tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מפיק הסדרה ראיין מרפי שילב את הסיפור בפרק כיוון שלדבריו זהו לב-ליבה של הסדרה – התמודדות עם תפיסות חברתיות מגבילות אל מול כישרון אישי.
קולפר תיאר את הביצוע כהגשמת חלום:
נכון לאוקטובר 2010, הגרסה של "Glee" לשיר הייתה השנייה הנמכרת ביותר מתוך כלל שירי הסדרה, עם 335,000 הורדות דיגיטליות, ולפי נתוני Nielsen Music, נכון למרץ 2015 הגיעה ל-529,000 הורדות, והייתה החמישית בהיקף המכירות של צוות השחקנים המקורי של הסדרה.
השיר "Defying Gravity" בוצע בעיבוד מחודש על ידי השחקנית הבריטית סינתיה אריבו והזמרת-שחקנית האמריקאית אריאנה גרנדה שגילמו את דמויותיהן של אלפבה וגלינדה, בהתאמה, כחלק מהחלק הראשון בעיבוד הקולנועי הדו-חלקי של סרטי יוניברסל למחזמר.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 בנובמבר 2024, והביצוע לשיר הופיע בפסקול הרשמי Wicked: The Soundtrack (2024) שיצא באותו היום בהפצת חברות התקליטים "ריפבליק רקורדס" ו"ורב רקורדס".
השיר הופץ לתחנות הרדיו הפופולריות בארצות הברית ב-3 בדצמבר 2024.
הביצוע של השיר "Defying Gravity" בסרט "מרשעת" (2024) מופיע כנאמבר הסיום של חלקו הראשון של הסרט, ומשמש כקליף האנגר דרמטי לקראת החלק השני.
בין בתי השיר שובצו קטעים מהפסקול התזמורתי והרחבות סצנה במטרה לבנות מתח.
השוט הסופי מציג את אלפבה מזנקת לאוויר עם קריאת הקרב האייקונית שלה, כשגלימתה מתרחבת ומתנופפת ברוח – מחווה ויזואלית לאפקט ה"צ'רי פיקר" מהפקת הבמה המקורית של המחזמר.
הגרסה הקולנועית אינה מסתיימת בבית האחרון של אלפבה כפי שמופיע בגרסת הרדיו, אלא כוללת קטע מוזיקלי נוסף בהשראת הקטע "זריחה" מתוך היצירה "כה אמר זרתוסטרא" מאת המלחין ריכרד שטראוס – תוספת שנעשתה לבקשת העורך הראשי, מיירון קרשטיין, כדי להימנע מסיום חד מדי לשיר ולסרט כאחד.
בקדימון לסרט שולב רמיקס של השיר עם המוטיב המוזיקלי האייקוני של "המכשפה הרעה / מיס גולץ'" מסרט הקולנוע "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1939.
צילומי הסצנה נדחו בשישה חודשים בשל שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו בשנת 2023, והושלמו רק לאחר כשנה מתחילת ההפקה.
אריבו תיארה את השיר כ"מסע עצום", וציינה כי רצתה שקולה של הדמות יתפתח לאורך הביצוע.
לדבריה, רגע קריאת הקרב בסיום היה מבחינתה נקודת השיא לה ציפתה:
ב־23 בדצמבר 2024 פורסם סרטון באורך 14 דקות המתאר את תהליך העריכה של הסצנה, ובו הציג קרשטיין את תהליך יצירת הסצנה והבחירות שנעשו במהלכו תוך שימוש בציר הזמן של תוכנת "Avid Media Composer".
באפריל 2025 שב והציג את תהליך העריכה בשידור חי בכנס "NAB Show" לצד הצלמת הראשית של הסרט, אליס ברוקס.
הביצוע של אריבו וגרנדה לשיר זכה לשבחים רבים מצד מבקרי מוזיקה וקולנוע.
סטיבן דאו מ-"Billboard" תיאר אותו כ"פרשנות הקולנועית הטובה ביותר לשיר ממחזמר שכתב מבקר זה אי פעם", וציין כי הוא אף מתעלה על הציפיות הגבוהות שהיו סביבו.
הוא הדגיש כי הליווי התזמורתי נותר כמעט ללא שינוי מהגרסה המקורית, אך אריבו הצליחה להטביע חותם אישי שמעניק תחושת רעננות כאילו השיר נשמע לראשונה.
לדבריו, יכולותיה הקוליות המגוונות והבעת הרגש בשירה ניכרות במיוחד בגשר הדרמטי של השיר ובקריאת הקרב בסיומו, בזמן שגרנדה מספקת "תמיכה דרמטית הכרחית והרמוניות יפהפיות" בקטעים המשולבים.
ביקורות נוספות הדגישו את עוצמתה הרגשית של אריבו: העיתון "דיילי טלגרף" שיבח את "העוצמה והרגש הגולמי" שבביצועה, בעוד שכריס וילמן מ"וראייטי" כינה את ההופעה "מדויקת להפליא".
ליסה לאמן מהאתר "Looper" ציינה את הביצוע כאחת מהסצנות הקולנועיות הבולטות לשנת 2024, והדגישה את ההפסקות הדרמטיות שנוספו בין בתי השיר, שאפשרו לדמויות אינטראקציה מעמיקה יותר וחשפו את תהליך התפרקות החברות בין אלפבה לגלינדה.
במיוחד הודגש רגע בו אלפבה נופלת לקרקע לאחר ניסיונה הראשון לעוף, כאשר מחשבות שליליות על עצמה מהדהדות בראשה – רגע שמהווה שיא רגשי כאשר היא מזנקת חזרה לשמים ומסיימת את השיר בעוצמה.
ב-21 בנובמבר 2024, הפך קליפ מהריאיון במסע העיתונאים בו העיתונאית טרייסי אי.
גילכריסט אמרה לאריבו וגרנדה שמילותיו של "Defying Gravity" הן בעלות משמעות עמוקה לצופי ומעריצי המחזמר הפך לוויראלי, והביא ליצירתם של מספר ממים.
מאוחר יותר, הסבירה גילכריסט למה התכוונה: בדצמבר 2024, סרטי יוניברסל בחרו לקרוא לאחת ממצעדי השושנים השנתיים שלהם בשם "Defying Gravity" כהוקרה לשיר ולסרט.
כמו כן, מעריצים עודדו להשמיע את השיר בדיוק בשעה 23:53 (שעון מזרח ארצות הברית) בערב השנה החדשה, או בשעה 21:28 בעת צפייה בסרט, כך שקריאת הקרב של אלפבה תישמע בדיוק בחצות.
השיר בוצע בשידור חי על ידי סינתיה אריבו ואריאנה גרנדה בטקס פרסי אוסקר ה-97, שפתח את הטקס במחרוזת משולבת של שירים מתוך הסרט "מרשעת", המחזמר "" וסרט הקולנוע "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1939.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור "Defying Gravity" אזור תאריך יציאה פורמט (ים) חברת תקליטים הערות ארצות הברית 3 בדצמבר 2024 רדיו פופ עכשווי ריפבליק רקורדס • ורב רקורדס איטליה 13 בדצמבר 2024 השמעה ברדיו איילנד רקורדס כלל העולם 21 במרץ 2025 תקליט 7 אינץ' ריפבליק רקורדס
בחלקו הראשון של האלבום מופיעים בעיקר שירים מאלבום האולפן השלושה-עשר של הלהקה, A Momentary Lapse of Reason.
האלבום הגיעו למקום ה-11 ב-The Billboard 200, וכיום הוא רשום כאלבום פלטינה משולשת בארצות הברית.
בשנת 2020 הופץ האלבום מחדש לאחר שעבר מיקסינג.
גרסה זו הכילה את כל שירי האלבום A Momentary Lapse of Reason.
דייוויד גילמור - גיטרה מובילה, גיטרת קצב, קונסולת גיטרת פלדה, זמרה, הפקה
ריצ'רד רייט - קלידים, קולות רקע, זמרה
ג'ון קרין - קלידים, תכנות, קולות רקע, זמרה
רייצ'ל פורי - קולות רקע
דורגה מקברום - קולות רקע
סקוט פייג' - סקסופון, אבוב, גיטרת קצב
גאי פראט - בס, קולות רקע, זמרה
טים רנוויק - גיטרת קצב, גיטרה מובילה, קולות רקע, זמרה
מאכן טיילור (בקרדיטים מופיעה כמרגרט טיילור) - קולות רקע
גרי ווליס - כלי הקשה, קלידים
Powerpuff Girls Z הוא שמה של סדרת אנימה יפנית המבוססת על סדרת האנימציה האמריקאית הפופולרית בנות הפאוור פאף.
הסדרה עלתה לשידור לראשונה ביפן ביולי 2006 בערוץ TV Tokyo במתכונת של 50 פרקים באורך של 30 דקות.
באוגוסט 2006 התפרסמה לראשונה גם סדרת מאנגה שמבוססת על סדרה זו.
על מנת למנוע שינוי פתאומי באקלים, המדען קן קיטאזאווה משתמש בכימיקל Z, נוסחה חדשה של החומר המקורי אותו המציא אביו, כימיקל X, בשביל להרוס קרחון ענק.
האימפקט של כימיקל Z גורמים לאורות לבנים ושחורים להופיע בשמי טוקיו (ניו טאונסוויל בגרסה האמריקאית).
שלוש בנות רגילות, מומוקו אקטסוסומי, מיאקו גוטוקוג'י וקארו מאטסובארה, נקלעות להבזק כזה של אור לבן אשר מעניק להן כוחות על והופך אותן לבנות הפאוור פאף Z.
במקביל, חלק גדול מהאורות השחורים גורמים לאנשים אחרים להפוך לרעים.
וכך, בלוסום (מומוקו), באבלס (מיאקו), ובאטרקאפ (קארו), משתמשות בכוחות העל שלהם ומקדישות את זמנן להגנה על העיר טוקיו מפני האנשים שהושפעו מהאורות השחורים.
במהלך הסדרה, חלומה של כל אחת מהבנות מתגשמת: מומוקו אכן הפכה לגיבורת על, מיאקו פגשה את אהבתה הראשונה, טאקאקי איוקאי (פרק 12 ופרק 48), וקאורו אכן יותר חזקה מכל בן אנושי.
מומוקו אקטסוסומי (בלוסום) (Momoko Akatsutsumi) -
מיאקו גוטוקוג'י (באבלס) (Miyako Gotokuji) -
קארו מאטסובארה (באטרקאפ) (Kaoru Matsubara) -
פרופסור יוטוניום (Professor Utonium) - גרסת האנימה של פרופסור יוטוניום.
בגרסה זו יש לו ילד בשם קן קיטאזאווה אשר יוצר את הבנות.
קן קיטאזאווה (Ken Kitazawa) - היוצר של הבנות, מדען במקצועו.
פיץ'(Peach) - כלב המחמד הרובוטי של קן.
מקבל את היכולת לדבר אחרי שנפגע על ידי קרן לבנה.
קרוי פוצ'י (Poochi) בגרסה האמריקאית.
ראש העיר מאייר (Mayor Mayer) - ראש העיר טוקיו.
מיס בלום (Miss Bellum) - העוזרת של ראש העיר, פרצופה מעולם לא נראה בסדרה.
תמיד מראים רק את רגלייה, או שראשה מוסתר על ידי חפץ כלשהו.
Dell EMC, נקראה עד שנת 2016 בשם EMC Corporation (תאגיד EMC), הוא תאגיד רב-לאומי אמריקאי, המתמחה באספקת מוצרים, שירותים ופתרונות בתחום אחסון וניהול מידע.
החברה היא חברה בת של חברת דל, לאחר שנרכשה על ידיה ב-7 בספטמבר 2016.
ל-EMC מרכזי מחקר ופיתוח ב-10 מדינות ברחבי העולם: בלגיה, ברזיל, הולנד, אירלנד, ישראל, סין, הודו, רוסיה, סינגפור וארצות הברית.
עם זאת, לתאגיד שלושה מרכזי ייצור: בארצות הברית, באירלנד ובברזיל.
EMC נוסדה ב-1979 במסצ'וסטס שבארצות הברית, על ידי ריצ'רד איגן ורוג'ר מרינו.
ב-1981 הציג התאגיד לראשונה את רכיבי הזיכרון בנפח 64 ק"ב שלו.
זמן קצר לאחר מכן התאגיד הרחיב את מוצריו גם לכונני דיסקים ופלטפורמות לאחסון מידע.
החברה גדלה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 להיות הספק המוביל בעולם של פלטפורמות לאחסון מידע, שמתחריו העיקריים היו IBM, היולט פקארד (HP) והיטאצ'י.
בשנת 1999 רכשה EMC את חברת המחשבים "דאטה ג'נרל" (Data General), אך סגרה את רוב קווי המוצרים שלה, למעט מוצרי אחסון מידע.
החל מ-2001 כיהן ג'ו טוצ'י כמנכ"ל החברה.
הוא הוביל מהלך לגידול פעילות החברה על ידי שורה של רכישות וכניסה לתחומי פעילות חדשים, בין השאר:
באוקטובר 2003 הודיעה על רכישת חברת דוקומנטום, שפיתחה פתרונות לניהול מסמכים, תמורת 1.7 מיליארד דולר.
ובדצמבר 2003 על רכישת חברת התוכנה VMware תמורת 635 מיליון דולר.
בסוף 2004 רכשה תמורת 260 מיליון דולר את "סמארטס", חברה אמריקאית שהוקמה על ידי שני ישראלים לשעבר, יחיעם ימיני ואשתו לשעבר שאולה אלכסנדר-ימיני.
בנוסף רכשה את יצרנית תוכנות הגיבוי Dantz Development, שהייתה הרכישה ה-15 תוך 4 שנים.
ביוני 2006, נכנסה לתחום אבטחת המידע, על ידי רכישת חברת RSA Security.
בנובמבר 2010 רכשה את חברת Isilon Systems תמורת כ-2.25 מיליארד דולר.
בשנת 1987, הצטרף המהנדס ויזם ההיי-טק הישראלי משה ינאי לחברה, ועד פרישתו ממנה בשנת 2001, הוביל את פיתוח החומרה והתוכנה של מוצר הדגל של החברה, סימטריקס, שכלל חידושים טכנולוגיים רבים.
צוות הפיתוח בראשותו של ינאי התפתח מקבוצה קטנה של מהנדסים שגייס מקרב עמיתיו בישראל, וגדל לאלפי עובדים.
המוצר שפיתח הוא הגורם העיקרי להפיכתה של EMC לחברת ענק, ששווי השוק שלה הוא עשרות מיליארדי דולרים.
הצוות של ינאי עבד קודם בחברת אלביט הישראלית, ופיתח בשיתוף עם חברת "ניקסדורף" הגרמנית - מחשב שנקרא "ענת".
בשנת 1993 פתחה החברה מרכז פיתוח בישראל, אולם ב-2002 הוא נסגר בעקבות התפוצצות בועת הדוט-קום.
EMC העבירה את מרכז המו"פ הישראלי לחברת ההזנק הישראלית "דיליג'נט" (שייסדו משה ינאי ודורון קמפל) תמורת מניות, כולל את אנשי הפיתוח, קניין רוחני של טכנולוגיות שונות וציוד מעבדה.
בנוסף, היא השקיעה 5 מיליון דולר במזומן בדיליג'נט תמורת 24% ממניות החברה.
"דיליג'נט" נמכרה ל-IBM האמריקאית תמורת 165 מיליון דולר באפריל 2008.
הסניף של EMC בישראל נפתח מחדש ב-2006, לאחר שהתאגיד רכש את ארבע חברות הזנק ישראליות: קאשיה, nLayers (אן-ליירס), פרואקטיביטי (Proactivity) ואילומינטור.
פעילות נוספת נרכשה בישראל בשל רכישת חברת "RSA Security" האמריקאית ב-2006, ששנה קודם לכן רכשה את חברת אבטחת המידע הישראלית "סאיוטה" (Cyota; שייסד ומינכ"ל נפתלי בנט, טרם האקזיט ב-2005).
בתקופה זו רוכזו כל משרדי החברה בישראל לאתר פיזי אחד בהרצליה פיתוח, שהוגדר כמרכז מצוינות (Center of Excellence), בנוסף השיקה החברה שלוחת מחקר ופיתוח (מו"פ, R&D) בבאר שבע.
ביולי 2013 רכשה גם את חברת ScaleIO הישראלית, תמורת כ-200 מיליון דולר.
Delta Machine הוא אלבום האולפן באורך-מלא ה-13 של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד אשר יצא ב-22 במרץ 2013.
האלבום הוקלט במהלך שנת 2012 בסנטה ברברה וניו יורק והופק בידי בן הילייר.
לטענת סולן הלהקה, דייב גהאן, זהו האלבום השלישי האחרון של דפש מוד אותו מפיק הילייר, לאחר Sounds of the Universe מ-2009 ו-Playing the Angel מ-2005.
את האלבום מלווה סיבוב ההופעות העולמי בשם Delta Machine Tour אשר עתיד להיפתח בפארק הירקון בתל אביב ב-7 במאי 2013.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Heaven", יצא בינואר 2013 והסינגל השני "Soothe My Soul" בחודש מרץ של אותה שנה.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מרטין גור למעט Secret To The End, Broken ו-Should Be Higher שנכתבו והולחנו על ידי דייב גהאן וקורט אונלה.
Demi (בעברית: דמי) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו.
האלבום יצא לאור ב-14 במאי 2013, על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
האלבום מתאפיין בז'אנר הפופ, עם אלמנטים של סינת'פופ ופופ דביק.
לאחר שהאלבום הקודם שלה Unbroken, היה "גנרי" במילים שלה, רצתה לובאטו לעשות שינוי חד לקראת אלבומה הרביעי במספר, ולשיר שירים שמרגשים אותה.
את האלבום הקליטה לובאטו במהלך השתתפותה בגרסה האמריקאית של ריאליטי הכישרונות המצליח "The X Factor".
"Demi" זכה בעיקר לביקורות נלהבות ממבקרי המוזיקה, שהחמיאו ללובאטו על ההופעה הווקאליות שלה.
במצעד בילבורד 200 טיפס האלבום עד למקום ה-3 המכובד עם היקף מכירות של כ-110,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
הצלחה דומה באה לידי ביטוי גם ברמה הבינלאומית, כאשר האלבום הגיע לאחד מארבעים האלבומים הטובים ביותר במדינות אוסטריה, גרמניה, נורווגיה, שוודיה, שווייץ, פורטוגל, קרואטיה, בריטניה, יוון, אוסטרליה וניו זילנד; לאחד מחמשת האלבומים הטובים ביותר במדינות שונות שביניהן קנדה, מקסיקו, אירלנד, ספרד ואיטליה; ולאחד משלושת האלבומים הטובים ביותר בברזיל.
האלבום זכה בתואר אלבום כסף בבריטניה, בתואר אלבום זהב ב-9 מדינות כולל ארצות הברית, ביניהן אקוודור, ארגנטינה, קולומביה, קמבודיה, קנדה, מקסיקו, סינגפור והפיליפינים, בתואר אלבום פלטינה במלזיה ואינדונזיה, ובברזיל בתואר אלבום פלטינה משולש.
תארים אלו הפכו את Demi לאלבום הכי נמכר של לובאטו ברמה עולמית.
ב-6 במאי, שבוע לפני יציאתו הרשמית של האלבום, חשבון הטוויטר של לובאטו הוצף בבקשות מעריצים לפרסם את שירי האלבום ביוטיוב על מנת שיהיו זמינים להאזנה.
לאחר ארבע שעות הועלו כל שירי האלבום לערוץ ה-Vevo של דמי לובאטו באתר יוטיוב.
הסינגל הראשון מתוך האלבום שנקרא "Heart Attack", יצא לאור ארבעה חודשים לפני יציאת האלבום במלואו, וזכה להצלחה נאה כאשר הגיע למקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100, שם הפך להיות הסינגל השלישי המצליח ביותר במצעדים.
בהמשך זכה הסינגל בתואר פלטינה משולשת בארצות הברית והפך לסינגל הנמכר ביותר של הזמרת עד היום.
הווידאו קליפ לסינגל יצא לאור ב-10 באפריל 2013.
לאחר יציאת האלבום, הודיעה דמי למעריציה בחשבון הטוויטר שלה כי היא תעשה "דבר שלא עשתה מעולם", וזמן מה לאחר מכן נודע כי הזמרת עומדת לביים בעצמה את הווידאו קליפ של הסינגל השני מתוך האלבום - "Made in the USA".
הסינגל יצא באופן רשמי ב-16 ביולי 2013, וזכה להצלחה מועטה במצעד בילבורד הוט 100, כאשר הגיע למקום ה-80 בלבד.
יום אחרי כן יצא הקליפ ביוטיוב.
כמו כן יצאו שני סינגלים נוספים מהאלבום, "Neon Lights" ו-"Really Don't Care", כשבהמשך נלוו אליהם וידאו קליפים.
האלבום "Demi" היה לאלבום הראשון של לובאטו שמכר יותר ממיליון עותקים ברחבי העולם.
כתיבת האלבום החלה באפריל 2012, ושירי האלבום נכתבו על ידי דמי לובאטו בהשראה מחייה.
כאשר סיפרה לובאטו על האלבום היא הצהירה כי "הוא יעורר השראה בקרב כל הבנות והבנים שחשופים לכל הבעיות שנחשפתי אליהן אני בעבר".
היא הוסיפה ואמרה שהיא מאוד גאה באלבום ושהוא טוב יותר מכל דבר אחר שאי-פעם עשתה: "התנסיתי באלבום במגוון רחב של קולות שונים ושפכתי את הלב שלי בכתיבת השירים האלה.
אני כל כך מתרגשת שסוף סוף כולם יקבלו הזדמנות לשמוע אותם!".
Warm Up Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון שקיימה הזמרת האמריקאית דמי לובאטו החל מקיץ 2008 ועד סוף אותה השנה.
הסיבוב נערך בצפון אמריקה ולעיתים מכונה סיבוב ה"האוס אוף בלוז".
הוא סווג כסיבוב קידום מכירות אשר נועד לקדם את אלבום אולפן הבכורה שלה "Don't Forget", שיצא לאור לקראת סוף הסיבוב ב-23 בספטמבר.
במסגרת ההופעה לובאטו שרה וניגנה, והיא לוותה בלהקתה שמנתה את דרו סטין, קווין מקפרסון, מייק מנינג ודרו טאובנפלד.
לאחר הסיבוב היא חברה למסע ההופעות של האחים ג'ונאס "Burnin' Up Tour" שהתקיים במקביל, והופיעה כמופע חימום במספר הופעות במסגרתו, זאת על מנת להמשיך בקידום האלבום.
במסגרת האודישן שלה לסרט הטלוויזיה "קאמפ רוק" של דיסני, שהתקיים בין היתר בפני מפיקים בכירים של ערוץ דיסני, דמי לובאטו לא רק קיבלה את התפקיד הראשי כי אם גם הוחתמה באחת מחברות התקליטים של דיסני, הוליווד רקורדס לאחר שהתבלטה בעיניהם ביכולותיה הווקאליות.
לאחר שהוחתמה היא החלה לעבוד על האלבום הראשון שלה במקביל לצילומי הסרט, ובהמשך יצאה לסיבוב הופעות זה במטרה לקדם אותו.
סיבוב ההופעות נחל הצלחה מועטה עם הכנסות של פחות מ-$8.9 מיליון דולר, והוא אינו הצליח להיכלל אפילו ברשימת 100 סיבובי ההופעות המצליחים ביותר לשנת 2008.
ההופעה הייתה פשוטה יחסית ואינה כללה פירוטכניקה או גימיקים מיוחדים, כמו גם לובאטו לא החליפה תלבושות או ירדה מהבמה במשך כל זמן ההופעה.
בדומה לרוב ההופעות, נגני הלהקה פתחו את ההופעה עם ג'אם פתיחה של מספר דקות עד לכאשר לובאטו עלתה על הבמה.
במהלך ההופעה לובאטו ליוותה את עצמה בשלושה שירים; בשיר Don't Forget עם גיטרה חשמלית, בשיר Two Worlds Collide עם גיטרה אקוסטית ובשיר La La Land עם קלידים.
חברי הלהקה ליוו אותה בכלל השירים.
מלבד פסקול הסרט "קאמפ רוק" This Is Me, כלל השירים איתם הופיעה נכחו באלבום הבכורה שלה "Don't Forget" אותו היא כאמור קידמה במסגרת ההופעות.
† השיר הוקלט במקור על ידי אבריל לאבין, שהציעה ללובאטו את השיר.
לובאטו החליטה לסרב להצעה, אולם הוא נכלל ברשימת השירים של ההופעה והיא שרה אותו כגרסת כיסוי.
השיר הופיע לבסוף באלבום "Sparks Fly" של מירנדה קוסגרוב.
שםתפקיד דמי לובאטו שירה, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, קלידים דרו סטין תופים קווין מקפרסון גיטרה בס מייק מנינג גיטרות דרו טאובנפלד גיטרות
אחת ההופעות שנערכה בתיאטרון Blender Theatre at Gramercy שבעיר ניו יורק הופקה על ידי Live Nation Studios, המשתייכת לחברת לייב ניישן אנטרטיינמנט, והופצה במסגרת האלבום "Don't Forget" כבונוס.
יתר על כן גרסת די.וי.די של ההופעה הופצה בברזיל.
Demi Lovato: Live in Concert (ידוע גם כ: Demi Lovato Summer Tour 2009) הוא סיבוב ההופעות השני שקיימה הזמרת האמריקאית דמי לובאטו.
הסיבוב החל ב-21 ביוני 2009 וסווג כסיבוב קידום מכירות, אשר נועד לקדם את אלבום האולפן השני שלה "Here We Go Again" שיצא לאור באותו היום.
מסע ההופעות נדד בצפון אמריקה ודרום אמריקה ונמשך קרוב לשנה עד ל-28 במאי 2010, אם כי כלל שתי הפסקות ארוכות של כחודשיים וכחמישה חודשים.
סיבוב ההופעות בארצות הברית החל ב-21 ביוני, תאריך יציאתו של אלבום האולפן השני שלה "Here We Go Again" אותו היא כאמור קידמה במסגרת ההופעות, ונמשך עד 1 בנובמבר 2009. מכירת הכרטיסים לחברי המועדון הרשמי בלבד, המשלמים דמי חבר כדי לקבל הטבות מסוג זה, החלה ב-21 באפריל.
הופעות החימום כללו את מתמודד אמריקן איידול דייוויד ארצ'ולטה, שלמעט שתי ההופעות שהתקיימו בירידים בתאריכים ה-9 וה-10 באוגוסט הוא נכח בכלל ההופעות, ואת זמרת הפופ ג'ורדן פרואיט ולהקת הבנות KSM שהופיעו בתאריכים נבחרים.
הסיבוב זכה בתואר סיבוב ההופעות של הקיץ במסגרת פרסי בחירת הנוער לשנת 2009.
סיבוב ההופעות בדרום אמריקה יצא לדרך לאחר פגרה של חמישה חודשים ב-23 במאי 2010 ונמשך כשבוע עד 28 במאי.
מכירת הכרטיסים להופעות בברזיל החלה ב-30 במרץ 2010 והייתה פתוחה לחברי המועדון הרשמי בלבד, וב-1 באפריל הייתה המכירה זמינה לציבור הרחב.
על פי דיווחים באתר הארנה Via Funchal שאירחה את ההופעה בסאו פאולו, כל 6,100 הכרטיסים שהיו זמינים נמכרו עד 5 במאי, אולם מסיבות בטיחותיות הוחלט לצמצם את מספר האנשים לכדי 5,285, מה שלא מנע מהכרטיסים לאזול מחדש.
להופעה השנייה בריו דה ז'ניירו נמכרו או נשמרו יותר ממחצית הכרטיסים עד 10 באפריל (2,400 כרטיסים מתוך 4,700), כשלבסוף נשארו מספר כרטיסים בקופות.
בקולומביה מכירת הכרטיסים החלה ב-9 באפריל והגיעה לתפוסה של 80%, ויום לאחר מכן החלה המכירה בצ'ילה שהגיעה לתפוסה מלאה למעט שני כרטיסים בודדים.
הופעות החימום כללו את האמנים דייוויד ארצ'ולטה, להקת הבנות KSM והזמרת ג'ורדין פרואיט המשתייכים לז'אנר הפופ.
בחלק ניכר מן ההופעות הופיעו רק חלק מן האמנים.
ההופעה נמשכה בין 45 דקות לכ-50 דקות (בקיץ וסתיו 2009) ועד לכשעה (בדרום אמריקה) במהלכן לובאטו, חברי הלהקה שלה וזמרות רקע שרו וניגנו יחד, כמו גם לובאטו לא החליפה תלבושות או ירדה מהבמה במשך כל זמן ההופעה.
ההופעה החלה כאשר חברי הלהקה ניגנו ג'אם פתיחה, במהלכו לובאטו עלתה מתחתית הבמה.
את החלק האחרון בשיר הראשון La La Land היא שרה תוך כדי נגינה בפסנתר.
היא ליוותה עצמה בפסנתר בפעם השנייה בשיר Trainwreck.
בשיר שלאחריו Catch Me היא ניגנה בגיטרה אקוסטית, וכשהופיעה עם השירים Stop the World ו-Two Worlds Collide היא ניגנה בה בשנית.
במסגרת הסיבוב היא בנוסף ביצעה גרסת כיסוי לשיר של ארתה פרנקלין A Natural Woman , ובסוף ההופעה קיימה הדרן עם שני סינגלים מאלבום הבכורה שלה.
במסגרת סיבוב ההופעות בארצות הברית, שני השירים Quiet ו-Got Dynamite נכללו בהופעה הראשונה בלבד, כאשר את הראשון מביניהם ביצעה לובאטו לצד נגינה בגיטרה חשמלית.
השיר This Is Me התווסף לרשימת השירים של סיבוב ההופעות החל מ-1 ביולי, ובמהלכו לובאטו בחרה ילד או ילדה מהקהל שיעלו אל הבמה וישירו ביחד איתה.
במסגרת סיבוב ההופעות בדרום אמריקה היא שרה את הגרסה הספרדית של השיר Lo Que Soy בהופעות שהתקיימו בצ'ילה ובקולומביה.
השיר Can't Back Down נכלל ברשימת השירים של ההופעה בריו דה ז'ניירו בלבד, כמו גם גרסת הכיסוי לשיר של ארתה פרנקלין נכללה רק בשתי הופעות בדרום אמריקה, באלו של ריו ושל קולומביה.
שםהופעהתפקידדמי לובאטומרכזיתשירה, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, פסנתרדייוויד ארצ'ולטהפתיחה/חימוםשירה, קלידיםג'ורדן פרואיטפתיחה/חימוםשירהKSMפתיחה/חימוםשירה, קולות רקע, גיטרה בס, גיטרת קצב, תופיםדרו סטיןמרכזיתתופיםקווין מקפרסוןמרכזיתגיטרה בסמייק מנינגמרכזיתגיטרותדרו טאובנפלדמרכזיתגיטרותלא ידועמרכזיתקלידים, קולות רקעלא ידועמרכזיתזמרות רקע
† במסגרת היריד של מדינת ויסקונסין
†† במסגרת היריד של מדינת אינדיאנה
Demi World Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו.
קידום המופע והפקתו נוהלו על ידי חברת הבידור Live Nation ונותני החסויות היו חברות "Always" ו-"Tampax".
ב-28 במאי 2014, טרם סיומו של סיבוב ההופעות הקודם The Neon Lights Tour, פורסם בחשבון היוטיוב של לובאטו סרטון ובו נאמר "מחר, 10:00 בבוקר" עם קישור לאתר של הזמרת.
ביום שלמחרת הוכרז על קיומו של סיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה "Demi World Tour" ולהכרזה צורפו תאריכי ההופעות של הלג הראשון בצפון אמריקה.
מכירת הכרטיסים החלה כחודש אחרי ב-6 ביוני.
ב-19 ביוני חשפה לובאטו בהתרגשות רבה את תאריך ההופעה הראשונה שלה אי פעם בארנה הנחשבת סטייפלס סנטר.
בהתייחס לסיבוב ההופעות לובאטו תיארה אותו כ"יותר גדול ויותר אינטראקטיבי" מקודמו, והסבירה .
הופעות החימום בצפון אמריקה כללו באופן רשמי את כריסטינה פרי והצמד MKTO.
הזמרות בקי ג'י ובי מילר התארחו בתאריכים נבחרים בארצות הברית, כמו גם הלהקה Restless Road והזמרת Kieza אשר פתחו כל אחד שתי הופעות בלבד.
אל הופעות החימום בקנדה הצטרפה הזמרת הקנדית Andee, ובכל שאר התאריכים הופעות החימום כללו אמנים מקומיים.
ההופעה נמשכה כשבעים דקות במהלכה לובאטו, חברי הלהקה שלה ושתי זמרות רקע שרו וניגנו יחד.
מהלך המופע התאפיין בקווי דמיון רבים לקודמו, ובכלל זה הקרנת קטעי וידאו שונים על המסכים שהתחלפו מעת לעת, וכלל קטעי ריקוד.
ההופעה החלה כאשר אורות ורודים וכחולים האירו את האולם, ובמקביל התנגן על המסכים אותו וידאו מונטאז' מהמופע הקודם אשר הציג את ציר הזמן של הקריירה של לובאטו לפי וידאו קליפים מכל השנים.
כשהופיע הווידאו קליפ של Really Don't Care לובאטו עלתה מתחתית הבמה והחלה לשיר, ובו בזמן אורות רוחביים ורודים ותכולים האירו לסירוגין בסדר המדמה את דגל הגאווה הטרנסג'נדרית.
לקראת סוף השיר עלו לבמה רקדנים ושתי זמרות רקע ששרו את חלק הראפ בשיר.
עם סיום השיר האולם הוחשך, לובאטו ירדה מהבמה ועל המסכים התנגן קטע וידאו אחר, במהלכו לובאטו חזרה לבמה ושרה את The Middle בליווי הרקדנים.
השיר העוקב היה Fire Starter, שהתחיל להתנגן בעוד לובאטו נשענת על גבו של הגיטריסט הראשי במרכז הבמה המוארת בצבעי אש.
לאחר זמן קצר הצטרפו שוב הרקדנים אל הבמה.
לאחר מכן היא הופיעה עם השיר Remember December בעיבוד מחודש, כאשר מלבד הרקדנים סביבה הקטע התנהל באותו האופן של המופע הקודם; הבמה מוארת בלבן עם אפקטים מהבהבים, ועל המסכים מופיע קטע וידאו בו היא נראית בסביבה חורפית עם שלג שיורד על ראשה.
מיד אחר כך הבמה הוחשכה לקראת השיר הבא "Heart Attack", אשר במהלכו הוקרן הווידאו קליפ של השיר לצד כוריאוגרפיה של הרקדנים.
אחרי כן הופיעה לובאטו בגרסה אינטימית לשיר My Love Is Like a Star, ומיד אחר כך הופיעה במחרוזת אקוסטית לשירים Don't Forget ו-Catch Me יחד עם הגיטריסט הראשי.
השיר הבא איתו הופיעה התחלף מהופעה להופעה וכלל את אחד משלושת השירים Get Back, Here We Go Again או La La Land, אולם כולם נוגנו בגרסה אקוסטית על ידי הגיטריסט.
עם סיום ביצוע הגרסה האקוסטית החל מתנגן על המסכים הווידאו קליפ לשיר Let It Go, ולובאטו החלה שרה בעוד האולם מוחשך.
לאחר ביצוע השיר האולם שוב מוחשך וצלילי פסנתר מושמעים.
כשהאורות נדלקים לובאטו נראית ישובה על פסנתר בעודה מאלתרת מנגינה, שבסיומה היא מקדישה מספר דקות לדבר על השיר הבא Warrior.
במהלך השיר, אותו היא שרה וניגנה, הופיעו קטעי וידאו שלה מטיול יום הולדת לאפריקה.
אחרי כן היא שרה גרסת פסנתר לשיר Two Pieces שבסיומו הוחשכה הבמה, קטע הווידאו הוחלף והרקדניפ עלו שוב אל הבמה.
לובאטו עלתה מיד אחריהם ושרה גרסת כיסו לשיר Thriller של מייקל ג'קסון, במהלכה היא אף ביצעה קטע ריקוד.
לאחר מכן היא ביצעה את Gor Dynamite עם תנועות מעט פרובוקטיביות בליווי הרקדנים.
לאחריו שרה את Nightingale בגרסת פסנתר כשמסביבה ריקוד מינימלי, כמו גם השיר הבא Skyscraper בוצע באופן אינטימי.
הביצוע האחרון הוא של השיר Give Your Heart a Break.
ההדרן כלל שיר אחד והוא Neon Lights.
בהופעתה השנייה באולבני שבניו יורק, אשר התקיימה ב-7 בספטמבר 2014, לובאטו שרה חלק קצר מהשיר Made in the USA שאינו נכלל בהופעה, זאת לאחר שבחור עלה אל הבמה והציע נישואין לחברתו.
בהופעה שהתקיימה בסטייפלס סנטר שבלוס אנג'לס ב-27 בספטמבר 2014, ג'ו ג'ונאס עלה לבמה ושר יחד עם לובאטו את הדואט שלהם This Is Me מהסרט "קאמפ רוק".
בקי ג'י (צפון אמריקה)1. "Shower"2. "Money Maker"3. "Can't Get Enough"הערה: ייתכן ונכללו שירים נוספים
Restless Road (מולין + דקוטה הדרומית)לא ידוע
Kiesza (ניוארק + ברוקלין)לא ידוע
ג'יימי מק'דל (ניו זילנד)לא ידוע
תאריך עיר מדינה שינוי/ביטול פירוט מקור 16 באוקטובר 2015 מדריד ספרד ביטול אילוצי זמנים
Dem Gerechten muß das Licht (גרמנית: "אור זרוע לצדיק") היא קנטטה דתית מאת יוהאן סבסטיאן באך.
אומנם נושא הקנטטה ותוכנה דתיים, לא הולחנה במסגרת מחזורי הקנטטות עבור הכנסיות שעבד בשרותן, אלא חוברה עבור חתונה ב-1727 בליפציג.
כתב היד אבד אך ישנה גרסה חלקית של הקנטטה מ-1742 כמו כן נמצא עיבוד נוסף בשלמותו מאותן השנים.
כמנהגו בביצועים חוזרים, באך שב ומעבד יצירתו אם מסיבות טכניות, כמו מצאי הנגנים ואיכויות התזמורת ואם כדי להתאים היצירה לעת הביצוע.
הליברית ברובה חוברה על ידי משורר אלמוני, ואילו הפרק השישי הוא הבית הראשון מהמנון מאת פאול גרהארדט, והפרק הראשון, הוא למעשה הקטע ממזמור צ"ז.
הקנטטה כתובה לסופרן, בס, מקהלה, שלש חצוצרות, טימפני, שתי קרנות, שני חלילים, שני אבובים, שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה, ויולונה ובאסו קונטינואו.
הקנטטה מחולקת לשני חלקים בהתאם לסדר הטקסי, החלק הראשון מבוצע לפני הקידוש והשני אחריו.
בגרסת המקור שאבדה היו שלשה פרקים בחלק השני לסך של שמונה פרקים בקנטטה כולה.
פרקים אלה נזנחו בעיבודים ובביצועים המאוחרים ששרדו ובחלק השני נותר רק הפרק השישי והחדש.
אריה (בס) Rühmet Gottes Güt und Treu (הללו את טוב האל ונאמנותו)
רצ'יטטיב (סופרן) Wohlan, so knüpfet denn ein Band(ובכן, קשר חיברם בדרך)
כורו (מקהלה) Wir kommen, deine Heiligkeit (אנו באים, (הוד) קדושתך)
הקנטטה יוצאת דופן בעיקר משתי בחינות, האחת העובדה שנכתבה עבור טקס נישואים ובזה היא שונה ממחזורי הקנטטות ובכל זאת מדובר בקנטטה דתית, אך היא גם נבדלת מקנטטות החתונה האחרות שהלחין, בתזמור העשיר ובמקהלה הגדולה, ובכך שיש בה לא פרק גדול אחד אלא שניים (הפרק הפותח והפרק החמישי).
הפרק הפותח הוא פנטזיה על כוראל, התזמור החגיגי תורם לעושרו של הפרק בו המלחין עושה שימוש בכל כוח התזמורת והמקהלה.
המרקם הפוגאלי החופשי ממשיך עם כניסת החצוצרה הראשונה באותו מוטיב, אחר כך המקהלה וכך הלאה ביצירת ניגודים בין הקולות השונים והליווי הקבוע.
הרצ'יטטיב הראשון כתוב "יבש" (secco) פותח בנקודת עוגב אליה מצטרף קול הבס מעל, הקונטינואו ממשיך במוטיב משולש הכתוב בטריולות (שלוש שש עשריות, שלש פעמים) המושך מטה (צלילים יורדים), בדרך כלל תפקיד הוויולונה.
האריה הראשונה כתובה בריטורנלו לאבובי ד'אמורה ולכלי הקשת, והמלחין עושה שימוש בקצב מנוקד ומשקל סינקופי (סקוטש סנאפ או קצב לומברדי).
בתיבות 67, 83 ו-90, הסולם מתחלף למינורי והליווי מצטמצם לכלי הקשת ולקונטינואו, בכל תיבה הזמר מקשט ההרמוניה בתפקידו אך בכל חזרה נוצר רושם אחר, אינטימי או דרמטי, בתיבה 103 לאחר סגירת הקטע, ישנה חזרה על הפתיחה השובבה והעשירה ובסיום קודה.
הריצ'טטיב לסופרן, "חם", הטרברסי פותחים ומלווים בסולמות עולים זריזים, כשאבובי הד'אמורה בתפקיד ההרמוני יחד עם כלי הקשת.
הפרק מאייר איחוד הנישואים המבורך.
בפרק החמישי, באך שב לעשות שימוש בכל כוח התזמורת והמקהלה, בפרק עשיר במבנה ריטורנלו ודה קאפו, אומנם פשוטים יותר מהמבנה של פרק הפתיחה.
בניגוד לריצ'טטיב המקדים אותו, דווקא כלי הקשת, אבובי הד'אמורה והטרברסי, מנגנים סולמות עולים, כשבכל חזרה הקול והסולם למעשה מוכפלים בהרמוניה (אפשר כדי לסמל התגודדות האנשים) ויוצרים תחושת פתיחות, הדר ועליזות.
כלי הנשיפה ממתכת מנגנים הרמוניה ומדגישים הפעמה הראשונה במשקל המשולש בו כתוב הפרק.
ניתן להבחין בין שני חלקים בפרק, כשהחלק השני הופך פחות חופשי והומופוני.
הפרק השישי והמסיים, שלא היה קיים בגרסת המקור, החליף את שלשת הפרקים המקוריים שמאוחר יותר באך זנח.
הפרק הוא הירמון של המנון לכוראל, גם במהלך כוראל זה יש חזרה למוטיב הסולם העולה, המייצר אותה תחושת גדלות רוח, פתיחות ונחת.
בלחן המסורתי ניתן לזהות הקרבה הרבה ללחן המסורתי של המנון אחר שבאך הירמן עבור הפרק השישי בקנטטה הנושאת שמו של אותו המנון: Wie schön leuchtet der Morgenstern, רי"ב 1, את לחן זה שב ומהרמן באך באופן שונה בפרק השישי בקנטטה רי"ב 172. שלש הקנטטות דומות גם בתזמורן ונכתבו בשנים סמוכות.
בין ההקלטות השונות ליצירה ניתן לציין את אלו של פיטר יאן לסינק וקולגיום באך הולנד, של טון קופמן וסולני הבארוק אמסטרדם, של מסאקי סוזוקי וקולגיום באך יפן וזו של ליאונהארדט ופיליפ הרווחה.
Deja Vu (בעברית: דז'ה וו) הוא סינגל של הזמר הלטינו-אמריקאי פרינס רויס, והזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלו Five, ואלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado.
השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, כסינגל הרביעי מתוך אלבומו של רויס.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעדים שבוונצואלה, הרפובליקה הדומיניקנית, וארצות הברית (מצעד השירים הטרופיים).
בשנת 2017, הועמד השיר בטקס פרסי גראמי הלטיני ה-18, בקטגוריית "השיר הטרופי הטוב ביותר", אך הפסיד לשיר "Bachata en Kingston", של ויסנטה גארסיה.
את השיר כתבה שאקירה ביחד עם פרינס רויס, דניאל סנטרקרוז ומני קרוז והוא הופק על ידי רויס, ויליאם דרלה ודייוויד סוננברג.
בארצות הברית קיבל השיר את מעמד תשע הפלטינות, על מכירות של למעלה מ-540,000 עותקים במדינה.
בשנת 2018, דורג השיר על ידי מגזין הבילבורד כשיר הטרופי ה-12 הטוב ביותר שיצא בכל הזמנים.
לפני שהוציאו את הקליפ הרשמי, החליטו שאקירה ורויס כי יעלה אודיו של השיר לערוצו של רויס.
בהמשך יצא הקליפ המלא בו בהתחלה ניתן לראות את שאקירה, כשהיא מתעמלת ולאחר מכן את רויס אשר מגיח מדלת המבנה שבה היא נמצאת.
לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את שאקירה ורויס כשהם רוקדים טנגו לצלילי השיר.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-425 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לקליפ הנצפה ביותר מן אלבומו של רויס, ולקליפ החמישי הנצפה ביותר מן אלבומה של שאקירה.
האודיו של השיר צבר 20 מיליון צפיות.
במצעדים זכה השיר להצלחה רבה, כאשר כבש שלוש פסגות מצעדים שונות סביב העולם.
מקוםתאריםמכירותאיטליה (FIMI)זהב25,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 15× (לטיני)900,000ברזיל (Pro-Música Brasil)זהב20,000מקסיקו (AMPROFON)פלטינה 2× + זהב120,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה40,000סיכוםבכל העולם1,000,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Deja Vu (בעברית: דז'ה וו) הוא שיר שבוצע על ידי הראפר האמריקאי פוסט מאלון, יחד עם הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר.
השיר יצא לאור ב-8 בספטמבר 2016 כסינגל הרביעי מתוך אלבום הבכורה של מאלון, Stoney, על ידי חברת התקליטים רפאבליק רקורדס, והופק על ידי פרנק דוקס ווינילץ.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000בריטניה (BPI)כסף200,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
Latitude הוא מותג סדרת מחשבים ניידים עסקיים של דל, שתוכנן ויוצר בעיקר על ידי החברות Compal ו־ Quanta.
דגמי "Rugged (Extreme)", "XFR" ו־"ATG" נועדו להתחרות בעיקר עם סדרת Toughbook של פנסוניק.
מחשבי Latitude הם מחשבים ניידים מאת דל, המיועדים לשימוש עסקי.
רוב מחשבי Latitude עומדים בתקן הצבאי האמריקאי לעמידות לשטח MIL-STD-810G.
בניגוד לסדרת Inspiron המכוונת לשוק הבייתי ומפרטיה משתנים באופן קבוע.
בעוד ש־Inspiron עשויה לשנות ספקים או רכיבים מספר פעמים במהלך ייצור של מודל יחיד, סדרת Latitude שומרת בדרך כלל על רכיבים זהים במהלך הייצור.
תכנון זה נועד לפשט את התחזוקה והתמיכה עבור חברות גדולות, ומאפשרת לעבור בקלות בין הדגמים השונים.
"Delicate" (בעברית: "עָדִין" או "מְעוּדָן") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Reputation.
השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2018, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל החמישי מתוך האלבום.
סוויפט כתבה את השיר עם המפיקים שלו מקס מרטין ושלבאק.
מבחינה מוזיקלית, הוא משלב סוגות מוזיקליות כמו אלקטרופופ.
מבחינה לירית, מילותיו עוסקות בחוסר הביטחון שלה בשאלה האם מושא האהבה החדש שלה יוטרד מהמוניטין השלילי שיצרו לה.
השיר ספג שבחים ביקורתיים מטעם מבקרי המוזיקה, שרבים מהם שיבחו את כתיבת השירים של סוויפט ואת הפקתו העדינה בהשוואה לצלילים האלקטרוניים האגרסיביים של שאר שירי האלבום.
הוא נכלל ברשימות סוף השנה של בילבורד, מגזין סלנט ורולינג סטון.
בארצות הברית, "Delicate" כונה כ"להיט רדום": הוא הגיע בשיאו למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לאחד מהשירים היציבים ביותר במצעד באותה השנה, כאשר שהה בו 35 שבועות.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של למעלה משני מיליון עותקים במדינה.
"Delicate" נכנס לעשיריות פותחות בשלל מצעדים, תוך שקיבל שלל תארים במדינות כמו אוסטרליה, ברזיל וקנדה.
במאי הווידאו קליפים ג'וזף קאהן ביים את הווידאו קליפ של "Delicate", שצולם במשך שני לילות בלוס אנג'לס, ארצות הברית.
הוא הוקרן בבכורה עולמית בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio, שהתקיים ב-11 במרץ 2018 ומציג את סוויפט, כשהיא רוקדת במקומות שונים כמו מלון מילניום בילטמור, רחוב 7/תחנת המטרו סנטר, תיאטרון לוס אנג'לס ובר גולדן גופר.
היא כללה את "Delicate" ברשימות השירים של סיבוב ההופעות החמישי שלה, "Reputation Stadium Tour" (2018).
טיילור סוויפט הוציאה באוקטובר 2014 את אלבום האולפן החמישי שלה, 1989, שזכה להצלחה מסחרית חסרת תקדים.
האלבום נמכר בלמעלה מתשעה מיליון עותקים בארצות הברית והנפיק שלושה סינגלים שכבשו את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100: "Shake It Off", "Blank Space" ו-"Bad Blood".
סוויפט הייתה יעד לרכילות צהובונים במהלך אותה התקופה.
היו לה מערכות יחסים רומנטיות קצרות עם המפיק הסקוטי קלווין האריס והשחקן האנגלי טום הידלסטון.
מוניטין ה"ילדה הטובה" שלה נפגע מסכסוכים מתוקשרים עם ידוענים אחרים, בהם הראפר קניה וסט, אישיות התקשורת קים קרדשיאן והזמרת קייטי פרי.
בהמשך, הפכה סוויפט ליעד רכילות גם ברשתות החברתיות, שם ניסתה למתן את התגובות שהופנו כלפיה וכלפי עשרות מיליוני העוקבים שלה.
היא יצרה את אלבום האולפן השישי שלה, Reputation, כתשובה למהומה התקשורתית שסבבה כלפיה.
"Delicate" נכתב על ידי טיילור סוויפט עם מפיקיו, מקס מרטין ושלבאק.
הוא הונדס מוזיקלית על ידי סם הולנד ומייקל אילברט באולפני MXM בסטוקהולם, שוודיה ולוס אנג'לס, קליפורניה.
המיקסינג של השיר נעשה על ידי סרבן גניאה באולפני MixStar בווירג'יניה ביץ', וירג'יניה, תוך שהמאסטרינג שלו נעשה על ידי רנדי מריל באולפני סטרלינג סאונד בניו יורק.
סוויפט כתבה את "Delicate" כהודאתה בפני מאהב פוטנציאלי, ותיארה את השיר (הרצועה החמישית ב-Reputation) כ"נקודת הפגיעות הראשונה" של האלבום.
ארבע הרצועות הקודמות עוסקות בחוסר העניין של סוויפט במוניטין שלה, שהוא הנושא החוזר לאורך האלבום.
ב"Delicate" היא מתחילה לחשוף את הפגיעות הפנימית שלה.
במהלך מסיבת היציאה של האלבום ב-iHeartRadio, הסבירה סוויפט את המשמעות שמאחורי השיר: "כשאתה פוגש מישהו שאתה באמת רוצה בחיים שלך, האם משהו מזויף כמו המוניטין שלך יכול להשפיע?".
כדי ליצור צליל שמשקף את הרגש הפגיע של המילים, מרטין ושלבאק תמרנו את קולותיה של סוויפט באמצעות ווקודר, שלדעת סוויפט נשמע "אמוציונלי באמת, פגיע ו...
השימוש בווקודר חזר על עצמו ברצועות הבאות ב-Reputation.
השיר משלב סינתיסייזרים ופעמות בהשפעת סגנון ההאוס.
בתחילת השיר, סוויפט מתוודה ומדברת על מושא האהבה שלה וזאת, מכיוון שהמוניטין שלה לטענתה "מעולם לא היה גרוע יותר" ו"אתה חייב לחבב אותי בשבילי".
מבקר המוזיקה קרל וילסון מסלייט פירש את החלק הזה כחשיפה של סוויפט על הדימוי הציבורי שלה ואמר: "לאחר הרכילות התקשורתית שהופנתה כלפיה, היא השיגה חופש שעזר לה להפוך את חייה הפרטיים לשלה".
עוד נאמר, כי היא חולקת רגעים אינטימיים עם מושא האהבה שלה בבר גולדן גופר.
לאורך השיר עוסקת סוויפט במונולוג הפנימי שלה, בשאלה האם מה שהיא עושה והדרך בה היא פועלת ישפיעו עליה ועל חיי האהבה שלה: "האם זה טוב שאמרתי את כל זה?
האם זה מוקדם מדי לעשות את זה עדיין?
כי אני יודעת שזה עדין".
אף על פי שהיא משדרת ביטחון ומנסה לשלוט במודעות העצמית הפנימית שלה, היא מודה: "אני מעמידה פנים שאתה שלי במשך כל הזמן הארור הזה".
במהלך הרפרן, קול דומיננטי מהדהד וחוזר על המילה "Delicate", בחזרה לשירתה של סוויפט.
סוויפט הוציאה קליפ אנכי נוסף לשיר (שצולם בפורמט אנכי) באופן בלעדי עבור ספוטיפיי שבארצות הברית, הממלכה המאוחדת, שוודיה ואמריקה הלטינית, ב-30 במרץ 2018. הוא הועלה לערוץ היוטיוב שלה ב-15 במאי והיה זמין לצפייה בשאר רחבי העולם.
באירופה, "Delicate" היה זמין להורדה דיגיטלית בגרמניה ב-12 במרץ, תוך שנשלח לתחנות הרדיו האיטלקיות והבריטיות ב-20 באפריל 2018.
כחלק מסדרת Spotify Singles הקליטה סוויפט גרסה מופשטת ל-"Delicate" באמצעות גיטרות אקוסטיות במקום הסינתיסייזרים בגרסה המקורית.
הגרסה הופצה לצד גרסת הכיסוי שלה ל-"September" של ארת', וינד אנד פייר.
שני השירים יצאו כמיני-אלבום ב-13 באפריל 2018, בחסות ספוטיפיי.
עבור "Delicate", נעשו שני רמיקסים רשמיים: הראשון מאת סאוויר וראיין טדר, שהיה זמין ב-25 במאי, והשני מאת סיב, שהיה זמין ב-8 ביוני 2018.
הווידאו קליפ של "Delicate" בוים על ידי ג'וזף קאהן, וצולם במשך שני לילות בלוס אנג'לס, ארצות הברית; נקודות ציון המוצגות בו כוללות את מלון מילניום בילטמור, רחוב 7/תחנת המטרו סנטר, תיאטרון לוס אנג'לס ובר גולדן גופר.
הקליפ נפתח עם סוויפט כשהיא נראית כחולמת בהקיץ על השטיח האדום.
היא חוזרת למציאות כשכתב מכוון לעברה מיקרופון במטרה לראיין אותה.
בין הבזקי המצלמות המהבהבות, דמות מסתורית מעבירה לה פתק נייר נוצץ.
לאחר הראיונות על השטיח האדום, סוויפט נכנסת ללובי המלון, מוקפת בארבעה שומרי ראש תוך שהאורחים מסתובבים ומביטים בה.
סוויפט מוטרדת מתשומת הלב המופנית כלפיה, וכשהיא מקבלת קצת פרטיות בחדר הלבשה, היא הופכת את הפתק בידה ועושה פרצופים משונים מול המראה.
בהמשך, קבוצת נשים קוטעת את שלוותה.
כשהיא מביטה בשנית במראה, הפתק מתחיל לזהור והיא מבינה שהיא הפכה לבלתי-נראית היות שההשתקפות שלה במראה נעלמה.
כשסוויפט מבינה שהיא הפכה לבלתי-נראית, היא מתרגשת ומשליכה את עקביה, קורעת את החלק התחתון של שמלתה הכחולה ומתחילה לרקוד יחפה בלובי המלון, על שולחן הקונסיירז' ובחדר ריק.
אף על פי שהיא נראית מרוגשת מחוסר הנראות שלה, ישנם רגעים בהם ניתן לראותה מדוכאת: בסצנה אחת במעלית עם אישה אחרת, סוויפט חושבת שהאישה מחייכת אליה, אבל היא למעשה מסתכלת על ההשתקפות שלה במראה.
סוויפט ממשיכה ורוקדת ברציף הרכבת התחתית, ולבסוף רוקדת מחוץ לאותו הבר כשגשם שוטף יורד עליה.
בסוף הקליפ, היא נכנסת לבר ואוחזת בשטר כסף.
כולם מסתובבים ומביטים בה, והיא מבינה שהיא שוב נראית, מה שמוביל אותה לחייך.
כלי התקשורת ראו את חוסר הנראות של סוויפט בקליפ כדימוי לכך שגם בעת הקידומים הנלווים ל-Reputation, היא לא התראיינה באף מקום והייתה בלתי-נראית לכאורה.
אמילי יאהר כתבת מטעם הוושינגטון פוסט תיארה את הקליפ כ"כזה המייצג את המוניטין של סוויפט".
יאהר הסבירה כי הסצנות בהן נראית סוויפט כשהיא נרתעת מהכתבים ושומרי הראש, מקבילות לנסיגתה מהעיתונות, תוך שכינתה את חוסר הנראות שלה כמטפורה ל"פעם היחידה שהיא מסוגלת להיות עצמה".
דניס וורנר מבילבורד כתבה שהקליפ מציג את סוויפט כשהיא "מוטרדת בבירור מהתהילה שלה", תוך שהשוותה את הנרטיב של "Delicate" ל-"Lucky" של בריטני ספירס משנת 2000. בניתוח אחר מטעם בילבורד כתב ריצ'רד הי: "סוויפט היא זמרת וגיטריסטית במקצועה, אך דרך הריקודים והבעות הפנים שלה, היא למדה לספר סיפורים באמצעות הגוף שלה".
לדברי הי, בעוד שהמילים של "Delicate" נכתבו בהשראת חיי האהבה של סוויפט, הקליפ נוצר בהשראת יחסיה עם הקהל שלה.
הוא ציין כי "הריקודים הטהורים, הכנים והדי מביכים שלה לצליליו הטהורים של השיר, הזכירו לקהל שלה את הסיבה שהיא התחילה לכתוב שירים מלכתחילה".
הקליפ זכה בפרס ה-iHeartRadio בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר" בטקס שהתקיים בשנת 2019.
עם פרסום הקליפ, קהלים באינטרנט האשימו את סוויפט בכך ש-"Delicate" גנוב מפרסומת שביים ספייק ג'ונז בשנת 2016 עבור "Kenzo World", ניחוח של המותג הצרפתי קנזו.
אמה פיין, חוקרת מוזיקה וקולנוע בעידן הדיגיטלי טענה כי: מבחינת הנרטיב, שני הסרטונים מתארים אישה ש"משתחררת מלחצי החברה ופועלת בחופשיות כאילו אף אחד לא צופה בה".
כדי לבטא את הרגש הזה, שניהם מציגים כוריאוגרפיה המורכבת מתנועות ריקוד לא שגרתיות, השזורות בתנועות בלט מוכרות.
פיין העירה כי בעקבות כך, הקליפ של "Delicate" מאפשר לקהל לראות את הסוויפט "האמיתית", מעבר לתדמית השיווקית והמסחרית שלה.
"Delicate" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, שרובם שיבחו את יכולת כתיבת השירים של סוויפט.
רויסין או'קונור מאינדיפנדנט תיארה את השיר כדוגמה ל"כתיבת שירים כנה וישירה ביותר" של סוויפט.
סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic באופן דומה, שיבח את הצגת הפגיעות של סוויפט, וטען שמדובר ב"תרגיל הכרחי" שעזר לה להתבגר כזמרת-יוצרת.
אן פאוורס מ-NPR כינתה "Delicate" כאחד מ"הרצועות הזכורות ביותר" מ-Reputation, ותיארה אותו כתזכורת ליכולת כתיבת השירים של סוויפט ביצירת שירים אישיים.
במאקו נכתב כי "משהו ב-"Delicate" מייחד אותו מכל שאר השירים שמופיעים באלבומה החדש של הכוכבת" ועוד נכתב, כי "אחרי שבמשך תקופה ארוכה היא ניסתה לשמור על התדמית הקשוחה שבנתה לעצמה, היא מרשה לעצמה להתפרק ולחשוף בו צד עדין ופגיע.
היא לא חוששת להיראות מטופשת עם פרצופים מוזרים או תנועות ריקוד ביזאריות, ואנחנו מודים שזה קצת גורם לנו להתאהב בה מחדש".
NEWS כינו את השיר כ"בלדה אלקטרונית מרגשת", תוך שהזכירו לצידו גם את השיר "Gorgeous", שיצא כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
מבקרים אחרים ציינו לשבח את ההפקה הקלה יותר של השיר ואת הרגש הפגיע שבו, לעומת הדרמה, האפלה והנקמה שהופיעו בשירים האחרים ב-Reputation.
זאק שונפלד מניוזוויק החמיא ל-"Delicate" על שהציע "אווירה לבבית" בניגוד ל"תוקפנות שהוצגה בשירים שקדמו לו".
בביקורת דומה, כינה אותו טרוי סמית' מ-The Plain Dealer כאחד השירים הטובים יותר מהאלבום והוסיף כי "סוויפט שומרת בו על מצב רוח קל".
עבור סאל צ'ינקוומאני ממגזין Slant, המיזוג של "הביקורת העצמית החריפה עם סוגת הפופ בשיר, מציע רגע מהנה בהשוואה לסוגת ה-EDM שנכללה בשאר השירים באלבום".
עורך מטעם Clash מתח ביקורת על Reputation וטען שמדובר ב"אלבום יומרני עם מילים מוגזמות על תהילה", אך שיבח את "Delicate" וטען שמדובר ברצועה המציעה כנות רגשית.
ג'ורדן סרג'נט מטעם Spin טען שהשיר הוא אחד מהכנים ביותר באלבום, והוסיף שהוא בעל "מתיקות עדינה".
המבקרים ראו את "Delicate" כאחד מהשירים החזקים ביותר של סוויפט.
ג'יין סונג מ-Paste, האנה מלריאה מ-NME, ורוב שפילד מרולינג סטון שיבחו כולם את הפגיעות המוצגת בשיר הן מבחינת מילים והן מבחינת המוזיקה.
שפילד דירג את השיר במקום הראשון ברשימת "השירים הטובים ביותר בשנת 2017".
ברשימות דומות שפורסמו על ידי Slant דורג במקום התשיעי, ברולינג סטון דורג במקום ה-12, ובבילבורד דורג במקום ה-35. "Delicate" היה לאחד מהשירים עטורי הפרסים בטקס פרסי הפופ של BMI (2019), ובטקס פרסי ASCAP (2019 ו-2020).
ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-4 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
"Delicate" היה להיט רדום בארצות הברית.
עם יציאתו כסינגל במרץ 2018, הוא הגיע למקום ה-84 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום ה-32 במצעד שירי הפופ.
עד מאי, הוא נכנס ל-40 העליונים במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך אותו לשירה ה-56 של סוויפט שנכנס ל-40 העליונים במצעד.
בכך היא הגדילה את שיאה כאישה עם הכי שירים שנכנסו ל-40 העליונים במצעד.
בשבוע ה-16 ליציאתו, "Delicate" נכנס ל-20 העליונים במצעד הבילבורד הוט 100, בעיקר בזכות נתוני רדיו גבוהים.
הוא היה הסינגל השני מ-Reputation שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד שירי הרדיו של בילבורד (בשיאו הגיע למקום השני), אחרי הסינגל המוביל "Look What You Made Me Do".
כלהיט רדיו חזק, "Delicate" הגיע למקום הראשון במצעד 40 שירי המיינסטרים (מצעד שירי הפופ), תוך שהיה לסינגל הראשון מהאלבום שהגיע למקום הראשון במצעד 40 השירים למבוגרים, ובמצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
אף על פי שהוא לא היה מקום ראשון במצעד הבילבורד הוט 100 כמו "Look What You Made Me Do", הוא היה להיט הרדיו הגדול ביותר שיצא מתוך Reputation.
בסופו של דבר, "Delicate" הגיע בשיאו למקום ה-12 ושהה 35 שבועות במצעד הבילבורד הוט 100, והיה לראשון מ-Reputation שהצליח לשהות במשך פרק זמן שכזה במצעד.
השיר היה לאחד מעשרת השירים המצליחים ביותר מבחינת השמעות ומאזינים ברדיו בארצות הברית בשנת 2018, וצבר 2.509 מיליארד השמעות ומאזינים בסך הכול.
הוא קיבל את תואר הפלטינה הכפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על מכירות של למעלה משני מיליון עותקים במדינה.
פיליפ קוסורס מ-Uproxx טען שהשיר היה הלהיט הגדול ביותר מ-Reputation, אף על פי שהוא לא הצליח להיות מקום ראשון במצעד הבילבורד הוט 100 כמו "Look What You Made Me Do".
אנדרו אונטרברגר, מטעם בילבורד, תיאר את ההצלחה של "Delicate" במצעדי הבילבורד כמהפך "בעידן Reputation".
הוא הוסיף כי "בעוד שהסינגלים הקודמים מהאלבומים לא הצליחו לשהות שבועות רבים במצעדי הבילבורד, "Delicate" הצליח בכך".
בשאר רחבי העולם, נכנס "Delicate" ל-20 העליונים במדינות רבות כמו איסלנד (3), הונדורס (11), מלזיה (14), צ'כיה (19), וקנדה (20).
בנוסף לכך, הוא נכנס ל-40 העליונים ביוון, הונגריה, אירלנד, ניו זילנד, נורווגיה (שם קיבל את מעמד הזהב), ואוסטרליה (שם קיבל את מעמד הפלטינה).
השיר קיבל את תואר הפלטינה בברזיל, ואת תואר הזהב בפורטוגל, ובריטניה, שם לא הצליח להיכנס ל-40 העליונים.
סוויפט כללה את "Delicate" ברשימת השירים של סיבוב ההופעות החמישי שלה "Reputation Stadium Tour" (2018), אותו השיקה לקידום Reputation.
היא ביצעה את השיר כאשר עמדה בתוך מ"תקן דמוי סל, אשר ריחף באוויר באמצעות מנגנון מסוים מעל הקהל, תוך שבלונים בצבע זהב פוזרו ברחבי האולמות.
סוויפט ביצעה גרסה אקוסטית לשיר בשילוב גיטרה, במהלך BBC Radio 1's Big Weekend ב-27 במאי 2018, בסוונסי.
ב-6 בדצמבר 2018, סוויפט הופיעה ללא הודעה מוקדמת במהלך "מופע הכישרונות החמישי של אלי קואלישיין", מופע צדקה שאורגן על ידי המפיק ג'ק אנטונוף בניו יורק, שם ביצעה ביצוע אקוסטי של "Delicate" ביחד עם היילי קיוקו.
ב-23 באפריל 2019 ביצעה סוויפט גרסה אקוסטית לשיר במרכז לינקולן לאמנויות הבימה במהלך חגיגת טיים 100, שם זכתה לכבוד והוכתרה לאחד מ-"100 האנשים המשפיעים ביותר של השנה".
במהלך קידום אלבום האולפן השביעי שלה Lover בשנת 2019, ביצעה סוויפט את השיר בפסטיבל ונגו טנגו של iHeartRadio ב-1 ביוני, בקונצרט פריים דיי אמזון 2019, ובקונצרט החד-פעמי של City of Lover שהתקיים בפריז ב-9 בספטמבר.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של Reputation.
הונדס באולפני MXM (לוס אנג'לס, קליפורניה; סטוקהולם, שוודיה)
המיקסינג נעשה באולפני MixStar (וירג'יניה ביץ', וירג'יניה)
המאסטרינג נעשה בסטרלינג סאונד (ניו יורק)
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 2×2,000,000ברזיל (Pro-Música Brasil)פלטינה40,000דנמרק (IFPI Denmark)זהב45,000הממלכה המאוחדת (BPI)זהב400,000נורווגיה (IFPI Norway)זהב30,000פורטוגל (AFP)פלטינה10,000סיכוםבכל העולם7,160,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורארצות הברית12 במרץ 2018רדיו להיטים עכשווייםרגילהביג משין • ריפבליק13 במרץ 2018איטליה20 באפריל 2018יוניברסלהממלכה המאוחדתביג משין • ריפבליקכלל העולם25 במאי 2018הורדה דיגיטליתמיקס מאת ראיין טדר וסויר8 ביוני 2018רמיקס מאת סיב
Deletionpedia הוא אתר ויקי המכיל ערכים שנמחקו מהוויקיפדיה האנגלית.
כל ערך באתר כולל מידע נוסף על המחיקה מוויקיפדיה, כגון האם הערך נמחק במחיקה מהירה, קישור לדיון המחיקה ושמו של העורך שמחק את הערך.
האתר פעל תחילה בין פברואר עד ספטמבר 2008 והחל מדצמבר 2013, פועל האתר מחדש תחת בעלים חדש.
האתר אוסף באופן אוטומטי ערכים שנמחקו מוויקיפדיה.
בנוסף לקטגוריות שנוצרו במקור עבור הערך בוויקיפדיה, לאתר Deletionpedia יש קטגוריות משלו לערכים, שניתנים בהתבסס על קריטריוני המחיקה.
הדפים מאורגנים לפי החודש שבו הם נמחקו, על פי מספר העורכים שתרמו לערך, ועל פי משך הזמן שבו הערך היה קיים בוויקיפדיה.
Deletionpedia לא מציג דפים שנמחקו בשל הפרת זכויות יוצרים, דפים עם הוצאות דיבה חמורות, דפים שהיסטורית הגרסאות הקודמות שלהם עדיין זמינה במיזמי האחות של ויקיפדיה ודפים שנוצרו על מנת לפגוע באחרים.
ערכים שנשמרים ב-Deletionpedia נמחקו מוויקיפדיה מסיבות שונות.
במהדורה המקורית של Dletionpedia אוחסנו כ־63,000 ערכים אשר נמחקו מוויקיפדיה האנגלית בין פברואר לספטמבר 2008. קרוב ל-2,000 ערכים מתוכם היו במקור בוויקיפדיה האנגלית מעל 1,000 ימים לפני שהוחלט למחוק אותם.
התוכן של המהדורה המקורית של Dletionpedia עדיין זמין באינטרנט.
בשנת 2011 הועלה עותק של האתר לאתר ארכיון האינטרנט.
לטענת הוול סטריט ג'ורנל האתר נוצר כתגובה להתנגשות בין המחקנים לבין המכלילנים.
האתר נחקר באופן מקיף על ידי אתר הטכנולוגיה Ars Technica .
האתר המחודש החל לפעול בדצמבר 2013. נכון למאי 2019 האתר צבר 72,169 ערכים.
ישנם גם אתרים דומים למהדורות של ויקיפדיה בשפות אחרות, למשל PlusPedia בגרמנית, PrePedia בפולנית, ו-Wikisage בהולנדית.
Delirium (בעברית: "הזיות") הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת והפזמונאית האנגלייה אלי גולדינג.
האלבום יצא לאור ב-6 בנובמבר 2015, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.
"On My Mind" – יצא לאור ב-17 בספטמבר 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר למקום ה-5 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Army" – יצא לאור ב-9 בינואר 2016, כסינגל השני מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר למקום ה-20 במצעד הסינגלים הבריטי.
"Something in the Way You Move" – יצא לאור ב-19 בינואר 2016, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר למקום ה-51 במצעד הסינגלים הבריטי.
כדי לקדם את האלבום, יצאה גולדינג ב-21 בינואר 2016, לסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Delirium World Tour", אשר הסתיים ב-26 באוגוסט 2017.
"Delilah" (בעברית: "דלילה") הוא שיר שהקליט הזמר הוולשי טום ג'ונס בדצמבר 1967. את השיר כתב בארי מייסון והלחין לס ריד, שאף קבע את שם השיר ואת התמה שלו.
במקור הקליט אותו הזמר האמריקאי פי.
פרובי בנובמבר 1967, אך הוא לא אהב אותו וסירב לכלול אותו באלבום שעליו עבד אז "Believe It Or Not".
ההקלטה המקורית של פרובי יצאה לאור ב־2008 בתקליטור "Best of the EMI Years 1961–1972" .
ריד ומייסון זכו ב־1968 בפרס אייבור נובלו על כתיבת השיר.
השיר הגיע למקום ראשון במצעדי פזמונים במדינות שונות בהן גרמניה ושווייץ.
במרץ 1968 הגיע השיר למקום השני במצעד הבריטי, והיה הסינגל השישי הנמכר ביותר באותה שנה.
במצעד הבילבורד האמריקאי הגיע השיר למקום ה-15.
מצעד (1968)מיקום שיאמצעד הסינגלים הגרמני1מצעד הסינגלים השווייצי1מצעד הסינגלים האירי1מצעד הסינגלים הבריטי2מצעד הסינגלים הנורווגי2אוסטריה Top 403קנדה RPM Top Singles5ארצות הברית בילבורד הוט 10015ארצות הברית בילבורד Adult Contemporary8ארצות הברית Cash Box Top 10020מצעד הסינגלים הפיני1
מצעד (1968)מיקוםשווייץ5הממלכה המאוחדת4ארצות הברית בילבורד הוט 10066
על אף שהשיר הוא בסגנון מוזיקת נשמה, הוא יכול להיחשב גם כבלדת רוק במסורת הבלדה הבריטית.
הגרסה של ג'ונס כוללת ליווי של ביג-בנד המותאמת לקצב פלמנקו.
ג'ונס שר מנקודת מבט של גבר המרגיש נבגד, ועוקב אחר דמותה של האישה שנראית כצללית בחלון, בעוד היא מתעלסת עם גבר אחר.
למרות שהוא מבין שהיא לא בשבילו הוא מכנה אותה "שלו".
עם עלות השחר כשהוא חמוש בסכין, הוא מחכה שהמאהב ילך, ואז הוא נוקש על הדלת.
הוא דוקר אותה למוות, ואחר כך מחכה לשוטרים שיבואו לקחת אותו.
להקת פיית' נו מור האמריקאית ביצעה חלק מהשיר במסגרת סיבוב ההופעות שלהם "The Second Coming Tour".
אבי טולדנו הוציא ב-1969 גרסת כיסוי בעברית לשיר, בשם "עם בוא הלילה" (מילים: מיכאל הרטבי).
Demo Tape 1 (בעברית: קלטת דמו 1) הוא אלבום הדמו השני של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא לאור בשנת 1995.
רוב שירי האלבום, הופיעו מאוחר יותר באלבום האולפן הראשון של הלהקה, 'System of a Down' יחד עם השירים מאלבומי הדמו הבאים בסדרה של הלהקה (Demo Tape 2, 3, 4).
השירים באלבום הולחנו ונכתבו על ידי חברי הלהקה, כולל מתופף הלהקה באותם ימים, אונטרוניק חצ'טוריאן.
לימים, בריאיון לתוכנית YNH Podcast, ב-10 במרץ 2020, סיפר בסיסט הלהקה, שאבו אודאג'יאן כיצד צולמה עטיפת האלבום:
Demo Tape 2 (בעברית: קלטת דמו 2) הוא אלבום הדמו השלישי של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא לאור בשנת 1996.
השיר 'Soil', יצא ב-1998 בגרסה מחודשת, באלבום האולפן הראשון של הלהקה, System of a Down' יחד עם שירים נוספים מאלבומי הדמו בסדרה (Demo Tape 1, 3, 4).
שני השירים הנוספים באלבום, 'Honey' ו-'Temper', לא הופיעו באלבומי אולפן של הלהקה ולא הוקלטו שוב, אך נוגנו במסגרת סיבובי ההופעות של הלהקה לאחד האיחוד המחודש.
שירים אלו אף הופיעו באלבום המעריצים הלא רשמי של הלהקה, Storaged Melodies.
Demo Tape 3 (בעברית: קלטת דמו 3) הוא אלבום הדמו הרביעי של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא לאור בשנת 1997.
שירי האלבום, למעט 'The Missing Song', יצאו ב-1998 בגרסה מחודשת, באלבום האולפן הראשון של הלהקה, 'System of a Down' יחד עם שירים נוספים מאלבומי הדמו בסדרה (Demo Tape 1, 2, 4).
השיר האחרון באלבום הוא קטע אלתור של חברי הלהקה, ולכן נקרא 'The Missing Song' ('השיר החסר').
אף על פי שהשיר 'war?' יצא בגרסה מחודשת בהמשך, בקליפ הווידאו של השיר השתמשו בהקלטה המקורית מאלבום זה.
השיר עוסק במלחמה שמנהלת טורקיה מול העם הארמני, ומועברים בו מסרים של שלום והפסקת מלחמות.
השירים באלבום הולחנו ונכתבו על ידי סולן הלהקה, סרג' טנקיאן.
"Deliver Me" (בעברית: "הוֹשִׁיעַ אוֹתִי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Eden.
השיר יצא לאור באוקטובר 1999, על ידי חברות התקליטים איסט וסט רקורדס ואנג'ל רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
בארצות הברית, הופץ השיר כסינגל כבר בשנת 1998, תוך שיצאה עבורו עטיפה מיוחדת.
השיר נכתב על ידי הלנה מארש וג'ון מארש והופק על ידי פרנק פיטרסון, שהפיק את האלבום, Eden.
במהלך שנת 1999, יצא השיר מחדש בעקבות רעידת האדמה בג'יג'י שאירעה באותה השנה.
אותה הגרסה המחודשת הייתה שיר צדקה שכספיה נתרמו לנפגעי אותו האסון.
השיר הוא שיר קלאסי קרוסאובר.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.2 מיליון השמעות.