tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במחקר מושוות תוצאותיהם של המבחנים ומשתני הרקע והעמדות במדינות שונות בעולם ונעשה ניסיון להבין מה מביא לידי הישגים לימודיים גבוהים, ולהסביר את רמת ההישגים הלימודיים באמצעות משתני רקע ומשתנים אחרים (כגון: המדיניות הבית ספרית, האקלים הבית ספרי, עמדות התלמידים כלפי תחום הדעת, ומספר שעות הלימוד).
מטרת מחקר פיז"ה היא לבחון ולהשוות את רמת ההישגים הלימודיים של בני 15 במדינות שונות בעולם, מתוך שאיפה לשפר את שיטות החינוך ואת ההישגים הלימודיים בבתי הספר ובמערכות חינוך.
מחקר פיז"ה בודק באורח השוואתי את התוצרים של מערכות חינוך שונות בעולם.
המחקר מבקש לבדוק באיזו מידה תלמידים הקרובים לסוף שלב חינוך חובה, מוכנים להשתלבות ולתרומה בחברה כבוגרים צעירים בחברה ובכלכלה מודרנית ומפותחת.
המבחנים בודקים אפוא באיזו מידה רכשו התלמידים מיומנויות חשיבה כלליות והבנה של בנושאים הנבדקים במבחן באופן שיאפשר להם לתפקד, לתרום ולהתמודד התמודדות טובה ויעילה בסביבתם העתידית.
המבחנים בודקים ידע יישומי בגישה מעשית, ידע החיוני ל"עולם המבוגרים", כישורי חיים ויכולת לפתור בעיות מחיי היומיום המצריכות שילוב בין תחומים שונים.
המבחנים אינם מתמקדים בשליטה בתכנים ספציפיים או בנושאים של תוכנית לימודים כלשהי, אלא דורשים יישום של ידע ונושאים שונים שנרכשו לאורך שנים במערכת חינוך.
המבחנים בודקים את שליטתם של התלמידים בשלושה תחומים: אוריינות קריאה, אוריינות מתמטיקה ואוריינות מדעים וכן במספר "תחומים אורחים", כגון פתרון בעיות ואוריינות כלכלית.
מחקר פיז"ה מגדיר אוריינות כך: "אוריינות היא היכולת של תלמידים ליישם ידע וכישורים שרכשו בתחומים מרכזיים, וכן לנתח, להסיק ולהסביר בצורה יעילה את הדרכים שבהן הם ניגשים לבעיות, מפרשים אותן ומוצאים להן פתרונות, במגוון מצבים".
אוריינות קריאה מוגדרת במחקר כיכולת להבין, להשתמש ולהעריך באופן ביקורתי טקסט כתוב, כדי להשיג את יעדיו של הפרט, לפתח את הידע והפוטנציאל שלו ולתרום לחברה.
אוריינות מתמטיקה מוגדרת כיכולת לזהות ולהבין את התפקיד שממלאת המתמטיקה בעולם, לערוך שיפוטים מבוססים, להשתמש בה ולעסוק בה בדרך שתענה על צרכיו של הפרט כאזרח מועיל, מתעניין וביקורתי.
אוריינות מדעים מוגדרת כיכולת לזהות שאלות, לרכוש ידע חדש, להסביר תופעות מדעיות ולהסיק מסקנות המבוססות על הוכחות ביחס לנושאים הקשורים למדע; להבין מה מייחד את המדע, להיות מודע לאופן שבו המדע והטכנולוגיה מעצבים את הסביבה; ולשאוף לעסוק בנושאים מדעיים בדרך ביקורתית.
במחזורי המחקר האחרון, נוספו, לצד מבחנים בנייר ועפרון גם מבחנים ממוחשבים הבודקים קריאה דיגיטלית (קריאה והבנה של טקסטים האופייניים לסביבה אינטרנטית וממוחשבת) פתרון בעיות (התמודדות עם בעיות מעולם המציאות המומחשות ומדומות במחשב), ואוריינות מתמטיקה באמצעות מחשב.
המחקר מנוהל ומפותח על ידי ה-OECD באמצעות תאגיד בין-לאומי של מוסדות מחקר וחינוך שאותו הובילה עד למחזור מחקר 2012 המועצה האוסטרלית למחקר חינוכי (Australian Council for Educational Research – ACER).
גופים אחרים, אירופאיים ואמריקאים (ETS, WESTAT), אחראים על היבטים שונים של המחקר, כגון פיתוח שאלוני הרקע והעמדות של התלמידים, תרגום המבחן לשפות המדינות המשתתפות השונות, ופיתוח השאלונים לתלמיד ולמנהל.
במחזור מחקר 2015, קיבל את ההובלה על התאגיד, ה-ETS) Educational Testing Service) גוף אמריקאי מוביל בארצות הברית ובעולם בתחום פיתוח מבחנים.
פעולות אלו מתבצעות תחת פיקוח הדוק וניהול של הגוף הבין-לאומי על פי תקני איכות מפורטים ונוקשים, המבטיחים כי התוצאות מעבר למדינות השונות ובמחזורי מחקר שונים יהיו בנות השוואה וכי המחקר יהיה תקף.
המחקר מתקיים באופן מחזורי אחת לשלוש שנים.
כשבכל מחזור מושם במוקד אחד משלושת תחומי האוריינות העיקריים (קריאה, מתמטיקה או מדעים), ושני תחומי האוריינות האחרים הם תחומי משנה.
לעיתים נבדקים, בנוסף לשלושת תחומי אוריינות אלו, גם תחומים "אורחים" נוספים.
באופן כללי השתתפו במבחנים כל המדינות שחברות ב-OECD ובנוסף עוד מדינות.
במחזור המחקר הראשון, בשנת 2000 נבחנו 265,000 תלמידים מ-32 מדינות.
28 מן המדינות היו חברות ב-OECD.
בשנת 2002 בוצע גל שני של מחקר זה ונבחנו בו 11 מדינות נוספות שלא היו חברות בארגון ה-OECD.
במחזור המחקר השני, בשנת 2003 נבחנו למעלה מ-275,000 תלמידים מ-41 מדינות שונות.
נתוני בריטניה לא נכללו בתוצאות הסופיות, בגלל אי עמידה בתקני איכות.
בשנת 2009 השתתפו כ-470,000 תלמידים מ-64 מדינות ומהעיר שאנגחאי שבסין, שהשתתפה במחקר כישות חינוכית עצמאית.
בשנת 2012 נבחנו כחצי מיליון תלמידים מ-65 מדינות.
בשנת 2015 נבחנו מעל לחצי מיליון תלמידים מ-72 מדינות.
בשנת 2018 נבחנו מעל חצי מיליון תלמידים מ-79 מדינות.
במחזור פיז"ה 2000 היה תחום אוריינות הקריאה במוקד המחקר – שני שלישים מן השאלות במבחן היו בנושא זה, אוריינות מתמטיקה ואוריינות מדעים.
השאלון לתלמיד התמקד בהרגלי התלמיד בקריאה ועמדותיו כלפי קריאה.
במוקד מחקר זה בשנת 2003 היה תחום אוריינות מתמטיקה.
כמו כן נבדקו עמדות התלמידים כלפי מתמטיקה, הסביבה החינוכית והאקלים הבית ספרי, וכן פתרון בעיות.
בשנת 2006 היה תחום אוריינות המדעים במוקד המחקר.
במבחן נבדק ידע על מדע ושל מדע ותחומים כגון מדעי החיים ומדעי כדור הארץ; בשאלונים לתלמיד נבדקו העמדות של תלמידים כלפי מדע, ועמדות תלמידים בנושאים הקשורים למדע והנוגעים לאחריותם כלפי סוגיות המעסיקות מדינות מפותחות, כגון איכות הסביבה וקיימות.
בשנת 2009 היה שוב תחום אוריינות הקריאה במוקד המחקר.
לראשונה נבדק בחלק מן המדינות תחום אורייני חדש: "קריאה דיגיטלית" ERA – Electronic Reading Assessment.
תחום זה עוסק בקריאת טקסטים על ובאמצעות מחשב ובאמצעות מחשב האופייני לסביבה מתוקשבת ולרשת האינטרנט (תוך התמודדות עם מספר טקסטים המופיעים בדפי מידע בו-זמניים שהתנועה בהם אינה טורית וסדרתית אלא מקבילית), היפרטקסט, דוא"ל, רשתות חברתיות וכיוצא בזה (ישראל לא השתתפה בחלק זה בשל אי התאמת מערכת המבחן לכיווני ימין-שמאל).
בשנת 2012 במוקד המחקר היה תחום אוריינות המתמטיקה.
כמו כן נבדקו עמדות התלמידים כלפי מתמטיקה, הסביבה החינוכית והאקלים הבית ספרי.
לראשונה הועבר גם חלק מן המבחן באוריינות מתמטיקה באורח ממוחשב.
במחזור המחקר ב-2012 נבחנו "תחומים אורחים" אחדים בנוסף על שלושת התחומים העיקריים: פתרון בעיות – חלק זה של המבחן היה ממוחשב ודימה בעיות מחיי היומיום בחברה מודרנית ומפותחת, הבעיות לא היו בתחום דעת ספציפי.
בנוסף נבדקו במחקר גם "קריאה דיגיטלית", ו"אוריינות כלכלית".
תחום האוריינות הכלכלית עוסק ביכולת להתמודד עם בעיות ודילמות מחיי היומיום בתחום הפיננסי (תכנון תקציב, סדר עדיפויות, תשלומים, מחירים, חיסכון, לקיחת סיכונים כלכליים, ביטוח וכיוצא בזה).
בשנת 2015 לראשונה הועבר כל המחקר באמצעים ממוחשבים.
במוקד המחקר היה תחום אוריינות המדעים.
כמו כן נבדקו עמדות התלמידים כלפי מדעים, הסביבה החינוכית והאקלים הבית ספרי.
במחזור המחקר ב-2015 נבחן תחום "אורח" : פתרון בעיות שיתופי (collaborative problem solving) – חלק זה של המבחן דימה בעיות ומשימות מחיי היומיום שיש לפתור אותן במשותף עם בני כיתה וחברים דמיוניות, והנבחן משתתף בפתרון הבעיה באמצעות "יצגן" (AVATAR).
הבעיות לא היו בתחום דעת ספציפי.
באמצעות המטלות נבדקו גם מיומנויותיו החברתיות של הנבחן אשר נדרש לשתף פעולה ולהציג לעמיתיו באופן שיקדם את פתרון הבעיה העומדת על הפרק.
במוקד המחקר בשנת 2018 היה תחום אוריינות הקריאה.
כמו כן ייבדקו עמדות התלמידים כלפי קריאה, הסביבה החינוכית והאקלים הבית ספרי.
במחזור המחקר הזה ייבחן תחום "אורח": יכולות גלובליות (Global competences) – חלק זה של המבחן יבדוק האם ובאיזה אופן צעירים בני 15 (משתתפי המחקר), יודעים, מכירים, מבינים פתוחים ורגישים למה שקורה בעולם (בגלובוס).
בהערכת תחום זה יהיו שני כלים עיקריים: מבחנים ושאלונים.
במבחנים יבדקו את הידע של הנבחנים בנושא (הגירה, עוני, שווקים משותפים, תקשורת מחשבית וכיוצא בזה) וההשלכות שלהם על החיים במדינות מגוונות.
בשאלונים יבדקו באיזו מידה תלמידים גמישים ומקבלים מצבים משתנים, תרבויות אחרות, מבינים את החשיבות של פרספקטיבות שונות, בעלי יכולת להיות ביקורתיים (במיוחד כלפי עצמם) ולראות עצמם לא במרכז אלא כעוד חלק מהעולם.
יבדקו גם את המכניזם הפסיכולוגי רגשי שמאפשר להם להתמודד עם שונות, עם הסתגלות למצבים אחרים שונים מהפרספקטיבה וממה שהם רגילים, ואת כישוריהם והנכונות שלהם להתגמש, במיוחד להתאים עצמם לצורך יכולת לתקשר עם אחרים שבאים מתרבות ורקע אחרים.
חלק מהדברים יהיו הרחבות בשאלונים קיימים, למשל, ישאלו את התלמידים עד כמה הם סקרנים, מתעניינים במה שקורה במקומות אחרים בעולם, מקיימים קשרים עם אנשים מארצות אחרות, יודעים שפות אחרות, מבינים את החשיבות שבקבלת אנשים מתרבויות אחרות וקליטתם.
הדבר ישתקף גם בשאלון למנהל, שם ישאלו באיזה מידה מעודדים את ההיבטים האלו בבית הספר, האם תומכים בתלמידים שהם שונים (למשל דוברי שפות אחרות, מהגרים ועולים מארצות שונות) ועוד.
השתתפות ישראל ויישום המחקר בישראל
מדינת ישראל השתתפה במחקר פיז"ה לראשונה בשנת 2002 (בגל השני של מחקר פיז"ה 2000).
החל ממחקר פיז"ה 2009, מנוהל המחקר בישראל ומיושם על ידי ראמ"ה – הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך.
בעבר נוהלו המחקרים על ידי צוותים מן האוניברסיטאות שנבחרו לשם כך על ידי לשכת המדען הראשי של משרד החינוך.
במחקר פיז"ה 2009 השתתפו בישראל 5,761 תלמידים, במדגם מייצג של שכבת בני ה-15 בישראל.
השאלות בישראל מתורגמות ומותאמות לעברית (עבור התלמידים דוברי עברית) ולערבית (עבור תלמידים דוברי ערבית) על ידי מרכז מחקר פיז"ה בישראל (ראמ"ה).
בשנת 2012 השתתפו במחקר בישראל כ-6,000 תלמידים בני 15 (ילידי 1996) מכ-170 בתי ספר ומוסדות חינוך, המייצגים את כלל שכבת בני ה-15 בישראל.
ישראל השתתפה במחזור מחקר פיז"ה 2015, שהשתתפו בו כ-6,000 תלמידים מכ-170 מוסדות חינוך.
ישראל השתתפה בפעם השישית במחזור מחקר פיז"ה 2018. השתתפו בו כ-6,000 תלמידים מכ-170 מוסדות חינוך שייצגו את כלל אוכלוסיית בני ה-15 בישראל.
התלמידים נבחנו במחשבי בית הספר ובמחשבים ניידים שהובאו אליהם במיוחד לצורך כך.
תוצאות מחקר התפרסמו בדצמבר 2019 (וחלק ממנו יתפרסם במהלך 2020).
תלמידים חרדים לא משתתפים כלל במבחני פיז"ה, למעט מספר מצומצם של תלמידות בבתי ספר ממלכתיים חרדיים.
המחקר מתבצע במקביל בכל המדינות החברות בארגון ה-OECD ובעוד כ-35 מדינות משתתפות שאינן חברות בו.
בכל מדינה נבחנים לפחות 5,000 תלמידים המייצגים את כלל בני ה-15 באותה מדינה (למעשה הגיל המדויק של משתתפי המחקר הוא מ-15 ושלושה חודשים ועד 16 ושלושה חודשים).
במחקר משתתפים כל התלמידים הלומדים במסגרת חינוכית כלשהי, ובכלל זה מוסדות חונכות בתעשייה, בתי ספר עיוניים ומקצועיים, בתי ספר פרטיים או ציבוריים, בתי ספר השייכים לזרמים דתיים שונים וכיוצא בזה.
השתתפות במחקר היא תלוית גיל ולא תלויה בשנת לימודיהם של התלמידים.
בישראל, רוב התלמידים בני ה-15 לומדים בכיתות י' וחלקם בכיתות ט' ומיעוט קטן לומד בשכבות כיתה אחרות.
במסגרת מחקרי פיז"ה (PISA - Programme for International Student Assessment), ניתנת למדינות המשתתפות אפשרות להרחיב את המדגם הסטנדרטי.
הרחבה זו יכולה להתבצע באחת משתי דרכים עיקריות: דגימת שכבות כיתה שלמות (לדוגמה, כלל תלמידי כיתה י'), או הוספת מדגם מייצג מכמה שכבות גיל שונות (למשל שילוב של תלמידי כיתות ט' וי').
מדגם מורחב מסוג זה מאפשר לחוקרים לבחון את ההשפעה של משך הלימודים (מספר שנות הלימוד) על הישגי התלמידים במבחני פיז"ה, ובכך לספק נתונים חשובים לקביעת מדיניות חינוכית מבוססת-ראיות.
בכל מדינה נדגמים לפחות 150 בתי ספר ומוסדות חינוך באורח מקרי.
בכל בית ספר או מוסד שנדגם למחקר, נדגמים באורח מקרי כ-40 תלמידים להשתתף במחקר.
כל תלמיד המשתתף במחקר, מקבל מבחן שאורכו שעתיים ולאחר מכן הוא מתבקש למלא שאלון לתלמיד (שאלון רקע הכולל שאלות על הרגלי הלמידה, הסביבה הלימודית, הרקע המשפחתי, המוטיבציה ללמידה והשאיפות בעתיד, ואקלים בית הספר).
אורך שאלון זה עד שעה.
במחזור מחקר פיז"ה 2012, חלק מן התלמידים המשתתפים קיבלו, בנוסף למבחן ולשאלון גם מבחן ממוחשב, שהועבר באמצעות מחשב, שאורך כשעה.
החל ממחזור מחקר 2015, כל מבחני ושאלוני פיז"ה עברו להיות ממוחשבים ומועברים באמצעות מחשבים, ללא חוברות נייר.
מנהלי בתי הספר המשתתפים במחקר נדרשים אף הם למלא שאלון ובו פרטים על אופיו הדמוגרפי של בית הספר, מקורות מימון, מדיניות בית הספר בנושאים פדגוגיים שונים (כגון קבלה, הקבצות, גישות כלפי הערכה) וכדומה.
השאלות במבחן הפיז"ה הן ממספר סוגים.
חלק מן השאלות סגורות (למשל, שאלות רב ברירה) וחלקו שאלות פתוחות.
השאלות הסגורות במבחן הממוחשב, נבדקות אוטומטית על ידי תוכנה ייעודית והשאלות הפתוחות נבדקות על ידי בודקים אנושיים.
בכל נוסח מצבור אחר של שאלות של המבחן הכולל.
לכן, התלמידים אינם מקבלים ציון אישי במבחן זה ואף לא בית הספר.
עם זאת, בשל חשיבותו של המבחן ואפשרות ללמוד ממנו על מערכות החינוך, וכדי שהציונים של כל המדינות יהיו בני השוואה, מתבקשים התלמידים המשתתפים במבחן להשיב עליו ברצינות ראויה ולעשות מאמץ להשיב על שאלות המבחן כמיטב יכולתם.
מאידך, בתי הספר והתלמידים המשתתפים במבחן, מייצגים בכל מדינה את בני גילם בכלל מערכת החינוך, על מנת שהייצוג יהיה תקף, אין לערוך כל הכנה מיוחדת או ייחודית וייעודית לבתי ספר שמשתתפים במחקר ולתלמידים הספציפיים שעלו במדגם.
כל הכנה כזו פוגעת בתוקף התוצאות מפני שאם מכינים אותם – אי אפשר להניח שהם מייצגים את רמת כלל האוכלוסייה, אלא רק את עצמם ואת ההכנה שהם עברו.
המבחן בנוי כך שאפשר יהיה להשוות את התוצאות בין מחזור מבחן אחד לאחר, באופן שמאפשר לכל מדינה לעקוב אחר התקדמות או נסיגה באחד או יותר מתחומי האוריינות הנבדקים.
סולם הציונים של המחקר נקבע בשנת מחזור המחקר הראשון, שנת 2000, כך שממוצע הציונים של מדינות ה-OECD היה 500 וסטיית התקן הייתה 100. הציונים נעים בדרך כלל בין 200 ל-800. הציונים מחושבים בכל תחום אוריינות בנפרד.
כאשר תחום אוריינות נמצא במוקד המחקר, נמדדים גם נושאי משנה בתוך התחום.
בנוסף לכך, ההישגים במבחנים מדווחים גם לפי רמות בקיאות שהוגדרו על ידי מארגני פיז"ה.
באוריינות קריאה קיימות 7 רמות בקיאות ובאוריינות מתמטיקה ומדעים קיימות 6 רמות בקיאות.
תלמידים שענו בהצלחה על שאלות בעלות דרגת קושי גבוהה נחשבים מצטיינים (רמות בקיאות 5–6), ואילו תלמידים שהצליחו לענות רק על שאלות בעלות רמת קושי נמוכה נחשבים כמתקשים (מתחת לרמת בקיאות 2).
תלמידים שרמת הישגיהם נמוכה מהרמה המוגדרת הנמוכה ביותר, נמצאים, על פי פיז"ה, בנחיתות חמורה מבחינת יכולתם להשתלב באופן יעיל ותורם בחברה ובכלכלה מודרנית בבגרותם.
עיבוד תוצאות מחקר פיז"ה נערך על ידי ה-OECD ונמשך כשנה.
פרסום התוצאות מלווה בדיווחים נושאיים המנתחים היבטים שונים של נתוני המחקר, כולל השוואה של ההישגים בין מדינות, ופרסום של נתוני הרקע והסביבה הלימודית.
כמו כן נעשה ניסיון לקשור את רמת ההישגים במדינות השונות באמצעות משתני הרקע.
את דוחות תוצאות מבחני פיז"ה הבין-לאומיים ניתן למצוא באתר האינטרנט של OECD.
את התוצאות בישראל, כולל ניתוח פנים-ישראלי של התוצאות, והשוואה בין מגזרים שונים בתוך ישראל, ניתן למצוא באתר ראמ"ה (הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך).
להלן תקציר של תוצאות מחקרי פיז"ה השונים:
ממוצע שש המדינות הראשונות בדירוג, בתחומי הידע השונים, על פי תוצאות מבחן פיז"ה לשנת 2003:
מתמטיקהאוריינותמדעיםפתרון בעיות1. הונג קונג5502.פינלנד5443.קוריאה הדרומית5424.הולנד5385.ליכטנשטיין5366.יפן5341.פינלנד5432.קוריאה הדרומית5343.קנדה5284.אוסטרליה5255.ליכטנשטיין5256.ניו זילנד5221.פינלנד5482.יפן5483.הונג קונג5394.קוריאה הדרומית5385.ליכטנשטיין5256.אוסטרליה5257.מקאו5251.קוריאה הדרומית5502.פינלנד5483.הונג קונג5484.יפן5475.ניו זילנד5336.מקאו532
פרופסור יוני ואליארבי היה הממונה על מבחן פיז"ה בפינלנד.
לדעתו, לתוצאות המצוינות שהשיגו תלמידי ארצו במבחנים אחראים המורים המצוינים בפינלנד וכן תוכנית החינוך הפינית, LUMA, אשר פותחה ויושמה בשנות ה-90 כדי לפתח את מיומנויות התלמידים במתמטיקה ובמדעי החיים.
הוא אף הצביע על כך כי בפינלנד קיימת תוכנית לימוד אחידה בכל בתי הספר.
מהשוואת התוצאות בין תלמידי פינלנד התברר כי כמעט ולא קיימת שונות בין תוצאותיהם של תלמידים מבתי ספר שונים.
התוצאות של מבחני פיז"ה לשנת 2006 (הדירוג שלהלן הוא באשר לנושא שבמוקד המחקר, אוריינות מדעים).
התוצאות שלהלן הן תוצאות המדינות המובילות בהישגיהן במבחני הפיזה בשלושת תחומי האוריינות שנבדקו ב-2009. בשנת 2009 חלק מן המדינות (לא כולל ישראל) נבחנו לראשונה גם במבחן ממוחשב שבדק "קריאה דיגיטלית".
תוצאות מבחן זה דווחו בנפרד, וניתן למצוא אותן באתר האינטרנט של ה-OECD.
ישראל לא השתתפה במבחן הממוחשב בשנה זו בשל אי התאמתה של התוכנה לקריאה ולכתיבה בכיוון ימין-שמאל.
התוצאות שלהלן הן תוצאות המדינות/הכלכלות המובילות בהישגיהן במבחני הפיזה בשלושת תחומי האוריינות שנבדקו ב-2012.
התוצאות שלהלן הן תוצאות המדינות/הכלכלות המובילות בהישגיהן במבחני הפיזה בשלושת תחומי האוריינות שנבדקו ב-2015.
המחקר התקיים בפברואר 2018 והועבר כולו באמצעות מחשבים, הן המבחנים והן השאלונים.
במחקר זה הייתה אוריינות קריאה במוקד המדידה, ואילו אוריינות מתמטיקה ומדעים היו תחומי משנה.
במחזור זה היה תחום "אורח": יכולות גלובליות (Global Competences).
בשנת 2002, בשלושת תחומי האוריינות ישראל נמצאה בכ-50–70 נקודות מתחת לממוצע מדינות ה-OECD (כחצי סטיית תקן עד שני שלישים סטיות תקן).
בעקבות התוצאות הנמוכות האלו הקימה שרת החינוך, לימור לבנת, בשנת 2003, את ועדת דוברת שבחנה דרכים לשיפור מערכת החינוך בישראל.
ישראל לא השתתפה בפיז"ה 2003. ב-2006, ישראל נמצאה בשלושת תחומי המחקר מתחת לממוצע מדינות ה-OECD בכ-50 נקודות ומעלה (כחצי סטיית תקן).
בשנת 2009 ישראל נמצאה בתחום אוריינות רק בכ-20 נקודות מתחת לממוצע מדינות ה-OECD.
בשני תחומי המחקר האחרים ישראל נמצאת מתחת לממוצע מדינות ה-OECD בכ-50 נקודות (כחצי סטיית תקן).
תוצאות פיז"ה 2018 פורסמו בישראל ב-3 בדצמבר 2019. ממוצע הציונים בישראל נמוך מממוצע הציונים במדינות ה-OECD והפערים בין המגזרים בישראל התרחבו, ואף חלה צניחה בהישגי התלמידים בחברה הערבית.
במבחני פיז"ה משנת 2022 ישראל במקום השני או השלישי בשלושת תחומי המבחן בפערי ההישגים מתוך 81 מדינות שנבדקו.
מבחני פיז"ה נועדו להשוות בין מערכות חינוך במדינות שונות באמצעות מדידת אוריינות בקריאה, מתמטיקה ומדעים בקרב תלמידים בני 15. על אף שהמבחנים זוכים להשפעה ציבורית ופוליטית רחבה, הם מעוררים ביקורת משמעותית באשר לתוקפם, למהימנותם ולהשלכותיהם על מערכות החינוך.
ראשית, קיימת ביקורת נרחבת על תוקף המבחנים.
PISA מודד מיומנויות אורייניות פונקציונליות בלבד, ואינו בוחן תחומים מרכזיים נוספים כגון ידע תחומי מצטבר, חשיבה יצירתית, כישורים רגשיים וחברתיים, ערכים אזרחיים או תרבות כללית.
לפיכך, קיים פער בין מה שנמדד בפועל לבין המושג הרחב של "איכות חינוך".
המבחנים מבוססים על הקשרים תרבותיים מערביים, דבר העלול ליצור הטיה תרבותית הפוגעת בהוגנות ההשוואה הבין־לאומית.
במדינות רבות קיים חוסר הלימה בין תוכניות הלימודים הלאומיות לבין תחומי המדידה של פיז"ה, מה שמעלה ספק באשר ליכולתו של המבחן לשקף את תוצרי ההוראה בפועל.
שנית, נשמעות טענות באשר למהימנות המבחנים.
המדידה מבוססת על מדגמים חלקיים של תלמידים, כאשר היקף ההחרגות ושיעורי ההיעדרות משתנים בין מדינות, ופוגעים בעקביות ההשוואה.
יתרה מכך, מאחר שלמבחן אין השלכות אישיות ישירות עבור התלמידים, רמת המוטיבציה להשתתף בו משתנה באופן משמעותי ועלולה להשפיע על התוצאות.
תנודות חדות בדירוגי מדינות בין מחזורי מבחן שונים, לעיתים ללא שינוי ממשי במערכות החינוך, מחזקות את הטענה כי התוצאות רגישות לרעש סטטיסטי ולמאפיינים טכניים של המבחן.
לבסוף, השימוש הנרחב בתוצאות פיז"ה עלול לגרום לנזקים מערכתיים.
הפיכת המבחן למדד מרכזי של הצלחה חינוכית מעודדת תהליכי "הוראה למבחן" ומצמצמת את תוכנית הלימודים לתחומים הנמדדים בלבד.
תהליך זה עלול לפגוע במקצועות הומניסטיים ובפיתוח חשיבה ביקורתית ויצירתית.
נוסף על כך, פרשנות פשטנית של התוצאות לצרכים פוליטיים עלולה להוביל לרפורמות חפוזות שאינן מבוססות על הבנה פדגוגית מעמיקה.
במקרים מסוימים, השימוש בדירוגים אף תורם להעמקת פערים חברתיים, כאשר בתי ספר ואוכלוסיות מוחלשות מתויגים ככושלים ומאבדים משאבים ואמון ציבורי.
מבחנה היא כלי מעבדה המשמש לאחסון דגימות של נוזלים.
מבחנה עשויה בדרך כלל מגליל זכוכית אטום מצידו התחתון ובעל פתח הניתן לסגירה בפקק מצידו העליון.
פעמים רבות השימוש במבחנה הוא רב פעמי, למרות שעלות ייצורה נמוך.
לחלק ממכוני המחקר והאוניברסיטאות יש בית חרושת קטן לזכוכית המייצר מבחנות.
המבחנה הרגילה אינה כלי אנליטי: לא נרשמים עליה סימונים למידות נפח כלל.
קיימות מבחנות ממגוון חומרים, כגון זכוכית ופלסטיק.
קיימות גם מבחנות בקטרים שונים ובאורכים שונים.
בנוסף, מבחנה הוא שם כללי לכלים רבים שצורתם הכללית דומה.
מבחנות עבור עבודות כימיות כלליות עשויות בדרך כלל מזכוכית, לצורך עמידות טובה יותר לחום כימיקלים קורוזיביים.
מבחנות עשויות זכוכית זכוכית בורוסיליקט יכולות לעמוד בטמפרטורות גבוהות, עד מאות מעלות צלזיוס..
מבחנות שמיועדות למטרות כימיה זמינות במספר רב של מידות, בדרך כלל מ-50 עד 200 מ"מ אורך ומ-10 עד 20 מ"מ רוחב.
חלקים עליונים במבחנות לעיתים קרובות כוללות שפות מתרחבות כדי לסייע לשפוך את תכולת המבחנה.
במבחנות המשמשות לבדיקות כימיות התחתית בדרך כלל שטוחה, עגולה או חרוטית.
את המבחנות פוקקים בדרך כלל בפקק עשוי גומי.
יש מבחנות שמותאם להן פקק זכוכית או פקק מתברג.
מבחנות נמצאות בשימוש נרחב על ידי כימאים.
תחתיות המבחנות מעוגלות כדי להקל על שטיפתן וכדי למנוע איבוד נוזל כאשר שופכום אותו מהמבחנה.
הצוואר הארוך והצר של המבחנה מאט את התפשטות הגזים לסביבה.
במבחנות נוח לחמם כמויות קטנות של נוזלים או מוצקים עם מבער בונזן או מבער אלכוהול.
צוואר המבחנה מוחזק בדרך כלל בעזרת אטב או מלקחיים.
על ידי הטיה של המבחנה, אפשר לחמם את תכולתה בלהבה עד לטמפרטורה של מאות מעלות צלזיוס.
בעת החימום, טמפרטורת הצוואר נשארת נמוכה יחסית והאדים יכולים להתעבות עליו.
מבחנה מלאה במים והפוכה לתוך כלי מלא מים משמשת לעיתים קרובות כדי ללכוד גזים, למשל: בהדגמת אלקטרוליזה.
מבחנה עם פקק משמשת לעיתים קרובות לאחסון זמני של דגימות כימיות או ביולוגיות.
מבחנות משמשות את הביולוגיה והמדעים הקשורים לטיפול בעיבוד כל מיני אורגניזמים חיים, כגון עובש, חיידקים, שתילים, ייחורים בצמחים, וכו'.
מבחנות שמיועדות למטרות ביולוגיה עשויות בדרך כלל פלסטיק צלול (כגון פוליסטירן או פוליפרופילן) ומיוצרות על ידי הזרקת פלסטיק ולעיתים קרובות מושלכות לפח האשפה לאחר השימוש.
מבחנות פלסטיות עם מכסה בורג נקראות לעיתים קרובות 'מבחנות פלקון' לאחר שיוצרו על ידי בקטון דיקינסון.
ברפואה קלינית, מבחנות סטריליות שהוצא מהן האוויר, נקראות "וקוטיינר", משמשות לאסוף ואחסון דגימות של נוזלים פיזיולוגיים כגון דם, שתן, מוגלה ונוזל סינוביאלי.
מבחנות אלה בדרך כלל אטומות בפקק גומי, ולעיתים קרובות יש בהן תוסף מסוים ופקק בצבע מתאים המציין את התוסף.
לדוגמה, החלק העליון במבחנה כחולה הוא בדיקה של 5 מ"ל המכיל ציטרט נתרן כמו נוגדי קרישה, המשמש לאיסוף דם עבור קרישה ובדיקות גלוקוז-6-פוספט דהידרוגנאז.
מבחנות מועברות לפעמים לשימושים מזדמנים מחוץ לסביבות המעבדה.
למשל, כמו אגרטלי פרחים, כלי זכוכית עבור שוטים חלשים מסוימים, או מכלים עבור תבלינים.
מבחנות יכולות לשמש גם לגידול מלכת נמלים במהלך החודשים הראשונים שלה לצורך פיתוח.
מבחן סונדי הוא מבחן השלכה המיועד להערכה פסיכולוגית של מאפייני אישיות ותפקודים חשיבתיים ורגשיים של האדם, בדומה למבחן כתמי הדיו של רורשאך.
המבחן פותח על ידי הפסיכיאטר היהודי ליפוט סונדי בשנות ה-30 של המאה ה-20.
מבחן סונדי מבוסס על ה"גנוטרופיזם", תאוריה פסיכולוגית של קשר גנטי שסונדי פיתח, לפיה הסינדרומים הקליניים הם תורשתיים ועוברים באמצעות הגנים הרצסיביים.
הם גם משפיעים על תווי הפנים ולכן ניתן לראות אותם בתמונות.
ההנחה היא שנבדק יבחר בדיוקנים של בעלי הפרעה הקיימת גם במשפחתו שלו.
למשל, אדם בעל נטייה לאפילפסיה יימשך או יידחה (זאת בהתאם לשלב האפילפסיה הרגעי שלו) מצילומים של אפילפטיים.
מבחן סונדי הוא כלי אבחון חזותי המבוסס על תגובת הנבחן לסדרה של 48 תצלומי דיוקנאות של אנשים שאובחנו והוגדרו כבעלי הפרעות נפשיות.
הצילומים מסודרים בשש קבוצות של 8 תמונות.
הסדרה התחלקה לארבעה צירים: הומוסקסואלי/סדיסטי, אפילפטי/היסטרי, קטטוני/פרנואידי, דיכאוני/מאני.
הנבדק מתבקש לבחור, בכל קבוצה, את השניים שהכי מושכים אותו והשניים שהכי דוחים אותו.
לטענת המפתחים, הבחירה הזו משקפת את ההפרעה של הנבדק.
סונדי פיתח את המבחן בשנות ה-30 של המאה העשרים, ומאמר עליו הופיע בהונגרית ב-1942. אולם המבחן התפרסם בעולם רק ב-1947, עם פרסום ספרו של סונדי על המבחן בגרמנית (Experimentelle Triebdiagnostik).
המבחן היה נפוץ יחסית בשנות החמישים והששים של המאה ה-20. כיום הוא משמש בעיקר בייעוץ לבחירת מקצוע, וגם כך השימוש בו נדיר.
מבחן סונדי שנעשה לאדולף אייכמן
הפסיכיאטר שלמה קולצ'אר, שבדק את בכיר המשטר הנאצי אדולף אייכמן במהלך חקירתו, בחן אותו גם במבחן סונדי.
את תוצאות המבחן העביר בעילום שם לסונדי עצמו, וזה כתב: "אני מתרשם שהאיש בעל תאוות רצח...
הטרגדיה במקרה זה נוצרה מכך שלנבדק היו נטיות שנושאות בחובן אסון, בראש ובראשונה מחשבה קטלנית, בעוד שמנגנוני ההגנה שלו היו כל כך חלשים שהאדם היה נתון לגמרי בידי יצריו".
בדומה לשאר מבחני ההשלכה, קשה להוכיח באמצעות ניסויים אמפיריים את תוקף ומהימנות המבחן.
כבר ב-1949 הופיעה ביקורת על הבסיס התאורטי של המבחן, ובכך גם על ישימותו.
בשנות החמישים נעשו מחקרים רבים לבחינת תקפותו של מבחן סונדי, שבחלקם ערערו על תקפותו ובאחרים הועלו הצעות לשיפורו.
באחד המחקרים נמצא כי הנבחנים בחרו בדמויות שנראו להם ידידותיות ודחו דמויות שנראו להם אכזריות וא-סוציאליות.
בלוג שהתפרסם בשנת 2009 מסכם את הביקורת על מבחן סונדי: "כיום אבד עליו הכלח.
רק הציר דיכאוני/מאני יכול להיחשב כהמשכיות בין שני קצוות.
וכמובן איש לא יחשוב שסדיסט והומוסקסואל נמצאים על ציר אחד".
48 הדיוקנאות של מבחן סונדי שימשו כהשראה לאמנים שונים.
ב-1960 יצר הבמאי האוסטרי קורט קרן סרטון נסיוני בשם "48 ראשים ממבחן סונדי" (48Köpfe aus dem Szondi Test).
בסרט מוצגים חלקי הפנים בצילום תקריב קיצוני ההופך אותם לאבסטרקטיים.
ב-2009 הציגה האמנית האוסטרית אנא ארטקר, במוזיאון האמנות בזלצבורג, תערוכה בשם "48 ראשים ממוזיאון מרקורוב", (48Köpfe aus dem Merkurov Museum).
היא גם יצרה סרט בשם זה, בעקבות סרטו של קורט קרן, כאשר במקום 48 הדמויות של בעלי ההפרעות הנפשיות של סונדי שילבה 48 צילומים של מסכות המוות של הפסל הארמני סרגיי מרקורוב.
ב-2010 הציגה האמנית הישראלית מיכל היימן, במוזיאון ואן אבה בהולנד, את "מבחן היימן מס.
מסדרת היצירות "מבחני מיכל היימן" (M.H.T).
4 מבוסס על מבחן סונדי, כאשר הדיוקנאות הן ממשפחתה המורחבת של האמנית.
בהמשך הוצגה היצירה גם בקונסטהאלה בברגנץ שבאוסטריה ובגלריה וייטצ'אפל בלונדון..
המבחן הקצר לאבחון מנטלי הוא כלי אשר נמצא בשימוש רחב לצורך אבחון מצב קוגניטיבי, ובייחוד לצורך אבחון דמנציה.
כמו כן, הוא משמש כדי להעריך את חומרת הפגיעה הקוגניטיבית, ומאפשר לעקוב אחר מהלך השינויים הקוגניטיביים אצל אדם לאורך זמן, ובכך הופך אותו לכלי יעיל לתיעוד תגובתו של אדם לטיפול.
המבחן, שאורך כ-10 דקות וציונו נע בטווח 0–30, בוחן יכולות כגון: התמצאות, קשב, זיכרון לטווח קצר ומיידי, שפה, ויכולת לעקוב אחר פקודות מילוליות וכתובות פשוטות.
המבחן הקצר לאבחון מנטלי פורסם לראשונה ב-1975, כנספח למאמר שנכתב על ידי מרשל פ' Folstein, סוזן Folstein, ופול ר' מקיו.
הוא יצא לאור בכרך 12 של העיתון למחקר פסיכיאטרי ( "Journal of Psychiatric Research").
אין זה האמצעי היחיד להערכה קוגניטיבית וניתן להיעזר במבחנים נוספים כגון: מבחן ציור שעון, מבחן Mini-Cog, ומבחן MoCA.
המשימה הוראות ניקוד התמצאות בזמן "אמור לי מה התאריך היום" 5 התמצאות במקום "היכן אתה נמצא?" 5 רשימה של 3 חפצים הבוחן נוקב באופן איטי וברור בשמותיהם של שלושה חפצים.
3 תשומת לב ויכולת חישובית הנבחן מתבקש לספור אחורנית מ-100 בקפיצות של 7, 5 פעמים.
לחלופין, הנבחן מתבקש לאיית מילה מהסוף להתחלה.
5 זיכרון הנבחן מתבקש לחזור שוב על אותם חפצים שהוזכרו מקודם.
3 שפה הבוחן מצביע על שעונו והנבחן נדרש להגיד מהו החפץ.
חוזרים על אותה שאלה גם עם עיפרון.
2 חזרה על משפט הנבחן מתבקש לחזור על משפט שהבוחן אומר.
1 הוראות מילוליות הבוחן נותן לנבחן דף ומבקש ממנו: "קח את הנייר ביד ימין, קפל אותו לחצי, והנח על הרצפה".
3 הוראות כתובות הבוחן מראה לנבחן דף נייר שעליו רשום "עצום את עינייך".
1 כתיבה הנבחן מתבקש לכתוב משפט.
1 ציור הנבחן מתבקש להעתיק שתי צורות פשוטות אשר מתחברות אחת לשנייה.
ברוב המקרים, ציון של 24 ומעלה נחשב למצב נורמלי.
מתחת למספר זה, הציון הכולל יכול להעיד על פגיעה קוגניטיבית חמורה (9 נקודות ומטה), בינונית (10–18 נקודות) או מתונה (19–24 נקודות).
מאחר שאופן ביצוע המבחן מושפע גם מקריטריונים של גיל ושל רמת השכלה, הציון שנחשב נורמלי שונה עבור קבוצות שונות:
עבור השכלה עד כיתה ד':
מבחני יושרה תעסוקתית הם מבחני דיווח-עצמי, המשמשים לבחינת רמת המהימנות והאמינות של מועמדים לעבודה.
מעסיקים רבים עושים שימוש במבחני יושרה במסגרת תהליכי מיון, על מנת להעריך את הסיכון הפוטנציאלי של מועמדים להיות מעורבים בהתנהגויות לא נאותות כגון גנבה, הפרת נהלים ועוד.
לשם כך, תוצאות מבחני היושרה מהוות חלק מהשיקולים בקבלת ההחלטות באשר להעסקתם של עובדים.
קיימים מספר ספקים בעולם המציעים מבחני יושרה, וחשוב שארגונים יבדקו כי מבחנים ספציפיים אכן עומדים בסטנדרטים המקצועיים הנדרשים והמקובלים.
ואכן, לאחרונה פורסמו הנחיות כיצד לבחור מבחן יושרה, וכיצד להטמיע אותם בארגונים.
שימוש במבחני יושרה בארגון מאפשר למנהל הביטחון \ מנהל מניעת אובדן להשפיע על תהליך הגיוס (שער הכניסה הראשי לארגון), עם זאת הדבר מצריך תכנון ושיתוף פעולה בין מחלקת הגיוס למחלקת הביטחון כדי שלא לפגוע בתהליך הגיוס [15].
מבחני יושרה הם שאלוני דיווח עצמי המבוצעים באמצעות נייר ועפרון או במתכונת ממוחשבת/ אינטרנטית, ולרוב דורשים בין 10 ל-30 דקות למילוי.
קיימים שני סוגים עיקריים של מבחני יושרה: מבחנים גלויים ומבחנים מבוססי-אישיות.
מבחני יושרה גלויים בדרך כלל כוללים שאלות ישירות לגבי עמדותיו של הנבחן בנוגע להתנהגויות לא נאותות.
עמדות אלו מודדות, בין היתר, הצדקות וסלחנות כלפי מעשים לא נאותים בעבודה.
למשל, כאשר מעשים לא נאותים נתפסים כשכיחים, לא חמורים או מוצדקים, עולה מידת הסיכון של מעורבות אישית במעשים דומים בעתיד.
לעיתים כוללים המבחנים חלק נוסף, בו נבדקות התנהגויות לא נאותות בעבר כגון רקע פלילי, שימוש בסמים, הפרת נהלים ועוד.
דוגמאות למבדקי יושרה גלויים הן: PSI (London House Personnel Selection), שאלון רייד (Reid Report), סקר סטנטון (Stanton Survey), פרופיל שלב II (Phase II Profile) וכן מבחנים של לוגיפס (LOGIPASS) מבחן של חברת פסיפס (Psiphas) וכן מבחן של חברת מידות (IntegriTEST) וכן מבדק מהימנות של חברת אינטגריטי מטר, הפועלות בישראל ובעולם.
מבחן פסיפס, מעריך את הנטייה לעבריינות תעסוקתית, יושרה כללית, מחויבות לארגון, עבריינות רכוש, דיווח אמת, שימוש בסמים, מתן שוחד וקבלתו, הרגלי שתייה והימורים, נטייה לאלימות, הטרדה מינית, ואבטחת מידע.
מבחן מידות, למשל, מעריך את רמת הסיכון לגנבות, שוחד, הפרת נורמות, חוסר אמינות, שימוש בסמים, תוקפנות, רקע תעסוקתי, רקע פלילי, ועוד.
שאלון רייד מעריך התנהגות חברתית, שימוש בסמים ואלכוהול, רקע תעסוקתי, אופטימיות, התמדה, השפעה, הערכה של מערכות יחסים בינאישיות, איפוק ונכונות לסייע לאחרים במשימות[7].
סקר סטנטון מסייע לזהות אם אדם בעל סיכון לגנוב סחורה, לנצל לרעה ימי מחלה, להפר את מדיניות החברה, להעניק הנחות ללא רשות, והתנהגויות לא נאותות אחרות[8].
מבחנים מבוססי-אישיות כוללים שאלות להערכת מאפייני אישיות שנמצאו קשורים להתנהגויות לא נאותות.
הפריטים במבדקים מסוג זה מעריכים לרוב מצפוניות, יציבות רגשית ונעימות.
עם זאת, נראה כי מצפוניות היא הנבאי הטוב ביותר מבין חמשת גורמי האישיות(Big5) בהקשר התעסוקתי[9].
דוגמה לשאלות טיפוסיות במבדק מבוסס-אישיות היא למשל – "מה אתה יותר: הגיוני או הרפתקן?"[3]
ה־Personnel Reaction Blankמבוסס על שאלון ה־CPI (California Psychological Inventory), והוא בודק חברותיות, מהימנות, מצפוניות, ערכים, ריסון עצמי וקבלת מוסכמות.
מבחן ה־PDI מיועד להעריך סטייה של עובדים מהנורמה; ובאופן ספציפי, בודק בעיות עם סמכות, חיפוש ריגושים, עוינות, חוסר אחריות וסוציאליזציה.
מבחן האישיות של Hogan מודד עוינות כלפי סמכות, חיפוש ריגושים, מצפוניות, זהות מקצועית לא ברורה וחוסר רגישות חברתית[11] [10].
מבדקי יושרה מיועדים לזהות עובדים פוטנציאליים בעלי סיכון מסוים להיות מעורבים בהתנהגויות לא נאותות כגון גנבות, הפרת נהלים, תוקפנות, חשיפת מידע מסווג ועוד.
זיהוי מועמדים לא מתאימים מסוג זה עשוי לסייע למעסיק לצמצם בעיות שעלולות להתעורר לאחר העסקתם.
מבחני יושרה יכולים לשמש גם לבדיקת פוטנציאל הסיכון בקרב עובדים קיימים, ולא רק מועמדים, במיוחד בצמתי החלטה כגון: לפני מתן קידום או קביעות.
יש לזכור, כי מבחני יושרה הם כלי תומך החלטה, וככל שיעשה שימוש במספר אמצעים הבודקים את מהימנותו של המועמד (למשל ראיונות תחקיר, בדיקות רקע, בדיקות ממליצים), כך יגבר הסיכוי לקבל את ההחלטה הנכונה ביותר לגביו.
שילוב מבחני יושרה בתהליך המיון מצריך מעורבות של מנהל הביטחון \ מנהל מניעת אובדן בתהליך הגיוס.
מעורבות כזו מאפשרת למנהל הביטחון להשפיע על תהליך הגיוס (שער הכניסה המשמעותי ביותר בארגון) ומאפשר למחלקת הגיוס להיעזר ביכולות המקצועיות של מחלקת הביטחון (למשל: ביצוע תשאול בהתאם לממצאי המבדק).
עם זאת יש לקבוע במדויק את מסגרת שיתוף הפעולה בין המחלקות כדי שלא לפגוע בתהליך הגיוס (למשל: היערכות לביצוע תשאול בלי לעכב את גיוס המועמד מעבר לנדרש).
קיימת ספרות רחבה בנושא התוקף של מבחני יושרה, המבוססת על ניתוחי-על של מאות מחקרים ומאות אלפי נבדקים, וממנה עולה בבירור כי מבחני יושרה מצליחים לנבא התנהגויות לא נאותות בעבודה באופן מובהק[12].
בנוסף על התוקף, מחקרים רבים הוכיחו כי בניגוד לכלי הערכה רבים אחרים, מבחני יושרה אינם מפלים קבוצות מיעוט מבחינת גזע, מין או גיל [13].
הביקורת העיקרית כלפי מבחני יושרה נוגעת לאחוזי הטעות של המבחנים - בהקשר של הפסילה השגויה של מועמדים, מושג הנקרא "חיוביים שגויים" (False positives).
כלומר, מועמדים שקיבלו ציונים נמוכים יחסית במבחן, אך בפועל כנראה לא יהיו מעורבים בהתנהגויות לא נאותות.
עם זאת, ידוע כי בעיה זו מושפעת סטטיסטית משיעור נמוך של מעשים חמורים באופן כללי.
למשל גנבות, שמתגלות בקרב כ־5% מהעובדים[14].
במקרה כזה, אף בקרב מבחן המצליח לאתר מראש את כל הגנבים, אם הוא "פוסל" 10% מהנבחנים בלבד, חצי מהם יהיו למעשה "חיוביים שגויים".
סוגיה אחרת קשורה ליכולת של מועמדים לזייף במבחני יושרה.
מרבית המבחנים כוללים מנגנונים שנועדו לזהות זייפנות.
למשל, חלק מהמבחנים משתמשים באלגוריתמים מורכבים שמבוססים על מספר אלמנטים של דפוסי התגובה של הנבחן על מנת לזהות זיופים, מעבר לתשובות הישירות לשאלות, כגון סולמות של רצייה חברתית וזמני תגובה.
על כן, ייתכן כי חלק מהמועמדים יקבלו ציונים נמוכים עקב מענה לא כנה בעוד שחלק אחר מהמועמדים יבחרו מראש לענות בכנות, כדי לא להיפסל.
הטענה האחרונה היא שמבחני יושרה עשויים להפר סטנדרטים משפטיים ואתיים, אולם היא אינה מבוססת, מכיוון שהמבחן אינו נחשב כבדיקה פיזיולוגית או קלינית.
יש לציין בהקשר זה כי מבחני יושרה מותרים בכל העולם ואסורים רק במדינה אחת בארצות הברית (מסצ'וסטס).
שימוש בכלים משלימים (בדיקת רקע \ תשאול קב"ט וכו) לפי הצורך יכול להשלים את התהליך ולתת מענה לביקורות הנ"ל.
מבחן קטלאז הוא אחד מהמבחנים הביוכימיים המקובלים במיקרוביולוגיה שמיועד לשם ביצוע הבחנה ראשונית בין סוגים שונים של מיקרואורגניזמים בכלל וחיידקים בפרט.
המבחן מתבסס על יכולתו (או אי-יכולתו) של מיקרואורגניזם לפרק מי חמצן למים וחמצן.
את המבחן מבצעים בדרך כלל על גבי זכוכית נושאת של מיקרוסקופ, או בתוך מבחנה.
מבחן הקטלאז כשלעצמו אינו מספיק, במרבית המקרים, כדי לקבוע בצורה חד משמעית את סוג המיקרואורגניזם הנבדק.
אולם שילובו עם מבחנים ביוכימיים נוספים (מבחן אוקסידאז, מבחן אוראז, מבחן קואגולאז ועוד) מעלה את יכולת הזיהוי של הסוגים ולעיתים אף של המינים.
על מנת לשרוד בתנאי עקה בהם שורר ריכוז גבוה של רדיקלים חופשיים של חמצן, כתוצאה מהתפרקות מולקולת מי החמצן (הידרוקסיל רדיקל), מייצרים כמעט כל האורגניזמים הנחשפים לחמצן, וביניהם גם המיקרואורגניזמים, את אנזים הקטלאז.
אנזים זה מפרק את מי החמצן למים וחמצן ובכך מנטרל את ההשפעה הטוקסית של המולקולה.
להלן שתי השיטות הנפוצות לביצוע מבחן קטלאז על כל שלביהן.
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש למקם טיפת מי חמצן בריכוז 3% (15% במקרה בו בודקים חיידקים אנאירוביים) על גבי זכוכית נושאת של מיקרוסקופ.
באמצעות מחט בקטריולוגית, או קיסם עץ סטרילי יש להרים מושבת חיידקים מבודדת, נקייה וטרייה מעל צלחת פטרי (18-24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולמרוח אותה בעדינות בתוך טיפת מי החמצן.
אם כעבור מספר שניות ניתן להבחין בהיווצרות בועות או קצף של חמצן, אזי המיקרואורגניזם שנבדק ייקרא קטלאז-חיובי.
אם כעבור מספר שניות לא ניתן להבחין בהיווצרות בועות או קצף של חמצן, אזי המיקרואורגניזם שנבדק ייקרא קטלאז-שלילי.
באמצעות כלי מתאים יש להוסיף 4-5 טיפות מי חמצן בריכוז 3% (15% במקרה בו בודקים חיידקים אנארוביים) לתוך מבחנה בגודל 12x75 מילימטר.
באמצעות מחט בקטריולוגית, או קיסם עץ סטרילי יש להרים מושבת חיידקים מבודדת, נקייה וטרייה מעל צלחת פטרי ולטבול אותה בעדינות בתוך תמיסת מי החמצן שבמבחנה.
אם כעבור מספר שניות ניתן להבחין בהיווצרות בועות או קצף של חמצן סביב המושבה הטבולה, אזי המיקרואורגניזם שנבדק ייקרא קטלאז-חיובי.
אם כעבור מספר שניות לא ניתן להבחין בהיווצרות בועות או קצף של חמצן סביב המושבה הטבולה, אזי המיקרואורגניזם שנבדק ייקרא קטלאז-שלילי.
אין להרים יחד עם מושבות החיידקים חתיכות של אגר.
הערה זאת חשובה במיוחד כאשר מרימים מושבות שגדלו על גבי אגר דם, שכן תאי הדם האדומים בתוך אגר דם מכילים אנזים קטלאז משל עצמם, דבר שעלול להוביל לקבלת תוצאות חיוביות שגויות (False positive).
אין להשתמש במושבות ישנות מעבר ל-24 שעות אחרי זריעה על מצע אגר, שכן תהליכי הזדקנות במושבה עלולים להוביל לקבלת תוצאות שליליות שגויות (False negative).
יש להימנע מיצירת קצף בעת מריחה/טבילה של המושבות בתוך מי החמצן, שכן הקצפה עלולה להוביל לקבלת פענוח שגוי של המבחן כחיובי.
יש להיעזר בזכוכית מגדלת כאשר מדובר במיקרואורגניזמים שלהם ידועה פעילות קטלאז חלשה.
מינים מסוימים של חיידקים, דוגמת Neisseria gonorrhoeae, מבטאים אנזים קטלאז חזק מאוד.
במקרים אלה ניתן לנצל עובדה זאת על מנת לקבוע את מין החיידק.
לשם כך יש להשתמש במי חמצן בריכוז 30% (Superoxol).
סוגי חיידקים שכיחים לפי מבחן קטלאז
להלן רשימה של מספר סוגים שכיחים של חיידקים נפוצים המחולקים לפי מבחן קטלאז.
מבחן שלוש ה-D לאנטישמיות הוא מבחן שנועד להבדיל בין ביקורת על מדינת ישראל לאנטישמיות.
שלוש ה-D מייצגות: דה-לגיטימציה (Delegitimization), דמוניזציה (Demonization) ומוסר כפול (Double standards) כלפי מדינת ישראל, כשכל אחד מאלו מייצג, לפי גישת המבחן, אנטישמיות.
ב-2004 הגה את המבחן שר ממשלת ישראל ואסיר ציון לשעבר בברית המועצות, נתן שרנסקי, ככלי רעיוני להגדרת גבולות הביקורת הלגיטימית כלפי מעשיה ומדיניותה של מדינת ישראל, לביקורת אנטישמית שאינה לגיטימית.
שכן על-פי שרנסקי, האנטישמיות החדשה (הכלל עולמית) בשונה מהקלאסית (הנוצרית) היא הרבה יותר קשה לחשיפה, ולכן מבחן "שלוש ה-D-ים לאנטישמיות" שימושי לזיהויה ולחשיפתה.
המבחן אומץ על-ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית.
דה-לגיטימציה הוא מונח המתייחס להכחשה ושלילה של זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית.
לדוגמה, טיעונים בדבר כך שמדינת ישראל גזענית מעצם קיומה נחשבים לאנטישמיים, שכן טענה זו מפלה את היהודים על ידי שלילת זכותם הבסיסית להגדרה עצמית, כפי שנקבע על ידי החוק הבין-לאומי.
מאחר שכל סוג אפליה נגד קבוצה אתנית, דתית, גזעית או לאומית נחשבים לסוג של גזענות, דה-לגיטימציה לזכותו של העם היהודי להגדרה עצמית היינו כגזענות נגד יהודים, ומכאן אנטישמיות.
דמוניזציה הוא מונח המתייחס לתיאור קבוצה מסוימת כרעה, מפלצתית, לא-אנושית או שטנית.
לדוגמה, תיאור היהודים כפוגעים באנושות ואחראים לכל הרע שבעולם, בנוסף לקטרוג היהודים כזוממים ומכוונים לשליטה יהודית עולמית תוך שליטה בתקשורת, הכלכלה, הממשלה או מוסדות אחרים של החברה.
סטראוטיפים הבאים לידי ביטוי בדיבור, כתיבה, צורות חזותיות ופעולות.
אם הביקורת כלפי ישראל משתמשת במטפורות, דימויים או רטוריקה המרמזת על כך שהישראלים או היהודים רעים, זוהי הקרנה של רטוריקת עלילות הדם האנטישמיות.
מוסר כפול הוא מונח המתייחס להפעלת מערכת עקרונות שונה, לקבוצות שונות הנמצאות במצבים דומים.
לדוגמה, אם בנושאים מסוימים אדם בוחר לבקר אך ורק את ישראל תוך התעלמות ממצבים דומים במדינות אחרות, הוא מבצע מדיניות של מוסר כפול נגד ישראל.
תומאס פרידמן טוען כי תנועות כמו ה-BDS, הקוראות לחרם על ישראל, הן תנועות הנוקטות מוסר כפול, שכן הן מתעלמות מהמצב במדינות כמו סוריה, ערב הסעודית ואיראן ובכך הן מגלות צביעות.
כתוצאה מכך הוא טוען שפעולתן נופלת תחת ההגדרה לאנטישמיות, מכיוון שאילו היו מונעות רק מדאגה למצב זכויות האדם, הן היו פועלות גם כנגד מדינות נוספות.
מנגד, שגריר האיחוד האירופי, לארס פאבורג-אנדרסן דחה טענה זו.
לדבריו, הכיבוש הישראלי בגדה המערבית הוא "מצב שונה לחלוטין" בהשוואה לכיבוש הטורקי של קפריסין או שליטת מרוקו בסהרה המערבית.
לדבריו, "ההקבלה היחידה שדומה היא סכסוך נגורנו קרבאך", ושם אכן מסמן האיחוד האירופי מוצרים מהאזורים הנמצאים תחת כיבוש ארמניה.
מבחן קואגולאז הוא אחד מהמבחנים הביוכימיים המקובלים במיקרוביולוגיה שמיועד לשם ביצוע הבחנה ראשונית בין סוגים ומינים שונים של חיידקים.
במיקרוביולוגיה קלינית משתמשים במבחן זה, בדרך כלל, על מנת לבצע הבחנה של חיידקי Staphylococcus aureus מיתר החיידקים השייכים לסוג Staphylococcus.
המבחן מתבסס על יכולתו (או אי-יכולתו) של מיקרואורגניזם להפוך פיברינוגן, באמצעות האנזים קואגולאז, לפיברין ובכך לגרום להקרשה של פלזמה הנראית לעין.
קואגולאז הוא אנזים מקבוצת הפרוטאזות, שמסונתז על ידי מספר מיקרואורגניזמים, שביכולתו להפוך את החלבון פיברינוגן לפיברין ולגרום בכך לקרישת הדם.
בחלק מחיידקים בסוג Staphylococcus ניתן למצוא שני איזופורמים של האנזים: קואגולאז קשור (Bound coagulase, נקרא גם Clumping factor), וקואגולאז מופרש-חופשי(Free-secreted coagulase, נקרא גם Staphylocoagulase).
לשני האיזופורמים אופן פעילות שונה ונוכחותם מהווה גורם אלימות מרכזי בחיידקים שמסנתזים אותם.
להלן אופן פעולת הקואגולאז על שני האיזופורמים שלו בחיידקים מהסוג Staphylococcus:
קואגולאז קשור - קואגולאז קשור הוא חלק מקבוצת חלבונים אשר נקראים MSCRAMMs (Microbial Surface Components Recognizing Adhesive Matrix Molecules), להם תפקיד מרכזי באדהזיה של חיידקים.
חלבונים אלה מאפשרים לחיידקים להצמד אחד לשני ולרקמות תאים, דבר שמהווה שלב מקדים ביצירת ביופילם ובחיידקים פתוגניים להתחלת התחלואה.
לקואגולאז זה זיקה גבוהה מאוד למולקולות פיברינוגן, דבר שמוביל ליצירת תצמידי חיידק-פיברינוגן ולאגרגציה תלוית פיברינוגן של חיידקים עם מרכיבי הדם, דוגמת טסיות.
קואגולאז חופשי-מופרש - מבחינה ביוכימית מגיב הקואגולאז החופשי בדם עם הצורה הבלתי פעילה של החלבון פרותרומבין ויוצר בכך קומפלקס שנקרא סטפילותרומבין (Staphylothrombin).
יצור קומפלקס זה מאפשר את חיתוכו של פיברינוגן לפיברין, דבר שמוביל לקרישת הדם ולאגרגציה של טסיות.
בחיידקים מהמין Staphylococcus aureus פועלים שני האיזופורמים הללו בסינרגיה:
חיידקים אלה קושרים אליהם מולקולות של פיברינוגן באמצעות האיזופורם הקשור ויוצרים אגרגטים תלויי פיברינוגן עם טסיות.
במקביל מופרשים האיזופורמים החופשיים שיוצרים תצמידי סטפילותרומבין.
קומפלקסי סטפילותרומבין יוצרים מעטפת פיברינית סביב תאי החיידקים.
יצירת מעטפת פיברינית סביב החיידקים בזרם הדם מגנה עליהם בפני פעילות מערכת החיסון של המאכסן, בכך שהיא מקשה על תהליך הפגוציטוזה ועל אופסוניזציה של נוגדנים.
בהמשך לנאמר, קיימים זנים של Staphylococcus aureus שאינם מייצרים קואגולאז כלל.
להלן שתי השיטות הנפוצות לביצוע מבחן קואגולאז על כל שלביהן:
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש למקם שתי טיפות סליין על גבי הזכוכית הנושאת.
טיפה אחת לביצוע המבחן עצמו וטיפה שנייה לביצוע ביקורת שלילית.
באמצעות מחט בקטריולוגית, או קיסם עץ סטרילי יש להרים מושבת חיידקים מבודדת, נקייה וטרייה מעל צלחת פטרי (24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולמרוח אותה בעדינות בתוך טיפת סליין שמיועדת לבדיקה עצמה עד ליצירת תערובת הומוגנית.
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש למקם שתי טיפות פלזמה שמסופקות בערכה מסחרית (לרוב משתמשים בפלזמה של ארנבת בתוספת נוגד הקרישה EDTA), את האחת בתוך תמיסת הסליין שמעורבבת עם מושבת החיידקים ואת השנייה בתוך טיפת הסליין ללא החיידקים שמיועדת לביקורת שלילית.
באמצעות מחט בקטריולוגית או קיסם עץ סטרילי יש לערבב בעדינות את שתי הטיפות.
אם כעבור 5-10 שניות ניתן להבחין בהיווצרות של אגלוטינציה, אזי המיקרואורגניזם שנבדק יקרא קואלגולאז-חיובי.
אם כעבור 5-10 שניות לא ניתן להבחין בהיווצרות של אגלוטינציה, אזי המיקרואורגניזם שנבדק יהיה חשוד לקואגולאז-שלילי.
במצב זה יש צורך לבצע את מבחן הקואגולאז בשיטת המבחנה.
שיטה זאת מיועדת לבדוק את נוכחות האיזופורם הקשור של הקואגולאז.
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש להרים 2-3 מושבות חיידקים מבודדות, נקיות וטריות מעל צלחת פטרי (24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולטבול אותן בתוך 0.5 מיליליטר פלזמה של ארנבת.
יש לערבב את המושבות עם הפלזמה שבמבחנה עד ליצירת תערובת הומוגנית.
את המבחנה יש להדגיר במשך 4 שעות בטמפרטורה של 35-37 מעלות צלזיוס.
לאחר 4 שעות יש לבדוק את המבחנה לאיתור קריש פיברין הנראה לעין.
במידה ונוצר קריש פיברין הנראה לעין, אזי המיקרואורגניזם שנבדק יקרא קואגולאז-חיובי.
במידה ולא נוצר קריש פיברין הנראה לעין, יש להמשיך להדגיר את המבחנה בטמפרטורת החדר למשך 20 שעות נוספות:
במידה ונוצר קריש פיברין הנראה לעין, אזי המיקרואורגניזם יקרא קואגולאז-חיובי.
במידה ולא נוצר קריש פיברין הנראה לעין, אזי המיקרואורגניזם יקרא קואגולאז-שלילי.
שיטה זאת מיועדת לבדוק את נוכחות האיזופורם החופשי של הקואגולאז והיא מהווה אסמכתה סופית לקביעת נוכחותו של האנזים בחיידק הנבדק.
קבלת תוצאה חיובית במבחן הזכוכית הנושאת מספיקה אמנם על מנת לקבוע כי המיקרואורגניזם הנבדק הוא קואגולאז-חיובי, אולם יש לזכור כי שיטה זאת מיועדת לבדוק את נוכחות האיזופורם הקשור של הקואגולאז.
לפיכך מומלץ לבצע את המבחן גם בשיטת המבחנה.
קבלת אגלוטינציה במבחן הזכוכית הנושאת בטיפת הביקורת השלילית מעידה על אגלוטינציה עצמית (Autoagglutination).
לפיכך לא ניתן להסתמך על תוצאות שיטה זאת ויש צורך לבצע את המבחן בשיטת המבחנה.
קבלת תוצאה שלילית בשיטת המבחנה מעידה אמנם על כך שהחיידק אינו מייצר קואגולאז, אולם מבחינה מיקרוביולוגית לא ניתן לשלול בוודאות מוחלטת קבלת תוצאה שלילית שגויה (False negative) ומקרים בהם מדובר בזני Staphylococcus aureus שלא מייצרים קואגולאז כלל.
לכן במצב זה מומלץ לשלב ביצוע מבחנים ביוכימיים ומולקולריים נוספים לשם הזיהוי.
קבלת תוצאה חיובית חזקה, בשתי השיטות, רומזת אמנם על כך שהחיידק המדובר הוא, ככל הנראה, Staphylococcus aureus, אולם יש לזכור כי מינים אחרים בסוג Staphylococcus וכן חיידקים מסוימים בסוגים אחרים ידועים כמייצרי קואגולאז.
לכן על מנת לקבוע בצורה חד משמעית את סוג ומין החיידק יש לשלב ביצוע מבחנים ביוכימיים ומולקולריים נוספים.
לא מומלץ להשתמש במושבות ישנות מעבר ל-24 שעות אחרי זריעה על מצע אגר, שכן תהליכי הזדקנות במושבה עלולים להוביל לקבלת תוצאות שליליות שגויות.
אין לחכות להתייבשות הטיפות בעת ביצוע שיטת הזכוכית הנושאת, שכן התייבשות הטיפות תגרום להופעת משקעים שעלולים להוביל לפענוח שגוי של המבחן כחיובי (False positive).
ייתכן מצב שבו לא ניתן יהיה לראות בבירור את תוצאות האגלוטינציה בעת ביצוע שיטת הזכוכית הנושאת.
במצב זה יש להיעזר בזכוכית מגדלת.
שיטת המבחנה מהווה אסמכתה סופית לנוכחותו של הקואגולאז בחיידק הנבדק.
אולם בדיקה בשיטה זאת עלולה להמשך עד 24 שעות.
יכולת הבחנה מהירה של חיידקים ממין Staphylococcus aureus במעבדה מיקרוביולוגית קלינית נמצאת בחשיבות עליונה.
לכן מפאת חיסכון בזמן מעדיפות מעבדות מיקרוביולוגיות קליניות רבות להשתמש במבחן קואגולאז מהיר בשיטת אגלוטינציה עם חרוזי לטקס.
שיטה זאת משלבת בתוכה את איתורם של הקואגולאז הקשור וכן חלבונים ייחודיים אחרים ל-Staphylococcus aureus, דוגמת חלבון A (Protein A).
בשיטה זאת מתקבלת תוצאה מהירה גם במקרים בהם מדובר בזנים שלא מייצרים קואגולאז כלל.
סוגים ומינים של חיידקים קואגולאז-חיוביים
מבחני הכווייה הוא מותחן פוסט אפוקליפטי לנוער שנכתב על ידי ג'יימס דשנר .
הספר הוא השני בסדרת הרץ במבוך, והוא המשך ישיר של הספר הראשון בסדרה ("הרץ במבוך").
אחריו יצא הספר השלישי בסדרה, תרופת המוות .
הספר יצא לאור ב-2010 על ידי הוצאת דלקורט , ותרגומו העברי יצא לאור בשנת 2015 על ידי "הוצאת הקיבוץ המאוחד".
גם שני הספרים האחרים בסדרה תורגמו לעברית.
הספר הוא המשך ישיר לספר הקודם בסדרה - "הרץ במבוך".
הוא מתאר את המסע של הנערים דרך המדבר, הכוויה, כשהם עומדים כל הזמן בהתנסויות קשות ומבחנים, גם חיצוניים וגם בינם לבין עצמם.
הספר נפתח כשתומאס ישן בחדר השינה עם שאר הנערים, המכונים ההקורחים .
הם נמלטו מהמבוך והובאו לחדר על ידי קבוצת מצילים.
תקשורת טלפתית עם תרזה, ילדה היחידה מהקורחים, מעירה את תומאס.
כשתומאס מתעורר, הוא מגלה שהמתקן מותקף על ידי קראנקים .
קראנקים אלו אנשים שנפגעו ממחלה המכונה ההתלקחות.
המחלה תוקפת את המוח וגורמת לקורבנות לאבד את אנושיותם ולהפוך לזומבים תוקפניים ורצחניים.
בנוסף, תומאס מגלה שהקשר הטלפתי עם תרזה נפסק.
תומאס והאחרים בורחים לשטח המשותף של המתקן ומגלים שהמצילים שלהם תלויים מתים מהתקרה.
בנוסף, תרזה נעדרת מחדרה ומחוץ לחדר יש שלט: "תרזה, הבוגדת".
בחדר נמצא ילד - אריס ג'ונס.
אריס מסביר שברח מניסוי דומה במבוך, קבוצה ב', שם היה הבן היחיד בין קבוצת בנות.
הנערים מגלים קעקועים על צווארם המקצים להם תפקידים וגורלות ספציפיים.
אצל תומאס רשום "ייהרג על ידי קבוצה ב'".
הנערים מגלים שגופות המחלצים שלהם נעלמו מהשטח המשותף.
הם נתקלים במדען מנתע"ב המתואר על ידיהם כאיש עכברוש הנראה כמו חולדה.
הוא מסביר שנתע"ב בחן אותם כדי לנסות למצוא תרופה למגפת ההתלקחות.
הוא אומר להם שהם נדבקו בהתלקחות, ושיש להם שבועיים לעבור את הכוויה - החלק השרוף ביותר של כדור הארץ לאחר שהשמש התלקחה - ולהגיע למקלט הבטוח כדי לקבל את התרופה.
כדי להיכנס לכוויה, הנערים עוברים דרך שטח פתח שהוא סוג של פורטל הנסגר חמש דקות לאחר השעה שנקבעה.
הקורחים נוסעים אל הכוויה דרך שטח הפתח ונכנסים למנהרה מלאה במנגנוני חיתוך ממתכת שהורגים לפחות שניים מהם.
וינסטון כמעט נהרג, אך תומאס מציל אותו.
הם בורחים למדבר ומגיעים לבניין שנשמעים ממנו קולות של ילדה צורחת.
תומאס נכנס לבניין כדי למצוא את תרזה, שמנשקת אותו ואומרת לו שהוא צריך להתרחק ממנה.
כך הוא מגלה שהצרחות מלאכותיות.
תוך כדי חיפושים אחרי אספקה, תומאס מתחיל לשחזר זיכרונות מהקשר שהיה לו עם תרזה לפני הסרת זיכרונותיו.
במהלך חיפושיהם הם מוצאים עיר, אך נקלעים לסערה שהורגת את וינסטון וג'ק וכמה נערים.
הם נכנסים לבניין ונתקלים בקבוצת קרנקים שמונהגת על ידי אדם בשם חורחה.
מינהו תוקף את חורחה, והאחרון שופט אותו למוות לפני שתומאס מתערב.
תומאס משכנע את חורחה ואת ברנדה, המפקדת השנייה, לעזור לקורחים לברוח בתמורה לתרופה להתקלחות.
תומאס וברנדה נפרדים משאר חברי הקבוצה, ותומאס מגלה מסר שנכתב ברחבי העיר האומר שהוא המנהיג האמיתי.
בהמשך, תומאס וברנדה נלכדים על ידי קבוצה אחרת של קרנקים.
מינהו מציל אותם בעזרת הקורחים האחרים, ובמהלך החילוץ תומאס נורה בכתפו בכדור חלוד הגורם לזיהום.
פצעיו של תומאס מחמירים, ונתע"ב מפנה אותו בעזרת רכב מעופף כדי לתת טיפול לזיהום.
תומאס נרפא ומוחזר לקורחים, שם הוא מסביר שהוא חלק חשוב בתוכניות נתע"ב והירי בו לא היה חלק מהתוכנית.
מאוחר יותר תומאס מקבל הודעה טלפתית מתרזה המתריעה שמשהו נורא עומד לקרות, היא מבקשת שיסמוך עליה למרות שאינה יכולה לעזור לו.
הקורחים נתקלים בקבוצה ב', המונהגת על ידי תרזה.
כשתומס נופל בשבי תרזה אומרת שהיא מתכננת להרוג אותו.
חלק מהנערות מקבוצה ב' מספרות לתומס שתרזה לא אהבה אותו והנשיקה הקודמת שלהם נועדה לגרום לו לסמוך עליה.
הנערות, הארייט וסוניה, אומרות לתומס שהן לא הולכות להרוג אותו וכי תרזה לא מרוצה מהמצב.
תרזה ואריס נפגשים עם תומאס.
הם מסבירים לתומס שהם היו בקשר זמן ממושך מכפי שהוא ידע, ושתרזה תמרנה את תומאס.
הם נועלים את תומאס בחדר, שם הוא מתעלף תחת השפעה של גז.
כשהוא מחוסר הכרה, הוא זוכר חלק מיחסיו בעבר עם תרזה ואריס לפני הכניסה למבוך.
הוא מחולץ על ידי אריס ותרזה, המסבירים לו שאולצו על ידי וויקד לגרום לתומס להרגיש נבגד.
אם לא היו מצייתים, וויקד היה הורג אותו.
תומאס כבר לא סומך עליהם בשלב זה.
הנערים מקבוצה א' וב' מגיעים ליעד שבו אמור להיות המקלט הבטוח.
הם מוצאים דגל קטן ועליו רשום 'המקלט הבטוח'.
שם הם מותקפים על ידי מפלצות שנוצרו על ידי וויקד.
אלו מפלצות דמויות אדם ללא פרצוף, עם חלקים חותכים ממתכת ונורות.
שבועיים בדיוק אחרי שיצאו למסע מגיע ברג מוויקד.
הם נלחמים את דרכם אל הסיפון.
וויקד החליטה לאפשר לחורחה או לברנדה לעלות לברג, וזה שיבחר ייהרג.
תומאס בוחר בברנדה בתקווה שמדובר רק במבחן ווויקד לא באמת יהרגו את השני.
כשמתגלה טעותו והשומר עומד להרוג את ברנדה, תומאס גובר עליו ומכריח אותו באיומי אקדח לאפשר לשניהם להישאר על הברג.
בזמן מנוחה מאוחרת יותר תרזה מתקשרת טלפתית עם תומאס.
תומאס מתעורר מופרד מחבריו בחדר לבן אחרי בידוד של כשבוע.
תרזה מעדכנת אותו שלאחרים נאמר שהוא בשלב מאוחר מידי של התלקחות.
תומאס, שאינו סומך עליה, עונה לה שתשאיר אותו לבד.
לפני שהיא מתנתקת ממנו היא אומרת לו "וויקד זה טוב".
האפילוג נכתב כמזכר פנימי שכתבה אווה פייג' ונשלח לעמיתיה בוויקד.
המזכר מסכם את תוצאות השלב השני של הניסוי.
למרות השיבושים הלא צפויים, המבחנים הצליחו.
היא מביעה שביעות רצון מהנתונים שנאספו.
החזרת הזיכרון עתידה להתחיל בשלב הבא של התוכנית שבמסגרתו יוחזרו לנבדקים זכרונותיהם (הסרת ה"חסימה").
היא מאמינה שברגע שיבינו את התמונה הגדולה הם ישתפו פעולה מרצונם.
יש רמז לכך שבקרוב יגלו לנבדקים מי חסין לנגיף "ההתלקחות".
נושא זה נעשה מרכזי מאוד בספר הבא, "תרופת המוות".
אווה פייג' מדגישה את המוטו של הארגון, "וויקד הוא טוב" , וטוענת שהסבל, המוות והקרבת הילדים הם הכרחיים למציאת התרופה להצלת המין האנושי.
תומאס (על שם תומאס אדיסון)
הגיבור הראשי של הסדרה, נער מתבגר שהיה רץ בקרחת היער בספר הראשון.
הוא נעקץ על ידי גרייבר וכך נחשפים זכרונותיו, בהם הוא מגלה שהיה לו חלק בעזרה לוויקד ובבניית המבוך.
יש לו יכולת לתקשר טלפתית עם אריס ותרזה.
הקעקוע על עורפו שניתן לו על ידי חוקרי WICKED אומר, "להיהרג על ידי קבוצה B".
תומאס מתמודד עם קונפליקטים רבים לאורך הספר, שגורמים לו להיות מבולבל ונפגע, כמו: ההפיכה למנהיג האמיתי, בגידה על ידי תרזה, וחשוב מכל, הישרדות מהסקורץ'.
תרזה אגנס (על שם האם תרזה)
חברתו הטובה של תומאס לפני המבחנים.
בספר "מבחני הכווייה" (The Scorch Trials), דמותה של תרזה עוברת תהליך שהופך אותה לדמות מורכבת ושנויה במחלוקת.
בספר הרץ במבוך תרזה הייתה בת הברית הקרובה ביותר של תומאס, אך בספר זה היא הופכת למקור העיקרי לכאב ובלבול עבורו.
היא מתקשרת טלפתית עם תומאס ואריס, והיא מבלה חלק ניכר מהספר עם קבוצה ב', שם היא הופכת למנהיגה.
היא נכנסת לשליטתם של וויקד.
השיא מבחינת הדמות בספר, הוא המארב שהיא מציבה לתומאס יחד עם קבוצה ב'.
היא משתמשת בקשר הטלפתי שלהם כדי להובילו למארב, ושם היא מכה אותו ומתעללת בו נפשית ופיזית.
כדי לשבור את רוחו היא מעמידה פנים שהיא מאוהבת באריס.
השיא הוא כליאת תומאס בחדר עם גז בו הוא כמעט מת.
בניגוד לתומאס, שרואה בוויקד ארגון מרושע, תרזה מאמינה במוטו של הארגון.
היא משוכנעת שהסבל שהם עוברים הכרחי להצלת האנושות.
אמונה זו היא המניע העיקרי מאחורי מעשיה, גם כשהם נראים אכזריים.
ניוט (על שם אייזק ניוטון)
ילד בעל שיער בלונדיני ארוך, צליעה קלה, מבנה גוף שרירי ומבטא מוזר (כנראה בריטי).
ניוט הוא דמות אדיבה ושקולה, הדואגת לקורחים ששרדו.
לאחר מותו של אלבי בספר הראשון, ניוט הופך למנהיג הבלתי רשמי של הקבוצה.