tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כל תחרות מתחילה בפתיח מונפש לצלילי המנגינה "Te Deum Prelude (Marche en rondeau)" של מארק-אנטואן שרפנטייה.
מופע הפתיחה שמתרחש לאחר מכן מורכב ממוזיקה אלקטרונית ומשוכללת של אמנים מוכרים מהמדינה המארחת.
החל מאירוויזיון 2011 נערך באופן מסורתי במופע "מצעד הדגלים", המציג את מבצעי השירים צועדים על בימת התחרות כשדגל מדינתם מתנוסס מאחורי גבם, בדומה לטקס הפתיחה של האולימפיאדה.
הצופים באולם מתקבלים בברכה על ידי מנחי האירוע, שמספקים עדכונים מרכזיים לאורכה, עורכים ראיונות עם המתחרים ומגישים את טקס ההצבעה באנגלית ובצרפתית.
לאחר 26 הופעות הגמר מצביע הקהל במסרון, בשיחת טלפון או באפליקציית האירוויזיון, לעשרת השירים שאהב.
הצבעה זו משוקללת ביחס שווה של 50 אחוזים לניקוד חברי השיפוט המדינתיים.
בחצאי הגמר, מוכרזות עשר המעפילות בסדר אקראי.
אולם התוצאות המדויקות חשאיות עד לסיום משדר הגמר, כדי לא להעניק למדינה סיכויי זכייה גבוהים יותר משאר המשתתפות.
המדינה הזוכה מקבלת את זכות אירוח האירוויזיון העוקב בשטחה.
מדינות החברות באופן מלא באיגוד השידור האירופי זכאיות להשתתף בתחרות הזמר של האירוויזיון.
האיגוד מחייב את רשויות השידור הממלכתיות להתקין את התשתיות שלהן בכ-98 אחוזים ממשקי הבית במדינתן.
משכך, האירוויזיון זוכה להכרה ולפרסום ענף במדינות אירופה מדי שנה.
בנוסף, הוא רשאי להזמין חברה חלקית באיגוד להשתתף בתחרות, ולהפכה לחברת קבע.
את אזור השידור האירופי תוחם איגוד הטלקומוניקציה הבין-לאומי במזרח באמצעות קו גבול הממוקם כ-40 מעלות מזרחה מקו גריניץ', ובדרום על ידי קו רוחב °30, צפונית לקו המשווה.
ארמניה, אזרבייג'ן, גאורגיה, רוסיה, עיראק, ירדן וסוריה, הגובלות בחלקן באזור, נכללות בו, וזכאיות לחברות באיגוד השידור האירופי.
הזכאות להשתתף בתחרות אינה מוגבלת למדינות אירופה גרידא, שכן מספר מדינות מחוץ לגבולות היבשת, או משתרעות על פני יותר מיבשת אחת, נכללות באזור השידור.
ישראל, קפריסין, רוסיה, טורקיה, ארמניה ומרוקו השתתפו באירוויזיון, חרף מיקומן הגאוגרפי.
בשנת 2015 הפכה אוסטרליה למדינה הראשונה מחוץ לאזור השידור שהשתתפה בתחרות.
חברי איגוד השידור האירופי המעוניינים לממש את זכותם להשתתפות בתחרות, מחויבים למלא את התנאים המעוגנים בחוקת התחרות.
44 מדינות יכולות להשתתף באירוע אחד לכל היותר.
רשויות השידור המקומיות משלמות מדי שנה דמי השתתפות, עד למועד האחרון שנקבע בתקנון.
תשלום זו שונה בין מדינה למדינה, בהתאם לגודל האוכלוסייה במדינה ולחוסנה הכלכלי.
במרוצת השנים השתתפו 52 מדינות באירוויזיון.
נכון לשנת 2023, 70 שירים מ-27 מדינות שונות זכו באירוויזיון.
אירלנד ושוודיה מחזיקות בתואר "שיאניות הזכיות של האירוויזיון", עם שבעה ניצחונות כל אחת.
בנוסף, אירלנד היא המדינה היחידה שהגיעה למקום הראשון שלוש פעמים ברציפות, 1992, 1993 ו-1994. אחריהן, צרפת, לוקסמבורג, הממלכה המאוחדת והולנד עם חמש זכיות לכל אחת.
מתוך חמישים ושתיים המדינות שהשתתפו באירוויזיון לאורך השנים, כמחצית טרם ניצחו בו.
באירוויזיון 1969, לראשונה, זכו ארבע מדינות (ספרד, צרפת, הולנד והממלכה המאוחדת) במקום הראשון עם 18 נקודות.
מארגני התחרות, שלא התכוננו לתרחיש של שוויון, הכריזו על ארבע המדינות כזוכות.
עם ביטול חוק השפה בשנת 1999, מרבית שירי התחרות מבוצעים בשפה האנגלית.
שתי מדינות זכו באירוויזיון בהופעתן הראשונה; שווייץ, שהוכרזה כמנצחת התחרות הראשונה ב-1956, וסרביה, שזכתה באירוויזיון 2007 כמדינה עצמאית.
אוקראינה הגיעה למקום הראשון בשנת 2004, בהופעתה השנייה באירוויזיון, ואילו לטביה בהופעתה השלישית.
לעומת זאת, מספר מדינות השתתפו בתחרות שנים רבות עד שרשמו את ניצחונן הראשון; יוון זכתה במהדורה החמישים של התחרות, לאחר 31 שנים ממועד הצטרפותה.
פורטוגל, שהצטרפה לתחרות בשנת 1964, זכתה בה רק ב-2017 – פער של חמישים ושלוש שנים.
הממלכה המאוחדת הגיעה למקום השני שש עשרה פעמים, יותר מכל מדינה אחרת.
ספרד, ישראל ולוקסמבורג זכו פעמיים ברציפות.
למבצעי וכותבי השירים מוענק גביע, שמאירוויזיון 2008 מועצב כפסל זכוכית בצורת מיקרופון, בעבודת יד של קייל אנגמן, מבית הזכוכית השוודי "Kosta Boda".
באופן מסורתי, מוענק הגביע לזוכה על ידי מנצח האירוויזיון הקודם.
היות שהמבצעים מייצגים את מדינתם, נתפסה התחרות כאירוע מוזיקלי המשולב בתככי הפוליטיקה העולמית, שהאפילו על ענייני התחרות כמה פעמים.
הושם דגש על קונפליקטים מדינתיים ועל אירועים היסטוריים השנויים במחלוקת בשירים המתחרים.
העימות המתמשך בין ארמניה לאזרבייג'ן גבה מחלוקות רבות בעולם התרבותי.
שתי המדינות הצטרפו לתחרות בשלהי העשור הראשון של המאה ה-21. באותה העת הסלימו היחסים הבילטרליים ביניהן, בעקבות סכסוך הריבונות על נגורנו-קרבאך.
איגוד השידור האירופי קנס את שתי המדינות בעוון שילוב של נרטיבים פוליטיים בשירים.
גם יחסי העוינות בין אוקראינה וגאורגיה לבין שכנתן רוסיה הוצגו בתחרות באופן נסתר.
לאחר זכייתה של ג'מאלה האוקראינית באירוויזיון 2016, הוגשו לאיגוד תלונות מצד גופי התקשורת ברוסיה על השיר "1944".
הזמרת התייחסה לגירוש הטטרים מקרים שבוצע על ידי ברית המועצות בימי מלחמת העולם השנייה.
באירוויזיון העוקב נאסר על הנציגה הרוסייה יוליה סמוילובה להיכנס לשטח אוקראינה, כיוון שהופיעה בעבר בחצי האי קרים השנוי במחלוקת ריבונית.
עם תום המלחמה בין שתי המדינות, שירה של גאורגיה לאירוויזיון 2009 שנערך במוסקבה, "We Don't Wanna Put In", גרר אחריו שלל תגובות זועמות מבכירים בצמרת הפוליטיקה של הפדרציה הרוסית.
תוכנו בעל סממנים פוליטיים נסתרים, המבקרים את התנהלותו של נשיא המדינה, ולדימיר פוטין.
רשות השידור הממלכתית של רוסיה שלחה בקשה מיוחדת לאיגוד השידור האירופי לאסור על גאורגיה להשתתף בתחרות, אולם זו פרשה לפני צאת ההודעה הרשמית של האיגוד.
עקב טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל עלו כמה ניסיונות להחרים את ישראל מאירוויזיון 2024 מצד תאגידי שידור ציבוריים אחרים, החברים באיגוד השידור האירופי (EBU).
ב-21 בפברואר, לאחר שנבחרה עדן גולן לייצג את ישראל באירוויזיון 2024 עם "October Rain", איגוד השידור האירופי פסל את השיר מהשתתפות באתחרות בשל תוכנו, הקשור למלחמה ופורש על ידי האיגוד כפוליטי.
לאחר שני שינויים שנעשו בשיר לבקשת ה-EBU ב-5 במרץ הגישו מטעם כאן את גרסתו הסופית של "Hurricane" לאישורו של איגוד השידור האירופי.
אישור השתתפותה הרשמי של ישראל באירוויזיון 2024 גרר ביקורות נוקבות מצד כמה מהאמנים המתחרים באותו האירוע.
בין היתר מצד הזמרים אשר יצגו את אירלנד, יוון, פורטוגל והולנד.
אלו גם חתמו על הצהרה פומבית, שמגנה את החלטת איגוד השידור האירופי להכליל את ישראל ברשימת המדינות המשתתפות באירוע.
במשדר חצי הגמר הראשון הופיע אריק סעדה שוודי ממוצא פלסטיני כשידו עטופה בכאפייה.
מעשה זה גונה על ידי ה-EBU, והוא לא פורסם באתרים הרשמיים של האירוויזיון.
היחסים הבילטרליים בין המדינות המשתתפות לא פסחו על הליך ההצבעה, שמאז תחילת האלף השני מתואר כבעל אופי פוליטי ומושחת.
מדינות שלהן קשרים דיפלומטיים חזקים יעניקו זו לזו מספר נקודות גבוה.
מחקרים ומאמרים אקדמיים רבים שנכתבו בנושא על ידי פרשני התחרות לדורותיהם מאששים את הביקורות המופנות כלפי אותן משתתפות.
המדינות הסלאביות, ובראשן רוסיה, שמנהלת יחסים דיפלומטיים חזקים עם מדינות רבות (שבעבר הרכיבו לצדה את ברית המועצות) דוגמת אזרבייג'ן, בלארוס, מולדובה ולטביה, נוהגות להעניק מספר גבוה של נקודות אחת לשנייה.
באירוויזיון 2015, כשרוסיה הגיעה למקום השני עם השיר "A Million Voices", מרבית המדינות שהצביעו לה היו מהחוג הסלאבי.
יוון וקפריסין נוהגות להעניק את הניקוד הגבוה ביותר אחת לשנייה, בשל הקשרים ההדוקים בין שתי המדינות.
עם כניסתן של הצבעות הקהל בשנת 1997, קהילות יהודיות רבות ברחבי אירופה, כשהבולטות בהן בצרפת, גרמניה ובהולנד, הצביעו בכל שנה לישראל.
שוודיה, המדינה הנורדית המצליחה ביותר בתחרות, מקבלת מאז הצטרפותה תמיכה מהחוג הנורדי, פינלנד, נורווגיה, דנמרק ואיסלנד.
בהתאם לכך, מדינות הנמצאות במצבי עוינות תכופים, מדירות אחת את השנייה בהליך ההצבעה.
בניסיון למגר את התופעה, בשנת 2008 יצר איגוד השידור האירופי את שיטת חצאי הגמר.
מדינות שמצביעות לפי שיקולים פוליטיים, הן לחיוב והן לשלילה, יופרדו בשלב זה, ולא יוכלו להצביע אחת לשנייה.
לאירוויזיון קהל מעריצים ענף מהקהילה הגאה, ומארגניו פועלים באופן רציף לשילובם בתחרות מאז שנות התשעים.
פול אוסקר האיסלנדי ייצג את מדינתו באירוויזיון 1997, והפך לזמר ההומוסקסואל המוצהר הראשון שמשתתף בתחרות.
בשנה העוקבת הגיעה דנה אינטרנשיונל הישראלית במקום הראשון – הטרנסג'נדרית והזמרת הלהט"בית הראשונה שזכתה באירוויזיון.
זוכים נוספים על הקשת הלהט"בית הם קונצ'יטה וורסט, דמות הדראג של תומאס ניובירט, הומוסקסואל מוצהר, ודאנקן לורנס, זמר הולנדי ביסקסואלי.
הדבר הביא להתנגדות השתתפות בתחרות מצד גורמים שמרניים.
בחירתה של דנה אינטרנשיונל לייצוג ישראל עוררה התנגדות בקרב גורמים חרדים.
על פי הדיווחים, היא היחידה ששהתה במלון בברמינגהאם, העיר המארחת, עם חלונות חסיני קליעים, בשל סכנה לחייה.
טורקיה והונגריה פרשו לצמיתות בשנים 2013 ו-2020, בהתאמה, ללא סיבה רשמית.
רשות השידור הטורקית TRT ומקבילתה ההונגרית MTVA ציינו את העלייה החדה בסממנים הלהט"ביים בתחרות כסיבה להחרמתה.
הרפובליקה העממית של סין הפסיקה לשדר את האירוע בשנת 2018, בעקבות הליך צנזורה של "יחסים והתנהגויות מיניות חריגות" הנוגדות את חוקי רשות השידור המדינתית.
תחרות הזמר של האירוויזיון זכתה לקהל עולמי, ולמדרוג שנתי גבוה מאוד, המוערך בכ-100–200 מיליון צופים.
משכך, הפכה התחרות למושא השפעה תרבותית נרחב בקרב קהלי אירופה, כשהיא מתוארת כקיטשית, ואף נכללת כנושא פארודיות ומערכוני טלוויזיה בפסטיבלי קומדיה מוכרים דוגמת פסטיבל אדינבורו ומלבורן.
בנוסף, הופקו מספר סרטי טלוויזיה על האירוויזיון, בהם "בננות" בבימויו של איתן פוקס הישראלי, וסרט הנטפליקס המוכר "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga", בכיכובם של רייצ'ל מקאדמס וויל פרל.
בהתאם לפופולריות שלו ברחבי האינטרנט, לאירוויזיון מספר אתרים הסוקרים אותו באדיקות, כשהמוכר ביניהם הוא "Wiwibloggs", של ויליאם לי אדמס.
מועדון המעריצים הבין-לאומי של התחרות הוא ה-OGAE ("General Organisation of Eurovision Fans" – "הארגון הכללי של מעריצי האירוויזיון").
הוא נוסד בשנת 1984, בפינלנד, וכיום הוא מונה כ-40 סניפים ברחבי העולם.
במועדונים אלה מארחים באופן קבוע את כוכבי התחרויות השונות, מקיימים ערבי צפייה משותפת וכדומה.
לקראת מועד התחרות, מארחות מספר מדינות באופן קבוע אירועים בהם מופיעים כוכבי עונת האירוויזיון הנוכחית, דוגמת "Eurovision in Concert" ההולנדי, "London Eurovision Party" הבריטי ו-"Israel Calling" הישראלי.
עם פרוץ מגפת הקורונה וביטול אירוויזיון 2020 נוצרו כמה מסיבות מקוונות תחת ההאשטאג #EurovisionAgain, שקיבל את תמיכתו של איגוד השידור האירופי.
בזכות החשיפה שקיבלה שמרה התחרות על הפרופיל הגבוה שלה בעולם.
במרוצת השנים פותחו עבור התחרות פורמטים אחדים, ביניהם: אירוויזיון הילדים והאירוויזיון למקהלות, שגם הם מופקים בידי איגוד השידור האירופי.
איגוד השידור ערך אירועי פסגה שונים לציון ימים מיוחדים בהיסטוריית האירוויזיון: "Songs of Europe", שנערך בשנת 1981 לרגל מלאת חצי יובל לתחרות, וכלל הופעות חיות והקלטות של זוכיה, "שיר היובל באירוויזיון", שנערך בשנת 2005 לציון 50 שנים והלהיטים הגדולים של האירוויזיון שנערך עשור אחר כך.
האירוויזיון למוזיקאים צעירים היא תחרות מוזיקה קלאסית דו-שנתית למוזיקאים צעירים עד גיל 18, בדומה לאירוויזיון הילדים.
האירוויזיון לרוקדים צעירים היא תחרות ריקודים לרקדנים חובבנים בגילאי 16–21. בפורמט זה זכתה ספרד ארבע פעמים רצופות – רצף ששיאו לא נשבר בכל המתכונות השונות של התחרות המקורית.
ישנן תחרויות שירה בין-לאומיות נוספות שהופקו בדומה לפורמט המקורי של EBU.
פסטיבל סופוט הנערך בפולין מדי שנה מאז 1961, טורקיוויזיון שמוכר בקרב אזורים אוטונומיים בעלי מכנה טורקי-אתני משותף ותחרות הזמר האמריקאית, שאת מהדורתה הראשונה קיימה בשנת 2022.
בספורט, תחרות היא פעילות ספורטיבית בין שני משתתפים או יותר, המתחרים על הישג מסוים, כגון שיא, גביע, מדליה או זכייה באליפות על ידי שיטת ליגה או שיטת גביע.
תחרות ספורט היא מצב שתוצאותיו האפשריות נתפסות כניצחון או הפסד.
תחרות יכולה להתקיים בין אנשים בודדים המתחרים זה נגד זה, או בין קבוצות מאורגנות המתחרות זו נגד זו.
מטרת המתחרים היא זכייה בהישג: פרס המוגדר בתחרות, תהילה, פרסום, תשומת לב וכדומה.
תחרות מתקיימת לעיתים במסגרת שהוקמה למטרה זו (כגון אולימפיאדה או כוכב נולד), או ללא מסגרת כזו (למשל תחרות בין עסקים, או תחרות של שני מחזרים על לבה של נערה).
בתחרות הנערכת במסגרת מסוימת ישנם כללי תחרות מוגדרים היטב, שעל המתחרים לציית להם.
חריגה מכללים אלה עלולה להביא לפסילה.
התחרות מוסיפה הנעה חיצונית, מאתגרת את המשתתפים ומעודדת אותם למתוח את גבולות היכולת שלהם.
התחרות יכולה גם לספק הנעה פנימית עבור אנשים המפיקים הנאה מעצם התחרות באשר היא.
בהתאם לכך, תחרותיות היא גורם בריא וחיובי כל עוד היא תחומה בגבולות הפרופורציונליים המתאימים.
אף על פי שמחקרים ראשוניים העלו שתחרות יכולה להוביל לשיפור התפקוד של האדם המתחרה, התגלה במהרה שהתמונה מורכבת יותר.
למשל, לתחרותיות יכולות להיות גם השלכות שליליות משום שהיא יכולה לאיים כאשר היא הופכת למטרה בפני עצמה.
כמו כן, תחרותיות מוגזמת עלולה להוביל לשחיקת המתמודדים.
מכאן שלתחרות יכולות להיות השלכות חיוביות או שליליות, בהתאם למצב הנדון.
השלכות אלו יכולות להתקיים גם בו זמנית.
למשל - נמצא שבהשוואה לנגנים שהתבקשו לאלתר ללא תנאי תחרות, נגנים אשר התבקשו לאלתר תחת תנאי תחרותיות דיווחו על רמות גבוהות יותר הן של הנעה והן של מתח.
אחד ההסברים להשלכות של תחרותיות על רמת הביצוע של האדם, הוא אופן ההשפעה של הקלה חברתית תחת נסיבות שונות.
השפעה זו באה לידי ביטוי בשיפור בביצוע של פעילות פשוטות ומוכרות בנוכחות של אנשים אחרים.
עם זאת, הנוכחות של אנשים אחרים מובילה לירידה ברמת התפקוד עבור ביצוע של פעולות מורכבות וחדשות.
תחרויות של כוח, זריזות וסבלנות תופסות מקום נכבד בתרבויות השונות אם כחלק מפולחן, משחק או כבידור.
תחרויות מקובלות מאוד בתחום הספורט, וגורפות חלק ניכר מהעניין בתחום זה.
תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" היא תחרות לכתיבת סיפור קצר שמקיים מדי שנה מוסף "תרבות וספרות" של עיתון "הארץ".
בצורתה הנוכחית מתקיימת התחרות משנת 1989, לאחר שבנימין תמוז, העורך היוצא של "תרבות וספרות", הציע לבני ציפר, העורך הנכנס, "לחדש מסורת ישנה שהחלה בימים עברו ונקטעה בזמנו, של תחרות סיפורים קצרים לכותבים צעירים".
ההכרזה על פתיחת התחרות נעשית סמוך לחנוכה, ותוצאותיה - שמות הזוכים בשלושת המקומות הראשונים, הסיפורים הזוכים ונימוקי חבר השופטים - מתפרסמים בגיליון ערב פסח של "הארץ".
סיפורים נוספים מהתחרות מתפרסמים בגיליון של שביעי של פסח תחת הכותרת "סיפור מומלץ".
התחרות מיועדת לכותבים שטרם פרסמו ספר פרוזה.
על משתתף בתחרות לשלוח אליה סיפור קצר אחד, שאורכו אינו עולה על 2,500 מילים, שטרם פורסם.
לתחרות נשלחים מדי שנה מאות סיפורים, ובשנת 2003 הגיע מספרם לשיא של אלפיים סיפורים.
בשנת 2008 נערכה במקום תחרות הסיפור הקצר תחרות לכתיבת מסה.
לכל תחרות שנתית ממונה צוות בן שלושה שופטים הבוחר את הזוכים בתחרות.
בין הזוכים בתחרות (לא רק במקום הראשון) במהלך השנים: יואב כ"ץ (פעמיים ברציפות), עדי עסיס, אלמוג בהר, סמי ברדוגו, דרור משעני, אפרת מישורי, אריה אקשטיין, אורי אלון, תמר גלבץ, איימן סיכסק, עמיחי חסון, שולמית אפפל, רועי חסן, יאיר אגמון, עילי ראונר, אסתי ג.
חיים, גלעד מאירי, ענת לוין, תמר ורטה-זהבי, פניה עוז-זלצברגר, אבישי חורי, תמי לוי נחום, עינת יקיר.
סיפור של אריה אקשטיין, "הדודה אסתר", שזכה במקום הראשון ב-1991, עובד לאחר מכן לספר שהיה לרב-מכר בינלאומי.
תחרות הנבל הבינלאומית מתקיימת בישראל והיא תחרות הנבל החשובה ביותר בעולם.
היא נוסדה על ידי אהרן צבי פרופס, שייסד גם את הזמריה ואת פסטיבל ישראל.
שנת 2009 הייתה שנת היובל לקיום התחרות.
תחרות הנבל הבינלאומית מתקיימת מדי שלוש שנים מאז 1959. היא משתווה בחשיבותה לתחרות הפסנתר הבינלאומית על שם ארתור רובינשטיין.
התחרות מאורגנת על ידי "עמותת הנבל והזמיר".
בראש ועדת התחרות הבינלאומית עומד זובין מהטה ובין חבריה מוזיקאים ידועי שם ואנשי ציבור.
במשך 50 שנות קיומה של התחרות הגיעו לישראל יותר מ-500 מתחרים.
לכל תחרות מקפידים המארגנים להזמין יצירה ישראלית חדשה.
לתחרות הראשונה בשנת 1959 הוזמנה היצירה "פואמה" מהמלחין פאול בן-חיים והיצירה "אינטראדה" מהמלחין יוסף טל.
לתחרות ה-17 הוזמנה יצירה בשם "עד אין סוף" מאת המלחין יצחק ידיד.
בשנות האלפיים, משתתפים בתחרות בכל פעם כ-30 מתחרים מארצות שונות.
בשנת 2006, זכה בתחרות לראשונה נבלאי ישראלי, סיון מגן.
תחרות היובל, ה-17 במספר, הסתיימה ביום 20 באוקטובר 2009 בקונצרט עם התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח רוברטו פטרנוסטרו.
המשתתפים ניגנו כיצירה משותפת קונצ'רטו לנבל של אלברטו חינסטרה וכן ניגן כל משתתף יצירה לפי בחירתו.
שופטי התחרות לא מצאו מועמד ראוי לפרס הראשון.
הפרס השני ניתן לנבלנית אינה זדורובצ'י ממולדובה.
את הפרס השלישי קיבל המשתתף היחיד בתחרות, רמי ואן קרסטן מהולנד.
השירות הבולאי בישראל, הנפיק בול דואר לכבוד אירוע היובל בשנת 2009.
התחרות ה-22 שהייתה אמורה להתקיים בישראל בשנת 2024 נדחתה ל-2025 עקב התמשכות מלחמת חרבות ברזל; ובאוגוסט 2025 הוחלט לדחות את קיום התחרות לשנת 2027, בשל רישום דל של מתחרים כתוצאה מלחץ בינלאומי.
כהקדמה לכל תחרות הבינלאומית, מופק אירוע בן יומיים בשם "פסטיבל הנבל הישראלי" הכולל קונצרטים, כיתות אמן והרצאות בתחום הנבל, המתקיים לרוב מספר חודשים לפני התחרות הבינלאומית.
במסגרת הפסטיבל מתקיימת תחרות הנבל הישראלית, הנחשבת ל"אחות קטנה" של התחרות הבינלאומית.
היא מיועדת למתמודדים בגילאי 8-20, במטרה לקדם ולעודד את דור העתיד של נגני הנבל בארץ, טיפוח כישרונות צעירים, והעמקת החשיפה לכלי הנבל ולרפרטואר המוזיקלי הייחודי לו.
התחרות נוסדה ביוזמת יוסי פרוסט ז"ל, ששימש כמנכ"ל עמותת הנבל והזמיר.
תחרות אפי (Effie Awards) היא תחרות בינלאומית בנושאי השיווק והפרסום, במטרה לעודד יצירת מהלכי שיווק יעילים.
התחרות נוסדה ב-1968 על ידי .Effie Worldwid Inc, מוסד ללא כוונת רווח (מלכ"ר) שהוקם מטעם האגודה האמריקאית לשיווק, ארגון המוקדש לקידום אמנות השיווק בקרב אנשי מקצוע.
כמה שנים לאחר היווסדה של התחרות בארצות הברית, התרחבה תחרות אפי לארצות נוספות, בהן גרמניה (1981), אוסטריה, בלגיה ושווייץ (1984), וצרפת, צ'ילה ופרו בתחילת שנות ה-90. כיום מתקיימת התחרות בלמעלה מ-40 מדינות שונות ברחבי העולם - באסיה, אירופה, אמריקה הלטינית, צפון אמריקה, המזרח התיכון וצפון אפריקה.
מלבד האירוע השנתי המתקיים בכל אחת מהמדינות, מתקיימים באופן שוטף גם כנסים וובינרס (הרצאות אינטרנטיות) שנועדו לחשוף את הזוכים לקהל נוסף, מתוך שאיפה לייצר סביבה חינוכית שתעודד את העוסקים בתעשיית השיווק להמשיך ולקיים מהלכים חדשניים בעלי אפקטיביות מוכחת.
לשם כך מפרסם אפי באופן מקוון את נתוני השיפוט ופרטים נוספים אודות המהלכים הזוכים.
בישראל מתקיימת התחרות מאז שנת 2000 והיא מנוהלת על ידי שלושה גופים: המרכז הישראלי לניהול (המי"ל), איגוד חברות הפרסום בישראל ואיגוד השיווק הישראלי.
תהליך השיפוט בתחרות עורך מספר שבועות וכולל מספר שלבים.
שאת הפרס הדגל, ה"אפי פלטינום", שופטים מנכ"לים של חברות מובילות במשק.
בשנת 2008 נעשה ניסיון לשלב את התחרות הישראלית במסגרת תחרות כלל-אירופית.
בעקבות מגפת הקורונה התחרות לא נערכה בישראל במשך שנתיים וחזרה שוב בנובמבר 2021.
הקטגוריות לפיהן מחולק הפרס בישראל:
מוצרי צריכה - לא מזון (מוצרים לבית ולשימוש אישי יומיומי)
מוצרי צריכה לא מתכלים (כגון: מכוניות, אופנה, שעונים, מכשירי חשמל, נדל"ן)
תקשורת, מדיה, הייטק ומחשוב (כולל אינטרנט)
מלכ"רים, מגזר ציבורי ואחריות חברתית.
הקטגוריה מתנהלת במסגרת שני מסלולים נפרדים: מסלול המיועד לעמותות, ארגונים התנדבותיים, משרדי ממשלה, מלכ"רים ורשויות ציבוריות, הפועלים לקידום מטרות חברתיות-ציבוריות; ומסלול עבור חברות מהמגזר העסקי, אשר הובילו מהלכים של אחריות חברתית
מגזרים (מגזר רוסי, ערבי וחרדי)
תקציבים קטנים - בקטגוריה זו מתחרים מהלכים של מותגים עצמאיים, ובלבד שהושקעו במהלך השיווקי עד 150,000 $ במשך שנת התחרות
Effie Platinum - הישגים לאורך זמן
תחרות אכילת הנקניקיות של רשת "ניית'נ'ס פיימוס" היא תחרות אכילה שנתית של נקניקיות הנערכת מאז 1916 ביום העצמאות האמריקאי (ה-4 ביולי) בסניף של רשת המזון המהיר "ניית'נ'ס פיימוס" בקוני איילנד בברוקלין, ניו יורק.
התחרות משודרת בטלוויזיה בערוץ ESPN משנת 2004, וברדיו של רשת ABC.
ב-2010 מנה הקהל באירוע יותר מ-40,000 איש, ו-1.677 מיליון אנשים צפו בשידור מבתיהם.
על פי אגדה אורבנית, התחרות הראשונה נערכה בשנת 1916 ב-4 ביולי כאשר 4 סועדים מהגרים בסניף של רשת "ניית'נ'ס פיימוס" ערכו תחרות אכילת נקניקיות לשם קביעה מי הכי פטריוט מביניהם.
מאז נערכה תחרות במקום כמעט בכל שנה בתאריכים שונים, כאשר מאז 1972 היא נסובה מחדש סביב יום העצמאות האמריקאי.
משנת 2011 נערכת תחרות נפרדת לנשים, כאשר לפני כן נערכה תחרות משולבת אחת.
הזוכה בתחרות (מ-2011, בתחרות הגברים) מקבל חגורה מעוטרת בתכשיטים בצבע חרדל צהוב, ואילו הזוכה בתחרות הנשים מקבלת חגורה דומה בצבע ורוד.
במחצית הראשונה של העשור הראשון של שנות ה-2000, בעקבות רצף זכיות של מתחרים יפנים, הוצגה החגורה במוזיאון בעיר סאיטאמה היפנית.
ב-2007 זכה בתחרות משתתף אמריקאי, ומאז החגורה "שמורה" בארצות הברית.
גיל ההשתתפות המינימלי הוא 18, והתחרות פתוחה ל"אכלנים מקצוענים" בלבד, חברי "פדרציית האכילה התחרותית הבינלאומית" (IFOCE), אשר משתפת פעולה עם האירוע מאז 1997. בעבר השתתפו בתחרות גם חובבים וקטינים, ואף זכו בה מספר פעמים.
זוכי תחרויות ההעפלה המוקדמות השנתיות.
בעבר נמשכה התחרות 12 דקות, ומאז 2008 היא אורכת 10 דקות.
המנצח הוא מי שאכל את המספר הגדול ביותר של נקניקיות בלחמנייה.
ניתן לטבול את המזון בכוס משקה, בטבילה שלא תארוך יותר מ-5 שניות, ורוב המתמודדים טובלים את הנקניקיות במים.
"שיא הנקניקיות" ל-10 דקות עומד על 76, ונקבע על ידי האמריקאי ג'ואי צ'סנאט בשנת 2021.
תחרות העל הרביעית בסדרת ה"גרנד-סלאם מאסטרס" בשחמט התקיימה בסאו פאולו ובבילבאו בין התאריכים 26 בספטמבר ל-11 באוקטובר 2011. התחרות כללה עשרה סיבובים, חמישה בכל עיר.
הדירוג הראשוני של משתתפי התחרות
וישוואנתן אנאנד - רב-אמן הודי בשחמט ואלוף העולם הנוכחי.
אנאנד מדורג במקום השני בעולם על פי מד הכושר של פיד"ה עם 2,817 נקודות, נכון לאוקטובר 2011.
מגנוס קרלסן - רב-אמן נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם בשחמט עם 2823 נקודות
לבון ארוניאן - רב-אמן ארמני המדורג במקום ה-3 בעולם בשחמט עם 2807 נקודות
וסילי איוונצ'וק - רב-אמן אוקראיני, המדורג במקום ה-8 בעולם בשחמט עם 2765 נקודות
היקארו נקמורה - רב-אמן אמריקאי, המדורג במקום ה-12 בעולם בשחמט עם 2753 נקודות
פרנסיסקו ואייחו פונס - רב-אמן ספרדי, המדורג במקום ה-28 בעולם בשחמט עם 2716 נקודות.
בתחילת התחרות הוביל איוונצ'וק בצורה משכנעת עם שלושה ניצחונות ותיקו בארבעת המשחקים הראשונים.
בשלב זה לא היה לקרלסן אפילו ניצחון בודד, אבל בסיבוב החמישי הוא הפתיע את איוונצ'וק בהגנה הצרפתית ושיחק את הפתיחה באופן בלתי שגרתי.
הלבן היה צריך לבצע בשלב מסוים הצרחה גדולה עם יתרון קל, אבל איוונצ'וק נקלע לסיום נחות במקצת והשילוב בין הטכניקה המעולה של קרלסן לדוחק זמן של היריב חרץ את גורל המשחק.
לאחר הסיבוב החמישי עברה התחרות לבילבאו ובדרכו לשדה התעופה נשדד איוונצ'וק.
היו חששות שלא יוכל להתחיל את החלק השני בתחרות או שישחק בצורה חלשה כתוצאה מהאירוע אך איוונצ'וק ניצח את נקמורה בסיבוב השישי במשחק מבריק.
נראה כי התחרות הוכרעה משום שלאיוונצ'וק היו 13 נקודות כאשר למתחרה העקרי שלו 7 נקודות בלבד, אבל בסיבוב השביעי לקח איוונצ'וק יותר מדי סיכונים נגד ולחו והפסיד.
בעקבות ניצחונו של הספרדי הצטמצם הפער.
המשחק המכריע של התחרות היה בסיבוב התשיעי בין שני המובילים.
קרלסן הפתיע בפתיחה והמשחק הסתבך.
איוונצ'וק מצא דרך יחידה לסבך את המצב לאחר המסע ה-17 של קרלסן 17.צ:ד7 והקריב את מלכתו תמורת צריח רץ ופרש.
מצבו החומרי היה טוב, אבל מלכו היה פרוץ וכליו לא היו מאורגנים.
קרלסן המשיך למצוא את המסעים החזקים ביותר ומוטט את הגנת איוונצ'וק במשחק מצוין.
באותו סיבוב התחוללה הפתעה נוספת כאשר אלוף העולם הפסיד ב-25 מסעים לארוניאן.
אירוע מיוחד נוסף נרשם בסיבוב התשיעי כאשר נקמורה, בעמדה עדיפה במשחקו נגד ולחו, סבר ששיחק את מסעו ה-40 המקנה לו תוספת זמן על הזמן הראשוני שמוקצב למשחק, ויצא למזנון לשתות מיץ תפוזים.
כאשר חזר הופתע לגלות שלמעשה שיחק את המסע ה-39 ונפסק לו הפסד בזמן.
כתוצאה מכל האירועים הללו ירד אלוף העולם אנאנד למקום האחרון בטבלה, ערב הסיבוב האחרון.
לאחר הסיבוב העשירי נוצר שוויון במקום הראשון בין מגנוס קרלסן לווסילי איוונצ'וק עם 15 נקודות כל אחד, זאת לפי שיטת שלוש נקודות לניצחון, נקודה לתיקו ואפס להפסד (לפי שיטת הניקוד המקובלת ברוב התחרויות ניצח קרלסן בתחרות עם 6 מ-10 לפני איוונצ'וק 5.5).
לפי כללי התחרות שני המנצחים התייצבו לדו-קרב בסגנון בליץ בן שני משחקים.
לאחר שני ניצחונות על איוונצ'וק במשחקים "הרגילים" בתחרות, שלט קרלסן גם במשחקי הבליץ.
במשחק הראשון נחלץ איוונצ'וק בתיקו מעמדה נחותה, אבל במשחק השני הוא שיחק בלבן בצורה פסיבית והפסיד לאחר שקרלסן פיתח התקפה מכרעת באגף המלך.
תחרות ההטבעות היא תחרות שנתית של ליגת ה-NBA במסגרת אירועי סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA.
ראשיתה של התחרות במשחק האולסטאר של ה-ABA שהתקיים בדנוור 1976, מטעם ליגת ה-ABA שהוקמה כמתחרה לליגת ה-NBA.
באותה שנה הותרה הטבעה בליגת המכללות, ה-NCAA, לאחר שנאסרה במשך מספר שנים.
כתוצאה מהאיחוד בין ליגת ה-NBA וליגת ה-ABA התחרות לא התקיימה עד 1984. המנצח של התחרות הראשונה שהתקיימה ב-ABA, בשנת 1976, היה ג'וליוס ארווינג מניו ג'רזי נטס, והמנצח בתחרות הראשונה במסגרת ה-NBA, בשנת 1984, היה לארי נאנס מפיניקס סאנס.
ההטבעות בתחרות נשפטות על ידי פאנל שופטים המורכב מחמישה שחקני עבר (בדרך כלל מטביעים מפורסמים מהעבר) המחלקים ציון בין 1-10 לאחר כל הטבעה כך שסך הניקוד האפשרי הוא 50. בין השנים 2008–2013 התחרות שילבה הצבעת אוהדים באמצעות מסרונים לקביעת הזוכה בתחרות בסיבוב האחרון.
תחרות ההטבעות של ה-ABA לשנת 1976
את התחרות ניצח ג'וליוס ארווינג מהניו ג'רזי נטס שהציג בפעם הראשונה הטבעה בריחוף מקו העונשין.
ארווינג גבר על דייוויד תומפסון מהדנוור נאגטס, ארטיס גילמור מקבוצת 'קנטקי קולונלס' וג'ורג' גרווין ולארי קינון מקבוצת סן אנטוניו ספרס.
ליגת ה-NBA החזירה לחיים את תחרות ההטבעות ב-1984 בעיר ההולדת של התחרות, דנוור.
ההטבעה של ג'וליוס ארווינג מקו העונשין היא אחת ההטבעות הזכורות בהיסטוריה של התחרות, אולם הטבעה זו לא הניבה לו את הזכייה בתחרות.
מי שזכה בסופו של דבר הוא לארי נאנס מהפיניקס סאנס.
ב-1985 זכה דומיניק וילקינס, הסמול פורוורד של אטלנטה הוקס לאחר שגבר על מייקל ג'ורדן, אך לא הצליח לשחזר את זכייתו בשנה העוקבת, 1986 מול קהלו הביתי באטלנטה כאשר הפסיד לחברו לקבוצה ספאד ווב.
ווב המתנשא לגובה 1.70 מטר בלבד הוא הזוכה הנמוך בהיסטוריה של התחרות.
בתחרות של 1987 זכה מייקל ג'ורדן ששיחזר את זכייתו גם בגמר של 1988. ג'ורדן, כוכבה של שיקגו בולס, שיריבו העיקרי בתחרות שנחשבת בעיני רבים כטובה בהיסטוריה היה דומיניק וילקינס.
ג'ורדן, ששיחזר את הטבעתו מקו העונשין של דוקטור ג'יי (כינויו של ג'וליוס ארווינג), קיבל על הטבעה זו ציון מושלם של 50 נקודות מחבר השופטים.
בתחרות שנעלה את שנות ה-80 זכה קני ווקר שגבר על חביב הקהל, הקלע המצטיין קלייד דרקסלר.
תחרות ההטבעות נחשבה תמיד למוקד מעורר עניין בשבוע האולסטאר, אולם בשנות ה-90 ההתלהבות סביב התחרות החלה לדעוך.
הסיבות העיקריות היו חוסר רצונם של שחקנים מובילים להשתתף בתחרות מחשש לפציעות והטבעות שחזרו על עצמם לאורך התחרויות.
עקב היעדרם של שחקנים מובילים החלו לקחת חלק בתחרות שחקנים פחות ידועים בקרב הציבור הרחב כמו והזוכים בתחרות היו על פי רוב שחקנים שאינם מעלית הליגה כמו ברנט בארי, סדריק סבאלוס, אייזיאה ריידר והרולד מיינר.
יוצא דופן ברשימת הזוכים היה קובי בראיינט שזכה בתחרות של 1997 כאשר אחת מהטבעותיו כללה ריחוף והעברת כדור בין רגליו לפני ההטבעה.
בראיינט היה בשנת הרוקי שלו והפך לימים להיות אחד מהשחקנים הטובים בהיסטוריה של הליגה.
לאחר ההטבעה של בראיינט, השחקן מייקל פינלי ניסה לבצע גלגלון לפני ההטבעה שלו, מהלך שגרר פרץ צחוק בקהל.
לאחר השבתת התחרות למשך שנתיים חזרה התחרות להתקיים באולסטאר של שנת 2000 שהתקיים באוקלנד, קליפורניה.
תחרות זאת נחשבת בעיניי רבים לטובה בהיסטוריה והשתתפו בה מספר כוכבי NBA צעירים ומבטיחים ביניהם וינס קרטר ובן דודו טרייסי מקגריידי מהטורונטו ראפטורס וסטיב פרנסיס מהיוסטון רוקטס.
המנצח בתחרות היה קרטר שהציג מגוון של הטבעות מרהיבות ויוצאות דופן ביניהן 360 מעלות בניגוד לתנועת הגוף, הטבעה תוך היתלות עם המרפק על הטבעת והטבעה בין הרגליים ממסירת של מגריידי.
בארבע התחרויות הבאות שוב נעדרו מרבית הכוכבים מהתחרות מה שגרם לירידת הפופולריות של התחרות בקרב הציבור.
בשתיים מתחרויות אלו זכה ג'ייסון ריצ'רדסון מהגולדן סטייט ווריורס.
בשנת 2005 שוב חזרה התחרות לעיר מולדתה דנוור ונטלו בה חלק אמארה סטודמאייר, ג'יי.
סמית', כריס אנדרסן וג'וש סמית'.
בתחרות הטביע סטודמאייר מהפיניקס סאנס 360 האלי הופ ממסירת ראש של חברו לקבוצה סטיב נאש אך את הזכייה קטף סמית ג'וש סמית' מאטלנטה הוקס שהצליח לנתר מעל קניון מרטין מהניו ג'רזי נטס שישב על כיסא ומסר לו את הכדור.
בהטבעה נוספת ביצע סמית מחווה לשחקן העבר של אטלנטה דומיניק וילקינס ולבש את גופייתו תוך ביצוע הטבעה דומה לזו שהביאה לווילקינס את אחת מזכיותיו בתחרות.
אחד האירועים הזכורים מהתחרות הוא נסיונותיו החוזרים ונשנים של כריס אנדרסן לבצע הטבעות ללא הצלחה.
ב-2006 נדד האולסטאר ליוסטון והשתתפותו של נייט רובינסון מהניו יורק ניקס המתנשא לגובה 1.75 מטר בלבד עוררה התעניינות.
רובינסון הצליח לזכות בתחרות באמצעות מגוון הטבעות מרשימות.
אחת ההטבעות הזכורות הייתה התעופפות מעל זוכה העבר ספאד ווב שגובהו 1.70 מטר.
רובינסון קיבל ציון מושלם של 50 נקודות עבור הטבעה זו.
ביקורת מסוימת נמתחה לאחר התחרות מכיוון שלרובינסון לקחו ניסונות רבים להשלים את הטבעותיו מה שגרם לתחרות להימשך זמן רב..
התחרות של 2007 התקיימה בלאס וגאס.
שופטי התחרות היו כולם זוכי עבר: מייקל ג'ורדן, דומיניק וילקינס, קובי בראיינט, וינס קרטר וג'וליוס ארווינג.
בתחרות זכה ג'רלד גרין מהבוסטון סלטיקס שאחת מהטבעותיו הייתה קפיצה מעל נייט רובינסון תוך כדי כיסוי עיניו, מעין גרסת שחזור של זוכה התחרות ב-1991 די בראון מהסלטיקס שאת גופייתו גרין לבש.
בנוסף הטבעתו האחרונה זכתה לניקוד 50 לאחר ביצוע בניתור מעל שולחן.
הטבעה נוספת הראויה לציון מהתחרות היא של הסנטר דווייט הווארד מאורלנדו מג'יק שתוך כדי הטבעתו הדביק מדבקה קטנה עם תמונתו בפינה הימנית העליונה של הלוח.
ב-2008 התקיימה התחרות בניו אורלינס.
השופטים היו דרל דוקינס, דומיניק וילקינס, קארל מלון, ג'וליוס ארווינג ומג'יק ג'ונסון.
התואר נלקח הפעם על ידי דווייט הווארד.
באחת מהטבעותיו בסיבוב הראשון לבש הווארד גלימה של סופרמן שהובאה לו על ידי חברו לקבוצה ג'מיר נלסון, ובזמן שברקע נשמעה המוזיקה המפורסמת מהסרט על סופרמן קפץ הסנטר מעט אחרי קו העונשין והצליח לסיים את הניתור בסל.
הזוכה בשנה הקודמת ג'רלד גרין לא הצליח להגן על תוארו לאחר שבפעם הראשונה בהיסטוריית התחרות נקבע המנצח בסיבוב הגמר בהצבעת הקהל, באמצעות הודעות SMS, והווארד הצליח לגרוף 78% מהקולות.
בשנת 2009 זכה נייט רובינסון פעם נוספת בתחרות לאחר שבסיבוב הגמר החליף לבגדים ונעליים ירוקים, כסמל לקריפטונייט, ובהטבעה האחרונה הטביע כדור ירוק מעל דווייט הווארד שלבש שוב את גלימת הסופרמן שלו.
רובינסון גרף 52% מההצבעות בסיבוב הגמר וגבר על הווארד.
סמית' והספרדי רודי פרננדס שבהטבעתו הראשונה לבש גופייה שחורה עם המספר 10 לזכר פרננדו מרטין, הספרדי הראשון ששיחק ב־NBA, ושמת 20 שנה לפני־כן בתאונת דרכים.
נייט רובינסון זכה בפעם השלישית בתחרות של 2010 שהתקיימה בדאלאס וגבר על דמאר דרוזן בגמר לאחר שקיבל 51% מהצבעת הקהל.
בתחרות של 2011 זכה הרוקי בלייק גריפין מהלוס אנג'לס קליפרס עם 68% מההצבעות לאחר שגבר על סרג' איבקה, דמאר דרוזן וג'בייל מגי.
גריפין ביצע בתחרות בין היתר הטבעה תוך קפיצה מעל מכונית והטבעה תוך היתלות על הטבעת באמצעות המרפק בדומה להטבעתו הזכורה של וינס קרטר מהתחרות של שנת 2000. גריפין זכה לתחרות קשה מצד מקגי שהטביע בין היתר על שני סלים שהועמדו זה ליד זה בו זמנית, והטביע שלושה כדורים בניתור אחד.
ג'רמי אוואנס מהיוטה ג'אז ניתר בתחרות של 2012, אורלנדו מעל קווין הארט וזכה ב-29% מהקולות בתחרות שהתקיימה ללא שופטים וללא סיבוב גמר.
הצבעות הקהל כללו לראשונה מלבד מסרונים גם הצבעות דרך האינטרנט באמצעות חשבון טוויטר.
סמית', כריס אנדרסןנייט רובינסוןניו יורק ניקסאנדרה איגודלה, האקים ווריק, ג'וש סמית'ג'רלד גריןבוסטון סלטיקסנייט רובינסון, דווייט הווארד, טיירוס תומאסדווייט הווארדאורלנדו מג'יקג'רלד גרין, ג'מריו מון, רודי גיינייט רובינסון (2)ניו יורק ניקסדווייט הווארד, ג'יי.
תחרות העל בשחמט התקיימה בביל בשווייץ בין התאריכים 23 ביולי ל-3 באוגוסט 2012. זו השנה ה-45 בה התקיימה התחרות בעיר ביל, וזו הייתה התחרות החזקה ביותר שהתקיימה בה מעולם, תחרות בקטגוריה 21, במד כושר ממוצע של 2756.
בתחרות הבזק שהתקיימה יום לפני תחילת התחרות זכה היקארו נקמורה שניצח בגמר את אטיין בקרו.
מגנוס קרלסן - רב-אמן נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם בשחמט עם 2881 נקודות במד הכושר של פיד"ה (נכון ליוני 2014).
היקארו נקמורה - רב-אמן אמריקאי, המדורג במקום ה-7 בעולם בשחמט עם 2778 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).
אלכסנדר מורוזביץ' - רב-אמן רוסי, המדורג במקום ה-9 בעולם בשחמט עם 2770 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).
- נאלץ לפרוש לאחר שחלה לפני הסיבוב השלישי של התחרות.
הוחלף על ידי ויקטור בולוגן המדורג במקום ה-20 בעולם עם 2732 נקודות
וואנג האו - רב-אמן סיני המדורג במקום ה-15 בעולם בשחמט עם 2739 נקודות במד הכושר של פיד"ה (נכון ליולי 2012).
אטיין בקרו - רב-אמן צרפתי, המדורג במקום ה-31 בעולם בשחמט עם 2713 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).
אניש גירי - רב-אמן הולנדי, המדורג במקום ה-49 בעולם בשחמט עם 2696 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).
בתחרות זו ננקטה שיטת ניקוד של 3 נקודות לניצחון, נקודה לתיקו ואפס נקודות להפסד.
על פי שיטה זו זכה במקום הראשון רב-האמן הסיני וואנג האו, עם 19 נקודות, לפני מגנוס קרלסן שצבר 18, אניש גירי והיקארו נקמורה עם 16, אטיין באקרו עם 7 נקודות, אלכסנדר מורוזביץ' וויקטור בולוגן עם 4 נקודות.
תחרות המועמדים בשחמט בשנת 2013 התקיימה בלונדון בין התאריכים 15 במרץ ל-1 באפריל 2013. בתחרות התקיימו ארבעה עשר סיבובים.
התחרות בקטגוריה 22 (מד כושר ממוצע 2787).
בעקבות זכייתו בתחרות, מגנוס קרלסן העפיל להתמודדות עם אלוף העולם וישוואנתן אנאנד באליפות העולם בשחמט 2013. הייתה זו הפעם הראשונה לאחר למעלה מ-50 שנים שמתקיימת תחרות בסיבוב כפול בין המתמודדים, לאחר שבעשורים האחרונים התקיימו דו-קרב בשיטת המפסיד יוצא.
מגנוס קרלסן - רב-אמן נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם עם 2872 נקודות במד הכושר של פיד"ה (נכון למרץ 2013)
ולדימיר קראמניק - רב-אמן רוסי, המדורג במקום ה-2 בעולם עם 2810 נקודות
לבון ארוניאן - רב-אמן ארמני המדורג במקום ה-3 בעולם עם 2809 נקודות במד הכושר של פיד"ה
טיימור רג'אבוב - רב-אמן מאזרבייג'ן, המדורג במקום ה-4 בעולם עם 2793 נקודות
אלכסנדר גרישצ'וק - רב-אמן רוסי, המדורג במקום ה-10 בעולם עם 2764 נקודות
וסילי איוונצ'וק - רב-אמן אוקראיני, המדורג במקום ה-11 בעולם עם 2757 נקודות
פטר סבידלר - רב-אמן רוסי, המדורג במקום ה-14 בעולם עם 2747 נקודות
בוריס גלפנד - רב-אמן ישראלי, המדורג במקום ה-17 בעולם עם 2740 נקודות
התחרות סיפקה דרמות רבות, בעיקר בסיבובים האחרונים.
שני הראשונים סיימו עם אותו מספר נקודות אבל מראש נקבעו ארבעה קריטריונים להתרת שוויון נקודות, לפי הסדר הבא:
קרלסן הוכרז כמנצח בתחרות משום שהיה לו ניצחון אחד יותר מאשר לקראמניק.
תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א היא תחרות נושאת פרסים שנוסדה על ידי סוכנות DARPA הכפופה למחלקת ההגנה של ארצות הברית.
התחרות, שהחלה באוקטובר 2012 והסתיימה בדצמבר 2015.
התחרות נוצרה בעקבות מרוץ האתגר הגדול של דארפ"א והרצון לפתח רובוטי שטח חצי-עצמאיים שיוכלו לבצע "משימות מורכבות בסביבות מסוכנות בהן אדם לא יכול לשרוד.
התחרות בת 27 חודשים וכללה שלוש תחרויות ביניים שבסופן נקבעה המנצחת:
תחרות אתגר הרובוטיקה הווירטואלית (Virtual Robotics Challenge) - התקיימה ביוני 2013.
תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א (DRC Trials) - התקיימה בדצמבר 2013.
גמר תחרות אתגר הרובוטיקה של דארפ"א (DRC Finals) - התקיימה בדצמבר 2014.
בנוסף לעידוד פיתוח רובוטים חצי-אוטונומיים, התחרות שואפת ליצור תוכנות ומערכות רובוטיות זמינות ונגישות גם לאחר סיום התחרות.
לפיכך, גויס מימון לעיבוד הסימולטור הרובוטי GAZEBO, שפותח על ידי Open Source Robotics Foundation, ובנייתם של שישה רובוטי אטלס של חברת בוסטון דיינמיקס, שנמסרו לשש הקבוצות שהציגו את התוצאות הטובות ביותר בשלב תחרות אתגר הרובוטיקה הווירטואלית.
תחרות המועמדים בשחמט בשנת 2014ה, התקיימה בחנטי-מנסייסק בין התאריכים 13 במרץ 2014 ל-31 במרץ 2014. בתחרות התקיימו ארבעה עשר סיבובים.
התחרות בקטגוריה 21 (מד כושר ממוצע 2770).
מנצח התחרות וישוואנתן אנאנד התמודד עם אלוף העולם באותה עת, מגנוס קרלסן, על תואר אלוף העולם בשחמט, בתחרות שנערכה בעיר סוצ'י בחודש נובמבר 2014.
1. לבון ארוניאן מד כושר 2830 שני במד הכושר העולמי
2. ולדימיר קראמניק מד כושר 2787 ,אלוף העולם בין השנים 2000 ל-2007, שלישי במד הכושר
3. וסלין טופאלוב מד כושר 2785, אלוף העולם של פיד"ה ב-2005 כאשר ניצח באליפות של פיד"ה (עם 10 נקודות ב-14 משחקים), תחרות בה סירב לשחק קרמניק, שהפסיד לטופאלוב מספר פעמים בשנה שקדמה לה, רביעי במד הכושר
4. וישוואנתן אנאנד מד כושר 2770, אלוף העולם בין השנים 2007–2013, שמיני במד הכושר
5. סרגיי קריאקין מד כושר 2766 תשיעי במד הכושר
7. שחריאר ממדיארוב מד כושר 2757 13 במד הכושר
8. דמיטרי אנדרייקין מד כושר 2709 39 במד הכושר
תחרות העל בשחמט התקיימה בבאקו בין התאריכים 1 באוקטובר ל-15 באוקטובר 2014. בתחרות התקיימו אחד עשר סיבובים בשיטת ליגה.
התחרות הייתה בקטגוריה 21 (מד כושר ממוצע 2752).
המשחקים היו במתכונת קלאסית (120 דקות ל-40 המסעים הראשונים, 60 דקות נוספות ל-20 המסעים הבאים, ומהמסע ה-61 ועד לסיום המשחק עוד 15 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע).
מקוםהשחקןדירוגארץ123456789101112נקודות 1פביאנו קרואנה2844ITA1½1½½1½10*0½6½ 2 בוריס גלפנד2748ISR½½½*½01½1½1½6½ 3סרגיי קריאקין2767RUS1½*½1½½½½0½½6 4אלכסנדר גרישצ'וק2797RUS1½½0½½0½½1*16 5פטר סבידלר2732RUS1½½½½1½*½0½½6 6יבגני טומשבסקי2701RUS½*½½½½½½1½½½6 7היקארו נקמורה2764USA½½0½*½½½1½½16 8טיימור רג'אבוב2726AZE½½½0½½*½½½1½5½ 9שחריאר ממדיארוב2764AZE½½½1½*½0½0½½5 10רוסטם קסימג'אנוב2706UZB½½½½0½½½1½0*5 11 דמיטרי אנדרייקין 2722RUS10½00½½½*1½04½ 12ליינייר דומינגס פרס2751CUB*½0½½½½0000½3
תחרות בניית סירות קאנו מבטון היא תחרות הנדסית לסטודנטים בתואר ראשון, המתקיימת ברצף משנות ה-60 של המאה ה-20 במספר מדינות בעולם.
במסגרת התחרות כל צוות נדרש לתכנן, לבנות ולהשיט סירת קאנו מבטון במקצה תחרותי או במספר מקצים תחרותיים מול שאר הצוותים המתחרים.
התחרות נוסדה לראשונה בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי האגודה האמריקנית להנדסה אזרחית.
בתחרות הראשונה השתתפו מספר קטן של צוותי סטודנטים.
בשנת 1971 נכנסה לתחרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין וזכתה בתחרות.
מאז החלו להשתתף בארצות הברית מוסדות אקדמיים בעלי מוניטין, במטרה לשלב בקאנו רמת הנדסה ואווירודינמיות גבוהה תוך שמירה על משקל נמוך ככל שניתן.
בשנת 1982 התקיימה התחרות הבינלאומית הראשונה בסטוקהולם בה ניצח צוות מהאוניברסיטה הטכנית של דנמרק.
התחרות לבניית סירות קאנו מבטון מאורגנת על ידי איגוד המהנדסים לבנייה ותשתיות ועיריית מעלות תרשיחא ופתוחה לסטודנטים לתואר ראשון מכל המוסדות האקדמיים בארץ.
התחרות התקיימה 4 פעמים בין השנים 2012-2016 (למעט שנת 2015) באגם מונפורט בחול המועד פסח.
תחרות היופי הבין-לאומית היא תחרות יופי שהחלה ב-1926, והייתה לתחרות היופי הבינלאומית הראשונה בהיסטוריה.
התחרות נערכה לראשונה בטקסס והתקיימה בפעם אחרונה בבלגיה ב-1935.
התחרות הראשונה אורגנה בעיר גלווסטון, שבטקסס על מנת למשוך תיירים לעיר.
לפני כן היו תחרויות יופי מקומיות בארצות הברית עוד מהמאה ה-19. אולם באירוע זו הוחלט לקיים תחרות בהשתתפות מתמודדות מרחבי העולם.
הפרס לזוכה במקום הראשון היה 2,000 דולר.
האירוע סוקר רבות בתקשורת בארצות הברית.
התחרות חולקה לשני אירועים, בערב הראשון הכתירו את מיס ארצות הברית, ובערב השני הכתירו את מיס תבל.
תחרות זו שימשה השראה לתחרויות מיס ארצות הברית ומיס תבל המודרניות.
בשנת 1930 בתחרות זכתה נטה דושאטו, נציגת בלגיה.
תחרות העל החמישית בסדרת ה"גרנד-סלאם מאסטרס" בשחמט התקיימה בסאו פאולו ובבילבאו מ-24 בספטמבר עד 13 באוקטובר 2012.
התחרות, בה השתתפו שישה שחמטאים, התנהלה בשיטת ליגה בסיבוב כפול: כל שחמטאי שיחק מול יתר השחקנים פעמיים: פעם אחת בצבע לבן ופעם נוספת בצבע שחור, כך שנערכו עשרה סיבובים.
ניצחון נחשב כשלוש נקודות ותיקו כנקודה אחת.
בתחרות סיימו במקום הראשון המשותף, עם 17 נקודות מגנוס קרלסן ופביאנו קרואנה.
קרלסן הוכרז הזוכה לאחר שניצח בדו-קרב ביניהם 0–2.
הדירוג הראשוני של משתתפי התחרות (נכון לאוקטובר 2012)
שם מדינה מד כושר דירוג עולמי מגנוס קרלסן 2843 1 לבון ארוניאן 2816 וישוואנתן אנאנד 2780 סרגיי קריאקין רוסיה 2778 פביאנו קרואנה 2773 פרנסיסקו ואייחו פונס 2697
קרלסן הוכרז הזוכה לאחר שניצח בדו-קרב את קרואנה 0–2.
תחרות המועמדים הוא טורניר שחמט שמאורגן על ידי פיד"ה מאז 1950, לצורך קביעת המתחרה מול מחזיק התואר אלוף העולם באליפות העולם בשחמט (הוא הזוכה בתחרות המועמדים), שהזוכה בה מוכתר לאלוף העולם בשחמט.
בתחילה, התחרות התקיימה פעם בשלוש שנים, אולם מאז הפיצול של תואר אליפות העולם בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, הטורניר אינו מתקיים בתזמון קבוע אלא שנה לפני אליפות העולם.
מספר המתמודדים בטורניר אינו קבוע והוא נע בין 8 ל-15 משתתפים.
רוב המתמודדים מגיעים לטורניר בעקבות תוצאות בטורנירים בינלאומיים, אולם חלק מהמועמדים מקבלים כרטיס חופשי.
הסבב הראשון של תחרויות כניסה לתחרות המועמדים החל ב-1948. עד שנת 1965 הטורניר אורגן בשיטת ליגה (כל שחמטאי שיחק מול יתר המתחרים).
משנת 1965 הטורניר שוחק בשיטת נוק-אאוט (המפסיד מודח) ושוחק במשך חודשים.
בשנת 1996, האלוף המכהן, אנטולי קרפוב, נכנס לטורניר המועמדים בחצי הגמר, כך שהזוכה בטורניר הוכתר לאלוף העולם.
פיד"ה הפסיקו את תחרות המועמדים בשנת 1996 (בתקופת הפילוג) ובמקומו התקיים טורניר נוק-אאוט עם מעל 100 שחמטאים.
הפורמט שבו השתמשו הפך לאחר האיחוד בשנת 2005 לגביע העולם בשחמט.
באליפות העולם הקלאסית התקיימו תחרויות מועמדים כאשר באליפות העולם בשחמט 1998, הזוכה בתחרות המועמדים (אלכסיי שירוב) לא התמודד מול האלוף המכהן בעקבות מחלוקת.
משנת 2013 מעפילים לטורניר 8 שחמטאים לפי החלוקה הבאה: המפסיד באליפות העולם הקודמת, 2-3 המדורגים הראשונים בגביע העולם בשחמט, 2-3 המדורגים הראשונים בסבב הגרנד פרי, 2-3 המדורגים הראשונים בממוצע השנה שלפני התחרות ומועמד אחד שמקבל כרטיס חופשי מהמארגנים.
בשנת 2018 זכה בתחרות המועמדים פביאנו קרואנה האמריקאי.
תחרות המועמדים 2020 התחילה ביקטרינבורג שברוסיה אולם לאחר הסיבוב הראשון התחרות הפסיקה בעקבות הודעת רוסיה על סגירת השמים בעקבות התפרצות נגיף הקורונה.
התחרות התחדשה שנה לאחר מכן באותו המקום ויאן נפומניאשצ'י זכה בתחרות.
תחרות המועמדים 2018 הוא טורניר שחמט שהתקיים בברלין שבגרמניה בין 10–28 במרץ 2018.
רב-האמן האמריקאי, פביאנו קרואנה, זכה בטורניר, לאחר שצבר 9 נקודות מ-14 אפשריות.
קרואנה הקדים בנקודה את סרגיי קריאקין הרוסי ואת שחריאר ממדיארוב האזרי שצברו 8 נקודות כל אחד.
קרואנה הפסיד לאחר מכן בדו-קרב מול אלוף העולם המכהן, מגנוס קרלסן, באליפות העולם בשחמט 2018.
התחרות נערכה בשיטת ליגה בסיבוב כפול, כלומר כל שחקן שיחק שני משחקים מול האחרים - משחק אחד בכלים הלבנים ומשחק שני בכלים השחורים.
סך הכל יהיו 14 סיבובים.
בכל הם מתקיים משחק אחד וכן היו ארבעה ימי מנוחה: אחרי הסיבובים 3, 6, 9, ו-12.
קצב המשחקים היה 100 דקות ל-40 המסעים הראשונים, 50 דקות ל-20 המסעים הבאים ו-15 דקות ליתר המשחק, בתוספת 30 שניות למסע, החל מהמסע הראשון.
היו חמש דרכים שונות להעפיל לתחרות.
המפסיד באליפות העולם בשחמט 2016
השניים הראשונים בגביע העולם בשחמט 2017
השניים הראשונים בגרנד פרי 2017
שני המדורגים הגבוהים ביותר (על פי ממוצע מד כושר ב-12 החודשים של שנת 2017) אשר שיחקו לפחות 30 משחקים והשתתפו בגביע העולם בשחמט 2017 או בגרנד פרי 2017 עד ספטמבר 2017, היה ברור כי יהיו שנים מבין השלושה: פביאנו קרואנה, וסלי סו וולדימיר קראמניק.
ב-30 באוקטובר 2017, הודיעו המארגנים כי קראמניק קיבל את הכרטיס החופשי וכך הבטיחו גם קרואנה וסו את השתתפותם.
שחקן אחד שקיבל כרטיס חופשי על ידי המארגנים (חברת אגון, הספונסרית של התחרות) ולו מד כושר של לפחות 2725.
מלבד אלוף העולם, מגנוס קארלסן, השחמטאים הבולטים שלא השתתפו בתחרות הם המדורגים חמישי ושמיני (נכון לסוף שנת 2017), מקסים ושייה-לגראב ווישוואנתן אנאנד.
מספרשחמטאידירוג ראשונימספר נקודות1 פביאנו קרואנה592 סרגיי קריאקין883 שחריאר ממדיארוב184 דינג לירן67.55 ולדימיר קראמניק26.56 אלכסנדר גרישצ'וק76.57 וסלי סו368 לבון ארוניאן44.5
שלושה מתוך ארבעת המשחקים בסיבוב הראשון הסתיימו בהכרעות: קראמניק ניצח את גרישצ'וק, ממדיארוב את קריאקין וקראונה את סו.
המשחק בין ארוניאן ללירן הסתיים בתיקו.
גרישצ'וק ניצח את סו, המשחקים דינג-קרואנה, ממדיארוב-ארוניאן וקראמניק-קריאקין הסתיימו בתיקו.
לאחר הסיבוב השלישי הוביל בתחרות קראמניק, שניצח את ארוניאן, עם 2.5 נקודות.
לאחר הסיבוב הרביעי הוביל קרואנה עם 3 נקודות, לפני ממדיארוב וקראמניק עם 2.5 נקודות כל אחד.
לאחר הסיבוב החמישי קרואנה וממדיארוב הובילו בנקודה על הבאים אחריהם, עם 3.5 נקודות.
בסיבוב השישי הסתיימו כל המשחקים בתיקו.
לפיכך, קרואנה וממדיארוב שמרו על יתרון נקודה בצמרת, והם מובילים עם 4 נקודות.
לאחר הסיבוב השביעי קרואנה, שניצח את ארוניאן, חזר להוביל לבדו.
הוא צבר 5 נקודות, אחריו בצמרת ממדיארוב, שצבר 4.5 נקודות.
לאחר הסיבוב השמיני, קרואנה צבר 5.5 נקודות ושמר על יתרון חצי נקודה בצמרת על ממדיארוב.
למקום השלישי, עם 4.5 נקודות, עלה גרישצ'וק לאחר ניצח את קראמניק (הניצחון היחיד שהושג בסיבוב זה).
במקום הרביעי דינג, עם 4 נקודות, לאחר שסיים את כל שמונת משחקיו בתיקו.
לאחר הסיבוב התשיעי, קרואנה המשיך להוביל עם 6 נקודות ושמר על יתרון חצי נקודה מממדיארוב.
קריאקין, המנצח היחידי בסיבוב הזה, עלה למקום הרביעי-חמישי עם 4.5 נקודות בשוויון נקודות עם דינג, שסיים את כל תשעת משחקיו בתיקו.
קראמניק ניצח את ארוניאן ושאר המשחקים הסתיימו בתיקו, כך שלא חל שינוי בקבוצה המובילה.
קריאקין ניצח את ארוניאן ושאר המשחקים הסתיימו בתיקו.
קריאקין התקרב להפרש נקודה מהמוביל קרואנה.
קריאקין ניצח את קרואנה ונצמד אליו.
שניהם הובילו את התחרות עם 7 נקודות.
דינג לירן ניצח את ממדיארוב ונצמד אליו ואל גרישצ'וק עם 6.5 נקודות.
הניצחון של לירן היה הראשון שלו לאחר 11 תוצאות תיקו.
בעקבות ההפסד של קרואנה, לירן היה היחידי שנשאר ללא הפסד.
קרואנה ניצח את ארוניאן והמשיך להוביל בתחרות.
קריאקין סיים בתיקו מול סו ונמצא בפיגור של חצי נקודה מהמוביל.
אליו נצמד ממדיארוב שניצח את גרישצ'וק.
קרואנה ניצח את גרישצ'וק וניצח בתחרות עם 9 נקודות (מתוך 14).
דינג סיים בתיקו וסיים את התחרות ללא הפסד (11 תיקו וניצחון אחד).
תחרות המועמדים בשחמט 2016, התקיימה במוסקבה בין התאריכים 11 במרץ 2016 ל-30 במרץ 2016. בתחרות התקיימו ארבעה עשר סיבובים.
סרגיי קריאקין ניצח בתחרות זו, והעפיל לדו-קרב על אליפות העולם בשחמט נגד אלוף העולם באותה עת, מגנוס קרלסן.
צורת העפלה משתתף גיל מד כושר דירוג בעולם לפי מד כושרמפסיד באליפות העולם בשחמט 2014 וישוואנתן אנאנד46276212משתתפי הגמר של גביע העולם בשחמט 2015 סרגיי קריאקין26276013 פטר סבידלר39275716משתתפי הגמר של גרנד פרי 2014-2015 פביאנו קרואנה2327943 היקארו נקמורה2827906מקום גבוה לפי מד כושר וסלין טופאלוב4127808 אניש גירי2127934 הזמנת מארגנים לבון ארוניאן 3327867
תחרות העל בבילבאו הייתה תחרות על בשחמט שנערכה מדי שנה החל מ-2008 בבילבאו, שבספרד.
מטרתה הייתה ליצור סדרת תחרויות שחמט בדומה לתחרויות גראנד סלאם בטניס.
לאחר משא ומתן שנמשך מעל לשנה סוכם על סדרה של תחרויות שתכלול את בילבאו, לינארס, M-Tel בסופיה, בירת בולגריה, וטאטא סטיל בהולנד.
התחרות התקיימה בשיטת ליגה הכוללת מפגש כפול בין שישה שחמטאים.
בהתאם לחוקים היה אסור להציע תיקו לפני שהסתיימו 30 מהלכים.
ניתנו 3 נקודות עבור ניצחון ונקודה בודדת עבור תיקו.
בשנים 2011 ו-2012 התחרות פוצלה בין בילבאו לבין סאו פאולו, שבברזיל.
תחרות היופי הבין-לאומית 1928 היא תחרות היופי הבין-לאומית ה-3 במספר.
התחרות נערכה בגלווסטון, שבטקסס, התמודדו בה 42 מתמודדות, 32 מארצות הברית ו-10 ממדינות אחרות.
הזוכה במקום הראשון זכתה בפרס של 2,000 דולר, המקום השני ב-1,000 דולר, השלישי ב-250 דולר ושאר שבע המתמודדות שעלו לעשירייה הראשונה זכו ב-100 דולר.
תחרות המועמדים 2020 היא טורניר שחמט, שהחל ביקטרינבורג, שברוסיה, במרץ 2020 וחוּדש באפריל 2021. לאחר שהתקיימו 7 מחזורים (מתוך 14) במהלך מרץ 2020, התחרות נעצרה עקב התפשטות הקורונה וסגירת השמיים ברוסיה, שהייתה צפויה להתחיל יומיים לאחר המחזור השביעי.
התחרות נמשכה באותו מקום 13 חודשים לאחר מכן, ב-19 באפריל 2021.
יאן נפומניאשצ'י, זכה בטורניר והתמודד בדו-קרב נגד אלוף העולם בשחמט, מגנוס קרלסן באליפות העולם בשחמט 2021.
התאפשרו מספר דרכים להעפיל לתחרות, לפי סדר העדיפות הבא:
המפסיד באליפות העולם בשחמט 2018
השניים הראשונים בגביע העולם בשחמט 2019
הראשון בתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2019
השניים הראשונים בגרנד פרי 2019
המדורג הגבוה ביותר על פי ממוצע מד כושר ב-12 החודשים בין פברואר 2019 לינואר 2020 ששיחק לפחות 30 משחקים באותם 12 חודשים ולפחות 18 משחקים בששת החודשים האחרונים.
שחקן אחד שקיבל כרטיס חופשי על ידי המארגנים.
הוא היה צריך להשתתף בשניים מתוך שלוש התחרויות שמהוות קריטריון (גביע העולם, גרנד פרי וטורניר גראנד סוויס).
הוא היה צריך להיות המועמד הראשון שלא עלה מתחרות הגרנד פרי או הגראנד סוויס או הראשון שלא עלה מגביע העולם בתנאי שסיים במקומות השלישי או הרביעי, אך לא מקום נמוך יותר או אחד מ־10 המדורגים הגבוהים ביותר בין פברואר 2019 לינואר 2020.
במהלך נובמבר 2019 הודיעו המארגנים כי את הכרטיס החופשי הם יתנו לשחקן רוסי, שייבחר בטורניר שיתקיים בין השחמטאים הרוסים שיעמדו בקריטריונים.
בעקבות העפלתם של גרישצ'וק ונפומניאשצ'י דרך הגראנד פרי, קיריל אלקסיינקו הוא הרוסי היחיד שעמד בקריטריונים לכרטיס החופשי ולכן כרטיס זה הוענק לו.
השפעת התפרצות נגיף הקורונה על התחרות
מגפת הקורונה שפרצה בסין בדצמבר 2019 השפיעה על ההכנות של שני השחמטאים הסינים.
ב־10 בפברואר שני השחמטאים הודיעו שביטלו את מחנה האימונים שהם תכננו.
דינג לירן הודיע שהוא החליט להתאמן עם צוותו בצורה מקוונת מעיר מגוריו ונג'ואו.
ואנג האו היה ביפן והחליט לא לחזור לסין לפני התחרות.
ב־19 בפברואר הודיעו שלטונות רוסיה על איסור זמני על כניסת בעלי אזרחות סינית למדינה, אולם לשחמטאים הוענקה ויזה הומניטרית שתאפשר להם להגיע לתחרות.
פיד"ה המליצה להם להגיע מוקדם ככל האפשר.
לירן הגיע ב־2 במרץ למוסקבה ומשם הוא נסע להסגר בווילה בסביבות מוסקבה לשם מעקב רפואי לפני התחרות.
טיימור רג'אבוב ביקש מפיד"ה לדחות את התחרות, לאור המגפה, אולם פיד"ה אמרו לו שהם לא יכולים לבטל טורניר שמנוהל על ידי פדרציה מקומית.
בנוסף הם ביקשו ממנו לאשר את השתתפותו בתחרות עד ל־6 במרץ.
ב־6 במרץ, עשרה ימים לפני תחילת התחרות, הודיע רג'אבוב לפיד"ה כי הוא לא ישתתף בתחרות מסיבות אישיות.
בעקבות זאת, הוא הוחלף על ידי מקסים ושייה-לגראב שעל פי התקנון הוא המחליף הראשון בעקבות קריטריון הדירוג הגבוה במהלך שנת 2019 שלא עלה לתחרות.
בעקבות המגפה שונו מספר כללים בתחרות, שעיקרם בדיקת חום גופו של כל מי שנכנס לאולם התחרות, שמירה על מרחק של 15 מטר בין המתמודדים והשורה הראשונה של הקהל, ולחיצת הידיים בין המתמודדים תהיה אופציונלית.
לאחר סיום 7 סיבובים (חצי מהתחרות), ב־26 במרץ הודיעה פיד"ה כי היא נאלצת להשהות את התחרות בעקבות הודעת השלטונות הרוסיים שהם סוגרים את המרחב האווירי החל מ־27 במרץ בעקבות התפשטות נגיף הקורונה, והמשכה מסיבוב 8 נדחה למועד לא ידוע.
ב-8 בספטמבר הודיעה פיד"ה כי תחרות המועמדים תתחדש ב-1 בנובמבר 2020 ביקטרינבורג, אולם לאור התפשטות המגפה נשקלת העברה לעיר אחרת, טביליסי.
ב-16 באוקטובר הודיעה פיד"ה כי בעקבות הגל השני של התפרצות נגיף הקורונה בעולם, התחרות נדחת שוב לאביב 2021. בפברואר 2021 הודיעה פיד"ה כי התחרות תחודש בסוף אפריל 2021 ביקטרינבורג.
מקרא: השחקן מימין הוא המשחק בלבן.
בסוגריים מופיע מספר הנקודות לפני תחילת הסיבוב.
תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga הוא סרט קומדיה-מוזיקלי אמריקאי, שביים דייוויד דובקין על פי תסריט מאת אנדרו סטיל וויל פרל.
בסרט מככבים פרל, רייצ'ל מקאדמס, פירס ברוסנן, דן סטיבנס ודמי לובאטו, והוא מספר על שני הזמרים האיסלנדים, לארס אריקסון וסיגריט אריקסדוטיר, שמקבלים את ההזדמנות לייצג את ארצם בתחרות הזמר של האירוויזיון בשנת 2020.
הסרט התעתד בתחילה לעלות לשידור במהלך מאי 2020, במקביל לאירוויזיון 2020. עם זאת, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, נדחתה עלייתו לשידור ל-26 ביוני 2020.
בסרט מופיעים בהופעת קמע מספר זמרות וזמרים שהשתתפו באירוויזיון בשנים האחרונות, בהם:
קונצ'יטה וורסט - נציגת אוסטריה וזוכת אירוויזיון 2014
ג'מאלה - נציגת אוקראינה וזוכת אירוויזיון 2016
אלינה נצ'אייבה - נציגת אסטוניה באירוויזיון 2018
נטע ברזילי - נציגת ישראל וזוכת אירוויזיון 2018
אנה אודובסקו - נציגת מולדובה באירוויזיון 2019
אלכסנדר ריבאק - נציג נורווגיה באירוויזיון 2018 וזוכה אירוויזיון 2009
סלבדור סובראל - נציג פורטוגל וזוכה אירוויזיון 2017
בילאל חסאני - נציג צרפת באירוויזיון 2019
ג'סי מטאדור - נציג צרפת באירוויזיון 2010
יון לונדוויק - נציג שוודיה באירוויזיון 2019
לורן - נציגת שוודיה וזוכת אירוויזיון 2012 ואירוויזיון 2023
מולי סאנדן - נציגת שוודיה לאירוויזיון הילדים 2006
פטרה נילסן - משתתפת מלודיפסטיבלן לשנת 2004
במאי 2018, לקראת הפקת סרט פוטנציאלי, השתתף ויל פרל בגמר תחרות האירוויזיון 2018 בליסבון, פורטוגל, במטרה לחקור דמויות ותרחישים אפשריים לעלילת הסרט.
פרל גם דיבר מאחורי הקלעים עם מתמודדי האירוויזיון.
ב-18 ביוני 2018 הוכרז שפרל יככב, יכתוב ויפיק סרט בהשראת תחרות הזמר של האירוויזיון, ושהסרט יופץ על ידי "נטפליקס".
במרץ 2019 חתם הבמאי דייוויד דובקין על חוזה לבימוי הסרט.
במאי 2019, הצטרפה רייצ'ל מקאדמס לצוות השחקנים.
מקאדמס ופרל נצפו בחזרות לתחרות האירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל.
באוגוסט 2019 הצטרפו בין היתר פירס ברוסנן, דן סטיבנס ודמי לובאטו, לצילומים שהתחילו באדינבורו ובגלאזגו, בסקוטלנד ובאיסלנד.
באוקטובר 2019 צולמו חלק מהסצנות בנמל התעופה גלאזגו.
מקאדמס הצהירה כי התמזל מזלם לסיים את הצילומים באיסלנד מבלי לחוות פעילות וולקנית באזור הסמוך.
פסקול האלבום יצא לשוק ב-26 ביוני 2020, במקביל לעליית הסרט לשידור.
"Volcano Man" היה השיר הראשון שפורסם מהאלבום, והוא מבוצע על ידי ויל פרל והזמרת השוודית מולי סאנדן (מקאדמס, שמופיעה בסרטון, עשתה ליפ-סינק לקול שירתה של סנדן).
הסרט עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-26 ביוני 2020.
תחרות הזמר האמריקאית היא תחרות מוזיקה שמבוססת על האירוויזיון שהוכרזה ב-7 באוגוסט 2020 על ידי איגוד השידור האירופי, בה משתתפות כל 50 המדינות, 5 הטריטוריות והמחוז הפדרלי, וושינגטון די.
הופעת הבכורה של התחרות אמורה הייתה להתקיים ב-21 בפברואר 2022. אך נדחתה ל-21 במרץ 2022, בשל מגפת הקורונה.
בתחרות משתתפות כל 50 המדינות של ארצות הברית, וכן 5 הטריטוריות שלה והמחוז הפדרלי וושינגטון די.
כל מבצע נבחר על ידי תוכניות טלוויזיה ששודרו בשידור חי.
מבצעים יכולים להיות יחידים, צמדים, בלהקות או די ג'יי.
זוכה התחרות יזכה בתואר "השיר המקורי של השנה".
התקיימו חמישה סבבי מוקדמות, ואחריהם התקיימו שני חצאי גמר, ולאחר מכן הגמר הגדול.
שיטת ההצבעה דומה בבסיסה לשיטה הנהוגה בתחרות האירוויזיון: שילוב הצבעות בין חבר שופטים מקצועי להצבעות הקהל.
לעומת זאת ישנם כמה שינויים.