tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Marta Magdalena Abakanowicz-Kosmowska; 20 ביוני 1930 – 20 באפריל 2017) הייתה פסלת ואמנית סיבים פולנייה, נחשבת לאחת מאמניות הסיבים החשובות.
אבאקנוביץ כיהנה כפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בפוזנן עד שנת 1990 והייתה פרופסור אורח באוניברסיטת UCLA בשנת 1984. חיה ופעלה בוורשה.
מגדלנה אבקאנוביץ' נולדה כמרתה אבקאנוביץ' בכפר פאלנטי (Falenty), כ-11 ק"מ דרום מזרחית מוורשה.
אביה, קונסטנטין, היה רוסי בעל שורשים טטריים.
בימי המהפכה הרוסית ב-1917, כמעט כל בני משפחתו נהרגו.
שם נשא קונסטנטין לאישה את הלנה דומשובסקה, אמה של האמנית, שהייתה בת למשפחה פולנית מיוחסת ואמידה.
האם הייתה מאוכזבת משום שרצתה ללדת בן שיוכל לרשת את הרכוש הרב של המשפחה ויחסה כלפי הילדה היה נוקשה.
ככלל, האמנית גדלה תוך יחסים מרוחקים עם הוריה, וחונכה בבית על ידי אומנות ומורים פרטיים ולא הורשתה להיות בקשר עם ילדים זרים.
אולם מילדותה, אהבה לטייל ביערות שמסביב והטבע הילך עליה קסם רב יותר מהלימודים.
הפלישה הגרמנית לפולין ב-1939 שינתה את אורח חייה.
נאסר עליה לצאת ליער שבו התחבאו פליטים ופרטיזנים וגם כנופיות אלימות.
על כל צרה שלא תבוא לימד אותה אביה לירות ברובה.
יום אחד בשנת 1943, ירה גבר שיכור באמה ופצע אותה קשות בזרוע.
בתקופה שלאחר מכן השגיחה הבת על אמה וחלמה ללמוד את מקצוע הסיעוד.
בשנת 1944, כשהתקרבה החזית לאזור מגוריהם, חששו הוריה מהתקרבות הצבא הסובייטי, והחליטו לברוח לוורשה.
אולם, אחרי 1 באוגוסט, בעקבות המרד הפולני בוורשה, היה הדיכוי הגרמני אכזרי וחלקים רבים בעיר נשרפו בלהבות.
בעת פשיטה גרמנית, מרתה בת ה-14 הלכה לאיבוד ואיבדה קשר עם הוריה.
המשפחה התאחדה כעבור חודשיים במילאנובק, כפר קטן על יד ורשה.
בו הוקם בית חולים ארעי בבית הספר בשביל לטפל בפצועים, והילדה עזרה לאחיות בו.
בשנים הראשונות של השלטון הקומוניסטי
אחרי מלחמת העולם השנייה הופקע רכוש המשפחה על ידי השלטונות הקומוניסטים החדשים.
משפחת אבקאנוביץ' עברה לגור בעיר טצ'ב בפומרניה, בשטחים שפונו מהאוכלוסייה הגרמנית, שם הייתה מודעות פחותה לשורשיה האריסטוקרטיים.
המשפחה חייתה בעוני; האב עבד זמן מה כפקח בחקלאות ובהמשך ניהל יחד עם אשתו קיוסק לעיתונים.
הילדים הורשו ללכת לבית הספר.
בשנים 1945–1947 למדה אבקאנוביץ' בגימנסיה בטצ'ב ולאחר מכן שנתיים נוספות בבית הספר התיכון לאמנויות בגדיניה.
בביקור בשנת 1948 ב"תערוכת השטחים המשוחררים" שהתקיימה בוורוצלב התלהבה מחפצי האומנות המודרנית שהוצגו בה.
בגיל 19 התקבלה מרתה ללימודי ציור על חומרי טקסטיל באקדמיה לאמנויות של גדנסק שנפתחה זמנית בעיר סופוט.
היא התקבלה למגמה זאת אחרי שהמדריך שלה לפיסול טען כי אינה מתאימה למגמת הפיסול מפני ש"חסר לה חוש הצורה".
בגיל 20 שינתה את שמה למגדלנה מתוך תקווה לחיים חדשים.
גמלה בלבה ההחלטה ללמוד בעיר הבירה ורשה ועל מנת להגשים את תוכניתה מכרה את מעיל החורף שלה.
ב-1950 התקבלה ללימודים באקדמיה לאמנויות יפות בוורשה והתגוררה במעונות הסטודנטים בתנאי דוחק.
לעיתים לנו שם 16 סטודנטיות בחדר אחד.
היא פרנסה את עצמה בעבודות מזדמנות, אפילו ממתן תרומות דם, דבר שזיכה אותה במרק חינם בחדר האוכל של האקדמיה.
היא לא רווחה נחת מהלימודים שהתנהלו באותה תקופה ברוח הריאליזם הסוציאליסטי תוך מגבלות רבות על החופש האמנותי.
עם זאת, דאגה לסיים את לימודיה על מנת שתוכל להתקבל לאיגוד האמנים הפלסטיים.
חברות באיגוד היוותה תנאי לעבודה בתחום האמנותי.
עם מוריה, שהשפיעו עליה בתחום אמנות האריגה והרקמה, ההדפסים ועיצוב הסיבים, נמנו אנה סלדזייבסקה, אלאונורה פלוטימסקה ומריה אורבנוביץ'.
אבקאנוביץ' מצאה עבודה כמעצבת במפעל משי במילאנובק ובלילות המשיכה לצייר בחדר שהוקצה לה באקדמיה בוורשה.
בעידוד אחד ממוריה השתתפה בתחרות "צפליה" (Cepelia) לעבודות יד ואמנות עממית וזכתה בפרס לעיצוב.
בשנת 1956 התחתנה עם המהנדס יאן קוסמובסקי.
רבות מעבודותיה המוקדמות של אבקאנוביץ' אבדו או ניזוקו בשל מעברי המגורים התכופים שלה.
שרדו רק כמה רישומים עדינים של צמחים.
בין השנים 1956–1959 יצרה את העבודות הראשונות הידועות: סדרות של תמונות גדולות בגואש, ציורים בצבעי מים על נייר ויריעות בד תפורות ביחד.
עבודות אלו, שכונו "ביומורפיות", תארו צמחים דמיוניים, צפורים, דגים אקזוטיים וצדפות.
כדברי יואנה אינגלוט, עבודות אלה הצביעו על הקסם שהילכו על אבקאנוביץ' עולם הטבע על תהליכיו של לבלוב, גדילה, פריחה, ונביטה.
הן נראות כמו סופגות בתוכן את עצם אנרגיית החיים, תכונה שהפכה לצביון קבוע של אמנותה"
אחרי מותו של סטלין ובמיוחד אחרי שנת 1956, תחת הנהגתו של גומולקה, עברה פולין הקומוניסטית תפנית תרבותית וחברתית דרמטית.
נוצרה אווירה של ליברליזציה גם בתחום צורות ותכני האמנות, כאשר שיטות האמנות הסטליניסטיות הפכו יעד לביקורת מפורשת מצד השלטונות הפולניים.
ביטוי חשוב של החופש שהוענק לאמנים הפולנים היה ההיתר לנסוע לערים מערביות כמו פריז, ונציה, מינכן או ניו יורק, על מנת לחוות התפתחויות אמנותיות מחוץ לגוש המזרחי.
ליברליזציה זו של האמנויות וההשראה מצורות אמנותיות אחרות השפיעה במידה ניכרת על יצירותיה המוקדמות של אבקאנוביץ'.
היא התחילה לאמץ גישה גאומטרית ומובנית יותר.
אף על פי שלא קיבלה במלואה את הגישה הקונסטרוקטיביסטית, היא חיפשה שפה אמנותית משל עצמה ובאופן שתהפוך את עבודתה ליותר טקטילית, אינטואיטיבית ואישית.
בנסיבות אלה החליטה לאמץ את האריגה כדרך נוספת לחיפוש אמנותי.
באביב 1960 הציגה אבקאנוביץ' תערוכת יחיד ראשונה בגלריה "קורדגרדה" (Kordegarda) בוורשה.
בין היצירות שהביאה היו סדרות של ארבע עבודות אריגה יחד עם אוסף של ציורים בגואש ובצבע מים.
נתקלה בהתנגדויות מצד ההנהלה בגלל האופי המופשט של עבודותיה.
אולם מריה לשקייביץ, מדריכה לעבודות אריגה, שהספיקה להציץ ביצירות דרך החלון הפתוח, התרשמה מאוד מהן וקידמה את שילוחה של האמנית ל"ביאנלה הבינלאומית לגובלנים" שהתקיימה ב-1962 בלוזאן שבשווייץ.
היא העמידה לרשותה של אבקאנוביץ' נול גדול במרתף ביתה.
אולם העבודות שנועדו להצגה בביאנלה היו צריכות להיות בממדים של 12 מ"ר.
על מנת לארוג את עבודותיה נאלצה אבקאנוביץ' להיעזר בחבלי כביסה.
הגובלנים שהציגה בלוזאן היא ונציגים אחרים של האסכולה הפולנית עוררו שערורייה בגלל חדשנותם והועלו איומים בהטלת חרם על הביאנלה מצד גורמים שמרנים.
לבסוף זכתה בהצלחה רבה עם יצירתה "קומפוזיציה עם צורות לבנות".
ב-1965 זיכו אותה פסליה העשויים סיבים בפרס בביאנלה בסאו פאולו בברזיל.
בין השנים 1965 - 1988 עבדה האמנית בדירת החדר שלה שהייתה לה גם לסטודיו בדירתה בקומה העשירית של שיכון בוורשה.
שם יצרה את סדרתה "Alterations".
היא קראה לרקמותיה התלת-ממדיות "אבקאנות" לפי שם משפחתה.
הציגה ברחבי העולם ציורים, רישומים וכן פסלים בחומרים נוספים ויצירותיה הפכו לנשוא חיקוי בארצות רבות באירופה ובאמריקה.
החל משנת 1964 עבדה מגדלנה אבקאנוביץ' עם האסיסטנטית שלה, סטפניה זגודקה.
משנת 1965 לימדה באקדמיה לאמנויות בפוזנן, ובין השנים 1974–1990 כיהנה בה כפרופסור.
בעלה היה שותף ליצירתה, עזר לה במציאת פתרונות טכניים שונים, וערך ביבליוגרפיה מקיפה של עבודותיה.
בני הזוג עברו בשנת 1988 לדירה עם סטודיו רחב ידיים.
א.אבקאנות (1975-1966) עבודות מונומנטליות תלת-ממדיות הדומות לבגדים, עשויות סיבים, תלויות בתקרה, רכות וניתנות לקיפול, גסות במגע.
נארגו ממגוון רחב של סיבים, כולל חבלי סיסאל שנאספו בנמלים, וחוטיהם נפרמו ונצבעו.
מייקל בנסון התייחס אל ה"אבקאנות" לא רק כאל עצמים אלא גם כאל מרחבים.
ה"אבקאנה האדומה" שלה, המזכירה פרפר, ועשויה סיסאל, נמצאת כעת במוזיאון הלאומי לאמנויות בוורוצלב.
"אבקאנה סגולה" בצורת ערווה של אישה - נמצאת במוזיאון המלאכה האמריקאני American Craft Museum בניו יורק.
ב.אמבריולוגיה Embriology) (1980)) מברונזה או אבן - עבודות בעלות חומר רך, רצף של כ-800 חפצים דמויי תפוחי אדמה ממולאים בגדלים שונים, מכוסים בשקים או השופכים את פנימיותם.
בהדרגה החפצים נעשים יותר ויותר קשיחים אבל הם עשויים חומרים שבירים או פגיעים.
הם מוצגים בישיבה או בעמידה, לובשים צורות של גבים, ידיים, ראשים
ג.מרחבים להתבוננות הוזמנו ביפן, איטליה, ישראל (בנגב), קוריאה
קתארסיס (1985) דמויות ברונזה, באוסף ג'וליאנו גורי, על יד פיסטויה, באיטליה
פסלים הומנואידים בשנות 1970 - 1980 פיסלה אבקאנוביץ' סדרות פסלים פיגורטיביים ולא פיסוגרטיבים עשויים ב בדי שק חזקים תפורים וחתוכים יחד וקושרים באמצעות שרפים סינתטיים.
עבודות אלה בעלות אופי ייצוגי יותר מפסלים קודמים אבל עדיין יש בהן הפשטה ודו-משמעות.
Alterations (1974-1975) - 12 דמויות אדם חסרות ראש וחלולות יושבות בשורה.
ראשים (1974-1973) סדרה של תורות ענקיות, מוצקות, המזכירות ראשי אדם נטולי פנים
גבים (1980-1976) - סדרת שמונים פסלים שונים בצורת גבים של בני אדם
המון The Crowd I ) I) (1987-1986) כחמישים דמויות עומדות
תריסר גושים דמויי ביצה בגדלים שונים - הוצגו בביאנלה בווינה ב-1980
לפי מלגוז'אטה קיטובסקה-לישאק, העבודות ה"הומנואידיות" משנות ה-1970–1980 מתמקדות בחברה האנושית ובטבע ככוליות ובמקומם בעולם המודרני.
ריבוי הדמויות מייצג בלבול ואלמוניות, איבוד אינדיבידואליות.
מסבירים זאת בהקשרים של החיים במשטר הקומוניסטי שבו היצירתיות והשכל דוכאו לא פעם לטובת מה שנחשב האינטרס בקולקטיבי.
פסלים שלה "נגב" (1987) מוצגים בגן האמנות ע"ש בילי רוז של מוזיאון ישראל.
בשנת 1991, השתתפה בתערוכת 'אמנות הסיבים הפולנית בת-זמננו' ב'משכן לאמנות' עין חרוד.
המגדלים של סנטה קרוס (בספרדית: Torres de Santa Cruz) הוא קומפלקס מגורים המורכב משני מגדלים זהים (תאומים) הממוקמים בעיר סנטה קרוס דה טנריפה, בירת האי טנריפה ובירת האיים הקנריים (יחד עם לאס פאלמאס דה גראן קנריה), ספרד.
הם תוכננו על ידי האדריכל המקומי חוליאן ואיידארס ונבנו בשנים 2004–2006.
גובהם 120 מטרים (ללא כליא הברק) מה שהופך אותם לגורדי השחקים הגבוהים ביותר באיים הקנריים.
מהשלמת בניית המגדל הראשון ב-2004 ועד 2010 החזיק הפרויקט גם בתואר בניין המגורים הגבוה ביותר בספרד, וכיום מגדלי סנטה קרוז הם מגדלי התאומים הגבוהים ביותר בספרד.
פיתוח האתר לבניית המגדלים החל כבר בשנת 2001. לאחר פיגועי 11 בספטמבר על מגדלי התאומים של מרכז הסחר העולמי בניו יורק, שותק פרויקט הבנייה למשך מספר שנים.
שני המגדלים נבנו בנפרד על ידי שתי חברות שונות.
מגדלי השמירה הבריטיים בראש העין הם מגדלי שמירה שבנו הבריטים בתקופת המנדט הבריטי על מנת לשמור על מחנה צבאי שהקימו.
נכון ל-2015 חלק מהמבנים הבריטים עדיין קיימים בתחומי היישוב ראש העין וביניהם 5 מגדלי שמירה שהוגדרו כאתרי מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
חלקם שופצו ויוצבו על מנת למנוע את קריסתם.
בתקופת המנדט הקימו הבריטים בסיס צבאי גדול ממזרח למסילה המזרחית ולתחנת ראש העין בשם "ראס אל-עין".
בסיס תחזוקה זה נתן שירותים לוגיסטיים לשאר הבסיסים הבריטים באזור.
על מנת לשמור על המחנה הקימו הבריטים כ-8 מגדלי שמירה בהיקף המחנה.
ב-1948, עם הכרזת סיום המנדט, נטש הצבא הבריטי את המחנה וב-1949 התיישבו במקום עולים מתימן שייסדו את ראש העין ואכלסו את המבנים הנטושים.
מתוך כל המגדלים שהוקמו 5 שרדו.
לגבי 4 מהם נראה שיש ניסיון לשמר אותם.
המגדל החמישי נמצא בתחומי מפעל תעשייתי, אינו בר גישה ונראה שאין לגביו פעילות שימור.
גובהם כ-8 מטר (כבניין של 3 קומות) והם בנויים מבטון וחלקם מצופים בלבני סיליקט.
המגדלים פתוחים ובראשם מבנה חצי פתוח ששימש לשומרים כשראשו כוסה בפח.
ההגעה לראש המגדל נעשתה בעזרת סולמות ברזל שחלקם עדיין קיים.
מגדלי מידטאון הם צמד גורדי שחקים בדרך בגין בתל אביב-יפו.
בנייתם החלה בשנת 2013 והסתיימה ב-2018. המגדל הגבוה, בגובה 197 מטרים, משמש למשרדים והשני, בגובה 183 מטרים, משמש למגורים.
כל אחד משני המגדלים כולל חמישים קומות, ובעת השלמתם היה מגדל המשרדים הבניין הרביעי בגובהו בישראל, ומגדל המגורים היה בניין המגורים הגבוה בישראל.
המגדלים הם חלק ממתחם הכולל שני מגדלים נוספים, מרכז קניות ומבני ציבור נוספים.
בעלי הנכס מתקופת ההקמה הם קבוצת ישראל קנדה.
המגדלים נבנו על שטחה של מחלבת תנובה שפעלה במקום בין 1953 ל-2002, ועל שמה כונה הצומת הסמוך "צומת תנובה".
לאחר סגירת המחלבה הפך המגרש לחניון שפעל עד 2012. בשנת 2011 רכשה את המגרש שותפות של החברות ישראל קנדה, אלקטרה נדל"ן ויורוקום נדל"ן, תמורת 530 מיליון ש"ח.
ב-2013 החלו עבודות החפירה במגרש.
בפברואר 2013 פורסם כי 16 הקומות התחתונות במגדל המשרדים נמכרו לפירמת ארנסט אנד יאנג, אך שנה אחר כך הרחיבה הפירמה את הרכישה ל-21 קומות תמורת 342 מיליון ש"ח.
במרץ 2014 פורסם ששלוש הקומות העליונות במגדל המשרדים, בשטח של 5,000 מטר רבוע, נמכרו תמורת 88.5 מיליון שקל, את קומות אלו מאכלסת חברת WeWork שמיקמה את המטה הישראלי שלה בקומה העליונה.
בינואר 2017, רכשה קרן הנדל"ן מגוריט 34 דירות במגדל המגורים, תמורת כ-71.4 מיליון שקל.
ב-2023 נפתחה ברחוב הסמוך תחנת שאול המלך בקו האדום של הרכבת הקלה, שאחת מכניסותיה מקושרת לפרויקט.
מגדלי מידטאון תוכננו על ידי משרדו של האדריכל משה צור.
הם כוללים מגדל משרדים בגובה 197 מטר בן חמישים קומות, בשטח כולל של כ-75 אלף מטר רבוע.
עיצובו של המגדל הוא כשתי תיבות המונחות זו על גבי זו בהיסט קל.
התיבה התחתונה מתנשאת לגובה 32 קומות ושאר קומות המגדל מוסטות בסיבוב קל.
מגדל המגורים הסמוך מתנשא לגובה של 183 מטר וכולל 50 קומות בהן 338 דירות.
בעת השלמתו היה מגדל המגורים הגבוה בישראל.
את מגדל המגורים משרתות שש מעליות ובריכת שחייה.
המגדל כולל 34 דירות בשכירות מוזלת, בבעלות עיריית תל אביב-יפו ובניהול חברת השיכון העירונית עזרה ובצרון.
במתחם הפרויקט נבנה מרכז מסחרי בשטח של כ-19 אלף מטר רבוע.
חלק מהמרכז משתרע במפלס המרתף ומקושר לתחנת שאול המלך בקו האדום של הרכבת הקלה.
במפלס הקרקע תיבנה כיכר עירונית המשותפת גם לשני המגדלים הצפויים להיבנות על מגרש שירותי בריאות כללית הסמוך.
בכיכר נבנו מבנים מסחריים בני שתיים עד שלוש קומות.
במתחם נבנו על ידי היזמים גם שירותים עירוניים, כדוגמת גני ילדים ואולם ספורט עם 480 מושבים, ממזרח למגדל המשרדים, כמטלה ציבורית על פי דרישת עיריית תל אביב-יפו.
אולם הספורט נבנה לשימוש רב-תכליתי לכדורסל, כדוריד, התעמלות, ועוד.
לקבוצות בליגות נמוכות, מענפים פחות פופולריים וכמתקן אימונים.
מדרום למתחם צפוי להיסלל כביש גישה חדש, ובעתיד צפוי להיבנות גשר חדש מעל נתיבי איילון שיקשר את רחוב עמק ברכה אל המתחם מכיוון מזרח.
בכיוון מערב צפוי להיבנות גשר להולכי רגל.
סך שטח המשרדים, המגורים והמסחר הנבנים בפרויקט עומד על כ-125 אלף מטר רבוע.
במתחם נבנו חמש קומות חניון בשטח של כ-82 אלף מטר רבוע.
עלות הפרויקט עומדת על כ-2.6 מיליארד ש"ח.
מגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה (גרמנית: Magdalene Sibylle von Preußen; 3 ביולי 1576 - 12 בפברואר 1659) הייתה בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה, ואשתו של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה.
מגדלנה זיבילה נולדה ב-3 ביולי 1576 בקניגסברג, לאלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה, ארכידוכסית אוסטריה.
מגדלנה זיבילה גדלה עם אחיותיה בטירת קניגסברג, וקיבלה חינוך פרוטסטנטי, ואף העריצה את גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה.
בשנת 1607 התחתנה מגדלנה זיבילה עם יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, שהיה בן בריתה של ממלכת שוודיה במהלך מלחמת שלושים השנים.
בשנת 1656 מת בעלה יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובנה יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, וב-12 בפברואר 1659 מתה מגדלנה זיבילה בדרזדן.
בשנת 1607 התחתנה מגדלנה זיבילה עם יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
מגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט , הייתה סבתו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
מגדלנה אוגוסטה נולדה ב-13 באוקטובר 1679 בצרבסט שהשתייכה לנסיכות אנהלט-צרבסט, לקרל, נסיך אנהלט-צרבסט, ולסופיה, דוכסית סקסוניה-וייסנפלס, בתו של אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס.
ב-7 ביוני 1696 התחתנה מגדלנה אוגוסטה עם פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג.
ממנו היו לה 19 ילדים.
בשנת 1732 מת בעלה פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ובנה פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1736 התחתנה בתה אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג עם פרדריק, נסיך ויילס, אולם מגדלנה אוגוסטה סירבה ללמד אותה אנגלית, בטענה שבית הנובר הוא גרמני, והיא תסתדר עם השפה הגרמנית בבריטניה.
ב-11 באוקטובר 1740 מתה מגדלנה אוגוסטה באלטנבורג, והיא בת 61 שנה.
ממנו היו לה 19 ילדים:
מגדלנה (בספרדית: Magdalena) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה.
המחוז נמצא בצפון קולומביה והוא גובל בים הקריבי בצפון, בלה גואחירה בצפון מזרח, בססאר במזרח, בבוליבר בדרום ובמערב ובאטלאנטיקו במערב.
בירת המחוז היא סנטה מרתה.
לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציית סנטה מרתה, ששטחה דמה לשטח המחוז העתידי.
ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והוקמה מדינת מגדלנה, שכללה את שטחי מחוזות מגדלנה, לה גואחירה וססאר העתידיים.
ב-1898 פוצלו מהמחוז שטחים שהפכו בסופו של דבר למחוז לה גואחירה.
ב-1967 המחוז קטן פעם נוספת כשפוצל ממנו מחוז ססאר.
בשנת 2020 התרחשה בשטחי המחוז התפוצצות מכלית הדלק וכתוצאה מכך נהרגו עשרות אנשים.
הכלכלה המקומית מסתמכת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כותנה, אורז, בננה וטבק, גידול מקנה, דיג, תיירות והפעילות בנמל סנטה מרתה.
בדומה לחלק גדול ממחוזות קולומביה, יש למחוז חלוקה מנהלית נוספת מלבד החלוקה לרשויות מקומיות והוא מחולק לחמש פרובינציות (Provincias) כדלהלן:
שם שם בספרדית מספר רשויות מקומיות סנטה מרתה Santa Marta1 צפון Norte7 מרכז Centro6 דרום Sur7 ריו Río9
מגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס , הייתה אשתו של פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג וסבתא רבתא של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
מגדלנה זיבילה נולדה ב-2 בספטמבר 1648 בהאלה שהשתייכה לארכיבישופות מגדבורג, לאוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס ולמריה אנה ממקלנבורג-שוורין, בתם של אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין ואנה מריה מפריזיה המזרחית.
ב-14 בנובמבר 1669 התחתנה מגדלנה זיבילה עם פרידריך, נסיך סקסוניה-גותה, ממנו היו לה 8 ילדים.
לאחר מותו של חמיה ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה בשנת 1675, שלטו בעלה פרידריך ואחיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.
ב-7 בינואר 1681 מתה מגדלנה זיבילה, והיא בת 32 שנים.
נכדתה של מגדלנה זיבילה - אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, הייתה אמו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
ב-14 בנובמבר 1669 התחתנה מגדלנה זיבילה עם פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ממנו היו לה 8 ילדים:
אנה סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1670–1728), התחתנה עם לודוויג פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט.
דורותיאה מריה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1674–1713), התחתנה עם ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
פרדריקה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1675–1709), התחתנה עם יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט.
פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (1676–1732).
יוהנה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1680–1704), התחתנה עם אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ.
מגדלית הנחלים (שם מדעי: Melanoides tuberculata), נקרא בעבר מגדלן מגובשש, הוא מין של חילזון מים מתוקים.
לחילזון קונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי, בעלת 10–15 פיתולים.
צבעה שחום או חום בהיר עד קרם, וכאשר החילזון בחיים יש עליה נקודות אדומות קטנות, דבר שהעניק לו את שמו המדעי.
מגדלית הנחלים נפוץ במקווי מים מתוקים עד מליחים באזורים בעלי אקלים חם או אקלים סובטרופי.
מגדלית הנחלים נמצא גם בישראל, בעיקר באזור הצפון, במערכת המים של נהר הירדן והכנרת.
למגדלית הנחלים קונכייה מוארכת, גבוהה וצרה, וצורתה היא כמגדל ספירלי.
הפתח אליפטי עם שפה תמימה וללא מרזב.
צבעה הוא חום בהיר עד צבע קרם, ועליה נקודות אדומות בצבע דמוי חלודה.
לאורך הפיתולים ישנם רכסים מגובששים (ומכאן שם המין העברי).
הקונכייה היא צרה וגבוהה: אורכה הממוצע הוא 20–27 מילימטר (מ"מ), ולעיתים 30–36 מ"מ, אך מספר פרטים ענקיים נשאו קונכייה שאורכה עד 80 מ"מ (8 סנטימטר).
בקונכייה יש 10–15 פיתולים וכאשר החילזון חי על רגלו יש מכסה קרני (operculum) שסוגר את הקונכייה כאשר החילזון מתכנס לתוכה.
הקונכייה של מגדלית הנחלים בישראל שונה משאר העולם בצבעה ובגודלה.
גובהה/אורכה הממוצע הוא 30–40 מ"מ וצבעה שחור או שחום, ככל הנראה לשפר את ההסוואה על רקע סלעי הבזלת שבאזור הכנרת, ורק אחרי מותו של החילזון, כאשר נשטף ממנה הציפוי השחור, היא נותרת בצבע חום בהיר או לבן-צהוב.
מגדלית הנחלים הוא חילזון מים מתוקים וחי בקרקעות בוציות שבתוך מקווי מים.
הוא מצוי בעומקים של 3–10 מטר אך לפעמים מעמיק עד אף ל-15–20 מטר, בעיקר בחורף.
רוב הזמן הוא מתחפר לעומק של עד 3 ס"מ בתוך האדמה ופעיל בעיקר בלילות.
הוא ניזון מאצות מיקרוסקופיות ומרקבובית.
החילזון מעדיף טמפרטורות של 18 עד 25 או עד 32 מעלות צלזיוס.
הוא יכול לחיות גם במים חמים יותר, אך מחקר שנערך מצא שמים בטמפרטורה מעבר ל-50 מעלות צלזיוס הם קטלניים עבורו.
רמת המליחות (ריכוז מלח) שהחילזון יכול לעמוד בה היא 32.5 פרומיל.
הנקבות הן בעלי גונדות ירוקות ואילו הזכרים הם בעלי גונדות אדומות.
אסטרטגיית הרבייה שלהם היא מסוג r: העדפה של הולדת מספר גבוה של צאצאצים שהסיכויי של כל אחד מהם לשרוד היא מאוד נמוכה.
הנקבות של מגדלית הנחלים מסוגלות לרביית בתולים והטלת בצים מופרות.
את הבצים (שמספרן נע בין 1 ל-64) הן נושאות בכיס בתוך גופן, עד אשר הן בוקעות.
גודל האבקועים הוא 1.2–2.2 מילימטר, וכאשר הם מגיעים לאורך של 5–10 מילימטר הם מגיעים לבגרות מינית ומסוגלים להתרבות.
מגדלית הנחלים נחשב לעיתים למזיק לחקלאות, אך עיקר האיום שלו על בני האדם היא עובדת היותו פונדקאי למספר רב של טפילים, חלקם מסוכנים לאדם.
מחקר שנערך ב-2011 מנה 37 טפילים שחיים בגוף מגדלית הנחלים, מהם 11 מסוכנים לאדם.
לכן נעשים ניסיונות לבערו ממקווי מים מתוקים שהאדם משתמש בהם.
מגדלית הנחלים נפוץ בחלקים רבים בעולם.
תפוצתו הטבעית היא בחלק הדרומי של אסיה, במזרח התיכון ובאפריקה.
כמין פולש הוא חדר גם לאמריקה (הן אמריקה הצפונית והן אמריקה הדרומית), לניו זילנד ולאירופה.
מדינות בהן הוא נפוץ באופן טבעי
מדינות בהן הוא קיים כמין פולש
אירופה , , , , וכנראה גם מדינות נוספות.
מגדלנה, נסיכת רויס-קסטריץ , הייתה כלתו של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה.
מגדלנה נולדה ב-20 באוגוסט 1920 בלייפציג, להיינריך העשרים ושישה, נסיך רויס-קסטריץ ולהרמינה, נסיכת שנבורג-ואלדנבורג, בתם של היינריך, נסיך שנבורג-ואלדנבורג ואולגה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-פרוידנברג.
ב-5 ביוני 1943 התחתנה מגדלנה עם הוברטוס, נסיך פרוסיה, בנו של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, ממנו נולדו לה שתי בנות.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה ברחה המשפחה מפני הצבא האדום והשתקעו בבידינגן, שם הקים בעלה הוברטוס יקב אירוח שהיה בניהולו.
זמן קצר לאחר מכן היגרו לשם גם מגדלנה והבנות, אולם, ב-8 באפריל אותה שנה מת הוברטוס במפתיע בווינדהוק, כתוצאה מדלקת התוספתן, ובעקבות כך חזרו מגדלנה והבנות לגרמניה.
ב-10 באוקטובר 2009 מתה מגדלנה בבית בתה בטירת לוונשטיין, קליינהויבאך, ובעת מותה היא הייתה הכלה האחרונה של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה שנותרה בחיים.
ב-5 ביוני 1943 התחתנה מגדלנה עם הוברטוס, נסיך פרוסיה, ממנו נולדו לה שתי בנות:
מגדלנה זיבילה מהולשטיין-גוטורפ , הייתה בתו של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ואשתו של גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב.
מגדלנה זיבילה נולדה בשנת 1631 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה.
ב-28 בדצמבר 1654 התחתנה סופיה אוגוסטה עם גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב, ממנו נולדו לה 11 ילדים.
בשנת 1695 מת בעלה ללא בנים, ובעקבות כך פרץ סכסוך ירושה בין אדולף פרידריך, דוכס מקלנבורג-שטרליץ לאחיינו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין.
מגדלנה זיבילה המשיכה לגור בטירה בגיסטרו, עד מותה בשנת 1719.
ב-28 בדצמבר 1654 התחתנה מגדלנה זיבילה עם גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב, ממנו נולדו לה 11 ילדים:
יוהאן, נסיך הכתר של מקלנבורג-גיסטרוב (1655–1660).
מריה ממקלנבורג-גיסטרוב (1659–1701), התחתנה עם אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ.
סופיה ממקלנבורג-גיסטרוב (1662–1738), התחתנה עם כריסטיאן אולריך הראשון, דוכס וירטמברג-אלס.
כריסטינה ממקלנבורג-גיסטרוב (1663–1749), התחתנה עם לודוויג כריסטיאן, רוזן שטולברג-גדרן.
קרל, נסיך הכתר של מקלנבורג-גיסטרוב (1664–1688), התחתן עם מריה אמליה מברנדנבורג.
הדוויג ממקלנבורג-גיסטרוב (1666–1735), התחתנה עם אוגוסט, דוכס סקסוניה-מרזבורג-צרביג.
לואיזה ממקלנבורג-גיסטרוב (1667–1721), התחתנה עם פרדריק הרביעי, מלך דנמרק.
אליזבת ממקלנבורג-גיסטרוב (1668–1738), התחתנה עם היינריך, דוכס סקסוניה-מרזבורג.
מגדלי תוצרת הארץ או מגדלי ToHa (ToHa - קיצור של "תוצרת הארץ" באלפבית לטיני) הם זוג מגדלי משרדים, האחד קיים בשטח והשני בבנייה.
המגדלים נבנים במפגש הרחובות דרך השלום, רחוב יגאל אלון ורחוב תוצרת הארץ בתל אביב, סמוך לתחנת רכבת השלום.
מתחם המגדלים משתרע על 17 דונם.
המגדל הראשון, שבו 29 קומות, מתנשא לגובה של 112.5 מטרים ושטחו הכולל הוא כ-55 אלף מטרים רבועים.
המגדל השני מתוכנן לכלול 77 קומות על שטח כולל של 130 אלף מטרים רבועים, ועם השלמתו צפוי להיות גורד השחקים השני בגובהו בישראל.
למגדל ארבע קומות של חניון תת-קרקעי, שבהן יש מקום לכ-950 מכוניות.
שני המגדלים הם מיזם משותף של חברות הנדל"ן "אמות השקעות" ו"גב-ים".
אדריכל המיזם הוא משרד "ארד-ישר אדריכלים" - שותפות שהוקמה לצורך מיזם זה בין המעצב רון ארד ומשרד ישר אדריכלים.
החברות נערכות לבניית מגדל שלישי, וקיים תכנון אף לרביעי.
המגדלים מתוכננים לפי תקן הבנייה הירוקה Leed Platinum.
בניין תוצרת הארץ - ToHa 1 זכה בהסמכת LEED Platinum.
במבט מעל למגדל הראשון, בן 29 הקומות, צורה דומה לאות "ר".
במבט מהצד רואים שהחל מקומת הקרקע ועד לאמצע הבניין הקומות גדלות בהדרגה, ומנקודה זו ועד לגג הקומות קטנות בהדרגה.
על גג הבניין, בשטח של כ-800 מ"ר, קומת גג פתוחה לשמיים הנגישה היישר מלובי פרטי הממוקם בקומת הפארק וכן מהלובי הראשי של המגדל.
בקומה מתוכננים מסעדות ובתי קפה הצופים על הסביבה: תל אביב, גבעתיים ורמת גן.
קבלן הבניין של המגדל הראשון הוא קבוצת בסט.
ההשקעה בהקמת הבניין היא כ-950 מיליון ש"ח, והוא הושלם בסוף 2018. במסגרת הקמת הבניין נהרס "בית גזית"', בן 5 קומות, ששכן בפינה הדרום-מערבית של המתחם.
כשליש משטח הבניין הושכר לחברת WeWork.
שוכרת גדולה נוספת היא חברת Natural Intelligence.בבניין שוכנים גם משרדים של סיילספורס ישראל ומוטורולה סולושנס ישראל.
במאי 2021 נבחר המגדל ל"מגדל המשרדים הטוב בעולם", ול"מגדל הטוב במזרח התיכון ואפריקה" על ידי המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית.
התוכניות שונו באופן מהותי מספר פעמים במשך השנים, ועל פי התוכנית העדכנית המגדל יהיה בגובה 292.8 מטרים ויכלול 77 קומות שבהן משרדים בשטח 160,000 מ"ר.
עלותו הכוללת של המגדל צפויה להגיע לכ-3 מיליארד שקלים אשר ימומנו על ידי 2 יזמיות הפרויקט - חברת אמות וחברת גב-ים.
ביוני 2024 חתמה חברת גוגל על חוזה שכירות ל-10 שנים במסגרתו תאכלס את 24 הקומות העליונות בבניין, שבהן משרדים בשטח 60,000 מ"ר.
את עסקת הענק הוביל אבי יעקובוביץ מנכ"ל חברת גב ים, מדובר בעסקת השכרת המשרדים הגדולה ביותר שנחתמה עד כה בישראל, הן בהיבט של שטח המשרדים והן במחיר.
בנובמבר 2024, נבנתה הקומה ה-63 בשלד הבניין והוא עבר בגובהו את מגדל עזריאלי שרונה.
בכך הפך לגורד השחקים השני בגובהו בישראל, זאת לאחר שחודש וחצי לפני כן, הפך מגדל ביונד הדרומי בגבעתיים לגורד השחקים הגבוה בישראל.
מגדלנה מבוואריה הייתה בתו של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ואשתו של וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג.
מגדלנה נולדה ב-4 ביולי 1587 במינכן לוילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן, בתם של פרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק.
בשנת 1607 ביקש מתיאס, ארכידוכס אוסטריה את ידה של מגדלנה.
יוזם ההצעה היה יועצו של מתיאס, מלכיאור קלזל, שרצה את בוואריה לצידו במאבק בין הארכידוכס לאחיו רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
על אף שאביה של מגדלנה נטה לקבל את ההצעה, אחיה מקסימיליאן סירב לה מפני שלא רצה להיות מעורב בסכסוכי השושלת האוסטרית.
בשנת 1608 ויתר מתיאס רשמית על הנישואין לבקשת אחיו.
זמן קצר לאחר מכן גילה עניין במגדלנה לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה.
במאי 1609 ביקר לאופולד החמישי במינכן והסכים לוותר על עמדותיו הכנסייתיות כדי להינשא למגדלנה.
במהלך הביקור היא פיתחה רגשות למחזר שלה ואמרה כי "למתיאס לא היו לה רגשות של חיבה", והיא מעדיפה להיות נזירה ולא להינשא לו.
בלחץ אביה ואחיה, הסכימה מגדלנה לבסוף בשנת 1613 לנישואי נוחות.
ב-11 בנובמבר 1613 התחתנה מגדלנה עם וולפגנג וילהלם, נסיך הכתר של פפאלץ-נויבורג, חבר קרוב של אחיה.
בעזרת נישואיה קיוו השליטים הבווארים שוולפגנג וילהלם הלותרני יחזור לאמונה הקתולית.
טקס החתונה נערך על ידי הנסיך הבישוף של אייכשטדט, יוהאן כריסטוף פון וסטרשטטן, במינכן, בנוכחותם של 17 נסיכים ריבוניים.
שלושה ימים לאחר מכן ויתרה מגדלנה על כל זכויות הירושה על בוואריה לעצמה וליורשיה.
כנדוניה קיבלה כ-50,000 פלורינים ו-30,000 פלורינים נוספים מאחיה.
מגדלנה הקימה קפלה קתולית בטירת נויבורג עם שני ישועים שליוו אותה.
זמן קצר לאחר מכן, נשלחו שני הישועים להולנד על ידי חמיה של מגדלנה, פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג.
ב-15 במאי 1614, כמה חודשים לפני מות אביו, קיבל על עצמו וולפגנג וילהלם (בהשפעת אשתו) את הדת הקתולית.
עבור הרפורמציה הנגדית הייתה זו הצלחה משמעותית מוצדקת למגדלנה ומחויבותה למדיניות אחיה.
הנישואים בין מגדלנה לוולפגנג וילהלם, למרות כל הבעיות, היו מאושרים מאוד.
מגדלנה תוארה באופן דומה מאוד לאחיה, חכמה ושאפתנית פוליטית.
ב-4 באוקטובר 1615 ילדה את בנה היחיד, פיליפ וילהלם, שנקרא על שם שני סביו.
מגדלנה מתה באופן פתאומי ב-25 בספטמבר 1628 בנויבורג על הדנובה, ונקברה בכנסיית נויבורג הישועית שנבנתה זה מקרוב.
מגדלנה אווה טול (בפולנית: Magdalena Ewa Tul; נולדה ב-29 באפריל 1980) היא זמרת פולנייה.
טול נולדה בגדנסק ובילדותה הייתה חברה בלהקת ילדים מקומית.
בשנת 2000 עברה לוורשה שם החלה לשמש כזמרת ושחקנית בתיאטרון מוזיקלי בעיר.
לאחר מכן עברה לעבוד בתיאטרון אחר והופיעה במחזות זמר כמו גריז, מיס סייגון וקאטס.
ב-2004 הוציאה את הסינגל הראשון שלה "Full of Life".
ב-2005 הייתה בין המועמדים של הטלוויזיה הפולנית בוועדה לבחירת האמן שייצג את פולין באירוויזיון.
ב-2007 יצא האלבום הראשון שלה.
זכתה לייצג את פולין באירוויזיון 2011 עם השיר "Jestem", ולא עלתה לשלב הגמר.
היא דובבה במספר סרטים בפולין וביניהם "רגרטס בפריס" המבוסס על הסדרה רגרטס של ניקלודיאון ובבובספוג מתחת לאפס ובמספר סדרות טלוויזיה כמו תותית, מועדון ווינX סיפורי ג'ינג'ר וסוסלנד.
מגדלנה מברנדנבורג הייתה בתו של יוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואשתו של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט.
בנוסף, מגדלנה הייתה סבתא רבתא של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.
מגדלנה נולדה ב-7 בינואר 1582 בברלין, ליוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ולאליזבת מאנהלט-צרבסט, בתם של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט ואגנס מבארבי.
ב-14 ביוני 1598 התחתנה מגדלנה עם לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט, ממנו נולדו לה 11 ילדים.
ב-4 במאי 1616 מתה מגדלנה בדרמשטאדט, מה שפגע קשות בבעלה, ובעקבות כך הוא החליט לעלות לארץ הקודש.
ב-14 ביוני 1598 התחתנה מגדלנה עם לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט, ממנו נולדו לה 11 ילדים:
האי מגדלנה (בספרדית: Isla Magdalena) הוא אי קטן במצר מגלן בדרום צ'ילה.
האי הוא אזור רבייה חשוב עבור פינגווינים מהמין פינגווין מגלן.
הוא מאוכלס כל השנה על ידי כוח קטן של שומרי הפארק: 6 בקיץ, 3 בחורף.
לטירונים או לשומרים בשנתם הראשונה אסור להתנדב לתפקיד זה בתנאי החורף הקשים.
הם מתגוררים במבנה המשמעותי היחיד הצמוד למגדלור של האי מגדלנה.
ההיסטוריונים משוכנעים שפרדיננד מגלן ראה את האי ב-1520 כשהוא עבר לראשונה במצר, בדרכו להקיף את העולם.
תיאור של האי מופיע ביומנו של אנטוניו פיגאפטה, עוזרו האיטלקי של מגלן שיצא לאור בשם "המסע הראשון סביב העולם" (Relazione del primo viaggio intorno al mondo).
בשנת 1902 הוקם מגדלור בנקודה הגבוהה ביותר של האי.
המגדלור מופעל על ידי טורבינת רוח מאז שנת 1955. בשנת 1976 המבנה צורף לרשימת המבנים ההיסטוריים של צ'ילה.
כיום המגדלור עובד באופן אוטומטי לחלוטין ומשמש גם כמגדל תצפית ומרכז מידע.
האי שוכן במצר מגלן במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה, כ-32 קילומטרים צפונית-מזרחית לבירת המחוז פונטה ארנס.
אורכו 1.7 קילומטרים, רוחבו 650 מטרים וגובהו המקסימלי 27 מטרים מעל גובה פני הים.
אקלים האי הוא האקלים הממוזג והקר האופייני לדרום צ'ילה.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא סביב 8°C.
בחודשי החורף הטמפרטורות הן סביב 0°C.
הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 14.9°C.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא בסביבות 300 עד 400 מילימטרים.
הצמחייה של האי מוגבלת לעשבים הגדלים בדלילות.
האי מגדלנה הוא אתר רבייה חשוב עבור פינגווינים, קורמורנים וכמה מינים של שחפים.
מאוקטובר ועד מרץ מאכלסים את האי מעל ל-60,000 זוגות של פינגווין מגלן.
אריה ים דרום-אמריקאי ודוב ים דרום-אמריקני חיים בחלק הדרום-מערבי של האי.
ב-1966 הוכרזו האי מגדלנה והאי מרטה (Isla Marta) הסמוך כפארק תיירות לאומי (Parque Nacional de Turismo).
ב-1982 הוכרזו שני האיים כמונומנט לאומי בשם "המונומנט הטבעי לוס פינגווינוס" (Los Pingüinos Natural Monument).
הדיג אסור ברדיוס של 30 קילומטרים סביב האי.
משנת 1998 פועל באי פרויקט מעקב אחרי התפתחות אוכלוסיית הפינגווינים והשפעות התיירות עליהם בחסות ממשלת צ'ילה, ובשיתוף הממשלה האנגלית.
החוקרים משווים את התוצאות למצבם של הפינגווינים באיי פוקלנד, שבהם מותר דיג מסחרי, ונקבע כי בעלי החיים באי מגדלנה מראים חיוניות משמעותית, הם צעירים יותר וכי אוכלוסיית האי הכוללת גדלה בהתמדה.
לשינויי האקלים הייתה השפעה שלילית על הפינגווינים, כמו העלייה באוכלוסיית החמסניים הניזונים מביצי הפינגווינים ומהאפרוחים.
ניתן להגיע אל האי מגדלנה במעבורת מפונטה ארנס.
מדי שנה מבקרים מעל ל-23,000 תיירים באי, במיוחד כדי לצפות בפינגווינים הרבים.
מגדלי נאמן הוא מתחם מגורים בצפון תל אביב, הכולל שבעה בנייני מגורים ו-330 יחידות דיור.
מהווה חלק משכונת צוקי אביב.
את חזיתות המבנים מעטר פסיפס בצבעים שונים, יצירה של האמן יעקב אגם.
המתחם הוקם בניצוחו של עורך הדין אברהם נאמן ונקרא על שם אביו.
עתודות הקרקע לבנייה בצפון מערב תל אביב מתחלקות בין אלפי בעלים ויורשים, אשר חלקם מחזיקים בקרקע עוד מלפני קום המדינה.
זה היה המצב המשפטי גם באשר לאדמות עליהן יושב המתחם.
רכישת האדמות לבניית המתחם הייתה מורכבת והחלה באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. היא גובשה בחלקה על ידי חברת אזורים ובחלקה על ידי נאמן.
המתחם שוכן ברחוב מיכאל נאמן, שהיה גואל קרקעות ואביו של אברהם נאמן.
שלב א' של הפרויקט, הכולל ארבעה בניינים בני 12 קומות אשר מחוברים ביניהם באמצעות בנייה מרקמית בת 3 קומות, הוקם ביוזמה של נאמן וחברת אזורים ונבנה על ידי אשרמים (מקבוצת אשטרום).
גוש בניינים זה נבנה בשנים 1998 - 2000 כשכונה מבודדת בחולות צפון תל אביב.
המבנים אוכלסו בשנת 2000, כ-200 יחידות דיור אשר לרשותן עומדים מרתפי חניה ומועדון ספורט המכיל גם בריכת שחייה אשר מצויה במבנה נפרד.
הכניסה למתחם היא דרך לובי מפואר המארח תערוכות.
הדירות הן בגדלים מגוונים, כאשר דירה טיפוסית היא בת 4 או 5 חדרים ולה מרפסת שמש מעוגלת.
שלב ב' של הפרויקט כולל שלושה בנייני מגורים, בני 12 קומות ובהם כ-130 דירות.
את הבניין החמישי בנתה דניה סיבוס ביוזמה של אזורים.
את הבניין השישי בנתה דניה סיבוס ביוזמה של קבוצת רכישה שארגנו האחים חג'ג' ואקרו נדל"ן.
הם אוכלסו ב-2012. את הבניין השביעי יזם ובנה יוסי אברהמי.
הוא שווק תחת המותג "מגדלי נאמן VIP" ואוכלס ב-2015. גם בניינים אלה בנויים מעל מרתפי חניה.
בין תכנון שלב א' לשלב ב' חלו שינויים רגולטוריים שבאים לידי ביטוי בתכנון הבניינים במתחם: בשלב א' הממ"ד בדירה טיפוסית הוא קטן ומשמש כמזווה ואילו המרפסת אינה מקורה, אלא הנה מרפסת שמש.
שינוי בתקנות חייב תכנון ממ"ד גדול ובשלב ב' הממ"ד משמש כאחד מחדרי השינה.
לעומת זאת, האיסור לבנות מרפסות מקורות בוטל, לכן בשלב ב' המרפסות מקורות.
פרט לכך דומים הבניינים בשלב ב' לאלה שבשלב א' וגם הם מעוטרים בפסיפס ססגוני, אם כי בעיצוב שונה.
דירה טיפוסית בשלב ב' היא בת 4.5 או 5 חדרים ולה מרפסת מעוגלת גדולה.
מורכבותו של הפרויקט, בכלל זה ריבוי הבעלים, ריבוי שלבי הבנייה וריבוי היזמים, הפכה אותו כר פורה לסכסוכים משפטיים.
מגדלי נאמן שימשו ומשמשים ככתובתם של אנשים מוכרים לא מעטים, בעיקר מהצמרת העסקית.
בין הדיירים היה גם שמעון פרס שהתגורר במתחם מאז עזב את משכן הנשיא ועד מותו.
שבעת הבניינים במתחם תוכננו על ידי כנען שנהב אדריכלים.
מגדלים הוא פזמון שכתב והלחין אדם גורליצקי ובוצע בדואט של גורליצקי ודני בסן.
השיר יצא לאור בשנת 2015.
גורליצקי הקליט את השיר כאשר הוא מבצע אותו לבדו, אך לאחר מכן החליט להקליט אותו בדואט עם בסן.
השיר נכלל באלבומו של גורליצקי "שתי ארצות".
השיר מתייחס למחאה החברתית בישראל שארעה בשנת 2011. הדוברים מבטאים את אכזבתם מתוצאות המחאה.
בוידאו קליפ לשיר שולבו קטעים מן המחאה החברתית.
השיר דורג בשיאו במצעדים השבועיים של רשת ג' במקום השלישי.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של הרשת הוא דורג במקום ה-27.
אִוָוה מָגְדַלִנָה אָנְדֶשוֹן (בשוודית: Eva Magdalena Andersson; נולדה ב-23 בינואר 1967) היא פוליטיקאית שוודית העומדת בראש מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה (S).
הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה של שוודיה שכיהנה כראש ממשלת שוודיה החל מ-30 בנובמבר 2021 ועד 18 באוקטובר 2022.
מגדלנה אנדשון נולדה בשנת 1967, בת יחידה ליירן אנדשון, מרצה לסטטיסטיקה באוניברסיטת אופסלה, ולבירגיטה אנדשון, מורה.
בשנת 1983 הצטרפה ל, וב-1987 נבחרה לנשיאת סניף אופסלה של התנועה.
לאחר סיום לימודיה בתיכון עברה לסטוקהולם לשם לימודים ב, ובשנת 1992 קיבלה תואר שני בכלכלה.
בשנים 1992–1995 המשיכה שם בלימודים לתואר דוקטור, אך לא סיימה את התואר.
בסתיו 1994 שהתה ב בווינה, ובאביב 1995 למדה באוניברסיטת הרווארד.
עם סיום לימודיה עבדה בשנים 1996–1998 כיועצת פוליטית לראש ממשלת שוודיה, יירן פרסון.
בשנים 1998–2004 הייתה מנהלת התכנון במשרד ראש הממשלה.
בשנים 2007–2009 הייתה יועצת פוליטית לראש האופוזיציה, מונה סהלין.
היא פרשה מתפקיד זה כאשר מונתה למנהלת , תפקיד שבו שימשה עד 2012. היא התפטרה עם בחירתה כמועמדת של מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית לקראת הבחירות לריקסדאג (בית הנבחרים של שוודיה) של שנת 2014.
עם ניצחון מפלגתה בבחירות, אנדשון נבחרה לריקסדאג ומונתה ל בממשלתו של סטפן לוון.
היא מונתה שנית למשרה זו לאחר הבחירות של 2018.
בדצמבר 2020 נבחרה לראש הוועדה של קרן המטבע הבין-לאומית (IMFC), לקדנציה של שלוש שנים (היא אישה ראשונה בתפקיד זה)
בקיץ 2021 התרחש בשוודיה משבר פוליטי פנימי בתוך גוש השמאל, שבעקבותיו נפלה ממשלת לוון השנייה, שהוקמה בהרכב זהה שבועיים לאחר מכן.
באוגוסט 2021, חודש לאחר הקמתה מחדש, הודיע ראש הממשלה סטפן לוון, בראיון ברשת הטלוויזיה הממלכתית, על כוונתו להתפטר בסתיו 2021 מראשות המפלגה והממשלה.
ההתפטרות נכנסה לתוקפה בראשית נובמבר 2021. ב-4 בנובמבר 2021 נבחרה אנדשון לתפקיד מנהיגת המפלגה.
ב-10 בנובמבר התפטר לוון מראשות הממשלה, וכעבור מספר ימי התייעצויות הרכבת ממשלה חדשה הוטלה על אנדשון.
היא השיגה את תמיכתן של ומפלגת השמאל, וב-24 בנובמבר 2021 אישר הריקסדאג את מינויה לראש ממשלת שוודיה (אישה ראשונה בתפקיד זה), מינוי שאמור היה להיכנס לתוקפו החל מיום שישי, 26 בנובמבר.
בכך הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לראשות הממשלה של שוודיה על ידי הריקסדאג, ושוודיה חדלה להיות המדינה הנורדית היחידה שמעולם לא בחרה אישה לראשות הממשלה, אף שלבסוף הדבר לא התממש בפועל.
שעות אחדות לאחר בחירתה היא כשלה באישור הצעת תקציב המדינה, ובמקום זאת אושרה הצעת התקציב של האופוזיציה, בעקבות הצבעת מפלגת הירוקים שגם פרשה מהקואליציה, אנדשון נאלצה להודיע על התפטרותה מראשות הממשלה, כפי שהחוק מחייב במקרה זה.
אנדשון התפטרה על בסיס ההסכמה לפיה על ראש ממשלה להתפטר אם מפלגה עוזבת את קואליציית השלטון.
ההצבעה עברה עם 173 מתנגדים (המהווים פחות ממחצית חברי הפרלמנט) מול 101 תומכים.
אנדשון נכנסה לתפקיד ב-30 בנובמבר באופן רשמי.
במרץ 2022, ממשלתה הודיעה כי תעלה בהקדם האפשרי את תקציב הביטחון ל-2% מהתוצר המקומי הגולמי, על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה.
הסוציאל-דמוקרטים החלו בסקירה של מדיניותם ביחס להגדרתה המסורתית של שוודיה כמדינה נייטרלית.
באפריל 2022, ממשלתה התמודדה עם מהומות לאחר שפוליטיקאי מהימין הקיצוני יזם שריפה של ספרי קוראן.
במאי 2022, הודיעה על כוונתה של שוודיה להצטרף לנאט"ו כאשר ברקע היה חשש מרוסיה לאור הפלישה הרוסית לאוקראינה וכוונת פינלנד להצטרף לנאט"ו.
הבקשה הוגשה לבסוף באופן רשמי, במשותף עם פינלנד, ב-18 במאי.
בתקופת כהונתה חלה התחממות ביחסים בין ישראל לשוודיה, לאחר תקופה ארוכה של יחסים קרים ומתוחים, בעיקר בשל התבטאויות רבות נגד ישראל מצד הממשלה השוודית וראש הממשלה הקודם, סטפן לוון, והביקורת הרבה בשוודיה על מדיניות ישראל בנוגע לסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בספטמבר 2021, שר החוץ הישראלי יאיר לפיד ושרת החוץ השוודית אן לינדה נפגשו, הודיעו על סיום המשבר ביחסים ועל חידוש הקשר בין משרדי החוץ, וכי ישובו לשתף פעולה בפורומים הבינלאומיים.
כעבור חודש לינדה הגיעה לביקור בישראל.
במקביל לתפקידיה בפוליטיקה השוודית מילאה אנדשון שלל תפקידים בכלכלה העולמית:
חברה במועצת הנגידים של הבנק האסייני להשקעות בתשתיות.
חברה במועצת הנגידים של הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח.
חברה במועצת הנגידים של בנק ההשקעות האירופי (מאז 2014).
חברה במועצת הנגידים של .
חברה במועצת הנגידים של הבנק העולמי.
אנדשון נשואה מאז 1997 לריקארד פריברי, פרופסור לכלכלה בבית הספר לכלכלה של סטוקהולם, ולהם שני ילדים.
הם מתגוררים ב, פרוור של סטוקהולם.
היא ובעלה חובבים פעילות פנאי בחיק הטבע, ולעיתים קרובות הם יוצאים לטרקים, לשיט קיאקים ולטיפוס הרים.
מגדלנה לילי אריקסון (בשוודית: Magdalena Lilly Eriksson; נולדה ב-8 בספטמבר 1993) היא כדורגלנית שוודית, המשחקת בעמדת המגנה והבלמית בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת שוודיה.
זכתה עם הקבוצות בהן שיחקה באליפויות וגביעים בשוודיה ואנגליה ובשנת 2020 בתואר כדורגלנית השנה בשוודיה.
אריקסון נולדה בסטוקהולם והחלה לשחק כדורגל בגיל צעיר בקבוצת אנסקד המקומית.
בעידודו של אביה עברה לשחק בהמרבי כדי לשפר את משחקה ולקדם אותה.
בגיל 17 ערכה את הופעת הבכורה שלה ליגת העל השוודית.
בתום אותה עונה ירדה הקבוצה ליגה ואריקסון עברה לג'וגרדנס ששיחקה בליגת העל.
בתום עונה אחת שוב ירדה הקבוצה ליגה ואריקסון עברה ללינשפינג.
במשך חמש העונות ששיחקה בקבוצה זכתה באליפות ובשני גביעים.
בשנת 2017 חתמה על חוזה לשנתיים בצ'לסי מהסופר ליג האנגלית.
כבר בעונתה הראשונה זכתה עם הקבוצה בדאבל.
בשנת 2019 מונתה לקפטנית הקבוצה ובסוף עונה זו זכתה באליפות נוספת.
בעונת 2020/2021 זכתה עם הקבוצה בטרבל (אליפות, גביע וגביע הליגה) והייתה שותפה להישג השיא של הקבוצה עד מועד זה כשהגיעה לגמר ליגת האלופות שם הפסידה לברצלונה.
ב-1 ביוני 2023 חתמה אריקסון בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים עד לקיץ 2026. יחד עמה חתמה בקבוצה בת-זוגה פרניל הארדר.
בגיל 15 הצטרפה אריקסון לנבחרת שוודיה עד גיל 15 ומאוחר יותר שיחקה גם בנבחרת עד גיל 16, 17, 19 ו-23. הייתה שותפה לזכיית נבחרת שוודיה עד גיל 19 באליפות אירופה ב-2013. במסגרת הנבחרות הצעירות רשמה 56 הופעות.
בגיל 20 זומנה לנבחרת הבוגרת וערכה את הופעת הבכורה שלה ב-2014 במשחק ידידות מול צרפת.
רשמה 85 הופעות והבקיעה 10 שערים במדי הנבחרת.
בין היתר לקחה חלק עם הנבחרת בזכייה במדליות כסף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ב-2016 ובאולימפיאדת טוקיו ב-2021 וכן בזכייה במקום השלישי בגביע העולמי בצרפת ב-2019.
אליפות ליגת העל השוודית לנשים ב-2016.
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 ב-2013.
מקום שלישי בגביע העולם בכדורגל נשים ב-2019.
שחקנית השנה השוודית הטובה בעולם ב-2020
שחקנית ההגנה השוודית הטובה בעולם ב-2020 ו-2021
הרכב השנה של פיפ"א ב-2021
מגדלים פורחים באוויר הוא ספר אשר נכתב על ידי הסופרת דיאנה וין ג'ונס ויצא בשנת 1990 באנגלית ובשנת 2007 בעברית בהוצאת כתר ספרים.
הספר שייך לז'אנר הפנטזיה ומהווה ספר המשך לספר הטירה הנעה המתרחש באותו עולם קסום, אף על פי שהוא עוקב אחרי הצעיר עבדאללה, ולא אחר הדמויות הראשיות מהספר "הטירה הנעה".
העלילה מתחילה בזנזיב, בה גר עבדאללה סוחר השטיחים.
עבדאללה קונה מרבד קסמים, המוביל אותו בזמן שהוא ישן עליו לגינת ארמון בה נמצאת נסיכת החלומות של עבדאללה - פרח בלילה.
השניים מתאהבים ולאחר שני לילות מחליטים לברוח ולהתחתן.
ביום שלפני הלילה השלישי, בו עבדאללה ופרח-בלילה מתכננים להיפגש, עבדאללה מוכר את כל שטיחיו.
קרובי משפחתה של אשתו הראשונה של אביו מנסים לשדך אותו לשתי אחיות שאינן מוצאות חן בעיניו בשל צחוקן המעצבן ואופיין השטחי.
בנוסף, הוא מקבל לראשונה כתב נבואה שניתנה לאביו, בה נאמר שהסולטן ירומם את עבדאללה מכל עם.
עבדאללה מצליח להתחמק והולך לפגוש את פרח-בלילה, אך לדאבונו הוא אינו מצליח להגיע אליה, מכיוון שברגע שהוא מגיע לגינה בה פגש את פרח-בלילה לראשונה היא נחטפת על ידי ג'ין.
עבדאללה מנסה לרדוף אחרי הג'ין, אך נכשל וחוזר לביתו שבזנזיב, כשהוא אבל.
מהר מאוד הסולטן תופס אותו, ועבדאללה מגלה שפרח בלילה היא בתו של הסולטן.
הסולטן רותח על עבדאללה בשל היעלמותה של בתו, ורוצה לתלות אותו על מוט בגובה שנים-עשר מטרים.
עבדאללה מצליח לברוח מכלא הארמון בעזרת כלבו של שכנו, ג'מאל, אך נתקל במדבר בחבורה של שודדים.
גם מהם מצליח עבדאללה לברוח בעזרת ג'יני הכלוא בבקבוק שחייב למלא אחר משאלת אדונו פעם ביום, שהיה שייך למנהיג חבורת השודדים - קאבול עקבא, אך מאבד את מרבד הקסמים שלו.
לאחר שביקש מהג'יני שיביא אותו לאדם שיכול לעזור לו לחפש את פרח-בלילה, עבדאללה מגיע לאינגרי וחובר לחייל מסטראנגיה.
הם ממשיכים בדרכם לבירת אינגרי - קינגסברי, כדי לבקש את עזרתו של הקוסם המלכותי, סולימאן.
בדרך הם פוגשים בחתולה שביכולתה להפוך לפנתרה ענקית יחד עם החתלתול שלה, ועבדאללה מכנה אותה אישון-לילה.
עבדאללה מבקש מהג'יני שיחזיר לו את מרבד הקסמים שלו.
מרבד הקסמים חוזר כשעליו מנהיג השודדים קאבול עקבא - שמתגלה כג'ין בשם הזרואל שחטף את פרח-בלילה.
הג'ין מספר להם שאחיו דאלזל גנב את חייו, ולכן הוא מוכרח לעשות את כל מה שהוא מצווה עליו.
דאלזל ציווה עליו לחטוף לו נסיכות שיהיו לו לנשים, והזרואל ממלא אחר הפקודה אך מוודא שבכל פעם יישאר מאחור לפחות אדם אחד שאוהב את הנסיכה וינסה להציל אותה, ובכך ינסה גם למצוא את החיים של הזרואל ולהחזיר לו אותם.
הזרואל מספר להם שהוא עומד לחטוף את נסיכת אינגרי - הנסיכה ולריה בת הארבע - ושדאלזל נמצא בטירה מרחפת מעל אינגרי.
עבדאללה, החייל והחתולים מגיעים לקינסברי ומתמקמים בפונדק.
עבדאללה הולך להזהיר את הקוסם סולימאן מפני חטיפתה של הנסיכה ולריה.
החתולה אישון-לילה עוקבת אחרי עבדאללה, ומתברר שזוהי סופי, גיסתו של הנסיך סולימאן ואשתו של הקוסם האול, שנהפכה לחתולה על ידי בעלה בזמן פלישה של ג'ין לביתם - הטירה הנעה.
סולימאן הופך את סופי בחזרה לבת אדם, והיא מספרת שילדה את בנה - מורגן - בזמן שהייתה חתולה.
הזרואל מצליח לחטוף את ולריה.
סופי ועבדאללה ממהרים בחזרה לפונדק, אך החייל, הג'יני ובנה של סופי אינם שם.
השניים יוצאים על גבי מרבד הקסמים של עבדאללה במטרה למצוא את החייל.
הם מגיעים לטירה מרחפת - טירתו של דאלזל, אותה גנב מהאול וסופי.
הטבח בטירה זו הוא ג'מאל, שכנו של עבדאללה.
הם מצליחים להתגנב לחדרן של הנסיכות הרבות שנחטפו, שביניהן נמצאת גם פרח-בלילה.
הנסיכות, עבדאללה, סופי, החייל, ג'מאל וכלבו מתכננים תוכנית למצוא את חייו של הזרואל ובכך להביס את דאלזל.
בתמורה לעזרתו, החייל מבקש להינשא לנסיכה ביאטריס מסטראנגיה, והיא מסכימה.
התכנית עובדת כמתוכנן - ונחשף שחייו של הזרואל מוחבאים בטבעת שעל אפו.
כלבו של ג'מאל אוכל את הטבעת, והזרואל משתחרר משליטת אחיו.
עבדאללה מציע לדאלזל להישלח לעולם אחר, ביחד עם שתי העלמות שקרובי משפחתו ניסו לשדך לו בתחילת הספר.
דאלזל מסכים לכך, והזרואל שולח אותו.
לאחר הצלחת התכנית הג'יני מבקש את שכרו, ופרח-בלילה מבקשת משאלה - שישתחרר מהבקבוק.
הבקבוק מתפוצץ ומתגלה שהג'יני הוא הקוסם האול.
האול קורא לשדון האש שלו, קלציפר, וזה מתגלה כמרבד הקסמים של עבדאללה.
החייל מתגלה כנסיך ג'סטין מקינגסברי, שהזרואל גרם לו לאיבוד זיכרון.
האול וקליצפר מנחיתים את הטירה, וכל הנסיכות משוחררות.
האול וסופי הולכים לדבר עם מלך אינגרי, והוא יוצר שני תפקידים חדשים שנקראים "שגרירים מיוחדים של ממלכת אינגרי" ומציב בהם את פרח-בלילה ועבדאללה.
המלך עורך חתונה מלכותית כפולה: של הנסיך ג'סטין והנסיכה ביאטריס, ושל עבדאללה ופרח בלילה.
בנוסף, המלך מעניק לפרח-בלילה ולעבדאללה שטח בעמק צ'יפינג, והם עוברים לגור שם.
עבדאללה - גיבור הספר, סוחר שטיחים בעיר זנזיב.
שונא את קרובי משפחתה של אשתו הראשונה של אביו, מאוהב בפרח-בלילה ומנסה להציל אותה מידיו של הזרואל.
ג'מאל - שכנו של עבדאללה, מוכר דיונונים מטוגנים, בעליו של כלב.
הופך להיות הטבח בטירתו של דאלזל.
פרח-בלילה - בתו של סולטן זנזיב.
מעולם לא ראתה גבר עד שפגשה את עבדאללה, נחטפת על ידי הזרואל.
הסולטן - אביה של פרח-בלילה.
רוצה לתלות את עבדאללה על עמוד בגובה שנים-עשר מטרים.
הג'יני - כלוא בבקבוק שעבדאללה מוצא, ממורמר ופסימיסט.
מתגלה כהאול, הקוסם המלכותי של אינגרי, בעל הטירה הנעה.
החייל - חייל מסטראנגיה שנודד באינגרי לאחר סיום המלחמה בין אינגרי לסטראנגיה.
גורם לשודדים לתקוף אותו, ובכך שודד אותם חזרה.
הוא ועבדאללה חברו בפונדק באינגרי והמשיכו ביחד לחפש את פרח-בלילה.
מתגלה כנסיך ג'סטין, אחיו של מלך אינגרי.
אישון-לילה - חתולה שעבדאללה והחייל מצאו בזמן נדודיהם באינגרי.
מתגלה כסופי, אשתו של האול.
הזרואל - ג'ין ממחנה הג'ינים הטובים.
נשלט על ידי אחיו הזאלזל מכיוון שזה גנב את חייו.
חוטף את פרח-בלילה ועוד נסיכות רבות בפקודתו של דאלזל.
דאלזל - ג'ין ממחנה הג'ינים הרעים.
גנב את חייו של אחיו הזרואל, וציווה עליו לחטוף לו נסיכות רבות שיהיו לו לנשים.
הנסיכה ביאטריס - נסיכה מסטראנגיה.
נחטפה כדי להיות אשתו של דאלזל.
דעתנית ועקשנית, מסכימה להינשא לחייל בתמורה לעזרתו לחלץ אותה ואת שאר הנסיכות.
"מגדלים" הוא שיר של הצמד המוזיקלי הישראלי נס וסטילה, אשר יצא לאור ב-14 ביולי 2024. הוא נכתב על ידי הצמד יחד עם צמד היוצרים דולי ופן, שהפיקו את השיר יחד עם סטילה, ומתן חובי.
השיר הוא בלדת היפ הופ העוסקת במערכת יחסים המלווה בקשיים וסיבוכים.
הצמד הוסיף כי השיר "כולל גם קצת מהסיפור שלנו בעבר".
בסוף שנת 2024, גוגל פרסמו את סיכום החיפושים הכי הטרנדיים בשנה החולפת, והכלילו את השיר "מגדלים" במקום השישי ברשימת "השירים הטרנדיים", ונהפך לשירם השני של נס וסטילה ברשימת החיפושים לשנת 2024, כאשר הסינגל "חרבו דרבו" נהפך לשיר השני עם מספר הרב ביותר של חיפושים.
מגדלנה ביי הוא צמד סינת'-פופ ומוזיקה אלקטרונית אמריקאי.
הצמד מורכב מהזמרת-יוצרת מיקה טננבאום והמפיק המוזיקלי מתיו לוין.
מתחילת הקריירה המוזיקלית שלו, פרסם הצמד אלבום אולפן אחד, שלושה מיני-אלבומים, ושלושה מיקסטייפים המורכבים משירים בני דקה עד שתיים.
אלבום האולפן הראשון של הצמד, Mercurial World, יצא לאור ב-8 באוקטובר 2021.
טננבאום נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
היא היגרה עם משפחתה לארצות הברית כשהייתה בת שנה, וגדלה במיאמי.
לוין נולד במיאמי והוא ממוצא ארגנטינאי מצד אביו.
הם נפגשו בתיכון, במסגרת התוכנית Live!
Modern School of Music, בה היו חלק מלהקת רוק קלאסי המבצעת קאברים, ומאוחר יותר החלו ליצור מוזיקת רוק מתקדם מקורית תחת הכינוי "Tabula Rasa".
לאחר שהלהקה התפרקה, ב-2016 הקימו את מגדלנה ביי בזמן חופשה מהקולג' - טננבאום באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה ולוין באוניברסיטת נורת'איסטרן בבוסטון, והמשיכו לשתף פעולה מרחוק.
הלהקה נקראה על שם מנהלת בעבודתו הקודמת של לוין.
הצמד ציין את גריימס, צ'יירליפט וצ'ארלי XCX כהשפעותיו המוזיקליים.
ב-2019 הוציאו לאור את שני המיני-אלבומים הראשונים שלהם, Day/Pop ו-Night/Pop, ומאוחר יותר באותה שנה הוחתמו בחברת התקליטים האינדי Luminelle Recordings.
בהמשך פרסמו גם שני מיקסטייפים ומיני-אלבום אחד: Mini Mix, Vol.
ב-8 באוקטובר 2021 פרסם הצמד את אלבום האולפן הראשון שלו, Mercurial World.
לאלבום קדמו ארבעה סינגלים, "Chaeri", "Secrets (Your Fire)", "", ו-"Hysterical Us"', כולם זכו לווידאו קליפים.
ב-23 בספטמבר 2022 יצאה לאור גרסת הדלוקס של האלבום, המכילה "סודות", רמיקסים ושני שירים חדשים שבחרו המעריצים.
ב-29 באוקטובר 2022 הופיע הצמד בפסטיבל המוזיקה סקנד סקיי מיוזיק ה-3. באפריל 2023 הופיעו בפסטיבל המוזיקה והאמנויות של עמק קואצ'לה ה-22, והוציאו את המיקסטייפ Mini Mix, Vol.
ב-28 במאי 2024 פרסם הצמד את הסינגל "Death & Romance", הסינגל הראשון שלהם תחת חברת התקליטים Mom + Pop Music, וכן הכריזו על סיבוב ההופעות "Imaginal Mystery tour".
ב-10 ביולי 2024 יצא הסינגל "Image" לצד וידאו קליפ, והוכרז על אלבום האולפן השני של הצמד, Imaginal Disk, העתיד לצאת לאור ב-23 באוגוסט 2024.
מגדלנה חפץ (נולדה ב-6 במאי 1944) היא פסלת ואמנית קרמיקה ישראלית.
מגדלנה חפץ נולדה בברלין, גרמניה, בשלהי מלחמת העולם השנייה.
עד לגיל 11 גדלה במוסד לאנשים עם צרכים מיוחדים.
בשנת 1963, לאחר שלמדה שנה אמנות וקרמיקה באקדמיה לאמנות מערב ברלין, עלתה לישראל ונרשמה ללמוד במחלקה לקדרות ב'בצלאל' בירושלים, עליו שמעה משתי סטודנטיות ששהו בברלין באותה עת.
במחלקה, שמוקמה במפעל הקרמיקה של בית היתומים שנלר, לימדו אז גדולה עוגן ודוד קלדרון.
לאחר סיום לימודיה החלה ליצור כלים לצריכה ביתית בסטודיו פרטי שפתחה בירושלים.
מרבית עבודות אלו היו קרמיקה שימושית.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 החלה, יחד עם קבוצת אמנים כלידיה זבצקי ואחרים, לעסוק בטכניקת הרקו היפנית-אמריקאית.
בין השנים 1982-1978 לימדה קדרות בבצלאל.
עם שינוי הרוח במחלקה לעיצוב קרמי בבצלאל, שנטתה יותר לכיוון פיסולי, פרשה מן המחלקה.
בין השנים 1993-1990 במכללה לאמנות חזותית בבאר-שבע.
במקביל לימדה גם באופן פרטי בסטודיו שלה בירושלים.
בשנת 1980 קיבלה לשנה אחת, יחד עם אילנה מידנסקי, עמה כבר הייתה שותפה בסטודיו, את מזנון בתחנת דלק 'פז' בשכונת בקעה בירושלים.
בשנת 1986 הפכה חנות רהיטים לשעבר, שמוקמה ברחוב שלמה המלך 22 בירושלים, לסטודיו המשלב בית קפה וחנות לכלים מתוצרתה.
חנות זו פעלה כחמש שנים.
בין השנים 1995-1988 שימשה כיו"ר אגודת אמני קרמיקה בישראל.
בתפקידה זה הייתה מיוזמי ואוצרי התערוכות "ראשית הקרמיקה הישראלית 1962-1932" (1991) "קרמיקה ממזרח גרמניה וקרמיקה ישראלית" (1991) והביאנלה לקרמיקה בבאר שבע (1993).
בשנות ה-2000 עבר מרכז עבודתה של חפץ אל פיסול בעל אופי פוליטי, כשהיא משלבת בחומר אמצעים אמנותיים נוספים כגון תצלומים, מיצבים ומדיה נוספות.
בנוסף, יצרה כמה עבודות במרחב הציבורי, בהן ב ובכמה בתי ספר בירושלים, אותן יצרה עם רות הורם.
בשנת 2012 הצטרפה להקמת החנות הקואופרטיבית "פרי האדמה" בשוק מחנה יהודה בירושלים.
נהר מגדלנה (בספרדית: Río Magdalena, וכן גם: ; באנגלית: Magdalena River) הוא הנהר הגדול ביותר בקולומביה.
הנהר זורם מדרום לצפון לאורך כ-1,528 קילומטרים, בחלקה המערבי של המדינה.
אגן הניקוז של הנהר משתרע על שטח של כ-273,000 קילומטרים רבועים, שהם כ-24% משטח המדינה, מתגוררים בו כ-66% מאוכלוסייתה והוא משפיע על חייהם של כ-70% מאוכלוסיית קולומביה.
הנהר נקרא על שם הדמות הנוצרית מרים המגדלית.
השם ניתן על ידי הספרדי רודריגו דה באסטידאס שגילה את הנהר ונתן לו את שמו ב-1 באפריל 1501.
נהר מגדלנה הוא מערכת המים הגדולה ביותר בצפון הרי האנדים, באורך של 1,612 ק"מ.
מקורותיו נמצאים בפארק הלאומי הטבעי פורסה , בדרום קולומביה, שם נפרדים תתי הרכסים של האנדים קורדיירה סנטרל וקורדיירה אוריינטל , בדרום מחוז וילה.
הנהר זורם בכיוון כלל צפון-מזרח וליד העיירה גרסון הוא פונה צפונה, במקביל לכביש 45, בעמק גדול שבין שני תתי הרכסים.
מערבית לפארק הלאומי הטבעי קטטומבו ברי , הנהר פונה מערבה, במקביל לכביש 78, לאורך כ-175 קילומטרים וממשיך בכיוון כללי צפון, עד לים הקריבי בעיר ברנקייה.
בשל מיקומו הגאוגרפי בחלק הצפוני של דרום אמריקה, נהר המגדלנה שימש מאז התקופה הפרה-קולומביאנית כנתיב בתוך האזורים של קולומביה ואקוודור של ימינו.
במהלך הקולוניאליזם הספרדי באמריקה, הנהר היה הקשר התחבורתי היחיד בין בוגוטה לנמל קרטחנה בים הקריבי ומשם לאירופה.