tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לגלילי תואר ראשון (BA) בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים למנהלים (EXECUTIVE MBA), אותו סיים בהצטיינות בבית הספר לניהול ע"ש רקנאטי.
גלילי עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים.
בהמשך השלים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחיל השריון.
במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד גדוד 195 בחטיבה 500. בהמשך שירת כמפקד גדוד 430 כאשר הגדוד היה בלבנון וכמפקד חטיבה 500. בתפקידו הבא שימש מפקד עוצבת עידן, אוגדת מילואים משוריינת, בדרגת תא"ל.
ב-1995 מונה למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה.
בשנת 1996, בעקבות תלונה של פקידה שלו על אונס, גלילי הודה כי קיים עימה מפגשים בעלי אופי מיני.
הפרקליטות הצבאית החליטה שלא להעמידו לדין בעקבות סירוב הפקידה להעיד נגדו.
הוא הועמד לדין משמעתי בפני סגן הרמטכ"ל, מתן וילנאי, שנזף בו על התנהגות שאינה הולמת קצין צה"ל וגזר עליו עיכוב דרגה למשך שנתיים.
בשנת 1999 ביקש שאול מופז למנותו למפקד גיס בדרגת אלוף.
הפקידה עתרה לבג"ץ, שאישר את קידומו בתפקיד, אולם פסל את העלאתו של גלילי לדרגת אלוף, בנימוק שדרגה, שלא כמו תפקיד, היא עניין של סטטוס ואות הוקרה וגלילי אינו ראוי להוקרה בגלל מעשיו.
בספרם "יורים ושופטים" משנת 2014 מגדירים פרופסור סטיוארט כהן ופרופסור עמיחי כהן את פסק הדין שניתן בעניינו של גלילי כעדות ל"עליית האקטיביזם השיפוטי של בית המשפט העליון הישראלי בתחומי הביטחון הלאומי".
גלילי שימש מנכ"ל חברת שלמה Sixt במשך עשר שנים.
במרץ 2016 נחקר בחשד לעברות מס, בעת שהיה מנכ"ל חברת שלמה אחזקות.
הפרשה נחשפה על ידי העיתון "גלובס", בעקבות בקשה לתובענה ייצוגית שהוגשה נגד חברת שלמה SIXT בטענה להחזרי ביטוח פיקטיביים.
מחקירה של יחידת החקירות של המכס ומע"מ עלה חשד לפיו חברות בקבוצת שלמה, בעת התקשרותן עם חברת הביטוח ש.
שלמה ביטוח, שאף היא בבעלות הקבוצה, לצורך אספקת פוליסות ביטוח ללקוחותיהן, העבירו לה סכומים הנמוכים במאות שקלים מהסכום בו הן בעצמן חייבו את הלקוחות בעבור הביטוח.
אולם, הפער בין תשלום הלקוחות לבין התשלום שהועבר לחברת הביטוח לא דווח כהכנסה חייבת במע"מ.
במאי 2020 רשות המיסים הסכימה לסגור את הפרשה בתשלום כופר על ידי קבוצת שלמה, ללא העמדה לדין פלילי.
בשנת 2010 מונה גלילי למנכ"ל סונול.
בפברואר 2024 הודיע על כוונתו לפרוש מתפקיד זה.
ניר בן דוד (נולד ב-17 בספטמבר 1973) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף.
שימש קצין אג"ם של הגיס המטכ"לי, מפקד חטיבה 188 ומפקד חטיבת מרכבות הפלדה.
בן דוד עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון.
שירת בגדוד 195 של חטיבה 500, שימש מפקד פלוגה בבית הספר לשריון, שימש סגן מפקד גדוד 532 וקצין אג"ם של חטיבה 188.
לאחר שהועלה לדרגת סגן-אלוף מונה לראש ענף חיל שריון במרכז לאימונים באש במל"י, ב-2007 מונה למפקד גדוד 74 בחטיבה 188. הוא פיקד על הגדוד במהלך מבצע חורף חם ב-2008 ובמבצע עופרת יצוקה ב-2009, במהלך כהונתו זכה הגדוד בפרס הרמטכ"ל לפעילות מבצעית.
ב-2009 מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש.
לאחר שהועלה לדרגת אלוף-משנה שירת כמפקד חטיבת מרכבות הפלדה.
לאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדה משוריינת במילואים, עוצבת נתיב האש, שהפכה בהמשך לאוגדת הבשן.
לאחר מכן היה בשנת לימודים במכללה לביטחון לאומי בקנדה.
תפקידו האחרון היה ראש מטה בית הספר לפו"ש (פיקוד ושליטה) ומטה מבצעי, זאת במקביל לתפקיד קצין אג"ם של הגיס המטכ"לי (גיס 446).
ניר ברקן (נולד ב-5 ביולי 1967) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף.
כיהן כראש מטה חיל האוויר הישראלי.
ברקן התגייס לצה"ל ב-1985 והתנדב לקורס טיס.
הוא סיים את קורס 115 במגמת נווטי קרב כחניך מצטיין והוצב בטייסת 101 המפעילה מטוסי F-16 דו-מושביים.
בשנים 2000–2003 פיקד על טייסת המל"טים הראשונה.
לאחר מכן שימש ראש ענף ארגון במטה חיל האוויר.
ב-2005 מונה למפקד טייסת העמק, טייסת מטוסי F-16D (ברק).
הוא פיקד על הטייסת במלחמת לבנון השנייה.
עם פרוץ המלחמה הוביל את המבנה הראשון שנשלח להפצצת מבני חזבאללה.
בהמשך השתתפה הטייסת בהשמדת משגרי הטילים ארוכי הטווח של חזבאללה בלבנון (מבצע משקל סגולי) והפילה כטב"ם מסוג אבאביל של החזבאללה.
בהמשך שירותו כיהן כראש מחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר.
ב-2011 מונה למפקד בסיס רמת דוד וב-2014 מונה למפקד בסיס חצרים.
באפריל 2015 מונה לראש להק האוויר ושירת בתפקיד עד אפריל 2017. ביוני 2017 מונה לראש להק מבצעי אוויר.
בספטמבר 2019 סיים את תפקידו והוחלף על ידי תא"ל איל גרינבוים, ומונה לראש מטה חיל האוויר ב-22 באוקטובר 2019, כיהן בתפקיד עד ה-2 בנובמבר 2021 ופרש משירות הקבע.
ברקן בעל תואר ראשון בהצטיינות בלוגיסטיקה וכלכלה באוניברסיטת בר-אילן.
בעל תואר שני בחוג לניהול אסטרטגי באוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון שבארצות הברית.
ניר ברוידא (נולד ב-10 ביולי 1977) הוא מנכ"ל ארגון בינ"ה.
הוא מרצה ומלמד בתחומים הקשורים לארון הספרים היהודי, ובעיקר על הקשר שבין סוגיות תלמודיות לנושאים חברתיים עכשוויים.
ברוידא פרסם עשרות מאמרים בעיתונות הישראלית בנושאים אקטואליים ובנושאי יהדות ותרבות.
ניר ברוידא נולד וגדל בקריית אונו.
הוא נכדם של שולה ברוידא, יו"ר ויצו ישראל (1972–1980) ומחלוצי המאבק למעמד האישה בישראל, של ד"ר צ'ארלס חיים ברוידא, מדען וממציא מראשוני חיל האוויר ומכון ויצמן, ושל שרגא ופרומה ניצני, יוצאי קבוצת גורדוניה ומבוני העיר רחובות.
עם סיום שנת שירות בעמק בית שאן התגייס לגדוד 50 של חטיבת הנח"ל.
לאחר שסיים תפקידי מ"כ ומ"מ בהצטיינות מונה למ"פ ופיקד על חייליו בלבנון ובעזה.
לאחר שחרורו המשיך ניר לשרת כקצין מילואים ושימש מפקד פלוגה מסייעת וסגן מפקד גדוד.
עם הצטרפותו לארגון בינה בשנת 2001, החל להקים יחד עם ערן ברוך את פרויקט "בינה בשכונה" הפועל להעצמת קהילות בפריפריה על ידי לימוד המביא לידי מעשה.
ברוידא היה מופקד על הרחבת הפרויקט וסייע להפכו למיזם ארצי הפועל נכון לשנת 2015 בכ-15 שכונות ברחבי הארץ.
במהלך השנים עסק ברוידא בפעילות חברתית.
בין השאר יזם והוביל את קמפיין "דין רודף שלום" בחודשים שקדמו לביצוע ההתנתקות מחבל עזה.
המיזם קרא לניהול המחלוקת בגבולות השיח ומניעת הידרדרות לאלימות ומלחמת אחים.
במסגרת הקמפיין הוביל ברוידא מסע אופניים המוני מקבר רבן גמליאל ביבנה ועד נווה דקלים שבלב גוש קטיף.
ברוידא הוביל גם את המאבק לעצירת היוזמה להקמת בית סוהר פרטי בישראל.
בשנת 2009 הוביל יחד עם פעילים משכונת שפירא בתל אביב את הפקת פסטיבל האביב בשכונה.
בעקבות מחאה על כך שמשאבי חגיגות ה-100 לתל אביב אינם מופנים לשכונות הדרום, קיבץ ברוידא קבוצה של פעילים שזכו להקצאה כספית מהמנהלת.
בעזרתה ובעזרת תורמים נוספים הפיקו פסטיבל קהילתי הכולל הופעות של אמנים מהשכונה, בתים פתוחים, הפנינג לילדים וסיורים ברחבי השכונה.
בפסטיבל לקחו חלק אלפי משתתפים, ומאז הוא הפך למסורת ומתקיים בכל שנה באביב.
באותה שנה הוביל ברוידא את הוצאתו של הספר "לא ביפו, לא בתל אביב", המאגד בתוכו סיפורים של ותיקי השכונה יחד עם סקירה היסטורית, אדריכלית וגאוגרפית של האזור.
בכך האמינו מפרסמי הספר כי נעשה תיקון היסטורי להעלמתה של שכונת שפירא מהנרטיב ההיסטורי של תל אביב ושל התנועה הציונית.
הספר יצא בהוצאת בבל בעריכתם של שרון רוטברד ומוקי צור.
בעקבות המידע שהצטבר בספר נוצר סיור תיירותי בשכונת שפירא העוקב אחר הסיפורים והאתרים השונים המתועדים בספר.
מתוך בחירה עקרונית נמכר הספר במקביל, הן בחנויות הספרים המובילות במרכז תל אביב, והן במכולות בשכונת שפירא.
בשנת 2010 יצא ברוידא לשליחות בארצות הברית מטעם ההסתדרות הציונית העולמית.
זמן קצר לאחר יציאתו מונה לשליח המרכזי של המחלקה לפעילות בתפוצות וניהל את פעילות המחלקה בארצות הברית ובקנדה.
במסגרת עבודתו פעל לשילוב קהלים יהודים ליברלים בתנועה הציונית ובגיבוש זהותה של הקהילה הישראלית.
ברוידא ספג ביקורת כאשר הכניס את ארגון השמאל היהודי ג'יי סטריט כנציג רשמי בכנס השנתי של ההסתדרות הציונית בצפון אמריקה, בכוונה להרחיב את האוהל הציוני.
בשנת 2012 חבר ברוידא לפעילים שונים באזור סן פרנסיסקו ויחד הקימו את ארגון "משלנו" שהפך לארגון הגג של הסטודנטים הישראלים החיים בארצות הברית.
כמו כן הוביל את תוכנית "גוונים במפרץ" אשר מטרתה בניית קהילה ישראלית-יהודית מאורגנת בפאלו אלטו.
עם חזרתו לישראל, מונה לראש "הישיבה החילונית" של בינ"ה בתל אביב.
במקביל משמש ברוידא כמנכ"ל בינ"ה וכראש רשת הישיבות של הארגון.
כראש הישיבה התחייב ברוידא לפעול להרחבת הקהלים באמצעות הבאת משתתפים יהודים מהתפוצות, פנייה לקהלים מהפריפריה ושיתופי פעולה עם גופים, מרצים ואמנים.
ברוידא מרבה לכתוב ולדבר בנושאים אלה בעיתונות ובטלוויזיה.
בנוסף השתתף כפאנליסט קבוע במשדרים שונים: גשר ההלכה של ynet, תוכנית הילדים "חמישה בעקבות פרשה" ותוכנית פרשות השבוע של ערוץ 2, "כמעט שבת" בהנחיית דרור קרן.
הוא בעל תואר ראשון בתלמוד מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהצטיינות במדיניות ציבורית מתוכנית המנהלים של האוניברסיטה העברית.
ניר בן משה (נולד ב-1967) כיהן כממונה על הביטחון במערכת הביטחון.
בן משה הצטרף לשורות המלמ"ב בשנת 1993. ב-2008, בהיותו נציג סיב"ט (אגף הסיוע לייצוא ביטחוני) בוושינגטון, מונה לראש האגף לאבטחת מידע וקשרי חוץ במלמ"ב, והתקדם עד לתפקיד סגן ראש המלמ"ב.
בשנים 2015-2013 שימש כעוזר למנכ"ל משרד הביטחון דן הראל.
ב-13 בדצמבר 2015 נבחר על ידי ועדת איתור לכהן כראש המלמ"ב במקום אמיר קין.
ב-27 בדצמבר 2015 הדיח את ראש מנהלת חומה, יאיר רמתי, בשל עבירת ביטחון מידע.
בוגר מחזור 2020 של תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר.
בפברואר 2021 סיים את כהונתו וביוני של אותה שנה הצטרף למכון למחקרי ביטחון לאומי כחוקר בכיר.
הוא עבד בחברת הסייבר ההתקפי "אינטלקסה" בבעלות טל דיליאן.
ניר גוֹנְטז' (נולד ב-1 בספטמבר 1974) הוא עיתונאי ישראלי, ידוע בשל כתיבתו בעיתון "הארץ".
בשנת 1985 עברה משפחתו להתגורר בכפר סבא.
לאחר סיום תיכון כצנלסון בכפר סבא, שירת בצה"ל כחובש גדודי.
גונטז' היה כתב במקומון "זמן תל אביב" של "מעריב".
ככתב העיתון חשף כי לאסמאעיל הנייה אחיות בעלות אזרחות ישראלית המתגוררות בנגב.
לאחר מכן עבר לכתוב ב"ידיעות אחרונות" ומונה בהמשך לכתב הפלילים של העיתון, בו שימש בתפקיד עד לשנת 2011. ב-2008 חשף בעיתון את התיק המשפטי של המחבל סמיר קונטאר שנאסר עד אותה עת לפרסום, ופורסם רק לאחר עתירה לבית המשפט.
גונטז' עבר לעיתון "הארץ" (לאחר שמורן שריר הציע לו לעבוד בעיתון), ומשנת 2015 הוא כותב את המדור "על הקו" בו הוא מראיין טלפונית אישים בנושאים שעלו לכותרות בתקופה האחרונה, ומציג את הריאיון כפי שבוצע ללא כל עריכה, ובדרך כלל ללא מעורבות דוברים ואנשי יחסי-ציבור.
בעבר כתב טור דעות באתר "העין השביעית".
בנובמבר 2016 עוכב גונטז' לחקירה על ידי המשטרה, לאחר שצלצל במשך יומיים 12 פעמים ממספר חסום לטלפון של חברת הכנסת יעל גרמן ללא מענה מצידה.
בעקבות החקירה קראה מועצת העיתונות למשטרת ישראל לרענן את הנהלים הקשורים לחקירה של עיתונאים.
גונטז' השתתף בפרק הראשון של הסדרה "העיתונאים" ששודרה ב-yes דוקו שם נחשפו דרכי עבודתו ככתב פלילים.
בספטמבר 2018 חשף גונטז' בטוויטר במהלך קמפיין ברשתות חברתיות שהתפשט תחת האשטאג "לא התלוננתי" כי בהיותו כבן 15, בעת שהתנדב במשמר הגבול, ביצע בו מעשה מגונה מתנדב במשמר הגבול כבן 30 ומי שכיום משמש בתפקיד בכיר במשרד לביטחון פנים.
בעקבות תלונתו שעוררה הדים, הורה השר לביטחון פנים על ביצוע בדיקה מקיפה בעניינו של בכיר המשרד עליו נטענו הדברים.
החל מינואר 2019 הגיש את הפינה "גונטז' TV" בתוכנית "הצינור" בערוץ רשת 13. בנוסף עבד כפרילנסר בערוץ.
גונטז' מתגורר בתל אביב ואב לשני בנים.
בת זוגו הייתה ננו שבתאי, והיא אם של אחד מבניו.
במהלך הטבח במסיבת הטבע ליד רעים נמלט בנו של גונטז', אמיר, והסתתר תחת אש המחבלים עם חבר בפרדס.
גונטז' נסע למקום כדי לחלץ אותו והתחנן להתחייל ולהיכנס אך כל פניותיו לא נענו.
לבסוף פנה לאלוף (מיל') יאיר גולן, שהגיע ברכבו הפרטי וחילץ את בנו ועוד מספר צעירים.
ניר בן-יוסף (נולד ב-1975), המכונה xnir, הוא צלם תעופה ישראלי, בייחוד תעופה צבאית.
הוא עובד עם חיל האוויר הישראלי מזה שנים רבות ומצלם הן מהקרקע והן בטיסה במטוסים השונים של החיל, בהם מטוסי קרב דוגמת ה-F-16 פייטינג פלקון.
בן-יוסף מפרסם את צילומיו בתערוכות, מגזיני צילום ומגזיני תעופה יוקרתיים (בהם ביטאון חיל האוויר), אתר חיל האוויר הישראלי, גלריות באינטרנט, פורומי צבא וביטחון (כולל בפרש) ועוד.
בנוסף לצילום תעופה בן-יוסף עוסק גם בצילום טבע וכן צילם כצלם צבאי/מלחמות את פעילות צה"ל (באוויר ובקרקע) במהלך מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן.
ניר בר-און (נולד ב-28 בינואר 1974) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, מנהל מערך הדיגומים בנתב"ג, שימש כמפקד מרכז בידוד והחלמה במפקדת "אלון".
בעבר כיהן כמפקד המרכז לאימון מפקדות בבית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי, כראש מטה וסגן מפקד עוצבת האש, כמפקד גדוד גפן וכמפקד גדוד נחשון.
עם גיוסו לצה"ל באוגוסט 1992, התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
בתום הקורס שימש כמפקד צוות בבה"ד 1 ולאחר מכן שב לחטיבה כמפקד מחלקה בגדוד.
בשנת 1997 שימש כמפקד פלוגה בגדוד 101 והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון.
בר-און פיקד על הגדוד בפשיטה שתכליתה מעצר מספר פעילי טרור בטולכרם, שבמהלכה נפצע בידו מירי שביצע לעברו אחד המחבלים.
בר-און הרג את המחבל והמשיך לפקד על הכוח.
כאשר הגיע מח"ט הגזרה, ערן ניב, הסכים להתפנות אולם לאחר זמן קצר ומשקיבל טיפול רפואי שב לשטח לפקד על הגדוד עד גמר הפעולה.
בתפקידו הבא פיקד על גדוד הדס בבה"ד 1 ובשנים 2010-2009 על גדוד גפן
בשנים 2014-2011 שימש כקצין המבצעים של פיקוד המרכז.
בשנת 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לסגן וראש מטה עוצבת האש, וכיהן בתפקיד בין היתר במבצע צוק איתן.
בשנים 2018-2016 שימש כמפקד המרכז לאימון מפקדות בבית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי.
בסיום תפקידו יצא בר-און לחופשת שחרור.
בר-און משמש במילואים כמפקד מרכז בידוד והחלמה במפקדת "אלון"
בר-און, בוגר קורס מנהלי אבטחת תעופה אותו סיים בשנת 2021 לאחר הקורונה.
מאז יוני 2021 תפקד כמנכ"ל פעילות דיגום הקורנה בחברת פמי, וכיום ממנכ"ל את כלל שירותי בריאות הנפש בחברת פמי הניתנים לקופות החולים, למגזר הציבורי ולחברות הביטוח.
לבר-און תואר ראשון במנהל עסקים ומערכות מידע בהצטיינות מטעם המרכז האקדמי רופין ותואר שני במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת בן-גוריון.
אחיו הגדול הוא תא"ל יצחק בר.
ניר ברדע (נולד ב-25 בינואר 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל רמת גן גבעתיים.
ברדע החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל ראשון לציון, ובהמשך עבר במחלקות הנוער של מכבי תל אביב ומכבי פתח תקווה.
בגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל רמת גן, וב-19 במאי 2014 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0–0 נגד הפועל פתח תקווה בליגה הלאומית.
בקיץ הצטרף למחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד.
ב-23 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–2 להפועל בני לוד, ועד לסיום העונה ערך 11 הופעות והיה שותף להעפלתה של הקבוצה בחזרה לליגת העל.
ב-24 בדצמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 למכבי תל אביב.
ב-6 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–1 על הפועל אכסאל במסגרת גביע המדינה, ובסך הכל ערך 13 הופעות ליגה בעונת 2016/2017. בעונה שלאחר מכן שותף בשמונה משחקי ליגה, ובעונת 2018/2019 הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
ב-17 בינואר 2021 חתם בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית לשלוש וחצי שנים.
את הופעת הבכורה ערך ב-30 בינואר בניצחון קבוצתו 1–2 על וידאוטון, ועד לתום עונת הבכורה שלו ערך חמש הופעות ליגה בלבד.
עונה לאחר מכן, שיחק בעיקר במדי קבוצת המילואים, כאשר במדי הקבוצה הראשונה ערך הופעת ליגה בודדת.
באפריל 2022, לאחר כשנה במועדון, התיר ברדע את חוזהו והפך לשחקן חופשי.
ב-8 ביולי 2022 חזר לישראל וחתם במכבי בני ריינה..
ב-4 ביולי 2023 חתם בסבאיל מליגת העל האזרית.ב-30 בינואר 2025 חתם בהפועל חדרה.ב-7 ביולי 2025 חתם בהפועל רמת גן גבעתיים.
לזכותו של ברדע ארבע הופעות בנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל.
ניר גלעדי (24 בדצמבר 1955 – 11 בדצמבר 2024) היה נוירולוג ישראלי, חבר האקדמיה הלאומית לרפואה מדעית, מומחה למחלת פרקינסון והפרעות תנועה.
תפקידו האחרון היה נציב תלונות הציבור למקצועות הרפואה במשרד הבריאות.
הוא היה פרופסור מן המנין במסלול הרגיל בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, סגן דקאן באיכילוב, מופקד הקתדרה לנוירולוגיה על שם יחיאל ובתיה שירצקי, מנהל משותף של מרכז אופצין למניעת פרקינסון באוניברסיטת תל אביב.
בעברו היה עד לאחרונה מנהל אגף המח במרכז הרפואי תל אביב, איכילוב ולפני כן מנהל המערך הנוירולוגי במרכז הרפואי איכילוב, דקאן משנה באיכילוב וראש המסלול ללמודי תואר שני במדעי העצב בדגש קליני Clinical Neurosciences בבית ספר סגול של אוניברסיטת תל אביב.
ניר גלעדי נולד וגדל בקיבוץ מזרע, בן לפרופ' משה גלעדי, איש חינוך שכיהן כמנהל מכללת אורנים, ולאסתר גלעדי.
את לימודיו התיכוניים למד במוסד עמקים.
הצטיין בספורט כאתלט לריצות בינוניות של 400–800 מטר ושיחק בנבחרת הנערים של ישראל בכדורסל.
ב-1974 סיים את לימודיו התיכוניים והתגייס לסיירת מטכ"ל שם שרת כחובש קרבי.
לאחר שחרורו מצה"ל למד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
את שירות המילואים שלו עשה כרופא ביחידת שלדג, שם שירת כרופא קרבי ונפצע במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
ב-1984, לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כרופא משפחה בבית שאן ובקיבוץ בית קשת, שנה לאחר מכן התחיל התמחות בנוירולוגיה בבי"ח כרמל שבחיפה כשהוא ממשיך את עבודתו כרופא משפחה במקביל.
ב-1989 נסע לשנתיים של השתלמות בבית החולים הנוירולוגי של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק שבארצות הברית, שם התמחה בהפרעות תנועה בהנחייתו של פרופ' סטנלי פאן (Stanley Fahn), מייסד החברה העולמית להפרעות בתנועה .
לאחר חזרתו לישראל ב-1991 ניהל את המרפאה להפרעות תנועה במרכז הרפואי כרמל, ובמקביל המשיך לעבוד גם כרופא משפחה של קיבוץ לוחמי הגטאות.
ב-1993 הקים עם קבוצת חולים ובני משפחה את עמותת פרקינסון הישראלית שפעילה ומשגשגת עד היום.
ב-1996 נבחר להקים ולנהל את היחידה להפרעות תנועה במרכז הרפואי איכילוב בתל אביב.
בתפקידו זה זכה להערכה רבה והיחידה זכתה בתואר מרכז מצוינות של ארגון עמותות פרקינסון האמריקאיות ה-NPF כמרכז מוביל בגישה של טיפול רב תחומי במשפחות חולי פרקינסון.
ב-2007 מונה למנהל המחלקה לנוירולוגיה של המרכז הרפואי תל אביב - איכילוב, שתחת ניהולו צמחה וכיום מוגדרת כמערך הכולל שתי מחלקות אשפוז, טיפול נמרץ נוירולוגי ו-5 יחידות קליניות במערך המרפאות וכן מעבדות מחקר מובילות בגנטיקה, שינה, הפרעות הליכה ונפילות ומעבדה לסמנים ביולוגים של ניוון מוחי.
היה נשוי לד"ר מירה גלעדי (לבית פלונסקי), דוקטור בתחום החינוך, פסיכולוגית ופסיכותרפיסטית, ולהם ארבעה ילדים
בתחילת דרכו כרופא מומחה היה מרצה לנוירולוגיה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט של הטכניון חיפה.
עם המעבר למרכז הרפואי איכילוב בתל אביב הצטרף לבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
שם התקדם במסלול האקדמי עד שב-2011 מונה לדרגת פרופסור מן המניין במסלול הרגיל, בחוג לנוירולוגיה.
שנה לאחר מכן הופקד על הקתדרה ע"ש בתיה ויחיאל שירצקי בנוירולוגיה.
ב-2014 מונה לראש החוג לנוירולוגיה ונוירוכירוגיה של בי"ס לרפואה.
ב-2014 הצטרף כחבר לסגל האקדמי ולהנהלת בי"ס סגול למדעי המוח באוניברסיטת תל אביב, שם הקים והוביל את המסלול לתואר שני במדעי העצב הקליניים.
ב-2019 מונה למנהל משותף של המרכז האקדמי ע"ש אופצין לטיפול ומניעת פרקינסון של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2020 נבחר כחבר מן המנין באקדמיה הלאומית לרפואה מדעית של ההסתדרות הרפואית ובשנת 2021 מונה כסגן דקאן באיכילוב ואחראי על הוראת הסטודנטים לרפואה הלומדים באיכילוב.
תפקידים מרכזיים נוספים שבהם כיהן
גזבר החברה העולמית להפרעות בתנועה מ-2011 עד 2015
חבר ההנהלה של קבוצת המחקר של ארגון הבריאות העולמי במחלות פרקינסון להפרעות תנועה מ-2013 ועד פטירתו
חבר ועדת הסל העליונה לשירותי הבריאות בשנת 2013
חבר האקדמיה הלאומית הישראלית לרפואה מדעית 2020
סגן דיקאן במרכז הרפואי תל אביב 2021
פרופסור גלעדי מיקד את מחקריו בתחומי הפרעות הליכה ונפילות , ההיבטים הגנטיים של מחלת פרקינסון וכן באפידמיולוגיה של פרקינסון.
בתחום ההליכה הוא היה מבכירי חקר תופעת הקפאונות בהליכה בחולי פרקינסון (Freezing of gait), תופעה שכיחה המביאה לעיתים קרובות לנפילות.
מחקריו על התרומה הגנטית להתפתחות מחלת פרקינסון מתמקדת באוכלוסיית היהודים האשכנזים בהם עד 40% מהחולים הם בעלי מוטציה גנטית האחראית להתפתחות מחלתם.
מחקריו באשכנזים מנסים להבין מדוע אדם חולה, מתי מחלתו מתחילה ומי נמצא בסיכון לפתח את מחלת פרקינסון.
מחקריו האפידמיולוגים התמקדו באוכלוסייה הישראלית והביאו לתובנות רבות לגבי גורמים לשכיחות הגבוהה של פרקינסון בישראל, פי שניים מאשר בעולם המערבי, וכן למאפיני המחלה בגילאים השונים וההבדלים בין גברים ונשים.
במקביל השקיע פרופסור גלעדי מאמץ בפיתוח תרופות וטיפולים חדשים להקלת סבלם של חולי פרקינסון ושל קשישים הנוטים לנפילות.
בתחום זה הוא הוביל עשרות מחקרים התערבותיים וייעץ רבות לתעשייה בפיתוח טכנולוגיות חדשות בתחום הליכה, נפילות ומחלת פרקינסון.
ניר (נירו) דנן (נולד ב-24 בנובמבר 1980) הוא מפיק מוזיקלי, גיטריסט, מלחין ופזמונאי ישראלי.
ב-2007 הכיר את הזמר והראפר טונה והשניים החלו ליצור חומר מקורי.
ב-2011 הקליטו דנן וטונה אלבום מקורי והקימו את ההרכב "טונהמן ג'ונס".
ב-2012 חידשו השניים את שירו של מאיר אריאל "עברנו את פרעה".
שיריהם לא זכו להצלחה והאלבום נגנז.
ב-2013 הפיק יחד עם טונה לנצ'י נצ' את השירים "מוזיקה טובה", "בור ועם הארץ" ואת "קפה וסיגריה", בו גם שר, וכן ניגן את סולו הגיטרה.
ב-2013 יחד עם המוזיקאי יקיר בן טוב החלו לעבוד על האלבום "גם זה יעבור" של טונה.
ב-2014 הפיק מוזיקלית לדני רובס את האלבום האיש עם הגיטרה.
ב-2015 הפיק את השיר "גם זה יעבור" של טונה, מתוך האלבום באותו השם, שזכה להצלחה רבה ואף הגיע למקום ה-16 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ.
בהמשך השנה, יצא לאור האלבום כולו, וזכה להצלחה רבה.
כמו כן, עבור האלבום, זכה דנן יחד עם טונה בפרס אקו"ם על שם יוסי בנאי על הישג השנה למחבר.
ב-2017 יצא אלבומו השני של טונה, "טונהפארק", שהפיק בשיתוף המוזיקאי יקיר בן טוב וטונה עצמו.
האלבום זכה אף הוא להצלחה רבה ושבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
בין השירים שבלטו מתוכו היו "סחרחורת (שיר)", "י"א 2" ו"בסיבוב".
באותה השנה הפיק דנן את "הבלדה לפתח תקווה" וכן לקח חלק בלחן השירים "הריני" ו"כפרה שלי" מתוך האלבום "שפל וגאות" של רביד פלוטניק.
בנוסף, הפיק יחד עם טונה את השיר "12 שנים של בדידות" מאותו אלבום.
ב-2018 הפיק את אלבומו הרביעי של הזמר אוהד חיטמן, "רעידות".
ב-2019 הפיק את השירים "שווארמה" ו"מדינת משטרה", ויחד עם טונה הפיק את השיר "סמוראי" של רביד פלוטניק, מתוך אלבומו החמישי ועכשיו לחלק האומנותי.
באותה השנה, יצא אלבומו השלישי של טונה, ועכשיו לחלק האינטרגלקטי אותו הפיק דנן יחד עם יקיר בן טוב.
באותה שנה, יחד עם יקיר בן טוב הפיקו לקובי אפללו את השיר "אהבה שלי".
ב-2020 הוציא אלבום מוזיקה אינסטרומנטלי בשם "IX".
באותה שנה, הפיק לתאיר חיים (A-WA) את שיר הבכורה שלה "מתבשלת לאט".
באוקטובר 2020 הפיק את השיר "אור הירח" של אביב גפן בביצועם של טונה ויסמין מועלם, כחלק מפרויקט צו השעה, השיר זכה להצלחה רבה והיה למושמע ביותר בפרויקט.
ב-17 בדצמבר 2021 יצא אלבומו הרביעי של טונה, מזרח פרוע, אותו הפיק דנן יחד עם יקיר בן טוב.
האלבום כולל את הסינגלים "הטוב, הרע ואחותך", "היי בייב" ו"סהרה", שיצא גם כגרסת לייב בהשתתפות יסמין מועלם וזכה להצלחה במצעדי הפזמונים.
האלבום זכה בפרס אלבום השנה של תחנת הרדיו גלגלצ, ובפרס אקו"ם לאלבום השנה.
ב-2022, השתתף בנגינה והפקת הסינגל "צ'או בייבי" של בר צברי.
בנוסף דנן הפיק ביחד עם יקיר בן טוב את הסינגל "בין העיר לפרדס" של טונה המדבר על הקושי הנפשי של טונה במהלך מלחמת "חרבות ברזל".
בשנת 2025, יצאו במקביל שני אלבומים של טונה, "רובים ותלתלים" ו"ראפ מטורף", אותם הפיק עם טונה בשיתוף יקיר בן טוב.
בנובמבר 2025 הפיק מוזיקלית והיה שותף בכתיבה והלחנה של השירים "עבד כי ימלוך" ו"וולקאם טו יהוד" מתוך הפרויקט של כאן 11 ותמיר בר "שם טוב האבי 2",
כמו כן מיקסס את כל שירי האלבום.
ניר ברגר (נולד ב־19 בדצמבר 1986) הוא תסריטאי ובמאי ישראלי, זוכה טקס פרסי הטלוויזיה בשנת 2021 ובשנת 2022.
נולד בתל אביב וגדל ברמת השרון.
השלים את לימודי הקולנוע שלו בהצטיינות בחוג לקולנוע של אוניברסיטת תל אביב בשנת 2013. בוגר תוכנית Serial Eyes לתסריטאי טלוויזיה אירופיים.
נודע תחילה בשנת 2014 בזכות סדרת מערכונים קצרים בנושא הרשתות החברתיות בשם "שיחות יוצאות", שכתב וביים עם יוגב יפת.
הסדרה זכתה להצלחה וקיבלה את פרס הסדרה הטובה ביותר בפסטיבל סדרות רשת בהונג קונג.
בשנת 2017 יצר וביים את סדרת הקומדיה לילדים הכלום הגדול עבור יס קידס.
באותה שנה גם כתב עבור העונה השנייה של סדרת הנוער כדברא ששודרה בערוץ ניקלודיאון ולעונה השישית של הסדרה החפרנים ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית.
בשנת 2018 כתב עבור סדרת הטלוויזיה מתחת לעור ששודרה בכאן חינוכית.
בשנת 2019 כתב וביים את סדרת האנימציה נושאת הפרסים סוף הדרך ששודרה בערוץ הדיגיטלי של תאגיד השידור הישראלי כאן 11.
באותה שנה כתב וביים גם את הסרט הקצר זוכה הפרסים טאצ'.
באותה שנה הצטרף לצוות הכותבים של סדרת הנוער צפוף שמשודרת בערוץ זום של רשת HOT והיה כותב ראשי בעונה השנייה של אבודים בריבוע המשודרת בכאן חינוכית.
בשנת 2020 הצטרף לצוות הכותבים בעונה הרביעית של הסדרה היהודים באים, המשודרת בערוץ כאן 11. אותה עונה זכתה בפרס התסריט לתוכנית סאטירה בטקס פרסי הטלוויזיה של האקדמיה הישראלית.
באפריל 2021 עלתה לשידור סדרת הדרמה הקומית המפקדת אותה יצר ברגר יחד עם עטרה פריש, שגם ביימה.
הסדרה שודרה בתאגיד השידור הישראלי כאן 11.
במרץ 2022 זכתה המפקדת בעשר קטגוריות של פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, ביניהן הדרמה הקומית הטובה ביותר וגם פרס אישי לברגר על התסריט הטוב ביותר בשותפות עם התסריטאית עטרה פריש.
באפריל 2023 זכתה המפקדת בשמונה קטגוריות של פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, ביניהן בפעם השנייה ברציפות הוכתרה לקומדיה הטובה ביותר והוענק בשנית גם פרס אישי לברגר על התסריט הטוב ביותר בשותפות עם התסריטאית עטרה פריש.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024תסריט בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצביםהמפקדת
ניר ברקוביץ' (נולד ב-16 בנובמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי המשמש כיום כמאמן כדורגל ניר הוא אחיו הצעיר של כדורגלן העבר אייל ברקוביץ'.
בצעירותו שיחק ברקוביץ' בקבוצת הנוער של מכבי חיפה ובקבוצת המילואים של ארסנל.
בקריירת הבוגרים שיחק בהפועל ראשון לציון, הפועל חיפה, מכבי אחי נצרת, הפועל רעננה ובמכבי נתניה.
בגיל 24 פרש מקריירת משחק.
את קריירת האימון החל בקבוצות הנוער של עירוני נשר ובעונת 2015/2016 אימן את קבוצת הנוער של הפועל ראשון לציון.
לאחר כשנה בתפקיד מונה למאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון, אותה אימן כשנתיים.
ב-2018 חתם בהפועל רמת גן אך תוך כחצי שנה חזר להפועל ראשון לציון, אותה אימן עד תום העונה.
ב-10 בספטמבר מונה למאמנה של הפועל אום אל-פאחם.
באותה עונה, הוביל את הקבוצה לניצחון סנסציוני על מכבי תל אביב בשמינית גמר גביע המדינה.
ב-6 ינואר 2020 פוטר מתפקידו.
בקיץ 2020 מונה למאמנה של מכבי אחי נצרת, אותה אימן במשך כחמישה מחזורים עד שעזב וחתם בבני יהודה.
לאחר ארבעה משחקים בלבד וכשבני יהודה במקום החמישי בליגה פוטר מתפקידו ב-25 בנובמבר 2020, בעקבות תקרית בה קילל את הפרשן וכדורגלן העבר לירן שטראובר ואיים עליו, לאחר שקבוצתו הפסידה 1–2 להפועל חיפה בליגה.
ב-1 במרץ 2021 שב לקדנציה שנייה כמאמן הפועל אום אל-פחם.
לאחר 24 שעות ומשחק אחד שהדריך התפטר מתפקידו, בשל סיבות אישיות.
ב-17 ביוני 2021 מונה למאמנה של סקציה נס ציונה.
בתום העונה עלה עם הקבוצה לליגת העל לאחר שנתיים של היעדרות.
ב-10 במאי 2022 מונה למאמן הפועל חדרה לעונת 2022/2023, אך ב-16 במאי, לאחר פחות משבוע, הודיע על עזיבת הקבוצה וב-1 ביוני האריך את חוזהו בסקציה נס ציונה.
ב-21 בדצמבר 2022 התפטר מאימון הקבוצה ובאותו יום חתם בעירוני קריית שמונה.
ב-11 בפברואר 2023 פוטר מתפקידו.
ב-27 בספטמבר 2023 שב לקדנציה שלישית כמאמן הפועל אום אל-פחם.
ב-9 בדצמבר 2023, פוטר מתפקידו.
ב-15 בדצמבר 2024 מונה למאמנה של הפועל רעננה מהליגה הלאומית, ב 1 באוקטובר 2025 פוטר ממנה.
ניר אייל (נולד ב-19 בפברואר 1980) הוא מחבר ספרי עיון אמריקאי יליד ישראל, מרצה ויזם שידוע כמחבר רב המכר, Hooked: How to Build Habit-Forming Products.
ניר אייל נולד בחדרה, ישראל.
כשהיה בן שלוש, משפחתו היגרה לארצות הברית והתיישבה בפרבר של אורלנדו, פלורידה.
הוא למד תואר ראשון באוניברסיטת אמורי בשנת 2001. לאחר מכן עבד בקבוצת בוסטון קונסלטינג גרופ ובחברת התקנת פאנלים סולאריים לפני שלמד באוניברסיטת סטנפורד לתואר שני במנהל עסקים.
לאחר שסיים את לימודי התואר השני במנהל עסקים בסטנפורד בשנת 2008, אייל וסטודנטים עמיתים הקימו חברה שפרסמה מודעות מקוונות בפייסבוק - אייל שימש כמנכ"ל.
עבודתו זו עוררה את התעניינותו בפסיכולוגיה של המשתמשים, והוא הפך ליועץ בעיצוב מוצרים.
בשנת 2012 לימד קורס בנושא בתוכנית עיצוב מוצרים בבית הספר להנדסה באוניברסיטת סטנפורד.
המומחיות של אייל היא בהנדסת התנהגות, המשלבת אלמנטים של מדעי ההתנהגות כדי לאפשר למעצבי תוכנה לפתח מוצרים יוצרי הרגלים לעסקים.
הוא לימד קורסים באוניברסיטאות, נשא נאומים ופרסם ספרים על חיבור פסיכולוגיה וטכנולוגיה ועסקים.
בשנת 2014 פרסם אייל את ספרו הראשון, Hooked: How to Build Habit-Hinging Products, שהפך לרב המכר של וול סטריט ג'ורנל.
הכותרת משקפת את הרעיון של אייל לגבי "מודל הקרס" ("hook model"), שמטרתו "לבנות מוצרים שיוצרים התנהגות יוצרת הרגלים אצל משתמשים באמצעות מחזור לולאה שמורכב מטריגר, פעולה, תגמול משתנה והמשך השקעה."
תרגום לעברית יצא ב-2022 בהוצאת אגם.
אייל התבטא נגד הצעות להסדרת טכנולוגיות ליצירת הרגלים וטען כי באחריות המשתמש הפרטי לשלוט בשימוש במוצרים כאלה.
ניר בן חיים (נולד ב-15 בדצמבר 1970) הוא פוליטיקאי ישראלי המשמש ראש עיריית חדרה.
ניר בן חיים נולד בחדרה.
בגיל 23 החל לעבוד בעיריית חדרה כחשמלאי.
הוא הצטרף לוועד העובדים והיה לראש ועד העובדים במשך שתי קדנציות.
בהמשך היה ראש ההסתדרות במרחב חדרה-שומרון.
בן חיים בעל תואר ראשון במדעי המדינה ומינהל ציבורי.
בשנת 2018 נבחר לראשונה למועצת העיר ורשימתו "העיר של כולנו", שזכתה לתמיכת מפלגת כולנו בראשות משה כחלון, השיגה שלושה מושבים במועצת העיר.
בן חיים מונה לתפקיד ממלא מקום וסגן ראש עיריית חדרה, צבי גנדלמן.
בינואר 2022 מונה בן חיים לראש העירייה בפועל לאחר שגנלדמן הושעה בשל כתב האישום שהוגש נגדו.
הוא נשאר בתפקידו לאחר שגבר בהצבעת מועצת העיר על יו"ר סיעת 'מחוברים' בעיר, יניב דרי.
בבחירות 2024, התמודד על ראשות העירייה מול טל אליהו ויניב דרי ונבחר לאחר שקיבל מעל 45% מהקולות.
בן חיים נשוי לסמדר ואב לארבעה.
הוא מתגורר בשכונת בית אליעזר בעיר חדרה.
ניר דובדבני (נולד ב-8 ביולי 1973) הוא איש עסקים, מנטור ומרצה ישראלי, בעלים של קבוצת דובדבני המהווה חברה למתן שירותי ייעוץ וליווי עסקי.
בעבר היה שחקן כדוריד, קפטן קבוצת מכבי קריית מוצקין ושחקן נבחרת ישראל בכדוריד.
דובדבני נולד וגדל בקריית מוצקין.
בנעוריו התחנך בפנימיית בית הספר לקציני ים בעכו.
בשנת 1991 התגייס לחטיבת הצנחנים.
לאחר שירותו הצבאי, סיים בהצטיינות תואר ראשון ותואר שני בביקורת פנים באוניברסיטת חיפה .
בשנת 1982 החל לשחק כדוריד בקבוצת הנוער של מכבי קריית מוצקין.
בשנת 1990 עבר לשחק בקבוצה הבוגרת ובהמשך מונה לקפטן הקבוצה.
בשנת 1995 החל לשחק בנבחרת ישראל בכדוריד.
בעונת 1999/2000 הוביל את קבוצתו למקום השני בליגת העל בכדוריד.
בעונת 2000/2001 הוביל את קבוצתו לראשונה לשחק בטורניר, גביע אירופה לקבוצות.
הקבוצה הפסידה בסיכום שני משחקיה לקבוצת "דניס טורקו" מפינלנד והודחה מהמשך הטורניר.
לאחר פרישתו מכדוריד החל לעבוד ברשת הולמס פלייס בתפקיד ניהולי, ובשנת 2007 מונה למנהל המועדונים של הרשת בישראל, בספטמבר 2008 סיים את תפקידו כמנהל הסניפים ומונה למנהל פיתוח עסקי של הרשת.
בשנת 2010 הקים את חברת RND, המספקת שירותי ייעוץ עסקי, ליווי ואימון.
בבעלות הקבוצה סניפים של רשת Re:bar, חברת מיתוג עסקים, חברה לאוטומציות והפקת סרטונים לעסקים.
בינואר 2022 מכר 50% מקבוצת דובדבני RND ליזם ואיש העסקים אבי פרץ.
באוגוסט 2022 רכשה הקבוצה 50% מקבוצת אלון אולמן.
תחקירי "דה מרקר" לגבי התנהלותו העסקית של דובדבני
בשני תחקירים שהתפרסמו בשנת 2024 בעיתון דה מרקר הועלו טענות על התנהלות החברה "קבוצת דובדבני" שבשליטתו.
בין היתר, נטען כי החברה מוכרת ליווי עסקי לעסקים זעירים בעלות של בין עשרים למאתיים אלף ש"ח תוך שימוש בשיטות מכירה אגרסיביות ומניפולציות ועידוד נטילת הלוואות מחברות חוץ בנקאיות למימון הליווי המוצע.
בנוסף נטען כי לקוחות הוחתמו על לקיחת הלוואות מבלי שנחשפו בפניהם תנאי ההלוואה, ושמתן ההלוואות היה חלק מהמודל העסקי של החברה.
במקרים אחרים נטען שבשל מספר רב של ביטולי עסקאות של לקוחות, התקשתה החברה להחזיר את הכסף ללקוחות ושהכסף הוחזר לפי מידת האגרסיביות שהפעיל הלקוח שדרש את כספו בחזרה.
הוא נשוי לקרן, ולזוג שתי בנות משותפות.
הוא אב לשני ילדים נוספים מנישואים קודמים.
להיות alpha בעסקים, הוצאת ספרי ניב, 2020
המחיר למשתפן, הוצאת ספרי ניב, 2021
ניר הכהן (נולד ב-1961) הוא איש חינוך ומנהל ישראלי המכהן כמנכ"ל עמותת אתגרים.
הכהן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי ופיקד על בית הספר לטיסה.
הכהן שירת כטייס קרב בחיל האוויר ובין השנים 1995 ו-1998 פיקד על טייסת 119, טייסת מטוסי קורנס 2000. בשנים 2002 עד 2005 פיקד על בית הספר לטיסה.
הוא השתחרר בדרגת אלוף-משנה ובשירות המילואים שירת כמדריך טיסה וקודם לדרגת תת-אלוף.
ב-2006 מונה לסמנכ"ל תוכנית עתידים.
ב-2008 מונה למנכ"ל המרכז הישראלי למצוינות בחינוך.
ב-2012 מונה למנכ"ל המכללה האקדמית בית ברל, תפקיד בו כיהן במשך כעשור.
במרץ 2022 מונה למנכ"ל עמותת אתגרים.
הכהן בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה וניהול (1995) ותואר שני במדיניות ציבורית (2006), שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
ניר ברטל (נולד ב-13 בנובמבר 1977) הוא פוליטיקאי ישראלי.
שימש ראש המועצה המקומית אורנית מאז 2018 ועד 2024.
נולד לחנה ונתן ברטל (וויטלסון), טייס באל על.
שירת כטייס קרב בחיל האוויר.
בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
ניהל את תחום ביטוחי חבויות ברשות שוק ההון ביטוח וחיסכון.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד בראשות סיעת "אופק" מול ראש המועצה המכהן, שלומי לנגר.
רשימתו זכתה ל-6 מנדטים, והוא קיבל כ-66% מהקולות, ונבחר לראשות המועצה.
הצטרף למועצת יש"ע, אך יצא בפומבי כנגד הקמפיין שניהלה נגד תוכנית המאה, בטענה שעמדה זו אינה מייצגת את כל חבריה.
בספטמבר 2020 הצטרף למפלגת דרך ארץ, והיה ציר מטעמה לקונגרס הציוני ה-38.
בתחילת אוגוסט 2023, הודיע ברטל כי לא יתמודד בבחירות לרשויות המקומיות לקדנציה נוספת.
ניר ברוך (בבולגרית: Нир Барух; 4 באוקטובר 1922, סופיה, ממלכת בולגריה – 23 בינואר 2011, הרצליה, ישראל) היה דיפלומט ואיש מודיעין ישראלי אשר מילא שורת תפקידים במוסד ובשירות הביטחון הכללי.
במהלך שנות השבעים של המאה העשרים כיהן כראש האגף לישראל ולזרים בשב"כ וכסגן ראש השב"כ.
ברוך היה גם היסטוריון וסופר, אשר חקר את תולדות יהודי בולגריה ואת חלקה של בולגריה בגירוש יהודי תראקיה, מקדוניה והעיר פירוט למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ניר ברוך נולד בסופיה בירת ממלכת בולגריה, למשפחה ציונית ותיקה אשר הייתה מעורה בחיים הציבוריים, ונקרא בשם ננסן ברוך (בבולגרית: Нансен Барух), על שמו של המדינאי הנורווגי פריטיוף ננסן.
ב-1935 הצטרף לחוגי הנוער של בית"ר בעירו ובהמשך הפך למדריך ולקצין בית"ר.
ב-1942 במלאת לו עשרים נשלח ברוך למחנות לעבודות כפייה מתוקף התקנות שליוו את החוק להגנת האומה.
באוקטובר 1944 לאחר הפיכת הליגה הצבאית של בולגריה וסילוק המשטר הפרו-גרמני חידשה התנועה הציונית את פעילותה בבולגריה כגוף מאוחד ובו הסיעות השונות.
ברוך חבר לבנימין ארדיטי, נמנה עם אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בתנועה המאוחדת וכיהן כקצין בית"ר בבולגריה.
בדצמבר 1944 עלה לארץ ישראל עם סרטיפיקט דרך טורקיה.
לאחר עלייתו שינה את שמו הפרטי לניר.
בארץ כתב במשך כשלוש שנים עבור בטאון התנועה הציונית בבולגריה "ציוניסטיצ'קה טריבונה".
הוא נודע כפובליציסט חריף אשר התפלמס עם התא היהודי במפלגה הקומוניסטית (מבולגרית: אברייסקה סקצייה).
כמו כן כתב בבטאון "איגרת לגולה".
ב-1946 הצטרף ליחידות הגפירים ומאוחר יותר הוצב במחלקת ההדרכה של ההגנה.
ב-1953 התגייס לשירות הדיפלומטי ולשירות הביטחון הכללי.
בין 1953–1957 עבד בצירות ישראל בבולגריה ושימש בפועל כנציג לשכת הקשר נתיב.
ברוך טיפל באיתור וזיהוי הנספים באסון הפלת מטוס אל על בשמי בולגריה, ובהמשך כתב ספר אודות הנושא ביחד עם העיתונאי הבולגרי דראגוליוב גאג'ב.
בעת שהותו בבולגריה עסק ברוך בריגול וצילם מתקנים צבאיים לבקשת ה-CIA.
עם שובו לישראל הוצב ברוך באגף לסיכול ריגול ומניעת חתרנות, ובין השאר היה מעורב בלכידת קורט סיטה.
בין 1961–1963 כיהן כמזכיר ראשון בצירות ישראל בהוואנה, קובה.
לבקשת עמוס מנור ריגל ברוך עבור ה-CIA, העביר מידע על הגעתם של מומחים מברית המועצות ועל הצבתם של טילים בליסטיים באי.
ברוך טס לארצות הברית ודיווח על ממצאיו לג'יימס אנגלטון מבכירי ה-CIA.
לאחר שובו לישראל המשיך לעסוק בסיכול ריגול וב-1965 השתתף בלכידת בני הזוג סמואל שריגלו עבור רומניה.
בין 1969–1971 כיהן כציר יועץ בשגרירות ישראל בארצות הברית.
עם שובו לישראל מונה לראש האגף לישראל ולזרים ובתפקידו זה ניהל את מבצע לכידתו של הקולונל יורי לינוב אשר ריגל עבור ברית המועצות.
ברוך כיהן כסגן ראש השב"כ עד לפרישתו מהשירות ב-1978.
חקר ההיסטוריה של יהודי בולגריה
לאחר תום שירותו בשב"כ היה ניר ברוך איש עסקים ובין השאר עסק בקידום הקשרים המדיניים-התרבותיים והכלכליים בין ישראל לבולגריה.
מ-1952 החל ברוך באיסוף חומר ארכיוני היסטורי ובתיעוד קורותיהם של יהודי בולגריה, ויהודי מקדוניה הווארדארית, תראקיה המערבית והעיר פירוט אותם גירשו הבולגרים ב-1943 לטרבלינקה.
בעת שהותו בעיקר בבולגריה ובהמשך בארצות הברית נעזר ברוך בקשריו הדיפלומטיים לצורך כניסה לארכיונים והשגת מסמכים שונים, והקים ארכיון מקיף ובו ספרים ומסמכים המתעדים את תקופת השואה בבולגריה.
ברוך מתפלמס במחקריו עם נרטיב "ההצלה" שהונחל לסיפור השואה בבולגריה, במסגרתו "הצילו" הבולגרים את היהודים שהמתינו חסרי אונים לגורלם המר.
לדבריו, מנהיגי הקהילה היהודית במישור הארצי והמקומי היו הגורם הדומיננטי בהישרדותה, כאשר פעלו מול מכריהם, ידידיהם, ומול המוסדות והארגונים השונים שנותרו פעילים בבולגריה, ולולא פעילות זו היו יהודי בולגריה נשלחים למחנות ההשמדה.
הנושא עורר מחלוקת קשה בין משפחות הנספים בשואה מקרב יהודי תראקיה ומקדוניה אשר לעזרתם נרתם ניר ברוך, לבין חלק מיוצאי "בולגריה הישנה".
הוקמה ועדה בראשות השופט משה בייסקי אשר בפניה העידו ניר ברוך ומשה מוסק שתמכו בגרסת המשפחות ומיכאל בר זוהר שתמך בהנצחתו של המלך בוריס.
ברוך היה גורם מרכזי בהמלצת הוועדה להסיר את האנדרטה.
את ארכיונו העביר ניר ברוך לבמאי הדוקומנטרי ג'קי קומפורטי.
הלך לעולמו ב-2011 והוא בן 88, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ עינת.
ניר ברוך, הכֹּפֶר: בולגריה ויהודיה במשך הדורות, תל אביב: שבילים, 1990.
ניר ברוך, עזרה בנימין, נסים יושע (עורכים), השמדה והישרדות בבולגריה המאוחדת ומסקנות ועדת בייסקי, העמותה לחקר הקהילות היהודיות בבלקן ולהנצחתן, תל אביב: הוצאת תמוז, 2003. (תורגם לאנגלית ולבולגרית.)
ניר ברוך, דראגוליוב גאג'ב, טיסה 4X-AKC, 27 ביולי 1955, ישראל: הוצאת קדימה, 2005. (תורגם לבולגרית)
ניר גורלי (נולד ב-25 בדצמבר 1982) הוא עיתונאי, שדרן רדיו ויוצר פודקאסטים.
גורלי הוא ממקימי חטיבת הרדיו של כאן – תאגיד השידור הישראלי ומשמש בה כשדרן ועורך בכיר.
החל משנת 2021 הוא משמש כעורך הראשי של "כאן הסכתים", מחלקת הפודקאסטים של התאגיד.
גורלי ידוע בתור יוצר, עורך ומגיש קבוע של ההסכת "שיר אחד", אחד ההסכתים המואזנים ביותר בישראל.
ניר גורלי הצטרף לחטיבת הרדיו של כאן עם הקמתה בשנת 2017 והיה חבר בצוות הפודקאסט "שיר אחד" מימיו הראשונים.
במסגרת פעילות ההסכת לקח חלק גם באירועים חיים שהתקיימו בתיאטרון תמונע, בבית אבי חי ובפסטיבל ישראל.
בנוסף הוא משמש כעורך של הסכתים אחרים ובהם "לך תזכור" בהגשת עקיבא נוביק, ו"משפט חוזר" בהגשת עו"ד אורון שוורץ.
ב-2022 שודר הפודקאסט "המגפה", אותו ערך גורלי יחד עם מאיה קוסובר ודניאל מאורר במסגרת "כאן הסכתים".
במרץ 2023 כתב והגיש את ההסכת "רדיוהד – תפסיקו את הרעש" במסגרת "כאן 88 הסכתים".
כמו כן ערך את המיני סדרה "לנון – העשור האחרון" בהגשת רוני ורטהיימר.
גורלי הוא בוגר של תוכנית מנהיגות יהודית בתרבות של מכון מנדל.
בעבר היה עורך וכתב מוזיקה במוסף "גלריה" של עיתון "הארץ" וכתב טור קבוע ב"וואלה!
הוא שידר בתחנת 88FM והיה העורך המוזיקלי של הרדיו הבינתחומי.
גורלי גר ברעננה עם אשתו ושלושת ילדיהם.
הוא בנו של הפרשן המשפטי משה גורלי.
ניר בן-טל (נולד ב-15 בספטמבר 1961) הוא ביולוג חישובי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר לנוירוביולוגיה, ביוכימיה וביופיזיקה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס.
מחזיק הקתדרה על שם קזן לביולוגיה מבנית.
בן-טל נולד בירושלים וגדל בחיפה, הבכור בין שלושה אחים.
אביו יונה בן-טל היה מהנדס מכונות שעבד שנים רבות ברפאל ואמו רות בן-טל הייתה מורה.
ב-1982 במלחמת לבנון הראשונה נפצע בקרב בדאמור, תוך כדי ניסיון לחלץ את אלוף יקותיאל אדם ואל"ם חיים סלע.
בן-טל סיים תואר ראשון בביולוגיה, כימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות (1988) ומשם המשיך ללימודי תואר ישיר לדוקטורט בכימיה בטכניון (1993), בהנחיית פרופ' נמרוד מויסייב.
בין 1993 ל-1995 ביצע מחקר פוסט דוקטורט בכימיה ביופיזיקלית באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, ארצות הברית.
הוא המשיך במחקרו בכימיה ביופיזיקלית כעמית מחקר באוניברסיטת קולומביה בין השנים 1995 ל-1997.
ב-1997 חזר לישראל והצטרף כחבר סגל למחלקה לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס' וייז, באוניברסיטת תל אביב.
ב-2004 מונה לפרופסור חבר וב-2007 לפרופסור מן המניין.
החל מ-2018 הוא מחזיק בקתדרה על שם קזן לביולוגיה מבנית באוניברסיטת תל אביב.
כיום בן-טל הוא חוקר בבית הספר לנוירוביולוגיה, ביוכימיה וביופיזיקה בפקולטה למדעי החיים ע"ש ג'ורג' ס' וייז, וראש המסלול לתואר שני בביואינפורמטיקה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב.
בן-טל הוא אב לשני בנים וחי בזוגיות עם לילך, בתו של פרופ' אורי בתר, מייסד המחלקה הנפרולוגית בבית החולים רמב"ם.
את תזת הדוקטורט שלו עשה בן-טל בהנחייתו של פרופ' נמרוד מויסייב מהטכניון, בנושא "דינמיקה לא-ליניארית קוונטית של מערכות שאינן תלויות בזמן ושל מערכות בעלות תלות מחזורית מחזוריות".
המחקר סוכם בתשעה פרסומים מדעיים.
במסגרת הדוקטורט בן-טל חקר, בין היתר, תופעה קוונטית שנקראת יצירת הרמוניות מרובות (multiple harmonic generation).
בהקרנה של מדיום לא ליניארי באור לייזר בעל תדירות מסוימת, המדיום פולט פוטונים (אור) בתדירות המקורית וכן במכפלות שלמות של תדירות זו (הרמוניות).
במחקרו, בן-טל פיתח שיטה המבוססת על תאוריית פלוקה לחישוב ההסתברות לפליטת פוטונים בהרמוניות השונות.
במאמר המשך, בן-טל ושותפיו הוכיחו באופן מתמטי שהסיבה לכך היא סימטריה בהמילטוניאן של המערכת והדגימו זאת באופן חישובי.
במסגרת הפוסט-דוקטורט שלו, במעבדה של פרופ' ברי הוניג באוניברסיטת קולומביה, בן-טל השתמש במודל המס הרציף של פואסון-בולצמן שפותח במעבדה, וממצאיו פורסמו בשנים-עשר מאמרים שונים.
הוא התמקד בעיקר בחקר של אינטראקציות בין פפטידים לממברנות.
יחד עם שותפיו, בן-טל ניתח את היציבות של פפטידים סליליים בממברנה מבחינה אנרגתית .
חישוביו הראו שהעברה של השלד הפפטידי הפולרי ממדיום מימי לממברנה השומנית כרוכה בקנס אנרגטי גדול, אפילו כאשר קישרי המימן ממומשים באופן מיטבי, ושהשרשרות הצידיות של החומצות האמיניות צריכות להיות הידרופוביות מספיק בכדי לפצות על הקנס.
מחקרו גם הראה שאין כמעט אינטראציות אלקטרוסטטיות בין זוגות של פפטידים סליליים חוצי-ממברנה, כל עוד הקצוות הפולריים שלהם נותרים במים (המצב המועדף אנרגטית), ושתרומות לא-פולריות (כגון אריזה צפופה בהתאמה גאומטרית) הן הגורם הדומיננטי לאינטראקציה.
בעבודות נוספות, בן-טל ושותפיו הראו שמודל הממס הרציף מסביר באופן כמותי, ובהתאמה יפה לניסויים, את האינטראציה של פפטידים בסיסיים (המכילים את החומצות אמיניות ליזין וארגינין) קצרים עם ממברנות ביולוגיות בעלות מטען שלילי.
בתחילת דרכו כחוקר עצמאי באוניברסיטת תל אביב המשיך בן-טל להשתמש במודל הממס הרציף לחקר האינטראקציות של פפטידים נוספים עם ממברנות ביולוגיות, ובהמשך גם אינטראקציות של מולקולות תרופה, הורמונים, וכולסטרול עם ממברנות.
מתחילת המילניום חוקרים בן-טל ושותפיו חלבונים ממברנלים.
המחקר כולל פיתוח שיטות לחיזוי מבנה ותנועה בחלבוני ממברנה, וכן שימוש בשיטות אלה ואחרות להבנת הקשר מבנה-תפקיד ומנגנון פעולה בחלבוני ממברנה.
קבוצת המחקר שלו באוניברסיטת תל אביב (במשותף עם קבוצות המחקר של פרופ' איתי מרוז ופרופ' טל פופקו מאוניברסיטת תל אביב) פיתחה שיטה בשם ConSurf למיפוי של מידת השימור האבולוציוני על פני שטח של חלבון על מנת לזהות ולהבליט את אזורי האינטראקציה שלו.
שיטת ConSurf היא מדויקת במיוחד משום שהיא מבוססת על מידול אמפירי של התהליך האבולוציוני, כולל שימוש מפורש בעצים פילוגנטיים.
בן טל זוכה פרס נאט"ו לשנת 2018 של תוכנית מדע לשלום וביטחון בהגנה רדיולוגית וגרעינית (CBRN) עבור הפרויקט שלו "טרנספורטר אנתרקס MntABC: מבנה, דינמיקה תפקודית ופיתוח תרופות".
בשנת 2022 הוא היה שותף בכתיבת הספר "ממולקולות לתאים: מוצא החיים על כדור הארץ", אשר עוסק בתחילת החיים על כדור הארץ.
במהלך הקריירה שלו הוא פרסם מאמרים בכתבי עת מדעיים וכן ספרי לימוד מדעיים כמו "מבוא לחלבונים: מבנה, תפקוד ותנועה".
בשנים האחרונות, בשיתוף עם פרופ' רחל קולודני מאוניברסיטת חיפה, חוקר את מרחב החלבונים בניסיון להבין טוב יותר את הקשר בין רצף החומצות האמיניות של החלבון, המבנה שלו, תפקידו ומנגנון הפעולה שלו במטרה לגלות כיצד החלבונים הפציעו במהלך האבולוציה.
בן טל היה פעיל במחאה נגד הרפורמה המשפטית, במסגרת החזית הוורודה ונעצר במהלך הפגנות ופעילויות מחאה מספר פעמים.
כיום (2024) פעיל במסגרת המחאה למען הקדמת הבחירות ובעבר גם למען קידום הסכם לשחרור החטופים הנמצאים בידי חמאס.
ניר בומס הוא חוקר, סופר ופרשן לענייני המזרח התיכון.
הוא עמית מחקר במרכז משה דיין באוניברסיטת תל אביב, שם הוא מנהל את תוכנית שיתוף הפעולה האזורי ואת פורום מדיניות המפרץ-ישראל.
הוא גם מרצה בבית הספר רוטברג של האוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.
בומס קיבל דוקטורט מאוניברסיטת חיפה, והתזה שלו עסקה בהשפעת טכנולוגיית המידע על יצירת חברה אזרחית בסוריה ואיראן.
הוא שירת כסגן נשיא מכון המחקר להגנה על הדמוקרטיות בוושינגטון.
והוא חבר ועד של המכון לניטור שלום וסובלנות (ומייסד של ארגון להגנה על פעילים פוליטיים במזרח התיכון(CyberDissidents)
בצבא שירת בומס כקצין קשר וכיום משרת במילואים בדרגת רב-סרן.
ב-2004, כיהן כסגן הנשיא של מכון המחקר Foundation for the Defence of Democracies בוושינגטון, וכאחראי המחלקה האקדמית של שגרירות ישראל בוושינגטון.
ב-2012 ייסד את פרויקט Tiyul-Rihla, תוכנית ישראלית-פלסטינית המקדמת לימוד משותף וסיורים משותפים ביהודה ושומרון לצורך היכרות עם ההיסטוריה והנרטיב של שני הצדדים.
בומס הוא חבר בוועד המנהל של המועצה הישראלית ליחסי חוץ, עמית מחקר ב-מכון למדיניות נגד טרור בהרצליה ובמכון לניטור השפעות שלום וסובלנות בספרי לימוד.
ד"ר בומס לימד והרצה בין השאר בישראל, ארצות הברית, אנגליה, טורקיה, ברזיל, הונג קונג, פולין, הונגריה, המועצה לזכויות האדם של האומות המאוחדות בז'נבה, דרום אפריקה, ירדן ומרוקו על נושאים הקשורים למזרח התיכון המשתנה, טרור ותהליכי דמוקרטיזציה.
הוא דובר עברית, אנגלית וערבית.
2016 - Expat-ing Democracy - ספר על השפעת קבוצות אופוזיציה גולות על השיח הפוליטי במזרח התיכון.
ניר דוד (נולד ב-14 בפברואר 1969) הוא מנהל ישראלי, מנכ"ל בזק ויו"ר בזק-ג'ן בע"מ, מיזם החשמל של בזק, מאז אפריל 2024.'''
דוד נולד בשנת 1969 בחיפה וגדל בקריית מוצקין, שירת כלוחם בחיל הים.
דוד הוא הנדסאי חשמל, בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול מהאוניברסיטה הפתוחה ותעודת הוראה בפיזיקה מהמכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע.
בשנת 1993 הצטרף לבזק ככבלר (טכנאי תשתיות).
במהלך השנים התקדם במגוון תפקידים בחברה:
בשנת 2006 מונה למנהל מוקדי השירות בחטיבת לקוחות פרטיים.
2011–2018: כיהן כמנהל אגף קשרי לקוחות, במהלכו ניהל את כלל יחידות השירות של החטיבה העסקית ופעל לשיפור השירות ללקוחות הארגוניים.
2018–2020: מילא את מקומו של מנהל החטיבה העסקית ומנהל אגף אינטגרציה וקשרי לקוחות, ופעל להטמעת שירותים חדשים ולמיזוג יחידות.
ב-2022 מונה לסמנכ"ל החטיבה העסקית, שסיפקה שירותי טכנולוגיה ותקשורת למגוון רחב של עסקים.
במסגרת תפקידו, היה אחראי לחתימת עסקת ענק עם משרד הביטחון לחיבור בסיסי צה"ל לתשתית סיבים אופטיים, בהיקף הנאמד בכ-125 מיליון ש"ח.
בתקופתו כסמנכ"ל החטיבה העסקית, ההכנסות של החטיבה זינקו ב-81%, בעיקר בזכות גישה פרו-אקטיבית שהובילה את בזק להיכנס לתחומים חדשים כמו אבטחת מידע ושירותי ענן
ב-10 במרץ 2024 נבחר לתפקיד מנכ"ל קבוצת בזק לאחר פרישתו של רן גוראון, ומינויו נכנס לתוקף באפריל 2024.
בשנת 2024 דורג ניר דוד במקום ה-26 ברשימת "50 המנהלים הטובים בישראל" של כלכליסט, עם ציון כולל של 7.63. במסגרת הדירוג, הוא זכה במקום השני בקטגוריית "התחשבות בבעלי עניין", המדגישה מנהלים שמובילים את החברה תוך דגש על שותפים עסקיים, עובדים ולקוחות.
בשנת 2025, במלאת שנה לכהונתו כמנכ"ל קבוצת בזק, סקר דוד בראיון את עיקרי מדיניותו והאתגרים המרכזיים שעמדו בפניו בתקופה זו.
בין השאר ציין את הצורך בגיוון מקורות ההכנסה של החברה ובבניית מנועי צמיחה חדשים, דוגמת הקמת מיזם "בזק ג'ן" – מערך לאספקת חשמל מבוזרת באמצעות פאנלים סולאריים.
כן עמד על שילוב טכנולוגיות מתקדמות, ובהן פתרונות מבוססי בינה מלאכותית (AI), בשירות הלקוחות ובתשתיות החברה.
דוד הביע ביקורת על מדיניות ההפרדה המבנית בין תשתית לשירות, אותה הגדיר כמכשול לחדשנות ולצמיחה בשוק התקשורת.
לדבריו, מודל השירות בבזק מבוסס על מחויבות מלאה של כלל העובדים, והוא רואה בו עוגן אסטרטגי בהצלחת החברה.
בנוסף, הדגיש את גישתו הניהולית המתמקדת בנתונים, מדדים וכלי בקרה, לצד מעורבות ישירה בניהול התקציב ובקבלת החלטות עסקיות.
מאז מינויו למנכ"ל בזק, הוביל דוד מהלכים אסטרטגיים בחברה בהם הרחבת פריסת הסיבים האופטיים לכ-85% ממשקי הבית בישראל, שמירה.
על מחירי אינטרנט הנמוכים בכ-22% מהממוצע במדינות ה-OECD, והאצת קצב חיבור הלקוחות לרשת הסיבים.
בתקופתו נכנסה בזק לתחומים חדשים ובהם שירותי ענן, פתרונות סייבר ותשתיות "קצה", וכן קידמה פרויקט כבר תת-ימי בין הודו לאירופה בשיתוף חברת ספקל.
דוד פעל גם להיערכות לקראת מהפכת הבינה המלאכותית, באמצעות הרחבת קיבולת הרשת והטמעת שירותים חכמים ללקוחות.
במרוצת כהונתו כמנכ"ל בזק, ניר דוד קידם את ביטול ההפרדה המבנית בין בזק לחברות־הבת (בעיקר yes), וטען שהמהלך עשוי לתרום להוזלת מחירים לצרכן ולשיפור השירות.
עוד לדבריו, ביטול ההפרדה מאפשר למזג את הפעילויות התשתיתיות והתוכן תחת קבוצה אחת – מה שיכול להביא לחיסכון תפעולי, להוזלת יוקר המחיה וליעילות ארגונית
בריאיון לכלכליסט התייחס דוד לחשיבות פיתוח תשתיות תקשורת מתקדמות בישראל, וציין כי הוא רואה פוטנציאל במיצובה של ישראל כצומת תקשורת עולמית וכחלק ממסדרון תשתיתי בין מזרח למערב, כחלק ממשיכת השקעות טכנולוגיות בינלאומיות
דוד נשוי לליביה, להם שני ילדים, והם מתגוררים ביקנעם עילית.
ניר איפרגן הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד חטיבת ירושלים.
קודם לכן שימש מפקד גדוד דוכיפת.
איפרגן התגייס לצה"ל עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושירת במספר תפקידי שטח ופיקוד בחטיבת כפיר.
בין השנים 2019–2021 כיהן כמפקד גדוד דוכיפת, לאחר מכן בשנים 2021–2023 שימש ראש ענף ללוחמה אורבנית במל"י.
ב-2023 היה קצין אג"ם מל"י, וב-7 באוקטובר נלחם באזור רעים וסייע בחילוץ גופות במסיבה בנובה.
ביולי 2024 הועלה לדרגת אל"ם והחל לפקד על חטיבת ירושלים, ופיקד על צק"ח ירושלים בלחימה במסדרון נצרים ושכונת זייתון.
איפרגן נשוי, אב לבן ובת ומתגורר בצפון השרון.
ניר בקר (נולד ב-31 בדצמבר 1959) הוא כלכלן ופרופסור חוקר ישראלי בתחום הכלכלה הסביבתית במכללה האקדמית תל-חי.
עבודת המחקר של פרופסור בקר מתפרשת על פני ארבעה עשורים וכוללת פרסומים והובלת מיזמים שהשפיעו באופן ניכר על המדיניות הציבורית בישראל בתחום הסביבה.
חלק ניכר מעבודתו נסוב סביב ניתוחי עלות תועלת של מיזמים בתחום שימור הסביבה, ניהול משאבים באופן בר-קיימא וההשלכות הכלכליות של הזיהום הסביבתי.
בקר שימש ומשמש עד היום כיועץ לגופים ממשלתיים בנושאי סביבה וכלכלה וביניהם למשרד להגנת הסביבה ורשות הטבע והגנים הלאומיים.
ניר בקר נולד בקיבוץ נען שם שימש אביו כרופא הקיבוץ.
בשנת 1964 עברה משפחתו לרחובות שם למד בבית הספר היסודי שפרינצק ובבית הספר התיכון ע"ש קציר.
ב-1984, השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה סביבתית וניהול באוניברסיטה העברית.
בשנת 1986, השלים לימודי תואר שני בכלכלה סביבתית וניהול באותו מוסד והשלים תזה בנושא: "ניתוח כלכלי של פיצויי בצורת" בהנחיית פרופ' דוד ביגמן.
בשנת 1986, עבר לארצות הברית והחל לימודי תואר דוקטור בכלכלה יישומית באוניברסיטת מינסוטה.
עבודת הדיסרטציה שלו שנכתבה בהנחיית פרופ' K.
Easter בנושא Dynamic games in the Great Lakes זכתה להערכה רבה וזיכתה אותו בשנת 1990 פרס Herald Jensen עבור עבודת הדיסרטציה הטובה ביותר לאותה שנה.
כמו כן, זכתה העבודה לציון לשבח מהאגודה האמריקאית לכלכלה חקלאית.
בשנת 1990, שב לישראל והתקבל כמרצה לכלכלה סביבתית באוניברסיטת חיפה.
מחקריו בתקופה זו התמקדו במדיניות סביבתית וניהול משאבים.
בחלוף השנים, ליווה תלמידים רבים בעבודות התזה.
ב-1997, הצטרף בקר למכללה האקדמית תל-חי.
בשנת 2007, מונה כפרופסור חבר וב-2013, כפרופסור מן המניין.
בין השנים 2000–2009, כיהן כראש המחלקה לכלכלה וניהול.
בתקופת כהונתו, הורחבה משמעותית תוכנית הלימודים ושולבו בה קורסים מתקדמים בכלכלה סביבתית, ניתוח עלות-תועלת וניהול משאבי טבע.
בין השנים 2013–2018, כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הרוח והחברה במכללה.
בשנת 2021, מונה בקר למשנה לנשיא לעניינים האקדמיים בה.
פרופ' בקר הוא אחד מהחוקרים המובילים בישראל בניתוחי עלות תועלת סביבתיים.
במהלך הקריירה שלו, פרסם בקר נכון ל-2024 כתשעים מאמרים בכתבי עת מקצועיים מובילים, כמו גם פרקים רבים בספרים אקדמיים.
בשנת 2020 יצא לאור הספר אשר נקרא: "היבטים כלכליים של איכות סביבה" אשר נכתב על ידי פרופ' בקר וד"ר חנוך פרידמן.
זהו הספר הראשון שנכתב בעברית בנושא.
עבודתו משתרעת על מגוון רחב של נושאים, כולל כלכלת משאבי מים והיבטים כלכליים של זיהום סביבתי ושימור המגוון הביולוגי.
הוא מרצה על נושאי מחקריו בכנסים בישראל ומחוצה לה.
מחקריו בתחום כלכלת משאבי מים
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נושא שיתוף הפעולה בין מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית וירדן.
מבחינת משאבי המים עמדו בפני תפנית בעקבות הסכמי אוסלו וחזון המזרח התיכון החדש.
במהלך תקופה זו, פרסמו בקר ואחרים מאמרים שהראו כיצד יכולים שוקי מים לפתור בעיות של קונפליקטים היות ששני הצדדים בעסקה מרוויחים.
המחקרים הראו שנושא המים הופך יחסית לשולי מבחינת העלויות בהשוואה לפתרונות חד צדדיים כגון התפלה או השבת מי קולחין.
בקר הראה ששווקי מים יכולים לקדם הקצאה יעילה יותר גם בתוך מדינת ישראל עצמה על ידי שימוש במים רק לחקלאים שיכולים לעשות שימוש יעיל יותר במים מאשר חקלאים שמחזיקים זכויות היסטוריות על מים אולם נמנעים מלעשות בהם שימוש יעיל.
בקר ושותפיו הראו בסדרת מאמרים ששימור מינים בסכנת הכחדה כגון נשרים, כרישים, זאבים וצבאים, הוא לא רק בעל ערך מוסרי אלא גם בעל ערך כלכלי.
על ידי שימוש בכלים של הערכה לא שוקית (Non-market valuation), הראו בקר ואחרים שערכו של הכחדת נשר, למשל, גבוה מעלות השימור שלו (למשל על ידי הקמה של תחנת האכלה).
סדרת מאמרים זאת נתנה צידוק לרשויות שמירת הטבע בישראל להשקיע כספים בשימור מינים אשר נמצאים בסכנה מכיוון שהתועלת משימורם עולה על העלות.
כמו שימור מינים בסכנת הכחדה כך גם לשיקום נחלים יש ערך שאינו שוקי.
עצם העובדה שנחל משוקם גורם לתועלת אשר באה לידי ביטוי בביקורים נוספים ובתועלת מביקור נתון.
בסדרת מאמרים הראו בקר ושותפיו ששיקום נחלים כדאי מבחינה כלכלית.
לדוגמה, הקישון, עין הזהב, אלכסנדר והירדן התחתון.
שיקום נהר הירדן מורכב יותר מכיוון שנדרש שיתף פעולה בין לפחות שתי ישויות כדי שהשיקום יהיה כדאי.
בקר ושותפיו הראו באלו תנאים שיתוף פעולה שכזה יכול לעבוד ומהי חשיבותו מבחינת התועלת משיקום הירדן.