tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בילדותה פיתחה אפטון חיבה לרכיבה על סוסים, ועד גיל 16 כבר זכתה בחמש אליפויות בארצות הברית והייתה מדורגת במקום השלישי באגודת סוסי הפיינט של אמריקה (APHA).
קריירת הדוגמנות של אפטון החלה בשנת 2008, כאשר השתתפה ביום גיוסים של סוכנות הדוגמנות עלית והוחתמה על חוזה כבר באותו היום.
כעבור שנתיים היא עברה לניו יורק, שם הוחתמה בסוכנות הדוגמנות IMG.
בשנת 2010 נבחרה להיות הפנים של המותג "GUESS".
הפריצה הגדולה שלה התרחשה ב-2011, כאשר נבחרה להופיע בגיליון בגדי הים של "ספורטס אילוסטרייטד" וזכתה לכינוי "טירונית השנה".
באותה שנה היא הופיעה גם במגזינים "קומפלקס" ו"אסקווייר", שהכתיר אותה כ"האישה של קיץ 2011".
את הופעת הבכורה הקולנועית שלה עשתה אפטון באותה שנה בסרט "מיליארד סיבות לשוד", לצידם של בן סטילר ואדי מרפי.
ב-2013 השתתפה בפרסומת במשחק הסופרבול לצד נינה אגדל.
בשנת 2014 הופיעה בקליפ של להקת ליידי אנטבלום לשיר "Bartender", ובהמשך אותה שנה, בדצמבר, זכתה בתואר "האישה הסקסית בעולם" מטעם מגזין "פיפל".
בשנת 2017 הופיעה אפטון בשלישית על שער גיליון בגדי הים של "ספורטס אילוסטרייטד".
מ-2014 נמצאת אפטון בזוגיות עם מגיש הבייסבול ג'סטין ורלנדר, ששיחק באותה תקופה בדטרויט טייגרס.
במאי 2016 התארסו השניים, ונישאו באיטליה בשנת 2017. בנובמבר 2018 נולדה להם בת, ובשנת 2025 נולד להם בן.
מיליארד סיבות לשוד - 2011.
קייזר פרמננטה היא חברת ביטוח הבריאות הגדולה בארצות הברית.
קייזר פרמננטה היא קונסורציום (מאגד) לניהול-טיפול (בדומה לקופת חולים או חברה לביטוח בריאות), שבסיסה באוקלנד, קליפורניה, בארצות הברית.
הקונסורציום נוסד בשנת 1945 על ידי התעשיין הנרי ג'יי קייזר והרופא סידני גארפילד.
קייזר פרמננטה מורכב משלוש קבוצות נפרדות של גופים הפועלים בתלות הדדית: תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר והחברות-בנות התפעוליות-אזוריות שלה; בתי החולים של קרן קייזר; והקבוצות הרפואיות האזוריות של פרמננטה.
נכון לשנת 2014, קונצורסיום קייזר פרמננטה פועל בשמונה מדינות בארצות הברית ובמחוז קולומביה (DC), והוא ארגון ניהול-הטיפול (מבטח הבריאות) הגדול בארצות הברית.
בשנת 2014, תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר ובתי החולים שלה, שהם מוסדות ללא כוונת רווח (מלכ"ר), דיווחו יחד על 3.1 מיליארד דולר הכנסות נטו, על 56,400,000,000 $ הכנסות תפעוליות.
כל קבוצה רפואית של פרמננטה פועלת באופן עצמאי, באזור שלה, כשותפות למטרות רווח או כתאגיד מקצועי.
אף על פי שאף אחת מהן אינה מדווחת ציבורית על הישגיה הפיננסיים, ידוע שכל קבוצה כזו ממומנת בעיקר על ידי התשלומים וההחזרים מתוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר, ביחס למבוטחיה שבאותו אזור.
תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר היא אחד המלכ"רים הגדולים בארצות הברית.
כלפי קייזר פרמננטה הועלו במשך השנים טענות מצד איגודי העובדים שלה, האשמות פליליות ואזרחיות על "סילוק מבוטחים" (Patient dumping), ביקורת וסנקציות מצד הרגולטורים על איכות הטיפול שסופק, במיוחד בתחום בריאות הנפש, וביקורת על גודל עתודות המזומנים של הקונסורציום.
קייט איסיט היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר מתפקידה כסאלי הארפר הקוסמטיקאית בסיטקום "זיווגים" של ה-BBC.
בשנים 1995 ועד 1998 שיחקה איסיט בתפקיד אליסון, פקידה במשרד עורכי דין, בסדרה הקומית .
ב-1997 השתתפה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "המלאך".
ב-1998 שיחקה לצדו של אלן דייוויס בפרק "Black Canary" בסדרת המסתורין "ג'ונתן קריק".
היא גם הופיעה בתפקיד אשתו של דייוויס בפרק פיילוט של הסדרה הקומית "אין לעמוד בפניה", שהופקה בשנת 2000. באותו זמן איסיט הצטרפה לצוות השחקנים של הסדרה "זיווגים" בה הופיעה על לשנת 2004. בשנת 2000 הופיעה איסיט בדרמה הטלוויזיונית של סטיבן פוליאקוף "The Tribe" לצדן של אנה פריל וג'ואלי ריצ'רדסון.
ב-2006 שיחקה בסדרת הדרמה "Strictly Confidential" ובסרט הקולנוע "דמדומים" (Half Light) בכיכובה של דמי מור ובבימויו של קרייג רוזנברג.
ב-2015 הופיעה איסיט בעונה השלישית של סדרת הדרמה המצליחה "הטנגו האחרון בהליפקס" בתפקיד פליסיטי, אשתו של גארי (רופרט גרייבס).
בן זוגה הוא הבמאי נייג'ל קול ולהם שני ילדים.
אמא סרט קצר 2015 הטנגו האחרון בהליפקס Last Tango in Halifax פליסיטי סדרת טלוויזיה (עונה שלישית)
קייטרין ג'סי ג'ין "קייט" אלן (נולדה ב-25 באפריל 1970, בג'ילונג, אוסטרליה) היא טריאתלטית אוסטרלית-אוסטרית.
היא זכתה במדליית הזהב בטריאתלון נשים באולימפיאדת הקיץ ב-2004 באתונה.
אלן גדלה בחווה בשטח של 10,000 דונם של גידול כבשים יחד עם שלושת אחיה בטיסדייל (Teesdale) בדרום מזרח אוסטרליה.
מגיל צעיר הוריה עודדו אותה לרוץ, ולעיתים קרובות נהגה לרוץ לבית הספר היסודי שהיה במרחק של 3 קילומטרים מביתה.
בגיל ארבע החלה להתאמן באתלטיקה במגרש אתלטיקה בג'ילונג.
היא התחרתה בריצה לילדים עד גיל 14 וזכתה במספר ניצחונות בריצה מעל 1,500 מטר ובריצות שדה.
אלן התאמנה גם בהתעמלות בגיל צעיר, ספורט המפתח קואורדינציה, שהתגלתה כחשובה לאלן בקריירת הטריאתלון שלה.
אלן סיימה את לימודיה באוניברסיטת באלארט (Ballarat University) כאחות בגיל 20 ולאחר טיילה בחוץ לארץ.
באחד מטיוליה היא פגשה את מרסל דיכטלר בקיצביל, שהיה מתחרה טריאתלון עבור אוסטרליה.
אלן התחתנה איתו בשנת 1999. דיכטלר עודד את אלן להתחיל להתאמן בטריאתלון מ-1996.
אחרי כמה שנים של הצלחה בתחרויות ברחבי אירופה עם המאמן לשעבר שלה מריו האייס (Mario Huys).
אלן קיבלה אזרחות אוסטרית בשנת 2002 והתחילה להתחרות באליפות העולם.
היא זכתה במקום שני כבר בתחרות השלישית שלה באליפות העולם בהמבורג, גרמניה וזכתה במקום שני באליפות האירופית בוולנסיה, ספרד.
רק לאחר שמונה שנים מתחילת דרכה בספורט, אלן ניצחה בתחרות הטריאתלון האולימפי באתונה 2004. בסיום השחיה אלן הייתה במקום 44 מתוך 51. אחרי האופניים היא הייתה במקום 28. במהלך הריצה היא עקפה בהדרגה עשרים ושבע מתחרות.
היא עקפה את אלופת אוסטרליה לורטה הרוף (Loretta Harrop) רק במרחק של 150 מטרים מקו הסיום, וזכתה בתחרות.
לצד הקריירה בטריאתלון למרחק אולימפי, לאלן היו כמה הופעות חזקות בתחרויות טריאתלון איש הברזל.
ב-2002 השיגה את הזמן המהיר ביותר, בהשלימה את המסלול בזמן של 8:58:24 שעות.
היא שיפרה את תוצאתה ב-2003, בזמן של 8:54:01 שעות, שיא אישי שעדיין עומד.
אחרי המשחקים האולימפיים באתונה תוכניתה של אלן הייתה להתחרות רק בתחרויות איש ברזל בשנים 2005–2006, במטרה לנצח באליפות העולם באיש ברזל בהוואי.
אחרי שסיימה במקום שביעי בתחרות ב-2002, היא עלתה למקום החמישי בשנים 2005–2006.
במהלך אליפות העולם בטריאתלון בניו זילנד באפריל 2008, התרסקה אלן במהירות של 60 קמ"ש בזמן הרכיבה וסבלה מפציעות קשות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה במקום ה-14.
מקום שני, תחרות איש ברזל אוסטריה, קלגנפורט/ אוסטריה.
מקום שביעי, תחרות איש ברזל הוואי, קונה/ ארצות הברית (09:38:40 שעות)
מקום ראשון, תחרות איש ברזל אוסטריה, קלגנפורט/ אוסטריה (08:54:01 שעות)
מקום ראשון, תחרות איגוד הטריאתלון הבינלאומי, ז'נבה/ שווייץ
מקום שני, אליפות העולם בטריאתלון, המבורג/ גרמניה
מקום רביעי, אליפות העולם בטריאתלון, מקוהרי (Makuhari)/ יפן
מקום שישי, אליפות העולם בטריאתלון, ג'ילונג/ אוסטרליה
אלופת אוסטריה בטריאתלון במקצה אולימפי.
אלופת אוסטריה בטריאתלון באיש ברזל.
סגנית אלופת אירופה, ולנסיה/ ספרד
מקום ראשון, תחרות איש ברזל באוסטריה, קלגנפורט/ אוסטריה.
מקום חמישי, תחרות איש ברזל בהוואי, קונה/ ארצות הברית.
מקום ראשון, חצי מרתון בווינה.
סגנית אלופת אירופה, קופנהגן/ דנמרק
סגנית אלופת אירופה בקבוצות, קופנהגן/ דנמרק
מקום שלישי, אליפות העולם הטריאתלון, סלפורד, הממלכה המאוחדת
ב-2004, אלן קיבלה את "עיטור הכבוד על שירותיה לאוסטריה".
בשנת 2004 היא נבחרה לאשת הספורט האוסטרית של השנה, וגם קיבלה את פרס כוכב הספורט של יורוספורט.
קייט אשפילד היא שחקנית אנגלייה, המוכרת בעיקר מתפקידיה זוכי הפרסים: ג'ודי בסרט האנגלי-גרמני "משמרת לילה", סיידי מקגרגור בסרט הבריטי "This Little Life" ובתפקיד ליז בסרט "מת על המתים" משנת 2004.
היא למדה בבית הספר לבנות "King Edward VI Camp Hill" בברמינגהאם, והייתה מהבנות הראשונות שלמדו בבית הספר "King Edward VI Five Ways School".
היא שיחקה במחזה "כטוב בעיניכם" והשתתפה בהצגות של להקות תיאטרון לנוער מקומיות.
את הכשרתה המקצועית רכשה בבית הספר למשחק "רוז ברופורד קולג'" .
במהלך הקריירה שלה הופיעה אשפילד בתפקידים רבים בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון.
ב-1994 הופיעה לראשונה בקולנוע בתפקיד אלה בסרטו של ג'ון ולס "Princess Caraboo".
אחד מתפקידה הראשונים בתיאטרון היה בשנת 1994 בהפקה של תיאטרון רויאל קורט של המחזה "ארורים" מאת שרה קיין.
ב-1996 הופיעה חשופת חזה במחזה "Shopping and Fucking" מאת מארק רייבנהיל .
אשפילד השתתפה בהצגות רבות הקשורות לתנועת "In-yer-face theatre" .
ב-2002 הוזמנה לנאום על הנושא באוניברסיטת מערב אנגליה בכנס "In-Yer-Face?: British Drama in the 1990s".
ב-2009 השתתפה אשפילד בסרט קצר בשם "War School" להעלאת המודעות לשימוש בילדים כחיילים.
הסרט זכה בתחרות הסרטים CTRL.ALT.SHIFT שבה כל ההכנסות הועברו לשימוש "הקואליציה להפסקת השימוש בילדים חיילים".
היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "יומנה של אנה פרנק" ובמיני-סדרה "Collision".
באפריל 2011 גילמה את דמותה של אלמה ג'ורג', מזכירת מועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד, בסדרת הדרמה של ה-BBC "יונייטד", שהתרכזה באירועי האסון האווירי במינכן בשנת 1958.
פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי - השחקנית הטובה ביותר (2001)
Royal Television Society - פרס טלוויזיה - השחקנית הטובה ביותר (2004)
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 1995 ארורים Blasted קייט 1996 Shopping and Fucking לולו 1997 וויצק Woyzeck מארי 1998 קרוב יותר Closer אליס
קייט או'מרה הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה וסופרת אנגלייה.
תפקידה הידוע ביותר היה בדמות קארס מורל, אחותה המניפולטיבית של אלכסיס קולבי באופרת הסבון האמריקנית "שושלת".
הופעת הבכורה של או'מרה בתיאטרון הייתה בהפקה משנת 1963 למחזה "הסוחר מוונציה".
תפקידים נוספים שלה בתיאטרון היו אלווירה במחזה "Blithe Spirit" (ב-1974), ליידי מקבת' ב"מקבת'" (1982), קלאופטרה ב"אנטוניוס וקלאופטרה" (1982), גונריל ב"המלך ליר" (1987) ומרלן דיטריך בסרט "Lunch with Marlene" (ב-2008).
ב-1970 השתתפה שני סרטי קולנוע של חברת "האמר הורור פילמס" "The Vampire Lovers" ו-"The Horror of Frankenstein".
היא גילמה את "הראני" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
עוד הופיעה בסיטקום "פשוט נהדרת" בתפקיד ג'קי סטון אחותה של פטסי.
או'מרה נולדה בשם פרנסס מרדית' קרול לג'ון פ.
קרול, מדריך טיסה בחיל האוויר המלכותי, ולשחקנית הייזל בייברידג'.
אחותה הצעירה היא השחקנית בלינדה קרול .
היא למדה בפנימיה ואחר כך בבית ספר לאמנות.
ב-1963 הופיעה או'מרה בתפקיד הבכורה שלה בתיאטרון במחזה "הסוחר מוונציה".
בקולנוע שיחקה לראשונה מספר שנים לפני כן ב-1956 בסרט "Home and Away" (בשם מרי קרול) יחד עם ג'ק וורנר, שגילם את דמות אביה, ועם קתלין הריסון.
הופעותיה הראשונות בטלוויזיה היו בשנות השישים של המאה העשרים בתפקידי אורח בסדרות כמו "Danger Man", , "המלאך", "Z-Cars" ו"הגומלים".
משחקה של או'מרה בסרט הראשון הרשים את מנהלי החברה והם הציעו לה חוזה, שאותו היא דחתה מחשש להיות מזוהה עם דמות מסוימת.
בשנים 1975 ו-1976 שיחקה או'מרה בתפקיד קבוע בסדרת הדרמה של ה-BBC "האחים" בדמות ג'יין מקסוול.
מ-1981 עד 1982 כיכבה באופרת הסבון "Triangle" של ה-BBC, שלפעמים נמנית עם סדרות הטלוויזיה הגרועות ביותר.
או'מרה גילמה את דמות "הראני" בסדרה "דוקטור הו" והופיעה בשתי תתי-סדרות האחת "The Mark of the Rani" מ-1985, והשנייה "Time and the Rani" מ-1987. ב-1993 השתתפה בפרק ספיישל "Dimensions in Time", שנעשה לציון 30 שנה לסדרה "דוקטור הו", כחלק מאירוע הצדקה "Children in Need".
בין הופעותיה ב"דוקטור הו" שיחקה או'מרה בתפקיד קארס מורל באופרת הסבון האמריקנית "שושלת".
בדמות אחותה של אלכסיס קולבי (ג'ואן קולינס) הופיעה או'מרה ב-17 פרקים בעונה השישית וב-4 פרקים בעונה השביעית של הסדרה בשנת 1986. היא לא אהבה את החיים בקליפורניה, והעדיפה את חילופי העונות בבריטניה.
היא חשה הקלה רבה כששוחררה מהחוזה שנחתם לחמש שנים, אחרי שקולינס אמרה למפיקים שזה רעיון רע שיהיו בסדרה שתי נשים ברונטיות.
אחרי שחזרה לבריטניה לוהקה שוב בתפקיד מרשעת ערמומית, לורה ויילד, באופרת הסבון "Howards' Way" של ה-BBC בה שיחקה ב-1989 וב-1990.
בשנות התשעים של המאה העשרים המשיכה או'מרה להופיע בטלוויזיה בין השאר בשעשועון "Cluedo" ובסיטקום "פשוט נהדרת".
ב-2001 הופיעה בסדרת הדרמה של ITV "נערות רעות", ואחר כך בגרסה מחודשת של אופרת הסבון "קרוסרודס".
היא המשיכה לשחק גם בתיאטרון.
במרץ 2008 גילמה את דמותה של מרלן דיטריך במחזה בשם "Lunch with Marlene".
מאוגוסט עד נובמבר 2008 שיחקה בתפקיד גברת שיבילי במחזה "בעל אידיאלי" מאת אוסקר ויילד שביים פיטר הול והפיק ביל קנרייט.
או'מרה השתתפה גם בתסכיתים ברדיו ובמחזות אודיו.
בשנת 2000 חזרה וגילמה את הראני במחזה אודיו "The Rani Reaps the Whirlwind" וב-2006 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הקומית הרדיופונית "Nebulous".
או'מרה הייתה צמחונית ופעילה למען זכויות בעלי חיים.
ב-1961 התחתנה עם ג'רמי יאנג, ממנו התגרשה ב-1976. ב-1993 התחתנה עם ריצ'רד ויליס, והנישואים פורקו ב-1996. נולדו לה שני בנים הבכור דיקון יאנג (1964–2012) והשני כריסטופר לינד (נולד ב-1965).
שני הבנים נולדו מחוץ לנישואים, אבל דיקון אימץ את שם המשפחה של אביו החורג.
היא מסרה לאימוץ את לינד, והוא נקרא בשם הוריו המאמצים, דרק וג'וי לינד.
בנה לינד, שהשחקנית הייתה מנותקת ממנו זמן רב, נולד מיחסיה עם השחקן דייוויד אורצ'ד.
הבן יאנג היה מנהל במה של הלהקה השייקספירית המלכותית ואחר כך הקים חברה משלו.
ב-31 בדצמבר 2012 נמצא תלוי בביתו בלונג מרסטון שבווריקשייר, מניחים שהתאבד.
הוא ניסה להתאבד לפני כן.
בעת מותו של בנה הייתה או'מרה מאושפזת בבית חולים בגלל דלקת ריאות וגופתו התגלתה שלושה שבועות אחרי מותו.
או'מרה נפטרה ב-30 במרץ 2014 בבית אבות בסאסקס מסרטן השחלה.
היא הותירה ירושה של 350,000 ליש"ט מתוכם תרמה 10,000 לקרן צדקה לשחקנים.
את השאר הורישה לאחותה הצעירה בלינדה קרול.
Bond עוזרת של מיס מאניפני ללא קרדיט 1967 Adam Adamant Lives!
1963: "הסוחר מוונציה" בתפקיד ג'סיקה בתיאטרון ליידי מקדאף שייקספיר (Lady Macduff Shakespeare for Schools Co)
1963: "The Rivals" בתפקיד לידיה לנגוויש בתיאטרון ולש (The Welsh Theatre Co)
1967: "הנערה האיטלקית" בתפקיד אלזה בתיאטרון וינדהאם
1970: "שלל פוינטון" בתפקיד פלדה וץ' בתיאטרון מייפר
1971: "The Avengers" (ביים לזלי פיליפס) בתפקיד גרדה פון מץ, בתיאטרון הנסיך מוויילס הערה
1971–1972: "Suddenly at Home" בתפקיד שילה ואליס בתיאטרון פורצ'ן
1974: "Blithe Spirit" בתפקיד אלווירה בתיאטרון בריסטול אולד ויק
1974: "Sherlock's Last Case" בתפקיד ליזה מוריאטי בתיאטרון אופן ספייס ובתיאטרון פורצ'ן
1977: "פשעו של לורד ארתור סאביל" בתפקיד סיביל מרטון בתיאטרון סדלרס ולס
1977: "Arms and the Man" בתפקיד לוקה בפסטיבל הונג קונג
1978: "עמל אהבה לשווא" בתפקיד רוזלין בתיאטרון תורנדייק
1978: "אילוף הסוררת" בתפקיד קתרינה בפסטיבל לודלו
1979: "The Elder Statesman" בתפקיד מוניקה קלוורטון-פרי
1979: "Misalliance" בתפקיד לינה בתיאטרון ברמינגהאם רפ
1979: "The Crucifer of Blood" בתפקיד איירין סט קלייר בתיאטרון היימרקט
1980: "לילה ויום" בתפקיד רות בסיבוב הופעות בפוסט-לונדון
1981: "Duet for One" בתפקיד סטפני אברהמס בסיבוב הופעות וביוגוסלביה
1981: "מהומה רבה על לא דבר" בתפקיד ביאטריס בתיאטרון ניו שייקספיר
1982: "אילוף הסוררת" בתפקיד קתרינה בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס / ניו שייקספיר (New Shakespeare Co)
1982: "חלום ליל קיץ" בתפקיד טטיאנה / היפוליטה בתיאטרון ניו שייקספיר (New Shakespeare Co)
1982: "מקבת'" בתפקיד ליידי מקבת' בתיאטרון מרקורי
1982: "אנטוניוס וקלאופטרה" בתפקיד קלאופטרה בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס
1982: "דרכו של עולם" בתפקיד מילמנט בתיאטרון נוטינגהאם פלייהאוס
1983: "The Rehearsal" בתפקיד הורטנס
1984: "נשות וינדזור העליזות" בתפקיד מיסטרס פורד בתיאטרון ניו שייקספיר
1985–1987 "Light Up the Sky" בתפקיד פרנסס בלק בתיאטרון אולד ויק ותיאטרון הגלוב
1987: "המלך ליר" בתפקיד גונריל בתיאטרון קומפאס
1988: "The Relapse" בתפקיד ברינתיה בתיאטרון מרמייד
1990: "The Last Englishman" בתפקיד טורפרידה בתיאטרון אורנג'
1990: "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" בתפקיד מרתה בתיאטרון איוון ארנו
1991: "נשקיני קייט" בתפקיד לילי ואנסי סיור הופעות של RSC
1992: "The Provoked Wife" בתפקיד ליידי פנסיפול בתיאטרון הלאומי
1992: "Venus Observed" בתפקיד רוזבל בפסטיבל צ'יצ'סטר
1992: "קין" בתפקיד חוה בפסטיבל התיאטרון בצ'יצ'סטר
1992: "המלך ליר בניו יורק" בתפקיד ג'קי בפסטיבל צ'יצ'סטר
1994: "On Approval" בתפקיד מריה ויזלק
1995: "My Cousin Rachel" בתפקיד רייצ'ל בתיאטרון אינגליש, בסיור הופעות בווינה
1996: "הלילה השנים עשר" בתפקיד אוליביה בתיאטרון היימרקט בבייסינגסטוק
1996–1997: "בעל אידיאלי" בתפקיד גברת שיבילי בתיאטראות היימרקט, אלבורי וגילגוד
2000: "The Rivals" בתפקיד גברת מלפרופ / לוסי
2000: "Colombe" בתפקיד מאדאם אלכסנדרה בתיאטרון סליסברי פלייהאוס
2003: "Noel and Gertie" בתפקיד גרטרוד לורנס
2005: "The Marquise" בתפקיד אלואיז בתיאטרון מרקורי
2005: "We Happy Few" בתפקיד הלן בתיאטרון גילגוד
2008: "Lunch with Marlene" בתפקיד מרלן דיטריך בתיאטרון ניו אנד
2010: "פשעו של לורד ארתור סאביל" בתפקיד ליידי וינדרמיר בתיאטרון מרקורי
קייזר מנהטן היא מכונית סלון אמריקאית שיוצרה בארצות הברית, משנת 1947, עד שנת 1955. מכוניות אלו הורכבו בארץ על ידי קייזר-אילין תעשיות
הדגם הבסיסי היה קרוי "קייזר מנהטן", והדגם המפואר יותר היה קרוי "קייזר מנהטן דה-לוקס".
הדגם יוצר בארצות הברית על ידי קייזר-פרייזר.
קייזר-פרייזר הייתה חברת מכוניות אמריקאית חדשה, שנוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי ג'וזף פרייזר, שהיה בעל ניסיון רב בתעשיית הרכב, והתעשיין הנרי קייזר.
בשנת 1949, מחירו של הקייזר מנהטן בארצות הברית היה בין 2,195 דולר, לגרסה הבסיסית, ל-3,195 דולר לגרסת ה"דה-לוקס" המפוארת.
המפעל החל להרכיב מגוון כלי רכב, תחילה מתוצרת קייזר-פרייזר כגון "קייזר מנהטן" ו"הנרי ג'יי", ובהמשך ג'יפים מתוצרת ויליס, "דופין" ו"קטר שבו" של רנו הצרפתית.
ב-14 ביוני 1951, עם חנוכת מפעלי "קייזר פרייזר" בישראל, השיק אפרים אילין את הדגם "קייזר מנהטן דה-לוקס", בהשתתפות ראש הממשלה דוד בן-גוריון.
המפעל התחיל להרכיב 4 יחידות ליום, (מסוג מנהטן), ותוך מספר חודשים הגיע לתפוקה של כ-20 יחידות ליום.
כמות של יותר מ-60% מדגם הקייזר מנהטן ייצא אפרים אילין לשוודיה, נורווגיה, דנמרק, פינלנד, טורקיה, וצרפת.
בשנת 1952 קיבל מפעל "קייזר פרייזר" אות הצטיינות משר המסחר והתעשייה דב יוסף עבור תרומתו הרבה לייצוא.
הקייזר מנהטן הייתה מיועדת ל-6 נוסעים, (נהג + 5), בעלת מנוע בנפח 3,706 סמ"ק, 140 כ"ס, (דגם נוסף שיוצר בשנת 1953 היה בעל הספק של 118 כ"ס ב-3,650 סל"ד), ההילוכים ידנים בעלי שלוש מהירויות, ממוקמים בהגה, רוחק הסרנים היה 3,010 מ"מ.
בתחילת שנות ה-50 "קייזר מנהטן" ו"קייזר מנהטן דה-לוקס" היה רכב השרד של נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים ושגרירים במדינת-ישראל.
על יתר הבולים מופיעים תמונות של: סטנדרד כרמל 1936, סברה ספורט 1961, וג'יפ סופה 1992.
קייט קופר אוסטין הייתה עיתונאית ופעילה אנרכיסטית אמריקאית.
קתרין קופר נולדה במחוז לסאל שבאילינוי.
כשהייתה בת שש, עברה משפחתה להוקס פוינט שבאיווה.
בגיל עשר, נפטרה אמה, והיא נאלצה לגדל את שבעת אחיה ואחיותיה.
קופר מצאה מפלט מחייה הקשים בקריאה, וכך רכשה את עיקר השכלתה.
באוגוסט 1883, נישאה קייט לבן אכרים צעיר בשם סם אוסטין.
בערך באותו הזמן, אביה התוודע ל"לוציפר" - כתב עת אנרכיסטי/בעד אהבה חופשית, שפורסם על ידי מוזס הרמן.
אוסטין וכל משפחתה הושפעו מכתביו של הרמון, אך היו אלה מהומות היימרקט שהתרחשו ב-1886 - והתגובות שהן גררו, אשר הביאה אוסטין לאנרכיזם.
המהומות פרצו כאשר התקיימה הפגנה בלתי אלימה למען זכויות עובדים בשיקגו, יום אחרי ששוטרים ירו במספר פעילים למוות.
אלמוני זרק פצצה מאולתרת לעבר השוטרים, מעשה שגרר מלחמת חורמה מצד השוטרים והרשויות נגד קבוצות אנרכיסטיות ואיגודי עובדים, במסגרתה נערכו משפטים פליליים מכורים מראש, ונאשמים הוצאו להורג או התאבדו.
אירועים אלו נחשבים למכוננים בתנועה האנרכיסטית ובמאבק למען זכויות עובדים בארצות הברית.
כחברה באיגוד כתבי העיתונות האמריקאית, אוסטין כתבה עבור כתבי עת ועיתונים רבים של תנועות הפועלים וארגונים רדיקליים.
בין הנושאים שאוסטין קידמה הם רפורמה מינית ומצבו הכלכלי של מעמד הפועלים.
ב-1897 ו-1899, אמה גולדמן ביקרה את אוסטין בביתה בקפלינגר מילס שבמיזורי, שם העבירה מספר הרצאות פופולריות.
בשנת 1890, אוסטין ובעלה סם עברו מאיווה למיזורי, למקום מבודד במרחק כ-35 ק"מ מתחנת הרכבת הקרובה ביותר.
אך אוסטין אהבה את חיי הכפר.
במסגרת עבודתה העיתונאית היא באה במגע עם הרבה הוגים וכותבים ידועים מהחוגים הרדיקליים.
ב-28 באוקטובר 1902, אוסטין נפטרה משחפת, והותירה אחריה תשעה ילדים בין הגילאים 10 ל-19. בלווייתה נכח הקהל הגדול ביותר שאי פעם השתתף בלוויה באותו מחוז.
קייזר דרגון היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קייזר מוטורס קורפורישין ("Kaiser Motors" (שם קודם: "קייזר-פרייזר") אשר יוצרה בשנת 1953.
מנוף ההילוכים - ממוקם מתחת להגה
מחיר היחידה בשנת 1953 עמד כנראה על כ-4,000 דולר
קייט אטקינסון היא סופרת בריטית הכותבת רומנים, מחזות וסיפורים קצרים.
סדרת הספרים שכתבה על הבלש ג'קסון ברודי עובדה לסדרת טלוויזיה של ה-BBC.
היא זכתה בפרס ויטברד לספר השנה בשנת 1995 על ספרה "מאחורי התמונות במוזיאון" , ושוב בשנים 2013 ו-2015.
היא למדה לימודי מוסמך בספרות אנגלית באוניברסיטת דנדי , ובהמשך כתבה דוקטורט (שלא הושלם) בספרות אמריקאית.
לאחר לימודיה עבדה, בין היתר, כמזכירה משפטית וכמורה.
הרומן הראשון שלה, "מאחורי התמונות במוזיאון", זכה ב-1995 בפרס ויטברד כספר השנה והפך לרב-מכר.
בהמשך כתבה ופרסמה רומנים נוספים, כולל את סדרת הספרים על הבלש ג'קסון ברודי – מפקח משטרה לשעבר שהפך לבלש פרטי.
היא פרסמה גם מחזות וסיפורים קצרים.
בשנת 2013 זכה רומן נוסף שלה ("חיים ועוד חיים") בפרס ספר השנה (בשמו החדש של הפרס – פרס קוסטה), ובשנת 2015 זכתה בפרס בשלישית (על ספרה "חיים אחרים" – A God In Ruins) (שני הספרים תורגמו לעברית על ידי שרון פרמינגר).
אטקינסון ביקרה את האופן בו סוקרה הקריירה שלה בתקשורת.
כך, למשל, כאשר זכתה בפרס ויטברד הוענקה מרבית תשומת הלב התקשורתית להיותה אם יחידנית.
אטקינסון מונתה לחברת מסדר האימפריה הבריטית (MBE) בשנת 2011, בגין תרומתה לספרות.
אטקינסון הייתה נשואה פעמיים: כשהייתה סטודנטית נישאה לאבי בתה הבכורה, ובהמשך – לאבי בתה השנייה.
מאחורי התמונות במוזיאון (1995), תרגמה יעל אכמון, הוצאת ינשוף, 2005.
מקרים אבודים (2004), תרגמה עפרה אביגד, הוצאת עברית, 2006.
אקדח במערכה הראשונה (2006), תרגמה עפרה אביגד, הוצאת כתר, 2007.
מתי כבר יהיו חדשות טובות (2008), תרגמה עפרה אביגד, הוצאת עברית, 2009.
חיים ועוד חיים (2013), תרגמה שרון פרמינגר, ידיעות ספרים, 2014.
חיים אחרים (2015), תרגמה שרון פרמינגר, ידיעות ספרים, 2019.
המתמללת (2018), תרגמה קטיה בנוביץ', ידיעות ספרים, 2021.
קייזר דארין היא מכונית ספורט קבריולה המוגדרת רודסטר מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קייזר מוטורס קורפורישין ("Kaiser Motors" (שם קודם: "קייזר-פרייזר") אשר יוצרה בשנת 1954 בארצות הברית.
שם הדגם ניתן על שמות: הנרי ג'יי קייזר והמעצב "הווארד דארין".
פיברגלס, עמיד יותר מאלומיניום, לא נרקב ולא מחליד, ומשקלו מופחת מפלדה.
התבניות היו יקרות בהרבה מכלי העבודה הדרושים לכיפוף ועיצוב פלדה.
גוף הדגם היה מעוצב בשני חלקים, מלבד מכסה הסיפון, דלתות ומכסה המנוע.
מתחתיו שונו מסילות המסגרת של הנרי ג'יי כדי לאפשר גובה נסיעה נמוך יותר.
יחס ההיגוי השתנה וקצב הקפיצים השתנה כך שיתאים לגוף הקל יותר.
דלתות הזזה - דלתות כניסה שבמקום להיות תלויות לפתיחה החוצה, החליקו על המסילה לבארות הפגוש הקדמי מאחורי הגלגלים הקדמיים.
צבעים: לבן-שמפניה, לכה באדום, לכה בצבע סאטן צהוב ולכה של גוון אורן (ירוק).
שמשה קדמית עשויה ממקשה אחת במקום שמשה קדמית מפוצלת.
תצוגת לוח מחוונים לפני ההגה במקום להתפשט על פני הפאנל.
מושבי ויניל זמינים בגוון אדום, לבן, שחור או אורן (ירוק) ורצפת שטיח.
חגורות הבטיחות, שלא היו זמינות לרוב המכוניות אמריקאיות בשלב זה, היו רשומות כאופציה, עם זאת, לא היו נקודות חיבור המובנות בתוך המסגרת או הגוף.
תאגיד קייזר-פרייזר אשר פעל בין השנים 1945–1951 בארצות הברית הייתה תוצאה של שותפות בין מנהל הרכב ג'וזף וו.
פרייזר לבין התעשיין הנרי ג'יי קייזר.
כשפרייזר יצא מהשותפות בשנת 1951, החברה שינתה את שמה לתאגיד קייזר מוטורס והמשיכה לפעול עד שנת 1955.
בשנת 1953 רכש קייזר את חברת ויליס-אוברלנד בסכום של 63,381,175 דולר, ואיחד את פעולות קייזר וויליס תחת השם קייזר-וויליס.
לאחר מכן התקבלה ההחלטה לצאת משוק מכוניות הנוסעים, שהושג בסוף שנת הדגם של שנת 1955.
בשנת 1956 בנה "ויליס מוטורס" רק כלי רכב, רבים לייצוא, והפך לרווחי.
בשנת 1970 נמכר תאגיד הג'יפ "Kaiser" , כפי ששמה שונה בשנת 1963 לחברת הרכב האמריקאית אמריקן מוטורס.
מפעלי "קייזר-פרייזר" בארצות הברית, קנדה, ישראל, יפן, מקסיקו, הולנד
ייצור דגמי קייזר-פרייזר התרכז במרכז ווילו רון , מישיגן.
ווילו רון, הבניין הגדול בעולם באותה תקופה, הוקם על ידי ממשלת ארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה עבור הנרי פורד לבניית מפציצי ליברטור B-24. ברגע שהמלחמה הסתיימה, פורד לא היה מעוניין במתקן, ומינהל נכסי המלחמה החל בחיפוש אחר מישהו שיחכור או יקנה את הבניין.
כאשר "Kaiser-Frazer" הביעה התעניינות במתקן, "WAA" הציעה להם שיעור חכירה אטרקטיבי לחמש שנים.
"קייזר-פרייזר" בנתה כ-700,000 יחידות ב"ווילו רון".
ל "Kaiser-Frazer" היו גם מתקני ייצור ב"ג'פרסון" מישיגן, לונג ביץ', קליפורניה, פורטלנד במדינת אורגון, אונטריו, קנדה, חיפה, ישראל, קוואסאקי, יפן, מקסיקו סיטי במקסיקו ורוטרדם (הולנד) (המכונה "Nekaf", עבור Fabrieken Kaiser-Frazer Nederlandse).
הייצור האמריקני התרכז בעיר טולדו, במדינת אוהיו, ברכישת "ויליס-אוברלנד" החל משנת 1953.
מתקן "Willow Run" נמכר לג'נרל מוטורס לאחר ש"ג'נרל מוטורס" ספגה שרפה הרת אסון במפעל ההילוכים האוטומטי של ליבוניה , מישיגן, והיה צורך במתקן במהירות כדי לחדש את הייצור.
עם הקמת מדינת ישראל בשנת 1948, חברת פורד ביקשה להשקיע במדינה החדשה ולהקל על ייצור מספר גדול של כלי רכב שישראל תצטרך לצבא ולממשלה.
פורד הודיעה על כוונתה להקים מפעל הרכבה בישראל.
כשמדינות ערב קיבלו הודעה על כוונתה של "פורד", הן הודיעו שאם פורד לא תבטל את ההסכם, הן יחרימו אותה על ידי העמדת החברה ברשימה השחורה של הליגה הערבית.
בזמן שממשלת ישראל חיפשה אחר חלופות, הלורד מרקוס זיו מלונדון, יצר קשר עם אפרים אילין, והכיר לו את היקמן פרייס מקייזר-פרייזר.
החברה הקימה לאחרונה מפעל רכב בהולנד, ותכננה להקים מפעל ביוון.
אפרים אילין התיידד עם היקמן פרייס, סגן נשיא "קייזר-פרייזר", הלה ראה חשיבות בהעברת ייצור חלקי לפחות למדינות הרוכשות את כלי הרכב של חברתו כדי ליצור איזון מסחרי.
חברת "קייזר פרייזר לישראל בע"מ (קפריש)" הקימה את המפעל בעיר נשר תוך שנה וחצי.
הייצור של קייזר החל בישראל בשנת 1951. עד שנת 1956, קייזר-פרייזר היה אחראי על 28% מהיצוא הישראלי.
דגם קייזר מנהטן הורכב בארץ על ידי קייזר-אילין תעשיות
קייט או'פלין היא שחקנית אנגלייה.
היא הופיעה בתיאטרון המלכותי הלאומי בהפקות של "Port" ו"קורטוב של דבש", וכן בסרטים "Up There" ו"מר טרנר".
או'פלין נולדה בבורי שבמנצ'סטר רבתי.
כנערה למדה בתיאטרון לנוער רויאל אקסצ'נג' שבמנצ'סטר.
אחר כך נרשמה לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
התפקיד המקצועי הראשון שלה היה ב-2008 בסרטו של מייק לי "חופשייה ומאושרת".
בהמשך אותה שנה זכתה בפרס התיאטרון של TMA לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה במחזה "שעת הילדים" עם להקת התיאטרון רויאל אקסצ'נג'.
ב-2009 הופיעה או'פלין יחד עם ראסל טובי במחזה "A Miracle" מאת מולי דייוויס בתיאטרון רויאל קורט בלונדון.
מייקל בילינגטון העניק למחזה שלושה כוכבים מתוך חמישה בביקורת בעיתון הגרדיאן, ושיבח את הופעתה של או'פלין.
היא זכתה לשבחים גם באיבנינג סטנדרד ובדיילי טלגרף.
ב-2011 שיחקה או'פלין בתפקיד אליזבת גוף בסרט הטלוויזיה "החשדות של מר ויצ'ר".
ב-2012 גילמה את בריל בעיבוד של BBC Four, זוכה פרס הבאפט"א, לרומן "מקום בצמרת".
עוד באותה שנה הופיעה בתפקיד ליז בסרט הקומדיה הבריטי "Up There", שזכה בפרס באפט"א הסקוטי לסרט הטוב ביותר.
הסרט שודר בערוץ BBC Two בשנת 2015.
ב-2013 שיחקה או'פלין בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "Port" מאת סיימון סטיבנס.
על הופעתה זו זכתה בפרס על שם ג'ק טינקר של חוג המבקרים בקטגוריית אישיות התיאטרון החדשה המבטיחה ביותר.
ב-2014 חזרה ושיחקה בתיאטרון הלאומי במחזה "קורטוב של דבש" מאת שילה דילייני.
ב-2014 הופיעה או'פלין בסרט "מר טרנר".
ב-2015 שיחקה בתפקיד ד"ר דיפ בדרמה הקומית המשטרתית "No Offence".
היא חזרה להופיע באותה דמות גם בעונה השנייה של הסדרה.
ב-2016 שיחקה או'פלין בסיטקום רדיופוני בשם "Dot" של רדיו 4 של ה-BBC.
באותה שנה גילמה את ליידי אלכסנדרינה דה קורסי בדרמה התקופתית של ITV "דוקטור ת'ורן", המבוסס על רומן באותו שם מאת אנתוני טרולופ.
עוד ב-2016 הופיעה או'פלין בפרק "The Eagle and the Daw" בסדרה "האב בראון" של ה-BBC בתפקיד קתרין קורוון.
ב-2017 חזרה שוב לסדרה וגילמה את קתרין בפרק "The Jackdaw's Revenge".
ב-2019 גילמה או'פלין את ויקטוריה וודקוק בדרמה הטלוויזיונית "Brexit: The Uncivil War" מאת ג'יימס גרהם.
ב-2024 גילמה את הנסיכה מרי בסדרת הקומדיה הרומנטית "ליידי ג'יין שלי" (אנ').
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס באפט"א לטלוויזיה2025הופעת הקומדיה הנשית הטובה ביותרEveryone Else Burns
קתרין "קייט" ג'ואן בדינגפילד היא אשת תקשורת ומנהלת קמפיינים פוליטיים אמריקאית.
היא הייתה מנהלת התקשורת של הבית הלבן בממשל ביידן מ-2021 עד 2023. היא שימשה בעבר כסגנית מנהלת הקמפיין הנשיאותי של ג'ו ביידן, 2020 וכמנהלת התקשורת של ביידן כשהיה סגן נשיא בממשל אובמה.
בדינגפילד גדלה בסנדי ספרינגס שבג'ורג'יה, את התואר שלה קיבלה בדינגפילד מאוניברסיטת וירג'יניה.
בדינגפילד שימשה כמנהלת התקשורת בקמפיין של ג'ין שאהין בניסיונה להיבחר לסנאט האמריקאי ב-2008.
בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ביידן כי בדינגפילד תכהן כמנהלת התקשורת בבית הלבן בממשלו העתידי
בדינגפילד התחתנה עם דייוויד קלי קיוויב בינואר 2013 ולהם יש שני ילדים.
קייזר גייטס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בלונג איילנד נטס.
גייטס למד בתיכון סנט פרנסיס, ושיחק בקבוצת הכדורסל המקומית לצד מאליק ביזלי וקובי סימונס, איתם זכה בשתי אליפויות רצופות.
גייטס קלע יותר מ-1,200 נקודות, והוא הריבאונדר המוביל בתולדות התיכון.
כשסיים תיכון, בחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת זייבייר שבסינסינטי, אף על פי שקיבל הצעות גם מאוניברסיטת טקסס טק, אוניברסיטת ואנדרבילט, אוניברסיטת המדינה של פלורידה, אוניברסיטת ג'ורג'יה ואוניברסיטת מיזורי.
בשנתו הראשונה באוניברסיטה רשם נתונים של 3.2 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק, ובשנים הבאות שיפר את ממוצעיו ל-5.8 ו-4.1 ול-7.2 ו-4.6, עם ממוצע של 37.8% מעבר לקשת.
הוא ויתר על עונתו האחרונה באוניברסיטה, ובחר להתמודד בדראפט 2018 ב-NBA.
לאחר שלא נבחר בדראפט, הצטרף גייטס לשיקגו בולס למשחקי ליגת הקיץ.
לאחר שהרשים במשחקים, הוא חתם על חוזה להצטרפות למחנה האימונים של הבולס, אך לאחר חודש הקבוצה ויתרה עליו, והוא הצטרף לווינדי סיטי בולס מליגת הפיתוח.
ב-12 בספטמבר 2019 הוא הועבר בטרייד למיין סלטיקס, קבוצת הפיתוח של בוסטון סלטיקס, תמורת בחירה מספר 4 בדראפט 2019 של ליגת הפיתוח.
ב-16 בדצמבר 2020 הצטרף לברוקלין נטס, אך שוחרר יום למחרת.
ב-27 בינואר הצטרף ללונג איילנד נטס.
ב-8 בספטמבר 2021 הצטרף להפועל ירושלים.
קייזר הייתה האונייה הראשונה בסדרה של אוניות המערכה מדגם "קייזר" של הצי הקיסרי הגרמני.
קייזר נבנתה על ידי המספנה הקיסרית בקיל, הושקה ב-22 במרץ 1911 והופעלה ב-1 באוגוסט 1912. האונייה צוידה בעשרה תותחי בחמישה צריחים תאומים, ומהירות מרבית של 23.4 קשרים (43.3 קמ"ש).
קייזר הוקצתה לשייטת אוניות המערכה השלישית של צי הים הפתוח במשך רוב מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1913, קייזר ואחותה קניג אלברט ערכו שייט לאמריקה הדרומית ולדרום אפריקה.
האונייה השתתפה ברוב פעולות הצי הגדולות במהלך המלחמה.
היא לחמה בקרב יוטלנד ב-31 במאי – 1 ביוני 1916, במהלכו נפגעה פעמיים ונגרם לה נזק זניח.
האונייה נכחה גם במהלך מבצע אלביון בים הבלטי בספטמבר ואוקטובר 1917, ובקרב מפרץ הלגולנד השני, בנובמבר 1917.
במהלך המשא ומתן לשלום לאחר תום המלחמה ב-1918, היא נכלאה עם ספינות אחרות של צי הים הפתוח בסקפה פלו.
האונייה נמשתה ב-1929 ונגרטה ברוזית' ב-1930.
קייזר הייתה באורך כולל של 172.40 מטרים (565 רגל 7 אינץ') וההדחק המקסימלי שלה היה 27,000 טונות (26,570 טונות ארוכות) בתפוסה מלאה.
מגדל הניווט של קייזר היה משוריין בכבדות, עם 400 מ"מ (15.7 אינץ') בצדדים.
כמו בארבע האוניות האחרות בסדרה שלה, קייזר נשאה רשתות נגד טורפדו עד לאחר קרב יוטלנד ב-1916.
האונייה הוזמנה תחת שם החוזה ארזאץ הילדברנד כתחליף לספינת הגנת החופים המיושנת הילדברנד, קייזר הונחה במספנה הקיסרית בקיל בספטמבר 1909. גוף הספינה הושלם עד 22 במרץ 1911, כאשר הושקה האונייה; תאריך זה נבחר במיוחד, מכיוון שזה היה יום הולדתו של הקייזר (קיסר) וילהלם הראשון.
הנכד שלו, הקייזר וילהלם השני, השתתף בטקס ההשקה, בו נשא קנצלר גרמניה תאובלד פון בתמן-הולווג נאום בזמן שהקיסרית אוגוסטה ויקטוריה השיקה את האונייה.
לאחר מכן החלו עבודות ההתארגנות, שהסתיימו עד סוף יולי 1912. ב-1 באוגוסט הוזמנה הספינה לניסויים ימיים.
אלה הסתיימו עד 7 בדצמבר; למחרת קייזר הצטרפה לצי כספינת הדגל של פלגה V.
הצוות שלה כלל ברובו אנשי צוות שהועברו מאוניות המערכה אלזס ובראונשווייג שהושבתו לאחרונה.
לאחר הצטרפותה לצי הפעיל בדצמבר 1912, קייזר הוצבה בקיל.
לאחר מכן ערכה הספינה אימון אישי.
בפברואר 1913, קייזר הועברה לווילהלמסהאפן, יחד עם אוניית האחות שלה פרידריך דר גרוסה.
לאחר מכן היא השתתפה במספר אימונים עם שאר צי הים הפתוח.
אלה כללו תמרונים בים הצפוני בחודשים מרץ ואפריל, תרגילי ארטילריה בים הבלטי בסוף החודש ותמרוני צי נוספים בחודש מאי.
ביוני, קייזר השתתפה בתחרות השייט של שבוע קיל.
הקייזר וילהלם השני והמלך האיטלקי ויטוריו אמנואלה השלישי סקרו את האונייה.
הפלגת הקיץ השנתית לנורווגיה נערכה ביולי ואוגוסט, ולאחריה מיד תמרוני הסתיו באוגוסט וספטמבר.
בספטמבר 1913 מונה קפיטן צור זי אדולף פון טרוטה למפקד האונייה, תפקיד שמילא עד ינואר 1916.
קייזר נבחרה להשתתף בשיוט למרחקים ארוכים כדי לבחון את אמינות מערכת ההנעה החדשה של הטורבינה.
אל הספינה הצטרפו אחותה קניג אלברט והסיירת הקלה שטרסבורג ב"פלגה זמנית" מיוחדת.
השלישייה עזבה את גרמניה ב-9 בדצמבר 1913 והמשיכה למושבות הגרמניות במערב אפריקה.
הספינות ביקרו בלומה בטוגולנד, דואלה וויקטוריה בקמרון ובסווקופמונד בדרום מערב אפריקה הגרמנית.
מאפריקה הפליגו הספינות לסנט הלנה ולאחר מכן הלאה לריו דה ז'ניירו, והגיעו אליה ב-15 בפברואר 1914. שטרסבורג נותקה לביקור בבואנוס איירס, ארגנטינה לפני שחזרה לפגוש את שתי אוניות המערכה במונטווידאו, אורוגוואי.
שלוש האוניות הפליגו דרומה סביב כף הורן ולאחר מכן צפונה לולפראיסו, צ'ילה, הגיעו ב-2 באפריל ונשארו במשך יותר משבוע.
ב-11 באפריל, האוניות יצאו מולפראיסו למסע הארוך חזרה לגרמניה.
בנסיעה חזרה, האוניות ביקרו במספר נמלים נוספים, כולל באיה בלנקה, ארגנטינה, לפני שחזרו לריו דה ז'ניירו.
ב-16 במאי עזבו האוניות את ריו דה ז'ניירו למסע האוקיינוס האטלנטי; הם עצרו בכף ורדה, מדיירה, וויגו, ספרד כשהם בדרכם לגרמניה.
קייזר, קניג אלברט ושטרסבורג הגיעו לקיל ב-17 ביוני 1914. במהלך המסע נסעו האוניות כ-20,000 מיילים ימיים (37,000 ק"מ).
שבוע לאחר מכן, ב-24 ביוני, פורקה הפלגה הזמנית וקייזר חזרה לשייטת השלישית.
לאחר מכן קייזר השתתפה בתרגילי שייטת ביולי.
קייזר הצטרפה לצי הים הפתוח לשייט הקיץ השנתי שלו לנורווגיה ביולי 1914, כשבועיים לאחר רצח הארכידוכס פרנץ פרדיננד בסרייבו.
צי הים הפתוח, כולל קייזר, ערך מספר סריקות וגיחות לים הצפוני.
בערב 15 בדצמבר, צי הקרב הגרמני שכלל 12 דרדנוטים - כולל קייזר וארבע אחיותיה - ושמונה פרה-דרדנוטים הגיעו לטווח של 10 מיילים ימיים (19 ק"מ) משייטת מבודדת של שש אוניות מערכה בריטיות.
פול ערך סדרה של גיחות צי ב-1915 שבהן קייזר השתתפה; בראשונה ב-29–30 במרץ יצאה הצי לצפון טרשלינג וחזר ללא תקלות.
ב-17–18 באפריל, שם קייזר ושאר הצי חיפו על פעולת מיקוש של קבוצת הסיור II.
קבוצת הסיור השנייה ביצעה עוד מבצע הנחת מוקשים ב-17–18 במאי, קייזר ושאר הצי יצאו החוצה בתמיכה.
קייזר ושאר הצי הפליגו בתמיכה מרוחקת.
הוא התכוון בתחילה להתחיל את המבצע באמצע מאי, עד אז הנזק של זיידליץ ממוקש היה אמור להיות מתוקן - שר לא היה מוכן לצאת לפשיטה גדולה ללא כוחות סיירות המערכה שלו במלוא העוצמה.
קייזר ושאר שייטת אוניות המערכה השלישית היו היחידה המובילה של צי הים הפתוח; ארבע אוניות המערכה מסדרת קניג הובילו את הטור.
קייזר, ספינת הדגל של קונטר-אדמירל ה.
נורדמן, ניצבה ישירות מאחורי ארבע האוניות מסדרת קניג.
בין 17:48 ל-17:52, קייזר, קרונפרינץ, פרידריך דר גרוסה, וכל שמונה אוניות המערכה של שייטת I פתחו באש על כמה ספינות של שייטת הסיירות הקלות השנייה; קייזר, אוסטפריזלנד ונסאו ירו על אה"מ סאות'המפטון, אם כי רק נסאו הצליחה לקלוע מכה בסיירת.
בטווח של שמונה דקות, קייזר ירתה אחד-עשר מטחים בסאות'המפטון ללא הצלחה.
לאחר מכן, שייטת הסיירות הקלות השנייה נעה בחזרה אל מחוץ לטווח, לאחר שברחה ברובה ללא פגע.
בשעה 17:58 ציווה שר על הצי לנוע במהירות מרבית; המהירות הגדולה יותר של אוניות הסדרה קניג גרם למרחק בין קניג וקייזר להתרחב במהירות.
ב-18:05, סאות'המפטון שוב נכנסה לטווח, וקייזר פתחה באש.
קייזר ירתה ארבעה מטחים בטווח של , אם כי שוב מבלי לקלוע פגיעות.
אחרי שלוש דקות של ירי, התותחים של קייזר שוב השתתקו.
החל מהשעה 18:10, קייזר החלה לירות על אוניית המערכה מלאיה משייטת אוניות המערכה החמישית; בטווח של 25 דקות, קייזר ירתה 27 מטחים בטווח ממוצע של .
המשחתות הבריטיות נסטור ונומאד, שהושבתו מוקדם יותר במהלך חילופי האש, ניצבו ישירות בנתיב של צי הים הפתוח המתקדם.
קצת לפני 18:30, קייזר ושלוש האוניות האחיות שלה פתחו באש על נומאד עם הסוללות המשניות שלהן.
ברד של פגזים בקוטר 15 ס"מ ניתך על האונייה; הוצתה שריפה ופגז אחד פוצץ את מחסן התחמושת הקדמי של הספינה.
הירכתיים של נומאד שקעו תחילה בשעה 18:30. נסטור הושמדה בינתיים על ידי אוניות המערכה של שייטת I.
זמן קצר לאחר השעה 19:00, הסיירת הגרמנית ויסבאדן הושבתה על ידי פגז של סיירת המערכה הבריטית אינווינסיבל; קונטר-אדמירל פאול בהנקה על קניג ניסה לתמרן את השייטת השלישית כדי לחפות על הסיירת המוכה.
במקביל, שייטות הסיירות הקלות הבריטיות השלישית והרביעית החלו בהתקפת טורפדו על המערך הגרמני; תוך כדי התקדמות לטווח הטורפדו, הם המטירו אש תופת על ויסבאדן מהתותחים העיקריים שלהם.
שמונה אוניות המערכה של השייטת ה-III ירו על הסיירות הבריטיות, אך למרות שספג אשו מהתותחים העיקריים של אוניות המערכה הסיירות הבריטיות לא התרחקו.
בין 19:14 ל-19:17, קייזר ועוד כמה אוניות מערכה וסיירות מערכה פתחו באש על דיפנס ו-ווריור.
דיפנס נפגעה על ידי כמה פגזי קליבר כבדים מהדרדנוטים הגרמניות.
פגז אחד חדר למחסני התחמושת של הספינה ובפיצוץ אדיר השמיד את הסיירת.
בעוד ווריור צולעת מערבה, אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת של שייטת אוניות המערכה החמישית הצטרפה לצי הגדול כשנכנסה לקרב מצפון.
עם זאת, וורספייט נאלצה לגרור מחוץ לטור דרומה, לעבר הצי הגרמני המתקרב.
וורספייט ספגה אש עזה מאוניות המערכה הגרמניות המתקרבות; קייזר השיגה פגיעה בוורספייט שפגעה בהיגוי שלה ואילצה אותה לשוט במעגל, ללא שליטה.
לאחר השלמת שני מעגלים מלאים וספיגת 13 פגיעות כבדות, וורספייט חזרה לשליטה והצטרפה לשייטת.
עם זאת, עד השעה 20:00 שוב כשל ההיגוי, ולכן האונייה נאלצה לפרוש מהקרב.
עד השעה 20:15, הצי הגרמני התמודד בפעם השנייה עם הצי הגדול ונאלץ להסתובב; בכך התהפך סדר הטור הגרמני.
קייזר הייתה כעת האונייה החמישית מחלקו האחורי של הטור הגרמני, לפני ארבע אוניות המערכה מסדרת קניג בלבד.
קייזר נפגעה פעמיים ברצף מהיר על ידי פגזים בקליבר כבד, בשעה 20:23 ושלוש דקות לאחר מכן.
הפגזים הגיעו מתותחי ה- של אז'נקור.
פגז אחד חדר לסיפון העליון ונחת בתא אחסון ערסל מתחת לקזמט מס' 7; הפגז לא הצליח להתפוצץ ובמקום זאת התפרק בפגיעה, והצית שריפה קטנה שכובתה במהירות.
הפגז השני כנראה התפוצץ מחוץ לאונייה.
קצת לפני 21:30, קייזר, פרינצרגנט לואיטפולד ומארקגראף הבחינו בכוחות קלים בריטיים מתקרבים.
האוניות הגרמניות פתחו באש מטווח של כ- עם החימוש העיקרי והמשני גם יחד.
הסיירת הקלה קאליופ נפגעה קשות, מה שאילץ את הספינות הבריטיות לסגת.
קייזר הייתה האונייה השתים עשרה, במרכז מערך 24 הספינות.
שתי פגיעות הפגזים שספגה קייזר לא היו יעילות במידה רבה, ופצעו רק איש צוות אחד.
שאר הצי, כולל קייזר, היו אמורים להפליג מאחוריהם ולספק חיפוי.
שבועיים לאחר מכן, ב-4 בנובמבר, קייזר השתתפה במשלחת לחוף המערבי של דנמרק כדי לסייע לשתי צוללות U-20 ו-U-30 - שנתקעו שם.
ב-1 בדצמבר אורגנו מחדש שייטות צי הים הפתוח; קייזר ואחיותיה הועברו לשייטת אוניות המערכה החדשה שהוקמה עם קייזר בתור ספינת הדגל.
ב-1917 הוחזרה מדיניות לוחמת הצוללות הבלתי מוגבלת; על יחידות השטח של הצי הגרמני הוטל אפוא לחפות על היציאות והכניסות של הצוללות.
כתוצאה מכך, קייזר בילתה את רוב השנה במשמרות במפרץ הגרמני.
במאי 1917, קייזר נכנסה למעגן לצורך תחזוקה תקופתית.
ב-24 בספטמבר, קייזר עזבה את קיל, לכיוון הפוציגר ויק, שם נפגשה עם מספר אוניות מערכה אחרות.
משם, האונייה הפליגה לליבאו, אליה הגיעה ב-10 באוקטובר.
יומיים לאחר מכן, בבוקר 12 באוקטובר, קייזר, שאליה הצטרפו אחיותיה קייזרין ופרינצרגנט לואיטפולד, פתחה באש על סוללות החוף הרוסיות בכף הונדסורט.
ב-14 באוקטובר קייזר ירתה על המשחתת הרוסית גרום והשביתה את מנוע הספינה בפגיעה בודדת.
גרום נתפסה ונלקחה בגרירה, אבל היא תוקנה במהירות.
קייזר לאחר מכן הפגיזה עמדות רוסיות בכף טופרי ב-16 באוקטובר.
ב-31 באוקטובר קייזר ושאר היחידה המיוחדת נותקו מהמבצע ונשלחו חזרה לקיל, אליה הגיעו עד 2 בנובמבר.
קייזר חזרה שוב לים הצפוני ב-7 בנובמבר.
קייזר וקייזרין הוקצו לתפקידי סיור במפרץ ב-17 בנובמבר; הוטלה עליהם המשימה לספק תמיכה לקבוצת הסיור II (II SG) ולמספר שולות מוקשים.
שתי סיירות קלות בריטיות, קליפסו וקאלדון, תקפו את שולות המוקשים ואת ה-II SG בקרב מפרץ הלגולנד השני.
קייזר ואחותה התערבו ופגעו באחת מהסיירות הקלות.
שתי האוניות ירו לזמן קצר בסיירת המערכה ריפאלס, אך אף אחד מהצדדים לא קלע פגיעות והמפקד הגרמני לא הצליח ללחוץ על ההתקפה.
ב-2 בפברואר 1918 פגעה הסיירת הקלה שטרלזונד במוקש; קייזר הייתה בין אותן ספינות שהצטוו ללוות את הסיירת הפגועה בחזרה לנמל.
האונייה נכחה גם במהלך גיחת הצי ב-23–24 באפריל.
המבצע נועד ליירט שיירה בריטית בליווי כבד לנורווגיה ב-23–25 באפריל, אם כי המבצע בוטל כאשר לסיירת המערכה מולטקה נגרם נזק מכני.
בחודשים האחרונים של המלחמה קיבל קפטן הרמן באואר את הפיקוד על האונייה; תקופת הפיקוד שלו נמשכה מאוגוסט עד נובמבר.
קייזר הייתה אמורה לקחת חלק בפעולה אחרונה של הצי ימים לפני שביתת הנשק, מבצע שבו עיקר צי הים הפתוח היה אמור להגיח מבסיסו בווילהלמסהאפן כדי להכניס לקרב את הצי הגדול הבריטי.
קייזר טבעה ב-13:24; האונייה נמשתה בשנת 1929 ופורקה לגרוטאות ברוזית' החל משנת 1930.
קייזרין הייתה האונייה השלישית בסדרה של אוניות המערכה מדגם "קייזר" של הצי הקיסרי הגרמני.
השדרית של קייזרין הונחה בנובמבר 1910 במספנת Howaldtswerke בקיל.
היא הושקה ב-11 בנובמבר 1911 והוכנסה לצי ב-14 במאי 1913. האונייה צוידה בעשרה תותחי 30.5 סנטימטרים (12 אינץ') בחמישה צריחים תאומים, ומהירות מרבית של 22.1 קשרים (40.9 קמ"ש).
קייזרין נמשתה במאי 1936 ולאחר מכן פורקה לגרוטאות.
קייזרין הייתה באורך כולל של 172.40 מטרים (565 רגל 7 אינץ') וההדחק המקסימלי שלה היה 27,000 טונות (26,570 טונות ארוכות) בתפוסה מלאה.
בניסויים, תחנת הכוח הפיקה מהירות מרבית של 22.1 קשרים (40.9 קמ"ש).
מגדל הניווט של קייזרין היה משוריין בכבדות, עם 400 מ"מ (15.7 אינץ') בצדדים.
כמו בארבע האוניות האחרות בסדרה שלה, קייזרין נשאה רשתות נגד טורפדו עד לאחר קרב יוטלנד ב-1916.
האונייה הוזמנה תחת שם החוזה ארזאץ האגן כתחליף לספינת הגנת החוף המיושנת האגן.
קייזרין הונחה במספנת Howaldtswerke בקיל בנובמבר 1910. היא הושקה ב-11 בנובמבר 1911, ולאחר מכן הושלמה עבודת ההתאמה.
בטקס ההשקה, אדמירל הנס פון קסטר נשא נאום והנסיכה ויקטוריה לואיזה השיקה את האונייה.
צוות המספנה מסר את האונייה לצי ב-13 במאי 1913; היא נכנסה לשירות בצי למחרת.
במהלך ניסויים נפגעו מנועי הטורבינה של האונייה, ובעקבות כך קייזרין לא הצטרפה לצי עד 13 בדצמבר 1913.
לאחר שהצטרפה לשייטת אוניות המערכה השלישית בדצמבר 1913, קייזרין השתתפה באימוני הצי השגרתיים.
תרגילי השייטת נערכו בפברואר ולאחריהם תמרוני צי, שניהם בים הצפוני.
הצי התאמן שוב במאי, הן בים הצפוני והן בים הבלטי.
קייזרין עזבה את גרמניה ב-7 ביולי לשייט הקיץ השנתי לנורווגיה, אך הוחזרה בטרם עת ב-22 ביולי בגלל המתיחות הבינלאומית הגוברת בעקבות רצח הארכידוכס פרנץ פרדיננד.
עם החזרה לגרמניה, ב-24 ביולי הפליגה קייזרין לברונסבוטל, שם הייתה אוניית המערכה הראשונה שחצתה את תעלת הקייזר וילהלם שהועמקה לאחרונה.
ההפלגה דרשה הקלה במשקל, ותוך קצת פחות משתים עשרה שעות קייזרין יצאה מתאי השיט בהולטנאו בקיל שם פגשה את שאר השייטת שלה.
ב-31 ביולי חזרה כל השייטת לים הצפוני דרך התעלה.
בחצות הלילה ב-4 באוגוסט הכריזה בריטניה, עם הצי הגדול החזק שלה, מלחמה על גרמניה.
צי הים הפתוח, כולל קייזרין, ערך מספר סריקות וגיחות לים הצפוני.
בערב 15 בדצמבר, צי הקרב הגרמני שכלל 12 דרדנוטים - כולל קייזרין וארבע אחיותיה - ושמונה פרה-דרדנוטים הגיעו לטווח של 10 מיילים ימיים (19 ק"מ) משייטת מבודדת של שש אוניות מערכה בריטיות.
קייזרין יצאה לים הבלטי לאימון שייטת בין 23 ל-29 בינואר 1915. עם החזרה לים הצפוני, האונייה נכנסה למבדוק בווילהלמסהאפן לצורך תחזוקה תקופתית, שנמשכה בין 31 בינואר ל-20 בפברואר.
פול ערך סדרה של גיחות צי ב-1915 שבהן קייזרין השתתפה; קייזרין נכחה בגיחות ב-17–18 במאי, 29–30 במאי, 10 באוגוסט, 11–12 בספטמבר, ו-23–24 באוקטובר.
קייזרין נכחה במהלך גיחת הצי שהביאה לקרב יוטלנד שהתרחש ב-31 במאי וב-1 ביוני 1916; המפקד שלה באותה תקופה היה קפיטן צור זי קרל זייברס.
הצי הגרמני שוב ביקש למשוך ולבודד חלק מהצי הגדול ולהשמידו לפני שהצי הבריטי העיקרי יוכל להשיב.
במהלך המבצע, הייתה קייזרין האונייה השנייה בפלגה VI של שייטת III והאונייה השישית במערך, ישירות אחורי קייזר ולפני פרינצריגנט לואיטפולד.
בשעה 16:19, קייזרין נאלצה לעצור זמנית את הטורבינה על הציר המרכזי, מכיוון שהמעבה החל לדלוף.
הצוות הצליח להפעיל מחדש את המנוע לפני שקייזרין נכנסה לפעולה.
בסביבות השעה 17:40 ירתה הסיירת הקלה הבריטית נוטינגהאם טורפדו בודד לעבר קייזרין בטווח הקיצוני של לפחות , שלא הצליח למצוא את מטרתו.
לאחר ששר הורה לצי לפתוח באש, קייזרין ירתה לזמן קצר בסיירת המערכה ניו זילנד; קייזרין לא הצליחה לקלוע בה וב-17:54 ניו זילנד ושאר סיירות המערכה הבריטיות הגבירו מהירות ויצאו מחוץ לטווח.
קייזרין ושלוש האוניות האחיות שלה פתחו באש על נומאד עם הסוללות המשניות שלהן, בעוד נסטור הושמדה בינתיים על ידי אוניות המערכה של שייטת I.
בסביבות השעה 19:00 הגיע מערך הקרב הגרמני למגע עם שייטת הסיירות הקלות השנייה; קייזרין ירתה שלושה מטחים מהסוללה הראשית שלה לעבר סיירת לא מזוהה עם ארבע ארובות אך לא השיגה שום פגיעה.
קייזרין ירתה בתחילה באחת מאוניות המערכה בשייטת אוניות המערכה החמישית הבריטית וקלעה פגיעה; לפי היומנים של קייזרין האונייה המדוברת הייתה מלאיה.
לאחר שלוש דקות ירי לעבר מלאיה, קייזרין העבירה את האש לעבר דיפנס.
ברצף קצר, הדרדנוטים הגרמניות פגעו בדיפנס עם כמה פגזים בקליבר כבד.
לאחר התפוצצות דיפנס, קייזרין העבירה את האש שלה למטרה שלדעתה היא סיירת המערכה טייגר.
אובך כבד אילץ את קייזרין לנצור את האש אחרי שני מטחים.
הפנייה הפכה את סדר הקו הגרמני; קייזרין הייתה כעת האונייה השביעית מחלקו האחורי של הקו הגרמני.
קייזרין הייתה האונייה האחת עשרה, במרכז מערך 24 הספינות.
היא יצאה מהקרב ללא פגע.
שאר הצי, כולל קייזרין, היו אמורים להפליג מאחוריהם ולספק חיפוי.
שבועיים לאחר מכן, ב-4 בנובמבר, קייזרין השתתפה במשלחת לחוף המערבי של דנמרק כדי לסייע לשתי צוללות U-20 ו- U-30 - שנתקעו שם.
ב-1 בדצמבר אורגנו מחדש שייטות צי הים הפתוח; קייזרין ואחיותיה הועברו לשייטת אוניות המערכה החדשה שהוקמה, בעוד אוניות המערכה מסדרת קניג נותרו בשייטת השלישית יחד עם באיירן.
בעת מעבר תעלת הקייזר וילהלם ב-14 במרץ 1917, קייזרין קורקעה.
אחד מסנפירי השדרית שלה ניזוק וכ- של מים חדרו לאונייה.
התיקונים נערכו במספנה הקיסרית בקיל בין 15 ל-18 במרץ.
קייזרין חזרה לים הצפוני ב-30 במרץ ונשארה שם בשמירה עד 8 ביוני.
ב-9 ביוני היא הפליגה לאזור הבלטי לסדרת תרגילים בת חודש, שהסתיימו ב-2 ביולי.
היא חידשה את תפקידי השמירה במפרץ הגרמני ב-3 ביולי והמשיכה בתפקיד זה עד 11 בספטמבר, אז נותקה כדי להצטרף ליחידה המיוחדת שיועדה למבצע אלביון.
המבצע החל בבוקר 12 באוקטובר, כאשר מולטקה ואוניות השייטת השלישית ירו בעמדות רוסיות במפרץ טגה בזמן שקייזרין ושאר השייטת הרביעית הפגיזו סוללות תותחים רוסיות בחצי האי סורבה באסל.
על קייזרין, יחד עם קייזר ופרינצרגנט לואיטפולד, הוטל להשתיק את התותחים הרוסים בהונדסורט שעל אסל, שהפגיזו את מולטקה.
על קייזרין הוטל לדכא סוללה רוסית בזראל, אם כי ערפל כבד עיכב אותה מלירות לעבר היעד שלה.
הרוסים פתחו באש תחילה, אשר נענתה במהירות על ידי קייזרין וקניג אלברט.
פרידריך דר גרוסה באה לעזרת שתי האוניות; שלוש אוניות המערכה ירו בסך הכל 120 פגזים בקליבר גדול במשך שעה.
המטח הרוסי הרביעי כוון לעבר קייזרין, שהחלה לנווט בצורה לא יציבה כדי להימנע מירי הרוסים.
הירי הכבד הניע את רוב צוותי התותחים הרוסים לברוח מעמדותיהם.
בליל 15 באוקטובר, קייזרין וקניג אלברט נשלחו לחדש את מלאי הפחם שלהם בפוטציג.
ב-19 הצטרפה אליהם לזמן קצר בפוטציג פרידריך דר גרוסה, שהמשיכה לארנסבורג עם מולטקה.
למחרת בבוקר הורה ויצה-אדמירל ארהרד שמידט לפזר את היחידה הימית המיוחדת ולהחזירה לים הצפוני.
בהודעה למפקדת הצי, שמידט ציין כי "ניתן לנתק מיד את קייזרין וקניג אלברט מפוטציג לים הצפוני." לאחר מכן המשיכו שתי האוניות לקיל דרך דנציג; לאחר שהגיעו לקיל, הן חצו את תעלת הקייזר וילהלם בחזרה לים הצפוני.
לאחר הפעולה, קונטר-אדמירל לודוויג פון רויטר מתח ביקורת על מפקדה של קייזרין, קורט גראסהוף, על פיגור רחוק מדי מאחורי שולות המוקשים כדי לספק הגנה מספקת.
לאחר מכן הוא שוחרר מהפיקוד על האונייה.
קייזרין נכנסה למבדוק היבש לצורך תחזוקה ב-22 בדצמבר, והעבודה נמשכה עד 5 בפברואר 1918. הספינה השתתפה בגיחה חסרת התוצאות לנורווגיה ב-23–25 באפריל 1918, שנועדה ליירט שיירה מוגנת בכבדות בין בריטניה לנורווגיה; מודיעין גרמני פגום מנע מהגרמנים ללכוד את השיירה.
קייזרין הייתה אמורה לקחת חלק בפעולה אחרונה של הצי ימים לפני שביתת הנשק, מבצע שבו עיקר צי הים הפתוח היה אמור להגיח מבסיסו בווילהלמסהאפן כדי להכניס לקרב את הצי הגדול הבריטי.
לאחר שהספינות נכלאו, התותחים שלהן הושבתו באמצעות הסרת מכנסי התותחים שלהן והצוות של קייזרין צומצם ל-200 קצינים ומלחים.
קייזרין טבעה בשעה 14:00; היא נמשתה לאחר מכן ב-14 במאי 1936 ונגרטה מאוחר יותר באותה שנה ברוזית'.
קייזרין אונד קניגין מריה תרזיה הייתה אחת מהסיירות המשוריינות של צי האימפריה האוסטרו-הונגרית, והאוניה היחידה מסוגה.
בשל התיישנותה, היא לא מילאה תפקיד משמעותי במלחמת העולם הראשונה.
פירוש SMS הוא "אונית הוד מלכותו/ה" ובגרמנית: Seiner Majestät Schiff.
הספינה נבנתה במקור ונועדה להיות החברה השלישית ב"סדרת קרל הששי", ובמהלך הבנייה היא נקראה גם "Baunummer "C, כלומר יחידה עם שם הבנייה "C".
כבר בתחילת הבנייה נחשבה למיושנת, ובדיוק בגלל זה ביקשה מחלקת האוניות לשדרג אותה תוך פרק זמן קצר, תוך שינויים מהותיים בתוכניות.
דחיקתה הוגדלה ב-1,000 BRT (ברוטו רגיסטר טון), היא קיבלה שריון צד ומנועים חזקים יותר וארטילריה בינונית.
אף על פי שבהתחלה נראה היה שהסיירת תיבנה באנגליה - וחמש חברות אנגליות התמודדו בהליך המכרז הציבורי - בסופו של דבר זכתה בחוזה חברה מקומית: Stabilimento Tecnico Triestino מהעיר טריאסטה.
הנחת שדרית הספינה הייתה ב-1 ביולי 1891 בעוד ההשקה למים התרחשה ב-29 באפריל 1893. ההטמעה וכניסתה לשירות התעכבה מעט עד ה-24 במרץ 1895.
ב-1895 השתתפה בפתיחת תעלת קיל עם יחידה ימית אחרת.
ב-1897 השתתפה במצעד הצי הבינלאומי מול כרתים
בשנת 1898, השתתפה בשליחות קיץ לחוף האיים הקריביים לרגל מלחמת ארצות הברית-ספרד.
בין 1900 לבין 1902 בשירות במזרח אסיה עקב מרד הבוקסרים
עם התגברות מרוץ החימוש הספינה נבנתה מחדש, ולאחר 1910 מילאה תפקיד משמעותי בדרכי הים הזרות של האימפריה.
בין השנים 1911–1913 הוצבה כאוניית תחנה בדרכים הימיות של הלבנט.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה כבר לא נחשבה לבעלת יכולת לחימה.
בין 1914 לבין 1917 היא הייתה ספינת משמר בנמל שיבניק.
ב-7 בפברואר 1917 הפליגה לפולה, שם הוצאה מהמשירות.
מאז ואילך שימשה כספינת המגורים של צי הצוללות הגרמני הים תיכוני עד תום המלחמה.
באוקטובר 1918 היא עגנה בפולה כגוף ספינה שהוצאה משימוש.
בסוף ינואר 1920, ועדת הבוררות הימית של ההסכמה המשולשת בפריז העניקה אותה לבריטניה.
הצי הבריטי מכר אותה ל-Vaccaro & Co.
Steelworks האיטלקית, שגררה אותה לפורטופראיו (Portoferraio) באי אלבה ופירקה אותה שם.
קתרין בישופ , המכונה בדרך כלל קייט בישופ (Kate Bishop), היא דמות בדיונית המגולמת על ידי היילי סטיינפלד בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
בישופ היא קשתית מיומנת אשר גדלה להעריץ את הנוקם קלינט ברטון לאחר שהציל אותה ללא ידיעתו במהלך הקרב על ניו יורק.
שנים לאחר מכן, היא פוגשת אותו ומצטרפת אליו כדי לחשוף קנוניה פלילית והופכת לבת חסותו.
נכון לשנת 2023, בישופ הופיעה בסרט אחד: "המארוולס".
הדמות מופיעה בתפקיד ראשי במיני-סדרה "הוקאיי".
קתרין "קייט" בישופ נולדה לאלינור ודרק ממשפחת בישופ העשירה בעיר ניו יורק.
בשנת 2012, בישופ צופה בקלינט ברטון נלחם נגד יחידות צ'יטאורי במהלך הקרב על ניו יורק.
בלוויה שלו, בישופ נשבעת להפוך לגיבורה כמו ברטון, דבר שהוביל לאימוניה בקשתות, סיף, התעמלות ואמנויות לחימה.
בשנת 2018, בישופ שרדה את ההתפוררות.
בשנת 2024, בשבוע שלפני חג המולד, בישופ משתתפת באירוע צדקה עם אמה, מנהלת חברת "בישופ אבטחה".
היא לומדת שאימה מאורסת לג'ק דוקיין.
במהלך האירוע, בישופ מגלה מכירה פומבית מחתרתית של השוק השחור בה מוכרים שרידים ממתחם הנוקמים ההרוס.
ג'ק ודודו ארמנד דוקיין השלישי משתתפים במכירה.
מאפיית הטרנינגים קוטעת את האירוע ובישופ נלחמת בהם כשהיא עוטה את חליפת הרונין כדי להסתיר את זהותה.
היא מצליחה להימלט, אך קאז'י קאז'ימיארצק ממאפיית הטרנינגים מזהה אותה.
לאחר שחילצה כלב מהכביש – אשר מכנה לאקי, בישופ פוגשת את ברטון, אשר מתעמת איתה בנוגע לחליפת הרונין.
בישופ לוקחת את ברטון לדירתה, אבל הם מותקפים על ידי המאפיה, ומוצאים מחסה בדירה של דודתה של בישופ.
בישופ מתחילה לחשוד בג'ק ומגלה שהוא סייף מומחה, גילוי המוביל אותה להאמין שהוא הרג את ארמונד.
לאחר שברטון נחטף על ידי המאפיה, היא מנסה להציל אותו ללא הצלחה ונלכדת בעצמה.
בישופ וברטון מתעמתים עם מיה לופז, המנהיגה של המאפיה המחפשת נקמה על רצח אביה בידי רונין.
בישופ וברטון מצליחים להימלט לאחר מרדף מכוניות בו היא משתמשת בחיצי התחבולה של ברטון כדי להדוף את מאפיית הטרנינגים.
השניים מגיעים לפנטהאוז של אלינור כדי ללמוד עוד על הטרנינגים באמצעות מאגר הנתונים של החברה שלה.
אולם, בישופ ננעלת מחוץ לחשבון של אימה.
בעזרתה של לורה, אשתו של ברטון, בישופ וברטון מגלים שג'ק הוא המנכ"ל של Sloan Limited, תאגיד מעטפת שמלבין הון עבור מאפיית הטרנינגים.
בישופ מסיקה שברטון הוא רונין, אך סולחת לו במהרה כשהיא מבינה את הכאב שחש לאחר שאיבד את משפחתו במהלך ההתפוררות.
בישופ וברטון פורצים לדירתה של לופז כדי לאתר שעון רולקס שחולץ ממתחם הנוקמים ונגנב על ידי הטרנינגים.
הם מתעמתים עם לופז ועם המתנקשת האלמנה השחורה, ילנה בלובה.
ברטון מפסיק את השותפות עם בישופ כשהוא מבין כמה המצב בו הם מעורבים הפך למסוכן.
בדירתה, בישופ מותקפת על ידי בלובה, שחושפת ששירותיה נשכרו להרוג את ברטון.