tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חיזוק ערך השוויון בקהילה-חברה מכילה.
השתלבות הילד בקהילה הבית ספרית כשווה בין שווים.
הרחבת ההשתלבות וההכלה של התלמידים בעלי הצרכים המיוחדים בחינוך הרגיל.
מתן מענה מיטבי לילדים זכאי חינוך מיוחד במסגרת החינוך המיוחד והחינוך הרגיל.
בחירת ההורים את סוג המסגרת בה ילמד ילדם.
הענקת סל שירותים רגשי, חברתי, טיפולי ולימודי לשילובו המיטבי של הילד בחינוך הרגיל.
פיתוח ציוותי הוראה היודעים לתת מענה להתמודדות בכיתה הטרוגנית.
בניית סביבות למידה המאפשרות למידה חווייתית במרחבים שונים ומגוונים.
הגדרת המושג תלמיד משולב השתנתה ומעכשיו מדובר בילד עם צרכים מיוחדים שזכאותו נקבעה על ידי ועדת זכאות ולא תלמיד שעבר ועדת שילוב מאחר שהרפורמה ביטלה את ועדות השילוב.
התלמיד ילמד לפי תוכנית חינוכית יחידנית שתיקבע בהתאם להחלטת ועדת הזכאות.
הרכב ואופן קביעת הזכאות של ועדות השילוב וועדות ההשמה שפעלו מתוקף חוק עד להחלת תיקון 11 לחוק החינוך המיוחד השתנו ובמקומן פועלות הוועדות הבאות:
ועדת זכאות ואפיון: קובעת את זכאותו של תלמיד עם מוגבלות לשירותי חינוך מיוחדים, רמת התפקוד שלו והיקף סל השירותים שיקבל למשך שלוש שנים או עד למעבר בין שלבי חינוך מחליפה את ועדת ההשמה.
ועדת השגה: דנה בהשגה של ההורים על ההחלטה של ועדת זכאות ואפיון מחליפה את ועדת הערר,
הצוות הרב מקצועי: צוות המורים שנבחר למטרה זו מחליף את ועדת השילוב, דן בזכאותם של תלמידים לשירותי חינוך מיוחדים מהסל המוסדי וכן בהרכב סל השירותים לתלמידים שזכאותם נקבעה במעמד ועדת זכאות ואפיון וילמדו בכיתה או בגן לחינוך רגיל.
הוחלט כי ההורים שעליהם האחריות לטובת הילד ובידיהם מרב הידע ביחס לצרכיו של ילדם יקבלו את ההחלטה בדבר סוג המסגרת המתאימה בעבורו.
במקרים מיוחדים בהם יש חשש שהשמתו של היחד כפי שדרשו ההורים מסכנת את שלומו או שלומם של ילדים אחרים תוכל ועדת הזכאות להתערב בהחלטת ההורים ולשנות את סוג המסגרת החינוכית בהתאם לשיקול דעתה.
מנהל בית הספר יקבל תקציב עבור סל שירותים של התלמיד המשולב בבית ספר רגיל כדי לספק לתלמיד תוספת של הוראה, לימוד ושירותים מיוחדים.
גובה התקציב ייקבע בהתחשב במאפיינים קבועים המובנים בסוג המסגרת בה לומד התלמיד בנוסף לרמת תפקודו וסוג מוגבלותו.
הטמעת הרפורמה להכלה והשתלבות במערכת החינוך
בפיילוט שנערך על ידי משרד החינוך בשנת הלימודים תשע"ט להטמעת הרפורמה להכלה והשתלבות, השתתף מחוז צפון ביישום של תיקון חוק החינוך המיוחד.
במסגרתו נבנה מערך של 15 מפקחים ו-14 מדריכים לתפקיד יו"ר ועדות הזכאות, התקיימו ועדות טרום זכאות בבתי הספר ובגנים.
למעלה מ-10,300 דיונים התקיימו בוועדות הזכאות והאפיון, והחל תהליך השיבוץ של התלמידים.
כ-200 הורים הגישו ערר על תוצאות הוועדה.
התקיימו מפגשי למידה עם מחוזות אחרים ליישום הרפורמה.
כמו כן במסגרת הפיתוח המקצועי למורים נבנו 16 קורסי מיקרו קרדיטציה, ומתוכננים 320 קורסים פנים בית-ספריים.
הראיה החינוכית היא ראייה הוליסטית, ולכן כדי ליצור תיאום ושיתוף פעולה בעבודת הצוות הרב מקצועי ולקדם את התפישה החינוכית המכילה, ממונה רכז השתלבות בכל בית ספר שאחראי על התחומים הבאים:
פיתוח והרחבה של הידע הפסיכו-פדגוגי הנוגע לטכניקות הוראה וניהול שיעור מיטבי מכוון פרט.
הצגה והפצה של חומרי למידה וספרות מקצועית רלוונטית.
השתלבות במערך הפיתוח המקצועי הבית ספרי.
הדרכת מורים לקידום מתן מענים לפרט בתוך הכיתה ההטרוגנית, לבניית תוכניות עבודה והובלת קהילה לומדת בית ספרית.
קידום שגרות וסדירויות עבודה בבית הספר המאפשרות מתן מענים לפרט.
הובלת יוזמות פדגוגיות בית ספריות העוסקות במתן מענה לפרט.
בנייה של מעל 1,000 כיתות לימוד חדשות וכ-250 "חדרי הכלה", במהלך 4 השנים הקרובות.
הוספת מלווה לכל ילדי הגנים בהסעות.
הגדלת תקציב השירותים הרפואיים והפרא - רפואיים המוענקים לתלמידים.
הוספת שעות סיוע וטיפול, הדרכה לצוותים.
הסדרת תפקיד רכז ההשתלמות בבתי הספר, וביצוע הדרכות מקיפות, כדי לוודא את שילוב התלמידים באופן מלא.
מתן שעות הכלה: שעות תוספתיות שנועדו להכלה ולשילוב תלמידים עם קשיים.
פיתוח מקצועי: להכשרת כלל עובדי ההוראה בתחומי ההכלה והשילוב.
רכזי השתלבות: בבתי הספר יפעל צוות לבניית תוכנית אישית לתלמידים מתקשים.
ביוני 2023, חמש שנים לאחר תחילת יישום הרפורמה, פורסמו תוצאותיו של מחקר מקיף של ראמ"ה שמטרתו להעריך את מהלך ההכלה וההשתלבות במערכת החינוך בישראל.
בקרב מורים, מנהלים ואנשי מקצוע נמצאה ירידה בתמיכה בתוכנית ההכלה.
אף שישנה הזדהות עם ערכי ההכלה, קיימים קשיים רבים ביישומה.
מצוין כי מעבר מהוראה פרונטלית להוראה מותאמת אישית היא משימה חיונית להצלחת ההכלה וכי יש להכשיר את המורים ולתת להם את הכלים והמשאבים הדרושים לביצוע שינוי זה.
במסמך המפרט את תוצאות המחקר, מתוארת תחושת תסכול מתמשכת אצל המורים, הנובעת מהקושי בהתמודדות עם תלמידים מאתגרים.
מתואר קושי הנובע בין היתר מגודל הכיתות, מחסור במשאבים ותמיכה, חוסר זמן להכנה ופיתוח תכנים חוסר הכשרה מתאימה למורים, עומס הרב המוטל על המורים ותחושת חוסר מסוגלות.
העומס הרב מקשה על המורים לתת מענה אישי לכל תלמיד, ובמיוחד לתלמידים עם צרכים מיוחדים.
מורים רבים חווים תחושת חוסר מסוגלות להתמודד עם שילוב תלמידים עם צרכים מיוחדים, במיוחד במקרים של מוגבלויות מורכבות או התנהגות מאתגרת.
הסתמכות יתר על רצון ההורים בהחלטות הוועדות, עלולה לייצר מתח בין מורים להורים.
במקרים בהם הורים דוחפים לשילוב "בכל מחיר" ללא התחשבות בדעה המקצועית של צוות ההוראה, עשוי להיווצר קונפליקט שפוגע בתפקוד הכיתה וברווחתם של התלמידים.
עוד מזכיר הדו"ח אתגרים עבור התלמידים: העומס על המורים, קושי בהוראה דיפרנציאלית וחוסר במענים מותאמים אישית, מובילים לעיתים להתרחבות פערים לימודיים.
תלמידים עם צרכים מיוחדים עלולים להישאר מאחור ולא לממש את הפוטנציאל הלימודי שלהם, ואילו תלמידים אחרים עלולים להיפגע מקצב הלימוד האיטי יותר או מהפרעות לימודיות.
קושי רגשי וחברתי: למרות ההדגשה על החשיבות החברתית של ההכלה, תלמידים עם צרכים מיוחדים עלולים להתקשות בהשתלבות החברתית בכיתה.
ייתכן שיחוו דחייה, בידוד, קושי בתקשורת עם חבריהם, או תחושת שוני.
תהליך ההכלה עלול להיות מלווה בקשיים רגשיים עבור תלמידים עם צרכים מיוחדים.
ייתכן שיחוו תסכול, כעס, עצב, או ירידה בביטחון העצמי.
המסמך מדגיש כי הצלחת ההכלה תלויה בראש ובראשונה ביכולת של מערכת החינוך לתמוך במורים ולתת להם את המשאבים והכלים הדרושים.
הוא מציין כי הכשרת מורים מתאימה, צמצום גודל הכיתות, תמיכה פדגוגית ופסיכולוגית לצוותי החינוך והקצאה נכונה של משאבים למימון מענים מותאמים אישית הם תנאים הכרחיים להצלחת תהליך ההכלה ולרווחתם של כל תלמידי הכיתה.
עוד הומלץ במחקר על תיקון החוק הקיים.
מטרת תיקון החוק היא להבטיח שהחלטות הוועדות יתקבלו על סמך שיקולים מקצועיים בלבד, ושטובת הילד תהיה עומדת למעלה מכל שיקול אחר.
על התיקון לכלול שינוי בנוגע להשפעת רצון ההורים ומעורבות גורמים אחרים בהחלטות הוועדות.
החוק הנוכחי מקנה להורים משקל מכריע בהחלטה על שילוב ילדם.
לעיתים הורים דוחפים לשילוב "בכל מחיר", גם במקרים בהם הדבר פוגע בטובת הילד או פוגע בתפקוד הכיתה.
בנוסף להגבלת השפעת ההורים על התיקון בחוק להוביל גם לצמצום המעורבות של גורמים בעלי אינטרסים בהחלטות הוועדות, להגדיר הגדרה ברורה של הקריטריונים לזכאות ולהגביל את השימוש ב"מסלולים עוקפים".
הדו"ח ממליץ על שיפור תהליכי העבודה של הוועדות ועל סגירת "הפרצות" הקיימות במודל הנוכחי.
על פי הדו"ח, כיום החלטות הוועדות מושפעות לעיתים משיקולים זרים הקשורים למשאבים של המוסד, הרשות, או המתי"א.
לדוגמה: הפניית תלמידים לחינוך מיוחד על מנת להגיע למכסת תלמידים לפתיחת כיתת חינוך מיוחד, או העדפת שיבוץ בחינוך מיוחד בשל הפער במשאבים בין שתי המסגרות.
פרצה נוספת במודל הוועדות הנוכחי הוא שימוש ההורים בהמלצות פסיכיאטרים כ"מסלול עוקף".
לעיתים חוות דעת זו ניתנת ללא צורך מובהק, ובכך המשאבים לא בהכרח ממוצים לטובת הכלה מיטבית.
הדו"ח מציין כי בנוסף לתיקון החוק, יש צורך בשינויים מערכתיים ותפיסתיים.
הכשרת מורים מתאימה, שיפור סביבת העבודה בכיתות, ותמיכה מספקת לצוותי החינוך הם תנאים הכרחיים להצלחת ההכלה וההשתלבות.
עוד מומלץ לבחון בחינה מחודשת של חלוקת המשאבים באופן המונע מצב בו ההכלה נתפסת כאופציה החוסכת משאבים.
ולהעביר משאבים לתמיכה בהכלה בכיתות הרגילות, ולא רק למסגרות החינוך המיוחד.
להרחיב את המעגל של המורים המשתתפים במהלך ההכלה.
המחקר אף מציין את הצורך להעריך את הצלחת ההכלה בהתבסס על נקודת מבט התלמידים, ולא רק על דיווחי המורים.
סקירת השלכות הרפורמה על ידי מרכז המידע והמחקר של הכנסת מיוני 2023 הציגה את מסקנות המחקר וכן ביקורת על הרפורמה מצד גורמי מקצוע רבים, שעלתה בדיוני ועדת החינוך על תיקון מס' 11 לחוק החינוך המיוחד.
בדיוני הוועדה הוזכר כי נכון לשנת הלימודים 2022/23 כ-60% מהתלמידים בעלי מוגבלויות משולבים בחינוך הרגיל וכי שיעור זה כמעט ולא השתנה בעשור האחרון.
הביקורת התמקדה בעיקר בהשפעת הרפורמה על תלמידי החינוך המיוחד המשולבים בחינוך הרגיל.
צוין כי היקף השירותים הניתנים לתלמידים המשולבים במסגרות רגילות לוקה בחסר בהשוואה לתלמידים הלומדים במסגרות החינוך המיוחד, בשל מחסור בסייעות ובמטפלים פרא-רפואיים.
הודגש קיום קושי של בתי הספר לספק את המענים הדרושים.
עלתה ביקורת על כך שתלמידים הזכאים לסל מוסדי לעיתים לא מקבלים את מלוא השעות להן הם זכאים וכי הם נמצאים בעדיפות נמוכה יותר בהשוואה לתלמידים הזכאים לסל אישי (רק כרבע מהתלמידים המשולבים זכאים לסל אישי).עוד הוזכר שכמעט כל התלמידים בעלי המוגבלות הם ברמת מוגבלות נמוכה או נמוכה-בינונית(כ-90%).
רמות מוגבלות אלו מצריכות עזרה משמעותית.
"הכלי" הוא כינויו של מאגר נתונים שמנהל שירות הביטחון הכללי, ובו נתונים רבים על כל אחד מתושבי ישראל, ובפרט נתוני התקשורת האלקטרונית שלהם.
לשם בניית המאגר נדרשות חברות התקשורת בישראל, בהתאם ל, למסור מידע מקיף על כל שיחה שהתקיימה באמצעותן (אך לא את תוכנה): מספר הטלפון שממנו יצאה השיחה, מספר הטלפון שאליו מיועדת השיחה ומיקום מכשיר הטלפון.
מידע על מיקום טלפון סלולרי נאסף באופן רצוף, גם כאשר אינו משמש לשיחה או לשליחת מסרון.
בנוסף נאספים פרטי הגלישה באינטרנט, ובהם כל אתר אינטרנט שגולש גלש אליו.
מאגר הנתונים נועד לסייע בסיכול פיגועי טרור ופעולות ריגול, וקצר הצלחה במימוש מטרה זו.
שימוש במידע המצוי במאגר ייעשה על פי היתר מאת ראש השב"כ, לאחר ששוכנע כי הדבר דרוש לשירות לצורך מילוי תפקידיו.
על ראש השירות למסור לראש הממשלה וליועץ המשפטי לממשלה, אחת לשלושה חודשים, ולוועדת הכנסת לענייני השירות – אחת לשנה, דיווח על היתרים שנתן לפי סעיף זה ועל אופן השימוש במידע.
השימוש בכלי נעשה בפיקוחו של היועץ המשפטי לממשלה, פעמים אחדות נדחו בקשות להשתמש בו שלא למטרות שלהן נועד.
ראש השב"כ, יורם כהן, דחה בקשה של ראש הממשלה בנימין נתניהו, לפקח באמצעות "הכלי" על שותפי הסוד בנושא תוכניות התקיפה באיראן, ובהם ראש המוסד, ראש אמ"ן ועוד.
בעת חקירת פרשת מסמך הרפז ביקש מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, להסתייע בכלי לשם חקירת הפרשה, אך בקשתו נדחתה על ידי כהן.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 ניתן לשב"כ אישור חריג להשתמש בכלי לשם סיוע למשטרת ישראל במלחמתה בפשע המאורגן.
במרץ 2020, במסגרת המאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל, הותקנו תקנות שעת חירום שהסמיכו את השב"כ להשתמש באמצעים דיגיטליים, ובהם "הכלי", לשם איתור מסלולם של נשאים של נגיף הקורונה.
התקנות פורסמו ב-17 במרץ 2020 וניתן להן תוקף של 14 ימים מיום פרסומן.
התקנות מסמיכות את השב"כ לקבל, לאסוף ולעבד, לצורך סיוע למשרד הבריאות בביצוע חקירה אפידמיולוגית לצמצום ולמניעת התפשטות נגיף הקורונה, מידע טכנולוגי לשם ביצוע בדיקה, בנוגע לתקופה של 14 הימים שלפני אבחונו של חולה, שמטרתה זיהוי נתוני מיקום ונתיב תנועת החולה, וזיהוי אנשים שבאו במגע קרוב עמו.
המעקב יתבצע על פי פנייה מטעם נציג משרד הבריאות לראש אגף בשירות; הפנייה תכלול את שם החולה, תעודת הזהות שלו, מספר הטלפון שלו או חלק ממידע זה.
המידע שיספק השב"כ נועד לאפשר זיהוי של האנשים שבאו במגע קרוב עם חולה.
המידע יאפשר פיקוח ואכיפה על הפרת חובת בידוד, אך השב"כ עצמו לא יעסוק בפעילות פיקוח ואכיפה זו.
המידע שנאסף לפי תקנות אלה יימחק 60 יום לאחר גמר תוקפן של התקנות, וניתן להשתמש בו אך ורק לשם מאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל.
נגד התקנות המאפשרות שימוש זה בכלי הוגשו עתירות לבג"ץ, בטענה שהן מהוות פגיעה קשה בזכויות האדם.
בג"ץ לא פסל את התקנות, אך התנה את המשך הפעלתן בהקמת ועדה של הכנסת שתפקח עליהן.
בהתאם להודעת השב"כ שניתנה תשעה ימים לאחר התקנת התקנות, יותר מ-500 חולי קורונה אותרו באמצעות יכולותיו הטכנולוגיות של השב"כ.
לפי דו"ח מבקר המדינה בנושא התמודדות מדינת ישראל עם משבר הקורונה, נכון לתחילת אוגוסט 2020, שיעור החולים המאומתים מקרב אלו שהשב"כ איתר עמד על 3.5%.
גם נגד חוק זה הוגשה עתירה לבג"ץ, בדרישה להורות, מחמת פגיעתו של החוק בזכות לפרטיות, על ביטול החוק או על ביטול הסמכת השב"כ מכוח החוק.
העתירה התקבלה חלקית, ונפסק כי "תוגבל אפשרותה של הממשלה להסמכת השב"כ רק לאותם מקרים שבהם החולה המאומת אינו משתף פעולה בחקירה האפידמיולוגית, או שלא מסר כלל דיווח על מגעים".
בחודש יוני 2021 פנתה האגודה לזכויות אזרח בישראל ליועץ המשפטי לממשלה בדרישה לאסור שימוש במאגר לצרכים שאינם סיכול ריגול או מניעת טרור.
בחודש מאי 2022 עתרה האגודה לזכויות אזרח בישראל לבג"ץ כנגד המאגר.
הכלבתולים היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית בת 13 פרקים, מסוגת הרפתקאות וקומדיה, אשר שודרה בשנת 1972 ברשת NBC.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי באמצע שנות ה-80 בערוץ 2 הניסיוני ובתחילת שנות ה-90 בערוץ הילדים.
הסדרה מבוססת על סדרת הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית".
הסדרה מספרת על חבורה של שלושה כלבים ושני חתולים, אשר יוצאים למשימות ריגול באמריקה של שנת 1914.
בכל פרק מקבלים הכלבתולים מסר מהמנכ"ל הבלתי נראה שלהם, והמסר מתנגן בפטיפון, בפסנתר או בכל כלי נגינה אחר (פארודיה על מכשיר ההקלטה ממשימה בלתי אפשרית) אולם כאשר המילים "ישמיד את עצמו תוך 5 שניות" מפתיע את הכלבתולים וגורם להם לברוח לפני הפיצוץ.
ברק (Stutz, "סטוץ") - מנהיג חבורת הכלבתולים.
גיבור (Mussel Mutt, "מאסל מאט") - החזק בחבורה, כלב ענקי ותמיד רעב, העיניים שלו נסתרות מתחת לכובע.
למה (Dingdog, "דינג דוג") - ידו הימיני של ברק, הוא לבוש בבגדי חייל.
זרח (Putty Puss, "פוטי פוס") - חתול קטן, ידוע בתור אשף התחפושות.
קונץ (Rhubarb, "רוברב") - כלב מדען, לובש מעיל גדול וחובש כובע סומבררו אשר מראה רק את אפו.
במעיל שלו יש כל מיני המצאות.
הכלה המכורה (בצ'כית: Prodaná nevěsta) היא האופרה השנייה של בדז'יך סמטנה הלברית נכתבה על ידי קארֶל סבינה.
הצגת הבכורה של הגרסה המקורית – כמחזמר בן שתי מערכות (zpěvohra) – התקיימה ב-30 במאי 1866 בתיאטרון הזמני בפראג.
הגרסה הרביעית, האחרונה, הוצגה לראשונה ב-25 בספטמבר 1870, כאופרה קומית בת שלוש מערכות.
אחרי הצגת האופרה בתערוכת המוזיקה והתיאטרון של וינה בשנת 1892 השיגה האופרה הכרה בינלאומית.
היא הוצגה בשיקגו בשנת 1893, בלונדון בשנת 1895 והגיעה לניו יורק בשנת 1909 בבית האופרה ההונגרי המלכותי הוצגה האופרה כבר ב-21 בספטמבר 1893.
תושבי הכפר, לבושים בבגדיהם היפים ביותר, חוגגים את חג הקדוש המגן של הכנסייה בשיר וריקוד עליז.
אהובה, יניק העני, שואל אותו לגבי הסיבה לצערה.
הנערה מספרת לו שהיום היא תוצג בפני ארוסה העשיר, ואשק, שמצא לה קצאל השדכן בכפר השכן, לו היא צריכה להינשא על פי חוזה שחתמו הוריהם.
יניק המום לשמוע על החתונה המתוכננת ללא ידיעתו.
הוא מרגיע את אהבתו כי בנאמנותם הם יתגברו על כל הקשיים.
כשהם רואים את קצאל מתקרב עם קרושינה האיכר, הם בורחים.
השדכן, שכבר לבוש כשושבין, מזכיר להורים את החוזה.
הוא מנסה לשכנע אותם במבול של מילים ומפרט את התכונות הטובות של החתן.
להפתעת כולם, היא מודה שיש לה בחירת לב כבר במשך זמן רב.
קצאל מנפנף עם החוזה, אבל הילדה מודיעה: כיוון שלא ידעה על כך כשנחתם הוא אינו תקף והיא בורחת בכעס.
קרושינה דורש מהשדכן לפגוש את החתן המובטח, השדכן אומר שהחתן כל כך ביישן שלא מעז לדבר עם נשים.
תושבי הכפר פונים לכיוון בית המרזח.
הקשישים יושבים ליד שולחן, בני הנוער רוקדים עוד פולקה בחיק הטבע.
יניק וחבריו יושבים סביב השולחנות בצד אחד ושותים בירה.
קצאל יושב ליד שולחן בצד השני.
מקום ההתרחשות: כיכר הכנסייה כמו במערכה הראשונה.
ואשק מבטא את הבלבול שלו בשיר קצר ועצוב ("אני לא מצליח להוציא את זה מהראש שלי"), אך נקטע עם הגעתו של קרקס נודד.
מנהל הקרקס מציג את אטרקציות: אסמרלדה, הרקדנית הספרדייה, בולע חרב "הודי אמיתי" ודוב רוקד.
ואשק מוקסם מאסמרלדה, אבל ההתקדמות הביישנית שלו נקטעת כשה"הודי" נכנס פנימה במהירות, מודיע שמאלף ה"דוב" נפל והתמוטט כשיכור.
עד מהרה משתכנע ואשק לקחת את התפקיד, כשהמבטים המחמיאים של אסמרלדה פוגשים אותו ("נעשה ממך יפה").
לבסוף לבסוף יש סוף טוב כשמאז'נקה ויניק מתחתנים.
1976: Prodaná nevěsta; במאי: ואצלב קסליק
1981: Prodaná nevěsta; במאי: פרנטישק פיליפ
הכלה העשירה ביותר בעולם הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1964 בבימויו של ג'ק סמיית, עם סנדרה די, מוריס שבלייה, אנדי ויליאמס ורוברט גולה בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על סבא עשיר השוכב על ערש דוויי ורוצה שנכדתו תתחתן עם גבר כלבבו שימשיך את העסק הגדול.
הסרט הוא רימייק לסרט "זה התחיל עם איב" משנת 1941 אלא שבמקום נכד עם שתי מחזרות יש נכדה עם שני מחזרים.
אנדי ויליאמס ורוברט גולה שרים ביחד את שיר הנושא "I'd Rather Be Rich".
ויליאמס שר גם להיטו "Almost There"
פיליפ דוליין (מוריס שבלייה) הוא בעל תאגיד כימי גדול בלוס אנג'לס.
הוא שוכב במיטתו לאחר התקף לב ומטופל על ידי רופא פרטי (צ'ארלס ראגלס), עוזרו הראשי ווד (ג'ין ריימונד) ואחות (הרמיוני גינגולד) ששומרים על בריאותו אבל הוא מערים עליהם וממשיך לעשן סיגרים שמוחבאים במקומות שונים בחדר.
שארת בשרו היחידה היא נכדתו סינתיה (סנדרה די) המתגוררת בבוסטון ומאורסת.
פיליפ מבקש לראות אותה לפני מותו.
כשהיא מגיעה הוא מבקש ממנה לראות את הגבר שלה לפני שימות.
סינתיה מאורסת לזמר וורן פאלר (אנדי ויליאמס) והיא מודיעה לו שיגיע במהירות אך הוא נתקע בסופת שלגים בבוסטון.
סינתיה חרדה לשלום סבה העומד למות ופוגשת במקרה בפול בנטון (רוברט גולה), כימאי מקליבלנד שהגיע לבית דוליין כדי לקדם מכירות של המצאה שלו של צבע חסין אש.
היא מציגה את פול כארוסה וורן.
פיליפ מתרשם ממנו ובעיקר מהעובדה שנעליה של סינתיה נשמטות כשהם מתנשקים, סימן לרגש אהבה כמו שהיה עם אשתו המנוחה.
פיליפ מתאושש אך עדיין מתנהג כחולה קשה.
סינתיה ופול הולכים לנשף עובדי החברה רוקדים ומתחבקים ונעליה נשמטות.
כל הרוקדים מסתכלים בהם בהערצה ומשילים את נעליהם.
לבסוף מגיע וורן וכאן מתחולל מאבק עם פול.
פול שולח אותם לבית ששכר ובו הפתעות בלתי נעימות כמו מעקה קורס, בור מים שנפתח ועוד.
סינתיה שמה לב שנעליה לא נשמטות כשהיא מתנשקת עם וורן.
הם חוזרים מרוגזים ווורן מתקוטט עם פול עד שהמשרת הריסון (לורי מיין) מפריד ביניהם.
פול מתכונן לחזור לקליבלנד אך סינתיה מודיעה לו כי ביטלה את אירוסיה עם וורן והם מתחבקים ומתנשקים לנגד עיניו של הסבא.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותסנדרה דיסינתיה דולייןמוריס שבלייהפיליפ דולייןאנדי ויליאמסוורן פאלמרזמררוברט גולהפול בנטוןאיש עסקיםהרמיוני גינגולדמיס גרימשואחותג'ין ריימונדמרטין וודעוזר אישיצ'רלי ראגלסד"ר קרנדלרופאלורי מייןהריסוןמשרת
הכלה הוא סרט אימה בריטי משנת 1985 בבימויו של פרנק רודאם ובכיכובם של סטינג, ג'ניפר בילס, ג'רלדין פייג' וקלנסי בראון.
מבוסס על הרומן של מרי שלי משנת 1818; פרנקנשטיין או, הפרומתאוס המודרני, הסרט עוקב אחר הברון צ'ארלס פרנקנשטיין שיוצר אישה, אווה, בעוד המפלצת המקורית שלו - שלכאורה נהרגה בתאונת מעבדה - בורחת לאזור הכפרי.
בניגוד לרומן, שמתמקד בעיקר בדמויות הגבריות, הסרט שם דגש חזק גם על הגיבורה הנשית, אווה.
הסרט חוקר את מסע הגילוי העצמי של אווה ואת המאבק שלה למצוא את מקומה בעולם.
בסרט, פרנקנשטיין הוא מדען מבריק ואקסצנטרי שאובססיבי לרעיון ליצור חיים.
מונע על ידי רצונו לשחק את אלוהים, פרנקנשטיין יוצא לניסוי מסוכן ושנוי במחלוקת במטרה ליצור בן אנוש בתהליך של החייאה מחדש.
פרנקנשטיין מוצג כדמות עשירה וחידתית המתגוררת בטירה מבודדת באזור הכפרי של אירופה.
נחוש ליצור את האישה המושלמת, הוא מרכיב בקפידה חלקי גוף ממקורות שונים, כולל אלה של אנשים שנפטרו.
בעזרת עוזרו הנאמן, פאולוס, פרנקנשטיין ומקים מעבדה משוכללת בטירתו שבה הוא עורך את הניסוי פורץ הדרך שלו.
הסרט נחל כישלון מסחרי עם יציאתו לאקרנים, אך מאז זכה לשבחים על ידי המבקרים על הוויזואליה, ההופעות והאווירה שלו.
הוא תואר כסרט "מהמם ויזואלית" ו"אטמוספירי" ש"לוכד בהצלחה את הרוח הגותית של הרומן של שלי".
במעבדה הממוקמת בטירתו, הברון צ'ארלס פרנקנשטיין (סטינג) וצוות המדענים שלו יוצרים בת זוג (ג'ניפר בילס), ליצור הקודם שיצר, המפלצת (קלנסי בראון).
בת הזוג זהה פיזית לאדם וחסרה את העיוותים של המפלצת.
ככזו, היא סולדת מהמפלצת ודוחה את ניסיונות חיזור מצידו.
פרנקנשטיין מטיח עלבונות במפלצת ומכה אותה, המפלצת, בהתקף של זעם ותסכול הורסת את המעבדה וגורמת לשריפה.
פרנקנשטיין סבור כי המפלצת מתה בשריפה, ולוקח עימו את האישה שיצר בחזרה לאגף מגוריו בטירה.
בטירה, פרנקשטיין משתף את חברו, קלרוול ׁׁ(אנתוני היגינס), כי מצא אישה מוכת שיכחה ביער, לאחר שהתעלפה ממכת ברק.
כשחברו תוהה מה בכוונתו של פרנקשטיין לעשות עימה, פרנקנשטיין מביע את רצונו ליצור את "האישה החדשה", חזון של יצור נשי המגלם איכויות ומאפיינים מסוימים שלדעתו חסרות בנשים מסורתיות.
בעיני פרנקנשטיין, האישה החדשה היא אישה שאינה כבולה לנורמות או לאילוצים חברתיים.
הוא רואה בעיני רוחו ישות המשוחררת מהמגבלות המוטלות, לדעתו, על נשים כגון התרפסות ופסיביות.
פרנקנשטיין חפץ באישה עצמאית, מעורה אינטלקטואלית ומסוגלת לעסוק בענייני העולם ברמה שווה לגבר.
במקביל, המפלצת טועה בדרכים, ותוך כדי כך נתקלת בגמד מנודה בשם "רינלדו" ׁׁ(דייוויד רפפורט).
רינלדו מוצא מכנה משותף עם המפלצת, שגם היא מנודה מהחברה.
ויחד השניים מטיילים במטרה להגיע לקרקס בבודפשט, שם רינדלדו מקווה למצוא עבודה כלוליין בקרקס.
פרנקשטיין מפקיד את מנהלת משק הבית שלו, גברת באומן (ג'רלדין פייג'), על חינוכה של האישה שיצר והפיכתה מיצור פראי, לבת תרבות.
הוא מעניק לה שם, אווה, והיא מתחילה לתהות לגבי זהותה וזהותו של פרנקנשטיין עצמו.
המפלצת עוברת תהליך דומה על ידי רינלדו, שמצליח לראות את הרגישות שבמפלצת ומלמד אותה להביע עדינות והתחשבות בזולת.
תוך כדי כך המפלצת נחשפת ומספרת לרינלדו על כמיהתה לאישה שנוצרה בעבורו, אך בעקבות דחייתה הוא מרגיש נחות ביחס אליה.
במהלך רכיבה משותפת, קלרוול תוהה בשנית לגבי מניעיו של פרנקנשטיין, ושואל אותו האם לימד את אווה רק נימוסים והליכות או גם לגבי דברים גשמיים יותר, כמו מיניות.
פרנקנשטיין משיב לו שאווה עדיין מתנהגת כילדה, ובכוונתו ללמד אותה לאהוב "כשווה בין שווים".
קלרוול לועג לו ומשווה אותו לפיגמליון המבקש להפיח חיים בפסל שיצר.
הוא מזהיר את פרנקשטיין כי שאיפותיו עלולות לצאת משליטה.
רינלדו ממשיך עם המפלצת בדרכים, תוך כדי שהוא משתמש בכוחה וחוסה בצילה, ומגיע יחד עימה לקרקס.
הוא תופר את בגדיה של המפלצת ובכך מגלה צלקות רבות על גבה.
הוא מפתח חיבה רבה למפלצת, אותה הוא רואה בתור חבר וכשווה בין שווים, ומכנה אותה בשם "ויקטור" (זה שינצח / יזכה באהבה).
הוא משתף את ויקטור בתכוניותיו להתעשר בקרקס, ולהגיע לבסוף לוונציה.
ומציע לו להילחם עבור אהבתה של אווה.
כאשר הם מגיעים לקרקס, רינלדו מציג את עצמו כגמד הנמוך ביותר באירופה בפני מנהל הקרקס, מגר, אך הוא אינו מתרשם ממנו.
הוא מחפש פועלי קרקס חסונים.
רינלדו משתמש שוב בכישורים של ויקטור החסון, ומציג את כוחו הרב בפני מנהל הקרקס.
רינלדו מציע את השירות של השניים כעסקת חבילה ומנהל הקרקס מסכים בחוסר רצון להעסיק גם אותו.
לאחר מכן רינלדו מציג את כישורי הקרקס שלו כשהוא מביים נפילה מטרפז גבוהה התלוי על חבל, בפני מגר ועוזרו, בלהבינתיים, אווה מפתחת יותר ויותר מודעות ונעשית סקרנית, אך ת מתוסכלת כשהיא אינה מוצאת תשובות לגבי מקומה בין בני האנוש האחרים, ולגבי המקורות שלה.
פרנקנשטיין, שבזמן חינוכה פיתח אליה חיבור ומייעד לה גדולות, מסרב להניח לה.
פרנקנשטיין מציג את אווה לחברה הגבוהה, היא מרשימה את הנוכחים בדעתנותה, ושם היא פוגשת קצין צעיר בשם יוזף שודן (קרי אלווס) שמחזר אחריה, ומספר לה שפרנקנשטיין סולק מהאוניברסיטה.
במקביל השנאה של בעלי הקרקס לרינלדו גוברת בשל דרישותיו הכספיות.
ויקטור לא מצליח להפסיק לחשוב על אווה ונראה כי הוא הולך ומפתח רגש חזק אליה.
רינלדו מעודד אותו להקשיב לליבו.
גם פרנקנשטיין מתחיל לפתח רגשות ארציים לאווה והוא מוקסם ממנה.
בזמן שאווה ממשיכה לשאול שאלות לגבי מוצאה, ויקטור ורינלדו ממשיכים להופיע בקרקס.
אלא שהפעם בלה חותך את הרתמה של רינלדו על מנת שהוא ייפול אל מותו וויקטור יניב להם רווחים באופן ישיר.
ויקטור עד למתרחש, ומנסה להזהיר את רינלדו ללא הצלחה, וכך רינלדו נופל אל מותו במהלך ההופעה בקרקס.
ויקטור מבכה את מות חברו, ובמקביל נראית אווה, שנמצאת אצל פרנקנשטיין בוכה יחד איתו, כתותאה חיבור שנובע ממוצאם המשותף.
לאחר שוויקטור לוקח את הכסף הוא עד לשיחה בין בלה למגר, שבה הוא מגלה כי רינלדו נרצח.
בהתקף זעם הוא הורג את בלה ונמלט מהמקום.
במהלך רכיבה באוסטריה, אווה נתקלת בוויקטור שישן באוויר הפתוח.
היא אינה מזהה אותו אך הוא מזהה אותה.
הוא מעניק לה תליון, שהיה שייך לרינלדו, שעליו מוטבעים סמלים מהעיר ונציה.
כשפרנקשטיין רואה את התליון קינאתו מתעוררת.
בהמשך ויקטור רוכש עבורה שרשרת מזכוכית זולה להבעת אהבתו, שעליה הוא מוכן לשלם את כל הונו.
אך הוא עדיין מרגיש שכל מתנותיו הגשמיות לא משתוות לאורח החיים הראוותני אליו מורגלת אווה במגוריה אצל פרנקנשטיין.
במהלך שיטוטיו של ויקטור נודע לאנשי הקרקס כי הוא נמצא בעיירה בורקור, והם דולקים בעקבותיו ואוזקים אותו לקיר.
במקביל, אווה נמלטת מביתו של פרנקנשטיין למפגש אינטימי עם יוזף, פרנקנשטיין מגלה זאת, דולק בעקבותיה ומפריד ביניהם.
תוך כדי השיחה ביניהם אווה מגלה שרגשותיו של יוזף כלפיה היו שקריים.
פרנקנשטיין, שעד לכך שאווה פיתחה אופי משלה, והפכה דעתנית ונחרצת, אינו מוכן להשלים עם אופייה החדש.
במהלך ויכוח ביניהם פרנקנשטיין חושף בפניה את האמת אותה היא נחרדת לגלות, במקביל רואים גם את ויקטור הכלוא מרגיש את אותם הרגשות שהיא חשה.
אווה חפצה למצוא את הייצור לו היא נועדה, פרנקנשטיין עונה כי הייצור מת, וכעת הוא חושק בה לעצמו.
הוא מנהל מרדף אחריה בטירה במטרה לאנוס אותה, אך ויקטור מצליח להמלט מבית הכלא, ולרכוב על סוס לטירה משום שהוא חש שאווה בצרה.
הוא מתעמת עם פרנקנשטיין ומשליך אותו מראש מגדל הטירה אל מותו.
לאחר מכן הוא מתכוון לעזוב אך אווה, מונעת ממנו.
הוא מספר לה שפרקנשטיין מת.
אווה וויקטור מגשימים במשותף את חלומו של רינלדו ושטים בגונדולות של ונציה.
הסרט הוא עיבוד מחודש פמיניסטי ל"כלת פרנקנשטיין" (1935), ושוחרר במלאת 50 שנה לסרט המקורי, בזמן שאלזה לנצ'סטר, הכלה המקורית, עדיין הייתה בחיים אך במצב בריאותי ירוד; היא נפטרה שנה לאחר מכן.
הסרט לא שימש כהמשך לסרט פרנקנשטיין קודם, אלא עמד בפני עצמו.
צילומי הסרט נערכו בעיקר בצרפת ובאולפני Shepperton, ונמשכו כ-14 שבועות.
הבמאי פרנק רודהם, שהתפרסם קודם לכן על בימוי הסרט Quadrophenia, גויס לפרויקט לבקשת התסריטאי לויד פונוויל, אשר ביקש ליצור גרסה מודרנית ורומנטית יותר למיתוס של פרנקנשטיין.
רודהם תיאר את הסרט כ"עיבוד פמיניסטי" לסיפור המקורי, תוך התמקדות בעולמה הרגשי והעצמאי של הכלה אווה, ולא רק בתפקידה כיצירתו של המדען.
את הברון צ'ארלס פרנקנשטיין גילם המוזיקאי סטינג, שלמד במיוחד לרכוב על סוסים עבור תפקיד זה.
במקור יועד לגלם דווקא את יוזף – הקצין שמתחרה על אהבתה של אווה – ואף נשקלה האפשרות ללהק שחקן מבוגר יותר לתפקיד הברון.
סטינג שיתף פעולה עם רודהם בפעם השנייה, לאחר קוואדרופניה.
את אווה גילמה ג'ניפר בילס בתפקידה הקולנועי השני לאחר הצלחת פלאשדאנס (1983).
בילס סירבה להצטלם בעירום ולכן השתמשה בכפילת גוף, ובמהלך צילומי סצנות דרמטיות האזינה במשך כ-20 דקות לפני הצילום להקלטה של מוזיקת סטינג, כהכנה רגשית.
היא הייתה הראשונה ששמה הופיע בכתוביות הפתיחה, אך סטינג הוצב ראשון בכתוביות הסיום ובחומרי הפרסום.
קלנסי בראון גילם את המפלצת ויקטור, שם שניתן לו, בין השאר, כהומאז' למפיק הסרט ויקטור דריי.
בכל יום נדרשו כחמש שעות של איפור ותותבות להרכבת הדמות, כולל שלוש וחצי שעות להרכבה ושעתיים להסרה.
הצילומים הופסקו לעשרה ימים בעקבות זיהום עור שבו לקה בראון, ככל הנראה עקב האיפור הכבד.
הבמאי רודהם ציין בדיעבד כי לדעתו הקשר הפסיכולוגי-טלפתי בין אווה לוויקטור "לא עבד כלל", והוסיף כי הייתה זו טעות להפוך את דמות הברון לסוטה מין.
בתפקיד ד"ר זאלוס, עוזרו של הברון, הופיע הסופר והשחקן הבריטי קוונטין קריספ, בן דוד רחוק של בוריס קרלוף – שגילם את המפלצת בגרסאות הקולנועיות המוקדמות של פרנקנשטיין.
זה היה רק תפקידו הדרמטי השני של קריספ, והוא המשיך להופיע בטלוויזיה ובקולנוע עד מותו בגיל 90. קריספ אף אמר את שורת המחווה לסרט המקורי: "She's coming alive!", בעוד שסטינג עצמו לא חזר על השורה המפורסמת "She's alive!".
בסצנה זו הופיע גם המותג הבדיוני "רודולף שטיינבאך ובן" על גבי הציוד המדעי.
דייוויד רפפורט, שגילם את הגמד רינלדו (כשם משפחתו של תסריטאי "אבוט וקוסטלו פוגשים את האיש הבלתי נראה"), כמעט נהרג בתאונת שריפה בסט הצילומים.
האוהל הענק שנבנה באולפני Shepperton נשרף כליל בארבע דקות.
האפקטים המיוחדים מנעו את חילוצו המיידי, והוא נותר תלוי באוויר כאשר האוהל החל לעלות באש, אך ניצל ברגע האחרון.
מריאל המינגוויי צילמה סצנות לתפקיד אליזבת' שנחתכו לבסוף מהסרט.
הסרט צולם בחלקו באזור דורדון (Dordogne) שבצרפת, לרבות בעיירה סרלה-לה-קנדה (Sarlat-la-Canéda), שבה צולם גם הסרט "הדואליסטים" (1977) של רידלי סקוט.
המגדל המרשים בסרט, בגובה 30 מטרים ובמשקל 100 טונות, נבנה במיוחד לצורך הצילומים ונדרשו שני מסוקים כדי להזיז אותו למקומו המדויק על פי חזונו של רודהם.
הסרט זכה לשבחים מ-Variety על סגנונו הוויזואלי הבהיר, הפסקול העשיר של מוריס ז'אר, תפיסתו את הנשים, הדמויות הצעירות והיקפו הרומנטי.
ג'רלדין פייג', ששיחקה את גברת באומן בתפקיד משנה, זכתה באוסקר לשחקנית הטובה ביותר באותה שנה על תפקידה ב"המסע לבאונטיפול".
אחד ממשפטיו האחרונים של סטינג בסרט, "למה להאריך את הבלתי נמנע", נאמר על ידו גם כאחד ממשפטיו האחרונים ב"חולית" של דייוויד לינץ'.
הוא סרט אימה-מדע בדיוני אמריקאי שנכתב, בוים והופק על ידי מגי ג'ילנהול ובו מככבים בתפקידים הראשיים פנלופה קרוז, כריסטיאן בייל, ג'סי באקלי, פיטר סארסגארד, אנט בנינג וג'וליאן האף.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-6 במרץ 2026.
בשיקגו במהלך שנות ה-30, המפלצת של פרנקנשטיין מבקש מד"ר יופרוניוס ליצור עבורו בת-לוויה.
כריסטיאן בייל – המפלצת של פרנקנשטיין
אנט בנינג – ד"ר יופרוניוס
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, שיתפו "סרטי יוניברסל" פעולה עם חברת ההפקות "Imagine Entertainment" ושכרו את התסריטאים שרי שפרינגר ברמן ורוברט פולצ'יני, תסריטאי הסרט "אמריקן ספלנדור" (2003).
השניים בחרו למקם את עלילת הסרט בניו יורק המודרנית.
בנוסף לשפרינגר ופולצ'יני, גם התסריטאי ג'ייקוב אסטס היה מעורב בפרויקט בשלב מסוים והופקד על כתיבת טיוטה.
ביוני 2009, ניהלו "סרטי יוניברסל" ו-"Imagine" משא ומתן מול הבמאי ניל ברגר ושותפו לכתיבה דירק ויטנבורן, ושכרו את המפיק בריאן גרייזר לפקח על פיתוח העיבוד המחודש.
בדצמבר 2015, דווח מטעם "וראייטי" כי על כתיבת התסריט יופקד התסריטאי דייוויד קופ.
במאי 2017, הכריזו "סרטי יוניברסל" על תוכניותיהם לפיתוח יקום קולנועי בשם "היקום האפל", שיכלול פרשנויות מחודשות ומודרניות לזיכיון "מפלצות יוניברסל".
היקום החל עם הפקת הסרט "המומיה" בשנת 2017, והיה צפוי להמשיך עם הפקת הסרט "כלתו של פרנקנשטיין", שעל בימויו הופקד הבמאי ביל קונדון.
באוקטובר 2017, נמסר כי תהליך הפרה-פרודקשן של הסרט החל במקביל להחלטת האולפנים לדחות את הפצת הסרט על מנת להמשיך לעבוד על התסריט.
עוד נמסר על ליהוקם של חוויאר בארדם ואנג'לינה ג'ולי לגילום דמויותיהם של המפלצת של פרנקנשטיין וכלתו, בהתאמה.
באותו חודש, הצהיר קונדון שאם ג'ולי תחליט לפרוש מהפקת הסרט, הוא יהיה מעוניין להחליפה בגל גדות.
ב-8 בנובמבר, נמסר על פרישתם של המפיקים אלכס קורצמן וכריס מורגן, דיווח שהותיר את עתידו של "היקום האפל" מעורפל.
בינואר 2018, על פי הדיווחים, שכר קונדון צוות הפקה שהורכב מצלם הקולנוע טוביאס א.
שליסלר, מעצבת ההפקה שרה גרינווד, המלחין קרטר בורוול ומעצבת התלבושות ז'קלין דוראן.
בנובמבר 2019, הצהיר קונדון כי ככל הנראה והסרט לא יופק לבסוף.
קונדון אף הצהיר: קונדון אף ציין את חוסר ודאותו בנוגע ליכולתו לדון בפומבי על הפקת הסרט
באוקטובר 2020, נמסר כי האולפנים שוקלים לפתח מחדש את העיבוד המחודש וללהק לתפקיד הראשי את סקרלט ג'והנסון, אך לא נמסרו דיווחים או אישורים נוספים מאז השמועות הראשוניות.
בפברואר 2020, נמסר על הצטרפותה של המפיקה איימי פסקל להפקת הסרט, ועל כך שהאולפנים מעוניינים שדייוויד קופ ימשיך לשקוד על כתיבת התסריט עבור הסרט.
בנוסף, נמסר כי הקולנוענים ג'ון קרסינסקי וסם ריימי ניהלו דיונים בנפרד מול האולפנים בנוגע לבימוי הסרט, בעוד שמטעם "וראייטי" דווח כי קרסינסקי קיבל את האפשרות לבחור סרטים מרשימת המפלצות שבבעלות "סרטי יוניברסל".
ביוני, הצהיר קופ כי מלבד היותו עדיין מעורב באופן פעיל בכתיבת התסריט, הוא קיבל השראה גם מהצלחתו הקופתית של "בלתי נראה", וכי עלילת הסרט תבחן את הרצון המודרני להאריך את חיינו, ליצור חיים ולרמות את המוות.
יתרה מזאת, קופ התכוון לכלול נקודות עלילתיות שיהיו רלוונטיות לעידן MeToo#, וקבע כי "זו אימה שמשאילה את עצמה ללא מאמץ למטאפורה".
במרץ 2022, חשף קופ שהוא לא מעורב יותר בכתיבת התסריט, ואף ציין כי שהעלילת הסרט הייתה מתחילה בשנות ה-70 של המאה ה-19 והייתה כרוכה בהתעוררותה מחדש של הכלה בימינו.
באוגוסט 2023, הוכרז על ניסיון חדש להפיק את הסרט עבור "נטפליקס", שיבוים על ידי מגי ג'ילנהול ובו יככבו כריסטיאן בייל ופיטר סארסגארד.
עם זאת, באותו החודש נמסר כי "נטפליקס" עזבה את הפקת הסרט לטובת הפקת גרסה משלה שאותו יביים גיירמו דל טורו, ובנובמבר 2023, דווח כי זכויות הפקת הסרט נרכשו על ידי אולפני "האחים וורנר".
באוגוסט 2023, נמסר על ליהוקה של פנלופה קרוז לצוות השחקנים.
בינואר 2024, אושר ליהוקם של ג'סי באקלי, כריסטיאן בייל, פיטר סארסגארד ואנט בנינג לצוות השחקנים.
במרץ 2024, עם תחילת צילומי הסרט, נמסר על ליהוקה של ג'וליאן האף.
צילומי הסרט החלו במרץ 2024, והתקיימו בין היתר בניו יורק.
תמונות ראשונות מצילומי הסרט פורסמו ב-4 באפריל 2024.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים ב-6 במרץ 2026. במקור, התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-3 באוקטובר 2025, ולאחר מכן נמסר על הקדמת התאריך ל-26 בספטמבר 2025.
הכלה ההולנדית היא אופרטה של אימרה קלמן, יצירה בשלוש מערכות.
הברונית אֶלי פון דר ויידֶה, הגברת הראשונה
הנסיך אדלברט, הדוד של יוטה
סאלינה פון ובלהורסט, חצרנית ראשית
פאול רודריך, יורש העצר של אוסינגן
ד"ר אוּדוֹ פון סטרצל, שגריר אוסינגן
מיקום: חצר דוכס גרמנית והולנד
זמן: לפני מלחמת העולם הראשונה
העלילה מתרחשת בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה בחצר המלוכה הגרמנית ובהולנד.
הנסיך פול מאוסינגן והנסיכה יוטה מסונבורג-גליקסבורג היו מאורסים זה לזה בילדותם.
עם זאת, השניים טרם נפגשו באופן אישי.
כעת שניהם מבוגרים ומסתכלים על עניין האירוסין שלהם באותה תקופה בצורה שונה לחלוטין.
היא מקבלת כל הזמן מכתבי אהבה, כביכול ממנו, והיא גם קיבלה תמונה שלו.
לא פלא שהיא חושבת שגם הנסיך מאוהב בה ורוצה להתחתן בקרוב.
היא לא יודעת שהנסיך לא יודע כלום על כל מכתבי האהבה שלו וכוונות הנישואין שלו לכאורה.
המכתבים נכתבו ונשלחו על ידי אודו פון סטרצל בהוראת אביו של פאול.
הנסיך פאול עצמו כבר מזמן סיים את האירוסין באותה תקופה, וכך גם שכח מקיומה של הנסיכה יוטה.
הוא מנהל חיים של פלייבוי ואינו חושב על נישואים כלל.
בית, המשפחה מפעילה עליו לחץ ורוצה להכריח אותו להינשא ליוטה.
פאול נמלט במהירות להולנד, שם הוא מחדש את חייו הרגילים.
בינתיים, בבית נעשים מאמצים למנוע מחלוקת אפשרית בין שני בתי האצולה המעורבים בשל היעדרותו של פאול.
סטרצל מקבל את הפקודה לנסוע לחצר הנסיכה.
שם הוא מספר על חוסר כושרו של הנסיך.
עם זאת, המצב מתפתח אחרת וסטרצל עצמו מתאהב בברונית אלי.
אבל הבעיה הגדולה יותר שלו היא איך לספר למעורבים, כלומר לנסיכה ולפאול את האמת.
לאחר שיוטה מגלה את העובדות האמיתיות, היא כועסת.
היא חוקרת את מקום הימצאו של פאול בהולנד ונוסעת לשם כדי ללמד אותו לקח.
שם היא מעמידה פנים שהיא מלצרית ומסובבת את ראשו של פאול.
הוא מתאהב בה מיד, מבלי לדעת את זהותה האמיתית.
ואז, כמקובל באופרטות רבות, הכל מתמוסס בשמחה.
פאול מזהה את הנסיכה שבה הוא התאהב למעשה, והיא בתורה סולחת לו על התנהגותו הקודמת.
השניים הופכים לזוג, בדיוק כמו אלי וסטרצל.
הכלה מאבידוס הוא ציור שמן על בד מאת הצייר הרומנטי אז'ן דלקרואה.
היצירה צוירה בין השנים 1843 ל־1849, והיא שמורה כיום במוזיאון הלובר בפריז, במחלקת הציורים, תחת מספר הרישום RF 1398.
הציור מתאר סצנה מתוך הפואמה "The Bride of Abydos" מאת המשורר הבריטי ג'ורג' גורדון ביירון (לורד ביירון), שנכתבה בשנת 1813. ביצירה הספרותית, שבאופן חופשי שואבת השראה מהמיתוס של הרו וליאנדר, מתואבת אהבה טרגית בין סלים וזולייקה, שני צעירים מהארמון של הפחה ג'יאפיר.
סלים מגלה לזולייקה שאינו בנו של ג'יאפיר, אלא בנו של אחיו – אדם שג'יאפיר הרג באמצעות הרעלה.
סלים, שהפך לפיראט, מציע לה לברוח איתו, אך לפני שהיא מספיקה להשיב, מופיע ג'יאפיר עם אנשיו.
סלים נהרג בדרכו לספינתו, וזולייקה מתה מיד מצער.
הציור מתאר את הרגע הדרמטי של בריחת בני הזוג.
זולייקה מסיטה את ראשה לאחור, מנסה לעצור את סלים, המסתובב כשידו אוחזת באקדח ובחרב.
ברקע, משמאל, נראים רודפיהם של בני הזוג – אנשיו של ג'יאפיר – מתקרבים אליהם באפלה.
הקומפוזיציה הדינמית והצבעוניות האינטנסיבית אופייניות לסגנונו המאוחר של דלאקרואה, ומדגישות את התנועה, המתח והסערה הרגשית של הסצנה.
ורד אחד מופיע בציור כסמל לאהבתם הטרגית של סלים וזולייקה – פרט טעון משמעות פואטית, התואם את רוח הרומנטיקה של ביירון ודלאקרואה גם יחד.
הציור מבוצע בטכניקת שמן על בד ומידותיו הן 35.5×56.5 ס"מ.
הוא חתום בידי האמן בפינה השמאלית התחתונה: Eug.
הציור נרכש על ידי מוזיאון הלובר בשנת 1902 כעיזבון של ז'ורז' תומי תיארי.
נכון לשנת 2025, הוא אינו מוצג לקהל הרחב.
ליצירה זו קיימות גרסאות נוספות, אחת מהן שמורה במוזיאון בליון, ואחרת במוזיאון קימבל לאמנות, טקסס, ארצות הברית.
הציור הוצג לאורך השנים בתערוכות רבות, בהן:
Eugène Delacroix, מוזיאון הלובר ומוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק (2018–2019)
Les Orientales, מוזיאון ויקטור הוגו, פריז (2010)
הכלוב המוזהב הוא ציור שמן על בד מאת הצייר האירי סנט ג'ורג' הייר, שנוצר בשנת 1908. היצירה מתארת אישה כבולה היושבת בחלל מואר, והיא שמורה באוסף "National Trust" באחוזת סטורהד שבמחוז וילטשייר, אנגליה.
בציור מתוארת אישה היושבת במסדרון מואר היטב, גבה נשען אל הקיר וזרועותיה מורמות מעל ראשה.
כפות ידיה כבולות בשרשראות, ועל ירכיה מונחת יריעת בד חומה יחידה.
סביב דמותה מתעופפים פרפרים חופשיים, המחדדים את הניגוד בין תנועתם הקלה לבין שיביה.
זהו חלל סגור ומואר, שבו האור הבוהק מדגיש את פגיעותה של הדמות העירומה למחצה ואת תחושת הבדידות שבה היא נתונה.
כותרת היצירה מאזכרת את הבלדה הפופולרית משנת 1900 She's Only a Bird in a Gilded Cage, שביטאה את רעיון ה"יופי הכלוא" — אישה הנתפסת כחופשייה אך למעשה שבויה במסגרת חברתית או מוסרית.
הייר, שפעל באירלנד ובאנגליה, היה מקורב לפטרונית אלדה וסטון הוֹאר (Alda Weston, Lady Hoare) מאחוזת סטורהד, ומקובל לראות בציור זה ביטוי סמלי למעמדן המוגבל של נשים בתקופתו.
הצייר סנט ג'ורג' הייר התעניין בנושאים דתיים ואלגוריים שבהם דמויות נשיות מתוארות כבולות או נרדפות.
כעשרים שנה לפני ציור זה יצר את ניצחון האמונה ("The Victory of Faith"), שהוצג באקדמיה המלכותית בלונדון וזכה לשבחי הביקורת.
על פי מאמר שפורסם בשנת 2008, הייר נהג לשלב בין ייצוג של סבל רוחני לבין גישה ארוטית מרומזת, תופעה אופיינית לאמנות הוויקטוריאנית המאוחרת.
העיסוק באישה השבויה שימש אמצעי לביטוי של טוהר וכניעה מוסרית לצד משיכה אסתטית לגוף הנשי.
הכללה היא מאבני היסוד של הפעילות המתמטית.
הכללה פירושה לקיחת עצם מתמטי מסוים, ומעבר ממנו לעצם כללי יותר, שהעצם שממנו יצאנו מהווה מקרה פרטי שלו.
מושג B מהווה הכללה של מושג A כאשר:
כל מופע של המושג A הוא גם מופע של המושג B.
יש מופע של המושג B שאינו מופע של המושג A.
יתרונה הבולט של ההכללה היא בכך שהיא עוברת מהדיון במושג הפרטי, המצומצם, למושג כללי, ובכך מאפשרת את יישומו של הידע שנצבר אודות המושג המצומצם בעולם המקיף יותר שבו חל המושג הכללי.
בנוסף, ההתעסקות ב"תמונה הגדולה" מאפשרת לעיתים לגלות מידע חדש על המושג הפרטי, שעד אז היה קשה להבחין בו בשל ריבוי הפרטים הלא רלוונטיים.
מערכות המספרים השונות מהוות הכללה אחת של השנייה.
המספרים המרוכבים מהווים הכללה של המספרים הממשיים המהווים הכללה של המספרים הרציונליים המהווים הכללה של המספרים השלמים המהווים הכללה של המספרים הטבעיים.
משפט הקוסינוסים הוא הכללה של משפט פיתגורס ממשולש ישר-זווית למשולש כלשהו.
אלגברה מופשטת עוסקת בהכללות של מבני המספרים המוכרים, כאשר מפשיטים מהם המבנה העשיר שלהם ונשארים רק עם התכונות האלגבריות.
כך למשל חוג הוא הכללה של המספרים השלמים ושדה הוא הכללה של המספרים הרציונליים.
הכללה זו מאפשרת להשתמש בתכונות מוצלחות רבות של המספרים גם במבנים שאינם מספריים.
משפט הערך הממוצע של קושי הוא הכללה של משפט הערך הממוצע של לגראנז' שהוא הכללה של משפט רול.
מספר מצולע הוא הכללה של מספר משולשי ומספר ריבועי.
משפט המספרים המצולעים מכליל את משפט ארבעת הריבועים של לגראנז'.
טופולוגיה היא תחום המכליל את הגאומטריה ואת החשבון האינפיניטסימלי.
היא מאפשרת לחקור טענות רבות מתחומים אלו בלי להתבסס על מושג המרחק המושרש בהם היטב.
נתחיל מטענה פשוטה אודות מספרים ונכליל אותה:
זו טענה פשוטה וידועה לכל.
ניתן להכליל אותה לטענה הבאה:
לכל מספר טבעי a מתקיים שהמספר מתחלק ב-3.
טענה זו נכונה משום ש-.
זוהי מכפלה של שלושה מספרים עוקבים, ולכן בהכרח אחד מהם מתחלק ב-3, ולכן כך גם המכפלה כולה.
אם נציב a=2 נקבל את הטענה ש-6 מתחלק ב-3, ממנה התחלנו.
המשפט הקטן של פרמה: לכל p ראשוני ולכל a טבעי, מתחלק ב-p.
משפט זה מכליל את הטענה הקודמת שמתקבלת מהמשפט כאשר מציבים p=3.
משפט אוילר: לכל n טבעי ולכל a טבעי זר ל-n, מתקיים ש- מתחלק ב-n ( היא פונקציית אוילר, ששווה למספר המספרים הזרים ל-n וקטנים ממנו).
משפט אוילר מכליל את המשפט הקטן של פרמה.
שכן אם ניקח את n להיות ראשוני p, אז , ונקבל מתחלק ב-p.
לאחר כפל ב-a מתקבל הנוסח המוכר של המשפט הקטן של פרמה.
עד כה עסקנו במספרים טבעיים.
אך ההכללה הבאה תחשוף את הטבע האמיתי של הטענות שעסקנו בהן, שיש להן משמעות אלגברית עמוקה.
תהי G חבורה מסדר n, ויהי g איבר ב-G, אזי , כאשר e הוא איבר היחידה של G.
טענה זו מכלילה את משפט אוילר, משום שקבוצת המספרים הטבעיים הקטנים וזרים ל-n היא חבורה ביחס לכפל מודולו n (הקרויה חבורת אוילר), שהסדר שלה הוא ואיבר היחידה שלה הוא 1.
הטענה האחרונה היא מקרה פרטי של טענה מרכזית בתורת החבורות:
משפט לגראנז': הסדר של תת-חבורה של חבורה מחלק את הסדר של החבורה.
הטענה הקודמת נובעת ממשפט לגראנז' אם ניקח את התת-חבורה הציקלית הנוצרת על ידי האיבר g.
על אף שכל טענה כאן חזקה יותר מזו הקודמת לה, רמת הקושי בהוכחתן אינה עולה משמעותית, ולמעשה ההוכחה של ארבע הטענות האחרונות כמעט זהה.
החוכמה בהכללה היא להבין אילו תכונות של העצמים בהם עוסקים חשובות, ואילו רק מפריעות לראות את העיקר.
במקרה הזה העיסוק במספרים דווקא (על כל התורה העשירה שהם מגלמים) לא היה נחוץ, וההבנה הזו היא שאפשרה להוכיח תוצאה כללית בהרבה.
"הכנה לצה"ל" היא שם כולל לתהליכים שונים שעובר המועמד לשירות ביטחון (בראשי התיבות המקובלים, "מלש"ב") לקראת שירות בצה"ל.
רוב הפעילויות מועברות ביוזמת צה"ל והאגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון, בשיתוף ופיקוח משרד החינוך, אך קיימים גופים פרטיים המקיימים קבוצות וקורסי הכנה לצה"ל ומכינות קדם-צבאיות דתיות וחילוניות (קיימים גם בתי ספר ומכללות שעיקרם הכנה לשירות בצה"ל-כמפקדים, כטכנאים וכו').
היכרות עם המערכת הצבאית - סדנאות הכנה בתיכונים, "יום בלשכת הגיוס", "שבוע התנסות בבסיס צבאי"-המכונה "גדנ"ע".
תהליכים מקדימים לגיוס - מיונים לתפקידים שונים, גיבושים צבאיים.
הכנה מקצועית - טיפוח כושר גופני וכושר קליעה, קורסים קדם צבאיים מקצועיים.
הכנה ערכית - מורשת קרב, דיונים בסוגיות שונות הנמצאות במחלוקת ובהן עלול להיתקל המלש"ב במהלך שירותו (למשל-טוהר הנשק, שירות במחסומים, הבחנה בין פקודות חוקיות, בלתי חוקיות ובלתי חוקיות בעליל).
פעילויות אלו הן ברובן התנדבותיות, כלומר ההשתתפות בהן תלויה ברצונו של המלש"ב, חלקן הן הכרח מכורח השתייכות למסגרת תיכונית, או מכוח צו צבאי, חלק מועט מבין הפעילויות ההתנדבותיות (כדוגמת קורסי הכושר הגופני) כרוך בתשלום.
גוף ההכנה לשירות צבאי הראשון בישראל הוא הגדנ"ע - לפני קום המדינה ריכז פעולות שונות של "ההגנה" לרתימת הנוער ושיתופו במאמץ המלחמתי.
לאחר מלחמת העצמאות ארגן את החוגים החיליים שמהם צה"ל גייס את אנשי המקצוע הראשונים שלו (לחילות כמו התותחנים והקשר) ומאוחר יותר גובשו והתנהלו באופן עצמאי בצה"ל.
בהמשך הוקמו מסגרות שונות לעידוד בני נוער לעיסוק במקצועות דרושים בצבא כמו גדנ"ע אוויר, גדנ"ע קליעה וגדנ"ע מזרחנות.
התוכנית הידועה ביותר להכנה לשירות בצה"ל היא "שבוע התנסות בבסיס צבאי".
התוכנית מועברת על ידי חיל החינוך בפיקוח ושיתוף משרד החינוך ובמסגרתה תלמידי תיכון מתארחים במשך שבוע בבסיס צבאי (לרוב בסיס גדנ"ע), לובשים מדים, לומדים על שרשרת הגיוס וערכי צה"ל ומתנסים בהפעלת רובה שירות (בעשורים האחרונים היה זה ה-M16) ובשדאות.
תכליתה של התוכנית להקל על המתגייסים לצה"ל בתהליך הקליטה בצבא בטרם התגייסו.
מטרה זו מושגת באמצעות מתן שיעורי הסברה ויצירת הדמיה של החיים במסגרת הצבאית: תנאי מחיה, ניתוק מסביבה מוכרת לפרק זמן ממושך, משמעת, שגרה יומית ולוח זמנים צפוף, יחסי מפקד-פקוד (היררכיה ופקודות), תפקוד כפרט וכצוות, שמירה על ציוד והקפדה על זמנים.
תוכנית "הדור הבא" של חיל החינוך והנוער הנה אחת הפעילויות האחרונות שתוכננו, במסגרתה תוכנן להצמיד לכל בית ספר תיכון קצין שיהיה אחראי על מוטיבציית התלמידים לשירות.
תוכנית זו זכתה לפרסום בתקשורת בעיקר בעקבות התנגדותם של אנשי חינוך ואקדמיה לתוכנית, שבוצעה בסופו של דבר באופן חלקי בלבד.
הַכְנָסָה היא קבלה של מזומנים או שווי מזומנים במהלך תקופת זמן נתונה, אשר בדרך כלל נמדדת בחודשים, רבעונים או שנים.
עבור פרטיים ומשקי בית הכנסה מהווה את סכום כל המשכורות, רווחים מעסקאות, דיבידנדים, ריביות וכל צורה אחרת של קבלת תשלומים.
עם זאת, בעולם העסקי והחשבונאי, אין הגדרה חד-משמעית של המושג ולעיתים נעשה בו שימוש כשם נרדף לפדיון, בעוד במקרים אחרים הוא משמש לתיאור רווח.
במקרו-כלכלה מוגדרת ההכנסה הלאומית כסך כל התמורה שמקבלים כלל גורמי הייצור במשק (עבודה, הון, קרקע ויזמות) עבור תרומתם לייצור השוטף של סחורות ושירותים.
בתאוריה הכלכלית הכנסה מהווה את תזרים המזומנים של יחידה כלכלית כגון משק בית, תאגיד או מדינה.
ההכנסה היא אחד הגורמים הקובעים מגבלות התקציב של היחידה הכלכלית וקובעים כמה כסף ניתן יהיה להשקיע בצריכה או חיסכון.
בתאוריה הכלכלית מקובל להניח כי ניתן לחלק את היחידות הכלכליות במשק סגור ללווים ולמלווים, כאשר הלווים צורכים בהווה יותר מהכנסתם תוך תשלום ריבית, בעוד המלווים צורכים בהווה במידה פחותה מהכנסתם תוך קבלה של ריבית.
הכנסה נומינלית, הכנסה ראלית וכוח קנייה
בכלכלה, נעשית לעיתים הבחנה בין הכנסה נומינלית להכנסה ריאלית.
הכנסה נומינלית היא ההכנסה בשקלים חדשים (או בכל מטבע אחר) כפי שנתקבלה, ללא התאמות.
אולם מכיוון שבאופן תדיר בשל אינפלציה, חל שינוי בערכו של המטבע, אם מעוניינים לבדוק אם חלו שיפור או הרעה בהכנסה לעומת תקופה קודמת, אין להכנסה הנומינלית משמעות לבדה.
על כן, יש לבצע התאמה בהכנסה הנומינלית בהתאם לשיעור האינפלציה, , כדי לחשב את ההכנסה הריאלית על פי הקשר:
ההכנסה הריאלית מצביעה על ערך הכסף במונחים של כוח הקנייה של מוצרים בפועל.
כלומר, כמה מוצרים ושירותים לערך מאפשרת סך ההכנסה לרכוש.
הערכה זו ניתן לבצע בפועל בהתאם לשינוי במדד המחירים לצרכן, אשר מאפשר לחשב את שיעור האינפלציה במשק.
השפעת ההכנסה על צריכה ועל צמיחה
מקובל להניח כי גידול בהכנסתו הראלית של פרט כלשהו תוביל לעלייה בביקוש של אותו הפרט לצריכה.
אולם, בין הכלכלנים השונים קיימות מחלוקות על השפעתם של שינויים זמניים בהכנסה על הצריכה של הפרטים במשק והצמיחה במשק.
על פי תאוריית הכלכלה הקיינסיאנית, שנהגתה על ידי הכלכלן ג'ון מיינארד קיינס, גידול בהכנסה בהווה מוביל לגידול בצריכה.
כתוצאה מכך גידול זמני בהכנסות הפרטים במשק יוביל לגידול דומה בצריכה וכתוצאה מכך לצמיחה של המשק, כאשר התעסוקה בו אינה מלאה.
לעומת זאת, על פי השערת מחזור החיים, של הכלכלן פרנקו מודיליאני, פרטים מחלקים את הכנסתם הצפויה לאורך ימי חייהם באופן שווה על פני השנים.
כתוצאה מכך צפוי להתקיים שיעור חיסכון שלילי (לקיחת הלוואות) לצעירים ולגמלאים שהכנסתם בהווה נמוכה ושיעור חיסכון חיובי גבוה בגילאי הביניים, שהכנסתם גבוהה יותר.
השערה זו שוכללה במסגרת תאוריית ההכנסה הפרמננטית, שנהגתה על ידי הכלכלן מילטון פרידמן, הגורסת כי הצריכה השוטפת של משקי הבית תלויה ברמת ההכנסה הממוצעת שלהם בהווה, כמו גם בהכנסתם הצפויה בשנים העתידות לבוא המהוונת בשער הריבית.
מכיוון שהכנסה ממוצעת זו כבר משקללת בתוכה את כלל התנודות בהכנסות של משק הבית בעתיד לבוא, היא קבועה ובלתי משתנה.
לכן על אף שההכנסה השוטפת נוטה להיות בלתי יציבה, על פי פרידמן, משקי הבית נוטים לייצב את צריכתם על ידי צריכה בכמות זהה בכל התקופות.
לכן, על פי תאוריה זו, גידול זמני בהכנסות של הפרטים במשק לא יוביל לשינוי משמעותי בצריכת הפרטים ולא יוביל לצמיחה של המשק.
בחשבונאות האיסוף והדיווח החשבונאי צריכים להיעשות בצורה אובייקטיבית ונייטרלית על מנת שגורמים זרים המסתמכים על מידע שכזה, יוכלו להיות בטוחים שהמידע חופשי מכל הטיה וחוסר עקביות, בין אם בכוונה ובין אם לאו.
בין השאר, מתמודדת החשבונאות עם השאלה באיזה מועד מתקבלת ההכנסה.
כך למשל נשאלת השאלה באיזה מועד יש להכיר בהכנסה כתוצאה מעסקה שנחתמה היום, אשר ההוצאות הכרוכות בביצועה נגבות בשנה הנוכחית בעוד התשלום עליה יתבצע רק בשנה הבאה.
קיימים מספר רב של תקנים חשבונאיים המתמודדים עם סוגיות כגון אלו, אולם על פי העקרונות החשבונאיים המקובלים קיימים שני עקרונות בסיסיים על פי הם יש לקבוע את מועד ההכרה בהכנסה וכיצד יש לתעד את ההוצאות הנלוות להכנסות אלו: עקרון ההכרה בהכנסה ועקרון ההקבלה בין הוצאות להכנסות.
עקרון ההכרה בהכנסה מציג קווים מנחים אשר על פיהם ניתן לקבוע מתי יש להכיר בהכנסות, לצורך מדידת הרווח שידווח בדוח רווח והפסד.
הואיל וקיימים סוגים שונים של פירמות, שלהן תהליכים שונים להפקת רווחים, אפשרי שכל פירמה תכיר בהכנסות בזמנים שונים.
עיקרון זה בא לוודא שעיתוי זה יהיה קבוע ומוגדר כדי למנוע מהפירמה לבצע מניפולציות בעת הצגת הרווח התקופתי.
על כל חברה וחברה לקבוע עקרון המבהיר מתי יש להכיר בהכנסות - במועד הייצור, במועד המכירה, במועד הגבייה או במועד מתאים אחר.
לדוגמה, חברה המוכרת מוצר בעל ביקוש רב ומחיר ידוע, כגון נפט, עשויה להכיר בהכנסות כבר במועד הפקת הנפט, שכן לבטח יהיו לה קונים.
לעומת זאת, חנות בגדים שאין ודאות אם תצליח למכור את כל מלאי הבגדים שברשותה, סביר כי תכיר בהכנסותיה רק במועד המכירה.
על פי עקרון ההקבלה בין הוצאות להכנסות תרשמנה כל ההוצאות יחד עם ההכנסות שבגינן נוצרו, ללא קשר למועד תשלום ההוצאות בפועל.
מטרת העיקרון היא להציג בדוח רווח והפסד תמונה המשקפת באופן שלם יותר את פעילותה של החברה.
לדוגמה, בעת מכירת מוצר נוצרת הכנסה.
כדי להפיק את אותה ההכנסה, נאלצנו להוציא הוצאות רבות - החל מעלות המכר (העלות הכרוכה בייצור או ברכישתו של המוצר שנמכר), דרך הוצאות השיווק והפרסום, וכלה בהוצאות המימון למימון פעילות הפירמה.
המטרה בדוח רווח והפסד היא להציג את כל ההוצאות האלו, כולל אלו שישולמו בעתיד, יחד עם ההכנסה, כך שנוכל לדעת מהו הרווח מאותה מכירה.
לעיתים לא ניתן לרשום את ההכנסה עם הוצאותיה, אם מפני שזה בלתי אפשרי, אם מפני שישנה אי-ודאות לגבי המידה בה ההוצאות יובילו להכנסות ואם מפני שעלות החישוב והייחוס גבוהה מדי.
הכנסתם של הפרטים במשק מושפעת במידה רבה ומהחקיקה ומהמדיניות הפיסקלית של הממשלה המתבטאת במידה רבה במדיניות הרווחה.
כך למשל, קובעת הממשלה את גובה ואופן המיסוי של אזרחי המדינה ומסדירה בחקיקה את זכויותיהם של העובדים במשק.
לגורמים אלו השפעה ניכרת על הכנסתם של האזרחים במדינה ועל חלוקת העושר ביניהם.
במרבית מדינות העולם מוטל מס על הכנסת התושבים והתאגידים, כדי לממן את הוצאותיה של הממשלה.
מס ההכנסה עשוי להיות בשיעור אחיד (אחוז מס זהה לכלל התושבים ללא תלות בהכנסה), פרוגרסיבי (מס גבוה יותר על בעלי הכנסה גבוהה יותר) או רגרסיבי (מס נמוך יותר לבעלי הכנסה גבוהה יותר).
לצורך גביית מס ההכנסה מגדיר החוק קריטריונים להכרה ולסיווג ההכנסה, אשר בהתאם להם נגבה המס.
כך למשל מס הכנסה מרווחי הון שונה במרבית המדינות ממס ההכנסה על שכר.
מס ההכנסה עשוי להשתנות בתלות בזהות המשפטית של הממוסה.
כך למשל מס הכנסה על חברות הוא בשיעור שונה ממס ההכנסה על משקי בית או על מלכ"רים.
במדינות מסוימות מונהג מס הכנסה שלילי, כלומר עובדים בעלי הכנסה נמוכה במיוחד זכאים לקבל תוספת לשכרם מהמדינה.
התוספת יכולה להתקבל בדרכים שונות - חודשית דרך המעסיק (ממס הכנסה), מביטוח לאומי או לקבל החזר בסוף השנה, בתום הגשת דוח שנתי.
מס ההכנסה השלילי נועד לאפשר חלוקה מחדש של העושר בחברה ובכך לסייע למגזרים חלשים ולעודד אותם לעבוד.
הכנסה שמתקבלת ללא תשלום מס מכונה "כסף שחור" ועבריינים המעלימים מס משתמשים בשיטות שונות להלבנת הון, כדי לטשטש את מקור ההכנסה הבלתי חוקית.
הכנסה מפעילות בשוק השחור נחשבת לבעייתית הן משום שהיא גורמת לאובדן הכנסות ממסים למדינה והן מכיוון שהיא בדרך כלל מגיעה לידי גורמים פליליים כספים רבים המשמשים לביצוע פעולות בלתי חוקיות חמורות יותר.
ההכנסה של תושבי מדינה תלויה במידה ניכרת במדיניות הרווחה ובמדיניות הפיסקלית הנהוגה בה, כלומר במכלול המנגנונים הממשלתיים והמשפטיים המאפשרים חלוקה מחדש של ההכנסות במדינה.
מס הכנסה פרוגרסיבי מהווה כלי עיקרי ברוב המדינות בחלוקה מחדש של העושר בחברה, אך יחד איתו קיימים מיסים עקיפים על צריכה (מע"מ, מכס, מיסים על דלק, סיגריות וכו') ומיסים על ההון (רווחים מהשקעות) ומס ירושה.
בנוסף, תשלומי העברה מגדילים את הכנסתם של מעוטי היכולת.
אלה כוללים מס הכנסה שלילי הניתן לבעלי הכנסה נמוכה, דמי אבטלה המשולמים למי שאינו מוצא עבודה, הבטחת הכנסה המשולמת למי שאינו מסוגל לפרנס את משפחתו וקצבת זקנה המשולמת למי שהגיע לגיל פרישה ואינו עובד.
דיני העבודה מהווים כלי מרכזי נוסף במדיניות חלוקת ההכנסה בין האזרחים.
מדינות רבות מטילות מגבלות על שכר המינימום אותו יש לשלם לאדם בעבור עבודתו ואף קובעות כללים לתשלום תוספת שכר עבור שעות נוספות, ותק ורכיבים נוספים.
גובה השכר ומרכיביו נקבעים לעיתים קרובות גם בהסכמים קיבוציים וחוזי העסקה בין העובדים למעסיקים.
במרבית המדינות בעולם קיימים הבדלים בהכנסתם של האזרחים השונים במדינה.
כמו כן, קיימים הבדלים ניכרים ברמת ההכנסה הממוצעת במדינות שונות.
הבדלים אלו נובעים מאי-שווין בחלוקת ההכנסות בתוך המדינה ובין המדינות השונות.
קיימים מספר מדדים כמותיים המשמשים להערכת את אי השוויון בהכנסות בין הפרטים בחברה.
המדדים המקובלים ביותר להערכת אי-שוויון בהכנסות הם מדד ג'יני ועקומת לורנץ.
אי שוויון כלכלי התקיים במגוון גדול של חברות ובמהלך תקופות היסטוריות שונות - טבעו, סיבותיו וחשיבותו נמצאים בדיון רחב ומתמשך.
המערכת הכלכלית של מדינה (לדוגמה קפיטליזם או סוציאליזם), מלחמות שמתקיימות או שהיו בעבר, ההבדלים ביכולות של אנשים ליצור עושר כלכלי, המיקום הגאוגרפי, השפעות בין מדינות וסוגיות פוליטיות כולן קשורות ליצירה של אי שוויון כלכלי בין מדינות.
מדיניות הרווחה ומדיניות המיסוי משפיעים באופן ניכר על אי-השוויון בהכנסות.
אי-השוויון הכלכלי מחריף במקרים רבים כאשר בעלי התושבים בעלי הכנסה גבוהה זוכים ליחס מועדף או למגוון רחב יותר של הזדמנויות ביחס לתושבים בעלי הכנסה נמוכה יותר.
מצב זה גורם לעיבוי העושר, כלומר לתהליך בו הון שזה עתה נוצר נוטה להתרכז בבעלותם של אנשים או ישויות שהיו עשירים עוד קודם לכן.
במצב זה, אלו שכבר אוחזים בהון הם בעלי אמצעים להשקיע במשאבים הנדרשים ליצירת הון נוסף.
עיבוי העושר עלול לתרום באופן משמעותי לקיום המתמשך של אי שוויון בתוך חברה ועשוי לתרום למעגל העוני.
הכנס העולמי למדע בדיוני מתקיים אחת לשנה מאז שנת 1939 (פרט לשנים 1942–1945, במהלך מלחמת העולם השנייה), כל פעם בעיר אחרת בעולם.