הקרב החוזר עם טאני נערך בשיקגו, אילינוי, בספטמבר 1927, 364 ימים אחרי שהוא הפסיד את תוארו לטאני בקרב הראשון ביניהם.
הקרב עורר עניין רב אפילו יותר מאשר הקרבות נגד קרפנטייה ופירפו.
והכניס סכום חסר תקדים של 2 מיליון דולר מהכנסות מכרטיסים, שיא שנותר בעינו במשך שנים רבות.
נאמר שאל קאפונה הציע לדמפסי שוחד על מנת שיפסיד בקרב החוזר, אבל דמפסי סירב לשמוע על כך.
מיליוני אנשים ברחבי הארץ האזינו לקרב ברדיו, ומאות עיתונאים כיסו את האירוע.
לטאני שולם סכום שיא של מיליון דולר עבור הקרב החוזר, דמפסי הרוויח כמחצית מכך.
דמפסי הפסיד בקרב בנקודות כשהוא הפיל בנוקאאוט את טאני בוו שמאלי לסנטר בסיבוב השביעי, והנחית מספר אגרופים נוספים.
חוק חדש באותה עת קבע שכשמתאגרף מכה בנוקאאוט את יריבו, עליו לגשת מיד לפינה נייטרלית.
אך נדמה שדמפסי שכח את החוק (זאת בהשוואה לקרב שלו עם וילרד שבו הוא עמד מעל יריבו המופל, מוכן להכות שוב כשזה יתרומם) וסירב לזוז מיד לפינה נייטרלית כשהשופט דרש ממנו זאת.
השופט היה צריך ללוות את דמפסי לפינה נייטרלית, מה שנתן לטאני לפחות חמש שניות נוספות על מנת להתאושש.
השופט ספר 14 שניות שבהן טאני היה על הרצפה לפני שקם על רגליו.
אבל, אחרי שדמפסי ניגש לפינה נייטרלית, התחיל השופט לספור, וטאני קם כשהשופט ספר עד תשע.
דמפסי ניסה להביס את טאני לפני שהסיבוב הסתיים, אבל לא עלה בידו לעשות כן.
טאני שהתאושש הפיל את דמפסי ולא עלה בידו לקום עד שהשופט ספר לאחד בסיבוב השמיני והוא הוביל בקלות בשני הסיבובים הנותרים בקרב, ושמר על תארו בהחלטה פה אחד של השופטים.
באופן אירוני, החוק החדש, (שעדיין לא היה אוניברסלי) נחקק לפי דרישתם של אנשיו של דמפסי.
סתירה אחרת הייתה העובדה שטאני הפיל את דמפסי בנוקאאוט, והשופט התחיל לספור מיד, ולא חיכה עד שטאני יזוז לפינה נייטרלית.
בגלל ההתנהלות השנויה במחלוקת של הקרב, הוא נותר בהיסטוריה כקרב של "הספירה הארוכה".
דמפסי פרש אחרי הקרב עם טאני וערך הרבה מאוד קרבות ראווה.
ביוני 1932 הוא נתן חסות ל"Ride of Champions" מופע סוסים ברינו, נבדה; הפרס של דמפסי הגיע לרוכב הסוסים פיט נייט.
ב-1935, הוא פתח את Jack Dempsey's Broadway Restaurant בכיכר טיימס, ניו יורק, שפעלה עד לשנת 1974. הוא התגרש מטיילר ביולי 1933 ונשא את הזמרת השרה בברודוויי חנה ויליאמס (שבדיוק התגרשה מרוג'ר וולף קאהן) ולהם נולדו שני ילדים.
מעט אחרי גירושיו מחנה ויליאמס ב-1943, נשא דמפסי לאשה את דיאנה פיאטלי ונותר נשוי לה בזמן מותה.
ביחד עם בתה של דיאנה, ברברה, הוא כתב את הספר "דמפסי" (Dempsey) בשלהי ימיו.
כשארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה, לדמפסי הייתה הזדמנות להפריך כל ביקורת שנותרה משירותו הצבאי שני עשורים קודם לכן.
הוא הצטרף למשמר הלאומי של מדינת ניו יורק והתמנה לסגן (first lieutenant), אחרי כן עבר לחיל המילואים של משמר החופים בדרגת lieutenant.
ביוני 1942, הוא עבר למחנה אימונים של משמר החופים (Coast Guard Reserve) בחוף מנהטן, ברוקלין, ניו יורק, שם התמנה ל"מנהל חינוך גופני".
הוא גם הופיע בקרבות רבים, במחנות, בתי חולים וב- drives War Bond.
ב-1945 הוא גם השתתף בהתקפת USS Arthur Middleton transport לפלישה לאוקינאווה.
הוא גם שהה זמן מה על סיפונה של USS General William Mitchell (AP-114) שם הדגים בפני הצוות טכניקות אגרוף.
הוא שוחרר משירות פעיל בספטמבר 1945 וניתן לו אות כבוד מחיל המילואים של משמר החופים ב-1952.
דמפסי כתב ספר שנקרא Championship Fighting: Explosive Punching and Aggressive Defense, שפורסם ב-1950. הספר מדגיש את עוצמת הנוקאאוט הנגרמת מתנועה מהירה של העברת כובד משקלו של הגוף.
דמפסי גם למד ענפי ספורט נוספים: הוא התאמן במחנה היאבקות ובשלב מאוחר יותר לקח שיעורי ג'ודו.
לאחר מכן כתב ספר על נושאים אלה בשם How to Fight Tough, שעוסק בקרב מטווח קרוב המשלב אגרוף, היאבקות וג'ו ג'וטסו.
הוא התחבר עם ווילס וטאני אחרי פרישתו, וספרים רבים נכתבו אודות חייו.
דמפסי אפילו נרתם למסע פרסום עבור המירוץ לסנאט של בנו של טאני, ג'ון, מקליפורניה.
אחד מחבריו הקרובים ביותר של דמפסי היה השופט ג'ון סיריקה שעמד בראש משפטי ווטרגייט.
ב-1977, הוא חבר לבתו ברברה לין (Barbara Lynn) ופרסם אוטוביוגרפיה בשם "דמפסי" (Dempsey).
במאי 1983, הלך דמפסי לעולמו מסיבות טבעיות בגיל 87. הוא קבור בבית הקברות סאות'המפטון, ניו יורק.
דמפסי נבחר להיכנס להיכל התהילה של האגרוף (International Boxing Hall Of Fame) הרחוב שבו נמצא מדיסון סקוור גרדן מכונה "פינת ג'ק דמפסי" (Jack Dempsey Corner).
ג'ון וורדן לבזלטר היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי זוכה פרס אמי.
וורדן היה מועמד לשני פרסי אוסקר על הופעותיו בסרטים "שמפו" ו"השמיים יכולים לחכות".
וורדן נולד בניוארק, ניו ג'רזי ללורה ולג'ון וורדן לבזלטר.
גדל בעיר לואיוויל ונזרק מבית הספר לאחר שמוריו גילו שהתאגרף באופן מקצועי עבור כסף תחת השם הבדוי ג'וני קוסטלו.
בשנת 1938 התגייס וורדן לצי האמריקני והוצב בסין שם שירת בפטרול הימי יאגנץ.
ב-1941 הצטרף לצי הסוחר האמריקאי, אולם שינה את דעתו לאחר זמן קצר והתגייס מחדש לצבא ארצות הברית.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת כלוחם צנחנים בגדוד "501" לצד "הדיוויזיה המוטסת ה-101".
בליל הפלישה לנורמנדי ריסק וורדן את רגלו בעת תאונת אימונים שעבר באנגליה.
לאחר תקופת החלמה שנמשכה כחצי שנה חזר אל שדה הקרב והשתתף בקרב על הבליטה.
וורדן השתחרר מהצבא בדרגת סמל.
לאחר שסיים את שירותו הצבאי נסע לניו יורק, למד משחק והצטרף לחברת תיאטרון למשך חמש שנים שבהן הופיע לראשונה בטלוויזיה ובקולנוע.
קיבל את תפקידיו הראשונים, בשנות ה-50 בדרמת המלחמה "מעתה ועד עולם" בתור הטוראי באקלי, בסרטו הראשון של מרטין ריט "קצה העיר" בתור הבריון צ'ארלס מליק ובדרמה של דלברט מאן "מסיבת הרווק" בתפקיד הרווק אדי ווטקינס.
ב-1958 פרץ לראשונה מבחינת מבקרי הקולנוע שהיללו את הופעתו בסרטו הראשון של סידני לומט "12 המושבעים", בו גילם את המושבע מספר 7 הקולני אוהד הספורט.
ב-1971 זכה וורדן בפרס אמי על הופעתו בתפקיד ג'ורג' האלס מאמן קבוצת הפוטבול " שיקגו ברס" בדרמת הספורט "השיר של בריאן".
ב-1974 שיחק בעיבוד הקולנועי לרומן הקנדי "חניכותו של דודי קרביץ" בתור מקס אביו נהג המונית של היהודי הקנדי הצעיר דודי קרוויץ (ריצ'רד דרייפוס).
ב-1975 הועמד וורדן לפרס באפט"א ולפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בקומדיה "שמפו" בתור לסטר קארפף שעוזר לספר ג'ורג' רונדי (וורן בייטי) ביחד עם אשתו פלישיה (לי גרנט) לפתוח סלון יופי.
ב-1976 שיחק וורדן לצידם של רוברט רדפורד ודאסטין הופמן בדרמת העיתונות "כל אנשי הנשיא" בתפקיד הארי רוזנפלד עורך עיתון ה"וושינגטון פוסט".
ב-1977 גילם וורדן את ראש המטה הכללי מרדכי גור במהלכו של מבצע אנטבה בעיבוד הטלוויזיוני של ארווין קרשנר.
ב-1978 הועמד לפרס האוסקר בתפקיד משנה בפעם השנייה על תפקיד קומי שביצע בפנטזיה הקומית של וורן בייטי "השמיים יכולים לחכות", בדמותו של מקס קורקל המאמן של הקווטרקבק ג'ו פנדלטון.
ב-1979 הופיע בדרמה הקומית המבוססת על הרומן "להיות שם" בתפקיד נשיא ארצות הברית ולצידו של אל פצ'ינו בדרמת הפשע "והצדק לכול" בתור השופט האובדני פרנסיס רייפורד.
ב-1982 שיחק וורדן בדרמה המשפטית "פסק דין" בתור מיקי מורייסי שותפו לעבודה לשעבר של עורך הדין פרנק גאלבין (פול ניומן).
באמצע שנות ה-80 שיחק בתור בלש פרטי בשתי עונות סדרת קומדיית הפשע "משוגע כמו שועל" והועמד לשני פרסי אמי.
בתחילת שנות ה-90 התפרסם בדמות בן האלי הגדול סבו העשיר של הילד ג'וניור בקומדיות "מותק, הילד השתגע" ו"מותק, הילד השתגע 2".
לקראת סוף הקריירה שלו השתתף בשני סרטיו של וודי אלן "אפרודיטה הגדולה" בתור הנביא טירסיאס ו"קליעים מעל ברודוויי" בתור המפיק ג'וליאן מרקס ובסרטו האחרון של וורן בייטי כבמאי "בולוורת'".
הסרט האחרון בו השתתף וורדן בשנת 2000, קומדיית הפוטבול "המחליפים".
וורדן היה אב לבן אחד ונשוי עד לפטירתו לשחקנית הצרפתייה ואנדה דורפה.
למרות הנישואים וורדן ודורפה היו פרודים ווורדן חי את שנותיו האחרונות לצד חברתו מארוצ'ה הינדס.
נפטר בשנת 2006 מבעיות בלב ובכליות כשהוא בן 85.
תעיר אותי כשזה נגמר (1960)
המרוץ לצמרת של דודי קרביץ (1974)
ג'ק דניאל'ס הוא מותג טנסי ויסקי אמריקני.
הוא אחד ממותגי האלכוהול בכלל והוויסקי בפרט הפופולריים ביותר בעולם.
הוא מאופיין בטעם מתקתק, חלק וקל יחסית לשתייה.
את מזקקת ג'ק דניאל'ס הקים ג'ק דניאל בגיל 13 בלבד.
כיום ממוקמת המזקקה בלינצ'בורג, בירת מחוז מור שבטנסי.
ג'ק דניאל'ס מכיל 51% תירס לפחות.
המשקה עובר את תהליך מחוז לינקולן (סינון דרך פחם מעץ אדר או השריית שבבי פחם בוויסקי לפני ההכנסה לחבית) ומיושן בחביות עץ אלון חרוכות.
ג'ק דניאלס הוא לא ויסקי אמריקאי טיפוסי מסוג בורבון, אלא - ויסקי טנסי:
ויסקי זה חייב להיות מיוצר במדינת טנסי בארצות הברית, וכן חייב לעבור סינון דרך פחם פעיל מסוג עץ מייפל.
7 Black Label – הבקבוק המוכר והנמכר ביותר, 40% אלכוהול (עד אוקטובר 2004 הכיל הוויסקי כ-43% אלכוהול).
לא ברור אם ישנה משמעות למספר "7" ומהי, אך מספר אגדות אורבניות נקשרו במשמעותן.
Gentleman Jack – ויסקי מעט מעודן יותר, עובר סינון כפול דרך פחם עץ מייפל, חלק יותר לשתייה מה-No.
Silver Select – ויסקי סינגל בארל בעל 50% אלכוהול.
Coca cola - קוקטיל של ויסקי ג'ק דניאלס בשילוב של משקה קוקה קולה אשר נמכר בפחית של 350 מ"ל של חברת קוקה קולה עם 5% נפח אלכוהול, שיתוף פעולה של מזקקת ג'ק דנילס עם חברת קוקה קולה ליצירת פחית של הקוקטל המוכר "ויסקי - קולה".
מגיע בגרסה של קולה רגילה ושל קולה זירו.
אף על פי שהתיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את האיסור על משקאות חריפים ברמה הפדרלית, החוקה איננה אוסרת על מדינות ומחוזות לחוקק חוקים מקומיים המגבילים את הסחר באלכוהול בתחומם.
מזקקת ג'ק דניאלס עצמה נמצאת במחוז מור (טנסי), שהוא "מחוז יבש" ואסורה בו מכירת אלכוהול, ולכן ג'ק דניאלס איננו נמכר כלל במחוז בו הוא המיוצר, למעט בחנות המזכרות של המזקקה עצמה.
ג'ק ואפון הפלא הוא סיפור עם אנגלי, הופיע לראשונה בדפוס בשנת 1807.
יש מספר גרסאות לסיפור וזו אחת מהן:
ג'ק הוא בחור צעיר, המתגורר עם אמו האלמנה.
הם מתפרנסים ממכירת חלב וכשהפרה מפסיקה להניב חלב, שולחת אמו של ג'ק את ג'ק לשוק למכור את הפרה.
בדרך לשוק הוא פוגש איש זקן שמציע לתת לו "אפוני קסם" בתמורה לפרה.
ג'ק מחליף את הפרה באפונים, וכשחוזר לביתו בלי הכסף, אמו כועסת ומשליכה בחמת זעם את האפונים מחוץ לחלון.
למחרת כשג'ק מתעורר הוא רואה בחצר את האפונים שגדלו לגבעול ענק.
ג'ק מטפס על הגבעול ומגיע למעין חלקת אדמה שנמצאת בשמים ומוצא בה בית.
הוא מגיע לבית, שם הוא פוגש אשה שמחביאה אותו מפני בעלה הענק.
הענק נכנס לביתו ודורש אוכל ובעוד שהוא יושב לאכול הוא אומר שהוא מריח אדם.
ג'ק רואה את עושרו הגדול של הענק ומחליט לגנוב שקית זהב ובורח באמצעות גבעול אפוני הקסם.
ג'ק חוזר עוד פעם לבית הענק ובורח פעמיים נוספות.
פעם אחת עם תרנגולת שמטילה ביצי זהב (ייתכן שזהו הֶרְמֵז לתרנגולת שהטילה ביצי זהב) ופעם נוספת עם נבל קסום המנגן בעצמו.
בפעם השלישית הענק רואה אותו בבריחתו ורודף אחריו עד לגבעול.
ג'ק יורד מהגבעול והענק רודף אחריו.
ג'ק קורא לאמו וביחד הם לוקחים גרזן וכורתים את גבעול האפונים, הענק נופל ומת, וג'ק ואמו חיים באושר ועושר.
ביקורת והתמודדות הגרסאות השונות עם המסר החינוכי
הסיפור מציג את ג'ק כגיבור, גנב ורוצח שסופו טוב, מוסר השכל שאינו חינוכי.
בגרסה משנת 1890, הענק שדד ורצח את אביו של ג'ק ובכך הסיפור מוצג כנקמה ובאור יותר מוצדק שהענק נענש.
בגרסאות מאוחרות גם הנבל הקסום וגם התרנגולת מטילת ביצי הזהב היו שייכים לאביו של ג'ק ונגנבו על ידי הענק ובכך הוצדקה גם הגנבה בגרסה המוקדמת.
העיבוד הקולנועי הראשון לסיפור נעשה בשנת 1902, בשנת 1922 יצאה גרסה של דיסני, בשנת 1947 הוציאה דיסני גרסה המבוססת על הסיפור, אך שונה במקצת.
בגרסה זו, מיקי מאוס הוא ג'ק ומיקי מציל את חבריו מידי ווילי (הענק).
בשנת 2011, בסרט "החתול של שרק", הייתה אפונה וב-2013, יצא הסרט "ג'ק צייד הענקים".
גרסה המציעה הסבר אלטרנטיבי לסיפור, הייתה במיני סדרה "ג'ק ואפוני הפלא: הסיפור האמיתי" ששודרה בטלוויזיה בשנת 2001 (הסדרה שודרה בישראל בערוץ הולמרק).
בסדרת האנימציה האוסטרלית: "משטרת האגדות", בפרק 18, ג'וני וכריס יוצאים לחקור השתבשות באגדת ג'ק ושיח השעועית.
בסדרה "עד עצם היום הזה" עונה 2, פרק 13 ג'ק בגרסה נשית.
בסדרת האנימה "החתול במגפיים" החתול ושני רעיו עוזרים לג'ק ומגלים על הדרך שהזקן והענק משתפי פעולה ושהזקן מעביר מסר לענק לגבי מספר האנשים שמטפסים על גבעול האפונה.
סרטון בכיכובו של סילבסטר החתול מתרחש לאחר שאמו של ג'ק משליכה את האפונים לחצר, בזמן שסילבסטר ישן, וכשהוא מתעורר הוא נמצא ליד טירת הענק שבה הוא מוצא גרסה ענקית של טוויטי.
בתוכנית חבורת איינשטיין הפרק אנני וגבעול האפונים בעל עלילה דומה לסיפור.
דמותו של ג'ק נמצאת במספר משחקים: במשחק "שוליית המכשף", אחד החפצים שסיימון מוצא הוא אפון הפלא.
כמו כן יצאו משחקים המבוססים על הסיפור בגרסת "עלילות טייני טון" ("באסטר ואפון הפלא") וגרסת "משפחת סימפסון" בהשתתפות בארט סימפסון ("The Simpsons: Bart & the Beanstalk").
קפטן ג'ק הרקנס הוא הדמות הראשית בסדרת המדע הבדיוני הבריטית "טורצ'ווד" ודמות משנה בסדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו".
את הדמות מגלם השחקן ג'ון בארומן.
ג'ק (שמו המקורי לא ידוע) נולד במושבה אנושית בחלל במקום שנקרא "חצי האי בושיין" (Boeshane Peninsula) במאה ה51 לספירה הנוצרית.
הדבר היחיד הידוע לנו על ילדותו הוא שבתחילה הוא חי עם משפחתו (שני הורים ואח) חיים מאושרים.
עד שהמושבה שלו הותקפה בידי חייזרים לא ידועים.
כאשר הפלישה החלה הוא, אביו ואחיו ברחו, אביו החליט לחזור כדי להציל את אמו, ואמר לו לברוח עם אחיו.
אביו מת (ג'ק ראה את גופתו) ואמו שרדה, אחיו, לעומת זאת, נשמט מידו בעת הבריחה, וכאשר הוא חזר הוא לא מצא אותו.
על התקופה זו לא מוזכר כלום, הדבר הבא הכי קרוב שמסופר עליו זה השתייכותו לסוכנות הזמן, הוא היה האדם הראשון שאי פעם התקבל אליה.
תושבי המושבה שהיו גאים בו נתנו לו את הכינוי "הפנים של בו".
נראה שמישהו מצא אותו ואימץ אותו, עד שהוא נהיה עצמאי והשתייך לסוכנות הזמן, או שסוכנות הזמן בעצמה מצאה אותו ושייכה אותו אליהם.
הוא החליט לעבוד בסוכנות הזמן בהיותו אדם בוגר כיוון שחשב שאולי אחיו נסע בזמן למקום אחר והוא הרגיש מחויב למצוא אותו.
במהלך השרות שלו בסוכנות הזמן קרה דבר שככל הנראה נמשך שנתיים שבסופם לקחו ממנו את הזיכרון.
הוא התעצבן עליהם, והחליט לנסות ולנקום בהם בכך שהוא גונב דברים ומבקש מהם כסף ולאר מכן משמיד את הדברים.
באחת הפעמים הוא גנב אמבולנס והפיל אותו במלחמת העולם השנייה שם הוא מנסה להתגייס לצבא הבריטי ומחליף קצין שמת שם.
בעקבות זאת הוא מחליט לשנות את שמו לשמו של הקצין (קפטן ג'ק הרקנס).
על שמו הקודם לא ידוע לנו דבר.
באותה הפעם שהוא ניסה לעבוד עליהם הוא עבד בטעות על הדוקטור (בפרק: "הילד הריק" ובפרק: "הדוקטור רוקד") במהלך שני פרקים אלו ג'ק נהפך לאדם יותר טוב, והדוקטור, על ידי פסיכולוגיה, גורם לו להחליט להציל אותו ואת רוז, מה שכמעט גורם לו למות.
ברגע האחרון הדוקטור מציל אותו, ומשם ואילך הוא הופך להיות מלווה שני של הדוקטור.
כשהדוקטור פוגש את צי הדלקים האחרון שנישאר בעולם.
במהלך המלחמה ג'ק נפגע מאחד הדלקים ומת.
כאשר רוז (מלווה נוספת של הדוקטור) לוקחת מהטארדיס אנרגיית זמן והורגת את כל הדלקים, כך שרק היא והדוקטור שורדים, בלי שהיא שמה-לב היא בטעות מחייה את ג'ק.
הדוקטור מבין את זה, ולוקח מימנה את אנרגיית הזמן על ידי נשיקה, ובורח מהר לפני שג'ק יחזור.
הוא פוחד כי הוא לא יודע מה האנרגיה הזו עלולה לעשות לג'ק.
ג'ק חוזר לכדור הארץ, הוא מתכנן לנחות במאה ה-21 אבל נופל בטעות ל-1869 ושם מערבל הזמן שלו נהרס והוא נתקע.
ב-1892 הוא נקלע לקרב באי אליס, מישהו יורה לו בלב, ולאחר מכן הוא מתעורר.
קורים עוד מספר דברים: נפילה מצוק, רמיסה על ידי סוסים, מלחמת העולם הראשונה והשנייה, רעל, רעב, ורומח, ומכולם הוא לא מת, מה שגורם לו להבין מעת לעת שהוא לא יכול למות.
אז הוא ממשיך לחפש את הדוקטור בשביל להבין בדיוק מה קרה.
שם הוא מגלה את מוסד טורצ'ווד ומצטרף אליהם, (כי כל קשר עם חייזרים יכול לעזור לו למצוא את הדוקטור, אחיו או משטרת הזמן).
במהלך הזמן הוא מצטרף לשלוחה השלישית של טורצ'ווד (טורצ'ווד הראשונה נהרסה כולה, ועל טורצ'ווד השנייה מסופר רק דבר אחד שאותו אומר ג'ק בפרק הראשון בעונה הראשונה של טורצ'ווד: "טורצ'ווד 2 הוא משרד בגלאזגו, אנשים מוזרים מאוד!").
במהלך השירות שלו בטורצ'ווד הוא פוגש את "אנג'לו קולוסאנטו" והם הופכים להיות שותפים.
ברגע שאנג'לו מגלה שג'ק לא יכול למות הוא חושב שהוא השטן ומנסה להרוג אותו.
הוא מגלה זאת לעוד אנשים (באחת הפעמים ג'ק קולט שלושה אנשים שכרתו ברית ביניהם מה שהתברר בסוף כ"שלוש המשפחות", ובזמן שהם הרגו את ג'ק שוב ושוב הם שמרו את הדם שלו, שמסתבר שיש לו כוחות מיוחדים) בסופו של דבר אנג'לו מגלה שטעה ומשחרר את ג'ק.
ג'ק לא יכול להמשיך לעבוד ביחד עם אנג'לו ועוזב אותו מאחור.
ב-1941 הוא "נעלם" ומאז הממשלה חושבת שהוא מת.
בשנת 2000 המנהיג של טורצ'ווד השלישי רואה בעזרת מכשיר חייזרי את העתיד, מה שגורם לו לרצוח את כול טורצ'ווד השלישית ולהתאבד.
מאחר שהוא יודע שג'ק לא יכול למות הוא אומר לו: "המאה ה-21 היא המאה שבה הכול הולך להשתנות" לפני שהוא יורה בעצמו.
בעקבות זה ג'ק נהיה ראש מוסד טורצ'ווד השלישית.
לפני שהוא הופך להיות ראש המוסד הוא מכיר מישהי ומתחתן איתה, אחר-כך הוא בורח וחוזר כילד של עצמו, כי הוא לא רוצה לספר לה שהוא לא יכול למות.
בסופו של דבר היא מזדקנת ובהיותו ראש המוסד היא מתה בידיים שלו.
לג'ק גם נולדה ילדה באותה התקופה (אך לא ידוע האם מאהובתו או מאישה אחרת)
כעבור מספר שנים הוא מוצא בחג המולד את היד של הדוקטור שנופלת מהשמיים (בספישל "פלישת חג המולד") הוא מחבר אותה למכשיר שיודיע לו כאשר הדוקטור בסביבה.
כאשר הדוקטור סוף-סוף עובר בסביבה (אחרי שהוא כבר החליף פרצוף) היד מצפצפת וג'ק רץ לטארדיס, אך כשהטארדיס מרגישה אותו, היא לא יודעת מה לעשות אם אנרגיית הזמן שלו, ומנסה לברוח ממנו.
הוא מחזיק אותה חזק בזמן שהיא טסה לסוף הזמן.
שם הוא פוגש את הדוקטור ועוזר לו להילחם באויבו הוותיק המאסטר כאשר הדוקטור מחזיר אותו (באיחור של חודשיים) הוא שואל את הדוקטור מה יקרה לו, שהרי הוא מזדקן, אבל הוא לא יכול למות, הדוקטור לא יודע, אך בסוף נאמר שהוא יהפוך ל"הפנים של בו".
כשהוא חוזר הוא מגלה שבזמן שנעדר אחת העובדות שלו החליפה את מקומו.
הוא ממשיך לתפעל את המוסד עד שיום אחד קבוצת חייזרים שרוצה לקחת את כול ילדי העולם (ולהשתמש בהם כסמים) מאיימת: שיביאו להם את הילדים או שיהרסו את העולם.
ג'ק מצליח להרוג אותם בסוף על ידי הריגת הנכד שלו (שהיה סוג של כלי נשק בשל היותו ילד אנושי).
בסוף העונה הוא לא יכול יותר לסבול את רגשות האשם ויוצא למסע בחלל.
על המסע בחלל לא מסופר לנו כמעט כלום מלבד זה שבמהלכו הוא פוגש מרחוק את הדוקטור שעוזר לו להתחיל עם איזה גבר בבר.
אחרי מספר לא ידוע של שנים הוא חוזר לכדור- הארץ ומגלה על "יום הנס", מאז יום הנס אנשים לא מסוגלים למות חוץ מג'ק בעצמו, שחוזר להיות בן-תמותה.
חוץ מזה ישנם אנשים שרוצים להתנקש בו ובגוון (היחידה שנשארה מטורצ'ווד חוץ מג'ק).
ג'ק מצליח לנצח חלקית את "שלוש המשפחות" ומחזיר את העולם לקדמותו על ידי שהוא שפיכת חלק מהדם שלו (הדם של בן התמותה האחרון בעולם) בשני קצוות העולם בבת אחת (בעזרת חבריו החדשים בטורצ'ווד).
אחרי כל זה הוא נשאר בכדור-הארץ בשביל לגלות עוד פרטים על שלוש-המשפחות ועל יום הנס.
(ההמשך יבא בעונה הבאה של טורצ'ווד)
ג'ק לא יכול למות גם אם הוא רוצה, לא חשוב מה קורה הגוף שלו בונה את עצמו מחדש, הדרך היחידה לנצח אותו היא לכלוא אותו.
עם זאת הוא לא מפסיק לגדול ולהזדקן, מה שככל הנראה יגרום לו להישאר בסוף רק ראש גדול מאוד (בגודל של גוף אדם).
בסוף של דבר הוא יוכל למות אבל רק אחרי שילמד איך לשלוט באנרגיית זמן שיש לו בגוף, ואיך להזרים אותה לדברים אחרים.
בסופו של דבר הדוקטור מגיע אליו ומדבר איתו, (מבלי לדעת ש"הפנים של בו" וג'ק הם אותו אדם) הוא מספר לו שהוא לא לבד "You Are Not Alone" (ככל הנראה הוא מדבר על זה שהוא לא אחרון אדוני הזמן ואויבו הוותיק של הדוקטור, "המאסטר" עדיין חי) ומיד לאחר מכן מת מאושר.
בנוסף לזה חשוב להבהיר שהוא אדם מאוד מקצועי, יודע הרבה ומשתדל תמיד לעשות את הדבר הנכון.
אף על פי שהוא מהעתיד הוא עדיין בן אדם, כשהוא מתחבר עם אנשים והם נהיים מאוד חשובים לו הוא יעשה הכול בשביל לזכור אותם ולהגן עליהם.
לפעמים הוא עושה דברים שנפשית נראים לא נכונים אך שכלית הם כן, לכן הוא כן מסוגל להרוג את הנכד שלו כדי להציל את העולם מצד אחד, מצד שני הוא לא יכול לסבול את רגשות האשמה.
הוא גם מאוד מקצועי, הוא לעולם לא יישאר בלי אקדח, הוא יודע כמעט תמיד מה לעשות, והתקשורת בינו לבין הדוקטור מדהימה, הוא תמיד יודע מה הדוקטור הולך לבקש ממנו.
יש לו חכמה מהעתיד, הוא יודע לבנות ולהטיס חלליות לבנות כלי נשק, וגם לנתח אותות וקשרים.
הפגישה הראשונה (מאמצע העונה הראשונה עם סופה)
הפעם הראשונה שפגשו את ג'ק הייתה כאשר הדוקטור ה-9 ורוז טיילר פגשו אותו במלחמת העולם השנייה (בפרקים: "הילד הריק" ו"הדוקטור רוקד").
בתחילה לא היה עליו הרבה מידע, רק האופי שלו התגלה מהר.
אחר-כך גילו שהוא עבד בסוכנות הזמן, ושהוא ברח משם בעקבות שהם מחקו לו שנתיים מהחיים, והוא חוזר לנקום בהם על ידי שהוא מבקש מהם כסף על דברים גנובים, והורס אותם לפני שהם עוברים לידיים של הסוכנות.
(לאחר מכן הוא השתמש ב"מחיקת זיכרון" הרבה בתור ראש המוסד טורצ'ווד השני).
הוא ממשיך כעוזר של הדוקטור לשארית העונה, עד שהדוקטור פוגש את צי הדלקים האחרון שנשאר.
הם נלחמים ומצליחים לנצח רק בזכות שרוז לוקחת מהטארדיס אנרגיית זמן והורגת את כולם, ורק היא והדוקטור שורדים.
רוז בעזרת אנרגיית הזמן מצליחה גם להחזיר לחיים את ג'ק (מבלי לדעת זאת).
האנרגיה הזו מרוכזת בגופו כך שהוא לא יכול ככל-הנראה למות אף פעם (או עד שהאנרגיה תיגמר) אך הדוקטור בורח משם לפני שהוא מספיק לפגוש את ג'ק.
הפגישה השנייה (לקראת סוף העונה השלישית)
הדוקטור מגלה (בפרקים: "קולות התופים", ו"אחרון אדוני הזמן") שהמסטר, אויבו הוותיק, חוזר, וג'ק ומרתה עוזרים לדוקטור לנצח את המסטר.
במהלך המסע ג'ק מגלה לדוקטור שהוא הצטרף לטורצ'ווד והפך אותה למקום טוב יותר, בשביל הדוקטור.
בסוף המסע הזה הדוקטור מחזיר אותו למוסד שלו (באיחור של ככל הנראה כמה חודשים), והוא אומר לו שהוא לא יודעה איך להחזיר את ג'ק לקדמותו.
שם גם גילו שג'ק היה הראשון שהתקבל לסוכנות הזמן, ושם קראו לו: "הפנים של בו" שכנראה הוא יהפוך לאותה הדמות בסדרה יום אחד (גם אותו הדוקטור פוגש לפעמים, ראש גדול בתוך צנצנת).
הפגישה השלישית (סוף העונה הרביעית)
(מתרחש בין העונה השנייה והשלישית של טורצ'ווד) ג'ק יחד עם מוסד בטורצ'ווד, ועוד כמה מחבריו של הדוקטור, עוזרים לו להילחם נגד דאברוס בורא גזע הדאלקים.
פגישה רביעית (בספישל סוף הזמן חלק 2)
הדוקטור הולך למות, תוך כדי שהוא גוסס הוא הולך להיפגש עם כול האנשים שהוא יצר איתם קשר בפרצוף הנוכחי שלו (כאשר הדוקטור מת, הוא לא באמת מת, הוא מחליף פרצוף, הוא קורא לזה "התחדשות").
הוא הולך לבר ברחבי החלל ופוגש את ג'ק (אחרי שהוא עוזב את טורצ'ווד בסוף העונה השלישית שלה) שם הוא שולח לו פתק עם השם "אלונסו" אדם שמתיישב משמאל לג'ק (אותו פגש הדוקטור בפרק: "מסע הארורים") מה שעוזר לג'ק להתחיל איתו.
כך מראה הדוקטור שהוא השלים איתו מעגל, ועכשיו הם חוזרים להיות חברים.
בהמשך לסדרה "דוקטור הו" יוצאת סדרת המשך בשם טורצ'ווד בה, כאמור, הוא ראש המוסד השלישי של החברה.
במוסד השלישי ישנם חמישה אנשים בהתחלה (מספרם משתנה ע"פ העונות).
העונה מתחילה בכך שגוון מצטרפת למוסד (במקום אחרת שהתאבדה) וכל העונות מספרות בעיקר עליה, ומעט על ג'ק.
במהלך העונה הראשונה לג'ק יש את היד של הדוקטור (שנפלה לו בפרק "פלישת חג המולד") שמורה בתוך צנצנת, שאמורה לצפצף כאשר הדוקטור בסביבה.
לאורך כל העונה ג'ק נשאר דמות מסתורית.
בסוף העונה היד של הדוקטור מצפצפת, מה שמודיע לו שהדוקטור בסביבה, וכך, בלי התראה מראש הוא נעלם מטורצ'ווד.
(לפגישה השנייה שלו עם הדוקטור)
בתחילת העונה ג'ק חוזר והופך להיות שוב המנהיג של טורצ'ווד (בזמן שהוא לא היה אחת העוזרות שלו החליפה אותו).
בסוף העונה מגלים שאח שלו חוזר כדי לנקום בו על כך שלא הציל אותו מהפלישה החייזרית כאשר שניהם היו ילדים.
האח משתמש בדוקטור כדי להפיל אותו בפח (כנראה כשהוא בין העונה הרביעית לספישלים שלה).
בסוף העונה הוא לוכד את אחיו לנצח בתוך מקרר חייזרי.
העונה השלישית של טורצ'ווד ("ילידי כדור-הארץ")
בעונה השלישית ג'ק מציל את העולם מאיום חייזרי שרוצה לקחת את כל ילדי העולם (שמשמשים להם כסמים) על ידי כך שהוא הורג את הנכד שלו בשביל להרוג אותם.
הוא לא יכול להתגבר על רגשות האשם ואחרי חצי שנה הוא הולך למסע בחלל וכך מסתיימת העונה.
העונה הרביעית של טורצ'ווד ("יום הנס")
בתחילת העונה ג'ק חוזר אחרי מספר לא ידוע של שנים לכדור- הארץ ומגלה על "יום הנס", מאז יום הנס אנשים לא מסוגלים למות חוץ מג'ק בעצמו, שחוזר להיות בן-תמותה.
במהלך העונה הוא מגלה ש"שלוש המשפחות" ארגנו את הנס, והם רוצים להרוג את ג'ק.
לכן הוא נלחם נגדם, ומצליח לנצח אותם חלקית.
בסוף העונה הוא מחזיר את העולם לקדמותו אך הוא לא מנצח סופית את "שלוש המשפחות", ולא מבין עד הסוף את יום הנס.
לכן ג'ק נשאר כדי לגלות מה קרה.
אושר שתצא עונה חמישית אך עוד-לא פורסם מתי.
ג'ק מקאָיְוֶר וֶדֶרפוֹרד הוא פרופסור לשעבר בקתדרת דוויט ואלאס לאנתרופולוגיה במקאלסטר קולג' במינסוטה.
הוא נודע בעיקר בספרו משנת 2004, "ג'ינגיס חאן ובריאת העולם המודרני".
בשנת 2006 קיבל את תואר "מסדר כוכב הקוטב", תואר הכבוד הלאומי הגבוה ביותר של מונגוליה לזרים.
ודרפורד נולד בשנת 1946, בקולומביה, דרום קרוליינה, הבכור בשבעת ילדיהם של אנה רות גרומס ואלפרד גרג ודרפורד.
אלפרד ודרפורד היה סמל בצבא ארצות הברית, תפקיד שכפה מעברים תכופים על המשפחה.
כיום ודרפורד חולק את חייו בין מונגוליה לצ'ארלסטון, דרום קרוליינה.
ודרפורד סיים את לימודיו באוניברסיטת דרום קרוליינה בשנת 1967, בתואר ראשון במדעי המדינה.
ב-1972 קיבל תואר מוסמך בסוציולוגיה מאוניברסיטת דרום קרוליינה, ותואר מוסמך באנתרופולוגיה בשנת 1973. בשנת 1977, קיבל תואר דוקטור לאנתרופולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
הוא המשיך לפוסט-דוקטורט בלימודי מדיניות באוניברסיטת דיוק, המכון למדעי המדיניות.
ודרפורד הופיע בתוכניות רדיו וטלוויזיה פופולריות בארצות הברית כמו גם בתוכניות בינלאומיות מבוליביה עד מונגוליה.
ספריו של ודרפורד זכו בפרס הספר של מינסוטה ב-1989 וב-1992. כמו כן קיבל את "פרס האנתרופולוגיה בתקשורת" לשנת 1992 מאת האגודה האמריקאית לאנתרופולוגיה, ואת "פרס תקשורת ההמונים" לשנת 1994 מן "הוועידה הלאומית של נוצרים ויהודים".
ב-2006, הוענק לוודרפורד תואר "מסדר כוכב הקוטב", אות הכבוד הלאומי הגבוה ביותר של מונגוליה.
נוסף לכך, קיבל ודרפורד את תואר מסדר הכבוד ממשרד החוץ של מונגוליה ואת מדליית נשיא מונגוליה ב-2010.
בשנת 2010 נוסדה "קרן ודרפורד" לתמיכה בהיסטוריוגרפיה מודרנית של מונגוליה.
ג'ק דורסי הוא מיליארדר אמריקאי, שידוע בעיקר כמייסד והמנכ"ל לשעבר של הרשת החברתית טוויטר, וכמייסד ומנכ"ל חברת שירות התשלומים לטלפון חכם "Square".
בשנת 2008 הוא דורג על ידי מגזין הטכנולוגיה של אוניברסיטת MIT, כאחד מ-35 היזמים הטובים בעולם מתחת לגיל 35.
דורסי כיהן כיושב ראש ומנכ"ל טוויטר, ונכון לנובמבר 2020, מוערך הונו בכ-10.2 מיליארד דולר.
דורסי נולד וגדל בסנט לואיס, מיזורי, למשפחה קתולית, כבן למארסיה לבית סמית' וטים דורסי.
דורסי ממוצא אנגלי, אירי ואיטלקי.
אביו עבד בחברה שעסקה בפיתוח ספקטרומטר מסה, ואימו הייתה עקרת בית.
הוא גדל כקתולי, ודודו הוא כומר קתולי בסינסינטי.
הוא למד בתיכון הבישוף הקתולי דובורג בסנט לואיס.
בצעירותו עבד בדוגמנות באופן מזדמן.
בגיל 14 התעניין דורסי בניתוב משלוחים, וחלק מתוכנת קוד פתוח שכתב העוסקת בתחום הייתה בשימוש על ידי חברות מוניות שנים רבות לאחר מכן.
דורסי למד באוניברסיטת מיזורי למדע ולטכנולוגיה בין השנים 1995–1997, עד שעבר לאוניברסיטת ניו יורק, ובהמשך נשר מהלימודים בשנת 1999, סמסטר אחד לפני סיום לימודיו.
במהלך לימודיו בניו יורק פיתח לראשונה את הרעיון שהפך בסופו של דבר לטוויטר.
כשעבד לסירוגין כמתכנת, עבר דורסי מאוחר יותר להתגורר בקליפורניה.
בשנת 2000 הקים את החברה הראשונה שלו בעיר אוקלנד שעסקה בניהול שליחים, מוניות ושירותי חירום דרך האינטרנט.
ביולי 2000, בהשראה בין היתר מ-LiveJournal ומ-AOL Instant Messenger, פיתח רעיון לשירות תקשורת מקוונת המבוססת הודעות קצרות בזמן אמת.
כשראה לראשונה מימושים לשירותי מסרים מיידיים, תהה דורסי האם ניתן לשתף את סטטוס המשתמשים בקלות בין חברים.
הוא פנה לחברת Odeo, שהתעניינה באותה תקופה בפיתוח רעיונות מבוססים מסרונים, ויחד עם ביז סטון בנה אב טיפוס של טוויטר תוך שבועיים.
הרעיון משך משתמשים רבים של Odeo, וזכה להשקעה מצד אוון ויליאמס שהיה שותף בהקמת החברה.
בשנת 2006 הקים דורסי את הרשת החברתית טוויטר, יחד עם שותפיו אוון ויליאמס, נוח גלאס וביז סטון.
דורסי הציג את רעיונו בפני מועצת המנהלים של חברת "Odeo Podcasting" ככלי אשר מאפשר למשתמש בודד לתקשר עם קבוצה קטנה באמצעות SMS.
אלו אשר אהבו את רעיונו של דורסי השתמשו בפיתוח ככלי פנימי של חברת "Odeo" אשר מאפשר לה להעביר מסרים בין העובדים בארגון במהלך העבודה.
בכל אותה העת עבר הממשק כמה שדרוגים ופיתוחים נוספים, וב-15 ביולי 2006 הוצג הממשק בצורה פומבית באופן מלא לציבור.
דורסי שימש תחילה כמנכ"ל החברה, אך ויתר על התפקיד והעבירו לאוון ויליאמס באוקטובר 2008, מטעמי נוחות וחיסכון בזמן.
הוא החל לשמש כיושב-ראש החברה.
באוקטובר 2015 חזר לשמש כמנכ"ל טוויטר, לאחר שהקודם בתפקיד, דיק קסטלו, עזב את תפקידו.
בנובמבר 2021 התפטר מתפקידו כמנכ"ל החברה.
דורסי, יחד עם ג'ים מק'קלווי, פיתח פלטפורמה עסקית קטנה לקבלת תשלומי חיוב וכרטיס אשראי באמצעות טלפון חכם, הנקראת Square, שפורסמה במאי 2010. דורסי מכהן כמנכ"ל החברה.
בתחילת דרכה פיתחה החברה מכשיר קטן בצורת ריבוע המתחבר לטלפונים חכמים ולטאבלטים, המאפשר קריאה של כרטיסי אשראי לצורכי תשלום.
החברה גם פיתחה מערכת לשליחת חשבוניות ללא נייר באמצעות הודעות טקסט או דואר אלקטרוני.
החברה, שבתחילת דרכה בדצמבר 2009 מנתה כעשרה עובדים, גדלה למעל למאה עובדים עד יוני 2011. החברה שוכנת בסן פרנסיסקו, ושווייה הוערך בכ-3.2 מיליארד דולר בספטמבר 2012.
במרץ 2020 התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות אישר לחברה להקים בנק תחתיה.
במאי באותה השנה הודיע דורסי כי יתאפשר לעובדי החברה לעבוד מהבית באופן קבוע, בדומה לנוהל שקבע עבור עובדי טוויטר, זאת לאחר התפשטות מגפת הקורונה.
באפריל 2020 הודיע שיתרום כ-28% מהונו, מיליארד דולר במניות של חברת Square, למאבק בנזקי נגיף הקורונה.
ג'ק הנווטן (1888 - אפריל 1912) היה דולפין מגזע גרמפוס אפור, סייע לספינות לעבור את מצר קוק שבניו זילנד בין השנים 1888 עד 1912. ג'ק הנווטן נהג להדריך את ימאי הספינות שעשו את דרכם מולינגטון לנלסון באזור סוער ומסוכן ביותר של המצר.
הדולפין נורה פעם אחת על ידי אדם (שהיה בגילופין) מסיפון אונייה שסייע ללוותה, ובתגובה חוקק חוק להגנתו בשנת 1904 בניו זילנד.
"ג'ק הנווטן" הוא גם שמו של ריקוד עם סקוטי שנוצר כמחוות כבוד אליו.
ג'ק הנווטן הגיע לאורך של כארבעה מטרים, צבע גופו היה לבן ועליו פסים וצלליות אפורות וראשו היה עגול ולבן.
מינו של הדולפין לא ידוע, אך ידוע שהיה דולפין מגזע "ריזו" (נקרא גם גרמפוס אפור).
דולפיני ריזו אינם נפוצים באזור ניו זילנד, וידוע רק על 12 פרטים שנמצאו במימי המדינה.
ג'ק הנווטן הנחה ספינות על ידי כך ששחה לצידם במשך כעשרים דקות.
אם צוות הספינה לא ראה אותו אז היו נוהגים לחכות לו מעט רגעים.
ג'ק נראה לראשונה בשנת 1888 בפני ספינת המפרשים "ברינדל", מסוג סקונר, כאשר הספינה עברה במעבר הצרפתי, תעלה המקשרת בין האי דה-אורביל לבין האי הדרומי.
כאשר מלחי הספינה הבחינו שהוא צולל ושוב צף לפניהם הם רצו להרוג אותו, אך אשתו של הקפטן שכנעה אותם לא לעשות זאת.
לתדהמתם, הדולפין התקדם לעברם והנחה אותם בחציית התעלה הצרה.
בשנים שלאחר גילויו, הוא המשיך והנחה כמעט כל ספינה שנתקלה בדרכו.
אזור זה נחשב לאזור ימי מסוכן ביותר שכן הזרמים בו חזקים מאוד והוא מוקף בסלעים, אך הודות לג'ק אף ספינה לא נפגעה בשטחו.
ימאים ותיירים רבים ראו את ג'ק הנווטן, הוא הוזכר בעיתונים מקומיים ובגלויות.
הפעם האחרונה בה נראה ג'ק הייתה בשנת 1912. החלו לצוץ מספר שמועות בנוגע להיעלמותו, ביניהם פחד שמא ציידי לווייתנים הרגו אותו.
עם זאת, מחקרים העלו שג'ק היה בעל חיים זקן באותו זמן.
ראשו היה לבן וגופו היה חיוור, שניהם סימנים לגילו המתקדם, ולכן כפי הנראה הוא מת מסיבות טבעיות של זקנה.
בשנת 1904, אדם שהיה על סיפון האונייה "פנגויין" ירה בג'ק הנווטן ברובה.
למרות החוויה הטראומטית, ג'ק המשיך להדריך ספינות במעברן בנתיבים צרים ומסוכנים.
אולם, לפי האגדות הוא הפסיק לסייע לאנשי האונייה פנגויין ולכן היא טבעה במצר קוק בשנת 1909.
בעקבות תקרית הירי שחווה, הועלתה הצעת חוק חדשה שבאה להגן עליו.
הוא זכה להגנת דבר המלך במועצה ב-26 בספטמבר 1904. החוק היה תקף עד להיעלמותו בשנת 1912. סבורים, כי הוא בעל החיים הימי הראשון שזכה להגנת החוק של מדינה.
פיטר ג'ון "ג'ק" וגנר השני הוא שחקן וזמר אמריקאי.
וגנר נולד בוושינגטון, מיזורי ב-3 באוקטובר 1959, בנם של פיטר ג'ון וגנר, סוחר רכבים (נפטר ב-1990), ושל איירין מ.
אחיו הגדול, דניס וגנר (1953–2018), נפטר מלוקמיה לאחר מאבק של כמעט שני עשורים.
וגנר גדל כקתולי ולמד בבית הספר הקהילתי סנט גרטרוד ובתיכון האזורי סנט פרנסיס בורג'ה בעיר הולדתו, שם שיחק פוטבול וכדורסל.
הוא למד באוניברסיטת מיזורי במשך שנה אחת, פני שנרשם בסופו של דבר לאוניברסיטת אריזונה, שם ניסה להתקבל לקבוצת הגולף ולמחלקת הדרמה.
המחלקה לדרמה הציעה לו מלגה מלאה.
לבסוף לא סיים את לימודיו.
התפרסם כששיחק באופרת הסבון "ג'נרל הוספיטל" (אנ') וב-1985 היה מועמד לפרס אמי לבידור בשעות היום בקטגוריית "השחקן הצעיר הטוב ביותר", ולאחר מכן שיחק באופרת הסבון "סנטה ברברה".
בשנת 1994 החל לשחק בסדרה "מלרוז פלייס" את ד"ר פיטר ברנס, רופא ומנהל מחלקה בבית חולים "ווילשיר ממוריאל" ובנוסף הוא ביים מספר פרקים בסדרה.
בשנת 2003 החל לשחק את התפקיד של ניק באופרת הסבון "היפים והאמיצים", תפקיד אשר עשה למשך 1332 פרקים עד לעזיבתו ב-2012.
בשנת 2014 החלה לשחק בסדרת הדרמה האמריקאית-קנדית "כשהלב קורא" בתור ביל אייברי.
ב-2023 הסדרה חודשה לעונה ה-11 בה הוא עדיין משחק.
בין השנים 2019-2016 שיחק בסדרת הסרטים של הולמרק "The Wedding March", בתפקיד הראשי של מיק טרנר, בכל חמשת סרטי הסדרה.
בנוסף לקריירת המשחק, הוא הוציא מספר אלבומים כזמר.
בשנת 2022 שיחק את אביה של לינדזי לוהן בסרט "חג מולד בלתי נשכח" של נטפליקס.
וגנר היה נשוי לשחקנית קריסטינה וגנר, ששיחקה לצדו באופרת הסבון "ג'נרל הוספיטל" (אנ') בתור אהובתו פלישיה קאמינגס.
הם התגרשו לאחר שלוש עשרה שנות נישואים בשנת 2006. נולדו להם שני בנים, שנולדו ב-1990 וב-1994. בנם הצעיר הריסון נפטר בלוס אנג'לס ב-6 ביוני 2022, ממנת יתר.
ב-13 ביוני 2022, ג'ק ואשתו לשעבר הכריזו על הקמת קרן מלגות לכבוד בנם, שנאבק בבעיות התמכרות.
כל הכספים שייתרמו לקרן המלגות של הריסון וגנר ישמשו ישירות לסיוע לגברים צעירים לשלם את שכר הדירה שלהם או חלק משכר הדירה שלהם, שלא יכלו להרשות לעצמם את הטיפול שלהם בניו לייף האוס (מוסד דיור מפוכח בקליפורניה).
בשנת 2007 וגנר החל לצאת עם השחקנית הת'ר לוקליר, אשר שיחקה לצדו בסדרה "מלרוז פלייס".
הם התארסו באוגוסט 2011, אך הזוג ביטל את אירוסיהם ב-15 בנובמבר 2011.
בנובמבר 2011, ג'ק פגש את בתו בת ה-23, קרי, בפעם הראשונה בהופעה בפלורידה.
קרי נמסרה לאימוץ בלידה על ידי אמה הביולוגית ולאחרונה שכרה חוקר פרטי כדי למצוא את הוריה הביולוגיים.
ג'ק הולדמן היה סופר מדע בדיוני יהודי-אמריקאי, אחיו הבכור של ג'ו הולדמן, סופר מדע בדיוני ידוע בזכות עצמו.
נכון ל-2018 התפרסם בעברית רק אחד מתוך קרוב למאה סיפורים קצרים שכתב, וזאת במסגרת הספר לוחמים חלופיים של סופר המדע הבדיוני היהודי אמריקאי מייק רזניק.
אף אחד משמונה הספרים שלו לא תורגם עדיין לעברית.
זכה ב-1996 בפרס פניקס וב-1983 היה מועמד לפרס נבולה.
הולדמן נולד ב-1941, בהופקינסוויל שבקנטקי, למשפחה יהודית אמריקאית.
המשפחה נדדה ברחבי ארצות הברית והולדמן גדל בפוארטו ריקו, בניו אורלינס, בוושינגטון הבירה, באלסקה ובמרילנד.
למד הנדסת הסביבה וביולוגיה באוניברסיטת אוקלהומה והשלים את התואר הראשון באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בעבודתו כביולוג התמחה בפרזיטולוגיה והשרשור Hymenolepis haldemani נקרא על שמו.
היה נשוי במשך עשר שנים לאליס ואב לבת אחת.
נישא בשנית לסופרת המדע הבדיוני הקנדית ברברה דלפלייס, לה נשאר נשוי עד פטירתו.
החל משנות השבעים ועד פטירתו גר בפלורידה, ליד אחיו ג'ו.
היה חבר אגודת סופרי המדע הבדיוני והפנטזיה האמריקאית מאז 1971, נשיאה במשך שבע שנים ויו"ר שמונה ועידות מדע בדיוני.
רבים מסיפורי המדע הבדיוני שלו עסקו בספורט לסוגיו.
כמו כן כתב מאמרים מדעיים שונים ואף פרסם ספרי שירה.
HIGH STEEL, Tor Books, 1993 (יחד עם ג'ק דאן) (הסיפור הקצר שיצר את הבסיס לספר זה היה מועמד ב-1983 לפרס נבולה)
ג'ק וג'יל הוא שיר ילדים אנגלי פופולרי.
השיר, על המנגינות והווריאציות השונות שלו, קיבל את המספר 10266 במפתח רוד לשירי עם (Roud Folk Song Index).
חרף העובדה שהגרסה המוקדמת ביותר של השיר היא מהמאה ה-18, הרי שהביטוי "ג'ק וג'יל" ביחס לילד וילדה הוא קדום מאוד בתרבות האנגלית, ואף מופיע פעמיים בכתבי שייקספיר.
לשיר ישנן מספר גרסאות הכוללות מספר שונה של בתים, אולם קו העלילה זהה פחות או יותר.
ילד בשם ג'ק, וילדה בשם ג'יל, אשר הם ככל הנראה אח ואחות למרות שהדבר אינו מצוין במפורש בשיר, עולים על גבעה כדי לשאוב מים מהבאר.
ג'ק נופל מהגבעה ונחבל בראשו, וג'יל מתגלגלת בעקבותיו.
ג'ק רץ במהירות לביתו שם אמו מטפלת בו באמצעות חומץ ונייר חום.
זו הגרסה הבסיסית של השיר והמקובלת כיום, למרות שבגרסאות מסוימות ישנם בתים נוספים הממשיכים את העלילה.
לדוגמה, שג'יל נכנסת בעקבות ג'ק אל הבית וצוחקת על כך, ובעקבות כך אמם מענישה אותה.
יצוין כי בחיתוך העץ הראשון לשיר (משנת 1791) נראים שני ילדים ולא ילד וילדה.
השיר מתאר לכאורה אירוע סתמי ושטותי, למרות שמאוחר יותר יוחסו לו פרשנויות שונות הקושרות אותו בין היתר לאירוע מהמיתולוגיה הנורדית, לניסיון הורדת המס על נוזלים בידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה אשר סוכל בידי הפרלמנט, ואף למהפכה הצרפתית (למרות שידוע כי השיר נכתב עוד לפני כן).
ג'ק דים הוא שחקן אנגלי.
דים השתמש בשם של סבא שלו כשם במה.
תפקידו הבולט ביותר הוא בדמות מרטי פישר הפירומן שסובל מתסמונת טורט בסדרת הדרמה קומית "לגדול בלי בושה" של ערוץ 4.
בשנת 1990 הופיע באופרת הסבון הבריטית "משפחות", על אודות שתי משפחות, האחת בצ'שייר שבאנגליה והשנייה באוסטרליה.
ב-1992 שיחק דים בפרקים אחדים של הסדרה "בקצב הלב" בתפקיד אלן מסקל.
עוד הופיע במיני-סדרה "חייו וזמניו של הנרי פראט" ושיחק בתפקיד ראשי בדמות הנרי פראט המבוגר.
את הנרי פרט הילד גילם אנדרו ניקולסון, ואת הנרי פראט הצעיר גילם בריאן דיק.
ב-1993 גילם דים את ויני, חייל צעיר, בסדרת הדרמה זוכת הפרסים "Soldier Soldier".
בהמשך הצטרף לצוות שחקני הסדרה "לדפוק שעון" פרי עטו של פול אבוט.
ב-1996 הופיע דים בתפקיד שוטר בדרמה הטלוויזיונית "הילסבורו" של רשת ITV, המבוססת על אסון הילסבורו שהתרחש ב-1989.
ב-1999 שיחק דים בתפקיד אורח בפרק בסדרה "קוויר בעיר" בדמות מעריץ מושבע של הסדרה "דוקטור הו".
בשנת 2000 החל לשחק באופרת הסבון הוותיקה של ITV "קורוניישן סטריט" וגילם את פיל סימונדס.
בינואר 2007 השתתף בסדרת הדרמה "The Afternoon Play" של ה-BBC הכוללת סיפורים קצרים.
ב-2010 החל להופיע בתפקיד הבלש קן בלקסטון בסדרה המשטרתית "פקד בילוש בנקס".
ב-2011 שיחק דים בתפקיד וולטר במיני-סדרה "רח' ברינקברן, 32".
ב-2014 הופיע במחזה "Blindsided" מאת סיימון סטיבנס בתיאטרון רויאן אקסצ'יינג' לדה של ג'ולי הסמונדהלש (ששיחקה אף היא ב"קורוניישן סטריט").
דים הופיע בפרק בסדרה "תחבולות חדשות" בתפקיד חשוד בחקירת רצח מן העבר.
ב-2016 החל דים להופיע בתפקיד המפקח מאלורי בסדרה "האב בראון" של ה-BBC החל מהעונה הרביעית.
ג'ק דונלי הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ג'ייסון בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "אטלנטיס".
דונלי נולד בעיר בורנמות' שבאנגליה, הוא למד בבית הספר סנט קתרין בווימבורן שבדורסט, ואחר כך בבית הספר סנט פיטר בבורנמות'.
אמו, כריסי ויקאם היא כוריאוגרפית (של השיר הזוכה בתחרות הזמר של האירוויזיון משנת 1981 בביצוע להקת באקס פיז).
היא הייתה חברה בלהקת המחול "Hot Gossip" והופיעה באופרת הרוק "סטארלייט אקספרס".
תפקידו הראשון של דונלי היה בדמות ג'ייסון ויקלר בסדרה "בית אנוביס" של ניקלודיאון.
הוא כיכב בתפקידי אורח בסדרות כגון "רופאים", "שלישייה", "עברייני על", ו-"Dancing on the Edge".
ב-2013 לוהק דונלי לתפקיד הראשי בסדרת הפנטזיה של ה-BBC "אטלנטיס" בה גילם את דמותו של ג'ייסון שנסחף לחוף העיר העתיקה והמסתורית "אטלנטיס".
ב-2014 שיחק דונלי בתפקיד הכדורגלן אולי האנטר בסדרה הדוקומנטרית הפרודית "United We Fall".
ב-2016 כיכב בפרק בסדרה "Dancing on the Edge" בתפקיד סמואל ווקר.
ב-2017 שיחק דונלי בתפקיד ראשי בדמות הנסיך אדריאן בסרט הטלוויזיה של הולמרק "A Royal Winter" לצדה של מריט פאטרסון.
באוקטובר 2017 התארס דונלי עם השחקנית השוודית-קנדית מאלין אקרמן.
Friendsgiving ג'ף סרט קולנוע2022A Week In Paradiseכריסטופרסרט קולנוע Slayersג'ק צ'אמברס סרט קולנוע 2025 Pretty Thing תסריטאי
ג'ק דולן הוא שחקן אנגלי.
הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד טיילר בויסי בסיטקום של ה-BBC "הדשא הירוק יותר" לצדם של ג'ון צ'אליס וסו הולדרנס.
דולן שיחק בתפקידי אורח בסדרות כגון "ספוקס", "איסטאנדרס", "The Bill" ו"פיפ שואו".
עוד שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה הקומית "צומת בחיים" של ריקי ג'רווייס וסטיבן מרצ'נט.
ג'ק הייג הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי בקבוצת בחריין–ויקטוריוס.
ב-2014 התחרה תחת קבוצת Huon Salmon–Genesys Wealth Advisers החובבנית, הוא התחרה במדי בטור דאון אנדר וסיים במקום ה-17 הכללי, שהספיק לו בשביל לנצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ.
לאחר מכן בלט בעוד במרוץ קטעים, הראלד סאן טור, כשסיים שלישי כללי, 11 שניות מסיימון קלארק המנצח.
גם בטור דה קוריאה סיים הייג שלישי, 20 שניות מיו קארת'י המנצח.
גם בטור אלזס בלט הייג עם מקום שני כללי וניצחון בקטגוריית הרוכב הצעיר.
לאחר מכן המשיך להתחרות בצרפת, כשהתחרה בטור דה ל'אווניר, המרוץ היוקרתי ביותר לרוכבים עד גיל 23, 9:47 דקות אחרי מיגל אנחל לופס המנצח.
גם ב-2015 כבר סיים הייג במקום ה-16 בטור דאון אנדר.
גם בטור דה ל'אווניר הצליח להתקדם משמעותית, כשסיים שני כללי, 1:09 דקות ממרק סולר המנצח.
הייג בלט בשני הקטעים האחרונים במרוץ, כשסיים רביעי בקטע ה-6, 1:07 דקות מאליה גסבר המנצח, ושני בקטע ה-7, לאחר שהפסיד למאטווי ממיקין הרוסי בספרינט הסיום.
באליפות העולם עד גיל 23 סיים במקום ה-13, לאחר שסיים בדבוקה של ארבעה רוכבים שהגיעה במקומות 10–13, 13 שניות מהמנצח קווין לאדנויי.
ב-2016 הצטרף לאוריקה גרין-אדג', לאחר שב-2015 רכב כסטאז'ר בקבוצה החל מאוגוסט.
הוא פתח את העונה במדינתו, אוסטרליה, וסיים חמישי בהראלד סאן טור, 1:14 דקות מכריס פרום המנצח.
בן קבוצתו של הייג, דמיאן האוסון, סיים שלישי את המרוץ.
הייג בלט במרוץ כשסיים רביעי בקטע ה-1, 3 שניות מינס קקולר המנצח ושני בקטע ה-2, 36 שניות מריין טאראמיי המנצח, בשלב ההררי היחיד של המרוץ.
בעקבות כך עלה הייג למקום השני הכללי של המרוץ, עליו שמר עד הסיום, כשהוא מפגר ב-1:42 דקות מטאראמיי המנצח.
בנוסף לכך ניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ וסיים שישי בקטגוריית ההרים.
לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור, כשנבחר לוואלטה אספניה וסיים את המרוץ במקום ה-117, כשהוא מסייע לאסטבן צ'אבס, בן קבוצתו, לסיים שלישי.
גם ב-2017 בלט הייג בטור של סלובניה כשסיים שלישי כללי, 17 שניות מרפא מייקה המנצח.
לאחר מכן התחרה ב והשיג בקטע השישי את הניצחון המקצועני הראשון שלו, לאחר בריחת יחיד מוצלחת.
את המרוץ כולו סיים במקום השמיני, 57 שניות מדילן טונס המנצח.
לאחר מכן נבחר שוב לוואלטה אספניה והפעם התבלט יותר במרוץ ואף הצליח להיכנס לעשירייה הראשונה בקטע השישי, כשסיים עשירי בפלוטון, 26 שניות מתומאש מרצ'ינסקי המנצח.
את הוואלטה סיים הייג במקום ה-21 והשני מתוך קבוצתו, 1:04:48 דקות מכריס פרום המנצח.
לאחר מכן סיים תשיעי בג'ירו דל'אמיליה, 33 שניות מוינצ'נצו ניבאלי המנצח.
לאחר מכן התחרה ב, בתור הכנה לוואלטה אספניה, וסיים שלישי את המרוץ, 2:21 דקות מספ קוס המנצח.
בוואלטה אספניה שימש הייג כפועל של סיימון ייטס וסייע לו לנצח את המרוץ, כשהוא עצמו סיים במקום ה-19 והשני מתוך קבוצתו אחרי ייטס.
ב-2019 ערך הייג את עונת הפריצה שלו.
הוא פתח את העונה בספרד וסיים שביעי בוולטה אה ולנסיה, 33 שניות מיון איסאגירה המנצח.
לאחר מכן התחרה גם בוואלטה אה אנדלוסיה וגם שם הצליח להיכנס לעשירייה הראשונה, כשסיים 1:08 דקות מיאקוב פוגלסן המנצח ובמקום השישי.
בן קבוצתו של הייג, אדם ייטס, אחיו התאום של סיימון, סיים חמישי את המרוץ.
לאחר מכן סיים לראשונה בחמישייה הראשונה במרוץ קטעים UCI World Tour, כשסיים רביעי את מרוץ פריז–ניס, כשהוא משמש כמוביל קבוצתו ומסיים בפער של 1:21 דקות מאיגן ברנל המנצח.
לאחר מכן ערך התחרה גם בקריטריום דו דופינה, בקטע השביעי נכנס לקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום ובשלב מסוים התנתקו מהקבוצה הוא ודילן ואן בארלה, אך בספרינט הסיום הפסיד לואן בארלה.
בסופו של דבר סיים את הדופינה במקום ה-27, כשהוא מסיים רביעי בקטגוריית ההרים.
יכולותו הטובה של הייג הובילה אותו להיבחר לראשונה לטור דה פראנס, אך לא בלט במרוץ וסיים אותו במקום ה-38 הכללי.
לאחר מכן סיים במקום החמישי בטור של צ'כיה, 1:05 דקות מדריל אימפי המנצח.
לאחר מכן התחרה בקלאסיקת ברטאן, גם היא בצרפת.
כשנשארו 22.5 קילומטרים לסיום, עקב אחר התקפה של טיש בנוט וספ ואנמרקה והשלושה הגדילו בהדרגה את הפער שלהם על הפלוטון.
כשנשארו 800 מטרים לסיום התקיף ואנמרקה את בנוט והייג וניצח את המרוץ, בעוד בנוט ניצח את הייג בספרינט על המקום השני והייג הסתפק במקום השלישי, 3 שניות אחרי ואנמרקה.
לקראת סוף העונה התחרה במרוצים חד יומיים באיטליה, ובלט עם מקום שלישי בגראן פרמיו ברונו בגלי, שהסתיים בניצחונו של סוני קולברלי מתוך דבוקה של שישה רוכבים.
הייג סיים את העונה במונומנט ג'ירו די לומברדיה, וסיים את המרוץ במקום השישי, 34 שניות מבאוקה מולמה המנצח.
ב-2020 פתח שוב את העונה בספרד, וסיים שני בוולטה אה ולנסיה, 6 שניות מטאדיי פוגאצ'אר המנצח, הייג סיים חמישי בקטע 2 ו-4, שבשניהם פוגאצ'אר ניצח.
גם בוואלטה אה אנדלוסיה סיים הייג שני, 59 שניות מיאקוב פוגלסן המנצח.
הייג בלט בכל קטעי המרוץ וסיים בתוך העשירייה הראשונה בכולם, ואף השיג בקטע הרביעי את הניצחון השני בקריירה שלו, לאחר שהקדים את פוגלסן ומיקל לנדה בספרינט הסיום בין שלושתם.
ג'ק תומאס הארלו הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי, הידוע בעיקר בביצועי הלהיטים "Whats Poppin", "Industry Baby", שהגיעו למקום השני והראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
הארלו נולד וגדל בשלביוויל שבקנטקי, ובגיל 12 עבר ללואיוויל, שם החל את קריירת הראפ שלו.
הארלו הוא בנם של מגי (פייט) הארלו, אשת עסקים, ובריאן הארלו.
יש לו אח צעיר אחד, קלייבורן "קליי" הארלו (יליד 2000).
הארלו החל לראפרפ בגיל 12, כשהוא ומשפחתו עברו ללואיוויל.
באותה התקופה, יצר יחד עם חברו תקליטור בשם Rippin and Rappin, לו מכרו עותקים בבית הספר שלהם.
כשהיה בכיתה ז', הארלו רכש מיקרופון מקצועי והכין את המיקסטייפ הראשון שלו, Extra Credit, באמצעות הכינוי "מר הארלו".
הוא הקים קולקטיב בשם "כנופיית איילים" עם חברים שונים; במהלך תקופה זו, הוא עבד על שני מיקסטייפים שבסופו של דבר מעולם לא יצאו לאור, Moose Gang ו-Music for the Deaf.
בשנת 2015 הוציא הארלו את האלבום המסחרי הראשון שלו, מיני-אלבום בשם The Handsome Harlow, אשר יצא לאור באמצעות חברת תקליטיו של המפיק גיל הולנד , "".
ב-2016 הוציא את הסינגל "Never Woulda Known", בו אירח את הזמר ג'וני ספאניש.
במרץ של אותה השנה, שימש כמופע החימום של הזמר וינס סטפלס , בהופעתו בלואיוויל.
ביוני 2016, פחות מחודש לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, הוציא את המיקסטייפ 18, שהיה האלבום הראשון שיצא בלייבל וקולקטיב המוזיקה שהקים, "Private Garden", בו משתף הארלו פעולה עם אמנים שונים מסצנת ההיפ הופ.
בקיץ 2017 הוציא הארלו את הסינגל "Routine".
באוקטובר אותה שנה, הוא הוציא סינגל נוסף, "Dark Knight", עם קליפ נלווה.
"Dark Knight" הפך לסינגל המוביל במיקסטייפ Gazebo של הארלו, שיצא בנובמבר 2017. הארלו יצא לסיבוב הופעות בן 14 ערים לתמיכה באלבום, והסיבוב הסתיים בינואר 2018.
באוגוסט 2018 פורסם כי הארלו חתם בחברת התקליטים של המפיק די ג'יי דרמה, "Generation Now", וגם בחברת אטלנטיק רקורדס, וביום ההכרזה פרסם את הסינגל "Sundown".
ב-17 באוגוסט, הוציא הארלו את המיקסטייפ המסחרי הראשון שלו, Loose.
בנובמבר של אותה השנה יצא לסיבוב הופעות באמריקה הצפונית על מנת לקדם את המיקסטייפ, שהסתיים בדצמבר.
בשנת 2019 הוציא מיקסטייפ בן 12 שירים בשם Confetti, והשיק סיבוב הופעות בארצות הברית לתמיכה במיקסטייפ, שהחל באוקטובר של אותה השנה.
ב-21 בינואר 2020, הארלו הוציא את הסינגל "Whats Poppin", בתור הסינגל המוביל מהמיני-אלבום השני שלו, Sweet Action.
השיר שותף בהרחבה בפלטפורמת המדיה החברתית של טיקטוק.
ביום הולדתו ה-22 של הארלו, 13 במרץ 2020, הוא הוציא את המיני-אלבום.
ב-24 ביוני 2020, הארלו הוציא את הרמיקס של השיר, בהשתתפות דה-בייבי, טורי ליינז וליל ויין.
ב-22 באוקטובר 2020 הוציא הארלו את הסינגל "Tyler Herro", הסינגל המוביל מאלבום האולפן הראשון שלו, Thats What They All Say.
השיר קיבל קליפ בכיכובו של הארלו ושחקן ה-NBA טיילר הירו.
ב-2 בדצמבר 2020 הכריז הארלו על האלבום.
הסינגל השני, "Way Out", בהשתתפות ביג שון, יצא לאור ב-9 בדצמבר 2020. האלבום יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020.
ב-27 במרץ 2021, הארלו הופיע כאורח המוזיקלי בעונה ה-46 של סאטרדיי נייט לייב.
הוא ביצע מיקס של "Tyler Hero" ו-"Whats Poppin" בסט הראשון שלו וביצע את "Same Guy" עם אדם לוין בסט השני שלו.
הוא גם הופיע והשתתף בפרודיה שהוקלטה מראש בנושא NFT על הסינגל של אמינם מ-2002, "Without Me".
ב-28 במאי 2021, הארלו הוציא שיתוף פעולה עם אמינם וקורדאה לרמיקס לסינגל של אמינם משנת 2020, "Killer".
ב-23 ביולי 2022 השתתף בשירו של ליל נאז X, "Industry Baby", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ב-18 בפברואר 2022, הארלו הוציא את הסינגל "Nail Tech".
באפריל, יצא הסינגל "First Class", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. במאי, יצא אלבומו השני, Come Home the Kids Miss You.
הארלו נכלל ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2022. בנוסף, הופיע ברשימת טיים 100 נקסט לשנת 2022 של מגזין טיים.
בשנת 2023 ביצע את הופעת הבכורה שלו כשחקן ראשי בסרט הספורט "גברים לבנים אינם יכולים"; רימייק לסרט בעל אותו שם משנת 1992. באותה השנה, הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, Jackman.
בספטמבר 2024, הוכרז שהארלו הוא חלק מהאמנים שיופיעו בסבב ההופעות של "ג'ינגל בל KIIS-FM" לשנת 2024. באותה השנה שיחק בסרט קומדיית השודים "המסיתים" בתור סקאלבו.
ג'ק דילן גרייזר הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי.
הוא התפרסם כששיחק בתפקידים ראשיים בסרטי הקולנוע "זה", ובהמשכו "זה: חלק 2" ובסרטי גיבורי-העל "שהאזאם".
גרייזר נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של אנג'לה לפבר ושל השחקן היהודי גאווין גרייזר.
דודו מצד אביו הוא המפיק האמריקאי-יהודי בריאן גרייזר .
בשנת 2018 בחר המגזין "הוליווד ריפורטר" בגרייזר כאחד משלושת הכוכבים המובילים מתחת לגיל 18.
בשנת 2020 יצא גרייזר מהארון בשידור חי ביוטיוב.
לאחר שנשאל על ידי מעריץ לגבי נטייתו המינית, גרייזר ענה "אני ביסקסואל" והוסיף את המשפט המזוהה עם סרטו "לוקה": "שקט, ברונו".
בשנת 2023 שיחק בסרט גיבורי העל "שהאזאם!
2: זעם האליםקפטן מארוול הבן2024Downtown Owlאלי2025חברות (אנ')סטיבן
שנה סדרה תפקיד הערות 2015 Comedy Bang!
קיידן אוקרמן פרק: "Jesse Tyler Ferguson Wears a Brown Checked Shirt and Stripey Socks" 2017–2018 Me, Myself & I אלכס ריילי הצעיר תפקיד ראשי; 13 פרקים 2018 ללא מילים רב פרק: "EI-- EIGHTEEN" 2019 רובוט צ'יקן פרדי פרימן דיבוב; פרק: "Shazam!