tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1964 התמודד גבלדון ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה.
ב-1970 עבר לגור בסאיפאן עם אשתו השנייה (ממוצא יפני).
הוא חי שם כעשרים שנה, והחזיק בעסק לפירות ים.
הוא גם כתב ופרסם שם ב-1990 ספר זיכרונות בשם Saipan: Suicide Island.
ב-1995 חזר גבלדון לקליפורניה וב-2003 עקר לפלורידה.
בספטמבר 2004 השתתף גבלדון בטקס הוקרה שערך משרד ההגנה האמריקני לחיילים אמריקנים ממוצא היספני שלחמו במלחמת העולם השנייה.
גבלדון זכה גם לביטויי הוקרה אזרחיים מממשלת איי מריאנה הצפוניים (שסאיפאן וטיניאן כלולים בהם) וממועצות הערים של לוס אנג'לס ושיקגו.
גבלדון נפטר בפלורידה עקב מחלת לב ב-31 באוגוסט 2006. הוא נקבר בטקס צבאי בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
ב-2008 הושלמה הפקתו של סרט תיעודי על סיפורו של גבלדון בשם East L.A.
גבלדון הספיק לתת ראיון, שנכלל במסגרת הסרט.
ארגונים שונים בארצות הברית, ובהם מועצת העיר לוס אנג'לס, עסקו בשתדלנות למען המרת עיטור צלב הצי של גבלדון למדליית הכבוד של הקונגרס.
דרישותיהם נדחו, אך לאחר שהקהילה ההיספנית בארצות הברית הצטרפה לשתדלנות הובאה הסוגיה בפני משרד ההגנה האמריקני והיא עדיין נמצאת שם בעיון.
זה היה נוסח כתב העיטור שנלווה לצלב הצי, אשר הוענק לגבלדון:
"הסייר שהביא 973 שבויים", פרשיות נעלמות: לקט פרסומי "במחנה", כרך שלישי, תל אביב: משרד הביטחון, 1973.
גאי גרדנר הוא דמות בדיונית של גיבור-על הידוע כגרין לנטרן של תור הארד, שמופיע בחוברות הקומיקס בפרסומה של חברת DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Lantern Vol.2 #59 ממרץ 1968, והיא נוצרה על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר גיל קיין (שביסס את דמותו על-פי השחקן מרטין מילנר ועל-פי שמו של גרדנר פוקס).
גרדנר גויס לחיל הפקחים הירוקים ככוח גיבוי לגרין לנטרן מתור הכסף, האל ג'ורדן.
דמותו של גאי גרדנר הופיעה בשני פרקים בסדרת האנימציה באטמן: האמיצים והנועזים - "יומו של האביר האפל" ו"העין של דספרו", וכן בסדרות האנימציה ליגת הצדק - הדור הבא וגרין לנטרן: סדרת האנימציה.
וכן, גם בסרט הטלוויזיה של ליגת הצדק בגילומו של מת'יו סטל.
ביוני 2023 דווח שהשחקן נייתן פיליון יגלם את דמותו של גרדנר בסרט הקולנוע "סופרמן", העתיד לצאת לאקרנים בשנת 2025.
גאי גדל בבולטימור לרולנד ופגי גרדנר.
אביו היה אלכוהוליסט מתעלל שהרביץ לבנו ללא הרף.
גאי ניסה את כוחו בלימודים כדי לרצות את אביו, שבמקום זאת העדיף להרעיף שבחים ומחמאות על בנו בכורו, מייס, אחיו של גאי.
מקום המפלט היחיד של גאי היה בחוברות הקומיקס של "גנרל גלורי", מה שאף גרם לו למדל את תסרוקתו בתספורת קערה בדמותו של שותפו הצעיר ארני.
בהתבגרותו, גאי הפך לעבריין צעיר.
הוא חזר לדרך הישר בידי אחיו, שהפך לשוטר, ובסופו של דבר הלך למכללה, תמך בעצמו וסיים עם תואר בחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטת מישיגן, בה גם שיחק פוטבול עד אשר הסתיימה הקריירה שלו בעקבות פציעה.
לאחר המכללה, גאי עבד כעובד רווחה במקרים של אסירים ושיקומם.
אולם, הוא עזב את עבודתו מתוך חשש שהדבר יעורר בו את טבעו האלים בשנית, והפך למורה לילדים בעלי מוגבלויות.
הגרין לנטרן החייזרי המוצב בסקטור 2814, אבין סור, התרסק בכדור הארץ לאחר שנפצע אנושות.
כשהוא גוסס, טבעת הכוח שלו נשלחה לחפש מועמד מתאים להחליפו, ומצאה שניים: גאי גרדנר והאל ג'ורדן.
ג'ורדן היה קרוב יותר למקום התאונה, ולכן נבחר.
בסיפור מאוחר יותר של סדרת הקומיקס בוסטר גולד התברר, כי בוסטר הנוסע בזמן שכנע את גרדנר לבקר את אביו הגוסס, בכך הבטיח את בחירתו של ג'ורדן על פניו.
בעקבות כך, גרדנר נבחר ככוח גיבוי לג'ורדן במידה ומשהו ישתבש.
כשהתברר לג'ורדן הסטטוס הנוכחי של גרדנר כגיבוי אליו, הוא ביקש לארגן עמו פגישה אקראית ועד מהרה, השניים נהפכו לחברים.
בתחילה, גרדנר היה אדיש לזהותו הסודית של ג'ורדן, אך עזר לו בהמשך בהרפתקאותיו.
במהלך רעידת אדמה, גרדנר נפגע מאוטובוס חולף בשעה שניסה לעזור לאחד מתלמידיו.
במהלך תקופת התאוששותו, שומרי היקום גייסו את ג'ון סטוארט ככוח הגיבוי החדש של ג'ורדן.
מאוחר יותר, כאשר גרדנר ביצע את חובותיו כגיבוי לגרין לנטרן, הוא נתקל בסוללת הכוח של ג'ורדן, שהתפוצצה לו בפנים ולכדה אותו באזור הפנטום.
ג'ורדן וקרי לימבו, חברתו של גרדנר באותם ימים, האמינו כי הוא מת ופיתחו מערכת יחסים רומנטית שהובילה להצעת נישואין.
אולם, גרדנר הצליח להפריע למהלך טקס הנישואין ויצר קשר טלפתי עם לימבו.
התברר כי רצף האירועים - תאונת האוטובוס, התפוצצות סוללת הכוח, כליאתו באזור הפנטום וכן עינויו בידי גנרל זוד באזור הפנטום - השפיע על מוחו.
כאשר גרדנר שוחרר מאזור הפנטום, הוא לקה באירוע מוחי ושכב בתרדמת למשך מספר שנים.
במהלך המשבר בעולמות האינסופיים, שומרי היקום התפצלו לשתי סיעות לאחר שהתגלעו חילוקי דעות בניסיונם לפתור את המשבר.
המפקחים, קבוצת מיעוט בת שישה שומרים, חיקתה את אחיהם בכך שגייסה פקח ירוק שיתקיף וישמיד את כוחותיו האפלים של יקום האנטי חומר.
בשל סיבות שאינן ידועות, גרדנר הוחיה בידי קבוצת השומרים העריקה וניתנה לו טבעת כוח שאינה קשורה לסוללת הכוח הראשית שבאואה.
ניתנה לו גם משימה - לגייס ולפקד על האויבים החזקים והקטלניים ביותר ביקום במטרה לפתוח במתקפה על עולם הבית של אנטי-מוניטור.
האירוע מוחי אותו עבר גרדנר יצר אישיות חדשה, שחצנית, אלימה ולא יציבה.
גרדנר ראה את עצמו כפקח הירוק האחרון והאמיתי הנעלה מעל כולם, בעיקר מעל ג'ורדן.
חמישה מהשומרים העריקים נשחטו בידי גל של אנטי-חומר, והשישי התפייס עם שומרי היקום הנותרים.
גרדנר הצליח במשימתו לגייס אויבים למשימתו.
ג'ורדן וסטוארט מנעו ממנו את השלמת המשימה, שתוצאותיה לבטח יביאו להשמדת היקום.
בעקבות המשבר, השומרים ובנות זוגם הזאמארונות עזבו את היקום כדי ליצור דור חדש של שומרים.
גרדנר הוחזק בכוכב הלכת מאלטוס תחת השגחתו של השומר היחיד שנותר מאחור ושהפך לבן תמותה, אפא אלי אפסה (שנודע מאוחר יותר כשומר המטורף), כדי ללמוד את דרכי החיל - תהליך לו התנגד נמרצות.
בסופו של דבר, גרדנר נמלט וחזר לכדור הארץ, אך נלכד מחדש בידי אפא אלי אפסה ושני חברים ממשמר הכבוד של החיל מתוך כוונה להחזיר לרשותם את טבעת הכוח.
בבקשתה של קרי לימבו, ג'ורדן התחנן בשמו למתן חירותו, והדבר הוענק, אם כי ללא כל מילות תודה מצד גרדנר.
כתוצאה מגזירת דינו של סינסטרו בידי החיל, מרבית חברי החיל איבדו את טבעות הכוח שלהם וגרדנר היה מבין הפקחים הירוקים המעטים שנשארו.
לאחר הבסתו ומותו של השומר המטורף, השומרים חזרו והציבו את גרדנר כגרין לנטרן הרשמי של סקטור 2814 בזמן שג'ורדן הוצב לגייס חברים חדשים.
מיד לאחר שהשיג את חירותו ממאלטוס, גרדנר הצטרף לליגת הצדק בע"מ כשליגת הצדק התפרקה במהלך אירוע הקרוסאובר Legends.
במהלך שהותו בקבוצה, גרדנר התנגד למנהיגותו של באטמן ואף הזמין את האביר האפל לקרב אגרופים.
ימי חברותו בקבוצה היו מלאי עימותים ושינויי מצב רוח מצידו, בין היתר עם לובו, החיפושית הכחולה וסופרמן, מה שהוביל להתפטרותו מהקבוצה.
גרדנר היה מעורב במערכת יחסים רומנטית עם חברתו לקבוצה טורה אולפסדוטר, הידועה בכינוי אייס, ואף למד מעט נורווגית.
הרומן ביניהם נפסק בחטף כאשר מתה מידיו של אוברמאסטר, אך אירועים אחרונים גרמו להחייאתה מחדש.
לאחר שהשלים את משימתו לגייס חברי חיל חדשים, ג'ורדן שב לכדור הארץ לתבוע מחדש את תפקידו כגרין לנטרן של סקטור 2814. תגובתו של גרדנר הייתה להזמין אותו לקרב, בו המפסיד יעזוב את החיל.
גרדנר הפסיד וויתר על הטבעת שלו.
מעט לאחר מכן הוא יצא למסע להשיב את כוחו ואת זהותו.
לאחר שהיתל בלובו כדי לעזור לו, גרדנר פלש לכוכב הלכת קווארד ומצא את טבעת הכוח הצהובה של סינסטרו.
סדרת הקומיקס של גרדנר החלה כשהוא משתמש בטבעת הכוח הצהובה ועוטה תלבושת הדומה לחליפת הפקחים הירוקים שלו, רק שעשויה מבגדי רחוב.
טבעת הכוח הצהובה לא הזדקקה לסוללה כדי להיטען מחדש, אלא התמלאה מכוחן של טבעות הכוח הירוקות של הפקחים הירוקים עימם נלחם.
עובדה זו הוא גילה כאשר חבר החיל נלחם בו בשעה שטבעת הכוח הצהובה שלו התרוקנה.
גרדנר שב לכדור הארץ במטרה להילחם בסופרמן, אך בסופו של דבר הצטרף מחדש לליגת הצדק במטרה להילחם נגד המפלצת דומסדיי.
מאוחר יותר, גרדנר ניקה את שמו מאשמת רצח אותו ביצע שיבוט שלו, וגילה שאחיו מייס הפך לרוצח השכיר מיליציה.
לאחר קרב בין השניים, גרדנר החליט לנטול את זהות "הלוחם".
בסיפור מאוחר יותר, אשר סתר את אירועי גרין לנטרן: לידה מחדש, נודע כי גרדנר שמר על טבעת הכוח הצהובה שלו.
כאשר האל ג'ורדן השמיד את חיל הפקחים הירוקים תחת השפעתו של פאראלקס, שומר היקום גאנטת הגיע קודם לגרדנר והציע לו את טבעת הכוח האחרונה.
כאשר גרדנר סירב, גאנטת העביר את טבעת הכוח לקייל ריינר.
גרדנר הוביל קבוצת גיבורי על לאואה כדי לברר מה קרה לחיל.
הוא נלחם נגד פאראלקס, טבעת הכוח שלו הושמדה והוא נאלץ לחפש דרכים אחרות בחיפושו אחר כוח.
במשלחת ליער האמזונאס, גרדנר מצא גביע עם מי הלוחם.
הוא שתה מהם, והדבר הפעיל DNA חייזרי שהושתל במחזור הדם שלו לפני עידנים בידי גזע חייזרי בשם הוולדארים.
הוא גילה בעצמו כוחות חדשים שאיפשרו לו לשוב לסטטוס גיבור-העל וניהל בר בשם "ווריורז" (בתרגום לעברית: "הלוחמים"), ששימש כמקור להכנסה וכבסיס מבצעים בין הרפתקאותיו.
ימיו הראשונים כלוחם היו בהסתגלותו לכוחותיו החדשים.
היו לו קשיים להפוך את גופו לכל כלי נשק אשר חפץ בו, ושינויי הצורה שלו הקנו לו סבל רב.
לאחר התמוטטות שהובילה לעימות עם סופרמן וסופרגירל, בנוסף למסע חיפוש עצמי אל אבות אבותיו לכאורה, גרדנר יכל לבסוף להשתמש בכוחותיו כדי ליצור כלי נשק שאינם מבוססים על אנרגיה מתוך גופו, וכן ספיגת אנרגיה ושימושה בנשקיו.
יכולת נוספת, אם כי השתמש בה לעיתים נדירות, הייתה להשתמש בידע לוחמים חייזריים מרחבי החלל והזמן.
לגרדנר היו מספר אויבים בתקופה זו, ביניהם מייג'ור פורס, הנחש השחור, סלדג', ג'ו הכפיל, מרטיקה, טורמוקס ודמנטור.
במהלך מאבקו של גרדנר בדמנטור, הוא למד שגם אויבו היה תוצר פיתוח וולדארי, לאחר שאביו אנס אישה וולדארית.
דמנטור נשלח לגיהנום, שם התגלה כי הוא זה שאחראי למצבי הרוח המשתנים של גרדנר לאורך השנים.
בחוברת האחרונה של כותר זה, גרדנר התעמת עם "משפחתו" החדשה, וגילה גם כוח חדש - היכולת להחלים מפציעות אנושות.
לאחר שכותר הלוחם בוטל, גרדנר המשיך להופיע ביקום DC, במיוחד בהרצת החוברות הראשית של גרין לנטרן בהן הופיע ריינר, וכן ככוח רזרבי בליגת הצדק.
הוא נחשב למת באירוע הקרוסאובר "עולמנו במלחמה", אך התגלה לבסוף לכוד בכיס הגיהנום, בארץ פוקוליסטן של גנרל זוד.
לאחר ששחרר את עצמו, כוחות הלוחם שלו התגברו, והוא הכריז שזהו תפקידו לבצע פעולות שאינן אתיות ואשר אותן גיבורי על לא עושים.
אולם, דרך זו הייתה קצרת מועד.
במהלך המיני סדרה גרין לנטרן: לידה מחדש בשנת 2005, ה-DNA הוולדארי של גרדנר משוכתב בידי ה-DNA האנושי שלו באופן פתאומי בשעה שפאראלקס השתלט עליו ועל חברי חיל נוספים.
טבעת הכוח של ג'ורדן משוכפלת, והטבעת של גרדנר חוזרת אליו.
בסופו של דבר, פאראלקס מובס בעזרת כוחותיהם המשולבים של כל חמשת הגרין לנטרנים.
לאחר מכן, שומרי היקום בוחרים בגרדנר כחבר בכיר בחיל הפקחים הירוקים.
במהלך המיני סדרה "חיל הפקחים הירוקים: היטענות מחדש" משנים 2005–2006, השומרים בוחרים בגרדנר להיות אחד משלושת המדריכים הראשיים של החיל, יחד עם קילווג וריינר.
שלישייה זו אחראית לאימונו של חיל חדש שיבחר, שמספר חבריו יעמוד על 7,200 חברים, שניים לכל סקטור בחלל העצום.
גרדנר אינו מרוצה ממעמדו החדש, וכשהוא מתלונן בפני השומרים נאמר לו כי הצלחה בתפקיד זה תוביל אותו למעמד חדש בקרב החיל.
גרדנר משחק תפקיד חשוב בהתקפת גילדת העכבישים על אואה.
בלמדו כי החניכה סוראניק נאטו נעלמה בתוך מערכת הכוכבים וגה האסורה למעבר - לאחר עסקה שערכו שומרי היקום עם גילדת העכבישים האוסרת על חברי החיל לעבור במקום, גרדנר וריינר מובילים משימת הצלה תוך הפרה חמורה של חוקי החיל.
במהלך שהותם במערכת הכוכבים, הם מגלים את קן הגילדה וקובעים כי מטרתם הבאה היא השמש של אואה.
בשובם בדיוק כאשר ההתקפה מתחילה, גרדנר מקבץ את חניכי החיל המפוחדים ומגייס אותם בנאום שמרשים אף את יריבו משכבר ימים, האל ג'ורדן.
ביצועיו של גרדנר בהדיפת המתקפה מביאים לקידומו כפקח מספר אחד של משמר הכבוד, עמדה של סמכות מעל שאר הפקחים הירוקים.
בתפקיד חדש זה, מצופה מגרדנר "לחשוב מחוץ לקופסה" ולעשות את התפקידים שפקחים ירוקים אחרים אינם מסוגלים לעשות, דבר שמתאים ביותר לאישיותו חמומת המזג.
בתפקידו החדש כפקח מספר 1, גרדנר מוביל את החיל בהגנת אואה מפני סופרבוי פריים.
הוא יוצר חומת אנרגיה כדי להאט את קצב את התקדמותו של הנער הזועם ומורה על "קוד 54", המאשר שימוש בכוח קטלני.
גרדנר מפקח על לכידתו וכליאתו של סופרבוי-פריים באוכל-שמשות אדום, שסופק בידי דונה טרוי, וכן מארגן כוח שמירה של חמישים פקחים ירוקים למניעת בריחתו.
גרדנר נראה במהלך השנה שלאחר אירועי המשבר האינסופי כשהוא מבצע משימות שונות מטעם החיל, ללא כל נטילת חופשה או היעדרות (אם כי הוא נראה בכדור הארץ לעיתים במיני סדרה "52", מה שהוביל למסקנה שגרדנר חמק מעיניהם המשגיחות של השומרים).
כאשר מוענקת לו חופשה כעבור שנה, הוא מותקף בידי הנבל בולפונגה, שנטר לו טינה לאחר המתקפה על מערכת הכוכבים וגה.
גרדנר עזר לג'ורדן במשימה סודית לכוכב הלכת של הציידים ממאדים, והודות להם שוחררו מספר פקחים ירוקים אבודים (ביניהם אריסיה, צ'סלון, ג'ק טי צ'אנס, גראף טורן, האנו, ק'האאן, ליירה ובודיקה), שנכלאו בידי סייבורג סופרמן.
לאחר שובו, גרדנר נענש על ידי שומרי היקום לעבודת שמירה בת חודש ימים על כלאו של סופרבוי-פריים.
חברי החיל אשר נמנו בין שורות משמר הכבוד, כמו גרדנר, הורשו לעבור על החוקים שלוש פעמים בטרם גורשו מהחיל.
גרדנר שויך לזמן מה ליחידת המבצעים המיוחדים "הגווייה" (The Corpse, על משקל The Corps - החיל), שבה חברי חיל ויתרו על טבעותיהם תמורת כוחות חמקניים יותר שניתנו להם בידי שומרי היקום למשימות חשאיות ומסוכנות ביותר.
גרדנר לקח חלק במשימה למצוא את ואן דאגל, ראש החטיבה לשעבר, שלקח עליו שליטה והובילו לעולם ביתם של "השליטים", גזע של מדעני-על הנוטרים טינה לכדור הארץ.
יחדיו, הם הביסו את דומינאטור, אם כי השימוש של החטיבה בכוח קטלני לא היה לראות עיניו של גרדנר.
הוא הודיע לואן דאגל כי אין הוא מעוניין להיות חלק מצוותו, וכתגובה מחק ואן דאגל את זכרונו, בציינו כי "בני האדם לא קורצו מהחומר הנדרש".
בסיפור "מלחמת חיל סינסטרו", סופרבוי-פריים וסייבורג סופרמן ברחו מכלאם כאשר חיל סינסטרו התקיף את אואה והרג את חברי החיל השומרים על אוכל השמשות האדום.
גרדנר נלכד בידי פאראלקס יחד עם חבריו לחיל ג'ורדן וסטוארט ומובל למעצר בכוכב הלכת קווארד אשר ביקום האנטי חומר.
הם מוחזקים כאסירים בידי ליסה דראק, שמאלצת אותם לחיות מחדש טרגדיות מעברם.
ג'ורדן מצליח להביס את ליסה ולשחרר את גרדנר ואת סטוארט מסיוטיהם.
במהלך התגרה לאחר בריחתם, פאראלקס כמעט ושובר את מפרקתו של גרדנר.
הפקחים הירוקים משחררים את איון מאחיזתו של אנטי-מוניטור, ושבים ליקומם, רק כדי לגלות שכדור הארץ נמצא תחת מצור בידי חיל סינסטרו העצום בגודלו.
עם תחילת המתקפה על כדור הארץ, סייבורג סופרמן וסופרבוי-פריים מתקיפים את סופרמן, וג'ורדן מתעמת מול פאראלקס - שהשתלט על גופו של ריינר והעומד להרוג את משפחתו של האל.
בניסיון לשבור את אחיזתו של פאראלקס בריינר, סטוארט מורה על גרדנר להשיב את הציור אותו הזכיר ריינר לפני חטיפתו.
כאשר גרדנר עף מעל הר ראשמור בדרכו לאסוף את הציור, הוא נארב על ידי כוחותיו של סינסטרו.
שניות לאחר מכן מופיעים חברי החיל, שנקראו לגבות את גרדנר.
גרדנר חוזר עם הציור ומציג אותו בפניו של פאראלקס, וג'ורדן מצליח להשתמש בציור כדי לשלב את כוחותיהם ולעזור לריינר להתגבר על פחדיו ולהשתחרר מאחיזתו של פאראלקס.
פאראלקס, כעת בצורתו האנרגטית כחרק, נכלא בידי שומרי היקום לשעבר גאנטת וסאיד בארבע סוללות הכוח של הפקחים הירוקים מסקטור הארץ.
בסוף עלילת "מלחמת חיל סינסטרו", היה זה גרדנר שהשליך את ספינת המלחמה המאסיבית "עולם מלחמה" על אנטי-מוניטור בניסיון להביסו.
לפני כן, גרדנר מודבק בוירוס החייזרי דספוטליס ונרפא בידיו של ליזל פון, וירוס אבעבועות שחורות תבונתי של חיל הפקחים הירוקים.
כמו כן, גרדנר מאוחד בשנית עם אייס, חברתו לשעבר, כאשר זו הוחזרה לחיים.
לאחר מספר ניסיונות לגור ביחד על כוכב אואה, השניים נפרדים והיא עוברת לגור בכדור הארץ.
באירועי "הלילה האפל ביותר", חברי חיל אלפא לנטרן מקבלים פקודה לגזור את דינם של חברי חיל סינסטרו ואסירים נוספים.
גרדנר וריינר מתנגדים להחלטה זו מכיוון שדרך פעולה שכזו תוביל את החיל במשעול אפל, אולם השומרים מסרבים לשעות לעצתם.
כתגובה לכך שפקפקו בהם, השניים מוצבים חזרה בכדור הארץ.
לאחר שהשתתפו בטקס אשכבה לחברים שנפלו בקוסט סיטי, גרדנר וריינר שבים לאואה ונתקלים בשובל עצום של טבעות כוח שחורות.
חרף נסיונותיהם להדוף אותם, טבעות הכוח מגיעות לקריפטה שבכוכב הלכת אואה ומחיות מחדש את כל חברי החיל המתים כפקחים שחורים.
גרדנר מוצא עצמו נלחם בחבריו לשעבר שמתו.
בנסיונותיו לעצור בעדם מלהגיע לסוללת הכוח הראשית ולהשמיד את כוח הרצון, גרדנר עוזר לשחרר את הפקח האדום וייס, שעושה את דרכו בין הפקחים השחורים ללא רחמים ופוגע ביכולתם לחזור מחדש מהמתים.
אולם, האלפא לנטרן צ'סלון הורג את וייס בהאמינו שזה ברח מכלאו, ומותקף בידי פקחים שחורים שמסירים את סוללת הכוח מחזהו.
כאשר הסוללה עומדת להתפוצץ, ריינר לוקח אותה ומושך אחריו עדר של פקחים שחורים.
הוא אוטם את כולם - יחד איתו - בבועת אנרגיה, והסוללה מתפוצצת.
מונע בידי זעם בלתי נשלט בעקבות מותו של ריינר, גרדנר מחפש את טבעת הכוח האדומה של וייס, שהופכת אותו לפקח האדום של סקטור 2814. כעת גרדנר שואב את כוחו הן מטבעת הכוח הירוקה והן מהאדומה, והוא מסוגל להשמיד פקחים שחורים המתקרבים אליו ללא כל מאמץ.
אולם, החייאתו המחודשת של ריינר בידי חברת כוכבות הספיר מירי ריאם אינה מרככת את זעמו של גרדנר - כשמוגו נפטר מגופותיהם הנותרות של הפקחים השחורים, גרדנר מפנה את זעמו הרצחני לעבר חבריו מהחיל.
מוגו, חבר החיל וכוכב לכת, מצליח לעצור את זעמו של גרדנר בכך שיוצר בעזרת טבעת הכוח שלו מבנה אנרגטי המייצג את מאבקו הפנימי של גאי, שמחליש אותו, וכן מניח אותו בבריכה של עלוקות המטהרות את דמו המזוהם מזעם.
גרדנר שב לסורו, אך מיודע בידי חבר שבט אינדיגו מונק כי רק אורו של פקח כחול מסוגל לרפא אותו לחלוטין.
לאחר מכן, החבורה נקראת לכדור הארץ בקרב נגד נקרון, מנהיג חיל הפקחים השחורים.
הקרב נוצח, ואור לבן מחייה מחדש מספר גיבורי על ונבלים, ביניהם מקסוול לורד.
גרדנר מנסה לעצור בעדו, אך מושפע מנטלית ומשחררו.
לאחר אירועי "הלילה האפל ביותר", גרדנר מככב בסדרת כותרים בשם "לוחמי הברקת".
גרדנר מגיע לכוכב הלכת אודים כדי למצוא מרפה לקשר שנוצר בינו לבין טבעת הכוח האדומה.
אולם, הפקחית האדומה בליז מונעת ממנו את הריפוי הנחוץ.
גרדנר מחליט לא לקחת את התרופה, בהאמינו כי המשימה אותה הוא מתכוון לעבור דורשת שימוש בזעם הרסני.
בשעה שהוא חוקר דליפת כוח מסתורית יחד עם קילווג ואריסיה, גרדנר מקיא דם ללא רצונו, כאשר דם זה הופך לראשו של אטרוסיטוס, מנהיג חיל הפקחים האדומים.
גרדנר נאלץ להודות בפני חבריו לחיל שהוא הקיא במשך הזמן כמויות דם, מה שהביא לאירועי העתיד לבוא וקשר את גורלו בזה של אטרוסיטוס.
קילווג ואריסיה נוטשים אותו לאנחות, נגעלים מעצם העובדה שגרדנר לא שיתף אותם בידע זה.
גרדנר ובליז מצליחים למצוא את מקורה של דליפת האנרגיה בדמותו של זרדור, שר מלחמה חייזרי טלפתי.
הוא מותקף בידי סודאם יאט, שמהמם ומותיר אותו כמאכל לנחש המחמד של זרדור.
לפני שהוא נאכל חי, גרדנר מוצא את בליז ובעזרתה מפעיל את אנרגיית הפקחים האדומים שבו ומצליח להימלט מאחיזתו של זרדור.
הוא ובליז משחררים את קורבנותיו של זרדור משליטתו, כאשר בליז שולחת אותם לביתם וגרדנר נאבק בשר המלחמה.
הוא כמעט ונהרג, אך ניצל בהתערבותם של קילווג ואריסיה.
זרדור מצליח להימלט, כאשר סודאם יאט עדיין תחת שליטתו.
גרדנר מנסה להורגו, אך אריסיה עוצרת בעדו.
כשהחבורה חוזרת לאואה כדי לתדרך את שומרי היקום על קורותיה, הם מרגישים את כוחו של פאראלקס, שהוחדר לסוללת הכוח הראשית בידי קרונה.
גרדנר וקילווג מצליחים להתנגד, אך אריסיה - יחד עם פקחים ירוקים נוספים - נופלים תחת השפעתו ומתקיפים אותם.
קילווג שולח את גרדנר להזעיק עזרה, וזה קורא לג'ורדן להיפגש עמו בבסיס סודי על כוכב לכת מרוחק.
בהגיעם למקום, השפעתו של פאראלקס גורמת להם להילחם אחד נגד השני, מה שמאלץ אותם להסיר את טבעות הכוח הירוקות.
הם פוגשים בקייל ריינר ובג'ון סטוארט, וג'ורדן - המחזיק בטבעות הכוח של מנהיגי חילות הצבעים - מציע להם אלטרנטיבה לטבעות הכוח הירוקות.
גרדנר בוחר בטבעת הכוח האדומה, בציינו את ניסיונו הקודם עם חיל הפקחים האדומים.
בעזרת כוחותיהם החדשים, הם עוזרים לגאנטת למנוע טבח של הפקחים הירוקים, עד אשר הם מותקפים בידי מוגו.
הם מצליחים להימלט ונפרדים לשתי קבוצות - ריינר וסטוארט נשלחים לעצור בעד מוגו מלשלוח טבעות כוח מזוהמות לאורכו של היקום, בעוד גרדנר וג'ורדן מגיעים לסוללת הכוח הראשית כדי לשחרר את פאראלקס מאחיזתו בה.
השניים מותקפים בידי שומרי היקום, הנמצאים תחת שליטתן של ישויות הרגש.
חרף ניסיונותיו של גרדנר להשתמש בכפפת השריון של קרונה, הוא וג'ורדן מובסים ונלקחים אל קרונה, המתכוון להופכם לשומרים החדשים.
השמדתו של כוכב הלכת מוגו יוצר מספיק הסחת דעת בשביל הימלטותם, והם נפגשים יחד עם ריינר וסטוארט בסוללת הכוח הראשית.
בהפצרתו של גאנטת, גרדנר עונד את טבעת הכוח הסגולה, ג'ורדן את טבעת הכוח הכתומה, ובעזרת עוצמת הספקטרום הרגשי (במיוחד שילוב שתי טבעות הכוח של גרדנר - האדומה והסגולה, המביעות הן את האהבה לחיל והשנאה היוקדת בו) מנפצים את סוללת הכוח הירוקה ומשחררים את פאראלקס מתוכה.
כאשר משימתם הושלמה, גרדנר מבקש מריינר לנקות אותו משרידי אנרגיית הפקחים האדומים בעזרת טבעת הכוח הכחולה, וכולם עונדים מחדש את טבעות הכוח הירוקות לעימות סופי נגד קרונה.
בהמשך, גרדנר מצוות לסטוארט כחלק מכוח תקיפה של פקחים ירוקים כדי לשמור על השלום, כחלק מהרצה מחודשת שהחלה בספטמבר 2011 של כותרי "חיל הפקחים הירוקים", לאחר אירועי פלאשפוינט.
בהמשך, ג'ורדן מגורש מהחיל בעקבות אירועי מלחמת הפקחים הירוקים, ריינר מגורש בעקבות הברית שכרת עם יתר מנהיגי חילות הפקחים בכותרי "השומרים החדשים", ואילו סטוארט מועמד למשפט בעקבות הריגתו של חבר לחיל.
מאורעות אלו מאלצים את שומרי היקום לקדם את גרדנר בדרגה לתפקיד "זקיף הפקחים", ולהורות לו לשמור על קבוצת שגרירים בדרכם לוועידה חשובה.
באירועי "עלייתו של הצבא השלישי", בהם שומרי היקום מתגלים בבוגדנותם ויוצרים צבא אשר יחליף את חיל הפקחים הירוקים, קבוצתו של גרדנר נשאבת לתוך הצבא השלישי, והוא נמלט מהם בעור שיניו ובעזרת כוח רצונו בלבד.
מותם של השגרירים גורם לשומרי היקום לפטר את גרדנר מהחיל מתוך מטרה לכפר על מעשיו.
לאחר אירועי פלאשפוינט, דמותו של גרדנר הופיעה בסדרת החוברות של חיל הפקחים האדומים, וזאת לאחר שג'ורדן שלח אותו להסתנן לתוך שורותיהם.
גרדנר הביס את אטרוסיטוס בקרב על המנהיגות, ולקח שליטה על החיל.
גאי גרדנר אומן להשתמש בטבעת הכוח הירוקה של חיל הפקחים הירוקים, אשר מוגבלת רק בזכות כוח רצונו של העונד אותה.
מאוחר יותר, הוא משיג את ידו על טבעת הכוח הצהובה של סינסטרו, שהתבררה כמבוססת על יכולתו של העונד אותה להשליט פחד על סובביו.
הוא השתמש בשתיהן ליכולות בסיסיות כיצירת חומרי אנרגיה, תעופה והקרנת אנרגיה.
בחוברת האחרונה של סיפור גרין לנטרן: לידה מחדש מצוין כי טבעת הכוח של גרדנר זוהרת באנרגיה תמידית, כאילו אין היא מסוגלת לאצור בחובה את כוח רצונו הבלתי נדלה של גאי.
בעקבות מותו של קייל ריינר, הזעם של גרדנר איפשר לטבעת הכוח האדומה להיקשר אליו ולהעניק לו את היכולת ליצור להבות נפלם שבערו אפילו בחלל.
שלא כמו רוב חברי הפקחים האדומים, גרדנר שמר על האינטליגנציה שלו, וכמו ג'ורדן בעת שנשלט בידי הטבעת האדומה, יכל ליצור חומרים מוצקים מהלהבות.
שלא כמו ג'ורדן, טבעת הכוח הירוקה של גרדנר הייתה עדיין פעילה ואיפשרה לו לשלב בין שני הכוחות ולהחריב את הפקחים השחורים ואת טבעותיהם.
כוחותיו הוולדארים של גרדנר כוללים יכולת שינוי צורה בלתי מוגבלת, שבה הוא מסוגל ליצור כלי נשק מתוך גופו.
בתחילה, שינויי הצורה גרמו לו לסבל רב, ובמהלך שובו של פאראלקס הוא סבל מפרץ אנרגיה על-אנושי ויכולותיו הוולדאריות עברו נסיגה.
באירועי גרין לנטרן: לידה מחדש, הוא התעורר וקיבל לרשותו את טבעת הכוח של ג'ורדן, ששכפלה עצמה, ושב לחובותיו כפקח ירוק.
גאי צ'יימברס הוא פזמונאי ומפיק מוזיקלי אנגלי.
במהלך הקריירה עבד צ'יימברס עם זמרים ולהקות מצליחים בהם רובי ויליאמס וקיילי מינוג וזכה בשלושה פרסי אייבור נובלו ובשלושה פרסי המוזיקה הבריטית.
בתחילת שנות התשעים הקים צ'יימברס להקה בשם "The Lemon Trees".
בשנת 1993 הוציאה הלהקה אלבום בשם "Open Book" וב-1995 התפרקה הלהקה.
צ'יימברס התחיל לעבוד עם ויליאמס עוד מראשית קריירת הסולו של ויליאמס והיה שותף בכתיבת ובהפקת כמה מאלבומיו המצליחים:
גטאנו אלברטו "גאי" לומברדו היה מוביל הרכב קנדי-אמריקאי.
ידוע במיוחד בשל עיבודיו המתקתקים לסטנדרטי ג'אז והופעות ערב ראש השנה האזרחית שארגן בניו יורק, במסגרתן אירח אמנים שונים, ששודרו ברדיו ובטלוויזיה מ-1929 ועד 1976, שנה לפני מותו.
לומברדו נולד בלונדון למהגרים מאיטליה.
אביו היה זמר בריטון שלימד את ילדיו נגינה על מנת שיוכלו ללוות אותו.
לומברדו למד כינור והופיע עם אחיו החל מ-1914. במהלך שנות העשרים המאוחרות ושנות השלושים הקליטו האחים לומברדו עבור "תקליטי בראונסוויק" (שנרכשו ב-1929 על ידי דקה).
המוזיקה שלהם הייתה מוזיקת ביג בנד "מתוקה", פופולרית וקלה להאזנה ולריקודים.
בין 1929 ל-1959 ניגן לומברדו והוביל את להקת מסעדת "גריל רוזוולט" במלון רוזוולט בניו יורק ה"רויאל קנדיאנס".
ההופעות שארגן בערב ראש השנה האזרחית היו לשם-דבר ושודרו ברדיו לרחבי ארצות הברית (עד 1956 ב-CBS ומ-1957 ב-NBC).
ב-1960 עבר לומברדו למלון וולדורף-אסטוריה והופעות ראש השנה שודרו בטלוויזיה עד 1976. בתוכנית נוגנו עיבודים לשירי השנה החולפת ושובצו בה מעברים לדיווחים חיים מכיכר טיימס.
ב-1938 קיבל לומברדו אזרחות של ארצות הברית.
לומברדו מת בביתו ביוסטון, טקסס מהתקף לב.
בעיר הולדתו, לונדון, אונטריו, היה מוזיאון לזכרו בין 1980 ל-2007.
בסרטם של הביטלס "צוללת צהובה" מוזכר שמו כאחד מה"בלו מיניס" הרעים.
גאי לינדזי סקוט הוא פוליטיקאי זמבי שכיהן כנשיא זמביה בפועל מאוקטובר 2014 עד ינואר 2015.
סקוט נולד ב-1944 בעיר ליווינגסטון בדרום זמביה, אז מושבה בריטית בשם רודזיה הצפונית.
אביו, מהגר מסקוטלנד, היה מתומכי התנועה לעצמאות זמביה.
את לימודיו האקדמיים עשה בבריטניה, ולאחר שובו למולדתו השתלב בפוליטיקה הזמבית.
ב-1990 היה בין הפעילים בתנועה למען דמוקרטיה רב-מפלגתית (MMD).
סקוט שימש כסגנו של הנשיא, מייקל סאטה משנת 2011 ועד מותו של סאטה ב-28 באוקטובר 2014. לאחר מותו של סאטה כיהן סקוט כנשיא בפועל במשך כשלושה חודשים, עד לכניסתו לתפקיד של הנשיא הנבחר הבא, אדגר לונגו.
הוא היה הנשיא הלבן הראשון בזמביה והראשון באפריקה מאז נשיא דרום אפריקה פרדריק וילם דה קלרק שסיים את תפקידו ב-1994.
גאי תאודור סבסטיאן הוא זמר ופזמונאי אוסטרלי.
סבסטיאן הוא זוכה העונה הראשונה של תוכנית המציאות האוסטרלית אוסטרליין איידול, המקבילה לאמריקן איידול.
כמו כן, היה שופט בין השנים 2010–2012 בתוכנית המציאות The X Factor בגרסתה האוסטרלית.
סבסטיאן הוציא שמונה אלבומים שהגיעו לטופ 10, כאשר שניים מתוכם הגיעו למקום הראשון.
כל אחד משבעת אלבומיו הראשונים הגיעו למעמד של אלבום פלטינה או אלבום יהלום.
בנוסף, 12 סינגלים שהוציא סבסטיאן הגיעו לטופ 10, כששישה מתוכם הגיעו אל המקום הראשון.
סבסטיאן הוא הזמר האוסטרלי היחיד ששישה מהסינגלים שלו הגיעו למקום הראשון באוסטרליה, והוא ממוקם במקום השלישי בצמרת הסינגלים האוסטרלית.
שמונה מתוך הסינגלים שלו קיבלו מעמד פלטינה.
סבסטיאן הגיע לטופ 10 בניו זילנד עם אלבום ושישה סינגלים, כששניים מתוכם מגיעים אל המקום הראשון, וכן הגיע למעמד פלטינה ושלושה זהב.
הסינגל שלו, "Battle Scars" ("צלקות קרב"), אותו ביצע יחד עם הראפר האמריקאי לופה פיאסקו, הגיע למקום השני בנורווגיה, ואל המקום ה-71 בבילבורד הוט 100 שם שהה במשך 20 שבועות.
סבסטיאן עבד עם זמרים אמריקאים נוספים, ביניהם רובין ת'יק, ג'ון מאייר, ג'ורדן ספארקס ואיב.
ב-4 במרץ 2015 נבחר לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2015 עם השיר "Tonight Again".
במהלך הקריירה שלו, סבסטיאן היה מועמד ל-24 פרסים מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, המקבילה לאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, מתוכם זכה ב-4 פרסים.
סבסטיאן שר במספר אירועים מיוחדים, ביניהם הופיע מול בנדיקטוס השישה עשר, אופרה וינפרי ואליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
לסבסטיאן ישנה מחויבות חזקה לצדקה, והוא השגריר של ארגון הצדקה World Vision Australia באוסטרליה, וכן של הצלב האדום האוסטרלי.
גיא סבסטיאן נולד בעיר קלאנג שבמדינה סלנגור, מלזיה.
אביו איוון נולד גם הוא במלזיה והוא ממוצא סרי לנקי וטמילי ועם שורשים פורטוגלים.
אימו היא ממוצא אנגלי ופורטוגלי והיא גדלה בהודו.
הוריו נפגשו כאשר אביו למד גאולוגיה בהודו, והם נישאו שנה מאוחר יותר.
סבסטיאן הוא השני מבין ארבעה אחים.
אחיו הבכור אוֹלי נולד בהודו, בעוד שני אחיו הקטנים נולדו באוסטרליה לאחר שמשפחתו היגרה לשם בשנת 1988. הם גרו במלבורן, ויקטוריה במשך מספר שנים, עד שלבסוף השתקעו באדלייד, אוסטרליה הדרומית עקב עבודתו של אביו.
כילד, סבסטיאן לקח שיעורי נגינה בכינור, ואף על פי שלא היה לו אימון מקצועי בכלי נגינה אחרים, הוא למד גם לנגן בגיטרה, תופים ופסנתר.
הוא הצטרף לכנסייה שם שר באופן קבוע.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, הוא החל ללמוד את לימודיו כטכנאי רנטגן, אולם פרש על-מנת להמשיך לנסות ולהשיג את חלומו בקריירת המוזיקה, והחל ללמוד שירה בקולג' נוצרי.
בשנת 2007 לאחר 8 שנות חברות, התארס סבסטיאן עם חברתו ג'ולס איגן, לה נישא ב-17 במאי 2008 בסידני.
יש להם שני בנים, האדסון ג'יימס שנולד ב-3 במרץ 2012 וארצ'ר ג'ונס שנולד ב-17 באפריל 2014.
במאי 2003 נבחן סבסטיאן לאודישנים לתוכנית המציאות אוסטרליין איידול עם השיר "Ribbon in the Sky" של סטיבי וונדר.
הוא התקדם בשלבי התוכנית עד שהוכרז כזוכה של התחרות ב-19 בנובמבר 2003, וזכה בחוזה עם חברת התקליטים BMG, שלימים התמזגה עם סוני מיוזיק אנטרטיינמנט האוסטרלית.
לאחר זכייתו הוא נדרש להוציא את אלבום הבכורה שלו לאחר שישה ימים, אך למרות זאת היה שותף לכתיבת 3 שירים מתוך האלבום.
לאחר כחודש, ב-25 בדצמבר, הוא טס להשתתף בתוכנית "World Idol", גרסה בה הזוכים מכל מיני מדינות מתחרים אחד בשני, שם הוא סיים במקום ה-7.
בשנת 2019 הצטרף כמנטור לעונה השמינית של תוכנית המציאות האוסטרלית "The Voice".
לאורך שנות הקריירה שלו, סבסטיאן הקדיש רבות לצדקה.
הוא היה שגריר בארגון הצדקה של רונלד מקדונלד, וכן הוא שגריר של הצלב האדום באוסטרליה, וכן ב-Golden Steve שהוא ארגון שמגייס תרומות מטעם תעשיית הבידור והמוזיקה האוסטרלי.
בשנת 2005 כחלק מעבודתו ההתנדבותית ב-World Vision Australia, טס סבסטיאן לאוגנדה, שם הצטלם לסרט תיעודי בשם "An Idol in Africa" ("איידול באפריקה").
הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי, שם שהה במשך ארבעה שבועות והגיע למעמד פלטינה6X.
הגיע למקום הרביעי במצעד האוסטרלי והגיע למעמד פלטינה.
Like It Like That יצא ב-23 באוקטובר 2009 באוסטרליה, וב-29 ביוני 2010 בארצות הברית (אורך: 54:07)
הגיע למקום השישי במצעד האוסטרלי והגיע למעמד פלטינה.
הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי והגיע למעמד פלטינה2X.
הגיע למקום השישי במצעד האוסטרלי והגיע למעמד זהב.
"Angels Brought Me Here" - הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה4X.
"All I Need Is You" - הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה.
"Out with My Baby" - הגיע למקום ראשון במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה.
"Kryptonite" - הגיע למקום ה-15 במצעד האוסטרלי.
"Oh Oh" - הגיע למקום ה-11 במצעד האוסטרלי.
"Taller, Stronger, Better" - הגיע למקום השלישי במצעד האוסטרלי ולמעמד זהב.
"Elevator Love" - הגיע למקום ה-11 במצעד האוסטרלי ולמעמד זהב.
"Cover on My Heart" - הגיע למקום ה-32 במצעד האוסטרלי.
"Like It Like That" - הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה4X.
"Art of Love" - הגיע למקום השמיני במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה2X.
"All to Myself" - הגיע למקום ה-51 במצעד האוסטרלי.
"Who's That Girl" - הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה5X.
"Don't Worry Be Happy" - הגיע למקום החמישי במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה4X.
"Gold" - הגיע למקום העשירי במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה.
"Battle Scars" הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה9X.
"Get Along" - הגיע למקום החמישי במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה2X.
"Like a Drum" - הגיע למקום רביעי במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה3X.
"Come Home with Me" - הגיע למקום ה-13 במצעד האוסטרלי ולמעמד זהב.
"Mama Ain't Proud" - הגיע למקום ה-17 במצעד האוסטרלי ולמעמד זהב.
"Linger" - הגיע למקום ה-17 במצעד האוסטרלי ולמעמד פלטינה.
גאי ויליאם רוג'רס היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז במשך 12 עונות בליגת ה-NBA.
רוג'רס, שנחשב לאחד מטובי הרכזים בשנות ה-60, היה פעמיים מלך האסיסטים של ה-NBA, והחזיק בשיא האסיסטים למשחק יחיד במשך כ-15 שנה.
הוא נבחר ארבע פעמים למשחק האולסטאר של ה-NBA, ובשנת 2014 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
רוג'רס נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה ובנערותו הרבה להתרועע עם ביל קוסבי.
כבר מגיל צעיר החל רוג'רס לגלות כישרון לכדורסל, שהיה ענף הספורט הפופולרי ביותר בפילדלפיה.
הוא למד בתיכון "נורת'איסט" בעיר, ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של בית הספר.
כשהיה בן 17 כבר התנשא לגובה של 1.83 מטרים, וחדל לצמוח.
לקראת שנתו האחרונה בתיכון סיים ג'ו בלמונט, הקלעי המצטיין של הקבוצה, את לימודיו והלך לשחק בליגת המכללות.
מאמנו של רוג'רס ביקש ממנו לקחת עליו את האחריות ולהתמקד בקליעת הנקודות.
רוג'רס גמל לו באותה השנה עם 35 נקודות ב ונבחר לשחקן המצטיין של הליגה הציבורית ("Philadelphia Public League").
במהלך אותה השנה נפטרה אימו מהתקף לב ורוג'רס נשלח לגור עם סבו.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים קיבל רוג'רס הצעות לקבלת מלגות כספורטאי מצטיין מ-16 אוניברסיטאות, אולם הוא החליט להישאר בפילדלפיה והחל ללמוד באוניברסיטת טמפל, משום שהבטיח לאימו שיישאר קרוב לבית.
במהלך עונת ה, בה לא יכול היה לשחק במדי האוניברסיטה, נפטר סבו של רוג'רס, והשאיר אחריו מכתב בו ביקש מנכדו להתגבר ולהתנהג כגבר.
רוג'רס סיפר כי למכתב זה הייתה השפעה רבה על הקריירה שלו, והוא גרם לו לפתח מנהיגות על המגרש.
בעונת ה חבר רוג'רס להאל ליר, לאחר הקווים האחוריים הטובים בליגת בכדורסל המכללות של אותן השנים.
הוא קלע באותה העונה 18.5 נקודות בממוצע, וסייע לטמפל לסיים עם 27 ניצחונות מול ארבעה הפסדים בלבד.
בטורניר ה-NCAA הגיעה טמפל עד לחצי הגמר, בו הפסידה לאוניברסיטת אייווה.
במשחק על המקום השלישי, שהתקיים באותן השנים, חילק רוג'רס 20 אסיסטים, מרביתם לליר, שסיים עם 48 נקודות, וסייע לקבוצתו לנצח.
לקראת העונה הבאה, עונת , עזב ליר את הקבוצה לאחר שסיים את לימודיו.
ללא ליר ניצחה טמפל 20 משחקים בלבד, ולא הצליח להעפיל אל טורניר אליפות המכללות.
רוג'רס רשם לאורך העונה 20.4 נקודות בממוצע, ורשם שיא אוניברסיטה של 185 אסיסטים בעונה, ונבחר לחמישיית העונה השנייה בליגת המכללות.
בטורניר ההזמנה הלאומית (NIT), הטורניר השני בחשיבותו בליגת המכללות, הפסידה טמפל בחצי הגמר, וניצחה במשחק על המקום השלישי.
בעונת ה רשם רוג'רס ממוצעים של 20.1 נקודות למשחק, וקבע שיא אוניברסיטה כשמסר 15 אסיסטים במשחק מול אוניברסיטת מנהטן.
הוא הוביל את קבוצתו פעם נוספת עד לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, בו הפסידה בחצי הגמר בנקודה לאוניברסיטת קנטאקי, ונבחר לחמישייה המצטיינת של ליגת המכללות.
לאחר ארבע שנים בליגת המכללות, נבחר רוג'רס כבחירה טריטוריאלית בדראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה ווריורס.
במשחק הבכורה שלו בליגת ה-NBA התמודדה פילדלפיה מול בוסטון סלטיקס.
רוג'רס רשם באותו המשחק 24 נקודות ותשעה אסיסטים מול בוב קוזי, כוכבה של הסלטיקס, שנחשב לרכז הטוב בליגה באותן השנים.
רוג'רס החמיץ משחקים רבים בעונת הרוקי שלו בעקבות גיוס לצבא ארצות הברית, אך על אף שלקח חלק ב-45 משחקים בלבד, סיים שני בקבוצתו עם 261 אסיסטים בעונה.
פילדלפיה ניצחה לאורך העונה 32 משחקים מול 40 הפסדים וסיימה במקום הרביעי והאחרון במזרח.
לקראת העונה הבאה הוחלף אל סרבי מאמן הקבוצה בניל ג'ונסטון, שחקן הקבוצה שהיה מלך הסלים של ה-NBA שלוש פעמים ונאלץ לפרוש עקב בעיות בברכיו.
בדראפט נבחר וילט צ'מברלין, ופילדלפיה הפכה לאחת הקבוצות החזקות בליגה.
בין צ'מברלין לרוג'רס התפתח שיתוף פעולה מצוין, כשרוג'רס מוסר אסיסטים רבים לצ'מברלין.
רוג'רס סיים את העונה עם 7.1 אסיסטים למשחק, שני רק לקוזי, וצ'מברלין היה למלך הסלים של הליגה.
פילדלפיה סיימה את העונה עם 49 ניצחונות מול 26 הפסדים בלבד, שנייה בליגה רק לסלטיקס.
במשחקי הפלייאוף גברה פילדלפיה בשלושה משחקים על סירקיוז נשיונלס בסיבוב הראשון 1-2, ופגשה בגמר המזרח את בוסטון סלטיקס שהעפילה אוטומטית לסדרה.
אל המשחק החמישי בסדרה הגיעה פילדלפיה בפיגור של 3-1. ברגעי הסיום, כשפילדלפיה בפיגור של 117-115, ביצע קוזי עבירה על רוג'רס ושלח אותו לקו העונשין.
רוג'רס לא הצליח להשוות את התוצאה כשהחטיא את שתי הזריקות ופילדלפיה הפסידה בסדרה 4-1.
בעונה הבאה, עונת , חתם בקבוצה אל אטלס, שהיה שותפו של רוג'רס לחדר במסעותיהם למשחקי החוץ, והפך לידיד קרוב שעם השנים עבר להתגורר עם רוג'רס ומשפחתו.
רוג'רס שיפר את מספריו האישיים באותה העונה ומסר 8.7 אסיסטים למשחק, שני רק לאוסקר רוברטסון.
פילדלפיה הייתה לאחת משלוש קבוצות בלבד באותה השנה שסיימו במאזן ניצחונות חיובי, אולם בסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף הובסו ב של 0-3 מול סירקיוז.
גאיאל (שם מדעי: Bos frontalis; מנוקד כגָיָל) אשר ידוע גם בשם מית'ון, הוא מין של פר אשר בוית במקור מהגאור לעיתים על ידי הכלאה עם בקר הבית, ונפוץ במשקים חקלאיים בדרום-מזרח אסיה כמו צפון מזרח הודו, בנגלדש, צפון בורמה ומחוז יונאן בסין העממית.
הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1804 על ידי הבוטנאי הבריטי אלמיר בורק למברט - באופן יוצא דופן, הרבה לפני התיאור המדעי של הגאור.
הוא נבדל מהגאור במספר דברים בולטים.
פירוש שמו המדעי הוא "חזיתי" או "ממוקם במצח", ומתייחס לצורה של הקרניים הנבדלת מהגאור.
הגאיאל תואר לראשונה בשנת 1804 על ידי אלמיר בורק למברט, שהעניק לו את השם המדעי Bos frontalis על בסיס פרט שראה בצ'יטגונג.
הגאיאל משויך לסוג פר לצד מספר מינים אחרים כמו בקר הבית, הגאור, הקופראי, הבנטנג, יאק הבר, ועוד.
הוא ממוקם לצידם בשבט בקר שבתת-משפחת הפרים הכלולה במשפחת הפריים.
מבחינה גנטית הוא קרוב בעיקר לגאור.
בשנת 2003, הוועדה הבינלאומית למינוחים זואולוגים קבעה שהשם המדעי הראשון שניתן על ידי למברט, תקף גם עבור גאיאלים החיים בבר.
לגאיאל יש מעמד של טקסון נפרד, וניתוח פילוגנטי מאשש את ההערכות הטקסונומיות שהגאיאל מהווה זן עצמאי שמקורו בהכלאה לפי מאות שנים בין גאור, זבו ובקר אחר.
לגאיאל מבנה גוף כבד ושרירי, והוא מוצק וחזק בהרבה מבקר רגיל.
הגאיאל נבדל במספר פרטים חשובים מהגאור.
הוא קטן יותר, עם גפיים קצרים יותר באופן יחסי, וגובהו בכתפיים נמוך בהרבה מהגאור.
הרכס על הגב פחות מפותח, ויש לו דלדול עור גדול על הגרון.
הראש של הגאיאל קצר ורחב, עם מצח שטוח לחלוטין וקו ישר בין בסיס הקרניים.
נקבת הגאיאל קטנה בהרבה מהזכר, ואין לה שום דלדול עור על הגרון.
צבע העור של הגאיאל הוא חום כהה או שחור-כחלחל בדומה לגאור, והחלק התחתון של הגפיים לבנבן.
עם זאת, גאיאלים מסוימים עלולים להיות ססגוניים עם צבעי בקר, ויש כאלו שלבנים לחלוטין.
הקרניים של הגאיאל עבות ומסיביות יותר משל הגאור, ומאידך הן הרבה פחות ארוכות ומעוקלות לעומת הגאור.
הן צומחות ישירות לצידי הראש ואז מתעקלות מעט כלפי מעלה בקצוות, אך ללא שום נטייה פנימה.
בסיס הקרן של הגאיאל עבה כל כך עד שהוא מזכיר במידה רבה את המגן שיש לתאו אפריקני בין הקרניים.
מבנה אחר פחות נפוץ הוא שהקרניים מתעקלות בחדות כלפי מטה - עד שהן מסתירות לגאיאל את שדה הראייה בצדדים.
צבע הקרניים הוא אפרפר או צהבהב אחיד מהבסיס לקצוות.
הגאיאל מאכלס בעיקר גבעות ממיוערות.
בהודו, גאיאלים מבויתים למחצה מגודלים על ידי מספר קבוצות אתניות בהרים של טריפורה, אסאם, מיזוראם, ארונצ'אל פראדש ונגלנד.
בצפון מיאנמר, הגאיאלים מגודלים בעיקר במחוז קאצ'ין, ובסין העממית הם מגודלים בעיקר ביונאן באזור טרונג ואגן נהר סאלווין; כן הם מגודלים בצ'יטגונג שבבנגלדש.
במדינת נגלנד ההודית, הגאיאלים מגודלים במצב של חצי פראי: הם מגודלים בהיותם עגלים על ידי מטפלים מיוחדים שהוקצו על ידי הכפר או הבעלים של הגאיאלים, ולאחר מכן משוחררים ליערות שסביב לכפרים לשוטט בחופשיות בעדרים, כשהם מאומנים להגיב במהירות לשריקות של המטפל ולחזור חזרה לכפר.
באופן כזה, הגאיאלים מגודלים מגיל צעיר עד מועד השחיטה בשוק.
הגאיאלים חיים ביער בעדרים משפחתיים קטנים יחסית, והנקבות בדרך כלל אגרסיביות כאשר יש להן עגלים, וידוע על מקרים שאנשים שנפצעו קשה לאחר שננגחו על ידי הגאיאלית.
הזכרים לעומת צייתנים יותר ורגועים.
הגאיאל ניזון ביער מעלים, עשבים, ענפים, שיחים, וכדומה.
הטורף היחיד שעשוי לאיים על הגאיאל הוא הטיגריס הבנגלי.
השימוש בעיקרי בגאיאל המבוית הוא עבור הבשר שלו, אך רבים משתמשים בו גם עבור חלב, חרישה, נשיאת משאות, קצירת דקלי סאגו ושלל דברים אחרים.
הגאיאל תופס מקום מרכזי בחייהם של תושבי האזורים ההרריים בדרום אסיה.
חוקר אירופאי אחד תיאר כך את הגאיאל:
הגאיאל נחשב כממד המסורתי של העושר המשפחתי, וכל משפחה מסמנת את הגאיאלים באמצעות חיתוך מסוים באוזן.
הגאיאל הוא חיית המדינה של ארונצ'ל פראדש, ומשחק תפקיד חשוב בחיי החברה של נגלנד: הנישואים אינם קבועים עד שמשפחת החתן נותנת לפחות גאיאל אחד למשפחת הכלה.
המרכז הלאומי לחקר המית'ון הוקם בדיאמפור שבנגנלד על ידי המועצה ההודית למחקר חקלאי.
תפקידו של המרכז לזהות ולאתר גאיאלים ברחבי הודו, להשביח את הגאיאל עבור בשרו וחלבו, וכן להפעיל מאגר מידע על הגאיאל שיסייע לחקלאים לטפל בו.
גאי גרנוויל סיימונס היה גנרל קנדי, אשר שימש כמפקד צבא קנדה, וכמפקד הארמייה הראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה.
סיימונס נולד ב-23 באפריל 1903 בעיר ברי סט אדמונדס שבבריטניה, למשפחה בעלת עבר צבאי עשיר.
אביו של גאי, ססיל, התפטר מהצבא הבריטי ב-1911 בדרגת מייג'ור, והמשפחה עברה לקולומביה הבריטית שבקנדה, שם עבד ססיל כמודד רכבות.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, גויס ססיל לצבא קנדה.
המשפחה התגוררה במשך המלחמה בבית שכור בוויקטוריה, ואמו של גאי נאלצה למכור את הרכוש המשפחתי כדי לגמור את החודש.
בגיל 14 הוא נאלץ להפסיק את לימודיו כדי לעזור בפרנסת המשפחה.
ב-1919 השתחרר אביו מהצבא בדרגת קולונל.
גאי סיימונס למד במכללה המלכותית הצבאית של קנדה, וב-1926 התגייס לצבא קנדה כלוטננט שני.
הוא הוצב בארטילריה הרכובה, ובספטמבר 1932 כבר החזיק בדרגת קפטן.
הוא נשלח לקורס תותחנים בבריטניה, וחזר לקנדה ב-1934. ב-1937 הועלה לדרגת מייג'ור והוצב כמורה לטקטיקה במכללה המלכותית הצבאית של קנדה.
בדצמבר 1939, שלושה חודשים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה סיימונס לראש מטה הדיוויזיה ה-1, והוצב עמה בבריטניה.
ביולי 1940 מונה למפקד הרגימנט ה-1 של הארטילריה הקנדית.
בנובמבר של אותה שנה מונה למפקד קורס מזורז שנועד למלא את המחסור בקצינים מקצועיים.
לאחר מכן מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-2. באוגוסט 1941 הועלה לדרגת בריגדיר והוצב במטכ"ל הקורפוס הקנדי.
הוא השתתף בתרגילים צבאיים שונים, ובין היתר בתרגיל נמר בהדרכתו של ברנרד מונטגומרי.
בספטמבר 1942 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-1, אשר הייתה חלק מהדיוויזיה ה-1. בינואר 1943 מונה לראש מטה הארמייה הראשונה - היחידה הצבאית הקנדית הגדולה ביותר בהיסטוריה.
תוך חודשיים הוא הסתכסך עם מפקד הארמייה אנדרו מק'נוטון, ונשלח כנספח קנדי אל הארמייה הבריטית השמינית שבאותה עת הייתה שקוע במערכה בתוניסיה.
ב-30 באפריל של אותה שנה הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-2.
תשעה ימים לאחר מכן הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-1, מחליף בכך את מייג'ור גנרל הארי סלמון שמת בתאונת מטוס בעת תכנון מבצע האסקי.
הדיוויזיה שלו נכללה בקורפוס הבריטי ה-30 בפיקודו של אוליבר ליס, והשתתפה בפלישת בעלות הברית לסיציליה.
בספטמבר 1943 נכללה הדיוויזיה שלו במסגרת הקורפוס ה-13 של מיילס דמפסי והשתתפה בפלישת בעלות הברית לאיטליה.
בספטמבר הוא הוחלף בתפקיד בגלל מחלה, ובאוקטובר הוחזר לשירות ומונה למפקד הדיוויזיה ה-5. הדיוויזיה שלו נשלחה לאיטליה בנובמבר כחלק מהקורפוס ה-1 של הארי קריראר.
סיימונס וקריראר הסתכסכו כבר במפגש הראשוני שלהם.
הוא לחם עם הדיוויזיה בקרבות החזית האיטלקית, ובינואר 1944 הוחזר לבריטניה ומונה למפקד הקורפוס ה-2. הוא לחם עם הקורפוס במהלך הפלישה לנורמנדי, ולקח חלק חשוב בקרב פאלז.
ב-28 בספטמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד הזמני של הארמייה הראשונה, ופיקד עליה במהלך קרב שפך הסכלדה.
ב-7 בנובמבר חזר לפקד על הקורפוס ה-2 והשתתף עמו בשחרור הולנד עד סיום המלחמה.
בין השנים 1946–1949 הוא שימש כמדריך במכללה הקיסרית בבריטניה, ובשנת 1949 מונה למפקד המכללה המלכותית הצבאית של קנדה.
בשנת 1951 הוא מונה למפקד צבא קנדה.
הוא החזיק בתפקיד עד פרישתו ב-1960. לאחר פרישתו הוא היה פעיל במסגרת "האגודה המלכותית הקנדית להצלת חיים" (Royal Life Saving Society CanadaI), ושימש כיו"ר "הבלט הלאומי של קנדה" (National Ballet of Canada).
הוא נפטר מסרטן ריאות בטורונטו ב-15 במאי 1974 בגיל 71.
לסיימונס היו שלושה אחים: ססילי, פיטר ואריק.
אריק היה טייס ניסוי ומת בתאונה אווירית ב-1937. ססילי עבדה כמזכירה, ונהרגה יחד עם בתה מהפצצה של V-1 גרמני.
ב-17 באוגוסט 1932 נישא סיימונס לקתרין "קיי" לוקהארט טיילור.
היא התפרסמה כאשה נמרצת, ואף לימדה את בעלה לנהוג.
בתם הראשונה רות, נולדה באנגליה ביוני 1933, ובנם השני צ'ארלס נולד בקינגסטון ב-1934. השניים התגרשו ב-1946 לאחר שקתרין גילתה על רומן שבעלה ניהל בזמן המלחמה.
ב-16 בינואר 1960 נישא סיימונס בשנית לדורי "דו" סינקלייר.
גאי סרצ'לו או גאי סרסלו היה פילוסוף אמריקאי, שנודע בניתוח אנליטי של האסתטיקה.
סרצ'לו נולד בשנת 1936 בטוקומה, במדינת וושינגטון, כבן הבכור מבין שני ילדיהם של פיט ותרזה סרצ'לו.
הוא למד בתיכון לינקולן בעירו וכתלמיד מצטיין זכה במלגה שבעזרתה למד 4 שנים במכללת ריד בפורטלנד (אורגון).
סיים לימודים אלה בשנת 1958 עם תואר כפול double major בפילוסופיה והיסטוריה.
בשנת 1960 הוא התחתן עם שרון צ'ייפין, חברת לימודים שלו במכללה, וכעבור זמן קצר נסע להמבורג עם מלגת פולברייט על מנת להשתלם בתורתו של ארנסט קסירר שהייתה נושא עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת קולומביה.
לבני הזוג היו 8 ילדים: מתוכם 4 מאומצים ( 3 מהם אחים של הבת המאומצת שנלקחו באומנה).
בתם הראשונה נולדה עם נכות קשה ונפטרה בילדותה.
המשפחה התגוררה בהתחלה בהמבורג, אחר כך בניו יורק, בפורטלנד ולבסוף בארוויין.
בני הזוג התגרשו אחרי 15 שנות נישואים.
סרצ'לו היה לחבר הסגל של מכללת ריד בפורטלנד.
בשנתץ 1965 סיים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת קולומביה ואחר כך בשנת 1966 התמנה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין.
בשנים 1973–1977 היה סגן-דקאן אחראי על לימודים על-תיכוניים באוניברסיטה ובשנים 1988–1989 עמד בראש הוועד למדיניות ההוראה.
משנת 1990 ועד מותו בשנת 1992 ניהל את החוג ללימודי תואר בפילוסופיה.
סרצ'לו היה פעיל בחברה האמריקאית לאסתטיקה ובשנים 1978–1979 עמד בראש האגף ה"פציפי" שלה.
סרצ'לו נודע במיוחד במה שקרא "התורה החדשה של היופי".
בזמן הפנוי אהב טיולים בהרים ובערים, והתעניין מאוד בבלט, במוזיקה קלאסית ובאמנויות פלסטיות.
בעידוד שלו ושל בת זוגו, 3 מילדיהם הפכו לרקדני בלט מקצועיים, שניים לאמנים חזותיים מקצועיים ואחד היה לפסנתרן חובב מוכשר.
סרצ'לו נפטר בשנת 1992 בגיל 55 בלבד עקב סיבוכים של מחלת האיידס.
בספרו האחרון, Love and Beauty ("אהבה ויופי") (1989) הציג סרצ'לו בתמצות את התאוריה שלו, המקיפה סוגיות כמו התגרות, התפשטות, נשגבות, סיפוק עצמי.
הוא מתאר את השלכות התאוריה שלו בתחום האסתטיקה והאטיקה.
הוא מפתח תאוריות של ההנאה, האיכות, היופי האהבה.
לפי סרצ'לו נכשלו הפילוסופים לעיתים קרובות בהבנה ובהמשגה הנכונה של חוויות אנושיות יסודיות מסוימות.
הוא מנה בין אלה את יחס האדם ליופי ואת החוש ליופי.
במיוחד העיק לסרצ'לו שבקרב הפילוסופים ההשקפה העתיקה על אהבת היופי נדחקה על ידי עיסוקים אנושיים אחרים.
הוא ביקש למלא את החסר שנוצר על ידי כך.
סרצ'לו הבחין בין התענגות או סיפוק (pleasure) להנאה (enjoyment).הוא השתמש ב מושג propositional pleasure (סיפוק פסוקית)
המציין סוג מיוחד של התענגות הנבדל מהנאה.
הסיפוק או ההתענגות הפסוקית מתאפיינת בעונג מהתרחשות מסוימת, אירוע, מצב וכו'.
התענגות מסוג זה היא הנאה פסיבית יחסית.
יכולים להתענג מתוצאה של משחק כדורגל או מרמזור ירוק בדרך לעבודה, אבל ההנאה הנוצרת מסיפוק מסוג זה היא משהו ש"קורה" לסובייקט יותר ממשהו שמופעל עליו.
ההנאה נוצרת על ידי התפקיד הפעיל שהסובייקט משחק בו.
ההנאה נוצרת מחוויות שאינן כולן מענגות בכל חלקיה ויש בה גם מאמץ וחיפוש בשבילו.
למשל, טיפוס מאומץ בהרים יכול להנות על אף החלקים הקשים או מכאיבים שבו.
חיפוש הסובייקט לפתרון וכושרו להתגבר על הקשיים עשויים לגרום לטיפוס זה להיות מהנה חרף כל אלה.
יש בהנאה יחס מורכב לחשק במובן שהיא נוטה לתדלק תשוקה נוספת להמשכה.
סוג זה של הנאה enjoyment עומדת ביסוד תאוריית האהבה של סרצ'לו.
במרכז הפילוסופיה של סרצ'לו עומדת תורת התכונות שלו.
הוא מגדיר אותן באופן מדויק תוך הסתמכות על המושג PQDs -Properties of Qualitative Difference תכונות ההבדל האיכותי.
תכונות אלה שונות מהתכונות הכמותיות.
בהתאם לתורתו, במרכז חוויית היופי עומדת תפיסת התכונות.
אליבא דסרצ'לו קיימות ארבה סוגים עיקריים של תכונות איכותיות.
הם מהווים ארבע דרכים לחוות את עולמנו.
התכונות המאפיינות את פעולותינו - אותן אנחנו חווים כשתופסים או זוכרים את פעולותינו.
סרצ'לו הדגים זאת בשתי דוגמאות."העדינות שבדיבור שלי" ו"היעילות שבעבודתי".
תכונות אלה כוללות את מרבית חווייתנו את עצמנו בחיי היום יום שלנו.
התכונות המאפיינות מעשי האחרים כפי שאנחנו חווים אותם:
אנחנו יכולים לחוות את החן שבתנועות של האחר או את העקשנות שבגישתם.
סרצ'לו כולל בקטגוריה זו גם תכונות בנתפסות בהבעה של האחרים בתמונות, סרטים, ציורים, פסלים, וכו'.
כך אנחנו עשויים לתפוס את הרגש העצור או העליצות בצילום או בווידאו כמו במפגשים ממבט ראשון.
תכונות הנחוות כ"עקבות" של מעשינו או של מעשי אחרים:
סרצ'לו מגדיר "עקבות" כ"אובייקטים" שאנחנו חווים אותם כתוצר של מעשיהם של יצורים תחושתיים, או אנו עצמנו או אחרים.
עקבות אינן צריכות להיות ממש תוצאה של מעשים אלא הם אובייקטים הנתפסים ככאלה, כפי שנוף יכול להיתפס כעקבות של ידו של יוצר.
בין השאר, ברצ'לו נתן את דוגמת הסימן שהשאיר היד שלנו ששרטט על החול או את שובל האור שהשאיר זיקוק דינור באוויר.
תכונות הנחוות על ידי מישהו כשייכות לאיזה מעשה, עקבות או ייצוג.
נחוות לפעמים לרגע קט כפעולה של האובייקט שבו מתבוננים.
דוגמאות:"ים שקט יכול להיתפס כנח בשלווה".
"רשרוש עדין של העלים של עץ יכול להיתפס כהנעה עדינה של אבריו".
השכל הישר אומר שהיופי הוא בעיני המתבונן.
הפילוסופיה של סרצ'לו מתנגדת לאמרה זו.
הוא טוען שהיופי הוא אובייקטיבי בדרך מאוד ייחודית.
נקודת המוצא שלו הוא בהכרה שכששופטים דבר כבעל יופי משהו באותו אובייקט נחשב יפה.
למשל שקיעת חמה בהרים נראית יפה, זאת בגלל תכונה של האור הבאה לידי ביטוי בשקיעה, או אולי בגלל העומק העוצמתי של המראה, או בגלל תכונה זו או אחרת של הסצנה שהיוצאת מן הכלל בדרך כלשהי.
היופי נמצא עבור סרצ'לו בתכונות השייכות לאובייקטים, לסצנות, לפעולות וכו' במידה גבוהה מאוד.
תכונות של חוסר, ליקוי או פגם אינם נכנסות לקטגוריה זו מכיוון שאינן תכונות מהנות.
סרצ'לו מתחיל את הטקסט שלו על האהבה כשהוא מעמיד אותה ביחס להנאה.
כדי להתרחק מאסוציאציות סטנדרטיות למונח "אהבה" love משתמש סרצ'לו במילה עם אות ראשונה גדולה Love- במובן טכני.
מושג יסודי בתאוריה שלו הוא זה של שחזור חוויית התכונה.
שחזור על ידי הסובייקט S כולל מה שנתפס כהיזכרויות, חזרות ויצירות מחדש של דימויים, זיכרונות, מחשבות, פעולות, תחושות או מצבים שהם חלק מהחווייה.
התאוריה שלו מוצגת בעזרת ארבע נוסחאות עקרוניות.
גאי ערב היא סדרת אוטובוסים דו-קומתיים מתוצרת יצרנית האוטובוסים והמשאיות האנגלית Guy Motors אשר יוצר בין השנים 1933–1970 בבריטניה.
מטה ומפעל היצרן "Guy Motors" ממוקם בעיר וולברהמפטון שבמערב המידלנדס באנגליה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, יוצרו דגמי "גאי ערב" מברזל יצוק, בגלל מחסור באלומיניום, מה שגרם לעלייה במשקל האוטובוס ב-20%.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 דגמי "גאי ערב" יוצאו להונג קונג.
סך הכול יוצרו כ-2,700 יחידות.
גאי הנרי הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
בין תפקידיו הידועים היו פיוס תיקנס בסרטים "הארי פוטר ואוצרות המוות" חלק ראשון ושני, גאיוס קסיוס לונגינוס בסדרת הטלוויזיה "רומא", וגראנד מוף טארקין בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים".
הוא למד בבית הספר הומפילד ואחר כך בברוקנהרסט קולג' שבהמפשייר.
בין 1979 ל-1981 למד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
ב-1982 שיחק בסדרת הטלוויזיה של ITV "שרלוק הולמס הצעיר" בתפקיד שרלוק הולמס בן העשרה (על אף שהיה אז בן 22).
בפברואר 2015 הוכרז הנרי כתומך של להקת התיאטרון צ'אפל ליין שבסיסה בסטרטפורד על האייבון.
הופעת הבכורה של הנרי בתיאטרון הייתה כשהיה בן 11 והופיע בתפקיד משרת בהפקת חובבים של Highcliffe Charity Players למחזה "סינדרלה".
עיקר עבודתו של הנרי בתיאטרון הייתה עם הלהקה השייקספירית המלכותית, בהם התפקידים הבאים:
1991 – תוריו ("שני אדונים מוורונה"), פוג'ו ("Tis Pity She's a Whore") אנניאס ("האלכימאי")
1992 – אורסיק ("המלט"), סר פורמל טרייפל ("The Virtuoso")
1993 – המפתה האביר השני ("רצח בקתדרלה"), לליו ("התאומים מוונציה")
1996 – סר אנדרו אגיצ'יק ("הלילה השנים עשר")
1997 – קלוטן ("סימבלין"), ד"ר קיוס ("נשות וינדזור העליזות")
1999 – רוסאייב ("יורי גגארין"), אוקטביוס קיסר ("אנטוניוס וקלאופטרה")
עוד שיחק הנרי עם להקת התיאטרון Cheek by Jowl ועם התיאטרון המלכותי הלאומי, בהם בתפקיד טורגנייב במחזה "חוף אוטופיה" מאת טום סטופארד משנת 2002.
בשנים 2005 ו-2006 הופיע הנרי בתפקיד רוזן לסטר בהפקה של דונמאר ורהאוס למחזה "מרי סטיוארט" מאת שילר, שהועברה לווסט אנד.
ב-1986 הוא גילם את אותה דמות גם בסרט הקולנוע "ליידי ג'יין".
מדצמבר 2008 עד מרץ 2009 הופיע הנרי בתפקיד אנדרו אגיצ'יק (לצדו של דרק ג'קובי) בהפקה של דונמאר למחזה "הלילה השנים עשר".
באפריל ובמאי 2009 הופיע במחזה "Hay Fever" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר.
ב-1987 הופיע אנרי בפרק "Rumpole and the Official Secret" בעונה הרביעית של הסדרה "רמפול".
בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים שיחק בתפקיד ד"ר וולפורגיס השטני ב-"The Vault of Horror", סרט טלוויזיה של ה-BBC לחג ליל כל הקדושים.
הנרי הגיש סדרה של סרטי אימה ב"עונת סרטי האימה של לילות שישי" של ערוץ BBC One, עם טקסט שכתב הסופר והיסטוריון הקולנוע קים ניומן.
ב-1996 הופיע הנרי בסדרה הלימודית "Look and Read: Spywatch".
עוד באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "אמה" עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן.
ב-1998 הופיע בתפקיד אורח באופרת הסבון הרפואית "Peak Practice" ובשני פרקים בסדרה "הגרנד".
ב-2001 שיחק הנרי בארבעה פרקים בסדרה הרפואית "רופאים".
לעיתים קרובות לוהק הנרי לתפקיד קושר קשר או עובד ציבור מקיאווליסטי כגון בסרט "Fields of Gold" מ-2002, ובפרק בסדרה "המלחמה של פויל".
ב-2004 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדוקומנטרי "מי הרג את תומאס בקט?".
בהמשך גילם את המפתה במחזה "רצח בקתדרלה" מאת טי אס אליוט העוסק באותו נושא.
ב-2004 גילם דמות של סנדלר בסרט הטלוויזיה "שרלוק הולמס ותעלומת גרבי המשי".
ב-2001 הופיע בתפקיד קורפורל לודוביק בטרילוגיה "חרב של כבוד" מאת אוולין וו לצדו של דניאל קרייג.
ב-2005 הופיע הנרי בדרמה "קולדיץ" של ITV, ושיחק בפרקים אחדים של הסדרה "ניצבים", בה הופיע גם בעונה השנייה.
הוא שיחק בתפקיד קטן בדרמה של ITV "משפט ועונש".
תפקידו העיקרי באותה שנה הייתה בדמות קסיוס (גרסה בדיונית של גאיוס קסיוס לונגינוס) בשני פרקים בעונה הראשונה של הסדרה "רומא".
ב-2007 חזר וגילם את הדמות בעונה השנייה, עד מותו בקרב פיליפי בפרק "פיליפי".
ב-2006 גילם דמות של עורך דין בפרק בסדרה "רציחות במידסומר".
עוד שיחק לצדו של מייקל שין במחזה הטלוויזיוני "Kenneth Williams: Fantabulosa!", והופיע בפרקים אחדים בסדרה "The Chase".
ב-2007 שיחק בתפקיד שגריר באו"ם בדרמה "The Trial of Tony Blair", והופיע בפרק בעונה השנייה של הסדרה "מלון בבילון".
עוד ב-2007 גילם את דמותו של המחזאי נואל קאוורד בתסכית רדיופוני "The Master and Mrs Tucker" מאת רוי אפס, על החברות בין קאוורד לאדית נסביט (בגילומה של אן בל).
ב-2008 הופיע הנרי במיני-סדרה "ג'ון אדמס" של רשת HBO בתפקיד ג'ונתן סיוול התובע הכללי של מסצ'וסטס, בתפקיד מר קולינס במיני-סדרה "אבודה בעולמה של ג'יין אוסטן", ובפרק בסדרת הריגול "ספוקס".
ב-2009 הופיע בסרט הטלוויזיה "מרגרט" ובפרק בסדרה "לואיס".
עוד שיחק בפרקים אחדים בסדרה הקומית "ניצבים" של ריקי ג'רווייס בתפקיד עורך של ערוץ BBC Comedy.