tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הנסיעה הלוך הייתה המהירה ביותר שנרשמה עד אז, ו"אגממנון" הגיעה למאוריציוס לאחר 40 ימים ולסינגפור לאחר 60 ימים.
כל המסע מליברפול להונג קונג ארך 65 ימים.
הישג זה עלה על השיא של 77 ימים בהפלגה הלוך שעשה הקליפר Cairngorn ב-1853.
פתיחת תעלת סואץ ב-1869 הבטיחה את עתידה המוצלח של "אגממנון" ושל אחיותיה, משום שהנתיב שאוניות קיטור יכלו להפליג בו מאירופה לסין התקצר, בעוד אוניות המפרשים המשיכו לשוט סביב כף התקווה הטובה.
בתוך שנים אחדות איבדו הקליפרים את עליונותם במסחר עם סין.
עד מהרה בנו גם חברות ספנות נוספות אוניות הדומות לאלו שתכנן אלפרד הולט, והמסחר הימי למרחקים ארוכים השתנה לבלי הכר.
היא הוצאה מן השירות ונגרטה ב-1899.
אגן הניקוז קרוטון הוא חלק חשוב במערכת הובלת המים לעיר ניו יורק, והוא אגן הניקוז הדרומי ביותר שלה ותשתיותיה הכוללים: סכרים, מנהרות, משאבות ורכיבים מכניים קשורים אשר אינם חלק מאגן הניקוז ההידרולוגי.
מדובר בישות מאורגנת ולא רק במאפיין הידרולוגי.
הוא משתרע על פני שטחים נרחבים של מחוזות פטנאם ווסטצ'סטר בדרום מזרח מדינת ניו יורק, ומייצג את מערכות הניקוז, הזרימה והתפעול של שבעה נהרות, תריסר מאגרי מים ושלושה אגמים מבוקרים הנמצאים בתוך אגן הניקוז של נהר קרוטון.
הרוב המכריע של אלה מגיע למאגר פארק ג'רום בברונקס דרך אמת המים החדשה של הקרוטון, משם הם מופצים לכל חלקי העיר.
מים מעבר לצורכי העיר ניו יורק נשפכים לסכר ניו קרוטון במאגר ניו קרוטון ומועברות על ידי נהר קרוטון לנהר ההדסון בקרוטון על ההדסון, ניו יורק, כ-48 קילומטרים צפונית לאזור המטרופולין.
נהר קרוטון הוא נהר בדרום מדינת ניו יורק עם שלושה יובלים עיקריים: הענף המערבי, הענף התיכון והענף המזרחי: כולם חלק ממערכת הובלת המים לעיר ניו יורק, ויחד יוצרים אגן ניקוז של 971 קמ"ר המשתרע על פני החלק הדרום-מזרחי ביותר של מחוז דאטצ'ס , מזרח ומרכז מחוז פטנאם, וצפון-מזרח מחוז וסטצ'סטר.
מימיו של הענף המערבי נסכרים ונעצרים תחילה על ידי מאגר בוידס קורנר, המתנקז למאגר הענף המערבי.
שם הם מתחברים לזרימת אמת המים של דלאוור, ולאחר ערבוב ושקיעה ממשיכים דרכה למאגר קנסיקו.
רק הגלישה החוצה את שפך מאגר הענף המערבי ממשיכה כחידוש של נהר קרוטון של הענף המערבי במורד הזרם שלו.
זה זורם למאגר מפלי קרוטון, אשר מקבל גם את כל זרימת נהר קרוטון של הענף התיכון, דרך מאגר הענף האמצעי הנמצא מיד במעלה הזרם שלו.
מאגר מפלי קרוטון מקבל גם חלק מזרימת הענף המזרחי של נהר קרוטון, ממאגר דיברטינג שנבנה במורד הזרם של מאגר הענף המזרחי ומאגר בוג ברוק (דרך תעלה וסכר מפריד המחברים את מאגרי מפלי קרוטון ודיברטינג, המאפשרים למים מעבר חופשי ביניהם, ומים מתערבבים של שלושת הענפים בשניהם).
זרימה נפרדת ממאגר דיברטינג מתנקזת גם היא אל המשך הענף המזרחי.
שני הענפים, המערבי והמזרחי, ממשיכים דרומה בנפרד, לפני שהם מתאחדים ומסכמים את המחצית הצפונית של אגן הניקוז קרוטון, ויוצרים את נהר קרוטון עצמו.
לאחר מפגש זה, נהר קרוטון מתחבר ליובל נוסף, נהר מסקוט, ויוצר את מאגר מסקוט, אשר נשפך ללא הפסקה אל מאגר ניו קרוטון.
מים ממנו מזינים את אמת המים של ניו קרוטון, אשר מתרוקנת אל מאגר פארק ג'רום בברונקס.
פרטי אגן הניקוז ישות מנהלית מאורגנת
מאגר מפלי קרוטון ומאגר דיברטינג המחוברים יחדיו
מאגר הענף המזרחי ומאגר בוג ברוק המחוברים יחדיו
אמת המים החדשה של הקרוטון
פעילות בילוי ושעשועים מתאפשרת בחלקי אגן הניקוז במידה מסוימת בלבד.
מדובר בסך הכל בשטח של 627 דונם בלבד באגני הניקוז קרוטון ושל אגני הניקוז המשולבים של קטסקיל ודלאוור גם יחד.
המערכת מציעה מגוון של הזדמנויות בילוי, אך יש לבקר לפני כן באתרי השייט, הדיג, הטיולים הרגליים והציד לשם קבלת מידע ספציפי על כל סוג בילוי בכל אתר.
אגן טוראן, שפלת טוראן או שקע טוראן הוא אזור אגן מדברי המשתרע מדרום טורקמניסטן דרך אוזבקיסטן ועד קזחסטן.
אזור אגן טוראן שוכן ממזרח לים הכספי ומדרום-מזרח לים ארל, בתוך אגן הים הכספי העצום.
בחלקו הוא משתרע גם על חלקים מעל פני הים.
זהו אחד ממרחבי החול הגדולים בעולם, המשתרע על שטח של כ־3 מיליון קמ"ר.
בממוצע, האזור מקבל פחות מ־380 מילימטר של משקעים בשנה.
מדבר קאראקום ממוקם בחלק הדרומי של אגן טוראן.
החלק של השקע הסמוך לים אראל הוא אגן ללא מוצא.
הוא כולל רשת של נחלי אכזב שמסתיימים באגמי מלח עונתיים.
שלוש הערים הגדולות בשקע טוראן הן דשוגוז בטורקמניסטן, נוקוס ו, גם היא באוזבקיסטן.
שקע "ופדינה אקצ'ניה" בטורקמניסטן מגיע לעומק של 81 מטרים מתחת לפני הים.
נהר אמו דריה זורם בכיוון דרום־מזרח לצפון־מערב בתוך אגן טוראן.
בתקופות הפליוקן והפליסטוקן, שטחה של שפלת טוראן של ימינו היה תחתיתו של ים טוראן העצום, שהתפצל לים הכספי ולימת אראל לפני כעשרת אלפים שנה.
אגנוזיה (מיוונית: העדר ידע) - חוסר יכולת להכיר עצמים, קולות, ריחות או צורות, שאינו נובע מפגם כולל בחושים או בזיכרון.
קיימות צורות שונות של אגנוזיה, להן שכיחות וגורמים שונים.
מרביתן נגרמות בפגיעה במה שמכונה המסלול הגחוני ("Ventral stream").
זהו המסלול העצבי האמון על שיוך עצם למהותו בהתאם לגירוי החושי בו נתפס.
הלוקה באגנוזיה אסוציאטיבית אינו מסוגל לזהות עצם על פי מראהו.
למשל, משקפיים יתוארו על ידו כשני מעגלים אשר קו מחבר ביניהם.
אם אותו אדם ייגע בעצם וייעזר בחוש המישוש שלו, הוא צפוי להצליח בזיהוי בנקל.
הפגיעה במוח הגורמת לאגנוזיה אסוציאטיבית היא בדרך כלל באזורים משניים באונה האחורית (אוקסיפיטלית) של קליפת המוח).
אגנוזיה זו אינה מלווה בהפרעה נפשית או בפגיעה כלשהי באינטליגנציה.
אגנוזיית הפרצופים, תת-סוג של האגנוזיה האסוציאטיבית, היא שכיחה יחסית ומתבטאת בהיעדר יכולת לזהות פרצופים, גם כאשר זיהוין של צורות אחרות תקין.
אנשים הלוקים בבעיה זו ינסו לשמור תווי פנים בזיכרון על ידי שימוש ברמזים, כגון צלקות ושומות.
בדרך כלל מלווה התסמונת באי נעימות רבה ובמצוקה בנסיבות חברתיות.
האדם הלוקה באגנוזיית מילים, אף היא תת-סוג של האגנוזיה האסוציאטיבית, מתקשה מאוד להכיר מילים.
יכולת הקריאה שלו פגומה מאוד, והוא צריך לעבור על אותיותיה של מילה תו אחרי תו ורק בסיום תהליך מייגע זה יוכל להרכיב את המילה בראשו.
במקרים שכיחים פחות מתקשה אדם להכיר עצמים השייכים לקבוצה מסוימת, למשל כלי בית.
יש בתופעה זו כדי להראות שעצמים מקטגוריות שונות מאוחסנים במוח במקומות שונים.
חוסר יכולת לזהות את גורם הצליל, למרות שאין שום פגיעה באיברי השמיעה עצמה.
אגן ניקוז או אגן היקוות של נהר, הוא כל האזור שמימיו מנוקזים על ידי הנהר, הקו המפריד בין שני אגני ניקוז נקרא קו פרשת המים.
אגני ניקוז רבים מחולקים לאגני ניקוז קטנים יותר, שכל אחד מהם מזין יובל אחר של הנהר, או שני פלגים הנשפכים לאותו הנהר.
קו פרשת מים המחלק בין שני נהרות הנשפכים למקום אחד, נקרא קו פרשת מים מקומי.
לכל אגן ניקוז יש בסיס ניקוז, המקום בו מסתיימת זרימת הנהר.
בסיס הניקוז הראשי הוא מפלס ים, ימה או אוקיינוס.
במקרים בהם נהר מתחתר לאחור ופורץ את קו פרשת המים, מים שזרמו בעבר לנהר אחד, מתחילים לזרום בנהר אחר.
תהליך זה, נקרא כיבוש נהר.
אפשר להבחין בקלות בנהרות שנכבשו על ידי מקום הכיבוש, שבו נוצרת בדרך כלל "ברך" – זווית חדה (למשל ברך הליטני ליד מבצר הבופור ובנוסף ברך הירקון ליד תחנת הרכבת פתח תקווה – קריית אריה).
צורה אחרת המרמזת על כך שנהר זה נכבש, היא אפיק עמוק ומפותח, המנקז אגן קטן במיוחד, שלא סביר שמימיו יכלו ליצור אגן כזה.
במקרים אלו, סביר שהיה לנהר אגן גדול יותר, אלא שהוא נכבש לאחר עיצוב האפיק.
ניקוזו של אגן ההיקוות נעשה על ידי חרצים, ערוצים או בתרונות.
החרצים הם תעלות רדודות בקרקע, שנוצרות בדרך כלל מיד אחרי הגשמים ומפסיקות להוליך מים עם תומם.
הערוצים, עמוקים יותר, ארוכים יותר, ומוליכים מים זמן רב, ביניהם מים שחלחלו מעט, ויוצאים חזרה אל פני הקרקע בערוץ.
הבתרונות הם ערוצים עמוקים וצפופים, וביניהם גבעות קטנות, שמדרונותיהן תלולים לרוב.
לָמושג "אגן ניקוז" ישנו פירוש נוסף, והוא כל גופי המים שדרכם או בהם עוברים מים אשר בסופו של דבר יגיעו לגוף מים כגון אגם, ימה, או ים (דוגמה: נהר הירדן הוא אחד מאגני הניקוז של ים המלח)
צפיפות הניקוז הוא מדד הקובע את כמות הערוצים ביחס לשטח.
חישוב צפיפות הניקוז, מתבצע על ידי חילוק האורך הכולל של הערוצים בשטח.
מדד אחר, המאפיין את עומק הערוצים מפני השטח, נקרא תבליט זמין.
מכפלת התבליט הזמין בצפיפות הניקוז, נקראת עיזוז תבליט.
צורה אחרת לביטוי צפיפות הניקוז נקראת מסכת ניקוז, המבטאת את המרחק הממוצע בין שני ערוצים סמוכים.
גודלה של מסכת הניקוז, הוא ביחס הפוך לצפיפות הניקוז.
הגורמים המשפיעים במיוחד על צפיפות הניקוז הם כמות המשקעים והמסלע.
ככל שעולה כמות המשקעים – עולה צפיפות הניקוז, אך היא תלויה גם במידת החלחול ובקשיות הקרקע – גורמים התלויים בליתולוגיה.
ראשו של הנהר מסתעף לכיוונים שונים, וסעיפיו, הנקראים יובלים מנקזים אגני ניקוז משניים שונים.
מקובל לדרג את יובלי הנהר בסדר יורד; הנהר הראשי הוא מדרגה 1, הנהרות הנשפכים אליו – דרגה 2, הנהרות הנשפכים אליהם הם בעלי דרגה 3, וכן הלאה.
לעיתים, יש המשתמשים באותו העיקרון, אך מדרגים את יובלי הנהר בסדר הפוך – ערוץ אליו לא נשפך שום ערוץ אחר הוא מדרגה 1, ערוץ המורכב מערוצים כאלה הוא בעל דרגה 2, וכן הלאה.
בין יובלים אלו, קיים יחס הנקרא יחס סיעוף, המבטא את היחס בין אורכם הכולל של כל הנהרות מדרגה 1 ביחד, (מספר הנגזר מצפיפות הניקוז), לבין גודל זה בנהרות מדרגה 2. באופן כללי ניתן לומר, שככל שמדובר בנהרות קטנים יותר, עולה מספרם ואורכם הכולל, ויורד אורכם הממוצע.
דגם הניקוז, הוא צורתו הכללית של אגן הניקוז, על חרציו, ערוציו ויובליו.
דגם הניקוז מושפע רבות מטקטוניקה, ליתולוגיה, ומגורמים נוספים.
מבחינים במספר רב של דגמי ניקוז, להלן הידועים והנפוצים שבהם.
סעיפי – היובלים ללא סדר מסוים, גודלם בינוני, מתפשטים לכיוונים שונים, ויוצרים בדרך כלל במקום מפגשם עם היובל הראשי, זוויות קטנות מ־90°.
נוצתי – יובלים ראשיים ארוכים, יובלים משניים בינוניים באורכם, מקבילים אחד לשני והמרחקים ביניהם דומים, יוצרים גם הם זוויות חדות מעט.
מקבילי – היובלים הראשיים והמשניים, מקבילים פחות או יותר אחד לשני, כך שכל הניקוז הוא בכיוון אחיד.
לדגם זה, ישנם שני תת־דגמים:
תת מקבילי – צורתו דומה, אך יובליו פחות מקבילים.
קולינארי – יובליו מקבילים, אך הם ארעיים, ועתידים להיעלם עם תום הגשמים.
סריגי – היובלים הראשיים ארוכים, המשניים קצרים, מתחברים לראשיים בזווית ישרה.
מלבני – נקרא גם רקטאנגולרי, דומה לסריגי בזוויותיו הישרות, אך יובליו המשניים ארוכים.
ווִי – היובלים המשניים זורמים בכיוון הפוך מהיובל הראשי, ומתחברים אליו בזווית קהה.
רדיאלי – דגם בו מספר ערוצים היוצאים ממקום אחד, למשל פסגת הר, נשפכים לכיוונים שונים.
צנטריפטלי – מספר ערוצים היורדים מצדדים שונים, נשפכים למקום אחד במרכז.
טבעתי – הערוץ הראשי עקום בצורת קשת או חצי עיגול.
פיצולי – דגם בו הנהר מתפצל לערוצים קטנים.
מעוות – דגם בו משנה הנהר כולו עם יובליו את כיוון הזרימה, ומתחיל לזרום לכיוון ההפוך.
א־סימטרי – נהר שכמות היובלים היורדת אליו מצדו האחד, גדולה משמעותית מהכמות בצידו השני.
בלתי סדיר – דגם בו ביצות ואגמים המפוזרים באי סדר, כשביניהם מחברים ערוצים ונחלים שונים.
חסר חוקיות – הוא דגם שבו סוגים שונים של ערוצים, בצורות סידור שונות ולא עקביות.
אגן קיין הוא אגן אוקייני השוכן בין גרינלנד לבין האי אלסמיר שבטריטוריית נונאווט - האי הצפוני ביותר בקנדה.
האגן מקשר בין מצר סמית' לבין תעלת קנדי ומהווה חלק ממצרי נארס.
אורכו של האגן 180 ק"מ, ורוחבו (בנקודה הרחבה ביותר) - 130 ק"מ.
האגן נקרא על שם אליישה קיין, שעמד בראש משלחת חיפוש שניסתה למצוא את המשלחת של ג'ון פרנקלין שאבדה.
משלחת החיפוש עברה באזור האגן בשנת 1854 במהלך החיפושים.
אגניישקה רומה רדוונסקה (בפולנית: Agnieszka Roma Radwańska, ; נולדה ב-6 במרץ 1989) היא שחקנית טניס מקצוענית פולנייה.
דורגה בשיאה במקום השני בעולם (9 ביולי 2012) בדירוג ה-WTA.
הישג השיא של רדוונסקה הוא הגעה לשלב הגמר באליפות וימבלדון, בטורניר החשוב בעולם, בשנת 2012. במשחק הגמר היא הפסידה לסרינה ויליאמס מארצות הברית לאחר משחק בן שלוש מערכות.
בכך הייתה לשחקן ולשחקנית טניס הראשונה מפולין שמגיעה לשלב הגמר בטורניר גראנד סלאם.
ב-14 בנובמבר 2018 הודיעה על פרישה מטניס.
במהלך הקריירה זכתה רדוונסקה ב-22 תוארי יחידות (20 בסבב ה-WTA ו-2 בסבב ה-ITF).
היא החלה לשחק טניס בגיל 4. אחותה הצעירה, אורשולה, אף היא שחקנית טניס מקצוענית, שדורגה בשיאה במקום ה-54 בעולם.
בשנת 2004 החלה רדוונסקה לשחק לראשונה בסבב ה-ITF.
ב-2005 זכתה בשלושה תארים ראשונים בקריירה המקצוענית, כולם בסבב ה-ITF : תואר יחידים אחד (ורשה, על סך 10,000 דולרים) ושני תוארי זוגות (קנדז'ז'ין-קוז'לה, פולין על סך 25,000 דולרים וגדיניה, פולין על סך 10,000 דולרים.
שניהם עם אחותה הצעירה אורשולה רדוונסקה).
שנת 2006 הייתה שנת הפריצה של רדוונסקה.
בשנה זו היא הגיעה בפעם הראשונה לרבע גמר טורניר מסבב ה-WTA בטורניר שנערך בוורשה.
בדרך לרבע הגמר ניצחה רדוונסקה את אנסטסיה מיסקינה שדורגה אז במקום ה-12 בעולם, לפני שהפסידה לילנה דמנטייבה.
הניצחון על מיסקינה היה הראשון על טניסאית שמדורגת בין 20 הראשונות בעולם.
באליפות וימבלדון (טורניר הגראנד סלאם הראשון בקריירה בו השתתפה) של אותה השנה הגיעה רדוונסקה לסיבוב הרביעי, לאחר שקיבלה כרטיס חופשי להגרלה הראשית.
רדוונסקה הייתה לטניסאית החמישית בהיסטוריה שמקבלת כרטיס חופשי לטורניר גראנד סלאם ומגיעה לסיבוב הרביעי, והפולנייה הראשונה לעשות כן.
הישגה הבולט האחרון של רדוונסקה בשנת 2006 היה הגעה לחצי גמר טורניר לוקסמבורג (דרג שני), כאשר בדרך היא מנצחת את ונוס ויליאמס וילנה דמנטייבה, ולבסוף מפסידה לפרנצ'סקה סקיאבונה.
רדוונסקה הגיעה במהלך 2006 לדירוג שיא עד לאותו שלב בקריירה - מקום 54 בעולם.
את שנת 2006 היא סיימה במקום ה-57, שיפור של 324 מקומות לעומת השנה הקודמת.
בשנת 2007 המשיכה רדוונסקה את התקדמותה המקצועית.
בשנה זו זכתה רדוונסקה בתואר WTA יחידות ראשון, בסטוקהולם (דרג 4; ניצחה את ורה דושבינה בגמר), בתואר WTA זוגות ראשון (גביע איסטנבול, יחד עם אורשולה רדוונסקה) ובתואר ITF יחידות שני (ביאלה, על סך 100,000 דולרים).
להישג נוסף הגיעה רדוונסקה באליפות ארצות הברית הפתוחה בה הגיעה לשמינית הגמר, כשהיא מנצחת בדרך את מריה שראפובה בסיבוב השלישי, ולבסוף מפסידה בשמינית גמר לשחר פאר.
בסוף 2007 דורגה רדוונסקה במקום ה-26 בעולם.
באליפות אוסטרליה הפתוחה של שנת 2008 רשמה רדוונסקה הישג נוסף, והייתה לטניסאית הפולנית הראשונה שמגיעה לשלב רבע גמר בטורניר גראנד סלאם, כשהיא מנצחת בסיבוב השלישי את המדורגת שנייה בטורניר סבטלנה קוזנצובה, ומפסידה ברבע הגמר לדניאלה האנטוחובה.
ביוני 2008 הגיעה רדוונסקה לרבע גמר טורניר גראנד סלאם נוסף, הפעם בווימבלדון, שם ניצחה בשמינית הגמר את סבטלנה קוזנצובה לפני שהפסידה לסרינה ויליאמס.
בשני טורנירי הגראנד סלאם האחרים הגיעה רדוונסקה לסיבוב הרביעי.
באליפות צרפת הפתוחה היא הפסידה לילנה יאנקוביץ' ובאליפות ארצות הברית הפתוחה היא הפסידה לוונוס ויליאמס.
בנוסף זכתה רדוונסקה באותה השנה בשלושה תוארי WTA נוספים: פאטאיה (דרג 4), שם ניצחה את ג'יל קרייבאס בגמר, גביע איסטנבול, שם ניצחה את ילנה דמנטייבה בגמר ואיסטבורן (דרג 2), שם ניצחה את נדיה פטרובה בגמר.
כמו כן הגיעה רדוונסקה שלוש פעמים לשלב חצי הגמר, כאשר בשלוש הפעמים היא הפסידה לאלופה בדיעבד: בדוחה היא הפסידה למריה שראפובה, בסטוקהולם לקרוליין ווזניאקי ובלינץ לאנה איבנוביץ'.
בטורניר הטניס האולימפי באולימפיאדת בייג'ינג הגיעה רדוונסקה לסיבוב ה-2, שם הפסידה לפרנצ'סקה סקיאבונה.
לאליפות סבב ה-WTA הגיעה רדוונסקה כמחליפה.
היא שיחקה באליפות שני משחקים במקומה של אנה איבנוביץ', שפרשה לאחר משחקה הראשון.
לאחר הזכייה באיסטנבול הפכה רדוונסקה לטניסאית הפולנית הראשונה שחוצה את רף מיליון הדולר בקריירה.
שנת 2009 הייתה פושרת ברובה מבחינת הישגים עבור רדוונסקה.
במהלך השנה היא הגיעה מספר פעמים לשלב רבע הגמר בטורנירים שונים, אך לא מעבר לכך.
באליפות וימבלדון הגיעה שוב לשלב רבע הגמר, והפסידה בו לוונוס ויליאמס.
לחצי גמר ראשון בשנת 2009 הגיעה רדוונסקה רק בטורניר טוקיו (הקטגוריה העליונה; הפסידה לאלופה בדיעבד מריה שראפובה) שנערך בחודש אוקטובר.
לגמר ראשון היא הגיעה מיד לאחר מכן, בטורניר בייג'ינג (הקטגוריה העליונה; הפסידה לסבטלנה קוזנצובה).
לאליפות סבב ה-WTA הגיעה רדוונסקה בפעם השנייה ברציפות כמחליפה.
היא שיחקה משחק אחד כמחליפה של ורה זבונרבה (שבעצמה החליפה את דינארה סאפינה) וניצחה בו את ויקטוריה אזרנקה.
בשנת 2010 הגיעה רדוונסקה שלוש פעמים לשלב חצי הגמר.
הפעם הראשונה הייתה באליפות דובאי בטניס מהקטגוריה העליונה, בו הפסידה לוויקטוריה אזרנקה.
הפעם השנייה הייתה בטורניר אינדיאן וולס (הקטגוריה העליונה), בו הפסידה לקרוליין ווזניאקי.
הפעם השלישית הייתה בטורניר סטנפורד (הקטגוריה העליונה), בו הפסידה למריה שראפובה.
לאחר אליפות דובאי בטניס עלתה רדוונסקה למקום ה-8 בעולם, דירוג המהווה מיקום שיא עבורה.
בחודש אפריל של שנת 2011 זכתה רדוונסקה בתואר הזוגות של טורניר אינדיאן וולס בצוותא עם דניאלה האנטוחובה.
בחודש אוגוסט זכתה רדוונסקה בטורניר קארלסבאד (הקטגוריה העליונה) לאחר שניצחה בגמר את ורה זבונרבה.
עוד בחודש זה, הגיעה רדוונסקה לשלב חצי הגמר בטורניר טורונטו (הקטגוריה העליונה), והפסידה בו לסמנתה סטוסור.
בחודש אוקטובר זכתה רדוונסקה בטורניר טוקיו (הקטגוריה העליונה) לאחר שניצחה שוב בגמר את ורה זבונרבה.
בהמשך החודש זכתה בטורניר בייג'ינג, לאחר שניצחה בגמר את אנדריאה פטקוביץ' בשלוש מערכות.
באליפות דובאי בטניס שנערכה בפברואר 2012, זכתה רדוונסקה בתואר לאחר ניצחון בשלב הגמר על יוליה גורגס מגרמניה (7–5, 6–4).
לאחר שהגיעה לשלב רבע הגמר בטורניר אינדיאן וולס בחודש מרץ אותה שנה היא דורגה במקום הרביעי בעולם.
שבועיים לאחר מכן, בטורניר מיאמי היא זכתה בתואר השני שלה אותה שנה לאחר ניצחון בשלב רבע הגמר על ונוס ויליאמס מארצות הברית (4–6, 1-6) על מריון ברטולי מצרפת (4–6, 2-6) בשלב חצי הגמר ועל מריה שראפובה מרוסיה בשלב הגמר (7–5, 6–4).
היא זכתה בתואר לאחר שלא הפסידה ולו מערכה אחת במהלך הטורניר.
היא זכתה בטורניר שנערך בבריסל, בלגיה בחודש מאי לאחר ניצחון על סימונה האלפ מרומניה (5-7, 0-6).
בחודש יולי אותה שנה זכתה רדוונסקה להישג השיא שלה לאחר שהגיעה לשלב הגמר באליפות וימבלדון שבו הפסידה לסרינה ויליאמס 1–6, 7–5, 2–6. היא ניצחה בשלב רבע הגמר את מריה קירילנקו מרוסיה (5–7, 6-4, 5-7) ובשלב חצי הגמר את אנגליקה קרבר מגרמניה (3–6, 4-6).
לאחר האליפות עלתה למקום השני בעולם, דירוג השיא שלה.
בסוף השנה היא רשמה עוד מספר הישגים יפים, כגון רבעי גמר במונטריאול, סינסינטי ובייג'ינג, גמר טורניר טוקיו וחצי גמר הטורניר המסכם באיסטנבול.
את שנת 2013 פתחה רדוונסקה מעולה כשזכתה בטורניר אוקלנד, לאחר ניצחון בגמר על ינינה וויקמייאר מבלגיה, בלי להפסיד מערכה אחת בכל הטורניר.
שבוע לאחר מכן, היא זכתה גם בטורניר סידני, בשלב חצי הגמר היא ניצחה את לי נה מסין (6 בעולם) ובמשחק הגמר היא ניצחה את דומיניקה סיבולקובה 0-6, 0-6. גם בטורניר זה היא לא הפסידה אפילו מערכה אחת.
באליפות אוסטרליה הפתוחה ניצחה רדוונסקה בסיבוב הרביעי את אנה איבנוביץ', והעפילה לשלב רבע הגמר בלי להפסיד אפילו מערכה אחת (13 ניצחונות רצופים מתחילת השנה בלי להפסיד מערכה), אבל שם הגיע לסיומו הרצף לאחר הפסד בשתי מערכות לסינית לי נה.
בטורניר דובאי הגיעה רדוונסקה לשלב חצי הגמר ולשלב רבע גמר בטורניר דוחא לאחר הפסדים לוויקטוריה אזרנקה, אלופת אוסטרליה הטרייה, ולפטרה קביטובה מצ'כיה בהתאמה.
רדוונסקה הגיעה לשלב חצי גמר טורניר מיאמי, שבו היא זכתה בשנה שעברה, והפסידה בשתי מערכות לסרינה ויליאמס.
רדוונסקה הפסידה בשלבים מוקדמים בטורניר במדריד ובטורניר ברומא (הפסדים ללאורה רובסון וסימונה האלפ בהתאמה), אבל באליפות צרפת הפתוחה היא קבעה את הישג השיא שלה בטורניר, כשעלתה לשלב רבע הגמר, שבו הפסידה לפיינאליסטית אשתקד, שרה אראני מאיטליה 4–6, 7-6.
כמו ב-2012, הפסידה רדוונסקה כבר בשלב הראשון בטורניר איסטבורן, טורניר ההכנה האחרון לטורניר ווימבלדון.
בווימבלדון עצמו, פגשה רדוונסקה פעם נוספת את לי נה בשלב רבע גמר וניצחה בשלוש מערכות והעפילה לשלש חצי הגמר.
בשלב חצי גמר היא הפסידה לסאבין ליזיקי מגרמניה 4–6, 2-6 ו-7–9.
בטורנירי ההכנה לאליפות ארצות הברית הפתוחה, הגיעה רדוונסקה למשחק הגמר בטורניר סטנפורד שם הפסידה לדומיניקה סיבולקובה 3–6, 6-4, 6-4 ולשלב רבע גמר בטורניר קרלסבאד שבו הפסידה לסמנתה סטוסור מאוסטרליה בשלוש מערכות.
שבוע לאחר מכן, היא העפילה לשלב חצי גמר בטורניר טורונטו, לאחר ניצחון על שרה אראני 6–7, 7-5. במשחק הגמר היא הפסידה לסרינה ויליאמס 6–7, 6-4.
בעונה זו הרוויחה רדוונסקה 3,118,332 דולר, רק מפרסים על תחרויות בהן השתתפה.
את שנת 2014 פתחה רדוונסקה במקום החמישי בעולם.
היא התחילה בטורניר גביע הופמן, ובו העפילה עד לטורניר הגמר יחד עם פאנפיל בן ארצה.
בטורניר סידני, היא הודחה כבר בסיבוב הראשון.
באליפות אוסטרליה הפתוחה, היא העפילה לראשונה בטורניר זה לשלב חצי הגמר לאחר ניצחון על האלופה היוצאת בשנתיים האחרונות ויקטוריה אזרנקה (2 בעולם) בתוצאה 1–6, 7-5, 0-6. יום לאחר מכן, היא הפסידה לדומיניקה סיבולקובה (24 בעולם) בתוצאה 1–6, 6-2.
בטורניר דוחא היוקרתי, היא הודחה בחצי הגמר לסימונה האלפ הרומנייה העולה בשתי מערכות.
בדובאי היא הפסידה כבר במשחק הראשון לפנטה האיטלקייה.
בטורניר אינדיאן וולס היא הציגה יכולת מעולה שכללה ניצחונות על יאנקוביץ' והאלפ ברבע ובחצי הגמר, כשבגמר לצערה היא הובסה על ידי פנטה האיטלקייה בעקבות פציעה ברגלה.
בטורניר מיאמי שבוע לאחר מכן, היא העפילה לרבע הגמר והודחה אחרי משחק ארוך לדומיניקה סיבולקובה הסלובקית, לה הפסידה בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה מוקדם יותר השנה.
בטורניר הביתי שלה בקאטוביץ', היא הפסידה בחצי הגמר לאליזה קורנה הצרפתייה בשלוש מערכות.
את עונת החימר היא התחילה במסגרת גביע הפדרציה בברצלונה, וניצחה בשני משחקי היחידות שלה ואת משחק הזוגות בו היא שיחקה, מה שהשלים שישה ניצחונות רצופים ב-2014 בגביע הפדרציה (4 ביחידות ו-2 בזוגות), והיא סחבה על הגב את הנבחרת הפולנית לבית העליון הבכיר ולשמונה הגדולות במפעל.
בהמשך, היא הודחה על ידי מריה שראפובה הרוסייה ברבע גמר טורניר שטוטגרט.
בטורניר מדריד היוקרתי, היא הצילה 7 נקודות משחק מול סבטלנה קוזנצובה הרוסייה אלופת הרולאן גרוס ב-2009 בדרך לניצחון קשה מאוד 3–6, 6-4, 6-7. בהמשך הטורניר היא ניצחה את רוברטה וינצ'י האיטלקייה בשתי מערכות ואת קרולין גרסיה הצרפתייה העולה בשלוש מערכות.
בחצי הגמר היא הפסידה פעם נוספת למריה שראפובה בשתי מערכות.
בטורניר רומא היוקרתי היא הפסידה לילנה יאנקוביץ' הסרבית בשתי מערכות צמודות.
ברולאן גרוס, היא קיוותה להשלים עונת חימר מעולה, אך היא הודחה כבר בסיבוב השלישי על ידי טומליאנוביץ' הקרואטית הצעירה.
בסדרת הטורנירים שהקדימה את אליפות ארצות הברית הפתוחה, רדוונסקה הופתעה כבר במשחק הראשון שלה מול לפצ'נקו האמריקאית.
בטורניר מונטריאול היא כבר נראתה הרבה יותר טוב כשניצחה את זהלבובה סטריקובה, ליזיקי, אזרנקה, מקארובה וונוס ויליאמס בלי להפסיד אפילו מערכה אחת.
בטורניר סינסינטי היא הודחה ברבע הגמר על ידי קרוליין ווזניאקי אחרי משחק של שתי מערכות צמודות - משחק שהציג רמה גבוהה מאוד של טניס.
הופעת הבכורה של רדוונסקה בגביע הפדרציה הייתה באפריל 2006, אז היא ניצחה את מגאלי דה לטרה הפורטוגזית בניצחון של הנבחרת הפולנית על זו של פורטוגל.
המאזן של רדוונסקה בגביע הפדרציה עומד על 22 ניצחונות (19 ביחידות ושלושה בזוגות) מול 6 הפסדים (שישתם במשחקי יחידות).
אַגְנוֹסְטִיּוּת (מיוונית עתיקה: ἀγνῶσις, בתרגום מילולי: [א-] שפירושו "ללא-", גְנוֹסיס, שפירושו "ידע") היא השקפה פילוסופית לפיה אין להסיק מסקנה שמשהו קיים או לא-קיים, או שתרחיש כל שהוא התרחש או לא-התרחש, בלי ראיות ("ידע") לכך, אם כי לא בהכרח תהיה הסכמה על מה יהיו ראיות כאלה.
בהקשר של האמונה באלוהות, על פי ההשקפה האגנוסטית, אין שלילה מוחלטת של הרעיון שקיים אל ספציפי - או שקיימים אלים כלשהם, אם כי בהיעדר ראיות ממשיות לכך, אין להאמין שאין כל אל או שיש אל אחד לפחות.
בהקשר זה, אגנוסטיקן אינו שולל קיום אלוהים ובכך נבדל מהאתאיסט, אך גם אינו מאשר קיום אלוהים, ובכך הוא נבדל מתאיסט.לפי אגנוסטים מסוימים, הדיון על אי-קיום או קיום של אל או אלים לא הניב עדיין הוכחות חד משמעיות לכאן או לכאן.
יש המוסיפים לטעון שלא יכולות להיות הוכחות כאלה כלל.
רוב האגנוסטיקנים מתייחסים בספקנות לטיעונים דתיים.
בין האגנוסטיקנים הידועים בתקופה המודרנית נמנים תומאס הנרי האקסלי, צ'ארלס דרווין, וברטראנד ראסל.
יצוין כי המונח אגנוסטיות משמש גם בהקשרים אחרים מאלוהות.
כך למשל, בפיתוח תוכנה ובעיקר באינטגרציה רציפה, לעיתים נאמר שניתן להוריד ולהתקין תוכנה באופן שהוא אגנוסטי מבחינת גרסה (version agnostic) כך שתמיד נוריד ונתקין אוטומטית את הגרסה האחרונה של תוכנה, בלי לדעת מראש מהי גרסה זו מבחינת ניהול גרסאות תוכנה (בדרך כלל הקפיצה בגרסה תהיה מינורית).
מקור המונחים "אגנוסטיות" ו"אגנוסטיקן" בשפה היוונית העתיקה:
התחילית ἀ (א-) שפירושה "לא"
והמילה γνῶσις (גְנוֹסיס) שפירושה "ידע"
הפילוסוף הסופיסטי הקדם-סוקרטי פרוטגורס נודע כבעל השקפה אגנוסטית.
בספרו "על האלים" כתב אך מונחים אלו הוטבעו או לכל הפחות נכנסו לשימוש נרחב בשנת 1869 על ידי תומאס הנרי האקסלי.
לעיתים המונח אגנוסטיות מוחלף במונח אגנוסטיציזם.
בפילוסופיה, האגנוסטיות סבלה יותר מהשקפות פילוסופיות אחרות מאי-בהירות מבחינה טרמינולוגית.
יש שניסו לשייך אותה לאתאיזם.
אתאיזם 'רך' (או 'אתאיזם שלילי') קורא לאי-אמונה בקיומן של ישויות אלוהיות (בניגוד לאתאיזם החזק, הקובע שישויות אלה אינן קיימות).
על אף הדמיון, קיים הבדל בין אתאיזם רך לאגנוסטיות, כיוון שאגנוסטיות דוגלת בחוסר האפשרות האינהרנטית לדעת אם האלוהים קיים או לא, בעוד שהאתאיסט הרך טוען רק כי הוא אינו מאמין שאלוהים קיים.
הגישה המשלבת בין השניים נקראת אתאיזם אגנוסטי.
אגנוסטיות חזקה היא אמונה הגורסת כי אין לאדם כל יכולת לדעת האם קיימת אלוהות כלשהי או לא.
זוהי השקפה רחבה יותר מאשר אגנוסטיות חלשה, אשר טוענת שקיומה או אי-קיומה של אלוהות כלשהי היא לא ידועה אך לא בהכרח לא ניתנת לגילוי.
ההשקפה הטוענת כי הבעיה לגבי הוכחת קיומו של האל או ישות אלוהית כלשהי אינה ניתנת לפתרון במהותה, או שאין לבני האדם כלים לשפוט לגביה.
ההשקפה הגורסת כי הבעיה לגבי הוכחת קיומו של האל לא נפתרה עדיין, אך ייתכן כי היא פתירה, לכן אין לתת לה תשובה עד שיצטברו הוכחות לכאן או לכאן.
אך קיימת אמונה חלקית בכוח עליון שאפשר לפרשו כ"אלוהים".
ההשקפה הטוענת כי לשאלת קיומו של האל אין כל השפעה מעשית על המציאות, ולכן היא לא רלוונטית.
משקף אמונה בקיומו של האל, מתוך הבנה שהאל הוא מעבר לטבע וכתוצאה, הבנה שכלי החישה והמדידה של המדע מוגבלים ולכן אי אפשר להוכיח מדעית באם האל קיים או לא.
קיים ויכוח, אם השקפה זו היא אכן אגנוסטית.
לפי פירוש אחר להשקפה זו, משמעותה - אמונה ב"קיום" ישות על טבעית, אך אי-ידיעה בקשר לטבעה האמיתי או למניעים של ישות כזו.
אי-ידיעה שממנה נובע ספק לא ב"קיום" הישות אלא בשאלה: האם ישות זו היא אכן "אלוהים".
השקפה הגורסת שלפני שניתן יהיה להתייחס לשאלת קיומו של "אלוהים", צריכה להינתן קודם הגדרה ברורה ל"אלוהים".
בהנחה והגדרה זו אינה קיימת, האגנוסטיקן מחזיק בדעה, כי לקיומה של ישות אלוהית אין חשיבות או אינה ניתנה להיבחן בצורה ניסיונית.
כל אמת שמתייחסת לאלוהים מייצגת נקודת מבט מסוימת.
לכל נקודת מבט כזו ניתן להגדיר נקודת מבט הפוכה שמייצגת אמת שונה וסותרת.
לדוגמה, לנקודת המבט שאלוהים טוב ומיטיב ניתן להגדיר נקודת מבט הפוכה שאלוהים הוא ארכי-רמאי.
שתי האמיתות הסותרות יכולות להניח שאלוהים ברא את העולם ושההתגלויות בבסיס הדתות האברהמיות הן אמתיות, אך לפרשן בצורה שונה ולהסיק מסקנות סותרות.
בהיעדר אמצעים אמפיריים להפריך או לאושש נקודת מבט מסוימת על אלוהים, כל נקודות המבט הן יחסיות ולאף אחת מהן אין תוקף מחייב של אמת מוחלטת.
הגישה הרלטיביסטית חושפת, באמצעות שימוש בנקודות מבט שונות, את ההנחות הסמויות הקשורות לקיום האלוהים, ובכך מרחיבה את תחום אי הידיעה עליה מצביעה האגנוסטיות.
במקרה זה, נחשפת ההנחה הסמויה על פיה אם אלוהים קיים אז כדאי להאמין לו.
ביקורת על אגנוסטיות בפילוסופיה ניתנה מצד תאיסטים ואתאיסטים.
דתיים רבים רואים בהטלת ספק בכל רמה שהיא מעשה כפירה.
בנוסף, מוצגת כנגד הגישה האגנוסטית הטענה שעומדת בבסיס טיעון פסקל, לפיה אמונה באלוהות היא רציונליות.
זאת משום שאם לא קיים אל, לפי הטענה, לא ייגרם נזק למאמין, אם כי ניתן לומר שההגבלות שאדם לקח עליו במסגרת האמונה הן נזק לאדם.
אם התפיסה לפיה לא קיימת אלוהות שגויה, הכופרים באלוהות ייענשו על אי-אמונתם.
מנגד, אתאיסטים רבים טוענים שקיומה של אלוהות לא סבירה בעליל, וכי המדע המודרני יודע להסביר תרחישים רבים שבעבר קושרו לישויות תבוניות אלוהיות, וכיום יודע שאין צורך במעורבות רוחנית בשביל שתרחישים אלו יקרו.
כמו כן טוענים אתאיסטים כי ללא שימוש בהיגיון, קיומם של כל האלים וכל סוג של מציאות על טבעית או אבסורדית יכול להיות מוגדר כ"אופציונאלי" עד שהופרך אמפירית וחד-משמעית.
לטיעון זה בניסוחים מעודנים יותר מצטרפים גם הוגים מהאתאיזם האגנוסטי כמו ברטראנד ראסל או ריצ'רד דוקינס שכתב בספרו "יש אלוהים?":
אגנטיה אודוס (יוונית Εγνατία Οδός) או כביש מהיר 2, הוא כביש מהיר המחבר את צפון-מזרחה של יוון עם צפון-מערבה.
הכביש קרוי על שם ויה אגנטיה הרומית והוא מקביל בחלקו לתואי ההיסטורי שלה.
הוא מוביל מנמל איגומניצה (Ηγουμενίτσα) באפירוס, לרוחבה של צפון יוון ועד לגבול טורקיה–יוון על נהר מריצה (יוונית - אברוס, Εβρος).
בניית הכביש החלה בשנות ה-90 של המאה ה-20 ועד שנת 2010 הושלמו כל 670 הק"מ של הציר המרכזי.
הכביש עובר דרך תוואי הקרקע ההררי של אפירוס ומקדוניה, דבר שהציב אתגרים הנדסיים בפני מתכנניו ובוניו.
הכביש כולל 63 מחלפים, 73 מנהרות באורך כולל של 49.5 ק"מ (99 ק"מ אם מודדים כל מסלול בנפרד) ו-1,650 גשרים באורך כולל של 40 ק"מ.
רובו של הכביש נסלל ברוחב כולל של 24.5 מטר ולאורכו 50 מחלפים.
הכביש עתיד לקצר את זמן הנסיעה בין שני קצותיו מ-11 שעות וחצי ל-6 שעות וחצי בלבד.
חברת אגנטיה אודוס הסוללת את הכביש מקימה חמישה קטעי דרך נוספים באורך כולל של 384 ק"מ, הנמצאים בשלבים שונים של עבודה, אשר יזינו את הכביש ויקשרו אותו לערים ואתרים בסביבתו.
אלה כוללים כביש לאורך גבול טורקיה–יוון (124 ק"מ), כביש מסלוניקי לסרס ואל הגבול הבולגרי (96 ק"מ), כביש מקוזני לקסטוריה ואל הגבול האלבני (72 ק"מ), כביש מקומוטיני אל הגבול הבולגרי (23 ק"מ) וכביש מקסנתי אל הגבול הבולגרי (60 ק"מ).
כביש 2 הוא גם קטע מהכביש הטראנס-אירופי E90, המתחיל בליסבון ומגיע עד מזרח טורקיה.
עלותו המוערכת של המיזם כולו עומדת על 5.9 מיליארד אירו, ו-30% מסכום זה הושקע בחפירת המנהרות.
למעלה ממחצית אורכו של הכביש, כ-360 ק"מ, מגבול טורקיה–יוון ועד סלוניקי מקביל לויה אגנטיה הרומית.
מסלוניקי מערבה, עובר כביש 2 בנתיב דרומי מזה של הדרך הרומית העתיקה, ומסתיים באיגומניצה על חוף הים היוני, סמוך לאי קורפו.
אורכו של הכביש המודרני קצר בהרבה מזה של ויה אגנטיה ההיסטורית - הן בשל כך שהוא אינו מגיע עד איסטנבול, ובעיקר בשל התקדמות היכולות ההנדסיות, חפירת המנהרות והקמת הגשרים.
אגנלו פרטיצ'יפאציו (באיטלקית: Agnello Participazio, בלטינית: Agnellus Particiacus) היה העשירי מבין דוכסי ונציה.
פרטיצ'יפאציו נשא בתואר דוג'ה בין השנים 811–827.
פרטיצ'יפאציו היה בן למשפחת סוחרים עשירה מהרקליאה, והיה אחד מהראשונים שהתיישבו באזור הריאלטו.
בשנת 810 מאסו תושבי ונציה בניסיונם של הדוג'ים ממשפחת אנטנורי (אובלריו דליי אנטנורי ואחיו באטו וולנטינו) להפוך את התואר "דוכס ונציה" לתואר העובר בירושה, התושבים מרדו, בעוד שמשפחת אנטונרי קראה למלך איטליה, פפין, בנו של קרל הגדול לתקוף את הוורדים.
אגנלו פרטיצ'יפאציו היה בראש מגיני העיר, והצליח להביס את פפין ולהביא לבריחת משפחת אנטנורי.
לאחר תבוסת משפחת אנטנורי נבחר אגנלו לתפקיד הדוג'ה, וארמונו שבריאלטו נחשב לארמון הדוג'ה הראשון של ונציה.
בתחילת שלטונו נכרת הפאקס ניקפורי - הסכם שלום לפיו נשארה ונציה כחלק מהאימפריה הביזנטית ועזבה את ממלכתו של קרל הגדול.
בפועל הפכה ונציה לעיר עצמאית, ואגנלו החל לטבוע את המטבעות הוונציאניים הראשונים.
למעשה, תקופת שלטונו של אגנלו נחשב כהולדתה של וונציה המודרנית.
אגנלו החל בפעולות של ביצור העיר, ייבוש הביצות ובניית התעלות והגשרים המסמלים כיום את ונציה.
אגנלו מינה ועדה ובה שלושה אצילים לפקח על העבודות: ניקולו ארדיסוניו היה אחראי על ביצור הלידו.
לורנצו אלימפאטו היה אחראי על בניית התעלות וייבוש השטחים שביניהן, ופייטרו טרדוניקו היה אחראי על בניית האיים החדשים.
בתקופה זו נבנו מחדש האיים טורצ'לו, בוראנו, ארקליאה וריאלטו, וגשר חדש נבנה על נהר הברנטה באזור הריאלטו שבאותה עת נחפר והפך לתעלה הגדולה.
שלהי כהונתו של אגנלו היו בסימן של מאבקים משפחתיים.
בעת שבנו הבכור - ג'וסטיניאנו פרטיצ'יפאציו שהה בקונסטנטינופוליס, הבן הצעיר ג'ובאני פרטיצ'יפאציו מונה למשנה לדוג'ה.
כאשר ג'וסטיניאנו שב אל העיר, נמלט ג'ובאני, ואגנלו מינה את בנו השלישי - אנגנלו לדוג'ה לצידו.
לבסוף גברו כוחותיו של ג'וסטיניאנו, וג'ובאני שנתמך על ידי הכוחות הפרנקים, יצא לגלות, בעוד שג'וסטיניאנו מונה לתפקיד הדוג'ה.
אגן או אגן מבני הוא שקע גאולוגי נרחב שראשיתו בתנועת לוחות טקטוניים שיצרה קער בשכבות סלע, בו מצטברים משקעים חדשים העשויים במהלך הזמן למלא את הקער.
עם זאת, פעילות טקטונית עשויה ליצור אגן לאחר תהליכי השקעה קודמים.
התבוננות במפה גאולוגית מראה כי צורתם הכללית של האגנים היא מעגלית או אליפטית, מעין קערה, ושכבות הסלע בו קונצנטריות.
מאחר שהאגנים עמוקים יותר במרכזם, השכבות הנחשפות בהם צעירות יותר ככל שמתקרבים למרכז.
אגן מתיחה (pull-apart basin) – אגן הנוצר באזורים בהם התרחשה מתיחה לאורך העתק
אגן היקוות (drainage basin) – אזור המנקז מי נהרות
אגן אוקייני (oceanic basin) – הקרקעית הסלעית של אוקיינוסים וימים
אגן השקעה (sedimentary basin) – אגן שבו מתקיימת הרבדה של משקעים ויצירת סלעי משקע
אגנס אמיליה קרלסון (בשוודית: Agnes Emilia Carlsson, ידועה בעיקר בשם הבמה אגנס; נולדה ב-6 במרץ 1988 בוונרסבורג שבשוודיה) היא זמרת ומוזיקאית שוודית.
התפרסמה לאחר שניצחה בעונה השנייה של תוכנית המציאות איידול, הגרסה השוודית לתוכנית אמריקן איידול.
היא חתמה על חוזה מוזיקה עם חברת סוני BMG איתה היא הוציאה שני אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה.
בתחילת 2008 אגנס הודיעה שהיא עזבה את סוני, ושהיא חתמה על חוזה עם חברת ההקלטות העצמאית רוקסי רקורדינגס.
באוקטובר 2008 היא הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה שהגיע למקום החמישי בשוודיה.
אגנס ציינה לא פעם שהזמר סטיבי וונדר שימש לה כמקור השראה, כמו גם הזמרות ויטני יוסטון וג'נט ג'קסון ששימשו לה השראה במוזיקה.
אגנס היא הבת הצעירה מתוך 4 אחים.
אביה מהנדס סביבתי ואמה אחות ועובדת סוציאלית.
אגנס החלה לקחת שיעורי נגינה בכינור והצטרפה למקהלה בגיל צעיר.
אגנס לא אהבה לשיר במקהלה בגלל שלטענתה הקול שלה לא התאים.
היא שרה בפני קהל עוד כשהייתה בבית ספר, אולם רק בגיל 16 היא החלה לקחת שיעורי שירה.
באביב 2005, בהיותה בת 17, אגנס נרשמה לאודישנים של התוכנית "איידול" שנערכו בגטבורג, שם היא ביצעה את השיר "Varje Gång Jag Ser Dig" של ליסה נילסון.
ארבעת השופטים התרשמו מאוד מהקול העוצמתי שלה, והיא הצליחה לעבור לשלב ההופעות בתחרות.
לאורך התוכנית היא המשיכה להרשים את השופטים והיא הגיעה לשלב חצי הגמר.
לתדהמת השופטים, אגנס לא הצליחה להגיע להעפיל לשלב הגמר, אליו הגיעו 11 המועמדים הסופיים באמצעות הצבעות הקהל בבית.
לאחר שאגנס כשלה להעפיל לשלב הגמר גם לאחר "גלגל ההצלה", השופטים החליטו להעביר אותה לגמר באמצעות שלב "בחירת השופטים".
אגנס הפתיעה הן את הקהל בבית והן את השופטים כשהצליחה לעבור בקלות את כל שלבי הגמר, למרות היעדר תמיכה ציבורית בתחילת התחרות.
היא הצליחה לזכות בתחרות עם 57% מקולות המצביעים בערב הגמר, כאשר היא מביסה את סבסטיאן קרלסון שהגיע למקום השני.
מיד לאחר זכייתה באיידול, אגנס חתמה על חוזה עם סוני.
היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, Right Here, Right Now, שיצא ב-7 בדצמבר 2005. השיר הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה כבר בשבוע הראשון, והוא שהה שם במשך שישה שבועות.
השיר הגיע למעמד זהב כפול במהירות עם מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים.
כעבור שבוע, בעודה בת 18, יצא אלבום האולפן הראשון שלה, Agnes, הנושא את שמה.
האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות, בהן נאמר שהאלבום חושף את הקול העוצמתי שיש לאגנס.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעדים בשוודיה, וזכה באלבום זהב עם מכירות של 40,000 עותקים כבר בשבוע הראשון.
במרץ 2006, במהלך סיבוב ההופעות שלה לקידום האלבום, היא הוציאה את הסינגל השני שלה "Stranded".
למרות הביקורות החיוביות שקיבל, הסינגל לא הצליח מסחרית כמו הסינגל הראשון, והוא מוקם במקום ה-27 במצעדים.
למרות זאת, האלבום המשיך לצבור הצלחה עם מכירות של למעלה מ-90,000 עותקים ברחבי שוודיה.
הסינגל השלישי של אגנס "Kick Back Relax" יצא ב-7 בספטמבר 2006, אולם היא הופיעה איתו שבועיים קודם לכן בתוכנית הטלוויזיה "Sommarkrysset".
השיר, שיצא בתור הסינגל הראשון מאלבום האולפן השני שלה, הגיע למקום השני במצעדי המוזיקה בשוודיה.
אלבום האולפן השני שלה, Stronger, יצא ב-11 באוקטובר, פחות משנה מאז יצא אלבום הבכורה שלה.
כמו האלבום הקודם שלה, גם האלבום השני הצליח להגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בשוודיה, כאשר האלבום נמכר בלמעלה מ-50,000 עותקים, וכן הוא זכה באלבום זהב.
זמרים רבים ברחבי העולם ביצעו גרסאות כיסוי לשיר "Love Is All Around" שמופיע באלבום השני.
הזמרת הבולטת ביותר היא ריקי לי קולטר שהשתתפה בתוכנית אוסטרליין איידול.
קולטר הגיעה למקום החמישי במצעדי המוזיקה באוסטרליה, והביצוע שלה הפך לאחד מהלהיטים המצליחים ביותר באוסטרליה לשנת 2007.
אגנס הוציאה את הסינגל השני שלה מהאלבום, "Champion" ב-15 בנובמבר 2006 והוא הגיע למקום ה-19 במצעדים בשוודיה.
בתחילת שנת 2008 אגנס הודיעה שהיא עוזבת את חברות ההקלטות סוני בגלל "הבדלים יצירתיים", ושהיא חתמה על חוזה חדש עם חברה עצמאית בשם "רוקסי רקורדינגס".
ב-11 באוגוסט היא הוציאה את הסינגל "On and On", הסינגל הראשון מאלבום האולפן השלישי.
הסינגל היווה את השינוי בסגנון המוזיקלי אליו עברה אגנס, ממוזיקת פופ ו-R&B אל מוזיקת דאנס וקלאב.
הסינגל שהה 4 שבועות במקום ה-8 במצעד המוזיקה הרשמי בשוודיה, והגיע למקום הראשון במצעד מוזיקת הקלאב.
את אלבום האולפן השלישי שלה Dance Love Pop כתבה אגנס ביחד עם הפזמונאי אנדרס הנסון.
האלבום יצא באופן רשמי ב-28 באוקטובר 2009, וכבר בשבוע הראשון האלבום מכר למעלה מ-10,000 עותקים כאשר הוא מגיע למקום ה-5 במצעדי המוזיקה.
הסינגל השני מהאלבום, "Release Me" יצא ב-24 בנובמבר כשהוא מגיע למקום ה-9 בשוודיה.
בריאיון לעיתון השוודי "גטבורגספוסטן" שנערך באוקטובר 2008, הודיעה אגנס שהיא תשתתף בתחרות המלודיפסטיבלן שבוחרת את הנציג השוודי לאירוויזיון.
הידיעה אושרה על ידי רשת השידור SVT.
אגנס הופיעה עם השיר "Love Love Love" שנכתב על ידי אנדרס הנסון.
תחילה אגנס הודיעה שהיא תבצע את השיר ביחד עם הזמרת מרי סרנהולט, אולם לאחר שסרנהולט הודיעה שהיא תשיר לבד בתחרות, אגנס ביצעה את השיר לבד.
אגנס העפילה לשלב הגמר, שם היא סיימה במקום ה-8 עם 40 נקודות.
הסינגל "Love Love Love" יצא באופן רשמי ב-28 בפברואר בתור הסינגל השלישי באלבום, והגיע למקום הרביעי במצעדי המוזיקה בשוודיה.
בעודה מקדמת את השיר "Love Love Love" לקראת השתתפותה במלודיפסטיבלן, אגנס החלה להתפרסם יותר בזירה הבינלאומית.
רוקסי רקורדינגס הוציאה את הסינגל "Release Me" ברחבי העולם, ובכך פרסמה את שיריה של אגנס לראשונה מחוץ לשוודיה.
הסינגל פורסם לראשונה בדנמרק שם הוא הגיע למקום ה-6 במצעדים עם מכירות של למעלה מ-25,000 עותקים.
השיר הפך ללהיט בבריטניה לאחר שאגנס הופיעה שם בטלוויזיה ובמועדונים.
הסינגל הגיע למקום השלישי בחברת המצעדים הרשמית שם הוא שהה במשך שבועות רבים.
לאחר 8 שבועות זכה הסינגל במעמד פלטינה עם מכירות של יותר מ--300,000 עותקים.
הסינגל השני של אגנס שהתפרסם בזירה הבינלאומית הוא "On and On" שהצליח במדינות רבות ברחבי אירופה.
לעומת זאת, הסינגל השני שיצא בבריטניה הוא "I Need You" שהגיע למקום ה-40 בבריטניה, אולם הוא הצליח יותר ברחבי אירופה.
לאור ההצלחה של שני הסינגלים הקודמים באירופה ובעיקר בצרפת עם מכירות של יותר מ-160,000 עותקים, אגנס הוציאה את הסינגל "Sometimes I Forget" בצרפת ובשוודיה.
חברת ההקלטות גפן רקורדס הודיעה ביולי 2009 שהיא חתמה על חוזה עם אגנס, ושהיא תוציא את הסינגל "Release Me" בארצות הברית.
אגנס הופיעה עם השיר לראשונה בארצות הברית ב-27 באוגוסט 2009.
ב-19 ביוני 2010 אגנס הופיעה ביחד עם ביורן סקיפס בחתונה של ויקטוריה, נסיכת שוודיה והדוכס דניאל וסטלינג.
לפי הצהובון השוודי Expressen, אגנס צפויה להוציא את אלבומה הרביעי במהלך שנת 2011, והסינגל הראשון מהאלבום צפוי לצאת במהלך קיץ 2011.
Stronger - יצא ב-11 באוקטובר 2006
Dance Love Pop - יצא ב-29 באוקטובר 2008
Veritas - יצא ב-5 בספטמבר 2012
I Need You Now - יצא ב-9 באוקטובר 2009
When You Tell the World You're Mine - יצא ב-20 ביוני 2010. השיר נכתב במיוחד עבור החתונה המלכותית של ויקטוריה, נסיכת שוודיה והדוכס דניאל וסטלינג.
אגניה בוגוסלבה (ברומנית: Agnia Bogoslava; 7 באוקטובר 1916 – 16 בנובמבר 2009) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע וזמרת יהודייה-רומנייה.
לאחר עלייתה לישראל בשנת 1968, הרחיבה את משחקה גם לשפה העברית.
הייתה, בין היתר, אחת הכוכבות של התיאטרון היהודי באראשאום ושל התיאטרון לקומדיה בבוקרשט.
אגניה בוגוסלבה נולדה בסיביר, לשם הוגלו הוריה.
מאוחר יותר משפחתה התיישבה בקישינב, "העיר עם ריח של תפוחים", כפי שנזכרה בה בערוב ימיה.
כעבור זמן מה המשפחה עברה לגור בבוקרשט.
אמה, לוניה, שחקנית וזמרת בעצמה, הייתה שרה במסעדה "La trei peşti" ("שלושת הדגים") ברובע דודשט.
התגוררו חלק מהזמן בשכונת "קרוצ'ה דה פיאטרה" (Crucea de piatră - "צלב האבן").
בנעוריה עבדה אגניה בבית חרושת אבל בגיל 16 הופיעה לראשונה על במה באופרטה "סוריקה (שרל'ה - ברומנית), הרופאה המיומנת".
שחקה בהתחלה בלהקה של אלנה זמורה (1897–1974) לצידם של ה.
סטרויה וואסילה ואסילקה, ושרה קופטים על מילים של פויו מקסימיליאן.
הצטיינה במשחק ובזמרה על במות התיאטראות ברומניים "מג'סטיק" ו"אלחמברה - אקסלסיור".
באחרון - עוררה את הערכתו של המלחין יון וסילסקו שביקש שתשיר את להיטו "קולם של גלגלי הרכבת" (Glasul roţilor de tren).
דמות אחרת שהשפיעה מאוד על חייה ועל דרכה בתיאטרון היה הבמאי מיכאי זירא.
אחרי שנת 1940, כשנאסר על אמנים יהודים להופיע על במות ובמוסדות תרבות רומניים הפכה בוגוסלבה לחברה בלהקת התיאטרון היהודי באראשאום שהורשה לפעול בבוקרשט למען קהל יהודי בלבד.
ב-1 במרץ 1941 הופיעה בבכורה בתיאטרון באראשאום במופע "מה את עושה הלילה?", שבה שרה, בין היתר, את השיר "והלכו כמו הרוח...".
בשנת 1942 נעצרה יחד עם סנדו אליאד ועמדה להישלח למחנות הגירוש בטרנסניסטריה.
הזמרת מריה טנאסה והשחקן והבמאי יון יאנקובסקו התערבו לטובתה אצל השלטונות.
אגניה בוגוסלבה הייתה נשואה פעמיים - לסנדו אליאד (1899–1979), במאי בתיאטרון היהודי, ולאחר מכן לצייר ז'ול פויו פרחים ששב לרומניה כקצין בצבא הסובייטי.
נולדו לה שני בנים ובת, המשורר טודור אליאד (1944–2007), מאטיי פרחים ורוזליה פרחים.
ב-31 בדצמבר 1968 התיישבה בישראל ובהמשך התגוררה ביפו.
שיחקה בין השאר ב"אישה היהודיה" מאת ברטולט ברכט.
2001 - קיבלה את העיטור הלאומי "כוכב רומניה" בדרגת אביר - על מפעל חייה לרגל יובל 60 שנה להקמת התיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט.
לזכרה הופק הסרט "באראשאום" של ראדו גאבריה
גברת ג'יג'ה ב"נראה לי רומנטי" (Mi se pare romantic) מאת ראדו קוסאשו - 1961
סופיה ב"חתונה בארמון" (Nuntă la castel) מאת אנדראש שיטה (András Sütő) - 1962
בעלת הבית ב"האי" מאת מיכאיל סבסטיאן - 1966
דודה קלאו ב"הרפתקה מנומנמת" (Somnoroasa aventură) מאת תאודור מאזילו - 1964
L'as des as (1982 - ("אס האסים") קומדיה צרפתית בבימויו של ז'ראר אורי
(Es begann im September (Guerre en pays neutre ("התחיל בספטמבר" או "מלחמה בארץ נייטרלית" ) (סדרת טלוויזיה צרפתית-שווייצרית, 6 פרקים, יוני 1984 – אוגוסט 1984)
אגן מארי-דרלינג הוא אזור גאוגרפי גדול בחלק הפנימי של דרום-מזרח אוסטרליה, המשתרע על פני רוב מדינות ניו סאות' וויילס, ויקטוריה, וטריטוריית הבירה האוסטרלית, וחלקים ממדינות קווינסלנד (השליש התחתון) ודרום אוסטרליה (הפינה הדרום-מזרחית).
שמו מורכב משמותיהם של שני הנהרות הגדולים הזורמים בו, הנהר מארי (שאורכו 2,589 ק"מ).) ונהר דרלינג.
האגן מנקז שביעית ממסת האדמה האוסטרלית, וכיום הוא השטח החקלאי המשמעותי ביותר באוסטרליה.
בתחומי האגן התפתחה תעשייה חקלאית בשווי של 24 מיליארד דולר המספקת שליש מאספקת המזון באוסטרליה.
רוב 1,061,469 הקמ"ר של האגן הם שטוחים, מתחת לגובה פני המים ובעומק בלב היבשת, וניזונים מגשמים ישירים קטנים.
הנהרות הרבים שהוא מכיל נוטים להיות ארוכים וזורמים באיטיות, ובעלי ספיקת מים בכמות שגדולה רק על פי אמות מידה אוסטרליות.
עם זאת, מוריי דארלינג הוא גם אחד מאגני הנהר הפגיעים ביותר על פני כדור הארץ.
עשרות שנים של הנדסה, הקצאת יתר והשפעת הייבוש של שינויי האקלים הפחיתו משמעותית את הנגר לנהרות, נחלים ושטחי מים רטובים בתוך האגן.
בהערכה משנת 2012 של בריאות המערכת האקולוגית הכוללת, יותר מ -80% מבקעות הנהר של אגן מוריי-דארלינג דורגו כמצב בריאותי גרוע או גרוע מאוד על סמך הערכות של דגים, חסרי חוליות וצמחייה.
המערכות האקולוגיות של האגן סובלות וכתוצאה מכך מינים רבים התלויים במחזור ההצפות הטבעי של האזור מתמודדים עם הכחדה.
כדי לטפל בדאגות הסביבתיות הללו, הוקמה בשנת 2015 קרן המים המאוזנת אגן מוריי-דרלינג, כדי לספק ביטחון מים לחקלאים, תוך הגנה על שטחי רטיבות בעלי משמעות תרבותית התומכים במינים ומערכות אקולוגיות מאוימות.
הקרן היא שותפות בין שמירת הטבע, וקבוצת העבודה של מוריי דרלינג, עם תמיכה מהבנק הלאומי של אוסטרליה.
אגן מארי דרלינג הוא בית למינים של בעלי חיים מקומיים רבים.
המספרים האמיתיים אינם ידועים, אך הערכה די מבוססת קיימת אודות בעלי חיים אלו ומצב אוכלוסייתם הנוכחי.
בין בעלי החיים המקומיים באזור, נמצאו במחקר שנעשה:
85 מינים של יונקים, מתוכם 20 שנכחדו ו-16 בסכנת הכחדה
53 מינים של צפרדעים, ללא סכנת הכחדה
46 מינים של נחשים, 5 מתוכם בסכנת הכחדה
5 מינים של צבים, ללא סכנת הכחדה
34 מינים של דגים, חלקם כמו מקולוצלה פלי מצויים בסכנת הכחדה
אגן סַדְבֶּרִי , המכונה גם מבנה סדברי (Sudbury Structure) הוא מבנה גאולוגי גדול בפרובינציה אונטריו בקנדה.
זהו מכתש הפגיעה השני בגודלו על פני כדור הארץ, כמו גם אחד העתיקים ביותר.
האגן שוכן בשילד הקנדי בתחום השיפוט בן ה-3,000 קמ"ר של העיר גרייטר סדברי (Greater Sudbury).
העיירות לשעבר ראייסייד-בלפור (Rayside-Balfour) וואלי איסט (Valley East), כיום חלק מהעיר גרייטר סדברי, שוכנות בתוך האגן, המכונה על ידי התושבים המקומיים "העמק" ("The Valley").
המרכז העירוני של העיר לשעבר סדברי, כיום המרכז העירוני של גרייטר סדברי, שוכן דרומית למרכז השוליים הדרומיים של האגן.
אגן סדברי נוצר כתוצאה מפגיעה של בוליד (מטאוריט או כוכב שביט) שקוטרו בערך 10–15 קילומטרים, שנע במהירות שבין 20 קילומטרים לשנייה ל-60 קילומטרים לשנייה, שהתרחשה לפני כ-1.849 מיליארד שנים בתור הפלאופרוטרוזואיקון.
עוצמת ההתנגשות הייתה שוות ערך להתפוצצות של כמה מיליארדים של פצצת האטום שהוטלה על הירושימה.
הטמפרטורה הגיעה ל-6,000 מעלות, וכ-27,000 קילומטרים מעוקבים של סלעים הותכו.
שברי סלעים מההתנגשות התפזרו על פני שטח של כ-1,600,000 קמ"ר.
ב-2009 אותרו שברים מהפגיעה במינסוטה, 800 קילומטרים מאגן סדברי.
מודלים של ההתנגשות של גוף כה גדול חוזים התפזרות של אבק ושברי סלעים על פני כל כדור הארץ.
האגן של ימינו הוא רק חלק קטן מהמכתש העגול שנוצר בפגיעה, שקוטרו המשוער היה כ-250 קילומטרים.
תהליכים גאולוגיים שהתרחשו אחר-כך עיוותו את המכתש לצורתו הסגלגלה הנוכחית הקטנה הרבה יותר.
במקור היה אגן סדברי מכתש הפגיעה השני בגודלו על פני כדור הארץ, אחרי מכתש פרדפורט בדרום אפריקה שקוטרו כ-300 קילומטרים.
אגן סדברי גדול בהרבה ממכתש צ'יקשולוב בחצי האי יוקטן שקוטרו כ-180 קילומטרים שהיווצרותו לפני 65 מיליון שנים גרמה, ככל הנראה, לאירוע הכחדה המונית המכונה הכחדת קרטיקון-שלישון שבו נכחדו הדינוזאורים.
להיווצרות אגן סדברי לא הייתה השפעה כה דרמטית על החיים על פני כדור הארץ, אף שעוצמת ההתנגשות שהייתה כרוכה בהיווצרותו הייתה גדולה יותר, משום שצורות החיים היחידות על פני כדור הארץ לפני 1.85 מיליארד שנים היו החיידקים והארכאונים.
מידותיו הנוכחיות של אגן סדברי הן: אורכו 62 קילומטרים, רוחבו 30 קילומטרים ועומקו 15 קילומטרים, אם כי האגן כיום רדוד הרבה יותר.
את מבנה סדברי ניתן לחלק לשלוש חבורות:
חבורת וייטווטר (Whitewater Group) – בקרקעית אגן סדברי.
בנויה מסאוביט וסלעי משקע הבנוי מהתצורות אונאפינג (Onaping), אונוואטין (Onwatin) וצ'למספורד (Chelmsford).
המתחם הגעשי של סדברי (Sudbury Igneous Complex או בראשי תיבות SIC) – מקיף את אגן סדברי.
רובד נתך (melt sheet) משוכב המורכב מהבסיס כלפי מעלה מנוריט, נוריט מאפי, נוריט פלסי, גברו קוורץ וגרנופיר.
סלעי הבסיס (Footwall rocks) – מצויים בשולי המכתש.
סלעי ברקציה המכונים ברקציה של סדברי (Sudbury Breccia סוג של פסודוטכיליט - pseudotachylite), הכוללים נחילי דייקים שגילם מאוחר יותר (סביב 1.23 מיליארד שנים) מהיווצרות אגן סדברי.
כמו כן ניתן למצוא את סוג הסלע הנדיר המכונה באנגלית shatter cones (חרוטי נפץ) שבו מופיעים טביעות של חרוטים עקב גל ההדף שמקורו בפגיעה.
בשל הסחיפה המשמעותית שהתרחשה מאז יצירת מכתש הפגיעה, כ-6 קילומטרים בשוליים הצפוניים, קשה כיום לקבוע במדויק את הגודל של המכתש של סדברי, בין אם מדובר בקוטר של השקע הזמני המקורי או בקוטר של המכתש לאחר שהתייצב.
העיוות של מכתש סדברי התרחש במסגרת חמישה מאורעות של עיוות:
יצירת המתחם הגעשי של סדברי (לפני 1,849 מיליון שנים)
האורוגנזה הפנוקיאנית (Penokean orogeny לפני 1,890-1,830 מיליון שנים)
האורוגנזה המזאטזלית (Mazatzal orogeny, לפני 1,700-1,600 מיליון שנים)
האורוגנזה הגרנווילית (Grenville orogeny, לפני 1,400-1,000 מיליון שנים)
אירוע ההתנגשות שבו נוצר אגם ונאפיטיי לפני 37 מיליון שנים
המחלוקת על הגורמים להיווצרות האגן
1.8 מיליארד שנים של בליה ועיוות הקשו על הוכחת הטענה שפגיעת מטאוריט הייתה הגורם למבנה הגאולוגי של סדברי.
קושי נוסף בהוכחת הטענה שמתחם סדברי נוצר מפגיעת מטאוריט ולא מתהליכים געשיים רגילים נובע מכך שהאזור היה פעיל געשית סביב הזמן בו התרחשה ההתנגשות, ומקיומם של מבנים געשיים שעברו סחיפה שבצורתם דומים למכתשי פגיעה.
מאז נתגלתה שכבה של ברקציה שנקשרה לאירוע של התנגשות.
ב-1970 הגיעו הגאולוגים להסכמה שאגן סדברי נוצר על ידי פגיעת מטאוריט.
מחקרים שהתפרסמו בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20 תארו מאפיינים גאולוגיים אופייניים לפגיעת מטאוריט, כולל חרוטי נפץ (shatter cones), וגבישי קוורץ שעברו עיוות מהלם הפגיעה בסלעי התשתית.
פגיעת המטאוריט אפשרה למאגמה שעלתה ממעטפת כדור הארץ למלא את מכתש הפגיעה הגדול.
המאגמה הכילה ריכוז גבוה של ניקל, נחושת, פלטינה, פלדיום, זהב ומתכות אחרות.
ב-1856, בעודו מבצע מדידות מערבית לאגם ניפיסינג (Lake Nipissing) גילה אלברט סלטר (Albert Salter), מודד הקרקעות של הפרובינציה אנומליות מגנטיות באזור שהצביעו על קיומם של מרבצי מינרלים.
עקב כך חקר אלכסנדר מארי (Alexander Murray) מהסקר הגאולוגי של קנדה את האזור ואישר את "נוכחות מסה גדולה של מלכודת מגנטית".
משום שאזור סדברי היה אז אזור מרוחק לא הייתה לתגלית של סלטר השפעה מידית.
עם זאת ההקמה אחר-כך של מסילת הברזל הפסיפית של קנדה הפכה את ניצול המינרלים לכדאי כלכלית.
יישוב כורים קם במקום ב-1883 לאחר שפיצוץ גדול שנעשה במסגרת בניית מסילת הברזל חשף ריכוז גדול של עפרות ניקל ונחושת באתר שבו הוקם מכרה מארי (Murray Mine).
במשך השנים הוקמו במקום מכרות רבים וכיום מצוי בו ריכוז המכרות הגדול ביותר בעולם.
האזור הוא אחד מיצרני הניקל והנחושת הגדולים בעולם.
מרבית מרבצי מינרלים אלו מצויים בשוליים החיצוניים של האגן.
קרקעית האגן פורייה מאוד בשל תכולת המינרלים הגבוהה והאדמה נחשבת לאחת הקרקעות החקלאיות הטובות ביותר בצפון אונטריו, ובעמק מפוזרות חוות המגדלות ירקות ופירות וכן משקי חלב.
עם זאת, בשל מיקומו הצפוני של האגן הוא אינו מאפשר תנובה בסדרי הגודל של הקרקעות לחקלאות בחלק הדרומי של הפרובינציה.
משום כך המוצרים הגדלים באזור משווקים לצריכה בצפון אונטריו, והאזור אינו יצואן מזון מרכזי.
אגנוטולוגיה (מאנגלית: Agnotology) היא מחקר התופעה התרבותית של זריעת ספק ובורות, בייחוד באמצעות פרסומים מדעיים בלתי מדויקים או מטעים.
התחדיש נטבע על ידי רוברט פרוקטור פרופסור באוניברסיטת סטנפורד המתמחה בהיסטוריה של מדע וטכנולוגיה.
מקור שם המונח מיוונית עתיקה: ἄγνωσις (אגנוסיס) – "שאינו יודע" ו-λογία (לוגיה) – "לימוד נושא".
ביתר הרחבה המונח מדגיש את המצב הנפוץ יותר ויותר כשכל שאדם יודע יותר על נושא מסוים כך הוא חש יותר חוסר ביטחון לגביו מאשר בעבר.
דוגמה ראשונה במעלה לייצור מכוון של בורות המצוטטת על ידי פרוקטור היא הקנוניה של חברות הטבק לייצר ספק לגבי הסיכון לחלות בסרטן כתוצאה מעישון.
תחת המסווה של מחקר מדעי, פרסמה תעשיית הטבק מחקרים על כל דבר מלבד סיכוני הטבק במטרה לנצל את אי הוודאות של הציבור.
בין הסיבות השורשיות לבערות שמקורה בהשפעות תרבותיות אותן מונה פרוקטור: הזנחה של כלי התקשורת, סודיות וצנזורה ממשלתית, השמדת מסמכים, צורות מגוונות של בררנות, חוסר תשומת לב ושכחה פוליטית-תרבותית המוטמעת או שהיא בת מניעה.
אגנוטולוגיה מתמקדת גם בשאלות איך וכיצד צורות ידע מגוונות לא מגיעות לידי ביטוי, או שמתעלמים מהן או שהן מעוכבות.
לדוגמה, ידע על טקטוניקת הלוחות צונזר וגילויו עוכב לפחות למשך עשור משום שעדויות מפתח היו מידע מסווג הקשור ללוחמה תת-ימית.
המונח "אגנוטולוגיה" נטבע לראשונה בהערת שוליים בספרו של פרוקטור: "מלחמות הסרטן: כיצד פוליטיקה מעצבת את מה שאנו יודעים ואיננו יודעים על הסרטן" משנת 1995:
בראיון שנערך עמו ב-2001 במסגרת תחביבו כמלטש ומשבץ אבני חן על עבודתו עם הסלע הצבעוני אגט, צוטט פרוקטור, "בבדיחות דעת למחצה בלבד", כשהוא משתמש במונח על מנת לתאר את המחקר שלו כ"אגנוטולוגיה".
הוא קישר בין שני הנושאים הבלתי קשורים לכאורה בציינו את חוסר הידע והמחקר הגאולוגי על אגט מאז שתואר לראשונה על ידי תאופרסטוס בשנות 300 לפנה"ס, יחסית למחקר הנרחב על סלעים ומינרלים אחרים כדוגמת יהלומים, אזבסט, גרניט ופחם, שלכולם יש ערך כלכלי רב יותר.
הוא אמר כי אגט היה "קורבן לחוסר עניין מדעי", אותה "אפתיה מובנית" לה קרא "ההבניה החברתית של הבערות".
הוא צוטט אחר-כך כמי שכינה את תחום התמחותו כ"אגנוטולוגיה, מחקר הבערות", בכתבה ב-New York Times מ-2003 על היסטוריונים של הרפואה המעידים כעד מומחה.
פרוקטור ארגן צמד אירועים במשותף עם אשתו לונדה שיבינגר (Londa Schiebinger), אף היא פרופסור להיסטוריה של המדע.
הראשון היה סדנה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ב-2003 שכותרתה: "אגנוטולוגיה: התוצר התרבותי של בערות", והשני היה כנס באוניברסיטת סטנפורד ב-2005 שכותרתו "אגנוטולוגיה: התוצר התרבותי של בערות".
מייקל בטנקורט (Michael Betancourt) הרחיב את השימוש במונח כתיאור ביקורתי של הכלכלה הפוליטית במאמר מ-2010 שכותרתו: "ערך בלתי חומרי ומחסור בקפיטליזם דיגיטלי".
הניתוח שלו התמקד בבועת הדיור כמו גם בכלכלת הבועה של התקופה מ-1980 ל-2008. בטנקורט טוען שיש לכנות כלכלה פוליטית זו "קפיטליזם אגנוטולוגי" משום שהייצור השיטתי והשמירה של הבערות היא מאפיין עיקרי שאפשר לכלכלה לפעול משום שהיא אפשרה את יצירת "כלכלת הבועה".
הטיעון של בטנקורט הועלה בהקשר לרעיון של עבודה רגשית (affective labor).
לדעתו, תפקיד עבודה רגשית הוא לאפשר את המשכת ההשפעות האגנוטולוגיות המאפשרות את השמירה על הסטאטוס קוו הקפיטליסטי.
מילה דומה מאותם שורשים יווניים היא "אגנויולוגיה", שפירושה "המדע או המחקר של הבערות, הקובע את איכותה ותנאיה" או "הדוקטרינה הנוגעת לאותם דברים שאנחנו בורים לגביהם בהכרח" מתארת ענף של הפילוסופיה אותו חקר ג'יימס פרדריק פרייה (James Frederick Ferrier; 1864-1808) במאה ה-19.
הזמינות של כמויות עצומות של מידע בעידן המידע הנוכחי לא בהכרח מייצרת אזרחים ידענים.
במקום זאת היא מאפשרת לאנשים רבים לצרוך את המידע מתוך בלוגים או אתרי חדשות המחזקים את האמונות המוטמעות שלהם, ודעתם מוסחת מקבלת מידע חדש על ידי אמצעי בידור זולים או החוזרים על עצמם.
יש עדות סותרת כיצד הצפייה בטלוויזיה משפיעה על האינטליגנציה כמו גם על עיצוב ערכים.
דיסציפלינה מדעית חדשה שיש לה קשר עם אגנוטולוגיה היא קוגניטרוניקה:
קוגניטרוניקה מכוונת (א) להבהיר את העיוותים בתפיסת העולם הנגרמת על ידי חברת הידע והגלובליזציה ו (ב) להתמודד עם עיוותים אלו בתחומים שונים.