tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אציל בריטי בשם הלורד סטנהופ גילה עניין בהאוזר, וניסה לזכות באמונו באמצעות מתנות.
הוא ניסה לקבל את החזקה בו.
הוא העביר את האוזר לאנסבך לטיפולו של יוהאן גאורג מאייר.
הוא הכריז כי המדובר בהונגרי וכי דמו אינו אציל.
היסטוריונים טוענים כיום כי פעולותיו נבעו מקשרים לבית המלוכה של באדן.
ב-14 בדצמבר 1833 פיתו את האוזר להגיע לגן ציבורי – אנסבכר הופגרטן, בהבטחה כי שם יתגלה לו סוד מוצאו.
משהגיע, דקר אותו אלמוני בחזהו.
הוא נאבק, אך מת לאחר שלושה ימים.
בן 21 בלבד היה במותו.
הרוצח לא זוהה ולא נתפס מעולם.
בחיפוש בגן נמצא פתק שבו נכתב: .
סטנהופ ניסה לטשטש את העובדות וטען כי מדובר בהתאבדות.
על מצבתו של האוזר נכתב "כאן טמון קספר האוזר, החידה של דורו.
מקור הולדתו אינו ידוע, ומותו מסתורי".
בעיר אנסבך הוקמה אנדרטה לזכרו ועליה כתוב "כאן נרצח אלמוני על ידי אלמוני".
עד היום ישנם רבים המתעניינים בהאוזר ובמוצאו.
משערים כי היה נתון לאמנזיה שנוצרה באמצעות היפנוזה או שסבל ממחלת הנפילה או אולי שהיה אוטיסט.
בנובמבר 1996 פרסם המגזין הגרמני "דר שפיגל" כתבה על ניסיון להתאים דגימת דם ממכנסיים שהוכתמו בדמו של האוזר לבית המלוכה של באדן, אך התוצאות שנתקבלו לא היו חד-משמעיות.
לאחר מכן התברר כי המכנסיים לא היו שייכים להאוזר.
ב-1924 נתגלה בטירת פילזך, ליד נוימרקט אין דר אוברפפלץ, כ-34 קילומטר מנירנברג, חדר קטן שכלל סמרטוטים וסוס מגולף מעץ.
נטען כי זהו המקום שבו הוחזק האוזר, אך לא נמצא לכך כל אישור.
ב-2002 המכון לרפואה משפטית של אוניברסיטת מינסטר בדק רקמות וקווצת שיער שנטען כי השתייכו להאוזר, והגיע למסקנה כי יש בהן דמיון למטען הגנטי שנשאה אסטריד פון מדינגר, צאצאית בת זמננו של סטפני דה בּוֹאָרְנֵה.
ראיות אלו מאששות את התאוריה כי המדובר ביורשו החוקי של כס דוכסות באדן.
אנשי הדוכסות כיום לא הגיבו על ממצאים אלו.
המקרה המוזר העניק השראה ליצירות רבות בקולנוע ובספרות.
ב-1974 יצר במאי הקולנוע הגרמני ורנר הרצוג סרט בשם "כל אדם לעצמו והאל נגד כולם" (Jeder für sich und Gott gegen alle), שנקרא בשפות אחרות "החידה של קספר האוזר".
בשנת 1993 הופק סרט נוסף בנושא בהפקה גרמנית אוסטרית משותפת, אותו ביים פיטר סהר.
במקרה עסקו המחזאים פול ורלן ופטר הנדקה ומוזיקאים כסוזן וגה וז'ורז' מוסטקי.
סופר המדע הבדיוני רוברט היינליין מתייחס ל"קספר האוזרים" ככינוי לאנשים העוברים בין מישורים שונים של המציאות בספרו "דרך התהילה".
גם הספר "בילי באד" של הרמן מלוויל מתייחס להאוזר, כמו גם ספרי "הטרילוגיה הניו יורקית" של פול אוסטר.
הסופר היהודי-גרמני יעקב וסרמן עסק אף הוא בדמות זו.
הסופר היהודי-גרמני קורט טוכולסקי השתמש במספר שמות עט, ובהם "קספר האוזר".
העוסקים באנתרופוסופיה כתבו מספר ספרים על קספר האוזר, בהם נטען כי להופעתו ולמותו משמעות מיסטית.
כיום קרוי על שמו בית הספר קספר האוזר בעיירה אוברלינגן בגרמניה, ליד אגם קונסטנץ.
המדובר בבית ספר ברוחו של רודולף שטיינר שלו תוכנית לימודים מיוחדת לילדים הסובלים מקשיי למידה חמורים.
בית ספר זה נחשב כיום לאחד הטובים בגרמניה.
עדויות המטילות ספק באמיתות סיפורו של האוזר
סיפורו של האוזר עורר ספקות וביקורת כבר בימיו, והם נמשכים עד לימינו אלה.
קיימות מספר עדויות המעלות ספק לגבי אמיתות סיפורו.
שני המכתבים שנמצאו על גופו של קספר האוזר כאשר הוא הופיע לראשונה היו כתובים באותו כתב יד, למרות שהיו אמורים להיכתב על ידי אנשים שונים.
במכתב השני הופיע המשפט "הוא כותב את כתב היד שלי בדיוק כמוני".
לכן, יש חוקרים הסבורים ששני המכתבים נכתבו למעשה על ידי האוזר עצמו.
למרות שלטענתו האוזר היה כלוא כל חייו בחדר קטנטן, הוא היה במצב גופני טוב כאשר הוא נמצא, והיה מסוגל ללכת ללא קושי וגם לעלות 90 מדרגות לחדר שבו הוא נכלא בתקופה הראשונה שלאחר מציאתו.
ספק רב אם האוזר היה יכול לשרוד אילו באמת גדל בתנאים שאותם תיאר, או להתפתח מבחינה שכלית כפי שהתפתח.
הפסיכיאטר קרל ליאונרד כתב ב-1970: "אם הוא היה חי מילדות בתנאים שאותם תיאר, הוא לא היה מתפתח מעבר לרמה של אידיוט, ולמעשה הוא לא היה נשאר בחיים זמן רב.
הסיפור שלו מלא כל כך בדברים אבסורדיים שזה מדהים שהוא אי פעם זכה לאמון, ושגם כיום רבים מאמינים באמיתותו".
פציעתו הראשונה של האוזר, בעת שהותו בביתו של דאומר, אירעה לאחר מריבה ביניהם ולאחר שדאומר הגיע למסקנה כי להאוזר יש נטייה לשקר.
סימני הדם הראו כי מייד לאחר הפציעה האוזר עלה לחדרו, ורק אז ירד שוב למטה ונכנס למרתף.
לכן, היו ששיערו שהאוזר פצע את עצמו במטרה לעורר רחמים ולשכנע באמיתות דבריו, ואז עלה קודם לחדרו כדי להחזיר לשם את התער בו השתמש.
גם בבית השני בו האוזר שהה, ביתו של ביברבאך, הוא רב עם המארח שלו והואשם על ידיו בשקר.
גם בבית זה האוזר נפצע, כאשר הפעם הפציעה נגרמה לדבריו מידיו שלו, כאשר הוא הפעיל בטעות אקדח שהיה תלוי בחדרו.
אמנם נשמעה יריית אקדח לפני הפציעה, אבל הפציעה הייתה קלה והועלו ספקות האם הייתה יכולה באמת להיגרם מיריית אקדח.
אשתו של ביברבאך פיתחה גם היא דעה שלילית מאוד לגבי האוזר, וטענה שהוא "בעל נטייה נוראה לשקרנות" ו"מלא ברהב וזדון".
גם מארחו השלישי של האוזר, הברון פון טוכר, התלונן על שקרים ורהבתנות מוגזמים מצדו של האוזר.
לאחר מותו של האוזר, לורד סטנהופ (שפרש עליו את חסותו למשך תקופה) פרסם ספר בו הציג את כל העדויות כנגד האוזר וכתב כי "זוהי חובתי להודות בגלוי כי הולכתי שולל".
היו אמנם כאלה שפקפקו במניעיו של סטנהופ ושיערו כי הוא פעל בשליחותו של בית האצולה באדן, אך היסטוריונים מודרניים רואים אותו כפילנתרופ וכאדם מאמין ושוחר אמת.
מארחו הרביעי של האוזר, יוהאן מייר, סבר גם הוא שהאוזר הוא שקרן, והיחסים ביניהם היו מתוחים.
פטרון אחר של האוזר שתמך בו, אנסלם פון פוירבאך, כתב פתק שנמצא לאחר מותו ובו נאמר: "קספר האוזר הוא תחבולן פיקח, נוכל, שאינו שווה דבר ושצריך להורגו".
ב-9 בדצמבר 1833, חמישה ימים לפני הפציעה שגרמה למותו של האוזר, היה לו ויכוח קשה עם המארח שלו יוהאן מייר.
לורד סטנהופ היה אמור להגיע לביקור בחג במולד, והאוזר קיווה שסטנהופ יקיים את הבטחתו וייקח אותו איתו לאנגליה.
אך מייר, שכאמור יחסיו עם האוזר היו מתוחים, אמר שאינו יודע כיצד יוכל לקבל את פניו של סטנהופ.
בית המשפט לחקירות של אנסבך הטיל ספק בטענתו של האוזר שהוא נדקר.
בפתק שהיה בארנק שנמצא בגן הייתה שגיאת כתיב אחת ושגיאה דקדוקית אחת שהיו אופייניות להאוזר, והוא גם היה מקופל בצורת משולש, באופן בו האוזר נהג לקפל.
גם העובדה שהפתק נכתב בכתב ראי מעלה חשד שהאוזר השתמש באמצעי זה כדי שכתב ידו לא יזוהה.
למרות שהיה חשוב להאוזר שהארנק שהכיל את הפתק יימצא, הוא לא שאל דבר לגבי תוכנו.
לפני מותו מהפציעה הוא מלמל דברים לגבי "כתיבה בעיפרון".
לכן, רבים מאמינים שהאוזר כתב את הפתק בעצמו ודקר את עצמו במטרה לעורר עניין מחודש בסיפורו וכדי לשכנע את סטנהופ לקיים את הבטחתו לקחת אותו לאנגליה, אך הדקירה הייתה עמוקה יותר ממה שהתכוון ולכן גרמה למותו.
תוצאות הבדיקה הגנטית שנערכה ב-2002 והשוותה בין ה-DNA של קספר האוזר לזה של אסטריד פון מדינגר לא היו חד משמעיות.
אמנם נמצא דמיון מסוים, אך המאפיינים שנמצאו הם נפוצים באוכלוסייה הגרמנית.
מאידך גיסא, ניתן להסביר את ההבדלים שנמצאו במוטציות, ולכן לא ניתן להגיע לקביעה חד משמעית באמצעות בדיקה זו.
מחקר מ-2024 שניתח עקבות DNA מיטוכונדרי של האוזר, קבע כי אין התאמה בינו לזה של משפחת המלוכה.
קסר (ערבית قصر; צרפתית Ksar ברברית אַגְֿרֱם; רבים קסור – قصور; ksour; אִיגֶֿרְמַן בהתאמה) הוא כפר מבוצר האופייני לארצות המגרב, בדרך כלל בצידם הדרומי של הרי האטלס הפונה אל הסהרה.
הקסר כולל בתי מגורים, המחוברים זה לזה בדרך כלל, אסמים משותפים ומבני ציבור נוספים כמו מסגדים, חנויות וכיוצ"ב.
הוא ממוקם על גבעה או על מקום גבוה המקל על הגנתו, ושוכן בסמוך לנווה מדבר או למקור מים.
מבני הקסר עשויים מלבנים המיוצרות מחול, חרסית ומים, בשילוב עם חומרים נוספים, ולעיתים בשילוב אבן.
מקורה של המילה במילה הלטינית קסטרום (castrum – "מצודה"), וממנה נוצרו המילים "Alcázar" בספרדית ו"Alcácer" בפורטוגזית.
קסור שהוכרזו כאתרי מורשת עולמית
קסר עמרה בירדן היא מצודה בלבד ללא כפר היקפי.
גספר "קספר" קאפארוני (באיטלקית: Gaspare "Kaspar" Capparoni; נולד ברומא ב-1 באוגוסט 1964) הוא שחקן איטלקי.
קספר קאפארוני נהייה שחקן תיאטרון בגיל 18, והודרך על ידי ג'וזפה פטרוני גריפי.
ב-1984 הופיע בסרט "פנומנה", תחת בימויו של דאריו ארג'נטו.
קאפארוני שיחק במספר רב של סרטים שזכו להערכה, בהם:
Colpi di luce בשנת 1985, שבוים על ידי אנזו ג'.
Gialloparma בשנת 1999, שבוים על ידי אלברטו בווילקואה
Encantado בשנת 2002, שבוים על ידי קוראדו קולומבו
Il Ritorno del Monnezza בשנת 2005, שבוים על ידי קרלו ואנזינה
הוא מככב גם בסדרות טלוויזיה, בהן באופרת הסבון "Ricominciamo" (שנת 2000), המיני-סדרה "Piccolo mondo antico", הסדרה "Incantesimo 4" (שנת 2001) ו-"Elisa di Rivombrosa" (שנת 2003), המיני-סדרה "La caccia" שבוימה בידי מאסימו ספאנו (שנת 2005), בה הוא האנטי-גיבור של אלסיו בוני, וכן בסדרה "קפרי" (שנת 2006).
בשנת 2007 גילם את הגיבור במיני-סדרה "Donna Detective" שביימה ציניזיה טוריני ובשנת 2008 כיכב בסדרה "המפקח רקס" לצד מרטין ויינק, ובסדרה "קפרי 2", בבימויים של אנדראה ברזיני וג'ורג'ו מולטני.
קספרסקי אינטרנט סקיורטי (נקרא גם: קספרסקי שירותי אבטחת אינטרנט, אנגלית: Kaspersky Internet Security, ובראשי תיבות: KIS) היא חבילת אבטחה לגלישה באינטרנט יחד עם אנטי-וירוס שפותחה על ידי החברה הרוסית מעבדות קספרסקי, ומיועדת עבור מחשבים בעלי מערכת הפעלה מסוג חלונות.
במבחני שנת 2018 של AV-Comparatives קיבלה התוכנה ציונים שנעו בין טוב למעולה.
בעשור השני של המאה ה-21, עם עליית תופעות בינלאומיות של לוחמת רשת, מעבדות קספרסקי הפכו לאחד המקורות המרכזיים לפרסום תחקירים במתקפות רשת רבות, כך שבמקרים רבים קספרסקי הם הגורם שמזהה את המדינה התוקפת.
התוכנה מכילה את כל המרכיבים שיש בתוכנת אנטי-וירוס: הגנה בזמן אמת, גילוי והסרה של וירוסים, סוסים טרויאנים, תולעת מחשב, רוגלות, תוכנות פרסום, ותוכנות רישום הקשות, ובנוסף על כך איתור והסרה של Rootkit-ים.
התוכנה מכילה גם חומת אש משלה, בקרת הורים (Parental control), אנטי-ספאם לדואר האלקטרוני והגנה מפני דיוג (phishing) ונזילת מידע.
לתוכנה ישנה גם "מערכת למניעת זיהום" (Intrusion-prevention system) לאִתּוּר קבצים חשודים ותוכניות מחשב דחוסות חשודות הניתנות להרצה (packers).
התוכנה משמשת גם כאמצעי מתקדם לגילוי ופתרון של בעיות צפויות ותוכנות זדוניות.
התוכנה מכילה אפשרות לעדכונים אוטומטיים וכלי ליצירת דיסק הצלה.
Windows XP SP2 או יותר Windows Vista / Windows 7 / windows 8 (32/64-ביט) מעבד מעבד במהירות 800 MHz ומעלה מעבד במהירות 1 GHz ומעלה RAM 512 MB1.5 GB זיכרון פנוי בדיסק הקשיח 5 GB 7.5 GB
קסקדה היא להקת יורודאנס, אלקטרו ופופ גרמנית שהוקמה ב-2004. חברי הלהקה הם הסולנית נטלי הורלר וכותבי השירים והמפיקים די ג'יי מניאן ויאן פיפר.
סינגל הבכורה של קסקדה "Miracle" הפך ללהיט, ואחריו הגיע "Everytime We Touch" שכבש פסגות מצעדים עולמיים ב-2006. כמו כן, הפך השיר לסינגל הדאנס הנמכר ביותר לאותה שנה וכן שבר שיאי מכירה בשוודיה.
השיר הוא גרסת דאנס לשיר בעל אותו השם של הזמרת מגי ריילי.
ההצלחה המסחררת הבאה של הלהקה הייתה עם הסינגל "What Hurts the Most", שסימן את קסקדה ככוכבת העל של מוזיקת הדאנס.
הסינגל הראשון מתוך אלבומם השלישי הנושא את שמו, "Evacuate the Dancefloor", הגיע למקום הראשון בטבלה הבריטית ובכך עקף את מייקל ג'קסון בשבוע שבו נפטר, וכן הופיע בראשי הטבלאות העולמיים.
נכון ל-2011, מכרה הלהקה כ-15 מיליון אלבומים ו-35 מיליון סינגלים ברחבי העולם.
קסקדה היא להקת הדאנס במקום השני מבחינת ההורדות הדיגיטליות לאלבומיה בכל הזמנים.
הלהקה זכתה, בין היתר, בתואר "ההרכב הגרמני המוכר ביותר" של טקסי המוזיקה העולמיים לשנת 2006.
כאשר הייתה נטלי הורלר בת 17, היא עבדה באולפן הקלטות ביחד עם תקליטנים שונים.
בסופו של דבר, היא פגשה את דיג'יי מניאן ואת יאן פיפר וביחד הפכו השלושה ללהקה.
במקור, שם הלהקה היה קסקייד (Cascade), אך בעקבות איום משפטי מצד הדיג'יי קסקייד (Kaskade), השתנה השם לקסקדה (Cascada).
לאחר מכן, הוציאה הלהקה את השיר, "Bad Boy", שלא זכה להצלחה רבה.
בסמוך לכך, יצא סינגל הבכורה של הלהקה, "Miracle".
השיר הפך ללהיט בין-לאומי כאשר נכנס אל העשירייה הפותחת בצרפת, אירלנד, הולנד, אירופה, וכולי.
בארצות הברית זכה השיר למעמד זהב על סך מכירות של למעלה מ-500 עותקים.
בעקבות ההצלחה לה זכתה עם השיר, הוחתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים רובינס אנטרטיינמנט.
לאחר שהוחתמה הלהקה, הציעה לה חברת תקליטיה לבצע מחדש את "Everytime We Touch" של מגי ריילי.
הסינגל האחרון מתוך האלבום היה "Ready for Love", שזכה להצלחה מתונה.
כל השירים נכללו באלבום, Everytime We Touch.
בשנת 2007, יצא אלבומה השני של הלהקה, Perfect Day.
האלבום זכה להצלחה רבה ואף הגיע למעמד כסף בבריטניה.
הוא אף הגיע אל המקום ה-9 במצעד האלבומים הבריטי.
הסינגל הראשון מתוכו "What Hurts the Most", יצא לאור ב-21 בנובמבר 2007. השיר זכה להצלחה רבה כאשר נכנס אל מצעד הבילבורד הוט 100, ואל מצעד הסינגלים הבריטי.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי הכריז כי השיר הגיע למעמד זהב בארצות הברית, על סך מכירות של 500,000 עותקים.
בבריטניה נמכר בכ-200,000 עותקים בסך הכול.
בהמשך, יצא הסינגל השני "", שזכה להצלחה גם כן.
בסמוך לכך, חידשה קסקדה את השיר "Because the Night".
החידוש יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום וזכה להצלחה רבה.
בסמוך לכך, חידשה גם את השיר "Faded" שיצא כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
לבסוף, יצא השיר "Perfect Day", כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
ב-3 ביולי 2009, יצא אלבומה השלישי של קסקדה, Evacuate the Dancefloor.
האלבום זכה להצלחה רבה כאשר הגיע אל המקום ה-8 במצעד האלבומים הבריטי.
הסינגל הראשון מתוכו "Evacuate the Dancefloor", זכה להצלחה עולמית והפך ללהיט בין-לאומי.
הוא הגיע בשיאו אל המקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-25 במצעד הבילבורד הוט 100. בארצות הברית נמכר השיר בכמיליון עותקים בסך הכול.
בקנדה, זכה השיר למעמד פלטינה כפולה על סך מכירות של כ-160,000 עותקים.
בהמשך, יצא השיר "Fever", כסינגל השני מתוך האלבום.
בסמוך לכך, יצא השיר "Dangerous" כסינגל השלישי והאחרון מתוכו.
השיר זכה להצלחה פחותה מקודמיו.
ב-17 ביוני 2010, יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, Original Me.
הסינגל הראשון מתוכו, "Pyromania" זכה להצלחה נאה כאשר הגיע אל המקום ה-8 במצעד שירי הדאנס של בריטניה.
הסינגל השני "San Francisco" הצליח להגיע אל המקום ה-11 במצעד שבהולנד, וזכה להצלחה נאה גם כן.
לאחר מכן, ב-23 בספטמבר 2011, יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Au Revoir".
השיר נכשל כאשר הצליח להיכנס אל שני מצעדים בלבד.
לבסוף, יצא השיר "Night Nurse" כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
בדומה לסינגל הקודם, גם סינגל זה לא זכה להצלחה כלשהי והצליח להיכנס אל שני מצעדים בלבד גם כן.
הלהקה יצגה את גרמניה בתחרות אירוויזיון 2013 לאחר שזכתה עם השיר "Glorious" בתחרות הלאומית "Unser Song für Malmö" לבחירת נציגות, אשר כללה 11 מתמודדים נוספים והצבעה במשקל שליש לציבור הצופים, שליש לציבור מאזיני הרדיו ושליש לצוות שיפוט.
הלהקה זכתה במקום הראשון בהצבעת קהל הצופים במהלך הערב, במקום השני בהצבעת מאזיני תחנות הרדיו בשבוע שלפני, ובמקום השלישי בהצבעת צוות השיפוט במהלך הערב.
בתחרות עצמה הופיעה הלהקה כשיר מספר 11, אחרי השיר הרוסי ולפני השיר הארמני, ובתום ההצבעה, הגיעה למקום ה-21 עם 18 נקודות בלבד.
באותה השנה, יצא אלבום האוסף The Best of Cascada, שזכה להצלחה נאה, והכיל בתוכו את מיטב להיטיה של הלהקה.
ב-28 במרץ 2014, הוציאה קסקדה חידוש לשיר "Blink".
החידוש זכה להצלחה מתונה כאשר נכנס אל המקום ה-34 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
בסמוך לכך, יצא השיר "Madness", שלא זכה להצלחה.
בשנת 2015, יצא השיר "Reason", ושנה לאחר מכן השיר "Run" ו-"Playground".
בשנת 2016, השתתפה קסקדה בשיר "Praise You".
בשנת 2018, הוציאה את השיר "Back for Good".
קסקט (מצרפתית: Casquette; ביטוי הקטנה של casque – כובע) או כובע שטוח הוא כובע עגול ורך, ללא שוליים ועם תיתוֹרָה נמוכה ונוקשה מלפנים.
כובעים אלו מיוצרים לרוב מ טוויד (הגרסה הנפוצה ביותר), צמר, כותנה או עור (הגרסה הפחות נפוצה).
הכובעים לרוב מכילים ריפוד משי מבפנים.
הכובע השטוח התפתח מכובעים פשוטים יחסית שהיו פופולריים בימי הביניים.
בשנת 1571 העביר הפרלמנט האנגלי חוק שקבע שכל הגברים מעל גיל 6 חייבים לחבוש כובעי צמר בימי ראשון ובחגים - במטרה לחזק את ייצור הצמר המקומי.
אצילים ובעלי תארים קיבלו פטור מחובה זו כיוון שחבשו כובעים מחומרים איכותיים ויקרים יותר.
על אף שהצו בוטל ב-1597, הוא סייע בביסוסו של הכובע השטוח, שהיה כובע הצמר הזול ביותר בנמצא, ולזיהויו עם העניים, פשוטי העם והמעמד העובד.
עד סוף המאה ה-19 נשאר הכובע השטוח פופולרי בקרב גברים ממעמד הפועלים בבריטניה, כיוון שהוא קל להכנה, זול יחסית ופשוט לניקוי ולאכסון.
לאורך הזמן השתרש הכובע גם בקרב גברים עשירים יותר שהשתמשו בו במהלך פעילויות ספורטיביות כמו רכיבה וגולף (אחד מכינויי הכובע הוא 'כובע גולף').
מבריטניה, נדד הכובע גם למדינות נוספות, דוגמת איטליה, בו הוא נפוץ בעיקר בסיציליה בשם קופולה (Coppola).
על אף שבישראל כובעים אלו מזוהים לעיתים עם אוכלוסייה מבוגרת, בעשורים האחרונים הכובע חזר להיות אופנתי בקרב צעירים רבים, ובמיוחד מוזיקאים ושחקנים, חלקם נוהגים לחבוש את הכובע הפוך.
בציבור הדתי בישראל נהוגה חבישת קסקט בקרב חוזרים בתשובה ודתיים המנסים להתערות בחברה החילונית.
הקסקט משמש כתחליף לכיפה וחבישתו מהווה ניסיון לטשטוש הזהות הדתית המתבלטת בחבישת הכיפה.
שני הסוגים המרכזיים של כובעי קסקט הם כובע פשוט או כובע אייבי (Ivy cap) ו'כובע מוכרי עיתונים' (Newsboy cap).
כובעי אייבי המכונים גם 'כובעי גולף' או 'כובעי נהג מונית', עשויים חתיכת בד מרכזית אחת, התפורה לשוליים והנמשכת לכיוון מצחייה קשיחה.
כובעים אלה הם שטוחים יחסית ונראים מצידם בצורה משולשת.
כובעי מוכרי עיתונים או כובעי 8 פאנלים עשויים על פי רוב ממספר חתיכות בד משולשות התפורות זו לזו כך שקודקודיהם נפגשים בראש הכובע בו נתפר על פי רוב כפתור.
גם לכובעים אלה מצחייה קשיחה ופעמים רבות הם משוכים לכיוונה, אולם הם בעלי מראה 'נפוח' יותר מכובע אייבי.
קספר ווֹלף (גרמנית: Caspar Wolf; 3 במאי 1735 – 6 באוקטובר 1783) היה צייר שווייצרי, אשר נודע בעיקר בשל ציורי האלפים שלו.
הושפע רבות מפואמה של אלברכט וון הלרס על האלפים, ומתנועת הסער ופרץ.
קספר נולד למשפחה של בוני ארונות ממוּרי.
הוא עבר לקונסטנץ ב-1749 ללמוד תחת יוהאן יעקב אנטון וון לנץ, ובין 1753 ו-1759 עבד כצייר באאוגסבורג, מינכן ופסאו.
ב-1768 גר בבזל, ושנה לאחר מכן הגיע לפריז, לסטודיו של פיליפ ג'יימס דה לוטנבורג, שם עבד למשך שנתיים, ונחשף לערך המחודש של ציורי הנופים.
ב-1774 עבר לברן, שם קיבל הזמנה ממוציא לאור מקומי בשם אברהם ווגנר ל-200 ציורים של האלפים.
הוא ערך טיולי רישום קבועים לאלפים עד 1778, והציורים הוצגו בסופו של דבר בגלריה של ווגנר, במסגרת תערוכה שעברה שנה לאחר מכן לפריז.
יצירות אלו, המצוירות בדיוק ובאותנטיות אך גם בעלות נופך רומנטי ואידילי, הן החשובות ביותר בציור הנופים בשווייץ של המאה ה-18.
מפריז עבר וולף לבלגיה, בתקווה למצוא לקוחות.
לאחר מכן עבד באאכן, שם סיפק ציורי נוף לבעלי אדמה מקומיים.
גם בשנות חייו האחרונות, בהן עבד בערים הגרמניות קלן ודסלדורף, המשיך לצייר את האלפים.
הוא נפטר בשנת 1783 בבית חולים בעיר היידלברג.
קספר טן בום (בהולנדית: Casper ten Boom; 18 במאי 1859 – 10 במרץ 1944) היה אזרח הולנדי נוצרי שסייע ליהודים וללוחמי מחתרת להימלט מהישג ידם של הנאצים בזמן השואה.
טן בום נעצר בידי הנאצים יחד עם בנותיו בטסי וקורי טן בום, שסייעו אף הן להצלת יהודים בזמן המלחמה.
קספר מת בכלא סכוונינגן, כעשרה ימים לאחר מעצרו.
על פועלו הוחלט להעניק לו את אות חסיד אומות העולם על ידי מוסד יד ושם.
קספר נולד במחוז הארלם בשנת 1859, בנו של וילהלם טן בום, בעל חנות שעונים.
כאשר הגיע לגיל 18 הוא פתח חנות תכשיטים באמסטרדם.
הוא גדל במשפחה שהזדהתה עם הכנסייה ההולנדית הרפורמית והיה בעל אמונה חזקה.
בעודו באמסטרדם החל לסייע לנזקקים ולעניים בעיר ובהמשך חזר להארלם.
בבית ספר של יום ראשון, הוא פגש את קורנליה יוהאנה ארנולדה לוטוויג (כונתה "קור" בקצרה) אותה נשא לאישה בשנת 1884. כמו אביו, הוא חי ועבד באותו בניין כאשר בקומה התחתונה ניצבה חנות השעונים המשפחתית ובשתי הקומות העליונות היו חדרי המגורים.
אשתו של קספר נפטרה בשנת 1921 משבץ.
בעוד שוילם ונולי התחתנו ועזבו את הבית, קספר התגורר עם בנותיו הרווקות קורי ובטסי בדירתו שהייתה גם חנות שעונים.
בני משפחת טן בום השתייכו לזרם הפרוטסטנטי הרפורמי ההולנדי.
משפחת טן בום היו נוצרים אדוקים ורחבי לב.
בהתאם לספר "המחבוא" , בשנת 1918 המשפחה הכניסה לביתה לראשונה ילדים מאומצים אותם גידלו במשך שנים.
קורי התנדבה בכנסייה עבור פעילויות לילדים מוגבלים במשך עשרים שנה.
הכנסייה ההולנדית הרפורמית "גינתה את רדיפת היהודים על ידי הנאצים וראתה בה חוסר צדק כלפי בני האדם".
חברי המשפחה האמינו בכל לבם שכל האנשים שווים בפני האל.
במהלך הכיבוש הנאצי של הולנד, קספר טן בום ושתי בנותיו החלו לתת מחסה בביתם ליהודים שנרדפו על ידי הנאצים.
במאי 1942 אישה ניגשה לביתם וביקשה עזרה.
היא ציינה שהייתה יהודייה, שבעלה נעצר כמה חודשים קודם לכן ושבנה החל להסתתר מהגרמנים.
לאחר שרשויות הכיבוש החלו לפקוד את ביתה היא פחדה לחזור אליו.
היא שמעה שהמשפחה עזרה ליהודים אחרים ושאלה אם היא יכולה להישאר עמם; קספר השיב לה בחיוב.
הוא האמין שכל האנשים שווים בפני בורא עולם ואמר לה "בבית זה, אנשי האל תמיד רצויים".
כאשר הנאצים החלו לדרוש מהיהודים לענוד טלאי צהוב, קספר החל אף הוא לענוד את הטלאי מרצונו.
בנו וילם, מיניסטר בכנסייה ההולנדית הרפורמית, עבד גם הוא בבית תמחוי לא-דתי.
בזמן המלחמה, סיפק במקום זה מסתור ליהודים רבים שביקשו להימלט מציפורני הנאצים.
ב-28 בפברואר 1944 אנשי הגסטפו פשטו על ביתם, עצרו את קספר ואת שתי בנותיו קורי ובסטי, וכן את וילם, בתו השלישית ואחיינו שהיו בדירה בזמן הפשיטה.
הגסטפו עצרו משתפי פעולה נוספים שהיו פוקדים את ביתם בשעות הבוקר, כשלושים איש כולל בני משפחת טן בום נלקחו למעצר בכלא סכוונינגן.
כאשר קספר תוחקר ותושאל בכלא, הגסטפו אמרו לו שהם ישחררו אותו מפאת גילו הנכבד כך שהוא יוכל "למות במיטתו".
הוא השיב: "אם היום אני חוזר הביתה, למחרת אני פותח את דלת הבית לכל מי שדופק ומבקש עזרה".
כשנשאל אם הוא מודע לכך שסיוע ליהודים יכול לעלות לו בחייו ענה: "יהיה זה כבוד לתת את חיי עבור העם הנבחר".
ב-10 במרץ 1944 קספר נפטר בבית החולים העירוני האג, במותו היה בן 84, כעשרה ימים בלבד לאחר ששהה בכלא.
בתו בטסי נהרגה במחנה ראוונסבריק בדצמבר 1944. בנו וילם נדבק בשחפת בעודו במעצר בגין פעילותו המחתרתית.
אף על פי שהוא שוחרר ממעצר, הוא נפטר מהמחלה זמן קצר לאחר סיום המלחמה.
אחיינו של קספר, כריסטיאן שהיה בן 24, נשלח למחנה ההשמדה ברגן-בלזן בגין פעילותו במחתרת, במחנה מצא את מותו בזמן המלחמה.
מוזיאון טן בום בהארלם, שניצב בבית המשפחה, מכבד את זכרם של כל בני המשפחה.
בשנת 2008 הוחלט להעניק לקספר טן בום את אות חסיד אומות העולם על ידי מוסד יד ושם.
קסר אל-חייר אל-ע'רבּי הוא ארמון עתיק ששימש גם כמצודה, השוכן 60 ק"מ דרומית-מערבית לתדמור, במדבר הסורי על דרך דמשק בסוריה.
ארמון זה הוא ארמון תאום לקסר אל-חייר א-שרקי ("ארמון הציד המזרחי").
שני הארמונות נבנו על ידי הח'ליף השאם אבן עבד אל-מלכ מבית אומיה.
הארמון נבנה בשנת 727 לפי הלוח האזרחי, שנת 109 להיג'רה, בסגנון האדריכלות האומיית.
הארמון נבנה בחלקו התחתון מאבן גיר מסותתת בגובה 2 מטר.
המשך הבנייה לגובה נעשה בלבני בוץ מיובשות.
מבנה המצודה הוא מרובע, אורך הצלעות הוא 70 מטר.
פתח הכניסה לארמון היה מעוטר.
פתח זה הועבר בשנת 1940 אל המוזיאון הלאומי של דמשק והוצב בחזית הכניסה של המוזיאון.
הפתח מעוצב כמגדלים חצי גליליים המותקנים משני צידי עמודי הפתח.
המגדלים מעוטרים בצורות גאומטריות בסגנון האדריכלות הפרסי, ביזנטי וערבי.
הכניסה לארמון הובילה לאכסדרה מקורה שהקיפה חצר מרכזית מרובעת.
המבנה כלל שתי קומות, כנראה דומות בפריסתן.
כל קומה חולקה לשישה אגפים נפרדים.
כל אגף כלל מספר חדרים, אולם ושירותים.
בכניסה לכל אגף נמצא חלון קמור עם קשת מקושתת בסטוקו.
נחלק הפנימי עוטר בפסלים, ציורים ותגליפים, שהועברו למוזיאון בדמשק.
העלייה לקומה השנייה נעשתה דרך שני גרמי מדרגות.
שלוש מהפינות החיצוניות של מבנה הארמון עוצבו כמגדלים עגולים, ואילו הפינה הצפונית-מערבית היא מגדל מרובע בעיצוב ביזנטי.
בין כל שתי פינות נמצא זוג מגדלים חצי עגולים.
המצודה הייתה חלק ממתחם שכלל גם גינה, אגם, טחנה, ח'אן, חמאם וכן תעלת מים תת-קרקעית שהובילה מים מסכר חרבקה (Harbaqa Dam), ששכן 16 ק"מ דרומית-מערבית לארמון.
הסכר במקורו היה סכר רומי מהמאה השנייה לספירה.
השליטים האומיים התגאו ביכולתם להפוך אזור מדברי לגן שופע.
הגינה נבנתה בצורת מלבן שגודלו 1,050 מטר על 442 מטר וכוללת בתוכה שרידי תעלת המים.
הח'אן שוכן 10 ק"מ צפונית-מערבית למצודה.
הוא בעל צורה מרובעת, כשאורך כל צלע הוא 55 מטר.
הוא עשוי מלבני בוץ והוא כולל חצר מרכזית.
החמאם שוכן גם הוא צפונית-מערבית למצודה.
הוא מורכב משני חלקים: חדר האדים עם 3 תאים, ובריכת מים קרים בעלת 4 תאים.
המצודה סייעה לח'ליף לפקח ולשלוט על תנועת שבטי המדבר באזור ואף היוותה מחסום ונקודת הגנה בעת הצורך.
בנוסף לכך, שימשה גם כבסיס למשחקי ציד.
לאחר סיום שלטון בית אומיה, היא שימשה גם את השושלת האיובית ואת הממלוכים.
המצודה ניטשה סופית לאחר הפלישה המונגולית, במחצית השנייה של המאה ה-13.
חלק גדול מהמצודה נהרס עם השנים.
באתר נשארו המאגר לאיסוף מים מסכר חרבקה, מתקן רחצה והח'אן.
קסר אל-חייר א-שרקי הוא מתחם גדול עתיק הכולל ארמון ומבנים נוספים, השוכן במדבר הסורי.
מתחם זה הוא תאום לקסר אל-חייר אל-ע'רבי (ארמון הציד המערבי), שני הארמונות נבנו על ידי הח'ליף השאם אבן עבד אל-מלכ בסגנון האדריכלות האומיית.
המתחם נבנה בין השנים 729-728 לפי הלוח האזרחי, שנת 111-110 להיג'רה, שנה לאחר בניית קסר אל-חייר אל-ע'רבי.
המתחם שוכן 97 ק"מ צפונית-מזרחית לתדמור, והוא נבחר בגלל שפע חיות הבר בסביבתו.
האתר הוכנס לרשימת המועמדות של אתרי המורשת העולמית ב-8 ביוני 1999 בקטגוריה תרבות.
מתחם הארמון מורכב משני מבנים עיקריים רבועים ומבנים נוספים.
המבנה הגדול נקרא בפי החוקרים "ארמון" ושימש כנראה כמרכז מינהלי.
אורך צלע המבנה הוא 160 מטר.
המבנה הקטן יותר נקרא בפי החוקרים ח'אן.
אורך צלע המבנה הוא 60 מטר.
המבנים נמצאים בתוך שטח שהוקף חומה והשתרע על שטח של 7 קמ"ר, שכלל מערכת תעלות מים ומערכות השקיה שאפשרו ניצול חקלאי.
בתוך שטח זה נמצא גם מבנה בית מרחץ.
המבנה הגדול כלל חצר פתוחה גדולה עם 28 מגדלים ו-4 שערי כניסה, שער בכל צד של המבנה המרובע.
מבנה זה שימש כמרכז החיים המינהליים, עם רחובות וחיבור ישיר לארבעת השערים.
סביב החצר המרכזית ובצמוד לקירות נבנו 12 יחידות באותו גודל, ששימשו למטרות שונות: מסגד, חדר שכלל שני בתי בד ושימש ליצירת שמן זית, חדר ששימש כמרכז מינהלי, 6 יחידות ששימשו למגורים ועוד 3 יחידות בפינות המתחם שלא היה להן שימוש ספציפי.
המתחם כלל גם בור גדול עם מערכת תעלות שהובילה מחוץ למתחם המבנה הגדול.
המבנים הכילו שרידי קשתות ועמודים אשר היו חלק ממתחם מלכותי גדול.
חלק מהעיטורים הועברו אל המוזיאון הלאומי של דמשק.
השער של הארמון שוחזר במוזיאון דיר א-זור.
המבנה הקטן יותר ידוע כח'אן.
השם הוענק לו בגלל הדמיון למבנה של ח'אן.
הוא כלל חצר מרכזת מוקפת במבנים בעלי שתי קומות.
בקומה הראשונה היו מחסנים ואורוות.
בין שני המבנים נמצא מגדל מעין מינרט.
גודל המגדל, המיקום וטכניקת הבנייה הובילו את הארכאולוגים להשערה שהוא נבנה 10 שנים מאוחר יותר, כאשר הח'אן שימש למגורי כפר קטן.
בית המרחץ שכן כ-65 מטר מהפינה הצפונית מזרחית של הח'אן.
הוא דמה בתכנונו לבתי המרחץ הרומיים.
הוא כלל אולם גדול בגודל 20 על 15 מטר.
הוא כלל 2 בריכות המוזנות מתוך 2 מכלי מים.
בית המרחץ כלל שני חדרי הלבשה, אחד לחורף ואחד לקיץ, ובית שימוש.
הבניין הכיל גם שלושה חדרים חמים, שמיקומם היה ליד מקור החימום, וחדר שירות כללי שבו נמצאו מכלי מים.
אספקת המים לארמונות נעשתה באמצעות תעלה באורך 5,700 מטר.
הארמונות הכילו חדרי אמבטיה, מאגרי מים, מסגדים וגנים.
קספר שמייכל (בדנית: Kasper Peter Schmeichel, נהגה סמייקל; נולד ב-5 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת השוער בסלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת דנמרק.
שמייכל הוא בנו של כדורגלן העבר פטר שמייכל.
לשמייכל מעל 100 הופעות בנבחרת דנמרק.
הוא בנו של פטר שמייכל, שוער נבחרת דנמרק בעברו.
ב-2002 הצטרף למועדון הנוער של מנצ'סטר סיטי.
במהלך 2006 הושאל למועדון דרלינגטון ולאחר מכן לבורי מהליגה הרביעית.
ב-2007 הושאל לפאלקירק מליגת העל הסקוטית ולאחר מכן לקארדיף סיטי מהליגה השנייה באנגליה.
ב-2008 הושאל לקובנטרי סיטי מהליגה השנייה.
ב-2009 עבר לנוטס קאונטי מהליגה השלישית וסייע לה להעפיל לליגה השנייה.
ב-2010 עבר ללידס יונייטד מהליגה השנייה.
בשנת 2011 עבר ללסטר סיטי מהליגה השנייה וב-2014 העפיל עמה לפרמייר ליג.
בדצמבר 2014 שבר את כף רגלו במהלך אימון ונאלץ להחמיץ חלק משמעותי מהעונה.
הוא חזר לשחק במרץ 2015 וסייע ללסטר להישאר בפרמייר ליג.
בעונת 2015/2016 זכה עם לסטר באליפות הראשונה בתולדותיה.
במהלך העונה שמר ב-15 משחקים על רשת נקייה מכיבושים, שני רק לפטר צ'ך מארסנל.
ב-3 באוגוסט 2022 עזב את לסטר לאחר 11 עונות וחתם בניס.
ב-5 בספטמבר 2023 חתם באנדרלכט.
משנת 2004 משחק שמייכל בנבחרות הלאומיות של דנמרק.
תחילה שיחק בנבחרת עד גיל 19 ולאחר מכן בנבחרת דנמרק בכדורגל עד גיל 21, במסגרתה השתתף במוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009. ב-2011 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת.
הוא היה חבר סגל הנבחרת ליורו 2012 אך לא שותף באף משחק בטורניר.
בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב במשחק הידידות מול נבחרת מקדוניה.
את ההופעה הראשונה שלו במשחק רשמי רשם באוקטובר 2013 בניצחון 0–6 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. הוא פתח בהרכב הנבחרת בכל עשרת משחקי מוקדמות יורו 2016 בשלב הבתים והפלייאוף.
במונדיאל 2018 העפיל שמייכל עם הנבחרת לשלב שמינית הגמר, בו הודחה על ידי קרואטיה.
שמייכל עצר במהלך הארכה בעיטת עונשין של לוקה מודריץ' ושתיים נוספות במהלך שלב בעיטות ההכרעה.
נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024, והגיע עימה עד לשלב שמינית הגמר בו הודחה על ידי המארחת, גרמניה.
קספר דולברג (בדנית: Kasper Dolberg; נולד ב-6 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת החלוץ באייאקס ובנבחרת דנמרק.
דולברג התחיל לשחק כדורגל בקבוצת כדורגל מקומית ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של סילקבור.
ב-17 במאי 2015 דולברג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 נגד ברונדבי.
דולברג הספיק לשחק עוד שני משחקי ליגה במדי הקבוצה.
ב-5 בינואר 2015 אייאקס ההולנדית הודיעה כי דולברג יחתום בקבוצה בקיץ על חוזה לשלוש שנים.
דולברג אותר על ידי הסקאוט ג'ון סטין אולסן שהביא לאייאקס בעבר שחקנים כמו: זלאטן איברהימוביץ', ויקטור פישר וכריסטיאן אריקסן.
ב-13 במאי 2016 דולברג האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת 2021.
ב-26 ביולי 2016 דולברג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד פאוק סלוניקי בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו באייאקס.
ב-7 באוגוסט 2016 דולברג ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית במשחק הליגה נגד ספרטה רוטרדם.
שבוע לאחר מכן הבקיע צמד בתיקו 2-2 נגד רודה.
ב-20 בנובמבר, דולברג הבקיע שלושער בניצחון 0–5 נגד ניימכן ובכך הפך לזר הצעיר ביותר שכובש שלושער במדי אייאקס.
בסיום אותה העונה העפיל עם קבוצתו לגמר הליגה האירופית, ופתח בהרכב קבוצתו שנוצחה 0–2 על ידי מנצ'סטר יונייטד.
ב-29 באוגוסט 2019 חתם בניס ששילמה עליו 20.5 מיליון אירו.
ב-1 בספטמבר 2022 הושאל לעונה אחת לסביליה.
ב-2 בינואר 2023 הושאל להופנהיים עד לסוף העונה.
ב-7 ביולי 2023 חתם לארבע שנים באנדרלכט.
ב-3 בספטמבר 2025 חזר לאייאקס.
בצעירותו, דולברג שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק.
ב-16 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–4 נגד .
ב-10 ביוני 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
קספר לויאס (ליטאית: Caspar Levias; ) חוקר הלשון העברית והארמית.
קיבל בנעוריו חינוך מסורתי וכן ספג אהבה לשפה העברית וספרותה.
בשנת 1882 הגיע לארצות הברית ולמד בלשנות של השפות השמיות באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור.
לימד בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי, ומשם התפטר (כמו יהודה לייב מאגנס ואחרים), עקב עמדותיו הציוניות להן התנגד בחריפות ראש המוסד.
מאז לימד בניו יורק וניוארק במוסדות חינוך שונים ושקד על הוצאת כתביו.
ערך ביחד עם אחרים את כתב העת העברי "הדרור", ופעל למען השימוש בשפה העברית המודרנית.
לויאס כתב מאמרים וספרים בחקר הלשון העברית והארמית.
הוא תכנן להוציא את כל אוצרות הלשון העברית בצורת מילון, ומתוך זה הספיק להוציא שתי חוברות בלבד.
ספריו בנושא הדקדוק של התלמוד הבבלי והירושלמי מהווים עד היום את הבסיס המחקרי בתחום זה.
בהקדמתו לספרו דקדוק הלשון הבבלית הוא כותב "את הספר הזה כתבתי בעברית לבקשת משוררנו ח.נ.
חיבורו "לשון הרפואה" היה בידיו של ביאליק שהשתדל להוציאו לאור ולא עלה בידו.
דקדוק ארמית בבלית, מוסד לזיכרון אלכסנדר קאהוט, ניו יורק, תר"צ (הוצאת צילום נוספת בהוצאת מקור, ירושלים תשל"ב)
דקדוק הארמית הגלילית לשפת התלמוד הירושלמי והמדרשים, בית המדרש לרבנים באמריקה, ירושלים, תשמ"ו
קספר ממרינג הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק לאורך רוב הקריירה שלו בהמבורג בעמדת הקשר.
לזכותו של ממרינג שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, עמה זכה ביורו 1980.
ממרינג שיחק כנער בקבוצת נוער מעירו בוקהורסט, ואחר כך בורדר ברמן.
בקיץ 1971, כשהיה בן 18, החל לשחק בהמבורג.
בעונת 1973/74 הגיעו ממרינג והמבורג לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידו 3-1 לאיינטרכט פרנקפורט.
ממרינג לא שיחק בגמר זה.
בעונת 1975/76 סיימו ממרינג והמבורג במקום השני בבונדסליגה בעונת שיא אישית של ממרינג בה הבקיע שבעה שערי ליגה, וזכו בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על קייזרסלאוטרן.
ממרינג והמבורג תרגמו את הזכייה בגביע הגרמני להשתתפות בגביע אירופה למחזיקות גביע, בו זכו בעונת 1976/77, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אנדרלכט, במשחק בו ממרינג שיחק 90 דקות.
בעונת 1978/79 זכה ממרינג באליפות הראשונה שלו עם המבורג.
בעקבות זכייה זו, השתתפו המבורג וממרינג בגביע אירופה לאלופות בעונת 1979/80, השיגו מספר תוצאות נאות, לרבות ניצחון 5-1 בחצי הגמר על ריאל מדריד, כשממרינג מבקיע את השער החמישי, והגיעו עד למשחק הגמר, בו הפסידו 1-0 לנוטינגהאם פורסט.
בבונדסליגה סיימו המבורג וממרינג במקום השני באותה עונה, מרחק נקודה מהאלופה באיירן מינכן.
בעונת 1980/81 שוב סיימו המבורג וממרינג במקום השני אחרי באיירן מינכן, ובעונת 1981/82 זכו שוב באליפות הבונדסליגה.
באותה עונה הגיעו המבורג וממרינג לגמר גביע אופ"א, בו הפסידו במפגש כפול לגטבורג השוודית.
בקיץ 1982 עזב ממרינג את המבורג לאחר 11 עונות, וחתם בבורדו הצרפתית, בה שיתף פעולה עם שני גרמנים אחרים, גרנוט רוהר ודיטר מילר.
ממרינג לא הצליח לתפוס מקום של קבע בבורדו, וסבל ממחלה שהשביתה אותו לתקופה ארוכה מאוד, וכך ערך רק 27 הופעות בשתי עונות, כשבאחרונה שבהן, 1983/84, זכה באליפות הליגה הצרפתית.
בקיץ 1984 עזב ממרינג את בורדו וחזר לגרמניה, כשחתם בשאלקה 04. ממרינג למעשה שיחק בשאלקה רק בעונת 1984/85, בה ערך 17 הופעות ליגה, וסיים עם הקבוצה במקום השמיני בבונדסליגה.
בתום עונת 1985/86, בה לא שיחק כלל, פרש ממרינג ממשחק פעיל.
נבחרת גרמניה המערבית המשיכה בטורניר זה עד לזכייה בתואר, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על נבחרת בלגיה.
הייתה זו ההופעה השלישית והאחרונה של ממרינג במדי נבחרת גרמניה המערבית.
אליפות ליגת העל הצרפתית: 1983/84
מחוז משנה קסציוקוביצ'י (בבלארוסית: Касцюковіцкі раён; ברוסית: Костюковичский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר קסציוקוביצ'י.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קסציוקוביצ'י 26,410 בני אדם.
האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 23,504 בני אדם.
קספר שמעון קוזלובסקי (בפולנית: Kacper Szymon Kozłowski; נולד ב-16 באוקטובר 2003 בקושאלין שבפולין) הוא כדורגלן פולני, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון.
פסקוטשי שיחק בקבוצות הנוער של בלטיק קושאלין ופוגון שצ'צ'ין הפולניות.
ב-19 במאי 2019 ערך קוזלובסקי את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפולנית במדי פוגון שצ'צ'ין, בניצחון 0–3 על קרקוביה קרקוב במסגרת המחזור השביעי בליגה.
ב-5 בינואר 2022 חתם בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג והושאל מיידית לרויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה.
ב-28 במרץ 2021 ערך קוזלובסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין, בניצחון 0–3 על נבחרת אנדורה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
קוזלובסקי זומן לסגל נבחרת פולין לקראת יורו 2020.
קספר יולמן (בדנית: Kasper Hjulmand; נולד ב-9 באפריל 1972) הוא כדורגלן עבר דני המאמן את באייר לברקוזן מהבונדסליגה.
יולמן שיחק במספר מועדונים בדנמרק, ואף שיחק מספר משחקים בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת צפון פלורידה בליגת ה-NCAA.
הוא נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגיל 26 בלבד, בשל פציעה בברכו.
יולמן החל את קריירת האימון שלו בשנת 1999, כשהחל לעבוד במחלקת הנוער של לינגבי.
לאחר שאימן גם את קבוצת המילואים של המועדון, ובינואר 2006 מונה למאמנה של הקבוצה הבכירה, ששיחקה בליגה הדנית השנייה.
בתום העונה, עלה עם הקבוצה לליגת העל הדנית.
ביולי 2008 הצטרף לנורשלן, כעוזרו של המאמן הראשי מורטן וייגהורסט, וביולי 2011 החליף אותו בתפקידו כמאמן הראשי.
בתום עונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, ובעונתו השנייה סיימה כסגנית האלופה.
במאי 2014 החליף את תומאס טוכל כמאמנה של מיינץ 05 מהבונדסליגה.
ב-17 בפברואר 2015 הוא פוטר מתפקידו.
ב-15 בדצמבר 2015 הכריזה נורשלן כי יולמן ישוב להיות מאמנה הראשי החל מ-1 בינואר 2016. בשלוש עונותיו כמאמן סיימה הקבוצה במקומות ה-9, ה-6 וה-3.
בינואר 2019 רצתה אנדרלכט להחתימו, אך נורשלן רצתה פיצוי כספי גדול ואנדרלכט העדיפה להחתים את המאמן פרד רוטן.
עקב סיפור זה נוצר קרע ביחסים בין יולמן למועדון, וב-25 במרץ 2019 עזב יולמן את המועדון בהסכמה הדדית.
ביוני 2019 הוכרז כי יולמן ימונה למאמן נבחרת דנמרק לאחר תום משחקי יורו 2020, אך עקב התפרצות נגיף הקורונה נדחה הטורניר לחודש יוני 2021, ויולמן היה זה שהוביל את הנבחרת בטורניר.
דנמרק סיימה שנייה בבית שכלל את , ו, והעפילה לשלב שמינית הגמר, בו הביסה 4–0 את .
ברבע הגמר ניצחה הנבחרת 2–1 את , אך הפסידה במשחק חצי הגמר 1–2 ל לאחר הארכה.
ב-8 בספטמבר 2025 מונה למאמנה של באייר לברקוזן.
קספר רוד הוא טניסאי נורווגי.
הוא הנורווגי הראשון שהגיע למאסטרס 1000 של סבב ה-ATP, הראשון שהגיע לגמר טורניר גראנד סלאם ולטופ-10 בדירוג ה-ATP.
דירוג השיא שלו הוא מקום שני בעולם נכון לספטמבר 2022. בזוגות יש לו דירוג שיא בקריירה של מספר 133 בעולם, שהושג ב-12 ביולי 2021. נכון לינואר 2024 רוד מדורג במקום ה-12 בסבב הATP.
רוד הוא בנו של טניסאי העבר כריסטיאן רוד.
רוד הגיע לסיבוב השלישי באליפות צרפת הפתוחה 2015, והפסיד לקורנטין דנולי.
הוא גם הגיע לסיבוב השלישי של אליפות ארצות הברית הפתוחה 2015, ולסיבוב השני בווימבלדון 2015.
בזוגות בווימבלדון 2015, רוד עלה לחצי הגמר יחד עם השותף מיומיר קצ'מנוביץ'.
בשנת 2016, רוד וקצ'מנוביץ' הגיעו לחצי גמר הזוגות בטורניר צרפת הפתוחה 2016.
רוד סיים את 2016 עם דירוג גבוה בקריירה - 225 בדירוג ה-ATP.
רוד הפסיד בסיבוב המוקדמות השלישי והאחרון של אליפות אוסטרליה הפתוחה 2017, לריילי אופלקה.
לאחר מכן, רוד קיבל כרטיס לאליפות ריו הפתוחה 2017, שם ניצח את רוג'ריו דוטרה סילבה, רוברטו קרבלייס באנה וטיאגו מונטיירו כדי לעלות לחצי הגמר הראשון שלו ברמת ה-ATP.
זה הפך אותו לצעיר ביותר שהגיע לחצי גמר ATP 500 מאז בורנה צ'וריץ' ב-2014. רוד הפסיד לפבלו קרניו בוסטה בחצי הגמר אבל הגיע לדירוג שיא בקריירה של 133.
בשנת 2018, רוד העפיל לגראנד סלאם הראשון שלו באליפות אוסטרליה הפתוחה 2018 לאחר שעבר את תחרות המוקדמות.
זה הפך אותו לנורווגי הראשון שהעפיל לגראנד סלאם מזה 17 שנים.
הוא ניצח בסיבוב הראשון את קוונטין האליס לפני שהפסיד לדייגו שוורצמן בסיבוב השני.
הוא הפסיד שוב לשוורצמן באליפות ריו הפתוחה.
כמה שבועות לאחר מכן רוד המשיך והעפיל לראשונה לאליפות צרפת הפתוחה לאחר שעבר את המוקדמות מבלי להפסיד מערכה.
בסיבוב הראשון הוא ניצח את ג'ורדן תומפסון כדי להשוות את הישגו באליפות אוסטרליה הפתוחה.
הוא הפסיד לאלברט ראמוס-וינולאס בסיבוב השני.
ביולי הוא השיג את הניצחון הגדול ביותר בקריירה שלו עד כה כאשר ניצח את דויד פרר באליפות שוודיה הפתוחה 2018. מאוחר יותר באותה שנה העפיל רוד לאליפות ארצות הברית הפתוחה בפעם הראשונה, אך הפסיד בסיבוב הראשון לגווידו פלה.
ב-2019 רוד הפסיד בסיבוב המוקדמות הראשון באליפות אוסטרליה הפתוחה, אך העפיל לאליפות ריו הפתוחה 2019, שם ניצח את קרלוס ברלוק ואת ז'ואאו סוסה לפני שהפסיד ללאזלו דרה.
בפברואר 2020 עשה רוד את דרכו לגמר אליפות ארגנטינה הפתוחה 2020, שם ניצח את פדרו סוזה בגמר.
בכך הפך לטניסאי הראשון מנורווגיה שזוכה בתואר בסיבוב ה-ATP וגם מופיע ביותר מגמר אחד של סבב ה-ATP.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2020, הוא הגיע לסיבוב השלישי לאחר שניצח את מקנזי מקדונלד בסיבוב הראשון.
בסיבוב השני הוא התמודד מול אמיל רוסוברי, שפרש במערכה השלישית.
בסיבוב השלישי הפסיד והודח על ידי מתאו ברטיני.
באליפות איטליה הפתוחה 2020, רוד השיג ארבעה ניצחונות, כולל ניצחון ברבע גמר על מתאו ברטיני, כדי להגיע לחצי הגמר של הטורניר, הנורווגי הראשון אי פעם שעושה זאת.
בחצי הגמר נכנע רוד לנובאק ג'וקוביץ'.
הישג זה הביא אותו לשיא קריירה חדש של מספר 30 בידורג העולמי.
חצי גמר נוסף באליפות אירופה הפתוחה של המבורג 2020 בשבוע שלאחר מכן הביא אותו למקום ה-25 בדירוג.
באליפות צרפת הפתוחה 2020, רוד הגיע שוב לסיבוב השלישי שם הפסיד לדומיניק תים.
באליפות אוסטרליה הפתוחה 2021 רוד התקדם לסיבוב הרביעי בגראנד סלאם בפעם הראשונה.
הוא ניצח את ג'ורדן תומפסון, טומי פול וראדו אלבוט לפני שפרש מול אנדריי רובליוב לאחר שהפסיד בשתי המערכות הראשונות.
התוצאה השוותה את המיקום הטוב ביותר של אביו באליפות אוסטרליה ובגראנד סלאם.
רוד נכנס שוב ל-25 הראשונים לדירוג הגבוה בקריירה של מספר 24 בפברואר 2021. כמה שבועות לאחר מכן הוא הגיע לרבע הגמר באליפות מקסיקו הפתוחה, אבל שוב פרש בגלל פציעה.
בהופעת הבכורה שלו במונטה קרלו מאסטרס 2021, רוד רשם את הניצחון השני שלו בקריירה על יריב מהטופ 10 כשניצח את דייגו שוורצמן.
לאחר מכן הוא ניצח את פבלו קרניו בוסטה ואת פאביו פוניני כדי להגיע לחצי גמר המאסטרס 1000 השני שלו, שם הפסיד לאנדריי רובליוב.
באליפות מדריד הפתוחה 2021 בהופעת בכורה נוספת, רוד רשם את הניצחון הראשון שלו על יריב מהטופ 5, כשגבר בסיבוב השלישי על סטפנוס ציציפס.
בחצי הגמר הפסיד למתאו ברטיני.
כתוצאה מההופעה שלו במדריד, רוד נכנס ל-20 הראשונים בפעם הראשונה בקריירה שלו, ועלה לדירוג הגבוה בקריירה שלו מספר 16 ב-10 במאי 2021.
באליפות שוודיה הפתוחה 2021, רוד זכה בתואר השני שלו השנה והשלישי בסך הכל לאחר שניצח את פדריקו קוריאה בגמר.
בשבוע שלאחר מכן, זכה בתואר השלישי שלו לשנת 2021 עם ניצחון באליפות שווייץ הפתוחה, כשניצח את הוגו גסטון בגמר.
כתוצאה מכך עלה לדירוג גבוה בקריירה של מספר 12. הוא הפך לשחקן ה-ATP הראשון מאז אנדי מארי באוקטובר 2011 שזכה בשלושה תארים תוך כמה שבועות.
באוגוסט 2021 דורג כבר 11 בעולם.
ב-13 בספטמבר הגיע לדירוג מספר 10 בעולם, והפך לשחקן מהטופ 10 בפעם הראשונה ולשחקן הנורווגי הראשון שהגיע להישג הזה.
בגיל 22, הוא גם היה השחקן הצעיר ביותר בטופ 10.
רוד סיים את השנה במקום ה-8 בעולם בדירוג.
רוד הגיע לחצי גמר המאסטרס 1000 הרביעי שלו באליפות מיאמי הפתוחה 2022 על ידי ניצחון על הנרי לאקסונן, אלכסנדר בובליק וקמרון נורי, ולאחר מכן זכה בניצחון הראשון שלו על אלכסנדר זברב המדורג 4 בעולם ברבע הגמר.
לאחר מכן, רוד ניצח את פרנסיסקו סרונדולו בחצי הגמר כדי לעלות לגמר המאסטרס 1000 הראשון שלו.
בגמר הפסיד לקרלוס אלקרס בן ה-18. בעקבות תוצאה זו, הגיע רוד לדירוג גבוה בקריירה של מספר 7 בעולם.
באליפות צרפת הפתוחה 2022, רוד ניצח את ז'ו-וילפריד צונגה, ששיחק את המשחק המקצועני האחרון שלו, אמיל רוסוברי, לורנצו סונגו, והוברט הורקץ, והעפיל לרבע הגמר.
ברבע הגמר ניצח את הולגר רונה והעפיל לחצי גמר גראנד סלאם ראשון.
בחצי הגמר ניצח את מרין צ'יליץ' והפך לנורווגי הראשון בהיסטוריה שהעפיל לגמר טורניר גראנד סלאם.
במשחק הגמר נכנע ב-3 מערכות לרפאל נדאל.
כתוצאה מההופעה שלו דורג מספר 6 בעולם, דירוג שיא.
באוגוסט 2022 העפיל לחצי גמר טורניר קנדה מאסטרס והפסיד להוברט הורקאץ'
בספטמבר 2022 העפיל לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה.
רוד עשה זאת לאחר שגבר ברבע הגמר על מתאו ברטיני, ולאחר מכן גבר גם על קארן חצ'אנוב בחצי הגמר, וכך העפיל לגמר גראנד סלאם שני בקריירה.
קספר מורופ נילסן (בדנית: Casper Mørup Nielsen; נולד ב-29 באפריל 1994 באסביירג שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית.
נילסן גדל במחלקת הנוער של אסביירג.
בשנת 2012 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדנית.
הוא ערך 90 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-18 בינואר 2017 חתם נילסן על חוזה לשלוש עונות וחצי באודנסה בולקלוב מליגת העל הדנית.
ב-20 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על ראנס במסגרת המחזור ה-22 בליגה לעונת .
ב-6 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על אולבורג בולדספילקלוב במסגרת המחזור ה-24 בליגה.
בסך הכל שיחק נילסן במועדון במשך שתי עונות וחצי, בהן ערך 73 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
ב-4 ביולי 2019 חתם נילסן ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת המשנה הבלגית.
בתום עונתו השנייה במועדון העפיל עם המועדון לליגת העל הבלגית.
ב-25 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבלגית, בניצחון 3-1 על אנדרלכט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-28 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על סטנדרד לייז' במסגרת המחזור השישי בליגה.
בסך הכל ערך נילסן 92 הופעות ליגה במדי המועדון במשך שלוש עונות, בהן הבקיע 18 שערים.
ב-17 ביולי 2022 חתם נילסן על חוזה לארבע עונות בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על ראסינג גנק במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-14 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על לוון במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
קסר אל-מוואיג'יעי , או "מבצר מוואיג'י", הוא מבצר בחלק המרכזי של אל עין באזור המזרחי של האמירות אבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות.
על פי המסורת, זה היה מקום הולדתו של השייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, שליט אבו דאבי ונשיא איחוד האמירויות הערביות לשעבר (2004–2022).
לפי מסורת זו, המבצר נבנה בתחילת המאה ה-20 על ידי השייח' ח'ליפה בן זאיד בן ח'ליפה אאל נהיאן .
קספר טנגסטדט (בדנית: Casper Tengstedt; נולד ב-1 ביוני 2000 בדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פיינורד.
טנגסטדט גדל במחלקות הנוער של ויבורג סונדמרקן, ויבורג ומיטיולן.
ב-31 באוגוסט 2019 הושאל טנגסטדט לקבוצת המילואים של נירנברג, במדיה ערך 10 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.
ב-7 באוגוסט 2020 הושאל להורסנס מליגת העל הדנית, ובהמשך חתם במועדון באופן קבוע.
בסך הכל ערך 53 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 18 שערים.
ב-1 באוגוסט 2022 חתם טנגסטדט ברוזנבורג מליגת העל הנורווגית.
הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון עד לתום עונת , בהן הבקיע 15 שערים ובישל שבעה נוספים.
ב-11 בינואר 2023 חתם טנגסטדט על חוזה לחמש שנים וחצי בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.
טנגסטדט הוא חלק מסגל נבחרת דנמרק עד גיל 21.
קספר טרהו (בפינית: Casper Terho; נולד ב-24 ביוני 2003 בהלסינקי שבפינלנד) הוא כדורגלן פיני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת OH לוון מליגת העל הבלגית.
טרהו גדל במחלקת הנוער של ה.י.ק.
בשנת 2019 החל לשחק בקלובי 04, קבוצת המילואים של המועדון.
הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-29 בספטמבר 2022 חתם טרהו ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית החל מ-1 בינואר 2023. ב-8 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על אנדרלכט במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת .
ב-1 בינואר 2025 הושאל לפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה.
ב-3 ביולי 2025 חתם סרהו על חוזה ל-3 שנים ב-OH לוון מליגת העל הבלגית.
קסקקולן (בקזחית: Қасқақұлан) הוא אי לשעבר, בימת אראל.
הוא שוכן כ-21 קילומטרים מערבית לנפת ג'ינגילטובק (Жыңғылтүбек) שעל גדת הימה והוא חלק משמורת הטבע ברסה-קלמס.
האי משתרע על שטח בן 9.3 קילומטרים רבועים.
האי מורכב משתי פסגות הנקראות "ההר הגדול" ו"ההר הקטן".
הסלעים המקומיים כאן הם אבן חול מהאוליגוקן, חוואר ומעט אבן גיר.
המצוק בצד הצפוני של האי שבור.
רוב הצמחים הם מיני לענה.
כשיש מי מלוחים, הם צומחים בצפיפות למרגלות ההרים ולחופי הים.
בין היונקים הבולטים עדרים של פראים.
בעבר היה בקסקקולן קולקטיב לגידול דגים, מפעל לעיבוד דגים, בית ספר תיכון, מועדון, ספרייה, מרכז רפואי, סניף דואר ושדה תעופה.
נותרו רק שתי בארות בקסקקולן, המחוברות לחוף, שמימיהם חמימים וטעמם עז.
ב-22 באוגוסט 2013, בוגרי הכפר שעזבו את קסקקולן הקימו אנדרטה במקום הולדתם.
השם קסקקולן כתוב באותיות גדולות על האנדרטה, ובתחתיתה נכתב שירו של המשורר שינטמיר אמישייב, "הירח יבש, הצמיחה קמלה, התהילה פחתה, במקום שבו נולדתי."
קספר קורבו (בהולנדית: Caspar Corbeau; נולד ב-3 באפריל 2001) הוא שחיין אמריקאי, (מייצג את הולנד בתחרויות הבין-לאומיות), זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024), סגן אלוף עולם (דוחה 2024), אלוף אירופה בבריכת 25 מטר (אוטופן 2023) ושיאן העולם (בריכת 25 מטר) במשחה ל-200 מטר חזה.
השחיין הראשון בהיטוריה ששחה משחה זה בבריכת 25 מטר מתחת ל-2 דקות.
קורבו נולד וגדל בסנטה קרוז שבקליפורניה, ארצות הברית.
בין השנים 2019–2023 למד קינסיולוגיה באוניברסיטת טקסס באוסטין והתאמן בהדרכתו של אדי ריס.
מאחר שהוא מחזיק בשתי אזרחיות, בחר להתחרות עבור הולנד.
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיור, הונגריה ביולי זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.13 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בקאזאן, רוסיה ביולי זכה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.41 דקות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.77 דקות ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.16 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי סיים שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.73 דקות, במקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.76 שניות ובמקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.52 דקות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי סיים במקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.21 דקות ובמקום 25 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.13 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.62 דקות, במקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.44 שניות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.24 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר סיים במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:05.14 דקות, במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 57.73 שניות ובמקום 23 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.83 שניות.
בנוסף, סיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:08.84 דקות, במקום שמיני במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:33.43 דקות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:28.61 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.42 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.21 שניות.
בנוסף, סיים במקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:27.83 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה באוטופן, רומניה זכה ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 ארד.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:02.41 דקות, לפני אנטון מק'קי מאיסלנד (2:02.74 דקות) וארנו קמינחה מהולנד (2:03.32 דקות).
מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 56.66 שניות, אחרי קמינחה (56.52 שניות) וניקולו מרטיננגי מאיטליה (56.57 שניות), במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:33.03 דקות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב בתוצאה של 1:37.86 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.24 דקות, אחרי דונג ז'יהאו מהרפובליקה העממית של סין (2:07.94 דקות) ולפני ניק פינק מארצות הברית (2:08.85 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.37 שניות ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.18 שניות.
באולימפיאדת פריז זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי של 2:07:90 דקות אחרי לאון מרשאן מצרפת (2:05.85 דקות) וזאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:06.79 דקות).
במשחה ל-100 מטר חזה סיים במקום השמיני בתוצאה של 59.98 שניות, במוקדמות קבע שיא אישי של 59.04 שניות.
סיים במקום 6 במקצה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.12 דקות ומקום 8 במקצה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.52 דקות.
בתחרות שנערכה בטורונטו, קנדה בבריכת 25 מטר ב-25 באוקטובר 2025 הוא זכה במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:59.52 דקות, שיפור לשיא בן 7 השנים של קיריל פריגודה מרוסיה (2:00.16 דקות) ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה בבריכת 25 מטר מתחת ל-2 דקות.
נוסף לכך, הוא ניצח במשחה ל-100 מרט חזה בשיא גביע העולם ובשיא לאומי חדש של 55.55 שניות.
קספר ולדקאמפ (בהולנדית: Caspar Veldkamp; נולד ב-23 באפריל 1964) הוא פוליטיקאי ודיפלומט הולנדי, שכיהן כשר החוץ של הולנד החל מיולי 2024 עד להתפטרתו באוגוסט 2025. כיהן כחבר בית הנבחרים של הולנד מטעם מפלגת חוזה חברתי חדש.
ולדקאמפ החל לעבוד כאחראי מדיניות במשרד החוץ של הולנד בשנת 1993. מאוחר יותר עבד בנציגויות הולנד בוורשה, וושינגטון, בריסל ולונדון, ושימש כשגריר הולנד בישראל (2011–2015) וביוון (2015–2019).
בתפקיד האחרון, הוא שיתף פעולה עם ירון דייסלבלום במשבר החוב של יוון.
תפקידו הדיפלומטי האחרון היה כחבר במועצת המנהלים של הבנק האירופי לשיקום ולפיתוח.
ולדקאמפ היה חבר במפלגה הנוצרית-דמוקרטית (הולנד), אולם עבר לחוזה חברתי חדש בבחירות הפרלמנטריות בהולנד 2023. במהלך הקמפיין אמר ולדקאמפ כי הוא ביקורתי כלפי "העברת הסמכויות" לאיחוד האירופי.
הוא נבחר לבית הנבחרים של הולנד, שם התמקד בענייני חוץ והגירה.
לאחר שדיק סכוף הקים ממשלה בתמיכת המפלגה למען החירות, מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה, חוזה חברתי חדש ותנועת האזרח החקלאי, ולדקאמפ הושבע לתפקיד שר החוץ ב-2 ביולי 2024, והחליף בכך את האנקה ברוינס סלוט .
הממשל הפך את המחויבות של ההמשלה הקודמת, שנעשה בעקבות השתלטות הטליבאן מחדש על אפגניסטן, לאפשר לשומרים האפגניים של שגרירות הולנד ושל כוח המשימה באורוזגאן לעבור להולנד.
ולדקאמפ, שכיהן כשגריר הולנד בישראל בין השנים 2011 ל-2015 נקט קו תקיף כלפי ישראל וקרא להטלת סנקציות עליה.
ב-21 בנובמבר 2024, היה שר החוץ הראשון שהודיע על כוונה לכבד את צווי המעצר שהוציא בית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג (ICC) כנגד בנימין נתניהו ויואב גלנט.
במאי 2025, ולדקאמפ הוביל מהלך אירופי לבחינה של הסכם האסוציאציה בין האיחוד האירופי לישראל בשל המשבר ההומינטרי בעזה.
ביולי 2025 הודיע על איסור כניסת השרים בצלאל סמוטריץ' ואיתמר בן גביר לשטחי הולנד.
ובאוגוסט 2025, לאחר שלא הצליח לשכנע את הקבינט ההולנדי להטיל סנקציות נוספות על ישראל, הודיע על התפטרתו.
קספר והמלאכיות היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית המבוססת על הדמות המונפשת "קספר הרוח הידידותי" של הארווי קומיקס, שהופקה על ידי חברת ההפקות האנה-ברברה ושודרה ב-NBC בין 22 בספטמבר ל-15 בדצמבר 1979. בישראל, הסדרה שודרה בשנות ה-90 בערוץ 2 בתרגום עברי.
קספר הרוח הידידותי הוא "רוח רפאים שומר" לשתי שוטרות חלל בשם מיני (שהיא ג'ינג'ית די מפוזרת) ומקסי (שהיא אישה אפרו-אמריקאית אינטליגנטית הרבה יותר עם מזג קצר מאוד) אשר מסיירות את עיר החלל בסגנון "משפחת סילוני" על אופנועים מעופפים בשנת 2179.
פחות מקובלים, במיוחד כלפי מיני ומקסי, הם חבריהם השוטרים נרדלי ופונגו, צמד גברים שוביניסטים מגושמים, נוהגים בניידות סיור מעופפות, שתמיד מנסים להוכיח שהם עדיפים על עמיתיהם, רק כדי שמאמציהם יבוטלו בגלל טיפשותם ופחדנותם.