tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גידול, הובלה, מכירה, רכישה והחזקה של כל סוגי הקנאביס בלתי חוקיים בבנגלדש מאז סוף שנות השמונים למטרות פנאי או רפואה אך מאמצי האכיפה הם רופפים והסם ממשיך להיות פופולרי.
באופן מסורתי נעשה שימוש בקנאביס ובאופיום על ידי תושבי בנגלדש.
מדי שנה מתקיים פסטיבל בקושטיה לזכרו של זמר הפולק המנוח פקיר ללון שאה.
אנשים רבים מתאספים מדי שנה בפסטיבל הכוללים גם מערביים ואנשים ממערב הודו אשר במהלכו ניתן לראות כי אנשים שרים מוזיקה עממית בנגלית ומעשנים קנאביס מתוך צ'ילום בחופשיות.
כל האמצעים הללו הם עבור הרגשת החיבור זה לזה מבחינה רוחנית וזיכרון בללון השאה הגדול דרך המוזיקה.
בתקופת הפסטיבל נסבלת צריכת הסם והאכיפה מספקת הגנה על משתתפיו.
קנאביס בהודו אינו חוקי למטרות פנאי או רפואה (עם זאת, יוצא מן הכלל לשימוש בבאנג לפנאי).
הסם ידוע כי נעשה בו שימוש לפחות כ-2000 שנה לפני הספירה בחברה ההודית.
המונחים הנפוצים להכנת קנאביס כוללים צ'אראס (שרף), גנג'ה (פרח) ובנג' (זרעים ועלים), כאשר המשקאות ההודים, כמו באנג לאסי ובאנגה תנדאי העשויים מבאנג הם אחד השימושים החוקיים הנפוצים ביותר.
מחקר שנערך בשנת 2019 על ידי המכונים למדעי הרפואה של הודו דיווח כי 7.2 מיליון הודים צרכו קנאביס בשנה האחרונה.
גידול קנאביס למטרות תעשייתיות כמו הכנת קנבוס תעשייתי או לשימוש גנני הוא חוקי במדינה.
המדיניות הלאומית בנושא תרופות נרקוטיות וחומרים פסיכוטרופיים מכירה בקנאביס כמקור לביומסה, סיבים ושמן בעל ערך רב.
ממשלת הודו מעודדת מחקר וגידול של קנאביס עם תוכן THC נמוך.
בתור באנג, קנאביס עדיין פופולרי בהודו.
הוא מעורבב גם ב-"ת'נדאי", תכשיר דמוי מילקשייק ונצרך כמזון צמחוני הקרוי "פרסאדה" של האל שיווה, והוא פופולרי במיוחד בין תקופת המהא שיוורטרי להולי (פברואר – מרץ).
סופים הודים מוסלמים מציבים את רוחו של ח'ידר בתוך צמח הקנאביס, וצורכים אותה בבאנג.
בשנת 2015 הופיעו המאמצים המאורגנים הראשונים להכשיר מחדש את הקנאביס בהודו, עם קיום כנסי מריחואנה רפואיים בבנגלורו, פונה, מומבאי ודלהי על ידי "תנועת הלגליזציה הגדולה של הודו".
מאמרים ותוכניות רבות בתקשורת הפופולרית החלו להופיע גם כדוחפים לשינוי חוקי הקנאביס.
במרץ 2015 הצהיר חבר הפרלמנט סאתפתיה טאתאגאטה של לוק סבהה כי הוא תומך בלגליזציה של קנאביס והודה כי צרך את הסם מספר פעמים כשהיה במכללה.
בהמשך חזר על הערותיו בטלוויזיה ובמהלך ראיונות בתקשורת.
בנובמבר 2015 אוטראקהאנד הכשירה גידול קנאביס למטרות תעשייתיות.
ב-2 בנובמבר 2016 הודיע חבר הפרלמנט של לוק סבהה, דרמביר גנדי, כי קיבל אישור מהפרלמנט להגיש הצעת חוק פרטית המבקשת לתיקון של החוק כדי לאפשר אספקה חוקית, מוסדרת ומפוקחת רפואית של חומרים משכרים "לא סינתטיים", כולל קנאביס ואופיום.
ביולי 2017 הציע השר לאיחוד התפתחות נשים וילדים, מנקה גנדי, לגליזציה של קנאביס רפואי בנימוק שהיא תפחית את השימוש בסמים ותסייע לחולי סרטן בפגישתו השנייה של קבוצת השרים לבחינת טיוטת הערת הממשלה כלפי מדיניות הפחתת הביקוש לסמים.
כשבוע לאחר הצהרתו, ממשלת האיחוד הוציאה למועצה למחקר מדעי ותעשייתי (CSIR) את הרישיון הראשון אי פעם לגידול קנאביס למטרות מחקר, בשיתוף פעולה עם חברת קנבוס בומביי (BOHECO).
בדצמבר 2017, ויקי וורורה, מייסד תנועת הלגליזציה הגדולה של הודו, כתב מכתב גלוי לראש הממשלה נרנדרה מודי ולכל חברי הפרלמנט הדוגל בצורך הדחוף להכשיר גידול קנאביס וקנבוס לשימוש רפואי ותעשייתי.
בפברואר 2018 שלח משרד ראש הממשלה הודעה למשרד הבריאות ורווחת המשפחה המורה למשרד לבחון את היתרונות הפוטנציאליים הכרוכים בקנאביס ולהוציא תגובה למכתב.
מנכ"ל פאטנג'אלי איורווד, בלקרישנה, הצהיר באותו החודש כי חברתו החלה לחקור את היתרונות של קנאביס ותמציותיו במתקן המחקר והפיתוח שלה בהרידוואר, לשימוש בתרופות החברה ובמוצרים אחרים.
ביולי 2019, בית המשפט העליון בדלהי הסכים לדון בעתירה שהוגשה על ידי התנועה למען הלגליזציה, וערער על איסור הקנאביס בחוק.
תביעת האינטרס הציבורי טוענת כי הגדרת קנאביס עם סמים כימים אחרים במסגרת החוק היא "שרירותית, לא מדעית ולא סבירה".
שרת החוק של מאדהיה פרדש, פ.צ.
שארמה, הצהירה בנובמבר 2019 כי המדינה שוקלת להכשיר גידול קנאביס למטרות רפואיות ותעשייתיות.
הודו הצביעה בעד הסרת קנאביס ושרף הקנאביס מתוספת IV של האמנה בנושא סמים נרקוטיים משנת 1961 בוועדת האו"ם לסמים נרקוטיים (CND) בדצמבר 2020. ההחלטה התקבלה עם 27 מדינות חברות שהצביעו בעד, 25 נגד, והימנעות אחת.
השר הראשי של מניפור, נ'בירן סינג, הודיע לאספת המדינה בפברואר 2020 כי ממשלתו שוקלת להכשיר לגידול קנאביס למטרות רפואיות ותעשייתיות.
במרץ 2021 אמר השר הראשי של הימאצ'ל פרדש, ג'אי ראם ת'אקור, כי ממשלת המדינה מגיעה למדיניות המאפשרת גידול מבוקר של קנבוס או קנאביס במדינה בעודו טוען כי "המוטיבציה העומדת מאחורי שינוי זה היא דיווחה לחיזוק הכלכלה המקומית".
באותו החודש הודיעה ממשלת טריפורה כי תקים פאנל מומחים לבחינת כדאיות לגליזציה של גידול קנאביס.
מרפאת הקנאביס הרפואי הראשונה בהודו נפתחה בקורמנגלה, בנגלורו בפברואר 2020 והחלה למכור טבליות ושמנים חדורי קנאביס תחת המותג "Vedi Herbals".
מחקר של חברת הנתונים הגרמנית "ABCD" מצא כי ניו דלהי ומומבאי היו הערים ה-3 וה-6 בגודלות קנאביס בעולם בשנת 2018, וצרכו כ-38.2 ו-32.4 טון קנאביס בהתאמה.
בנוסף, ישנן עדויות לכך שנקסליטים משקיעים בייצור לא חוקי של קנאביס בחלקים מסוימים בהודו.
קנאביס בפיליפינים אינן חוקי למטרות פנאי או רפואה אך אזרחים הסובלים ממחלה קשה או סופנית רשאיים להגיש בקשה להיתר של רשות המזון והתרופות עבור תרופות שאינו רשומות בפיליפינים, כולל אלה המכילות קנאביס.
במדינה קיימת עמותה פרו-רפואית לקנאביס הנקראת "הארגון הפיליפיני לרפורמה בחוקי מריחואנה" (PORMAL) המבקשת לערער על האיסור בחוק על מנת להכשיר את שימושו.
הנשיא רודריגו דוטרטה אמר במהלך מערכת הבחירות שלו כי הוא תומך בקנאביס רפואי, אך כי הוא ישאיר כל החלטה למחלקת הממשלה הדואגת לנושא.
בשנת 2014 הוגשה הצעת חוק בקונגרס הפיליפיני כדי להכשיר את השימוש בקנאביס רפואי.
אחת ממחברות הצעת החוק, לאה פקיז, אמרה כי "בשלב הזה, יש לנו פיליפינים שזקוקים לטיפול, עלינו לתת להם טיפול רחום - את הקנאביס הרפואי הזה.
יש הרבה תרופות, אבל הן יקרות".
אולם, הצעת החוק לא התקבלה בסופו של דבר במהלך הקונגרס ה-16. הצעת החוק הוגשה שוב במהלך הקונגרס ה-17 ונמצאת כעת במשאל עם.
קנאביס בטורקיה אינו חוקי לשימוש פנאי, אך מותר למטרות רפואיות ומדעיות מוגבלות.
בשנת 2016 אושרה חקיקה לאפשר שימוש בתרופות קנבינואידים תת-לשוניות לשימוש במרשם רופא.
השימוש בקנאביס צמחי שלם נותר בלתי חוקי.
טיפוח קנאביס חוקי ב-19 מחוזות במדינה למטרות רפואיות ומדעיות.
עם זאת, באישור זה הוא יכול להתנהל גם במחוזות אחרים.
בשנת 2019, הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן הזכיר כי טורקיה עשויה לגדל קנבוס תעשייתי באומרו, "אני קורא לעמי, בואו נתחיל בתהליך גידול קנבוס תעשייתי.
נראה כי לקנבוס התעשייתי יתרונות רבים ושונים באזורים שונים רבים".
קנאביס זמין באופן נרחב בלאוס למרות מעמדו הבלתי חוקי למטרות רפואה או פנאי (עם זאת, לא נאכף) במיוחד באזור התיירותי של ואנג ויינג שם נמכר בגלוי על ידי ברים כ-"ניצן מריחואנה" או כ-"פיצה שמחה".
בחלק מהמסעדות קיים תפריט "שמח" בו הלקוחות יכולים לקבל מגוון מאכלים חדורי קנאביס, ולעיתים יחד עם מוצרי "קסם" המכילים פטריות פסיכדליות.
בגלל פתיחותה של עיירתואנג ווינג כלפי קנאביס, פטריות פסיכדליות ואופיום, היא הפכה ליעד תיירותי מפורסם.
קנאביס בלבנון אינו חוקי למטרות פנאי אך מותר לשימוש רפואי.
כמויות גדולות של קנאביס גדלות בתוך המדינה, במיוחד בעמק בקאע, ונצרכות לשימוש אישי באופן פרטי.
ייצור חשיש נאסר בלבנון בשנת 1926, בתקופת המנדט הצרפתי של סוריה ולבנון.
עם זאת, תעשיית הקנאביס פרחה במהלך הכאוס של מלחמת האזרחים הלבנונית בת ה-15 השנים (1975–1990).
עד שנת 2001 העוני לחץ על חקלאים רבים לחזור לגדל קנאביס.
בשנת 2002, הייצור הגיע ל-37,000 דונם, כפול מזה שהיה בשנה שקדמה לה.
בהמשך, פרחו חוות קנאביס במהלך מלחמת האזרחים בסוריה החל משנת 2011, מכיוון שהממשלה דאגה יותר לנושאי ביטחון וזנחה את הנושא.
ב-2018 הצהיר יושב ראש הפרלמנט, נביה ברי, כי "הפרלמנט הלבנוני נערך ללמוד ולאמץ את החקיקה הדרושה לחקיקת גידול קנאביס וייצורו לשימושים רפואיים בדרך של מדינות רבות באירופה וכמה ממדינות ארצות הברית".
כפי שאמר לשגרירת ארצות הברית בלבנון אליזבת ריצ'רד על פי סוכנות הידיעות הרשמית של לבנון.
הודעה זו הגיעה לאחר פרסום מחקר של חמש שנים שערך התאגיד מקינזי ושות' להגברת הפיתוח הכלכלי.
כמדינה עם החוב השלישי בגובהו בעולם, תומכי הלגליזציה טענו כי טיפוח תעשיית הקנאביס בשטחי לבנון יכול לסייע רבות ברפורמה חדשה בכלכלת המדינה.
באפריל 2020 העביר הפרלמנט חוק המתיר לגידול קנאביס לשימוש רפואי ובכך, הפכה לבנון למדינה הערבית הראשונה שעושה זאת.
גידול של קנבוס לא פסיכואקטיבי נעשה גם כן לחוקי.
קנאביס אינו חוקי בנפאל למטרות רפואה או פנאי.
בשנת 1973 ביטלה המדינה את הרישיונות של כל חנויות הקנאביס, הסוחרים והחקלאים.
עם זאת, טיפוחו ושימוש אישי לא הושפעו, והסחר נמשך שלא כדין וההפסד של 100,000 דולר בהכנסות הממשלה מהנושא גרם לשיבוש.
במדינה קיים מנהג של שימוש בזרעי קנאביס גם בהכנת חמוצים הנקראים, bhang ko achar" (האנג קו עכר"), זרעים המיובשים נטחנים ומעורבבים עם איילו (תפוח אדמה).
מנהג זה נפוץ באזורים הררים כגון קטמנדו ופוקארה.
קנאביס נחשב כמתנתו של האל ההינדי, שיווה, ונחשב כמנחה קדושה בחגיגות הפסטיבל מהא שיוורטרי.
לפיכך בתקופת חגיגותיו שימושו חוקי ואינו נאכף.חבר הפרלמנט מהמפלגה הקומוניסטית, בירודה חטיוואדה, לצד 47 מחוקקים ממפלגות נוספות הגישו הצעת חוק בפרלמנט בינואר 2020 בקריאה ללגליזציה של קנאביס.
קנאביס בסרי לנקה לא חוקי למטרות פנאי אך נמכר באופן חוקי דרך חנויות צמחי מרפא באיורוודה, וניתן להשתמש בו למטרות רפואיות ומדעיות אם ניתן לו רישיון מטעם משרד הבריאות.
ההערכה היא כי ישנם כיום כ-600,000 משתמשים בקנאביס הנוטים להגיע משכבה חברתית-כלכלית גבוהה יותר.
הקנאביס ממלא תפקיד מרכזי בתרבות המסורתית של האי, עם השמות הסינהליים או הסנסקריטים הספציפיים ויראפאטי ("עלים גיבורים"), קפטה ("קליל"), אננדה ("אושר"), המעידים על תכונותיו השונות, כגון גרימת אופוריה והגברת האנרגיה המינית.
בשנת 2008 ביקש שר הרפואה לגליזציה מוגבלת של קנאביס למטרות רפואיות.
בעל התפקיד החדש בשנת 2013 הציע גם הוא לתקן את חוק האיורוודה כדי להכיר בערך הקנאביס.
ב-2017 הודיעה המדינה על כוונתה ליצור מטע חשיש בן 400 דונם ליד אינגריה, במטרה לספק קנאביס למטפלים באיורוודה ולייצוא תרופות מנגזרותיו לארצות הברית.
קנאביס בפקיסטן אינו חוקי לשימוש פנאי, אם כי מאז ספטמבר 2020, ניתן להשתמש בתמציות של קנאביס לשימוש תעשייתי ורפואי.
קנאביס נצרך באופן נרחב במדינה כג'אראס ובאנג.
לפני השפעת ממשלות הממלכה המאוחדת וארצות הברית בזמנו, נעשה שימוש נרחב בקנאביס במרכז אסיה באופן רפואי, כמצרך מרכזי, לטקסטיל ולהשפעות פסיכוטרופיות.
בספר ה-"אתארוובדה" קנאביס אף הוגדר כאחד מחמישה צמחים קדושים ורבים האמינו כי מלאך שומר קיים בתוכו.
אכיפת חוקים נגד סמים קשים עומדת בראש סדר העדיפויות בפקיסטן, בעוד שלעיתים קרובות מתעלמים מהשימוש האישי בקנאביס.
הדבר נכון במיוחד באזורים שבטיים שונים, בהם לעיתים קנאביס נמכר בשווקים ציבוריים.
בספטמבר 2020, הממשלה הפדרלית של פקיסטן אישרה לגליזציה של ייצור קנבוס.
החלטה זו הגיעה לאחר הבנת העובדה כי במדינה יש שפע טבעי של קנאביס ויתר על כן, כי ישנה יכולת להרווחת מעל ממיליארד דולר ממוצריו ולהגביר את כלכלתה.
לאחר שקיבל מעמד חוקי ונכנס לבדיקה ממשלתית, החל לשמש לייצור מוצרים כגון שמן CBD, זרעי קנבוס, מוצרים רפואיים ומוצרים תעשייתיים.
על פי דו"ח משנת 2013, כ-6.4 מיליון אנשים בפקיסטן צורכים קנאביס.
קנאביס בקוריאה הדרומית אינו חוקי לשימוש פנאי.
עם זאת, בנובמבר 2018 תוקן חוק בקרת הסמים הנרקוטים במדינה והשימוש בקנאביס רפואי הפך לחוקי, מה שהפך אותה למדינה הראשונה במזרח אסיה שמאפשרת לגליזציה של קנאביס רפואי.
קנאביס היה מקור בד לקוריאה עוד מימי קדם בקוריאה העתיקה, וכבר בשנות השלושים של המאה העשרים גדל הקנבוס בכל פרובינציה בקוריאה, במיוחד בדרום בו הוא גדל בצורה הטובה ביותר.
בסוף שנות ה-50 גידלו בדרום קוריאה כ-9,000 דונם קנבוס.
כמו כן, בד הסמבה המסורתי ובדים בצבעי שנהב, היו עשויים מקנבוס.
בשנות ה-60, השימוש בקנאביס הקוריאני עלה בצורה דרמטית עם השפעת תרבות מבסיסי צבא של ארצות הברית בקוריאה.
השימוש ב-"עשן שמח" החל לסמל מרדנות, וזמרים פופולריים רבים באותה תקופה החלו לעשן את העשב.
בינואר 2018 הציע נציג שין צ'אנג-היון, חבר האספה הלאומית של קוריאה הדרומית, הצעת חוק שתתקן את חוק בקרת הסמים ותאפשר לאנשים עם מצבים רפואיים ספציפיים להשתמש בקנאביס באישור משרד המזון והבטיחות בסמים.
התיקון המוצע התגבר על מכשול גדול מאוחר יותר ביולי, כאשר הוא זכה לתמיכת המשרד שאמר אז כי יאפשר טיפול בקנאבידיול, מרינול וסאטיקס למצבים הכוללים אפילפסיה, תסמיני HIV / איידס וטיפולים הקשורים לסרטן.
ב-23 בנובמבר 2018, אישרה האספה הלאומית את התיקונים לחוקי בקרת הסמים והקנאביס הרפואי אושר בחלקו.
מאמר של העיתון "Korea Times" משנת 2014 ציין כי ניתן לקנות קנאביס בקלות בדרום קוריאה על ידי פנייה לסוחרים באינטרנט.
עיתונאי המאמר ציין כי על פי סוחרים, קנאביס נמכר במחיר של 30–50 דולר לגרם.
מעמדו של הקנאביס בצפון קוריאה אינו ברור למטרות פנאי או רפואה בגלל היעדר מקורות העומדים לרשות העולם החיצון מהמדינה.
יש משקיפים שאומרים כי קנאביס הוא חוקי למעשה או לפחות נסבל, בעוד שאחרים טוענים שמדובר בחוסר הבנה ושהסם אינו חוקי.
בשנת 2013, בהסתמך על מקורות של אתרי החדשות "NK News" ו-"רדיט", דיווח הערוץ "Vice News" כי קנאביס קיים בשימוש נרחב וסובלני בצפון קוריאה, מעושן כ-"טבק עלים" על ידי המעמדות הנמוכים כאלטרנטיבה זולה לסיגריות ולהרגעה לאחר יום עבודה.
על פי הרשת החברתית "MassRoots", זה הוא מצב די מקובל שצפון קוריאנים מגדלים קנאביס משלהם, או קוצרים צמחים שגדלים ברחבי המדינה.
עם זאת, תשובת העיתונאית קיגן המילטון במאמר בעיתון הבריטי הגרדיאן משנת 2014 ביקשה להפריך את השמועות.
היא ציטטה את מתיו רייכל מ-"פרויקט פיונגיאנג" המציין כי "טבק העלים" הקרוי בשם "Ipdambae" הוא למעשה תערובת של עשבי תיבול וטבק, הדומה באופן שטחי לקנאביס אך לא קשור אליו.
קנאביס מטופח באופן תעשייתי, אך בצורה של קנבוס בעל אחוזי THC נמוכים, בעוד שיש אנשים שעשויים לטפח כמויות אישיות של קנאביס פסיכואקטיבי, אך השימוש בו עדיין אינו חוקי אם כי סביר להניח שהוא לא ייענש בחומרה.
שגריר שוודיה בצפון קוריאה דיווח לסוכנות הידיעות "ssociated Press" בשנת 2017 כי "לא צריך להיות בספק כי סמים, כולל קנאביס, אינם חוקיים כאן.
אי אפשר לקנות אותם באופן חוקי וזו תהיה עבירה פלילית לעשן אותם".
קנאביס בקמבודיה אינו חוקי למטרות פנאי או רפואה אך איסורו נאכף באופורטוניסטית.
מסעדות "שמחות" רבות הממוקמות בפנום פן, בסיאם ריפ ובסיהאנוקוויל מציעות בפומבי אוכל מבושל עם קנאביס, או כקישוט צדדי.
הקנאביס גדל באופן מסורתי בקמבודיה והוא מרכיב נפוץ במזון.
בשנת 1961, בהתאם לאמנה היחידה בנושא הסמים, שימוש בקנאביס נותר בלתי חוקי מבחינה טכנית אך החוק לא אוכף, והוא נמכר בגלוי.
כיום הוא נמכר בגלוי בשווקים, מסעדות וברים שונים.
"פיצה שמחה" הוא המונח לפיצה חדורת קנאביס הנמכרת לעיתים קרובות במסעדות ברחבי קמבודיה.
בקרב קמבודיאים מזון עם קנאביס נתפס כמעשה של מבוגרים ואינו פופולרי בקרב בני הנוער.
באזורים תיירותיים "פיצה שמחה" ידועה כאטרקציה בקרב המטיילים.
קנאביס בתאילנד אינו חוקי למטרות פנאי (אם כי אינו נאכף) וחוקי למטרות רפואיות.
אף על פי שבמדינה יש מדיניות קפדנית בנושא סמים, במאי 2018 אישר הקבינט טיוטת חקיקה המאפשרת מחקר נוסף על השפעות קנאביס על אנשים.
לפיכך, ארגון התרופות הממשלתי (GPO) הודיע כי יתחיל בקרוב בניסויים קליניים של קנאביס כצעד ראשוני בייצור תרופות מסם זה.
מחקרים רפואיים אלה נחשבים לנקודות ציון היסטוריות בתולדות בנושא בתאילנד, מכיוון שמאז 1979, קנאביס משמש כתרופה והשימוש בו הוא חוקי, אך אחסונו וייצורו איננו חוקי.
ב-9 בנובמבר 2018, האספה הלאומית של תאילנד הציעה רשמית התרת שימוש רפואי מורשה בסם, ובכך להכשיר את מה שנחשב בעבר לסם מסוכן.האספה הלאומית הגישה את תיקוניה למשרד הבריאות, שמיקמו את הקנאביס בקטגוריה המאפשרת את החזקתו המורשת והפצתו בתנאים מוסדרים.
המשרד בחן את התיקונים לפני ששלח אותם לקבינט, שהחזיר אותו לאספה הלאומית להצבעה סופית.
לפיכך, תאילנד הפכה למדינה האסיאתית הראשונה שהפכה קנאביס רפואי לחוקי.
עם זאת, השינויים המוצעים לא איפשרו את שימושו למטרות פנאי.
פעולות אלה נעשו בגלל העניין הגובר בשימוש בסם ומרכיביו לטיפול במחלות מסוימות.
תומכי הלגליזציה במדינה טוענים כי אם השוק יהפוך לחוקי, הוא עשוי לעלות את כלכלת המדינה בכ-5 מיליארד דולר עד שנת 2024.
קנאביס באוסטריה חוקי לשימוש מדעי ורפואי, אך לא למטרות פנאי.
החזקת כמויות קטנות לשימוש אישי עברה אי-הפללה בשנת 2016. מכירת זרעי קנאביס וצמחים היא חוקית.
ב-9 ביולי 2008 אישר הפרלמנט האוסטרי גידול קנאביס לשימושים מדעיים ורפואיים.
גידול קנאביס נשלט על ידי הסוכנות האוסטרית לבריאות ובטיחות מזון.
ב-1 בינואר 2016 נכנסו לתוקף תקנות חדשות באוסטריה שהסירו עונשים פליליים בגין החזקה אישית של קנאביס.
קנאביס באוקראינה אינו חוקי למטרות פנאי אך מותר לשימוש רפואי.
הדיבור על לגליזציה של סמים קלים באוקראינה נמשך זמן רב.
ביוני 2016 קיבל הפרלמנט הצעת חוק בנושא לגליזציה של קנאביס למטרות רפואיות אשר עסקה בשינויים "בנושא תרופות נרקוטיות, חומרים פסיכוטרופיים ומבשרים".
על המסמך היה להיבחן על ידי הוועדה הרלוונטית ואז להגישו לממשלה.
היה צפוי שזה יקרה בסתיו 2016, אך הצעת החוק לא נבחנה.
באוקטובר 2018 הופיעה עצומה באתר הפניות האלקטרוניות לנשיא אוקראינה וביקשה להכשיר קנאביס.
בחודש מרץ, העתירה קיבלה את כל 25,000 החתימות הנדרשות לצורך בחינת הוועדה הפרלמנטרית.
לאחר מכן, הוועדה לזכויות אדם, מיעוטים לאומיים ויחסים בין-אתניים תמכה פה אחד בעתירה והיא נרשמה בפרלמנט האוקראיני ב-20 במאי.
באותו החודש הוציא השירות הממלכתי של אוקראינה בנושא סמים ובקרת סמים את הרישיון הראשון לייבוא וייצוא מחדש של חומרי גלם ומוצרים שמקורם בקנאביס.
הרישיונות המתאימים התקבלו על ידי חברת "C21" האמריקאית.
החברה נמצאת גם בתהליך הגשת בקשה לרישיונות נוספים, כולל גידול קנאביס.
בכך, שימוש רפואי במדינה הפך לחוקי אך מוגבל לתכני טטראהידרוקנאבינול ונביקסימולס.
בינואר 2019, האגודה האוקראינית לקנאביס רפואי יצרה את העצומה בגיבוי של 16 ארגונים ציבוריים באתר ורחובנה ראדה.
בעתירה נאמר כי קנאביס רפואי יכול לעזור לשני מיליון אוקראינים הסובלים ממגוון רחב של מחלות, כולל אפילפסיה, סרטן והפרעת דחק פוסט-טראומטית.
ממלאת מקום שרת הבריאות אולנה סופרון תמכה בעתירה וקראה לקדם לגליזציה של קנאביס רפואי.
באפריל 2019 לגליזציה של קנאביס רפואי נתמכה על ידי הנשיא וולודימיר זלנסקי בראיון ל-"RBC" וב-25 באוקטובר 2020 הכריז על סקר ארצי.
64.88% מהמשתתפים הביעו תמיכה בלגליזציה של קנאביס למטרות רפואיות.
שרת הבריאות לשעבר אולנה סופרון כתבה בעמוד הפייסבוק שלה כי "קנאביס צריך להיות זמין לכל החולים הזקוקים לכך.
באוקראינה יש כ-2 מיליון חולים כאלה".
באפריל 2021 אושרו מספר תרופות המכילות טטראהידרוקנאבינול ונביקסימולס לשימוש רפואי.
קנאביס באיטליה חוקי לשימושים רפואיים ותעשייתיים, אם כי הוא מוסדר בקפדנות, בעוד שעבר אי-הפללה לשימושי פנאי.
מכירה בלתי מורשית של מוצרים הקשורים לקנאביס אינה חוקית ועונשה מאסר, כמו גם גידול בלתי מורשה של קנאביס, אם כי תיקים משפטיים בשנים האחרונות ביססו למעשה את החוקיות של טיפוח קנאביס בכמויות קטנות ולשימוש אישי בלעדי.
גידול מורשה של קנאביס למטרות רפואיות ותעשייתיות מחייב שימוש בזרעים מוסמכים, אולם אין צורך באישור על מנת לשתול זרעים מוסמכים עם רמות מינימליות של תרכובות פסיכואקטיביות.
בינואר 2013 אישרה איטליה שימוש רפואי בקנאביס במרשם רופא.
בחודש פברואר 2021 הפכה "חקלאות ביו קנבוס" לחברה האיטלקית הראשונה שקיבלה אישור מטעם משרד הבריאות לגדל קנאביס רפואי ולהפיק את העקרונות הפעילים שלו למטרות תרופות.
ההכנסות הפוטנציאליות מקנאביס מרפא נאמדות ביותר מ-1.4 מיליארד יורו במדינה, כאשר השוק הפנימי מייצר לפחות כעשרת אלפיים מקומות עבודה ומקטין את התלות ביבוא.
על פי סקר שנערך על ידי "Ipsos" משנת 2015, רוב של 83% מהאיטלקים רואים בחוקים האוסרים שימוש בסמים קלים כלא יעילים, 73% בעד קנאביס חוקי, ו-58% סבורים כי לגליזציה מלאה תועיל לכספי הציבור.
מבחינת צריכה, 25% מבני 15 עד 19 הודו כי השתמשו בקנאביס למטרות פנאי בשנת 2014. על פי דו"ח של מרכז המעקב האירופי לסמים משנת 2018, איטליה ממוקמת במקום השלישי באיחוד האירופי מבחינת השימוש בקנאביס.
הפופולריות של קנאביס לשימושי פנאי הובילה בשנת 2016 למאמצי לגליזציה מחודשים בפרלמנט, בו הוצעה חקיקה בתמיכתם של כמה פוליטיקאים, בעיקר מהמפלגה הדמוקרטית, מפלגת החופש השמאלי לאקולוגיה, תנועת חמשת הכוכבים, המפלגה הרדיקלית נגד האיסור, ואף מעטים ממפלגת פורצה איטליה השמרנית, וכן חברי הנהלת האנטי-מאפיה.
העלייה הפוטנציאלית בתוצר הנובעת משוק קנאביס חוקי באיטליה נאמדת בין 1.30% ל-2.34%.
בדצמבר 2019 קבע בית המשפט העליון ברומא כי טיפוח כמויות קטנות מקומיות של קנאביס לשימוש בלעדי הוא חוקי על פי החוק האיטלקי, לאחר שהתבקש להבהיר פרשנויות סותרות קודמות של החוק אך לא ציין מה מהווה כמות קטנה של קנאביס המותרת כדין.
בין המשפט טען בתגובה כי "בריאות הציבור אינה מאוימת על ידי משתמש יחיד בקנאביס המטפח מספר צמחים בסביבה ביתית".
פסק הדין הגיע ימים לאחר שתיקון המוצע בתקציב 2020 הקורא ללגליזציה ולהסדרת השימוש בקנאביס מקומי שאושר על ידי הבית התחתון.
באפריל 2021, חולה הסובל מדלקת מפרקים שגרונית חריפה זוכה מדחף סמים לאחר שבית משפט קבע כי הוא רשאי לחרוג מהגבולות החוקיים של גידול קנאביס רפואי.
קנאביס באירלנד לא חוקי למטרות פנאי בעוד ששימוש למטרות רפואיות מחייב אישור על ידי שר הבריאות.
ב-2 בנובמבר 2015 הודיע אודהן או ריטורדיין, השר הממונה על אסטרטגיית הסמים הלאומית, כי אירלנד מתכננת להכניס חדרי הזרקה בפיקוח.
השר גם התייחס לכך שהחזקת חומרים מבוקרים תעבור אי-הפללה אף על פי שהאספקה והייצור יישארו בגדר פלילי.
במדינה ידוע הארגון "NORM Ireland" בתמיכתו בהסרת כל העונשים בגין החזקה פרטית של קנאביס על ידי מבוגרים, הסדרת שוק חוקי, גידול לשימוש אישי והעברות מזדמנות ללא כוונת רווח של כמויות קטנות.
רישיונות שימוש רפואי בקנאביס הוענקו לתרופות "GW" בשנת 2002 ו-2003 כדי לאפשר ניסויים רפואיים של תמצית "Sativex" בבית חולים של קורק וווטרפורד.
הרישיון הראשון אשר הונפק לאחר פניית רופא לשר הבריאות לשימוש רפואי בשמן קנאביס ניתן בדצמבר 2016 כדי לאפשר לילד בן שנתיים עם תסמונת דרווה להמשיך בטיפול שהחל בקולורדו.
הצעת חוק לשימוש רפואי בקנאביס עברה בקריאה שנייה בבית התחתון בדצמבר 2016. עם זאת, ב-12 ביולי 2017 דחתה ועדת הבריאות של הממשלה הצעת חוק שתאפשר את שימושו הרפואי.
לוק מינג פלנגן, פעילת לגליזציית קנאביס ותיק, נבחר לדאל אירן ה-31 בבחירות הכלליות בשנת 2011. ב-6 בנובמבר 2013 הציע הצעת חוק להסדרת גידול, מכירה והחזקה של מוצרי קנאביס ומוצרי קנאביס אך לא עברה בהצבעה.
ב-20 בנובמבר הציג הצעת חוק פרטית להסדרת קנאביס.
עם זאת, לא הגיעה לקריאה שנייה.
בנובמבר 2015, שר המדינה האחראי על אסטרטגיית הסמים הלאומית, אמר כי הוא מעדיף הפחתת הפללה של קנאביס לשימוש אישי.
בראיון בשנת 2017 תמך סטיבן דונלי על עישון קנאביס וכאשר הוכרז כשר הבריאות בשנת 2020, עמד על הערותיו משנת 2017 וציין פתיחות לליגליזציה של מספר חוקי סמים באומרו כי "אתה עושה משהו שלא פוגע באף אחד אחר, קשה לראות תפקיד לגיטימי של המדינה להעמיד אותך לדין על זה".
קנאביס באלבניה אינו חוקי למטרות רפואיות או פנאי, אך מעובד באופן נרחב בכל רחבי המדינה.
החוק בנושא לעיתים קרובות לא נאכף.
באמצע שנות האלפיים דווח כי מקורו של כ-77% מהקנאביס באיטליה מאלבניה.
לאחרונה, אם כי עדיין ללא ספק יצואנית נטו, אלבנים החלו לייבא גם קנאביס צמחי מרפא, עם העדפה ניכרת לזני החשיש של המגרב.
הייצור הכולל, במדינה, נאמד על ידי המשטרה הפיננסית האיטלקית בסביבות 900 טון, בשווי של כ-4.5 מיליארד יורו.
מיד לאחר נפילת מדינת אלבניה הקומוניסטית החל הייצור הגדול הנוכחי של קנאביס.
בשנת 1991 החלו קבוצות להקים מטעי קנאביס באזורים הדרומיים ליד גבול יוון, והחקלאים האלבניים המקומיים אימצו הזדמנות לרמה מסוימת של יציבות פיננסית במצב הכלכלי הסוער.
בימים הראשונים של ייצור הקנאביס באלבניה, סחר נעשה על ידי צעירים יוונים שנשאו שקיות קנאביס מעל ההרים מעבר לגבול, בהם רשויות אכיפת החוק האלבנית התקשו לשלוט בסחר.
קנאביס באסטוניה אינו חוקי למטרות פנאי (אם כי לא נאכף ועבר אי-הפללה) ומותר לשימוש רפואי עם מרשם.
החזקה של עד 7.5 גרם נחשבת לסכום לשימוש אישי, ונענשת בקנס.
בשנת 2018, עיריית קאנפי (Kanepi) בדרום אסטוניה שאוחדה לאחרונה אימצה את עלה הקנאביס כסמל על דגלה בעוד המילה "Kanep" הדומה לשם העיר, היא המילה האסטונית לקנאביס.
קנאביס בארמניה אינו חוקי למטרות רפואיות או פנאי.
בפברואר 2021 הודיעה הממשלה על תוכניות לאפשר גידול של קנבוס תעשייתי כחלק מתוכנית כלכלית לחיזוק הכלכלה.
שר הכלכלה, ואהן קרוביאן, ציין כי הרשויות, כולל אכיפת החוק, ישמרו על השליטה והפיקוח על תהליך ייצורו, כדי להבטיח כי חקיקת הסמים הארמנית לא תופר.
נכון להיום, קיימת גם טיוטת חוק נוספת הקשורה לקנאביס בפרלמנט הארמני העומדת לדיון מאז דצמבר 2019.
קנאביס בבוסניה והרצגובינה אינו חוקי למטרות רפואיות או פנאי.
לאחר מלחמת בוסניה בין השנים 1992–1995, בוסניה הפכה ליצרנית גדולה של קנאביס, כאשר חלק ניכר מהתפוקה שלה הועברה דרך סלובניה וקרואטיה בשל מחירים גבוהים יותר שם.
בשנת 2016, סקר שנערך בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת מוסטאר מצא כי 92% מהסטודנטים תומכים בלגליזציה של קנאביס למטרות רפואיות.
באותה שנה הוכרז כי המשרד לענייני אזרחים הקים צוות משימה לבדיקת לגליזציה של קנאביס וקנבינואידים למטרות רפואיות.
קנאביס הוא אחד החומרים הפופולריים ביותר לטיפוח וצריכה בבלגיה.
בעקבות מגמות עולמיות, שיעורי צריכת הקנאביס בבלגיה גדלו בהתמדה ברחבי המדינה מאז המאה העשרים, וגידול הקנאביס ממשיך להתרחב במהירות בקנה מידה לאומי.
מספר צמחי הקנאביס שגדלו בבלגיה גדל ב-440% בשבע שנים, מ-73,344 בשנת 2006 ל-396,758 בשנת 2013. אף למרות עיבוד משפטי משמעותי של חוקים הקשורים לקנאביס מאז 2010, אלמנטים מסוימים בצריכה וטיפוח של קנאביס נחשבים בתוך "שטח אפור חוקי" של החוק הבלגי.
קנאביס אינו חוקי מבחינה טכנית בבלגיה, אך החזקה אישית למטרות פנאי עברה אי-הפללה מאז 2003 אשר התירה למבוגרים מעל גיל 18 להחזיק עד 3 גרם.
המועדון החברתי הראשון לקנאביס "Trekt Uw Plant", הוקם באנטוורפן בשנת 2006 אשר חבריו טיפחו וקצרו צמחי קנאביס רשמית כמועדון לראשונה בשנת 2010 ללא כל התערבות מצד רשויות אכיפת החוק.
המבנה והתפקוד של מועדונים חברתיים לקנאביס בלגי עוצבו בעיקר על ידי מועדוני הקנאביס הספרדיים.
שלושה מועדוני קנאביס נוספים נוסדו בנובמבר 2013, בעיקר בקהילה דוברת הצרפתית בבלגיה.
ביוני 2015 חתמה שרת הבריאות מגי דה בלוק על צו מלכותי המתיר שימושים מסוימים בקנאביס רפואי, אשר הוביל מאז 2015 להחלת רוקחים ורופאים כלליים בבלגיה הרשאיים להפיץ באופן חוקי תרופות מבוססות קנאביס "ארוזות מראש" בהן כולל תרסיס "Sativex" לטרשת נפוצה ואבקת קנאבידיול ("CBD").
מטופלים הדורשים קנאביס רפואי מסוגלים לטפח את הצמיחה האישית שלהם כל עוד הם ממלאים את המגבלות המתוארות בחקיקה מ-1 ביולי 2019 בנושא.
באותה שנה, הודיע מנהיג המפלגה הסוציאליסטית, אליו די רופו, על תוכנית מפלגתו להגיש מחדש חקיקה שתאפשר הסדרת לגליזציה של קנאביס בפריסה ארצית.
קנאביס בגאורגיה חוקי למטרות רפואיות ופנאי.
עקב פסק דין של בית הדין החוקתי בגאורגיה ב-30 ביולי 2018 הפך לחוקי להחזקה וצריכה מה שהפך את גאורגיה לאחת המדינות הראשונות בעולם להכשיר קנאביס לשימושי פנאי ורפואה, ולמדינה הקומוניסטית לשעבר הראשונה בעולם שעשתה זאת.
החל משנת 2005 שימשה גאורגיה גם כדרך מעבר לסמים קלים המגיעים ממרכז אסיה, לכיוון רוסיה ואירופה.
לפני שהמדינה הכשירה את הקנאביס, הייתה לה מדיניות מחמירה נגד סמים, במסגרתה ניתן היה לכלוא עבריינים עד 14 שנים.
החל משנת 2013 נשמעו קריאות של קבוצות תומכות שונות ופוליטיקאים באופוזיציה להפחית את הפללת הקנאביס, אך הממשלה נותרה נגד היוזמה.
באוקטובר 2015 קבע בית המשפט החוקתי כי הנורמה של חוקת המדינה לגבי מאסר בגין שימוש אישי בקנאביס היא "קפדנית מדי" ויש להקל בה.
בין החודשיים מאי-יוני 2015 "התנועה השנייה ביוני" ארגנו הפגנות לטובת ביטול הפללת משתמשי הקנאביס.
בדצמבר 2016 קיימה תנועת הקנאביס "הרעש הלבן" מחאה מחוץ לבניין הפרלמנט הקוראת לאי-הפללה של שימוש בסמים קלים.
בדצמבר 2016 הכריז בית המשפט עוד כי מאסר בגין שימוש בכמויות קטנות של חשיש, כמו גם רכישתו, שמירתו והפקתו לשימוש אישי, אינם חוקתיים.
בערב השנה החדשה של שנת 2016, פעילי מפלגת גירצ'י שתלו צמחי קנאביס ב-84 סירים במטה המפלגה בטביליסי, בניגוד למדיניות הסמים הגאורגית.
שוטרים גאורגים הגיעו והחרימו את הצמחים, אך לא האשימו את חברי המפלגה בעבירה פלילית כלשהי.
ב-30 ביולי 2018 קבע בית המשפט החוקתי בגאורגיה כי "צריכת מריחואנה היא פעולה המוגנת בזכות האישיות החופשית" וכי "מריחואנה היא באחראיותו של המשתמש מה שהופך אותו לאחראי לפעולותיו ולכן, איננו גורם לתוצאות מסוכנות לציבור".
פסק הדין הפך את השימוש וההחזקה של קנאביס בחוק בגאורגיה, אך שמר על קנסות לגידול ומכירת הסם.
פעולות הנותרות גם הן בלתי חוקיות כוללות צריכה ציבורית ושימוש בנוכחות ילדים.
ב-20 באוקטובר 2018 פעילי מפלגת גירצ'י קיימו את פסטיבל לגליזצית הקנאביס במרכז העיר טביליסי במחאה על מטרתם החדשה של חברי פרלמנט שמרנים להעביר הצעת חוק המגבילה את יכולת השימוש בקנאביס.
קנאביס בגרמניה אינו חוקי למטרות פנאי (עם זאת, ניתן להימנע מהעמדה לדין אם החזקה היא בכמויות קטנות לשימוש אישי) וחוקי למטרות רפואיות.
בשנת 1994 פסק בית הדין החוקתי הפדרלי של גרמניה כי התמכרות לסמים אינה פשע, וגם לא החזקת כמויות קטנות של סמים לשימוש אישי.
בשנת 2000 שונה החוק הנרקוטי הגרמני כדי לאפשר חדרי הזרקת סמים בפיקוח.
בשנת 2002, התחיל מחקר פיילוט בשבע ערים גרמניות כדי להעריך את ההשפעות של טיפול בעזרת הרואין על מכורים, בהשוואה לטיפול בעזרת מתאדון.
התוצאות החיוביות של המחקר הובילו לשילוב הטיפול בסיוע הרואין לשירותי ביטוח הבריאות החובה בשנת 2009.
במאי 2016 החליט הקבינט של המדינה לאשר את הצעד לקנאביס חוקי לחולים קשים שהתייעצו עם רופא ו-"אין להם אלטרנטיבה טיפולית אחרת".
שר הבריאות הגרמני, הרמן גרוה, הציג בפני הקבינט את הטיוטה המשפטית בנושא לגליזציה של קנאביס רפואי שנכנסה לתוקף בתחילת 2017. שימוש למטרות פנאי איננו חוקי, אך ניתן להימנע מהעמדה לדין אם החזקתו היא בכמויות קטנות ולשימוש אישי.
קנאביס בדנמרק אינו חוקי לשימוש פנאי, אך השימוש הרפואי מותר באמצעות תוכנית פיילוט בת ארבע שנים שהוחלה בינואר 2018. מכירת קנאביס ושימוש בה, אף שאינה חוקית, אושרה באופן בלתי רשמי בשכונת קופנהגן פריטאון כריסטיאניה.
לאחרונה, חברה דנית הולכת להיות חברת הקנאביס הראשונה אשר משיקה הנפקת קנאביס.
למרות מעמדו הבלתי חוקי, דו"ח של מרכז המעקב האירופי לסמים ולהתמכרויות לסמים (2015) הראה כי מעט יותר משליש מהדנים הבוגרים ניסו קנאביס בשלב כלשהו בחייהם, שהוא מעל הממוצע האירופי בו רק צרפת ממוקמת גבוה יותר.
המועצה העירונית של קופנהגן הביעה עניין להתחיל במשפט לשלוש שנים בו כל האזרחים הבוגרים באופן חוקי יכולו לקנות קנאביס ממוכרים מוסמכים.
ההיתר הדרוש נדחה שוב ושוב על ידי הממשלה, מכיוון שהדבר ידרוש שינוי בחוק שאינו נתמך ברוב בפרלמנט הדני.
שלושה סוגים של נגזרות קנאביס לשימוש רפואי אושרו על ידי סוכנות התרופות הדנית בשנת 2011, אך דורשים מרשם רפואי לשימוש.
שימושם הוכח כמסייע להקלה על כאבים ובחילות בקרב חולי סרטן ולהקלת נוקשות השרירים בחולי טרשת נפוצה.
שימוש רפואי בקנאביס מצמח שלם מותר באמצעות תוכנית פיילוט לארבע שנים שהחלה בינואר 2018. בתחילה תוכנן כי הקנאביס יובא ממדינות אחרות (בעיקר הולנד) מכיוון שלא ניתן היה לגודלו בדנמרק, אך בשנת 2017 הוחלט כי חקלאים דנים יורשו לגדל את הצמח במצב מאובטח עם היתר מיוחד.
סקר שנערך בנושא הוכיח כי 88% מהדנים תומכים בשימוש רפואי בקנאביס.
במדינה הוקמה עמותה בשם "קנאביס דנמרק" התומכת בגידול ובמחקר של קנאביס רפואי.
נכון משנת 2017 קנאביס עדיין נמכר בגלוי בפריטאון.
קנאביס רפואי בהולנד חוקי מאז 2003 הכולל חמישה סוגים שונים.
שימושו לצורכי פנאי מותר להחזקה של עד 5 גרם ללא הפללה וגידול של כ-5 צמחים אינו נאכף לשימוש מסחרי (אלא אם כן גדל במערך מקצועי).
עם זאת, מדיניות של אי אכיפה הובילה למצב בו הסתמכות על אי אכיפה הפכה לנפוצה בכמות רבה, ובשל כך פסקו בתי המשפט נגד הממשלה כאשר הועמדו לדין תיקים בודדים.
מדיניות שימוש הסמים של הולנד בסמים קלים מבוססת על שני עקרונות בהם: שימוש בסמים הוא נושא בריאות הציבור, ולא עניין פלילי וכי קיימת הבחנה בין סמים קשים לסמים קלים.
בהולנד קיימות חנויות למכירת קנאביס לשימוש אישי המכונות "קופי שופס" אשר הפכו למוקד תיירותי מפורסם.
ישנן הצעות לתיקון מצב זה (החל מינואר 2006).
שופט קבע כי על פי חוק ניתן לאסור כניסת תיירים זרים לקופי שופס כחלק מההגבלות שיושמו בשנת 2012 אך מועצות עיריות יכולות לבחור אם ליישם איסור זה או לא.
איסור זה מיושם רק על ידי מספר מוגבל של עיריות בדרום הולנד הנשלטות על ידי מפלגות פרוטסטנטיות שמרניות.
האיסור אינו נאכף בבירה אמסטרדם המונה את המספר הרב ביותר של חנויות קופי שופס בעולם וברוב אזורים נוספים במדינה.
קנאביס בממלכה המאוחדת אינו חוקי לשימוש פנאי ומסווג כסם מסוג B.
בשנת 2004 הופחת לסוג C עם קנסות פחות חמורים אך הועבר חזרה ל-B ב-2009. עם זאת, ניתן להוציא "אזהרת קנאביס" או קנס במקום להחזקת כמות קטנה לשימוש אישי במקום העמדה לדין.
קנאביס רפואי חוקי על ידי מרשם רופא מנובמבר 2018. בשנת 2015 הודיעה משטרת מחוז דורהאם כי היא כבר לא תתמקד באזרחים המגדלים קנאביס לצריכה אישית אלא אם כן הם "בוטים".
משטרת דרבישייר, דורסט וסארי הודיעה כי היא תיישם גם תוכניות דומות.
ב-20 ביוני הודיע שר הבריאות, ג'רמי האנט, על תמיכתו בשימוש הרפואי בקנאביס וכי תיערך בדיקה לחקר שינויים בחוק.
ב-26 ביולי, שר הפנים, סג'יד ג'אוויד, הודיע כי מוצרי קנאביס יהפכו לחוקיים לחולים עם "צורך קליני חריג", וכי קנאביס יועבר מסיווג 1 לתוספת 2. ב-11 באוקטובר, ההוראות החדשות הוצגו באופן רשמי והתקבלו בבית הנבחרים והמדיניות נכנסה לתוקף ב-1 בנובמבר.
מקרה נוסף אשר דחף ללגליזציית הקנאביס הרפואי היו מקריהם של שני ילדים אפילפטיים שמצבם השתפר משמעותית משימוש בקנאביס אשר הביאו את תשומת הלב הציבורית בנושא.
מרפאת הקנאביס הרשומה "CCC" העצמאית הראשונה נפתחה בדצמבר 2019. מאז נפתחו מספר מרפאות פרטיות דומות ברחבי המדינה.
ההערכה היא כי בין אוקטובר 2018 ל-2019 היו כ-204 מרשמים לתרופות קנאביס ללא רישיון.
שמן קנאבידיול (CBD) הוא חוקי לשימוש ומכירה במדינה ללא מרשם, כל עוד כאשר הוא נמכר לציבור והוא אינו נמכר כסם או מכיל יותר מ-1 מ"ג לכל מכל.
תרופת ה-"CBD Epidiolex" מאושרת לשימוש באיחוד האירופי.
ב-31 באוקטובר 2020 דווח כי שירות הבריאות הלאומי סירב שוב ושוב לממן קנאביס רפואי לילדים עם אפילפסיה קשה.
נמסר כי לפחות 20 משפחות משלמות עבור מרשמים פרטיים לאחר שלא סופקו על ידיו.
משרד הבריאות והטיפול החברתי אמר כי ישנו צורך במחקר נוסף לפני שהוא יוכל לרשום באופן שגרתי תרופות מבוססות קנאביס.
לאחר פרישתה של הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי בסוף שנת 2020, חולים המייבאים מוצרים מבוססי קנאביס נתקלו בקשיים להשיג מרשמים.
משרד הבריאות והטיפול החברתי הצהיר כי "כבר לא ניתן לחלק מרשמים שהונפקו במדינה כדין במדינה חברה באיחוד האירופי.
ולכן, חלוקת שמן קנאביס מוגמר בהולנד כנגד מרשמים של הממלכה המאוחדת כבר אינה אפשרות החל מה-1 בינואר 2021".
במדינה קיימים מספר ארגונים התומכים בהסדרת שוק הקנאביס בחוק בהם:
"NORML" הממלכה המאוחדת (רפורמה בחקיקת הקנאביס).
"UKCSC" - מועדון הקנאביס החברתי של הממלכה המאוחדת.
בתחילת 2018 פרסם המכון לעניינים כלכליים (IEA) דו"ח שבחן את גודל שוק הקנאביס במדינה ואת ההשלכות האפשריות של לגליזציה.
הדו"ח הגיע למסקנה כי השוק השחור הנוכחי של הנושא במדינה שווה מעל 2.5 מיליארד ליש"ט והחלת מס הקנאביס יכול להוות בין 204 מיליון ל-571 מיליון ליש"ט.
קנאביס ביוון חוקי למטרות רפואיות אך לא לפנאי.
ביולי 2016 הקימה ממשלת יוון קבוצת עבודה להערכת אפשרויות החלת הקנאביס הרפואי, עם דוח שיונפק באוקטובר.
ביוני 2017 הודיע ראש ממשלת יוון, אלכסיס ציפראס, כי התקבלה החלטת שרים משותפת בנוגע לחוקיות הקנאביס הרפואי.
ההחלטה, שפורסמה בעיתון הממשלתי, הכריזה כי השימוש הרפואי בקנאביס הוא חוקי עבור חולים עם מרשם רופא.
עם ההודעה, ציפראס התייחס "מעתה והלאה המדינה פונה לעמוד שלה, מכיוון שיוון כלולה כעת במדינות בהן אספקת קנאביס רפואי לחולים הנזקקים היא חוקית".
במרץ 2018 אישר הפרלמנט היווני חוק המאשר גידול וייצור של קנאביס רפואי.
שימוש בקנאביס בלוקסמבורג עבר אי-הפללה לשימוש פנאי ומאושר לשימוש רפואי.
בנובמבר 2018 הודיעה הממשלה כי תאשר את השימוש בפנאי בחשיש, ככל הנראה בסוף 2021, אם כי טרם הוגדר לוח זמנים מדויק.
בנובמבר 2017 הודיע שר הבריאות על תוכנית פיילוט לשנתיים במסגרתה תוכל המדינה להשיג תמציות קנאביס וקנבינואידים למטרות רפואיות.
ביוני 2018 אישרו המחוקקים פה אחד הצעת חוק לשימוש רפואי בקנאביס.
שימוש בקנאביס אינו חוקי למטרות פנאי ורפואה בלטביה, אך מותר לייצר קנבוס תעשייתי.
בלטביה, מוצרי קנאביס (מריחואנה וחשיש) הם החומר הלא חוקי הנפוץ ביותר.
מאז 2007, מחקרים מראים כי קבוצת משתמשי קנאביס בגילאי 15–64 בקרב מנוסים כוללת 12.1% מהאוכלוסייה, אשר עלתה בהשוואה למחקר משנת 2003, כאשר מוצרי הקנאביס במספר המשתמשים עמדו על 10.6%.
בקבוצת הגילאים 15–34 השיעורים היו גבוהים בהרבה, ובשנת 2007 אוכלוסיית גיל זה אשר הוגדרה כמשתמשת הייתה 21.7%.
בשנת 2012, פלטפורמת היוזמה הציבורית "ManaBalss.lv" אספה חתימות על תמיכה באי-הפללת קנאביס להסרת עונשים פליליים בגין גידול והחזקת כמויות קטנות של קנאביס על ידי אזרחים מעל גיל 18. על פי התקנות המוצעות, האזרחים יהיו רשאים לגדל כשניים או שלושה צמחי קנאביס, ולשמור 20–30 גרם בבית.
נשיאה בפומבי תותר עד 5 גרם.
ב-24 במרץ 2015 אספה העתירה כ-10,005 חתימות, מה שהוביל לכך שהיוזמה תוגש לפרלמנט הלטבי.
ב-18 במאי פרסם נציג היוזמה החדש דונאטס בלאז'וויצ'ס 100 טיעונים למען יוזמת אי-ההפללה באתר "100argumenti.lv".
עם זאת, הפרלמנט דחה יוזמה זו ב-3 בספטמבר.
קנאביס בליטא אינו חוקי לשימוש פנאי, אך חקיקה המאפשרת שימוש רפואי אושרה באוקטובר 2018. בשנת 2013 חוקקה התרת גידול קנבוס תעשייתי.
בשנת 2013 ליטא הייתה למדינה היחידה באיחוד האירופי שאסרה על גידול קנבוס תעשייתי, ובספטמבר אותה שנה בחרה הממשלה להכשירו עד לחתימת הנשיא אשר נכנס לתוקף בתחילת 2014. חוק המאפשר שימוש רפואי בקנאביס אושר על ידי הפרלמנט ב-11 באוקטובר 2018, עם תאריך כניסה לתוקף ב-1 במאי 2019.
שימוש בקנאביס במולדובה לא חוקי לצורכי רפואה אך עבר אי-הפללה למטרות פנאי.
קנאביס במלטה אינו חוקי למטרות פנאי אך עבר אי הפללת על החזקת עד 3.5 גרם לשימוש אישי.
בשנת 2018, קנאביס רפואי הותר לשימוש.
בשנת 2014 דיווחו כלי תקשורת כי שתילי קנאביס מופיעים בכיכרות וברצועות המרכז בגוזו וזבבוג.
בשנת 2015, מלטה הציגה מדיניות חדשה להפחתת ההפללה של קנאביס.
תמצית "Sativex" אושרה לשימוש במרשם רפואי באותה שנה.
במרץ 2018 חתם נשיא מלטה על חקיקה המאשרת מרשם קנאביס, אם כי החקיקה לא פירטה אילו תנאים ספציפיים ראויים לשימושו.
ב-18 בפברואר 2021 הכריז ראש הממשלה רוברט אבלה על תוכניותיו להכניס חוק שיאפשר החזקת כמות קטנה של קנאביס וצמחים לשימוש אישי.
קנאביס במקדוניה הצפונית חוקי למטרות רפואיות, אך לא למטרות פנאי.
ב-9 בפברואר 2016, ועדת הבריאות של הפרלמנט במקדוניה נתנה את אישורה ללגליזציה של מריחואנה רפואית.
החל מיוני 2016, חולים ללא מרשם מורשים לקנות שמן עם 0.2 אחוז קנבינואידים או פחות, צורות מרוכזות יותר דורשות מרשם.
ב-20 בנובמבר 2020 אמר ראש הממשלה זוראן זאאב כי הממשלה פועלת להכשיר את השימוש הפנאי בקנאביס במקומות האירוח במדינה ובמוקדי התיירות, כולל סקופיה ואוכריד.
קנאביס בנורווגיה חוקי לשימוש רפואי אך לא לפנאי.
עם זאת, הממשלה הודיעה כי בשנת 2021 תחל מדיניות אי-הפללה וטיפול במכורים לסמים במקום כליאה.
ביוני 2010 המליצה ועדת סטולטנברג ליישם טיפול בעזרת הרואין ולהרחיב את אמצעי הפחתת הנזק.
באותו החודש הודיע קנוט סטורברגט, שר המשפטים והמשטרה, כי המשרד עובד על מדיניות סמים חדשה הכרוכה באי-הפללה על פי המודל של פורטוגל, אשר אמור היה להיות מובא לפרלמנט לפני הבחירות הכלליות הבאות.
עם זאת, מאוחר יותר שינה סטורברגט את הצהרותיו ואמר כי דיון אי-ההפללה הוא "עבור אקדמאים", ובמקום זאת קרא לטיפול כפוי למשתמשים.
בתחילת מרץ 2013 הציע שר הבריאות והשירותים יונאס גאאר סטורה להכליל את אי-ההפללה על שאיפת הרואין עד שנת 2014 כמדד להפחתת מנת יתר של סמים.
המדינה מכינה בימים אלה שינוי מדיניות מאסיבי בנוגע לאופן ההתמודדות עם שימוש בסמים והחזקת סמים לשימוש אישי.
הרפורמה שכותרתה "מעונש לעזרה" אושרה על ידי ממשלת נורווגיה בשנת 2017 וכעת היא נמצאת בשלב האחרון לאישור הפרלמנט.
השינויים צפויים להיות מיושמים בתחילת שנת 2021. מדיניות הרפורמה החדשה מדגישה כי להפללת השימוש בסמים אין כל השפעה משמעותית על שיעורי צריכת הסמים וכי התמכרות לסמים מטופלת בצורה טובה יותר על ידי שירותי הבריאות, ומכאן מגיעה הסיסמה "מעונש לעזרה".
במקום קנסות או זמן מאסר, אדם שנתפס עם כמות סמים לשימוש אישי ייפגש כעת עם הרכב עצמאי המורכב מעובדי רפואה שידונו בסנקציות מנהליות או בשיטות טיפול בהתמכרות, בתקווה שיעודד משתמשים בעייתיים לחפש עזרה ולא לחשוש מפני העמדה לדין.
בנוסף, המחוקקים מקווים כי הדבר ישפר את היחסים בין משתמשי סמים לשוטרי החוק.
קנאביס בסלובניה אינו חוקי למטרות פנאי אך עבר אי-הפללה.
קנאביס רפואי אומנם איננו חוקי באופן מלא, אך השימוש בתרופות קנבינואידים מסוימות מותר.
בשנת 2012 גויסה הצעה לאי-הפללת קנאביס רפואי, אך לא הצליחה להשיג את התמיכה הדרושה.
הצעה חדשה נוסחה בשנת 2013 שהשיגה תמיכה ציבורית מספיקה.
כתוצאה מכך, סיווגה ממשלת סלובניה קנבינואידים כתמצית תרופות בלתי חוקיות מסוג II ובכך, אפשרה שימוש רפואי בתרופות מסוגה.
קנאביס בסלובקיה אינו חוקי למטרו פנאי או רפואהה.
עם זאת, באפריל 2012 דיווח העיתון וול סטריט ג'ורנל כי רוברט פיקו, ראש ממשלת סלובקיה הנכנס, עשוי לדחוף ללגליזציה חלקית של החזקת קנאביס, בה נכללת לגליזציה של החזקה של עד שלוש מנות קנאביס לשימוש אישי.
בפברואר 2018 הציעה שרת המשפטים לשעבר לוצ'יה ז'יטנסקה, אי-הפללה חלקית של סמים קלים.
לאחר הבחירות לפרלמנט בשנת 2020, משרד הבריאות הודיע על כוונתה להסרת קנאבידיול (CBD) מרשימת החומרים הפסיכוטרופיים אשר עלתה מהמידע הראשוני של המשרד על התיקון המתוכנן לחוק חומרים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים ותכשירים באומרו כי,
המועד הצפוי לתחילת הליך ההערה הוא אוגוסט 2020. המשרד הציע להסיר קנבידיול מהרשימה בשנה שעברה.
עם זאת, חברי הפרלמנט האירופי התנגדו.
בפברואר 2020 קראו חברי הפרלמנט האירופי למדינות החברות באיחוד האירופי "לנצל באופן מלא את הפוטנציאל של תרופות מבוססות קנאביס ולהסיר מכשולים להמשך מחקר מדעי בתחום".
קנאביס בסן מרינו חוקי למטרות רפואיות אך לא לפנאי.
בשנת 2016 הוצגה יוזמה ציבורית לממשלת סן מרינו, אשר ביקשה לגליזציה של קנאביס רפואי.
הצעד אושר על ידי הממשלה, שהחלה בתהליך הקמת תוכנית טיפוח, משא ומתן על חוזים בינלאומיים וצעדים נדרשים אחרים.
החל משנת 2016, תמצית הקנאביס "Sativex" מונפקת ללא עלות בסן מרינו לחולים הסובלים מכאבים עקב טרשת נפוצה או מצבי מח עצם.
קנאביס בספרד עבר אי-הפללה לגידול לשימוש אישי, ולמטרות אחרות שאינן מכירה או סחר.
מועדוני קנאביס הם דרך פופולרית עבור חובבים להשיג ולהשתמש בסם כקולקטיב פרטי חוקי מבחינה טכנית.
במקומות פרטיים צריכה וחזקה של כמויות סבירות (עד 100 גרם) היא חוקית.
באוקטובר 2005 השיקה הממשלה האוטונומית באזור קטלוניה תוכנית לשימוש טיפולי בתמצית "Sativex" עבור 600 חולים ממגוון רחב של מחלות, בהן טרשת נפוצה וסרטן, במטרה למנוע בחילות או להרפיית שרירים מתוחים.
בפרויקט השתתפו שישה בתי חולים, ארבעים חוקרים ושישים בתי מרקחת.
המוצר מוצג כמרסס שישומש דרך הפה, ויועבר בבתי מרקחת בחלק מבתי החולים.
ברחבי ספרד הוקמו לאורך השנים (לראשונה בשנת 1991) כ-500 "מועדוני קנאביס" פרטיים בהם 200 בברצלונה בלבד.
ביוני 2017, קטלוניה הכשירה גידול, צריכה והפצה של קנאביס לחברי מועדוני קנאביס ייעודיים עצמאים ללא מטרות רווח לבני 18 ומעלה.
במדינה מתקיים אירוע קנאביס שנתי בברצלונה בשם "Spannabis" מאז שנת 2002 המוגדר כאירוע הקנאביס הגדול ביותר ביבשת אירופה.
במהלכו, ניתן למצוא מוצרים הקשורים לצמח הקנבוס, לשימושים התעשייתיים שלו בהם: קוסמטיקה, הנעלה, טקסטיל, חומרי בניין, מזון, זרעים, מערכות חקלאיות, צריכת בילוי ושימוש כפיטותרפיה.
בנוסף, במהלך הכנס מתקיימות הרצאות לדיון בנושאים בשימוש ברפואת הסם, מחקר על החומרים הפעילים בו, טיפוח וצריכה והפחתת סיכונים.
כתוצאה מפתיחותה של המדינה כלפי הנושא, מכונה ספרד לעיתים כ-אמסטרדם החדשה".
קנאביס בסרביה אינו חוקי למטרות רפואיות או פנאי.
בשנות ה-1700 הובאו חקלאים איטלקים זרעי קנבוס לסרביה, מה שהפך את הקנבוס לגידול חשוב במדינה עד שנות ה-20. זרעי הקנאבוס היו אפרודיזיאק מסורתי, ועל לבישת סיביו נאמר כי הם "משפרים את כוחו המיני של הגבר".
צעדת הקנאביס הראשונה בבלגרד נערכה ב-7 במאי 2005 עם כ-50 משתתפים.
בפברואר 2014 הביעה שרת הבריאות סלביצה סוקיץ' דג'נוביץ' תמיכה בלגליזציה של קנאביס רפואי.
העמותה המשפטית הראשונה שתומכת בלגליזציה של מריחואנה רפואית בסרביה, היוזמה לשינוי חקיקת הקנאביס (IRKA), נרשמה בתחילת 2014.
ב-18 בינואר 2015, ארגון בשם "לקליזאצ'יה סרביה", הדוגל בלגליזציה של מריחואנה רפואית, הוקם בבלגרד על ידי העיתונאי אנטוניג'ה קובאצ'ביץ'.
ב-19 בפברואר 2015 הגיש הארגון הצעה למשרד הבריאות להכשיר מריחואנה רפואית, תוך ציון של מאות מקרים של טיפול מוצלח.
ב-7 ביולי 2015, בבית המיקסר בבלגרד, ארגן לקאליזאצ'יה סרביה פסטיבל לקידום מריחואנה רפואית בשם "צמח אחד, הרבה דברים טובים".
ב-4 בספטמבר 2015 יוזמת "IRKA" קיימה את צעדת הקנאביס השנייה בבלגרד, מה שכינו "כינוס של המיעוט הגדול ביותר ללא זכויות בסרביה".
בצעדה השתתף השחקן סרג'י טריפונוביץ'.
בתחילת 2016 הציעה ועדת המומחים לשימוש בקנאביס למטרות רפואיות, שהורכבה על ידי משרד הבריאות, להכשיר שלוש תרופות מבוססות קנאביס.
ב-24 בספטמבר 2016 יוזמת IRKA קיימה את צעדת הקנאביס הראשונה בנובי סאד.
בצעדה השתתפה זמרת הפופ מרינה פרזיץ'.
ב-23 ביוני 2017 הגיש גוראן צ'ברדי, המנהיג והנציג הפרלמנטרי של המפלגה הירוקה, הצעת חוק באספה הלאומית להתרת מריחואנה רפואית בסרביה.
קנאביס בפולין חוקי למטרות רפואיות ומתחת ל-0.2% תרכובת THC למטרות פנאי.
מאז 2011 יכולים התובעים לבחור לבטל את האישומים אם כמות הסמים שנתפסה היא בכמות מוגבלת (אם כי לא נקבעה במפורש מגבלה מוגדרת) והסמים שנתפסו נחשבים לצריכה עצמית בלבד.
בשנות העשרים של המאה העשרים בעקבות תנועה הולכת וגוברת בתמיכה בלגליזציה של קנאביס לשימוש רפואי, עברה פולין לעבר אי-הפללה של שימושו, כאשר הממשלות דנו בכמה וריאציות של חקיקה.
לגליזציה של קנאביס נתמכה באופן ציבורי על ידי פוליטיקאים פולנים בהם יאנוש פאליקוט, רישארד קאליש וג'נוש קורווין מיק, ואנשי ציבור כמו פיוטר ביקונט, אנדז'יי צ'ירה, מגדלנה צ'ילצ'קה, אגניסקה הולנד, זביגניץ הולדיס, קריזשטוף.
קראוז, מיקולאי ליזוט, רוברט מקלוביץ', טומאש סיקורה, יז'י פילץ', סטניסלב סויקה וג'רזי וטולאני.
לאחר הגשת הצעת החוק של פיוטר לירוי-מרז'ץ הפכה המדינה שימוש רפואי בקנאביס ביולי 2017 לחוקי אשר נכנס לתוקף בנובמבר 2017.
על פי נתוני סקר של שנת 2013, כ-17.3% מבוגרים בפולין השתמשו בקנאביס לפחות פעם אחת בחייהם, ו-17.1% מהצעירים השתמשו בו לפחות פעם בשנה האחרונה.
בפורטוגל שימוש למטרות פנאי בקנאביס לא מופלל עד 25 גרם עשבי תיבול או 5 גרם חשיש, שימוש רפואי חוקי משנת 2018.
בשנת 2001 הפכה פורטוגל למדינה האירופית הראשונה שביטלה את כל העונשים הפליליים בגין החזקת סמים לשימוש אישי.
בנוסף, למשתמשים בסמים הוענק טיפול ולא עונש מאסר.
בנוסף, פיטר רויטר, פרופסור לקרימינולוגיה ומדיניות ציבורית באוניברסיטת מרילנד, קולג' פארק, הודה כי "אי-ההפלה בפורטוגל עמדה ביעד המרכזי שלה - אחוז השימוש בסמים לא עלה".
ביולי 2018 נחתמה חקיקה החוק המאפשרת שימוש רפואי בקנאביס בפורטוגל והפצתו בבתי מרקחת.
טיפוח אישי לשימוש רפואי נותר בניגוד לחוק.
קנאביס בפינלנד אינו חוקי למטרות פנאי אך לעיתים לא נאכף, קנאביס רפואי הוא חוקי ברישיון.
קבוצה מוגבלת של משתמשים רפואיים (כ-223 בשנת 2014) מורשית לרכוש תרסיס פה או קנאביס צמחי מרפא מבדוקאן, בדיול או בדיקה מאחד מ-27 בתי מרקחת שיש להם היתר למכור קנאביס רפואי.
ה-FCA גם חוקר את השימוש בקנאביס בתרבויות שונות בתקופות שונות.
קנאביס בצ'כיה אינו חוקי לשימוש פנאי, אך החזקה אישית עברה אי-הפללה מאז 1 בינואר 2010. קנאביס הרפואי הפך לחוקי מאז ה-1 באפריל 2013 הכולל התרה של שימוש ב-180 גרם של חומר יבש לחודש.
החזקת עד 10 גרם קנאביס יבש לשימוש אישי, או גידול של עד חמישה צמחים, מסווגת כעבירה אזרחית.
לאחר ויכוח שנוי במחלוקת, צרפת פתחה את מרכז ההזרקה של סמים קלים בפיקוח הראשון ב-11 באוקטובר 2016. מריסול טוריין, שרת הבריאות, הכריזה כי המרכז הוא "תגובה פוליטית חזקה, למדיניות פרגמטית ואחראית המחזירה אנשים בסיכון גבוה לקראת מערכת הבריאות ולא מסטגמתת אותם".
ב-25 במאי 2017 שר הפנים ציין כי בכוונתו לבצע רפורמות, שהבטיח הנשיא עמנואל מקרון במהלך מסע הבחירות שלו, במקום מעצר ומשפט לשימוש בקנאביס והחזקתו.
ב-23 בנובמבר 2018 העונש על החזקת קנאביס (וסמים לא חוקיים אחרים) הופחת לקנס של 200 יורו על ידי האספה הלאומית.
ב-1 בספטמבר 2020 הנהיגה הממשלה קנס בסך 200 אירו בגין צריכת קנאביס במקום להילקח למעצר.
החל מ-8 ביוני 2013, ניתן להשתמש בנגזרות קנאביס בצרפת לייצור מוצרים רפואיים.
את המוצרים ניתן להשיג במרשם ויירשם רק כאשר כל התרופות האחרות לא הצליחו להקל על הסבל בצורה יעילה.
בספטמבר 2018 החלה הסוכנות הלאומית הצרפתית לבטיחות סמים (ANSM) בניסוי בנושא קנאביס רפואי אשר הקימה ועדה מדעית שתעריך רשת מדיניות ציבורית והפצה חדשה למחלות ספציפיות.
ניסוי זה יאסוף 3000 מטופלים ויספק פרחים ושמנים יבשים לאנשים הסובלים מאפילפסיה, כאב נוירופתי או לטיפול בתופעות לוואי של כימותרפיה.
המבחן הראשון אמור היה להתחיל בספטמבר 2020 ולהמשך כשנתיים אך בשל מגפת הקורונה, הסוכנות הודיעה על דחיית הניסוי לינואר 2021.
בשנת 2012, כ-13.4 מיליון צרפתים בגילאי 15 עד 64 הודיעו כי ניסו קנאביס, ו-1.2 מיליון במטרופולין צרפת ראו עצמם משתמשים קבועים.
צרפת מדורגת במקום הרביעי באיחוד האירופי מבחינת הצריכה החודשית בעקבות צ'כיה, ספרד ואיטליה.
ביוני 2018, סקר מכון הצרפתי לדעת קהל מצא כי 51% תומכים בשוק מוסדר בקנאביס, עם 40% שהתנגדו.
שימוש בקנאביס בקפריסין אינו חוקי למטרות פנאי אך מותר לשימוש רפואי.
קפריסין הכשירה את השימוש הרפואי בשמן קנאביס בינואר 2017, לשימוש חולי סרטן מתקדמים.
בפברואר 2019 הועבר חוק רחב יותר שהגדיל את מספר המצבים הרפואיים הכשירים.
למדינת האי יתרון יחסי ביחס למדינות רבות ותיקות לייצור קנאביס כמו הולנד או פורטוגל.
תנאי האקלים האידיאליים שלה ותקופות השמש הארוכות שלה נוחים מאוד לגידול הצמחים.
העובדה שהיא שייכת גם לשוק היחיד של האיחוד האירופי מאפשרת לחברות לבסס את פעילותן באי ושירותי דרכון ברחבי מדינות האיחוד השונות ללא בדיקות רגולטוריות נוספות.
על פי התחזיות, קפריסין יכולה לייצר קנאביס מרפא בשווי של יותר מ-236 מילון יורו בכל שנה.
בצפון קפריסין העצמאית בפועל, אירוע לתמיכת לגליזציית קנאביס של כ-420 משתתפים ראשון נערך בעיר הבירה לפקושה בשנת 2015. ב-20 באפריל 2017 קבוצה של מפגינים ביצעה אירוע בסמוך לבניין הפרלמנט והוציאה הודעה פומבית בדרישה להכשיר קנאביס למכירה, צריכה וייצור במסגרת תקנות המדינה.
קנאביס בקרואטיה עבר אי-הפללה לשימוש אישי למטרות פנאי ומאושר לשימושים רפואיים מוגבלים.
החל משנת 2013 יש בחוק הפלילי הקרואטי הבחנה בין חומרים לא חוקיים שונים, המופרדים כעת בין סמים כבדים וסמים קלים כמו קנאביס.
החל משנת 2013, החזקת כמות קטנה של קנאביס וסמים קלים אחרים היא עבירה קלה המובילה לקנס תלוי במקרה הנדון.
החל מה-15 באוקטובר 2015, חוקי משרד הבריאות אישרו רשמית את השימוש בתרופות מבוססות קנאביס למטרות רפואיות לחולים עם מחלות כמו סרטן, טרשת נפוצה או איידס.
קנאביס ברומניה אינו חוקי לשימוש פנאי (אי-הפללה מוצעת) ומותר בצורה מוגבלת לשימוש רפואי.
חלק מהעדויות המוקדמות ביותר לשימוש פסיכו-אקטיבי בקנאביס נמצאו ברומניה, כולל האתרים הארכאולוגיים פרומוצ'יקה וגורבנשטי.
חוק להתרת קנאביס רפואי מוגבל הועבר בשנת 2013, ומאפשר שימוש בנגזרות נמוכות של THC (מתחת ל-0.2%) של הצמח בלבד.
קנאביס בשוודיה אינו חוקי למטרות פנאי ומותר לשימוש מוגבל בתרופות מבוססות קנאביס מותר בתנאים ספציפיים לצורכי רפואה.
במקרה שהסב תשומת לב בעיתונות הארצית שבה הייתה מעורבת חולת טרשת נפוצה.
המחלה, והעובדה שהיא הצהירה שהקנאביס עזר לה, נתפסו כנסיבות מחמירות על ידי בית המשפט שטען בפסק הדין כי היא חסרה מוטיבציה להפסיק את השימוש בסם ולכן גזר עליה עונש מאסר ללא תנאי בשנת 2008, אף על פי שהייתה עבירה ראשונה.
הסוכנות למוצרי רפואה דיווחה בשנת 2008 כי אין תרופות המכילות קנבינואידים, אף על פי שהן יכולות להשפיע לטובה על תסמינים כמו עצבי עצים.
תרסיס פה קנבינואידים "Sativex" שמקורו בצמחי קנאביס אושר בשוודיה לטיפול בספסטיות עקב טרשת נפוצה ב-22 בדצמבר 2011.
שנת 2013 הודיעו נוער מפלגת המרכז (CUF) על תמיכתם בלגליזציה של קנאביס.
בין ההצדקות שלהם ניתן היה למצוא את הרעיון שהאיסור מוביל לפגיעה גדולה יותר מהסם עצמו, שהאיסור מוביל לפשע מאורגן, והחזקה ומכירה מבוקרת של אלכוהול כבר חוקית.
קנאביס בשווייץ חוקי למטרות רפואיות אך לא לפנאי אם כי החזקה מינורית עברה אי-הפללה בשנת 2012. מספר קנטונים החלו לאפשר למבוגרים לטפח ולהשתמש בקנאביס בשנת 2012, אך התרה זו הושחתה על ידי בתי משפט פדרליים.
בשנת 2016, ארבע ערים הצהירו כי הן בוחנות להקים מועדוני קנאביס פיילוטים.
מספר משתמשי הקנאביס במדינה מוערך בכ-500,000 נכון לפברואר 2016. מאז שנת 2017, קנאביס חוקי, הידוע גם בשם "עשב THC נמוך", עם פחות מ-1.0% THC נמכר כמעט בכל חנות טבק.בשנת 2001 המועצה הפדרלית השווייצרית התחייבה ליישם שינויים בדבר אי-ההפלה של השימוש וההחזקה האישית, ועל הפרלמנט הוטל להציע גישות קונקרטיות.
הפרלמנט נכשל ביישום החקיקה בשנת 2004. כתגובה הונהגה באותה שנה יוזמה פופולרית לתיקון החוקה כדי להכשיר את השימוש בקנאביס.
מאז 28 בספטמבר 2012, החזקה של פחות מ-10 גרם קנאביס אינה מהווה עוד הפרה פלילית, אך עדיין נענשת בקנס שטוח של 100 פרנק שווייצרי.
בספטמבר 2017, קבע בית המשפט הפדרלי כי הקנס בגין החזקה בסכומים קטנים בלבד הוטל שלא בצדק מאז 2013. כתוצאה מכך, מרבית מחלקות המשטרה הקנטונליות שינו את מדיניותן להפסקת העמדתם לדין של כמויות קטנות של קנאביס, בעוד שאחרות כבר עשו זאת קודם לכן.
ב-11 בספטמבר 2018, יוזמה פרלמנטרית של המפלגה הירוקה, שדרשה חקיקצ חוק של הסדרת גידול, סחר, צריכת בילוי, הגנת נוער ומיסוי קנאביס, נדחתה במועצה הלאומית.
ארגון "Legalize It" מכין יוזמה פופולרית שנייה שאמורה הייתה להתפרסם במקור באפריל 2018.
נכון להיום, רק הכנה אחת לתרופות קנאביס מאושרת באופן רשמי לשימוש רפואי בשווייץ.
עם זאת, עם אימוץ התיקון בתקנות הסמים הפדרליים שהתקבלו בהצבעה פופולרית בשנת 2008, ואשר נכנסה לתוקף מאז 2011, רופאים שווייצרים יכולים לקבל אישור מיוחד מהמשרד הפדרלי לבריאות הציבור עבור מטופליהם עם הקבלה של מרשם קנאביס רפואי בן 12 חודשים.
במדינה קיימים 2 בתי מרקחת המורשים להפיץ תמיסי קנאביס ותרכיזי שמן קנאביס לחולים עם מחלות קשות או סופניות.
תכשיר קנאבידיול רשמי (Epidiolex) לצורות נדירות של טיפול באפילפסיה אושר על ידי ה-FDA ביוני 2018, ועל ידי סוכנות התרופות האירופית בספטמבר 2019. מאז, בתי מרקחת שווייצרים רשאים להכין ולרוקן מוצרים רפואיים המכילים קנבידיול ותרופות מרשם (לא כפוף לחוק הסמים), בהתאם לתקנות התרופות הגרמניות הנוכחיות והסטנדרטים התרופתיים השווייצריים.
בשנת 2016, הערים ז'נבה, בזל, ברן וציריך הצהירו כי הן מתכננות להקים מועדוני קנאביס פיילוטים על מנת לאמוד את תועלתם מוגבלים ל-2,000 חברים במשך ארבע שנים.
פרויקטים ניסיוניים אלה הושבתו על ידי המשרד הפדרלי לבריאות הציבור בנובמבר 2017 בגלל בסיס משפטי חסר.
בדצמבר 2017, רוב מוחלט של חברי שתי הלשכות הפרלמנטריות חתמו על הצעה פרלמנטרית לשינוי החוק.