tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קייטי הולמס, אשר החלה לעבוד עם מאמן קולי, הייתה הבחירה המובילה לתפקיד כריסטין דאיי במרץ 2003. היא הוחלפה מאוחר יותר על ידי אן האת'וויי ב-2004. עם זאת, האת'וויי ויתרה על התפקיד בשל מחויבותה לסרט "יומני הנסיכה 2: אירוסין מלכותיים".
האת'וויי הוחלפה אז באמי רוסום.
השחקנית עיצבה את הקשר בין הפנטום וכריסטין אחרי סוזן פארל וג'ורג' בלנשין.
פטריק וילסון לוהק כראול בהתבסס על הקריירה הקודמת שלו בברודוויי.
הסרט זכה לביקורות שליליות באופן כללי ולציון 33% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 165 ביקורות.
פנטומימה קורנת היא סדרה של שלושה סרטים מצוירים קצרים: בירה טובה (Un bon bock), הליצן וכלביו (Le Clown et ses chiens) ופיירו המסכן (Pauvre Pierrot).
השלושה נוצרו על ידי אמיל ריינו בשנים 1888, 1890 ו-1891 בהתאמה, והוקרנו לראשונה ב-28 באוקטובר 1892 במסגרת ההקרנה הפומבית הראשונה בהיסטוריה של סרט מצויר.
ההקרנה בוצעה ידנית באמצעות התיאטרון החזותי שהמציא ריינו, טרם המצאת הסינמטוגרף על ידי האחים לומייר.
יום ההקרנה מצוין החל מ-2002 כיום ההנפשה הבינלאומי.
שלושת הסרטים, מצוירים, הומוריסטיים ואילמים, הונפשו על ידי אמיל ריינו לפסקול שנכתב במיוחד על ידי גסטון פולן (Gaston Paulin).
למעט "פיירו המסכן" ו"ליד בקתת החוף", ריינו השליך את תמונות כל סרטיו לנהר הסן, וכך מתוך שלושת סרטי הפנטומימה הקורנת הראשונה רק תמונות הסרט "פיירו המסכן" שרדו עד ימינו.
בחור עובר אורח נכנס לפונדק קברט באזור כפרי בצרפת ומזמין בירה ממלצרית אלגנטית.
כשהמלצרית חוזרת עם ההזמנה, פונה אליה הבחור ופותח בשיחה.
בעודו משוחח עם המלצרית, מגיע הטבח, שותה את כוס הבירה שהזמין הבחור, ונעלם.
כשהבחור מסתובב חזרה לשולחן הוא מופתע מהיעלמות הבירה בכוסו ומזמין כוס נוספת מהמלצרית.
נוסע אחר נכנס לפונדק ומתחיל להתווכח עם הבחור.
במהלך הוויכוח שוב מופיע הטבח, שותה את תוכן כוס הבירה החדשה ונעלם בשנית.
הנוסע האחר הולך לו, ושוב הבחור מוצא כוס בירה ריקה.
הוא קורא למלצרית, מתעצבן ועוזב את הפונדק.
אז הטבח שב לפונדק ומסביר למלצרית את פשר היעלמות תוכן שתי כוסות הבירה, שניהם צוחקים מהמקרה ונעלמים מהמסך.
הסרט כלל 700 תמונות ונמשך כ-15 דקות בקצב ההקרנה דאז.
שלושה פודלים מבצעים פעלולים שונים: נעמדים, תופסים שרביט בפיהם, עוברים דרך חישוק, הולכים על כדור, קופצים מעל מקל וכן הלאה.
הסרט כלל 300 תמונות על פני סרט של 22 מטרים, ונמשך כ-10 דקות בקצב ההקרנה דאז.
לילה אחד בא ארלקינו לראות את אהובתו קולומבינה (שתי דמויות מהקומדיה דל'ארטה האיטלקית).
פיירו מגיע לבית קולומבינה ודופק בדלתה, אך קולומבינה וארלקינו מסתתרים.
פיירו מתחיל לשיר, אבל ארלקינו מפחיד אותו ופיירו המסכן נס על נפשו.
הסרט כלל 500 תמונות שהשתרעו על פני סליל של 36 מטרים.
משך ההקרנה דאז עמד על כ-15 דקות.
תמונות הסרט המקוריות ניתנו בשנת 1926 על ידי משפחת ריינו לקונסרבטוריון הלאומי לאומנויות (Conservatoire National des Arts et Métiers).
הוא שוחזר חלקית ונשמר בארכיון של הסינמטק הצרפתי בשני עותקים: גודל מקורי ובתמונות 35 מ"מ.
בקצב ההקרנה כיום משך הסרט עומד על 4 דקות.
פנטומאקס הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New X-Men #128 מאוגוסט 2002, ונוצרה על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר איגור קורדיק.
דמותו מושפעת מגיבורי ספרות הקומיקס הצרפתי "דיאבוליק" ו"פנטומאס", והתברר כי היא נמלטה מפרויקט "נשק פלוס" (תוכנית ממשלתית שאחראית לניסויים שנערכו בדמויות כגון קפטן אמריקה, וולברין, דדפול, צ'יימבר, סייברטות', X-23 וסאורון).
פנטומאקס, הידוע גם בשם נשק-13, הוא תוצר של פרויקט נשק פלוס בכלאיים מלאכותיים-אנושיים.
הוא נולד באופן מלאכותי והתפתח בסביבה המלאכותית "העולם", שנועדה לייצר חיילי-על באמצעות טכנולוגיית זקיפי הסנטינל.
הוא קרא לעצמו "ז'אן פיליפ", אם כי שמו בעולם היה "צ'ארלי קלאסטר-7".
בזמן שנמלט מהרשויות, קלאסטר ביקש מקלט בטוח בתאגיד אקס בפריז, וטוען שהוא מוטאנט גנב עם כוח בלתי מוגדר של הטעיה.
לאחר שקלאסטר נפצע מירי, הוא מקבל מקלט בידי פרופסור צ'ארלס אקסבייר.
קלאסטר מסביר לאקסבייר ולג'ין גריי כי הוא מבוקש בתור אחד הגנבים הגדולים באירופה, אך אקסבייר וגריי אינם מצליחים להוכיח את אמירותיו מכיוון שהוא חובש מסכת קרמיקה מיוחדת שחוסמת את בדיקותיהם.
הם מסכימים לעזור לו בכל זאת, ולאחר שמילטו אותו מבניין מוקף שוטרים, הובאו בידי מערכת העצבים המלאכותית שלו - אווה - ל"ביתו" שבצרפת.
הוא הציג אותם בפני "אמו", סיפר להם שגנב מידע רגיש על נשק פלוס במנהרת התעלה, והציע אותו לאקסבייר תמורת מיליארד דולר.
לאחר שהכניס את עצמו לטראנס היפנוטי, קלאסטר הציע לאקסבייר ולגריי להתלוות אליו כדי להרוס את נשק-12 במנהרת התעלה, והם הסכימו ועזבו.
מאוחר יותר התגלה כי כל הבית והאם היו תחבולה מחוכמת שתוכננה בידי קלאסטר כדי להסתיר את מוצאו האמיתי.
קלאסטר הוביל את אקסבייר וגריי למנהרת התעלה, שם התגלה כי נשק-12 השתלט על הרבה אנשים ובעלי-חיים.
בידיעה כי אין להם דרך להשתחרר מנשק-12, קלאסטר הרג את כולם, ביניהם דארקסטאר.
בעקבות כך, גריי אפשרה לו להימלט לפני שהרשויות הגיעו.
דאסט, מתקפה על נשק פלוס, כוכב אקס וסוכן אפס
קלאסטר נסע לאפגניסטן כדי לגנוב רשימה של סוחרי-העבדים העשירים ביותר שסוחרים בעבדים מוטאנטים, וזאת כדי לסחוט אותם.
במסעו הוא נתקל במוטאנטית דאסט, שהרגה לא במכוון את סוחרי-העבדים שסחרו בה.
הוא נתקל בוולברין ביציאתו, והשאיר את דאסט בטיפולו.
זמן קצר לאחר מכן, קלאסטר פנה לוולברין, והציע לו מידע על עברו בתמורה לעזרה בהשמדת נשק-15/האולטימטון, תוצר קטלני של נשק פלוס.
יחד עם סייקלופס, קלאסטר ווולברין נסעו ל"עולם".
הם הובסו בידי האולטימטון, שנמלט ועשה את דרכו לתחנת החלל של נשק פלוס.
הם רדפו אחריו באמצעות אווה, וכאשר הגיעו לתחנת החלל, קלאסטר מילא את חלקו בעסקה כשהציג בפני וולברין את מסד הנתונים המלא של נשק פלוס.
בהלם על הגילויים החדשים, וולברין הפעיל רצף השמדה עצמית והרג את אולטימטון.
כשחזרו לכדור הארץ, הם גילו שהאקס-מן מפוזרים ברחבי העולם, וכי קסורן המתחזה למגנטו הטיל מצור על מנהטן.
סייקלופס גייס את קלאסטר, אווה, דאסט וקוקיות סטפורד בין היתר להילחם בקסורן.
קלאסטר הוביל את המתקפה נגד אחוות המוטאנטים, וזירז את מפלתו של קסורן.
קלאסטר חידש את מסע הצלב שלו נגד נשק פלוס, הגיע לקברו של מייסד התוכנית ג'ון סאבליים, וגילה שהוא ריק פרט לפתק בו כתב "רואנוק".
קלאסטר איתר מתקן סודי של תוכנית נשק אקס, אשר היה נטוש פרט לסוכן אפס.
לאחר קרב שהסתיים בתיקו, קלאסטר וסוכן אפס שיתפו פעולה עם וולברין ונסעו לרואנוק, עיר שבעבר תושביה נטבחו כאשר נשק אקס שיסו בהם את וולברין שטוף המוח.
הם נתקלו בסאבליים ונלחמו ביו-מן שלו.
במחשבה כי הוא בשליטת התוכנית, וולברין וסוכן אפס נטשו את קלאסטר למות.
מאוחר יותר, המוטאנט הזעיר שורטפאק יצר קשר עם קלאסטר, וביקש ממנו להתנקש בחיי סוחר-הנשק המוטאנט סטיינבק כנקמה כעל רצח סוכנת בהשגחתו.
קלאסטר סירב משום שלא רצה לגרום לשורטפאק להפוך לרוצח.
שורטפאק נלכד בידי סטיינבק, ומיסטיק שעבדה הן בעבור אקסבייר והן בעבור בן בריתו של סטיינבק, נאלצה לפגוש את קלאסטר במונטה קרלו.
כשהיא יצאה לחלץ את שורטפאק, קלאסטר נלווה אליה וגילה כי היא מתכננת להתנקש בחיי אקסבייר.
בתמורה לשתיקתו, קלאסטר אמר למיסטיק לבצע עבורו שוד.
לאחר שחזרה עם השלל, מיסטיק הדביקה את קלאסטר ואווה בווירוס טכנו-אורגני, ולכאורה הרגה אותם.
מעשה זה היה תחבולה, היות שמיסטיק ידעה שהיא במעקב.
קלאסטר חזר ועזר לה ללכוד את עוקביה, ונתן לה גישה לסטיינבק.
במהלך אירועי "שלטון אפל", קלאסטר הגן על "העולם" מזומבים בשליטת נורמן אוסבורן, שהפכו לזומבים בידי נשק-16, הפועל רק על מאמינים - בכך, קלאסטר ונו-ואר האתאיסטים לא הושפעו.
הם הדפו את הזומבים, ביניהם וולברין, ששוחרר בידי נו-ואר ועזר להגן על "העולם".
מאוחר יותר, גנב קלאסטר מדוקטור דום מכשיר כדי לפקוח עין על "העולם".
אומת אקס, הביאה השנייה ואקס-פורס
לאחר שהושכר בידי ילד מוטאנט להרוג את טורף אקס, קלאסטר נתקל באקס-מן, הצטרף אליהם ועזר בקרב נגד הצוות של לוב, שאילצו את האקס-מן לברוח.
הוא נראה מחזר אחרי פסיילוק, ועזר לאמה פרוסט ושאדוקאט נגד סבסטיאן שו.
במהלך אירועי "הביאה השנייה", קלאסטר עזר בקרב נגד זקיפי הנמרוד של באסטיון.
בסוף הקרב, הוא הצטרף לקבוצת אקס פורס החדשה.
במשימתם הראשונה יצאו האקס הלכו להרוג שיבוט של אפוקליפס, שללא ידיעתם היה שיבוט ילד.
למרות שהאקס פורס החליטו שכדאי להציל את הילד, קלאסטר הבין שהם לא יכולים להצילו, והרג אותו.
לאחר מכן, צבא הדת'לוקים תקפו את קלאסטר, הרגו את "אמו" וגנבו את "העולם" המיניאטורי.
קלאסטר עבד על ניסוי מעבדה כדי להציל את העתיד, ומאוחר יותר התגלה כי יצר שיבוט נוסף של אפוקליפס בשם אוון סבאחנור, אשר גדל במעבדה ב"עולם".
בקרב נגד מלך הצללים, חבר האקס פורס אנג'ל החל להפוך לאפוקליפס החדש, וזאת בגלל פרוטוקול ירושה שנקבע במותו של אפוקליפס.
האקס פורס נסעו לארץ-295, כדי להשיג את "זרע החיים" השמימי כדי למנוע את התהליך.
יחד עם האקס-מן מעולם זה, האקס פורס הצליחו להשיג את זרע החיים.
כשחזרו לארץ-616, הם גילו כי אנג'ל השלים את התהליך, ורצה את זרע החיים כדי ליצור מחדש את העולם.
קלאסטר והאקס פורס ניסו להילחם בו ובפרשיו אך נאלצו לברוח, והותירו את פסיילוק מאחור במחשבה שתוכל להחזיר אותו למצבו הקודם.
כשוולברין נפצע קשה, קלאסטר הוביל את שאר האקס פורס כדי לעצור את אנג'ל, ולהחזיר את "העולם" הגנוב.
בקרב האחרון נגד אנג'ל, קלאסטר לכאורה ברח, אך הביא את האקס-מן מארץ-295 לעזרה.
כמו כן, הוא חשף את אוון, כדי להקנות להם זמן להביס את אנג'ל.
לאחר מכן, קלאסטר נחטף בידי קפטן בריטניה והובא לעולם-האחר כדי לעמוד לדין על רצח אפוקליפס הילד.
כאשר העולם-האחר הותקף וקלאסטר עזר להגן עליו, הוא שוחרר לחופשי.
לאחר קרב נגד אייסמן מארץ-295, הקבוצה נלחמה באחוות המוטאנטים החדשה של דאקן.
מיסטיק הרעילה את קלאסטר ברעל שביטל את כוחותיו, אך הוא המשיך לסייע לחבריו לקבוצה והגיע להצלת פסיילוק מידי מלך הצללים.
הוא הסיר את מסכתו ונתן אותה לפסיילוק, מה שהגן עליה אך השאיר אותו פגיע.
לאחר שהבריח את פסיילוק ואווה, קלאסטר נהרג בידי האחווה.
אווה ופסיילוק הביאו את גופתו, ושמו אותה במכונת השיבוט של ארגון "השמיים הלבנים".
כל שלושת מוחותיו היו שלמים, אם כי המכונה עשתה טעות והעבירה כל מוח לגוף משובט אחר: אחד לגופו הרגיל של קלאסטר, שני לגרסה נשית שלו, ושלישי לגרסה רעה שלו.
קלאסטר התאחד עם פסיילוק, ויחד עם "אחותו" הלך לפגוש את "אמו".
קלאסטר, "אחותו" ופסיילוק נעשו גנבים בפריז.
נוצר משולש אהבה ביניהם, עד שקלאסטר נחטף בידי גרסתו המשובטת הרעה, "אחיו".
פסיילוק ו"אחותו" יצאו להציל אותו, בקרב בו "אחיו" הצהיר על אהבתו לפסיילוק וכל השלושה חזרו להיות אחד בגופו של קלאסטר.
הוא הוזמן בידי וולברין לחזור לאקס-מן, אך סירב.
קלאסטר ואווה הצטרפו לאקס-פורס של קייבל, ויחד איתם נלחמו במוטאנט וולגה.
היה זה קלאסטר שגילה כי המוטאנטית מם היא למעשה הופ סאמרס.
בסופו של דבר, קלאסטר השתגע ופנה נגד האקס-פורס, כתוצאה מכך אווה נהרגה.
פנטזיה של מדינה: תצלומי חיילות צה"ל וארוטיזציה של המיליטריזם האזרחי בישראל הוא ספר עיון ישראלי משנת 2012 שנכתב על ידי ד"ר ללימודי מגדר חוה ברונפלד שטיין.
הספר יצא ב"הסדרה לחקר ישראל-חברה, תרבות והיסטוריה" של הוצאת רסלינג.
הספר מחולק ל-6 פרקים, אחרית דבר, ומבוא, ובהם בוחנת ברונפלד שטיין תהליכים של ארוטיזציה ושימוש בגוף הנשי וביחסים שבינו לבינה על ידי מנגנוני המיליטריזם האזרחי בישראל.
ברונפלד שטיין מתמקדת בצילומי חיילות ומתייחסת אליהם כגשר חזותי או כקיצור דרך ויזואלי עבור אותו עונג חזותי.
במהלך הספר טובעת ברונפלד שטיין מונח חדש בשם "מיליטריזם ארוטי" שהוא כהגדרתה נגזרת מתוך המיליטריזם האזרחי.
פנטזיה אפלה היא סוגת פנטזיה ביצירות ספרותיות, אמנותיות וקולנועיות המשלבות נושאים מפחידים וקודרים של פנטזיה.
באופן נרחב המונח משמש להתייחסות ליצירות פנטזיה בעלות אופי קודר, אווירה מאיימת ותחושות פחד.
קשה להגדיר בבירור את הפנטזיה האפלה.
גרטרוד בנט כונתה האישה ש"המציאה את הפנטזיה האפלה".
צ'ארלס גרנט וקרל וונגר הם אלו שקבעו את המונח, אבל כל אחד מהסופרים הללו התייחס לסגנון שונה של ספרות.
ברייאן סטבלפורד הגדיר את הפנטזיה האפלה כסיפורי פנטזיה בעלי "מאפיינים של אימה בדיונית".
סטבלפורד גם מצביע על כך שפנטזיה אפלה מתרחשת דווקא בעולמות שאינם עולמנו הרגיל, מאחר שבמקרים כאלה ההגדרה הנכונה תהיה "אימה על-טבעית".
סופרים שונים ומבקרי ספרות שונים השתמשו במושג בצורות שונות.
עם זאת, לרוב היצירות שהוגדרו כפנטזיה אפלה יש מאפיינים דומים מעבר להתרחשות על-טבעית מאיימת.
סופרים מסוימים משתמשים במונח פנטזיה אפלה או ספרות גותית כשם נרדף לספרות אימה, מאחר שהמילה 'אימה' נראית להם קשה מדי.
צ'ארלס גרנט מצוטט לרוב כמי שטבע את המונח פנטזיה אפלה.
גרנט הגדיר אותה כ"סוג של סיפור בו האנושות מאוימת על ידי כוחות שמעבר להבנה האנושית".
פנטזיה אפלה בפיו הייתה בעלת מאפייני אימה ואלימות רבים.
פנטזיה אפלה משמשת לעיתים גם כדי להגדיר סיפורים המתרחשים מנקודת מבטה של מפלצת או ממבט אוהד על ישויות אימה על-טבעיות.
סאנדמן של ניל גיימן הוא דוגמה לסגנון זה של פנטזיה אפלה.
מה שמבדיל בין ספרות זו לספרות אימה הוא שבדרך כלל ספרות אימה מתמקדת בקרבנות ובניצולים, בעוד שפנטזיה אפלה מתמקדת ביצורים המרושעים.
במובן כללי יותר, פנטזיה אפלה משמשת כמילה נרדפת לאימה על-טבעית, כדי להבחין בין סיפורי אימה המכילים אלמנטים על-טבעיים לאלו שלא.
למשל, סיפור על אדם זאב או ערפד יכול להיות פנטזיה אפלה, ואילו סיפור על רוצח סדרתי יהיה אימה בלבד.
סטבלפורד הגדיר פנטזיה אפלה כסיפורים בהם האימה היא חלק מהאסתטיקה של הסיפור ולא המהות שלו.
קרל ווגנר טבע את המונח פנטזיה אפלה בהקשרים פנטזיים יותר.
על פיו, סיפורי פנטזיה או חרבות וכשפים שכוללים גיבורים מרושעים או מוסר מעורפל יכולים להיחשב לפנטזיה אפלה.
ספריהם של ה"פ לאבקראפט וסופרים דומים מוגדרים כפנטזיה אפלה, מאחר שהעולמות הבדיוניים שלהם מכילים אלמנטים רבים של אימה.
לעיתים משתמשים במונח פנטזיה אפלה כדי לתאר ספרי פנטזיה של סופרים שרוב עבודותיהם היו בתחום האימה.
כך למשל סדרת המגדל האפל של סטיבן קינג.
זיכיון רייבנלופט — ספין אוף לזיכיון רומח הדרקון — הוא פנטזיה אפלה שעוסקת במישוק קיום מקביל לקרין שמורכב מממלכות קודרות הנשלטות על ידי אדוני אופל (שלרוב גם מהווים את גיבורי הספרים בסדרה) ומאוכלסות בייצורים מפלצתיים ואל-מתים מרושעים.
משחקי וידאו פנטסטיים בעלי מאפיינים קודרים ואפלים מוגדרים כפנטזיה אפלה.
זיכיון המשחקים דיאבלו מוגדר כפנטזיה אפלה בגלל מאפייני האימה והחושך שבו.
סדרת משחקי סולז, בהם Dark Souls ו-Elden Ring מאופיינים באווירה ואסתטיקה של פנטזיה אפלה.
זיכיון עידן הדרקון (Dragon Age) מוגדר לרוב כפנטזיה אפלה, אם כי לעיתים הוא מסווג כפנטזיה גבוהה עם מאפיינים למבוגרים בלבד.
פָּנֶטוֹנֵה (איטלקית Panettone; לומבארט Panaton או Panatton או Panetùn) היא עוגה שמקורה במילאנו, הנחשבת למאכל מסורתי של חג המולד בכל רחבי איטליה, והיא פופולרית במדינות רבות נוספות.
לפנטונה צורת גליל גבוה, המסתיים במעין כיפה, וגובהה של העוגה מגיע לכ-20 ס"מ.
העוגה מורכבת מבצק העשוי ממים, קמח חיטה, סוכר, מלח, חמאה וחלמון ביצים, שאליו מוסיפים (בחלקים שווים) קליפות תפוז ואתרוג מגורדות, פירות מסוכרים וצימוקים יבשים.
במהלך תהליך ההכנה המסורתי של העוגה לשים את הבצק ומניחים לו לתפוח משך מספר ימים עם מחמצת שאור.
פיסות הפנטונה נחתכות באופן מאונך, והן מוגשות עם יין מתוק או ליקר מתוק, ולעיתים עם קרם מסקרפונה או עם זביונה.
במילאנו נוהגת מסורת לשמור פרוסה מהעוגה ולאכול אותה בסעודה משפחתית ביום חגו של הקדוש הנוצרי בלזיוס הקדוש, החל ב-3 בפברואר, כסגולה נגד כאב גרון והצטננות, בהתאם לאימרה המקומית (בלזיוס הקדוש יברך את הגרון והאף).
ביום החג מוכרות החנויות את עודפי העוגות מחג המולד במחירים נמוכים, והעוגות מכונות "Panettone di San Biagio" ("פנטונה של בלזיוס הקדוש").
Panettone היא מילה איטלקית, שמקורה מהמילה pane - לחם (מלטינית panis), הסיומת -etto / -ettone היא סיומת הקטנה או הגדלה .
panetto - כיכר לחם קטנה, panettone - כיכר לחם גדולה או משובחת.
ומכאן Panettone = "לחם גדול" או "לחם חגיגי"
מספר אגדות בגרסאות שונות נקשרו בהמצאתה של העוגה.
לפי אחת מהן, הורה לודוביקו ספורצה על הכנת סעודת חג מולד שבה ישתתפו אצילים ונכבדים.
הטבח שכח את העוגה בתנור והיא כמעט והתפחמה, ונער המטבח, טוני, הציע לאפות עוגה מהמצרכים שנותרו ברשותם - מעט קמח, חמאה, ביצים, קליפת אתרוג ומעט צימוקים.
עם הגשת העוגה לשולחן התחבא הטבח מאחורי וילון כדי לתהות על תגובות האורחים.
העוגה החדשה זכתה להצלחה, וכשנשאל הטבח לשמה, השיב: "L'è 'l pan del Toni", או באיטלקית "Pane di Toni", קרי "הלחם (עוגה) של טוני".
לפי אגדה אחרת העוגה נוצרה על ידי אוגטו, מגדל הבזים של לודוביקו ספורצה, אשר התאהב באדלג'יסה, בתו של טבח עני בשם טוני.
משפחתו של אוגטו התנגדה לקשר, והשניים היו יכולים להפגש רק בלילות, כאשר אדלג'יסה עסקה באפיית הלחם במאפייה של אביה.
אוגטו החל לעבוד במאפייה ויצר את העוגה החדשה אשר זכתה להצלחה רבה.
הפנטונה הופיע לראשונה במאה ה-15, והוא נקשר במסורת חג המולד בשל כך שביום זה, יכלו פשוטי העם לאכול את אותו לחם שאכלו האצילים - "Pan de ton" ("לחם יוקרה").
בסוף המאה ה-18 עודדו השלטונות את פתיחתן של מאפיות במילאנו, ובמאה ה-19, בעת הכיבוש האוסטרי של צפון איטליה, החל שליט העיר במסורת שנתית של משלוח פנטונה כמתנה אישית לקאנצלר האימפריה האוסטרית, קלמנס ונצל פון מטרניך.
העוגה נאפתה על ידי אופים מקומיים במילאנו עד תחילת המאה ה-20, ואז החלה לצבור פופולריות בכל רחבי איטליה, תהליך שהואץ עם תחילת ייצורה התעשייתי לאחר מלחמת העולם השנייה.
הייצור התעשייתי הוביל להורדת מחיר המוצר וכיום מיוצרת העוגה בכל רחבי המדינה.
מהגרים איטלקיים הביאו עימם את העוגה למדינות אחרות, בעיקר בדרום אמריקה, שם היא נקשרה לעיתים לחגיגות חג ההתגלות החל ב-6 בינואר.
ב-22 ביולי 2005 זכתה העוגה להגנה רשמית המפרטת את מרכיביה, הכמויות המינימליות של חומרי הגלם ומרכיבים נוספים שניתן להוסיפם לפי שיקול דעתו של היצרן, כגון חלב, דבש, לתת, חמאת קקאו וחומרי טעם.
פנטטוניקס היא להקת א-קפלה אמריקאית שנוסדה בארלינגטון שבטקסס.
בלהקה חמישה זמרים: אבריאל "אבי" קפלן (פרש), סקוט הוינג, קירסטין מלדונאדו, קווין אולוסולה, מאט סאלי ומיטש גראסי.
המוזיקה שלהם, שהיא בעיקרה מוזיקת פופ, כוללת גרסאות כיסוי לשירים קיימים, לפעמים במחרוזות, יחד עם חומר מקורי.
פנטטוניקס הוקמה בשנת 2011 וצברה פופולריות באותה שנה על ידי הזכייה בעונה השלישית של תחרות להקות הא-קפלה "The Sing-Off" של אן.
סי, בה זכו ב-200,000 דולר וחוזה הקלטות עם סוני מיוזיק.
לאחר שעזבו את אפיק רקורדס אחרי "The Sing Off", הלהקה הקימה ערוץ יוטיוב, והפיצה את המוזיקה שלה דרך Madison Gate Records, חברת תקליטים עצמאית קטנה, השייכת ל-Sony Pictures.
לערוץ היוטיוב של הלהקה רשומים מעל 18 מיליון מנויים ויותר מ-1.54 מיליארד צפיות מצטברות, הוא מדורג כיום במקום ה-13 במספר המנויים מבין ערוצי המוזיקה ובמקום ה-44 במספר המנויים בסך הכל.
הסרטון הנצפה ביותר שלהם עד 2017 היה מחווה לדאפט פאנק שצבר מעל 328 מיליון צפיות, הסרטון הנצפה ביותר שלהם כיום הוא קאבר לשיר "הללויה" של לאונרד כהן שצבר עד כה מעל 585 מיליון צפיות.
פנטטוניקס החלה את דרכה עם שלושה חברים שגדלו יחד בארלינגטון, טקסס: קירסטין "קירסטי" מלדונאדו (נולדה ב-16 במאי 1992), מיטשל "מיץ'" גראסי (נולד ב-24 ביולי 1992), סקוט הוינג (נולד ב-17 בספטמבר1991).
לאחר שהשלושה שמעו שהרדיו המקומי עורך תחרות שהפרס שלה הוא פגישה עם כוכבי Glee, הם שלחו גרסת טריו לשיר "Telephone" של ליידי גאגא.
אף על פי שלא ניצחו בתחרות, עוררו תשומת הלב בבית הספר שלהם, ושם הלהקה החלה להופיע.
הוינג ומלדונאדו סיימו את לימודיהם בשנת 2010, גראסי ב-2011. הוינג למד מוזיקה פופולרית באוניברסיטת דרום קליפורניה ומלדונאדו למדה תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת אוקלהומה.
בתקופה זו, הוינג הצטרף ללהקת הא-קאפלה SoCal VoCals.
הוא שמע על "The Sing Off" מחבר אחר בלהקה, והיה נחוש להיבחן לתוכנית.
הוא שכנע את מלדונאדו וגראסי להצטרף אליו, אך התוכנית דרשה לפחות ארבעה חברים.
הוינג פגש את אבריאל "אבי" קפלן (נולד ב-17 באפריל 1989), שהיה מוכר בקהילת הא-קפלה בזכות קול הבס שלו, דרך חבר משותף.
לאחר מכן השלישייה מצאה את קווין אולוסולה (נולד ב-5 באוקטובר 1988) ביוטיוב, שאחד הסרטונים בו ניגן צ'לו ועשה ביטבוקס בו זמנית הפך ויראלי.
קווין נולד בפסדינה, קליפורניה, סיים לימודי הכנה לרפואה, מאוניברסיטת ייל.
הוא דובר מנדרינית אחרי שלמד שנה בסין.
הלהקה נפגשה יום לפני אודישנים שהעונה השלישית של "The Sing-Off" החלה.
הלהקה צלחה את האודישנים ובסופו של דבר זכתה.
פנטטוניקס, כפי שהוצע על ידי סקוט הוינג, קרוי על שם הסולם פנטטוני, סולם מוזיקלי או מודוס בעל חמישה תווים לכל אוקטבה.
הלהקה האמינה שחמישה התווים בסולם תואמים את חברותם.
הלהקה החליפה את האות האחרונה ב-'x' כדי להפוך את השם ליותר מושך.
לחמישייה השפעות של פופ, דאבסטפ, אלקטרו, רגאיי, היפ הופ, ומוזיקה קלאסית.
בשנת 2013 הקימו הוינג וגראסי את ערוץ היוטיוב המשותף "סופרפרוט".
בשנת 2016 החל הצמד להפיק מוזיקה, במקביל לשיתוף הפעולה בפנטטוניקס.
ב-12 במאי 2017 הודיע אבי קפלן שהוא עוזב את הקבוצה משום שהוא חש שהיא מקשה עליו להשקיע את מידת הזמן שהיה רוצה בחבריו, משפחתו ועצמו.
באוקטובר 2017 הצטרף ללהקה מאט סאלי, שמחליף את אבי קפלן בתפקיד הבס.
פנטטוניקס הופיעה ברחוב סומסום ב-7 בפברואר 2014.
חברי פנטטוניקס הגישו ב-2014 את פרסי המוזיקה האמריקאית, והציגו את עלייתן לבמה של ג'סי ג'יי, אריאנה גרנדה וניקי מינאג'.
הלהקה השתתפה בסרטון "YouTube Rewind 2014" כאחד מערוצי המוזיקה בעלי מספר המנויים הגבוה ביותר.
פנטטוניקס הופיעה בתוכנית בערוץ דיסני, קייסי אנדרקאבר ב-14 ביוני 2015.
חברי פנטטוניקס (סקוט, מיטשל וקירסטין) הופיעו בסדרת הטלוויזיה של פוקס, בונז, בפרק "The Strike In The Chord" ששודר במקור ב-19 במאי 2016.
לפנטטוניקס היה תפקיד אורח (הופעת קמאו) בסרט פיץ' פרפקט 2, שיצא לאקרנים במאי 2015, כקבוצה קנדית מתחרה נגד ברדן בלאס.
פנטטוניקס גם הוציאה ב-18 ביוני 2015 סרט תיעודי על המסע של הלהקה שכותרתו "On My Way Home" (השם מבוסס על השיר המקורי באותו שם מהאלבום PTX Vol.
III ועל שם סיבוב ההופעות שעשו ב-2015).
שנהקטגוריהעבורהתוצאהמקור 2015העיבוד הטוב ביותר, קטע אינסטרומנטלי או א-קפלה "Daft Punk" 2016"ריקוד פיית שזיף הסוכר"
שנהקטגוריהעבורהתוצאהמקור 2014 שיר הכיסוי הטוב ביותר "Daft Punk" השיר המקורי הטוב ביותר "Love Again" המוזיקאי הטוב ביותרפנטטוניקס 2015 שיתוף פעולה הטוב ביותר פנטטוניקס לינדסי סטירלינג שיר הכיסוי הטוב ביותר"Evolution of Michael Jackson"
שנהקטגוריהעבורהתוצאהמקור 2013 התגובה של השנה "רדיואקטיבי" (עם לינדסי סטירלינג) 2015 אמן השנהפנטטוניקס
שנהקטגוריהעבורהתוצאהמקור 2015 מוזיקאי הטוב ביותר מיוטיוב פנטטוניקס
שנהקטגוריהעבורהתוצאהמקור 2015האלבום הראשון במצעד בילבורד 200"That's Christmas to Me" האמן הראשון במצעד בילבורד 200פנטטוניקס
פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון
שנהקטגוריהעבורהתוצאהמקור2016וידאו רמיקס/מאשאפEvolution" of Michael "Jackson
סקוט הוינג - בריטון מוביל וקולות רקע.
מיטשל (מיטש) גראסי - קונטרה טנור וטנור.
קירסטין מלדונדו - מצו סופרן מוביל וקולות רקע.
קווין אולוסולה - טנור, ביטבוקס וצ'לו.
מאט סאלי (2017 ואילך) - בס מוביל וקולות רקע.
שנהארגוןקטגוריהפרויקטתוצאהמקור2024פרס גראמיאלבום הפופ העממי הטוב ביותרHolidays Around the World
פנטזיה אורבנית היא תת-סוגה בז'אנר הפנטזיה המוגדרת על ידי מקום; הסיפור הפנטסטי מתרחש בסביבה עירונית.
פנטזיה אורבנית ממוקמת בקצה אחד של קשת ספרות הפנטזיה, הרחק מפנטזיה אפית, המתרחשת בעולם מדומיין לחלוטין.
הרבה מספרי הפנטזיה האורבנית מתרחשים בתקופה הנוכחית ומכילים אלמנטים על-טבעיים.
עם זאת, הסיפורים יכולים להתרחש בתקופה היסטורית, מודרנית או עתידנית, ועיצוב הסביבה עשוי לכלול אלמנטים בדיוניים.
תנאי מוקדם בסוגה הזו הוא כי העלילה חייבת בעיקרה להתרחש בעיר.
פנטזיה אורבנית היא יצירה המתרחשת בעיקר בעולם האמיתי ומכילה היבטים של פנטזיה.
היבטים אלה עשויים להיות הגעתם של גזעים חייזרים, גילוי יצורים מיתולוגיים, חיים משותפים של בני אדם ויצורים על-טבעיים וקונפליקטים בין בני אדם ובין ישויות על-טבעיות זדוניות.
למרות שהרבה סיפורים מתרחשים בסביבה עכשווית, מאפיין זה אינו הכרחי כדי להחשיב יצירה לפנטזיה אורבנית, שכן יצירות בז'אנר הזה יכולות להתרחש גם בסביבה היסטורית או עתידנית, אמיתית או מדומה.
המחברת מארי ברנן השתמשה בתקופה האליזבתנית בלונדון בספריה, ואילו הסופר צ'ארלס דה לינט השתמש בכתיבתו בסביבת העיר הדמיונית ניופורד.
הרבה ספרי פנטזיה אורבנית המיועדים למבוגרים מסופרים בגוף ראשון, ולעיתים קרובות כוללים יצורים מיתולוגיים, רומנטיקה וגיבורות העוסקות באכיפת חוק רשמית או לקיחת החוק לידיים.
לדוגמה, סדרת אניטה בלייק של הסופרת לורל ק' המילטון — העוקבת אחר סוכנת פדרלית על-טבעית במהלך חקירותיה מקרים על-טבעיים — נחשבת ליצירה משמעותית ובעלת השפעה בסוגה זו.
ספרי רייצ'ל מורגן של קים הריסון, מציגים שדה ממוצא מכשפתי הנלחמת במסגרת עבודתה באויבים על-טבעיים.
סדרת צ'רלי מדיגן מאת קלי גאי, עוקבת אחרי האתגרים העומדים בפני קצינת משטרה המנסה לאזן את המקרים העל-טבעיים עם חייה כאם יחידנית.
בנוסף לספרים אשר מציגים דמויות עצמאיות הפועלות לבדן, סיפורים מסוימים מציגים גברים ונשים אשר חולקים הרפתקאות באופן סדיר, לעיתים קרובות בתוספת מימד רומנטי חבוי.
הגיבורים של סדרת ציידת הלילה מאת ג'אנין פרוסט הם חצי-ערפדית בשם קתרין וערפד צייד ראשים בשם בונז, שבמהלך הזמן (והסדרה) מתאהבים תוך כדי מאבקם באל-מתים.
בעוד ספרות המבוגרים בסוגה זו מתמקדת לרוב באנשי מקצוע, הרבה מספרי הפנטזיה האורבנית לנוער עוקבים אחרי גיבורים בלתי מנוסים שבאופן בלתי צפוי נגררים לתוך מאבקים על-טבעיים.
במהלך מאבקים אלה הגיבורים רוכשים בני ברית, מוצאים אהבה, ובמקרים מסוימים מפתחים או מגלים את היכולות העל-טבעיות שלהם.
משולשי אהבה תופסים מקום נכבד בספרי הנוער, כמו בסוגה כולה.
חוט מקשר הנמצא כמעט בכל ספרי הפנטזיה האורבנית לנוער הוא מעין מסע חניכה לגילוי העצמי שעוברים הגיבורים.
בנוסף להתמודדותם עם סיכונים גדולים, הם גם נאבקים למען גיבוש הזהות העצמית שלהם ומנסים להבין מי הם.
תחום זה מבדיל את הספרות לנוער מספרות המבוגרים בסוגה.
הבחנה בין פנטזיה אורבנית ובין רומנטיקה על-טבעית
בפרשנות מקוונת, הסופרת ג'יני הולמס תיארה את ההבדלים בין פנטזיה אורבנית ובין רומנטיקה על-טבעית:
מסקר שערך בית ההוצאה טור בשנת 2013 עולה כי בקרב סופרי פנטזיה אורבנית יש 57% נשים ו-43% גברים, ואילו בקרב סופרי פנטזיה היסטורית או אפית מספר הסופרים הגברים עולה על מספר הנשים בערך פי שניים.
בקרב סופרי מדע בדיוני, הפער גדול אף יותר.
ניתן למנות כמה מן הבולטים שבסופרי הפנטזיה האורבנית:
אילונה אנדרוז - סדרת קייט דניאלס
אמה בול - מלחמה למען האלונים
ג'ים בוצ'ר - תיקי דרזדן
פטרישיה בריגס- סדרת מרסי תומפסון
טרי ברוקס - סדרת המילה והחסר
ג'אנין פרוסט - סדרת ציידת הלילה והספרים הנלווים
קסנדרה קלייר - בני הנפילים
פנטזיה בריליאנטית עם וריאציות היא יצירה לשני פסנתרים ותזמורת מאת פליקס מנדלסון-ברתולדי ומורו, איגנץ מושלס.
היצירה נכתבה בשנת 1833, בתגובה לבקשה לנגן במופע צדקה בלונדון.
מנדלסון ומושלס החליטו לחבר יחד יצירה, שבה ינגנו כדואו פסנתרנים.
קווי המתאר הראשונים של היצירה נכתבו תוך ימים ספורים ובגלל לחץ הזמן שעמד לרשותם עד למופע, אלתרו חלק ממנה במהלך קונצרט הבכורה.
הפנטזיה בנויה על נושא מאת קרל מריה פון ובר, שיר לכת מתוך מוזיקה למחזה "פראציוזה".
על נושא שיר הלכת כתבו שני המלחינים מבוא חופשי, נושא עם ארבע וריאציות ופינאלה.
בהמשך אותה שנה ניגנו שוב השניים את היצירה, הפעם עם תווים כתובים - המבוא והפינאלה היו של מנדלסון, ואת הווריאציות חלקו ביניהם, השתיים הראשונות של מנדלסון והשתיים האחרונות של מושלס.
לאחר המופע המשותף חזרו איש איש לעיסוקיו והיצירה נשכחה.
בשנת 1849, לאחר מות מנדלסון, חזר מושלס ליצירה והתקין אותה לפרסום, תוך שחזור קטעים רבים מן הזיכרון והוספת קטעים חדשים משלו.
הגרסה שלו יצאה לאור אך לא זכתה להצלחה וכעבור זמן נעלמה שוב.
הגרסה המקורית של מנדלסון ומושלס לא יצאה לאור ונחשבה לאבודה, עד שבשנת 2009 נמצא בארכיון של הפסנתרן והמלחין הרוסי אנטון רובינשטיין, בסנקט פטרבורג, כתב יד שלא התאים ליתר כתבי היד של המלחין.
חקירה ודרישה העלתה, שמדובר בכתב היד האבוד של ה"פנטזיה ברילאנטה עם וריאציות" בנוסח המקורי של מנדלסון ומושלס.
המוזיקולוג דניל פטרוב שחזר על פי כתב היד את תפקידי הפסנתרים ואת הפרטיטורה התזמורתית והיצירה בוצעה על ידי סטודנטים בקונסרבטוריון צ'ייקובסקי במוסקבה.
הביצוע המקצועי הראשון של היצירה היה בישראל בשנת 2016, עם אנסמבל מולטיפיאנו והתזמורת הסימפונית החדשה חיפה.
היצירה בוצעה שוב בישראל עם אנסמבל מולטיפיאנו ותזמורת ראשון לציון, בניצוח דמיטרי יבלונסקי, באוקטובר-נובמבר 2017.
פנטון 448c, המכונה גם "הצבע המכוער בעולם", הוא צבע במערכת הצבעים של פנטון.
הוא מתואר כ-"חום כהה עגום", ונבחר בשנת 2016 כצבע לאריזות טבק וסיגריות רגילות באוסטרליה, לאחר שחוקרי השוק קבעו שהוא הצבע הכי פחות מושך.
מאז 2016 נעשה שימוש באותו צבע גם לאריזות סיגריות רגילות בצרפת, בריטניה, ישראל, נורווגיה, סלובניה וערב הסעודית.
פֶּנְטִי הוֹלָפָּה (בפינית: Pentti Holappa; 11 באוגוסט 1927 באיליקימינקי, שבצפון-מערב פינלנד - 10 באוקטובר 2017 בהלסינקי) הוא מחשובי המשוררים והסופרים הפינים במאה ה-20. במשך שישים ושתיים שנים פרסם יותר מעשרים ספרים, רובם ספרי שירה, רומנים וסיפורים קצרים.
כמו כן, פרסם מחזות וקבצים של מאמרי עיתונות, זיכרונות, רשמי מסע, מסות ומכתבים.
ב-1995 זיכה אותו ספר שיריו "מעגן" בפרס רשות השידור הפינית, וב-1998, בעקבות פרסום הרומן "דיוקן החבר", זכה בפרס הספרותי החשוב ביותר במולדתו, פרס פינלנדיה.
הולפה בילה את ילדותו בבית סבו וסבתו, במשק קטן ליד העיר איקאלינן, שבמרכז פינלנד.
אביו נטש את המשפחה זמן קצר לפני הולדת המשורר, ילדו השלישי, והאם היחידנית לא יכלה לקחת עימה את שלושת ילדיה לטמפרה (עיר) שבה עבדה.
אחרי שש שנות לימוד בבית הספר העממי עבר המשורר בכל זאת לגור עם אימו, ובגיל שתים-עשרה התחיל לעבוד.
במקביל לכך השלים את השכלתו.
בשנת 1953 התוודע הולפה למשורר אולי-מטי רונימוס, השניים התאהבו וחיו יחד למן אותה העת ועד למות רוֹנִימוּס בשנת 2005. באמצע שנות החמישים, לאחר שובו מצרפת, עבד הולפה בערך חמש שנים כפרסומאי, כעיתונאי וכמבקר ספרות, ובה בעת שימש מזכיר אגודת הסופרים הפינים.
בשנת 1961 עברו המשורר ובן זוגו לפריז וגרו בה כמעט חמש שנים.
באותה תקופה תרגמו בצוותא רומנים ומחזות מצרפתית לפינית.
הולפה עבד בצרפת גם ככתב בשביל עיתונים פיניים.
מששבו לפינלנד, לקראת סוף שנות השישים החל הולפה בפינלנד בפעילות פוליטית ענפה במסגרת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
בשנת 1972 כיהן המשורר בממשלת פינלנד שישה חודשים בתפקיד שר התרבות.
בשנת 1976 קנו בני הזוג חנות ספרים יד שנייה ומאז ואילך עבדו כבעליה וכמוכרים בה עד לפרישתם לגמלאות.
כבר בספרו הראשון של הולפה מוזכרים הר סיני, העם הנבחר, ארץ כנען וחומת יריחו.
למן ראשית כתיבתו ועד ספרו האחרון גילה המשורר עניין ער הן במולדתו והן בארצות רחוקות ממנה.
כתיבתו מרחיבת אופקים ושירתו מעניקה לקוראיה הסתכלות מפוכחת על העולם ועל החברה האנושית.
אחדים מהרומנים שכתב ורבים משיריו תורגמו, בין השאר לאנגלית, לאסטונית, לגרמנית, לדנית ולשוודית, אבל מחוץ לגבולות ארצו זכו כתביו לפרסום ולתהודה במיוחד בצרפת, ארץ שהמשורר חי בה תקופה ממושכת.
בישראל ראו אור אחדות מיצירותיו, בין השאר, במוסף "תרבות וספרות", שבעיתון הארץ ובמדור תרגומי השירה, שבאתר האינטרנט של נילי דגן.
אסופה עברית מקיפה משירתו, "מעגן" שמה, ראתה אור בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל בשנת 2017.
"ליצן החצר באולם המראות" (1950)
4 בדו מינור K 475 היא פנטזיה לפסנתר סולו, שנכתבה על ידי וולפגנג אמדאוס מוצרט ב-20 במאי 1785 בווינה והוקדשה לתלמידתו, תרזה פון טראטנר.
הפנטזיה פורסמה באותה שנה על ידי המוציא לאור העיקרי של מוצרט בווינה, ארטאריה.
היא הופיעה כאופוס 11 יחד עם הסונטה מס.
14 K 457, שנכתבה לפניה, ונחשבת להמשכה הלוגי.
נראה שבמכתב שאבד רמז המלחין שראה בפנטזיה מעין פרולוג לסונטה מס.
14. שתי היצירות קשורות ביניהן לא רק בטונליות שלהן אלא גם באווירה, על אי השקט והסבל המורגשים בה.
להבדיל מיצירות קודמות של המלחין, פנטזיה זאת נכתבה מלכתחילה לפסנתר ולא לצ'מבלו ועל כן צליליה נשמעים כספציפיים לפסנתר.
מוצרט מנצל את יכולות הגוון של הכלי ומכניס ליצירה אפקטים כרומטיים מיוחדים.
תרזה פון טראטנר הייתה תלמידתו של מוצרט החל מדצמבר 1781. בעלה היה מוציא לאור ובינואר–ספטמבר 1784 היה בעל דירה שאותה השכיר למלחין בבניין הקרוי טראטנרהוף ברחוב גראבן בווינה (לימים הבית 591–596, שנהרס בשנת 1911) .
בני הזוג טראטנר היו הסנדקים של ארבעת ילדיו של מוצרט.
היצירה כוללת חמישה חלקים – במקצבים איטיים ומהירים לסירוגין: אדאג'ו, אלגרו, אנדנטינו, פיו אלגרו ואדאג'ו=טמפו פרימה ("מקצב כמו בהתחלה").
המוטיב ההתחלתי (adagio) בדו מינור מתבסס על האקורד היסודי ומזכיר את הנושא מן ה"קיריה" שבמיסה סולמניס בדו מינור K 139 שהלחין מוצרט כשהיה בן 12 וממשיך אל נושאים שהטונליות שלהם מתרחקת כל הזמן מזו שבבסיס כדי להתעכב אחר כך בקטע לירי ארוך ברה מז'ור.
אחר כך בא קטע allegro בעל טונים דרמטיים (מלה מינור דרך סול מינור, פה מז'ור עד לפה מינור) וקטע andantino בעל מקצב לירי וקודר בסי במול מז'ור עם שינויים מפתיעים בדינמיקה.
הקטע più allegro ברה מינור, ממשיך בחומר שבאנדנטינו, אולם באווירה שונה, עם משפטים קצרים ושבורים המובילים אל ה-adagio השני.
כאן חוזר החומר ההתחלתי עם הרמוניות המעניקים לקטע טונים קודרים.
כשנראה שהמהלך מסתיים בהשלמה מופיעה התפרצות סופית הדוחה את פתרון המתחים (אולי לקראת ההמשך בסונטה)
בדומה ליצירות רבות לפסנתר הפנטזיה בדו מינור היא מאוד תובענית.
בה מצאה ביטוי "היכולת הגאונית לאלתור של מוצרט, מחוזקת גם על ידי שפה מוזיקלית חופשית ונועזת כאחד" .
פנטזיית אונס (המכונה לפעמים באנגלית: Rape-play) היא פנטזיה מינית, הכוללת משחק דמיוני או העמדת פנים, כאילו אחד המשתתפים כפוי או אנוס בעצמו לבצע מעשים מיניים, או מכריח אחר לביצוע פעילות מינית כלשהי.
במשחקי תפקידים מיניים זה כרוך בביצוע תפקידים של מין כפייתי.
פורנוגרפיית אונס היא ספרות או תמונות הקשורות לאונס, ולעיתים גם בתסמונת סטוקהולם כאמצעי לעוררות מינית.
מחקרים מצאו כי פנטזיית אונס היא פנטזיה מינית נפוצה בקרב גברים ונשים כאחד.
הפנטזיה עשויה לערב את הפנטזיונר כמי שנכפו עליו יחסי מין או להיות מבצע ה"עבירה".
מחקר שנערך על ידי צמד החוקרים הריטון וסינגר בשנת 1974 מצא כי "להכניע או להיות מוכנע" הייתה הפנטזיה השנייה בתדירות הגבוהה ביותר בסקר שלהם; מחקר משנת 1984 שנערך על ידי צמד החוקרים כנפו ויפה, דירג את הפנטזיה 'כניעה' כפנטזיה הנפוצה ביותר במהלך קיום יחסי מין במחקר שלהם.
בשנת 1985 אמר לואי ג'נדה, פרופסור חבר לפסיכולוגיה באוניברסיטת אולד דומיניון, כי הפנטזיה המינית להיאנס היא הפנטזיה המינית הנפוצה ביותר עבור נשים.
מחקר שנערך ב-1988 על ידי החוקרים פלייטר והרולד מצא כי למעלה מלמחצית מהנשאלות היו פנטזיות על מין כפוי.
ההשערה המצוטטת ביותר לשאלה 'מדוע נשים מפנטזות להיאלץ ולהיות כפויות לפעילות מינית כלשהי' היא שהפנטזיה מונעת אשמה הנגרמת חברתית - האישה לא צריכה להודות באחריות לרצונותיה ולהתנהגותה המינית.
מחקר שנערך ב-1978 על ידי החוקרים מורל ופולינגשטדט, תאם את ההשערה הזו, ומצא שנשים עם רמות גבוהות של אשמת מין היו בעלות סיכוי גבוה יותר לדווח על פנטזיה בנושא כפייה, היכנעות וחוסר אונים.
לעומת זאת, החוקרים פלייטר והרולד השתמשו במדד אחר של אשמה ולא מצאו שום מתאם.
מחקרים אחרים מראים כי לנשים המדווחות על פנטזיות מין בכפייה יש גישה חיובית יותר בנושא מיניות, תוך סתירה להשערת האשמה.
מחקר משנת 1998 שנערך על ידי שטרסברג ולוקרד מצא כי נשים שפנטזו על שימוש בכוח היו בדרך כלל בעלות פחות אשמת מין ויותר ארוטופיליות, וכתוצאה מכך היו פנטזיות תכופות ומגוונות יותר.
עם זאת, נאמר כי פנטזיות על שימוש בכוח אינן הנפוצות ביותר או השכיחות ביותר.
45.8% מהגברים במחקר משנת 1980 דיווחו על פנטזיה במהלך קיום יחסי מין הטרוסקסואליים על "סצנה בה [היה להם] הרושם שנאנסו על ידי אישה" (3.2% לעיתים קרובות ו-42.6% לפעמים), 44.7% מהסצנות היו על אישה מפותה "שמעמידה פנים שמתנגדת" ו-33% של אונס אישה.
מחקר שנערך על נשים בגילאי קולג' (18–20) בשנת 1998 מצא כי למעלה ממחציתן עסקו בפנטזיות של אונס או כפייה, שלפי מחקר אחר, הם פשוט ביטויים "פתוחים ולא-שמורים" של מיניות נשית.
פנטזיה מינית או פנטזיה ארוטית היא דימוי מנטלי או דפוס מחשבה המעורר את מיניותו של האדם ויכולים ליצור או להגביר עוררות מינית.
פנטזיה מינית יכולה להיווצר על ידי הדמיון או הזיכרון של האדם, והיא עשויה להיגרם באופן עצמאי או כתוצאה מגירויים חיצוניים, כגון ספרות ארוטית, פורנוגרפיה ארוטית, אובייקטים פיזיים, או משיכה מינית לאדם אחר.
כל דבר שעשוי לגרום לעוררות מינית עשוי גם לגרום לפנטזיה מינית, ומקרים בהם אדם חווה עוררות מינית עשוויים לתרום להיווצרות של פנטזיות מסוימות עבור אנשים מסוימים.
פנטזיות מיניות קיימות במרבית החברות ברחבי העולם.
עם זאת, פנטזיות מסוימות עשויות להיות פחות נפוצות באזורים מסוימים של העולם בשל אילוצים תרבותיים, חברתיים, מוסריים ודתיים.
במקרים מסוימים, אפילו דיון על פנטזיות מיניות מסוימות עלול להיות תחום עליו יש איסור חברתי.
עבור אנשים רבים נוח יותר להגשים פנטזיות מיניות בחייהם באמצעות משחק תפקידים מיני.
עבור אחרים, צפייה בסרט או קריאה של טקסט העוסק בפנטזיה, ואשר בדרך כלל בעל אופי פורנוגרפי, יהיה מספקים.
פנטזיה מינית יכולה להיות חוויה חיובית או שלילית, או אפילו גם וגם.
פנטזיה מינית יכולה להיווצר בתגובה לחוויה שאדם חווה בעבר, אשר עשויה אף להשפיע על ההתנהגות המינית העתידית של אותו האדם.
לעיתים רבות אנשים עשויים להעדיף שלא לרצות להגשים פנטזיות מיניות בחיים האמיתיים, ועל כן הפנטזיות המיניות שלהם עשויות להיות מוקצנות מעט מעבר למה שמקובל או מעשי לבצע.
פנטזיות מיניות הן סמויות ונסתרות מעיניי המתבונן מהצד, מה שמקשה על ביצוע מדידה דרך גורם חיצוני.
על כן, דרך המדידה המקובלת נעשית בצורת דיווח עצמי.
ישנן מספר דרכים מרכזיות למדידת פנטזיות מיניות בשיטת הדיווח העצמי.
הדרך הראשונה היא שימוש ברשימה מוכנה בה הנבדקים מקבלים רשימה של פנטזיות מיניות וממלאים באופן אנונימי את הפנטזיות שחוו מתוכה.
כמו כן, ניתן לבקש מהנבדקים למלא את ההקשר בו הפנטזיה המינית הופיעה (לדוגמה, האם הופיעה בזמן אוננות או בזמן מגע מיני עם פרטנר) ובאיזו תדירות היא מופיעה.
הדרך השנייה היא שימוש בשאלונים פתוחים בהם הנבדקים מתבקשים לתאר באופן נרטיבי את הפנטזיות המיניות שלהם.
לאחר שממלאים את השאלונים בצורה אנונימית, סיפורי הנבדקים מנותחים ומסווגים לקטגוריות שונות.
דרך נוספת היא תיעוד מסודר של הפנטזיות המיניות שנבדקים חווים בתקופת זמן מוגדרת.
התיעוד יכול להיעשות באמצעות רשימה מוכנה או בעזרת שאלון פתוח.
בנוסף לבעיות הידועות של שיטת הדיווח העצמי, לשיטות המוזכרות לעיל ישנם חסרונות נוספים.
שיטת הסימון מתוך הרשימה וכן שיטת השימוש בשאלונים פתוחים, מבוססות שתיהן על הזכרות רטרוספקטיבית אשר עלולה להיות לא מדויקת ולא אמינה.
בנוסף, שימוש ברשימה מוכנה עלול להחסיר פריטים רלוונטיים ולא להיות מקיף מספיק.
כתוצאה מכך, רשימות אלו עלולות להיות מוטות כלפי תכנים או תחומים ספציפיים.
כמו כן, המחקרים המשתמשים ברשימות מוכנות מראש נוטים להיות לא עקביים עקב השימוש ברשימות שונות האחד מהשני.
מכאן, נוצר קושי ליצור השוואה בין המחקרים הקיימים.
מחקרים המשתמשים בשאלונים פתוחים עלולים גם הם לגרום להשמטה של פנטזיות מיניות ולהטיה.
ההטיה עלולה לנבוע עקב הבקשה למלא מספר מצומצם של פנטזיות מיניות, עקב אי-מילוי הפנטזיות הפחות תדירות, בשל החשש מהסטיגמה החברתית שעשויה לנבוע מכתיבת מספר רב של פנטזיות מיניות או מהתכנים של פנטזיות אלו.
מחקרים המשתמשים בניטור מתמשך של הפנטזיות המיניות אמורים להיות אמינים יותר.
עם זאת, מחקרים אלו נוטים להיות לא מייצגים.
ניטור עצמי מתמשך דורש תיעוד לאורך זמן רב על מנת שיהיה אמין ומקיף.
אך תיעוד זה אינו מעשי, ועל כן שיטה זו עלולה להיות לא מייצגת.
בעיות נוספות שעולות במחקרים הבודקים את מיניות האדם, ביניהן מחקרים על פנטזיות מיניות, הן שרוב המחקר נעשה בחברה המערבית, דבר המקשה על ביצוע הכללה.
כמו כן, ישנן בעיות נוספות בייצוג האוכלוסייה.
נבדקים במחקרים אלו לרוב אינם נבחרים באופן אקראי או באופן המייצג את האוכלוסייה (לדוגמה, המחקרים הנעשים על סטודנטים).
כמו כן, מחקרים רבים בתחומים אלו מבוססי אוכלוסיות מתנדבים אשר נרשמים ביודעין למחקרים העוסקים במיניות האדם.
מחקרים המבוססים על מתנדבים עלולים להיות מוטים בשל המאפיינים האישיותיים השונים של מתנדבים אלו.
אוכלוסיית המתנדבים למחקרים על מיניות האדם נוטים להיות בעלי ניסיון מיני עשיר יותר, הם נוטים להתעניין במגוון רחב יותר של התנסויות מיניות, הם מיניים יותר, בעלי גישה חיובית יותר כלפי מין וחווים פחות אשמה מינית.
בשל מאפיינים אלו, מחקרים המבוססים על מדגם מתנדבים עלולים להיות מוטים כלפי השקפות חיוביות וליברליות יותר כלפי מין.
רוב המחקר מתחלק לשלושה נושאים מרכזיים: תדירות ושכיחות, תוכן, ותפקידים בהתנהגות מינית פלילית.
התוכן והשימושים של פנטזיות מיניות
התוכן והמטרה של הפנטזיה המינית משתנים מאוד בין יחידים וכפופים לרצונות אישיים.
הפנטזיות המיניות יכולות להיות רגילות לחלוטין או יוצאות דופן במיוחד, ואדם בעל הפנטזיה עשוי שלא לרצות להגשים את הפנטזיה אף פעם, או להיות בעל רצון עז לנסות ולהגשים את הפנטזיה.
אנשים משתמשים לעיתים רבות בפנטזיות המיניות שלהם על מנת לתכנן מפגשים מיניים עתידיים.
פנטזיות מיניות יכולות להתרחש אצל כל אדם ובכל שעה במהלך היממה.
הפנטזיות מסייעות לאנשים לעיתים רבות דרך מילוט מהאיפוק המיני המאפיין אותן בחייהם האמיתיים ומאפשרות לאנשים לדמיין את עצמם בתפקידים שלא אופייניים להם בדרך כלל, כמו להיות בעמדת כוח, להיות תמים או לחוש אשמה.
לפנטזיות המיניות השפעה עצומה על ההתנהגות מינית ובמקרים מסוימים יכולות אף להיות הגורם העיקרי לאורגזמה.
אמנם ישנם מספר נושאים נפוצים בפנטזיות מיניות, באופן תאורטי כל אובייקט או פעילות ניתן להפוך לארוטיים.
שימוש בפנטזיות מינית נפוצה במהלך אוננות, אם כי לרוב הדבר נכון יותר לגברים מאשר לנשים.
זוגות רבים בוחרים לחלוק את הפנטזיות המיניות שלהם על מנת לחוש קירבה ואינטימיות רבה יותר ולפתח אמון בין בני הזוג, או במטרה להפיק הנאה רבה יותר מיחסי המין.
שכיחותן של הפנטזיות המיניות משתנה בהתאם למין, גיל, נטייה המינית והחברה בה חי האדם.
בשל ההסתמכות על זיכרון רטרוספקטיבי, הטיית דיווח והטאבו שקיים בחברות שונות, הקושי בהשוואה בין המחקרים השונים (כתוצאה מההבדלים המתודולוגיים ביניהם) והקושי להכלילם על כלל האוכלוסיות, ישנו קושי אינהרנטי במדידת תדירות הסוגים השונים של הפנטזיות המיניות בחברות השונות.
עם זאת, ניתן למנות מספר פנטזיות מיניות כנפוצות ביותר בקרב גברים ונשים: פנטזיה המשחזרת מחדש חוויה מינית מרגשת שהתרחשה, פנטזיה על קיום יחסי מין עם בן/בת הזוג הנוכחי/ת, ופנטזיה על קיום יחסי מין עם בן/בת זוג אחר/ת.
אין הבדלים עקביים בפופולריות של שלושת סוגי פנטזיות אלו.
פנטזיות נפוצות נוספות הן מין אוראלי,מין במיקום רומנטי או מיקומים אחרים שאינם חדר השינה, פנטזיות הכוללות אינדיקציה לכוח מיני רב עד שלא ניתן לעמוד בפניך, פנטזיות הכוללות מין כפוי, פרנטרים מרובים מהמין השני באותו הזמן וסצנה מסרט אירוטי.
ישנן מספר דרכים לקטלג את תוכני הפנטזיות המיניות לנושאים.
אחת הדרכים להפרדה בין הפנטזיות, כך שלא תיכללנה אחת בתוך השנייה, היא בעזרת חלוקתן לפנטזיות אשר הן זיכרון של מפגשים מיניים שהתרחשו בעבר לעומת מפגשים מיניים מומצאים.
עם זאת, חלוקה זו אינה מפורטת, ולכן לא מוסיפה מספיק תוכן לניתוחים המחקריים.
דרך נוספת לחלוקה לקטגוריות היא בעזרת 'ניתוח גורמים' החושף כי רוב הפנטזיות המיניות מתקבצות למספר קטגוריות תוכן הנפרדות זו מזו.
ישנן ארבע קטגוריות תוכן אשר נמצאו כנפוצות ביותר הן עבור נשים והן עבור גברים.
הקטגוריה הנפוצה ביותר היא דימויים הטרוסקסואליים אינטימיים אשר כוללים דמויות שהאדם המציא בראשו או דמויות אמיתיות מהעבר או מההווה.
בתרחיש המדומיין, הדמות המדומיינת, בין אם היא אמיתית או ממוצאת, מהווה מאהב שהאדם כבר הכיר.
קטגוריה נוספת היא דימויים המרמזים על כוח מיני רב עד שלא ניתן לעמוד בפניו.
דימויים אלו כוללים בין היתר סצנות פיתוי, אקטים של משתתפים מרובים ועוד.
הקטגוריה השלישית היא של תכנים הכוללים דימויים מיניים "אסורים".
דימויים אלו כוללים בתוכם מקומות שונים בהם מתרחש האקט המיני, תנוחות ופרקטיקות מיניות שונות, פרטנרים "מפוקפקים" ועוד.
הקטגוריה האחרונה מערבת תכנים הכוללים מין כפוי, הכולל כניעה או שליטה.
פנטזיות אלו יכולות לכלול כוח פיזי או דימויים סדו-מזוכיסטיים.
הפנטזיות המיניות מדומיינות במצבים שונים: בזמן אוננות, במהלך אקט מיני עם פרטנר נוסף ובמהלך פעולה שאינה מינית וכמעט אין הבדלים בתכני הפנטזיה בין המצבים השונים.
עם זאת קיימים הבדלים מינוריים ביניהם.
בעת חלימה בהקיץ, כלומר כאשר האדם לא מבצע פעולה מינית, הפנטזיה המינית נוטה לרוב לכלול קיום יחסי מין עם הפרטנר הנוכחי.
מנגד, בעת קיום יחסי מין, הפנטזיה המינית נוטה לרוב לכלול יחסי מין עם פרטנר חדש.
תיאוריות על מקורות העדפות הפנטזיה המינית
לא קל להסביר מדוע דימוי מסוים מלהיב מינית יותר לאדם אחד מאשר לאחר.
לכן, ישנן מסגרות תאורטיות שונות המנסות להסביר כיצד נוצרות ומשתמרות פנטזיות מיניות.
ככל הנראה תהליך היווצרותן והשתמרותן של פנטזיות מיניות משלב מוכנות ביולוגית ותהליכי סוציאליזציה.
המוכנות הביולוגית ותהליכי הסוציאליזציה יחדיו מעצבים ומשפיעים על היווצרותן, תוכנן והשתמרותן של הפנטזיות המיניות והן מנחות יחדיו אנשים לראות ייצוגים מסוימים כמיניים ואחרים כלא מיניים.
סוציאליזציה מתייחסת לתהליכים בהם האדם לומד ומסגל לאישיותו את האמונות והערכים, הנורמות וקודי ההתנהגות של התרבות אליה הוא משתייך.
כחלק מתהליך הסוציאליזציה, מתקיים גם תהליך של סוציאליזציה מינית.
תהליך הסוציאליזציה המינית מתרחש באמצעות שילוב של שלושה מקורות השפעה: תוך-אישי, בין-אישי וחברתי-תרבותי.
תהליך הסוציאליזציה המינית, וההשקפות החברתיות על הפנטזיה המינית ועל מין בכלל, משפיעות על היווצרותן, אופיין ותוכנן של הפנטזיות המיניות ומחזקות אותן.
על פי התיאוריה האבולוציונית, המכונה גם פסיכולוגיה אבולוציונית או התיאוריה הסוציוביולוגית, ישנה מוכנות ביולוגית אשר מאפשרת יצירת התניות המקשרות בין גירויים או ייצוגים מסוימים לבין עוררות מינית.
לפי תיאוריה זו, להתניות אלו היה יתרון של ברירה טבעית מפני שהתניה זו עזרה להישרדות ולשימור הגנים באוכלוסייה.
בהתאם, מוכנות ביולוגית זו קשורה להיווצרותן ולאופיין של הפנטזיות המיניות.
תיאוריות ישנות, הציעו כי המוכנות הביולוגית קשורה רק לתהליכים של למידה קלאסית ואינסטרומנטלית שבעזרתם כל הגירויים שקושרו בעבר לעוררות מינית ולאורגזמה יכולים להפוך לארוטיים.
עם זאת, תיאוריות אבולוציוניות מתקדמות יותר מציגות כי תהליכים אלו תלויים גם בגורמים ביולוגיים ראשוניים.
באופן מולד, ישנם גירויים הנקשרים לעוררות מינית.
גירויים אלו הופכים למעוררים יותר מפני שהם מדומיינים במהלך פעילות מינית המובילה לאורגזמה, לדוגמה בזמן אוננות.
עם הזמן, הפנטזיה המינית משתנה ורכיבי הפנטזיה המעוררים ביותר נשמרים, והפחות מעוררים מושלכים.
בנוסף, חוויות חדשות יכולות להוביל לפנטזיות חדשות או לחזק פנטזיות ישנות, ואלמנטים חדשים יכולים להשתלב בפנטזיות כאשר הן מתגלות כמעוררות.
נראה אפוא שפנטזיות מסוימות משתמרות כתוצאה מחיזוקים חוזרים ונשנים דרך תחושות של עוררות מינית ואורגזמה, במהלך אוננות או פעילות מינית.
בנוסף, נראה כי חוויות מיניות משפיעות על תוכן הפנטזיות המיניות.
אנשים עם מגוון רב של חוויות מיניות, יטו לחוות פנטזיות מיניות מגוונות יותר, בעלות אופי מיני מפורש ועשיר יותר.
במילים אחרות, אנשים נוטים לפנטז יותר על נושאים שהם מכירים, וככל שהם חווים חוויות מיניות מגוונות יותר מגוון הפנטזיות המיניות שלהם גדל.
לכן, אנשים בעלי חיי מין עשירים ופעילים יותר, חווים מגוון רחב יותר של פנטזיות מיניות.
כמו כן, ככל שתדירות האוננות, קיום יחסי המין, תאוות המין ומספר הפרטנרים המיניים עולה, כך תדירות הפנטזיות המיניות עולה.
בנוסף, חשיפה לתמונות או לסרטים ארוטיים יכולה לעורר פנטזיות מיניות המכילות את האלמנטים שנצפו בתכנים אלו.
בנוסף לתיאוריות אלו, לפי תיאורית השערת שינוי הביוץ, העדפות של נשים משתנות לאורך המחזור החודשי כדי לשרת פונקציות ספציפיות.
בשלב הפוריות, נשים נוקטות באסטרטגיית זיווג קצרת טווח ומחפשות בני זוג עם גנים טובים (לדוגמה, הן מדווחות על משיכה מינית לגברים דומיננטיים או גבריים יותר מבן זוגם העיקרי).
בשלבים הלא פוריים של המחזור החודשי, נשים נוקטות באסטרטגיית זיווג ארוכת טווח ומחפשות מחויבות (למשל, מעדיפות גברים פחות גבריים אבל בעלי פוטנציאל השקעה גבוה).
חוקרים מציעים כי היבטים רבים של המיניות הנשית משתנים בביוץ או בסמוך אליו.
כך למשל האופן שבו מופרשים הורמוני המין במהלך המחזור מווסתים את החשק המיני, העוררות המינית והעדפותיהן של נשים, ומסבירים את השינויים בפנטזיות המיניות שנשים חוות.
הבדלים מגדריים בתכני הפנטזיות המיניות
קיימות קטגוריות תוכן רבות של פנטזיות מיניות המשותפות לנשים ולגברים.
יתר על כן, מחקרים מסוימים מראים כי אין הבדלים מגדריים בתכני הפנטזיות המיניות.
עם זאת, רוב הספרות מצביעה על הבדלים בתכנים אלו.
ככל הנראה, הבדלים אלו נובעים מתוך מניעים שאינם מיניים הקשורים לתפקידים המגדריים הנלמדים אצל נשים וגברים, וכי הפנטזיות המיניות מתעצבות באופן התואם את הסטראוטיפ החברתי והתסריט המיני.
הוצע כי מכיוון שפנטזיות מיניות הן פרטיות ואינן תלויות בהשתתפות בן/בת הזוג, הן חושפות את ההבדלים המגדריים במיניות.
בפנטזיה אפשר לדמיין כל דבר שאוהבים, ללא תלות בממד המציאות, מבלי לחוות מבוכה, דחייה ומגבלות חברתיות וחוקיות.
לכן, הפנטזיות המיניות עשויות לספק תובנה ייחודית לתסריטים השונים העשויים להיות בבסיס ההתנהגות המינית בקרב גברים ונשים.
ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיה המינית מתבטאים במספר תחומים.
ראשית, סוג התפקיד בפעילות המינית שלוקח עליו האדם במהלך הפנטזיה, עשוי להיות אקטיבי או פאסיבי יותר.
בפנטזיות המיניות, גברים נוטים לדמיין עצמם כיותר פעילים, מספקים ופועלים עבור האובייקט המדומיין.
לעומת זאת, נשים נוטות לדמיין עצמן כיותר פאסיביות וכמושא "המקבל" בפעילות המינית.
שנית, קיימים הבדלים באופן בו מוצגים הדימויים המיניים.
פנטזיות מיניות בקרב גברים הן מפורשות יותר, ומכילות יותר דימויים ויזואליים של אקטים מיניים ודימויים של חלקי גוף מפורשים בדגש על אברי מין.
בקרב נשים, הפנטזיות המיניות עוסקות יותר בתמות רומנטיות של מחויבות וחיבה.
הן מכילות יותר דימויים של משיכה, רגשות וקו עלילתי, ומודגש בהן המגע, התגובות הרגשיות של הפרטנר והמצב הרגשי הכללי (למשל מצב הרוח והאווירה בסיטואציה).
כמו כן, ישנה התמקדות במאפיינים האישיים והרגשיים של הפרטנר המדומיין.
הבדלים מגדריים מתקיימים גם בשכיחות הפנטזיות המיניות העוסקות בפרטנרים מרובים.
אף על פי שפנטזיות מיניות על פרטנרים מרובים מהמגדר השני יכולות להיות מעוררות עבור נשים וגברים כאחד, פנטזיה זו נפוצה יותר בקרב גברים ומתיישבת עם הסטראוטיפ הגברי.
יתר על כן, קיימים הבדלים מגדריים בשכיחות הפנטזיות המיניות המערבות ממד כניעה אל מול ממד שליטה.
פנטזיית כניעה היא פנטזיה בה האדם מדמיין את עצמו כנשלט, כנוע מינית או שהמין נכפה עליו.
שם נוסף לסוג זה של פנטזיה הוא פנטזיית אונס.
אף על פי שפנטזיה זו קיימת גם אצל גברים, ואף שכיחה עבורם, נשים נוטות לחוות אותה יותר והיא נפוצה מאוד בקרבן.
פנטזיות שליטה, בהן האדם מדמיין עצמו כופה על אדם אחר פעולה מינית, נפוצה יותר אצל גברים מאשר אצל נשים.
למרות ההבדלים המגדריים בשכיחותן של פנטזיות כניעה ושליטה, פנטזיות אלו נמצאו קשורות זו לזו, דבר המרמז כי תמות אלה אינן מופרדות או הפוכות.
אחת ההשערות היא ששתי התמות משרתות באופן בלתי ישיר את אותה המטרה שהיא חיזוק הכוח המיני של האדם והאטרקטיביות שלו.
למרות שמה של הפנטזיה, נשים אשר מדמיינות פנטזיית אונס ונהנות ממנה אינן מעוניינות להיאנס ואינן מחזיקות משאלת אונס ואף יגיבו באופן שלילי יותר לסצנות אונס אמיתיות מאשר לסצנות כפייה ארוטיות.
ההנאה שנשים מקבלות מפנטזיות אלו מזינה סטיגמות ומיתוסים שגויים שבהם נשים רוצות להיאנס או נהנות מכך.
היכולת להנות מפנטזיית כניעה נובעת מתוך ממד השליטה אשר מבדיל באופן מהותי בין פנטזיית כניעה לבין אונס אמיתי.
האדם המחזיק בפנטזיית הכניעה שולט בעולמו הפנימי ובמשמעויות של הפנטזיה אותה הוא חווה, ופנטזיות אלו יכולות לספק תחושת שליטה על האירוע המפחיד.
בפנטזיות אלו, הנשים שולטות בבחירת הפרטנר, בכמות הכוח המשומש, בכמות הזמן שהאקט לוקח, ברמת הגירוי שלהן ובתוצאות האקט.
תיאוריות המסבירות את ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות המיניות
ישנן תיאוריות שונות המסבירות את ההבדלים המגדרים בתכני הפנטזיות המיניות.
תהליכי סוציאליזציה מינית משפיעים על היווצרותם של הבדלים מגדריים אלו.
ההשקפות החברתיות על הפנטזיה המינית ועל מין בכלל, הנוצרות מתהליכי החיברות, משפיעות על היווצרותן, אופיין ותוכנן של הפנטזיות המיניות.
על כן, באופן זה גם מתחזקים ונשמרים ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות.
אחת ההשערות היא כי גורמים סוציו-תרבותיים משפיעים יותר על המיניות הנשית מאשר על זו הגברית.
כלומר, ההשקפות והציפיות התרבותיות בנוגע לאופן בו נשים צריכות לחשוב ולהתנהג, מעצבות ומשנות יותר את המיניות הנשית.
תהליך הסוציאליזציה המינית מאורגן באמצעות יצירת תסריטים מיניים.
התסריט המיני הוא מבנה של סכמות קוגניטיביות ספציפיות ומותאמות אישית, המגדירות את המציאות המינית ומנחות את קבלת ההחלטות בפן המיני.
לפי תאוריית התסריט המיני, ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות נובעים מלמידה והפנמה של התפקידים המגדריים.
למידת 'התסריט' (התפקיד המגדרי) נעשית דרך חשיפה קבועה של הפרט לתרבות (לנורמות ולערכים המקובלים) ובאמצעות אינטראקציות חברתיות שונות עם סביבתו (לדוגמה, משפחה, חברים).
בעקבות ההפנמה של התסריט המיני מתעצב האופן בו האדם נותן פירושים ומשמעויות למצבים פנימיים (רגשות, תחושות) ולחוויות מיניות.
בהתאם לתסריט המיני מתעצב הרצף המקובל של הפעילות המינית, הדרך בה ניתן לפענח מצבים חדשים ומוצבים גבולות לתכנים שיעוררו תגובות מיניות.
למעשה, התסריט המיני 'מספק' קווים מנחים להתנהגויות מיניות מקובלות (הולמות ומוסריות) ולא מקובלות (לא הולמות ולא מוסריות), ככאלה הנמצאות בהלימה או בניגוד לנורמות החברתיות והתרבותיות.
באופן זה, התסריט המיני מעצב את הפנטזיות המיניות ומסביר את השוני בין תוכני הפנטזיות המיניות של המינים.
תיאוריה נוספת המסבירה את ההבדלים המגדריים בתכני הפנטזיות, היא התיאוריה האבולוציונית.
לפי תיאוריה זו, ההבדלים המגדריים בתדירותן ובתוכנן של הפנטזיות המיניות, נובעים מההבדלים בלחצים האבולוציוניים השונים שעיצבו גברים ונשים לאורך ההיסטוריה.
לפי תיאוריה זו, מהגברים נדרשה השקעה הורית נמוכה יותר על מנת להעביר את הגנים שלהם ולכן עבורם קיים יתרון בקיום יחסי מין עם מספר רב של נשים פוריות.
מנגד, לנשים אין יתרון אבולוציוני בקיום יחסי מין עם מספר רב של גברים, ועבורן היתרון בהעברת הגנים נמצא בהשקעה הורית רבה.
אם כן, תאוריה זו יכולה להסביר מדוע גברים נוהגים לפנטז על מין קבוצתי ועל מספר פרטנריות בפנטזיה מינית אחת בעוד שנשים נוהגות לפנטז על מכרים ועל מערכות יחסים, מחויבות ומונוגמיה.
הסברים לשכיחות הגבוהה של פנטזיות כניעה בקרב נשים
קיימים הסברים רבים לשכיחות הגבוהה יותר של פנטזיות כניעה בקרב נשים.
ההסבר הראשון הוא שפנטזיות כניעה מתקפות את הכוח המיני והנחשקות של האישה.
לפי תיאוריה זו, כוחן המיני של הנשים בפנטזיות הכניעה הוא כל כך חזק עד שלא ניתן לעמוד בפניו וגברים לא יכולים להתנגד ולעמוד בפני הפיתוי ולכן "חייבים" לכפות את עצמם על האישה.
בפנטזיה זו, הכניעה נעשית למען עינוגה של האישה ועל כן היא נהנית מכניעה זו, ומתקפת את נחשקותה דרכה.
ההסבר השני הוא שפנטזיות הכניעה נובעות מתוך תהליך הסוציאליזציה בו נשים לומדות כי תפקידן בחברה הוא להיות כנועות.
חלק מהנורמות המגדריות המסורתיות מגדירות כי נשים צריכות להיות פאסיביות, חמות ולשמש כמטפלות עבור אחרים, בעוד שהגבריות היא עצמאית, חזקה ולא תלויה באיש.
תפקידים מגדריים אלה מוטמעים בתהליך הסוציאליזציה ומלמדים גברים כי עליהם להיות דומיננטיים, אסרטיביים ובשליטה, בעוד שנשים לומדות כי עליהן לשתף פעולה, להיות פאסיביות ולהעניק תשומת לב לצורכי האחר.
לכן, נטייתן של נשים לחוות יותר פנטזיות כניעה יכולה להיות הרחבה של התפקיד החברתי שלהן בחברה.