tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ה'תש"ט – נחתם הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה
ה'תשמ"ד – הבחירות לכנסת האחת עשרה, שהסתיימו ללא הכרעה ברורה
ה'תר"ע – רבי שלמה זלמן אוירבך מחשובי פוסקי ההלכה בישראל (נפטר ב-ה'תשנ"ה)
ה'תשל"ג – מוניקה לווינסקי, מתמחה בבית הלבן
ה'ש"ל – רבי משה קורדובירו, מחשובי מקובלי צפת במאה ה-16, מחבר ספרי קבלה ורבו של האר"י (נולד ב-ה'רפ"ב)
ה'תק"ט – רבי יחזקאל קצינאלפוגין, רב קהילות אה"ו ומחבר ספר התשובות "כנסת יחזקאל" (נולד ב-ה'תכ"ח)
תרצ"ט = הרב שאול משה זילברמן, רב פולני, בסוף ימיו היה רבם של חסידי גור בארץ ישראל, וחבר הרבנות בתל אביב (נולד ב-תר"י)
ה'תשל"ה – מיכאל חזני, שר וח"כ מראשי המפד"ל (נולד ב-ה'תרע"ג)
ה'תש"ד – אוג'ניו קאלו, פרטיזן יהודי וגיבור איטליה
ה'תש"ם – הרב גדליהו אהרן קניג, מרבני חסידות ברסלב ומייסד קהילת ברסלב צפת (נולד ב-ה'תרפ"א)
ה'תשנ"א – הווארד נמרוב, משורר יהודי-אמריקאי (נולד ב-ה'תר"ף)
כ"ב בתמוז – כ"ד בתמוז
בחוץ לארץ – אסרו חג של פסח, המימונה ורומפלנאכט
היום השמיני של ספירת העומר
תענית ציבור בכמה קהילות באשכנז בימי הביניים, לזכר הפוגרומים בימי מסע הצלב השני
(לפי הכרונולוגיה המקראית והמסורתית) – עם ישראל הגיע למרה, לאחר קריעת ים סוף וצעידה בת שלשה ימים.
ד'תפ"א – הפעם הראשונה שברכת החמה חלה בתאריך זה
ה'תרפ"א – פרוץ פרעות תרפ"א, שבהם נעשו מעשי אלימות של ערבים נגד יהודים בארץ ישראל ובמהלכם נרצחו 43 יהודים
ה'תרצ"א – האצ"ל נוסד בירושלים על ידי פורשים מ"ההגנה", בראשות אברהם תהומי
ה'תש"ג – עליית כפר עציון להרי חברון
ה'תקפ"ה – פרדיננד לסל, פוליטיקאי ומנהיג סוציאליסט יהודי-גרמני (נפטר בה'תרכ"ד)
ה'תרפ"ט – אברהם מנדלר, אלוף בצה"ל (נהרג בה'תשל"ד)
ה'תרצ"ה – הרב ישראל הס, מחבר הספר "אמונות" (נפטר בה'תשנ"ז)
ה'תש"י – חיים רמון, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל
ה'תש"מ – אסי ישראלוף, שחקן וקומיקאי ישראלי.
ה'ש"ם – רבי משה מטראני, (המבי"ט) מחכמיה של צפת ומגדולי הפוסקים
ה'תש"ג – הרב ישראל עוזרי רב ואב"ד בעיר בית עד'אקה והמחוז בתימן (נולד ב-ה'תרס"א)
ה'תשנ"ה – דרורה חבקין, זמרת, מלחינה, פזמונאית ומעבדת מוזיקלית ישראלית (נולדה ב-1934)
כ"ב בניסן – כ"ד בניסן
היום השלושים ושמונה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
יום טוב במגילת תענית על הסרת מצודת החקרא מירושלים בידי החשמונאים בשנת ג'תר"כ
תענית ציבור בקהילת וורמייזא בשל גזרות תתנ"ו
יום ההתייחדות עם חללי האצ"ל, בשל הרצחו של מפקדו דוד רזיאל ביום זה.
יום הים – חגה של הימאות העברית שצוין בתקופת היישוב ובראשית ימי מדינת ישראל
– שמעון התרסי כובש את מצודת החקרא הסלאוקית הסמוכה לבית המקדש, ומצווה להרוס אותה עד היסוד
ד'תתנ"ו – הטבח בוורמס: במסגרת פרעות תתנ"ו במסע הצלב הראשון, טובחים הצלבנים ביהודי וורמס
ה'תרל"ג – לוי שטראוס וג'ייקוב דייוויס רושמים פטנט על הג'ינס
ה'תש"ב – השואה: רוב יהודי וולוז'ין נרצחים על ידי הנאצים
ה'תש"ח – האצ"ל והממשלה הזמנית חותמים על הסכם לפירוקו של הארגון ושילוב לוחמיו בצה"ל
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: פריצת דרך בורמה
ה'תשל"א – מאבקם של הפנתרים השחורים מגיע לשיאו בהפגנה אלימה בכיכר ציון
ה'תשל"ד – הפיגוע במעלות: 27 הרוגים, בהם 21 תלמידי בית ספר, בפיגוע טרור של החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, רובם תוך כדי ניסיון חילוץ של סיירת מטכ"ל
ה'תשל"ז – אסון הנ"ד: מסוק יסעור של חיל האוויר הישראלי מתרסק באזור בקעת הירדן.
ה'תשנ"ד – יצחק רבין ויאסר ערפאת חותמים על הסכם קהיר המפרט את מימוש הסכם אוסלו א' והקמת הרשות הפלסטינית ברצועת עזה ויריחו
ה'תש"ף – הוקמה ממשלת ישראל השלושים וחמש
ה'תשפ"ג – ישראל והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני חותמים על הפסקת אש ומסתיים מבצע מגן וחץ
ה'תקנ"ב – ג'יימס מאיר רוטשילד, בנקאי צרפתי ובן למשפחת רוטשילד (נפטר ב-ה'תרכ"ט)
ה'תש"ח – אתי לבני, חברת הכנסת מטעם שינוי
ה'תש"א – דוד רזיאל, מפקד האצ"ל וממייסדיו, נהרג בעת פעולת קומנדו בעיראק בשירות הבריטים (נולד ב-ה'תרע"א).
בעקבות נפילתו נקבע היום על ידי מפקדו הבא של האצ"ל מנחם בגין כ"יום התייחדות עם חללי האצ"ל"
ה'תשכ"ג – עמי אסף, חבר הכנסת, סגן שר החינוך והתרבות ומזכ"ל תנועת המושבים (נולד ב-ה'תרס"ג)
ה'תשס"א – יוסף ידין, שחקן תיאטרון ישראלי (נולד ב-ה'תר"פ)
ה'תשע"ד – חכם משה מיכאלשווילי, רבם הראשי של יהודי גאורגיה, ונשיא איגוד רבני גאורגיה
ה'תשפ"ב – הרב שמחה הכהן קוק, רב העיר רחובות ואב בית הדין.
כ"ב באייר – כ"ד באייר
על פי מגילת תענית בתרא, ישנה ביום זה תענית צדיקים על ביטול הבאת הביכורים לירושלים בידי ירבעם בן נבט.
על פי מגילת אסתר, ביום זה יצאה הודעה מלכותית חתומה בחותם המלך אחשוורוש הנותנת זכות ליהודים להתגונן מפני גזירת המן ולהינקם מאויביהם ביום שהיה מיועד להשמדת היהודים על פי הגזירה – י"ג באדר בשנה שלאחר מכן
ה'תרצ"ג – רצח חיים ארלוזורוב בתל אביב
ה'תשכ"ד – ישראל זוכה בגביע אסיה בכדורגל
ה'תשמ"א – הוקמה ההתנחלות מעלה עמוס שבגוש עציון
ה'תשנ"ט – הושבעה הכנסת החמש עשרה
ה'תקע"ז – הרב יעקב שאול אלישר (יש"א ברכה), החכם באשי האחרון (נפטר בה'תרס"ו)
ה'תרמ"ז – אליה שמואל הרטום, חוקר המקרא (נפטר ב-ה'תרכ"ה)
ה'תש"ח – רבקה זהר, זמרת ישראלית
ה'תשי"ח – יואב בן-צור, חבר כנסת ממפלגת ש"ס
ה'תשל"ט – פיני בלילי, כדורגלן ישראלי
ה'תשמ"א – מיכל מוכתר, שחקנית, מדבבת וכוכבת ילדים ישראלית
ה'ש"א – רבי יעקב פולק, רב בקראקא שבפולין ואבי שיטת החילוקים (נולד ב-ה'ר"ל)
ה'תרכ"ו – רבי יהודה אסאד, אב"ד בדונה-סרדהלי שבסלובקיה ומחבר ספר התשובות יהודה יעלה (נולד ב-ה'תקנ"ד)
ה'תר"ם – הרב יהושע הלר, מגיד מישרים בגרודנא ובוילנא ומתלמידיו הראשונים של רבי ישראל מסלנט (נולד ב-ה'תקע"ד)
ה'תרצ"ג – חיים ארלוזורוב, מדינאי ופעיל ציוני (נרצח) (נולד ב-ה'תרנ"ט)
ה'תש"ח – מאיר טוביאנסקי, קצין צה"ל שהואשם על לא עוול בכפו, הורשע והוצא להורג (נולד ב-ה'תרס"ד)
ה'תשס"ג – הרב ישראל אריה זלמנוביץ, רב העיר עכו וזקן חסידי צאנז בישראל (נולד ב-ה'תרע"ז)
כ"ב בסיוון – כ"ד בסיוון
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג אב היא לרוב פרשת ראה.
אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז), אז פרשת בר המצווה היא פרשת עקב.
ה'תש"ב – החל חיסול גטו ראדום; 8,000 מבני הקהילה נשלחו למחנה ההשמדה בטרבלינקה
ה'תרפ"ד – אפרים קישון, סופר, סאטיריקן, מחזאי וקולנוען ישראלי (נפטר ב-ה'תשס"ה).
ה'תרפ"ה – מאיר שמגר, נשיא בית המשפט העליון.
ה'תש"ב – רון נחמן, ראש עיריית אריאל וחבר כנסת (נפטר בה'תשע"ג).
ה'תש"ז – הרב יעקב אריה מיליקובסקי האדמו"ר מאמשינוב.
ה'תשי"ג – הרב יונה מצגר, הרב הראשי האשכנזי לישראל ב-2013-2003.
תשל"ג – יוסי אליטוב, עיתונאי חרדי, פרשן פוליטי, חסיד חב"ד, עורך עיתון משפחה וחבר נשיאות מועצת העיתונות.
ה'תשמ"ו – גלעד שליט, חייל שנחטף לרצועת עזה בקיץ ה'תשס"ו.
ה'תרכ"א – הרב משה יצחק אביגדור, מחבר "פרדס רימונים" על הלכות נידה, רב בקובנה ובשקלוב שבליטא.
ה'תשי"ב – דוד צבי פנקס, פוליטיקאי ושר ישראלי (נולד ב-ה'תרנ"ו).
ה'תשמ"ה – הרב יעקב ישראל קניבסקי (מכונה הסטייפלר), מחבר פירוש לתלמוד קהילות יעקב וממנהיגי היהדות החרדית בישראל (נולד ב-ה'תרנ"ט).
ה'תשע"ז – הרב עמנואל זרביב, אב בית דין בבית הדין הרבני בתל אביב.
כ"ג יורדי הסירה הייתה אוניית מעפילים.
נקראת על שם 23 מתנדבים יהודים ארץ-ישראליים שיצאו, בליוויו של קצין בריטי, ב–18 במאי 1941 לפעולת חבלה בלבנון בשלטון ממשלת וישי, ועקבותיהם נעלמו.
הפליגה ב-2 באוגוסט 1946 מבוקה דה מגרה באיטליה כשעל סיפונה 790 מעפילים.
התוכנית הייתה להעביר אליה בקרבת הארץ מעפילים נוספים מהאוניה "כתריאל יפה".
התוכנית נכשלה בשל תקלות טכניות.
הספינה נתפסה באזור קפריסין, הובלה לנמל חיפה והמעפילים גורשו למחנות המעצר בקפריסין לאחר מאבק אלים.
חלק מהמעפילים החולים הועברו לבית החולים במחנה עתלית.
כ"ג יורדי הסירה הוא כינוים של עשרים ושלושה לוחמי "ההגנה", אשר נעלמו, ביחד עם קצין בריטי בשם פאלמר שהתלווה אליהם, בדרכם לביצוע פעולת חבלה בבתי הזיקוק בטריפולי שבלבנון ב-18 במאי 1941, כ"א באייר תש"א.
יש המשתמשים בכינוי "כ"ד יורדי הסירה" כדי לכלול גם את הקצין הבריטי.
רקע: שיתוף פעולה בין היישוב למנהלת המבצעים המיוחדים
שיתוף הפעולה נעשה בתחילתו במסגרת הסכם בין המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית לבין מחלקת SOE, מנהלת המבצעים המיוחדים - גוף מיוחד שהוקם על ידי ממשלת בריטניה בראשות וינסטון צ'רצ'יל, שלא היה כפוף למשרד המלחמה הבריטי.
מטרת המנהלת הייתה לעסוק בפעולות מודיעין וחבלה במדינות אירופה הכבושות או שעומדות להיכבש על ידי הנאצים.
המשא ומתן עם SOE מטעם המוסדות הלאומיים נעשה על ידי חיים ויצמן, משה שרתוק (שרת) וראובן זסלני (שילוח).
התיאום עם SOE הופקד בידיו של דוד הכהן, ממנהלי "סולל בונה", שהיה לו ניסיון רב בתיאום עם הבריטים בתקופת מאורעות המרד הערבי הגדול, 1936–1939. האנשים שהיו אמורים להשתתף בפעילות זו מצד היישוב היו צריכים לבוא משורות "ההגנה", והמפקדים הבכירים הקשורים בה היו אליהו גולומב ויצחק שדה.
שיתוף הפעולה בין מפקדות ה-SOE והצבא הבריטי במזרח התיכון אשר ישבו בקהיר היה גרוע מאוד.
מפקדת הצבא לא ראתה בעין יפה התערבות של גוף חיצוני בפעולות צבאיות והתייחסה ל–SOE בחשדנות.
הצבא התנגד גם לשיתוף הפעולה המתוכנן בין "ההגנה" ל-SOE, וגם שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל, שהמשיך בהתנגדותו לעלייה יהודית ולחיזוק ההתיישבות בארץ במסגרת מדיניות הספר הלבן, התנגד לשיתוף הפעולה.
למרות ההתנגדות החלו פעולות משותפות.
הפעילות הראשונה של ההגנה בשיתוף עם SOE הייתה ניסיון חבלה ברומניה בנהר הדנובה, בניסיון למנוע העברת נפט לגרמניה.
אנשי ההגנה נשלחו לרומניה באביב 1940 לשם ארגון פעולת חבלה זו, אך מסיבות שונות לא יצאה הפעולה אל הפועל.
עם נפילת צרפת ביוני 1940 עברה פעילות SOE במזרח התיכון לסוריה וללבנון.
השלטון הצרפתי בסוריה ובלבנון נשאר כפוף לממשלת וישי ושיתף פעולה עם גרמניה.
המצב החדש יצר סיכון של פלישה מהאגף הצפוני של כוחות בריטניה במזרח התיכון, וההגנה נדרשה לפעול לעזרת הבריטים באמצעות SOE.
הפעילות הראשונה הייתה מודיעינית ובמסגרתה נאסף חומר רב על מטרות אפשריות בסוריה ובלבנון בריכוזו של יוחנן רטנר.
הפעילות השנייה הייתה אמורה להיות פעילות לוחמה זעירה.
כחלק מפעילות זו נפתח בינואר 1941 קורס, בו התאמנו אנשי "ההגנה" בפעילות קומנדו המשלבת לוחמת יבשה ולוחמה ימית.
בקורס השתתפו כ-40 לוחמים שהתנדבו למשימה לאחר שהובהר להם מה טיבה באופן כללי.
מפקד הקורס היה אהרון לישבסקי (לשם) והשתתפו בו לוחמי יבשה מהנודדת, פלגות הלילה המיוחדות של וינגייט, פלוגות השדה ופו"מ (יחידות לפעולות מיוחדות).
כן השתתפו אנשי ים מהסקציה הימית של "הפועל" בעלי ניסיון בעלייה ב'.
המדריכים בקורס היו אנשי הים של המוסד לעלייה ב' ואנשי SOE.
הקורס נערך בשטח יריד המזרח בצפון תל אביב על שפת נחל הירקון.
האנשים התאמנו בפעילות ימית ויבשתית, תוך הכנה לפעולות קומנדו משולבות.
היה ברור שהבריטים לא יוכלו להשלים לאורך זמן עם שלטון ממשלת וישי בסוריה ולבנון וייאלצו לפעול מולו, אך ההחלטה על מועד התקיפה נדחתה בגלל הלחץ הכבד בו היה נתון הצבא הבריטי מול קורפוס אפריקה הגרמני בפיקוד גנרל פלדמרשל ארוין רומל במדבר המערבי.
שלטונות הצבא לא עדכנו את מפקדת SOE בתוכניותיהם, אך היה ברור למפקד SOE במזרח התיכון, קולונל פולוק (Pollock), שמועד הפלישה לסוריה מתקרב.
מפקדת SOE החליטה באביב 1941 על יעד הפעולה המתוכנן עבור אנשי הקורס הימי: בתי הזיקוק בטריפולי, בצפון לבנון.
ההיגיון בבחירת מטרה זו היה שיבוש פעילותם של מטוסי הלופטוואפה שהיו יכולים לפעול נגד כוחות הפלישה לסוריה וללבנון כאשר תבוא.
חבלה בבתי הזיקוק הייתה אמורה לפגוע באספקת הדלק למטוסים אלו.
מטרת הפעולה הועברה לאנשי ההגנה ואלו נערכו לביצוע המשימה.
אנשי המחלקה הסורית של ההגנה כבר פעלו בשטח מאז תחילת שלטון וישי על סוריה ולבנון.
לאחר הטלת המשימה על ידי SOE הופעל יוסף קוסטיקה כמסתערב בטריפולי, והוא ביצע פעילות מודיעינית לקראת המבצע.
ב-15 במאי 1941 הוחלט על הקמת הפלמ"ח, ויצחק שדה מונה להיות מפקדו.
היחידות הראשונות של הפלמ"ח, בפיקודם של יגאל אלון ומשה דיין, הוקמו במהירות בעזרת SOE והופעלו בפלישת הבריטים ללבנון בתחילת יוני 1941. פעולת כ"ג יורדי הסירה נחשבת לפעולה הראשונה של הפלמ"ח.
לא נותרו מסמכים כתובים - כמו מסמכי מודיעין לקראת מבצע, דרכי פעולה אפשריות או פקודת מבצע - על ההכנות לפעולה.
הידיעות שיש כיום על הפעולה מבוססות על עדויות של אנשים שנגבו זמן רב לאחר ביצוע הפעולה והן דלות בפרטים.
המקור העיקרי הוא הספר "מגן בסתר" ומקורות נוספים הכוללים מידע חלקי.
דו"ח של משרד הביטחון משנת 2013 מכיל את כל המקורות הידועים.
המשימה הוטלה על "ההגנה" בתחילת מאי 1941 על ידי SOE והוגדרה כדחופה ביותר.
לאנשי SOE לא היה ידוע באותו זמן מתי תתרחש הפלישה ללבנון והם רצו להקדים את הפעולה ככל היותר.
כאמור, המודיעין שעמד לרשות מתכנני הפעולה ב"הגנה" היה מבוסס בעיקרו על פעילותו של יוסף קוסטיקה בטריפולי.
הוא ערך סיורים רגליים על חוף הים מול בתי הזיקוק, ולאחר מכן הגיע לארץ ומסר את הדו"ח על תצפיותיו ליצחק שדה ואהרן לישבסקי (לשם).
הוא ראה על חוף הים עמדות של חיילים סנגליים וכוח נוסף שהיה ממוקם סביב בתי הזיקוק.
דו"ח המודיעין המקורי של קוסטיקה, בחתימתו, לא שרד.
לדברי דוד הכהן היו ל"הגנה" גם תרשימים של בתי הזיקוק שהתקבלו מהבריטים.
עדויות ממקור ראשון על תקופת האימונים בקורס הכ"ג ועל ההכנות למבצע ניתן למצוא באתר של הפלוגה הימית של "הפועל".
בין השאר נמצאות שם העדויות של שמואל טנקוס ודב מגן (ברצ'יק) אשר הדריכו את אנשי הקורס בנושאים ימיים ושל זאב פריד מאנשי הקורס.
תכנון הפעולה נעשה על ידי אנשי "ההגנה", בראשות יצחק שדה.
לדברי דוד הכהן, התכנון הראשוני היה פעולה משולבת מן הים ומן היבשה.
כוח יבשתי היה אמור להסתנן ללבנון ולתקוף את בתי הזיקוק, כאשר כוח ימי יבצע במקביל פעולת הסחה מן החוף.
תכנון זה נפל בגלל קוצר הזמן לתכנון ומורכבותו הרבה.
התכנון שנקבע בסופו של דבר היה להוביל את הכוח באמצעות ספינה, שתפליג מנמל חיפה.
הספינה הייתה אמורה להפליג לכיוון טריפולי, ולעגון מול בתי הזיקוק לא רחוק מהחוף.
מהספינה יורדו שלוש סירות נחיתה, ובהן שלוש כיתות לוחמים.
כיתה אחת הייתה אמורה לאבטח את אזור הנחיתה, כיתה שנייה נועדה לאבטח את אזור הפעולה לאורך מסילת הברזל הסמוכה כדי למנוע הגעת תגבורת, ושלישית נועדה לחדור לבתי הזיקוק ולהניח מטעני חבלה עם מנגנוני השהיה ליד מכלי הנפט.
הפיצוץ היה אמור להתרחש לאחר פינוי הכוחות לסירותיהם.
מפקד המבצע היה אמור להיות מונדק פסטרנק, שהיה מפקד בכיר ב"הגנה" (לימים עברת את שמו למשה בר תקווה, והיה אלוף-משנה בצה"ל).
פסטרנק אימן את אנשי הקורס בהכנות לקראת הפעולה, כולל תרגול על מודל.
לקראת היציאה למבצע הביע את הסתייגויותיו מהמבצע, ובראשן חוסר במודיעין.
הוא הביע את נכונותו לצאת לפעולה רק אם יקבל פקודה כתובה מיצחק שדה.
יצחק שדה סירב לתת פקודה כזו בכתב, והיציאה למבצע עמדה בסימן שאלה.
יצחק שדה הציע לפקד בעצמו על הפעולה, אך אליהו גולומב דחה את הצעתו על הסף.
יומיים לפני הפעולה מונה צבי ספקטור, ממפקדי השדה הבולטים של "ההגנה", לפקד על הפעולה.
הוא התנדב למשימה אף על פי שסבל מפציעה מתאונת אופנוע.
הספינה שנבחרה לביצוע המשימה הייתה הספינה ארי הים (Sea Lion).
הספינה הייתה שייכת למשמר החופים הבריטי ושימשה את הבריטים בפעילותם נגד ההעפלה.
קברניט הספינה שנבחר היה כתריאל יפה, איש הסקציה הימית של "הפועל" ומהפעילים המרכזיים של עלייה ב', אשר הדריך את אנשי הקורס בנושאי ימאות.
הפעולה יצאה לדרכה בבוקר יום ראשון, כ"א באייר תש"א, 18 במאי 1941, ממעגן חברת החשמל בחיפה.
לעשרים ושלושה הלוחמים צורף כמשקיף מייג'ור סר אנתוני פאלמר (Palmer), שהיה קצין תותחנים בריטי ואיש ה–SOE.
הספינה הייתה עמוסה בציוד, סירות נחיתה, חומרי חבלה, ונשק אשר כולם סופקו על ידי "ההגנה".
מפקד הפעולה, צבי ספקטור, קיבל מדוד הכהן 500 לירות שטרלינג במטבעות זהב, למקרה שייאלצו להסתתר לאחר הפעולה בטריפולי ובסביבתה.
כעבור מספר שעות, כאשר הספינה הייתה מול חופי לבנון, התקבל מהספינה שדר (ששודר ממשדר מתוצרת ה"הגנה"), ש"הכל בסדר".
זה היה אות החיים האחרון שהתקבל מהסירה, שנעלמה עם אנשיה.
לאחר יומיים שבהם לא היה קשר עם הסירה, וללא מידע על פעולה שהתבצעה באזור טריפולי, החל חשש כבד לגורל הסירה ואנשיה.
הבריטים המשיכו לפעול למען חבלה בבתי הזיקוק בטריפולי, אך הצורך בפעולה כזו התייתר עם כיבוש סוריה ולבנון בידי הבריטים ביוני 1941.
שמות יורדי הסירה - מפקד הפעולה - מפקד הסירה - סגן מפקד הפעולהמייג'ור סר אנתוני פרדריק מארק פאלמר
החיפושים אחרי אנשי הכ"ג החלו לאחר הסכם הכניעה של הגנרל אנרי דנץ, מפקד כוחות צרפת במזרח התיכון, ביולי 1941. עוד קודם לכן קיבל יוסף קוסטיקה מידע על גופות שנפלטו בחופי טריפולי.
עם כניעת כוחות צרפת הגיע לאזור טריפולי יוסף פיין אשר הכיר את לבנון היטב והיו לו קשרים עם אנשי המקום.
פיין קיבל את המידע שקוסטיקה אסף וביצע סיור מקיף לאורך החוף תוך שהוא נפגש עם נכבדים מקומיים אשר מהם ביקש מידע על תקרית אפשרית על החוף.
הוא חיבר דו"ח המסכם את ממצאיו וממנו עולה שנמצאו שבעה חלקי גופות בפיזור גדול על חופי טריפולי.
לא הייתה ודאות לגבי זהות חלקי הגופות שנמצאו.
כמו כן היה מידע על אפשרות שנלקחו אנשים לחלב.
היה גם דו"ח של קוסטיקה בנושא הגופות אשר חפף בעיקרו את הדו"ח של פיין.
דוד הכהן הנחה את קוסטיקה להציע פרס כספי למי שימסור מידע על גורל הסירה ואנשיה.
"ההגנה" לא חסכה במאמצים לפענח את מה שקרה ולעלות על עקבות הכ"ג, אך ללא תוצאות.
הבריטים שחררו את גנרל דנץ ללא שחקרו אותו בנושא הכ"ג ונשאר חשד שהצרפתים מסתירים מידע.
ידיעות שהגיעו ל"הגנה" ממקורות אחדים העלו אפשרות שאנשי הסירה נפלו בשבי.
הבריטים התמקדו בחיפושים אחר מייג'ור פאלמר, וגם ביחס אליו נוצר הרושם שנפל בשבי.
בגלל סודיות הפעולה וחוסר הוודאות לגבי גורל האנשים, במשך זמן רב לא דיווחה ה"הגנה" על היעלמות הלוחמים למשפחותיהם.
משה שרתוק, ראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, ניהל משא ומתן עם הביון הבריטי ורק באוקטובר 1942 נמסרה הודעה רשמית מטעם הסוכנות למשפחות הנעדרים.
החוקר ד"ר שלמה בן אלקנה הקדיש מאמצים רבים לחקירת העלמות אנשי הכ"ג החל מ-1966 עד מותו בשנת 1993. על סמך קריאה מדוקדקת של כל המסמכים בארכיונים הוא שיער שחלק מהאנשים נתפסו בחיים והוצאו מלבנון לאירופה.
ניסיונות שלו לקבל חומר מהארכיונים הצרפתיים לא הצליחו.
בזמן מלחמת לבנון הראשונה הוא הגיע לביירות ופרסם מודעות בעיתונות המקומית, שבהן ביקש מידע.
בן אלקנה פרסם את מהלך חקירותיו בעיתונות, אבל לא הוציא דו"ח מסכם על חקירותיו כיוון שלא הגיע לפענוח התעלומה.
תיק החקירה שלו מופקד בארכיון צה"ל.
ההיסטוריון הצבאי אריה יצחקי חקר את הפרשה בעת עבודתו כמנהל ארכיון ענף היסטוריה במטכ"ל, בעיקר לאחר שמצא את עדותו של יוסף קוסטיקה, המסתערב של הפלמ"ח בטריפולי.
בעקבות מידע פנימי שהגיע לחיים ישראלי, המשנה למנכ"ל משרד הביטחון בסוף שנות ה-90, על כוונתו של יצחקי לפרסם את המידע לציבור הוא החליט לחדש את החקירה, ובשנת 2000 יזם מחקר מחודש בנושא פרשת הכ"ג.
המחקר נערך על ידי ד"ר משה עמי-עוז ונרי אראלי, אנשי משרד הביטחון, ונמשך עד שנת 2007. במסגרת המחקר נחשפו בפני החוקרים מסמכים מהארכיונים בצרפת ובריטניה.
כמו כן אספו החוקרים כל מידע על הפרשה וניתחו אותו.
המסקנה שלהם הייתה שלצרפתים לא היה מידע בנוגע להעלמות אנשי הכ"ג.
דו"ח מקוצר של מחקר זה נשלח למשפחות במאי 2012 והוא נגיש אונליין לציבור הרחב באתר ההעפלה והרכש.
הדו"ח המלא בגרסת טיוטה לא ערוכה הופקד במאי 2013 בארכיון צה"ל.
סיכום הדו"ח המקוצר קובע: "למרות כל הבדיקות שנעשו עד כה, לא נמצא פתרון חד-משמעי לתעלומת היעלמם של הכ"ד, וספק רב אם יימצא לכך אי-פעם פתרון ברור ומושלם." עם זאת, הדו"ח מציג שתי אפשרויות להיעלמות הספינה ואנשיה:
בתקציר דו"ח משרד הביטחון מופיע תיאור של חלק מהגופות שנפלטו בחוף טריפולי כשבועיים-שלושה לאחר יציאת "ארי הים" למשימתה.
תיאור ממצאים זה שמופיע בתקציר הדו"ח אינו מתיישב עם האפשרויות להיעלמות הסירה שהועלו בסיכומו.
ראשית, העדות להתפוצצות אינה מתיישבת עם אפשרות א' שהוצעה (הספינה טבעה בלב ים עקב תנאי הים הקשים ועומס היתר שהיה עליה).
מי אם כן ירה על "ארי הים"?
בדיקות חוקרי משרד הביטחון בארכיונים השונים בצרפת ובבריטניה לא העלו שום ידיעה על תקרית אש בין "ארי הים" לבין כוחות הצבא והצי הצרפתי או כוחות אחרים שהיו מוצבים באזור חוף טריפולי וסביבתו למן המחצית השנייה של מאי 1941.
על סמך קריאת הדו"ח המלא של משרד הביטחון ומידע נוסף העלה דן יפה, בנו של כתריאל יפה, קברניט "ארי הים", את ההשערה ש"ארי הים" טובעה על ידי הצוללת Souffleur.
צוללת זו יצאה כחלק מכוח ימי צרפתי מביירות לכיוון טריפולי בבוקר 18 במאי 1941, על מנת לקיים תרגיל ימי, והייתה מצוידת בשני מקלעי 8 מ"מ על סיפונה.
יומן המבצעים של הצוללת לא נסרק על ידי צוות משרד הביטחון, מפני שהיא טובעה על ידי הבריטים כחודש מאוחר יותר.
חיזוק להשערה זו נמצא במסמך שכותרתו "מאמץ המלחמה הסודי של הישוב" שנכתב ב 1945 על ידי גדעון רופר (רפאל) ובו נכתב ש"ארי הים" נפגשה בדרכה באניית מלחמה וישיסטית וטובעה.
ההשלכה הראשונה של כישלון הפעולה הייתה ההבנה שהמודיעין לקראת הפעולה היה לא מספק.
כבר ימים ספורים לאחר הפעולה חיבר יעקב דוסטרובסקי (דורי), רמטכ"ל ההגנה, מסמך ובו ניסח את הדרישות הנחוצות מחומר מודיעיני לצורכי פעולות "ההגנה" בעתיד .
כמו כן שופרה משמעותית צורת ההכנה של יחידת המסתערבים.
המסתערבים הראשונים נבחרו על סמך ידיעת השפה הערבית ולא עברו הכנה מקצועית רצינית בגלל לחץ הזמן.
לאחר פעולת הכ"ג הוחלט להשקיע בבחירת האנשים ולהכין אותם לפעולה בצורה יסודית, כולל לימוד השפה הערבית על כל רבדיה ויסודות עבודת המודיעין.
מטרת הנהגת היישוב להקים יחידות קרביות במסגרת הצבא הבריטי קיבלה חיזוק מפעולת הכ"ג למרות כישלונה.
הפלמ"ח קיבל תמיכה מהבריטים בשלבים הראשונים של קיומו כהמשך לפעילות קורס הכ"ג.
פעולת צנחני היישוב באירופה והקמת הבריגדה היו המשך של מדיניות השיתוף אשר הוכיחה את עצמה לאורך כל מלחמת העולם השנייה.
הפלוגות הראשונות של הפלמ"ח הוקמו מיד לאחר הפעולה ואנשי הכ"ג שמשו לאנשי הפלמ"ח כסמל למצוינות ולהתנדבות.
בפעולה הימית הייתה הפסקה ארוכה ולאחריה הוקם הפלי"ם בינואר 1943 על ידי מדריכי ובוגרי הקורסים הימיים של ההגנה.
זכרם של יורדי הסירה הונצח בדרכים רבות.
ביום שישי, 17 במאי 1946, חמש שנים לאחר יציאתם של כ"ג יורדי הסירה להפלגתם האחרונה, פורסמו בעיתונות היישוב דפים ובהם תיאור גבורתם, בידי יצחק שדה, תמונותיהם ופרטים ביוגרפיים על כל אחד מהם.
ב-22 במאי 1957 נחנכה האנדרטה לזכר כ"ג יורדי הסירה בסמוך לגן הנעדרים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים ובה מתייחדים עם זכרם.
במוזיאון ההעפלה וחיל הים נמצאת סירת האימונים "דוב הוז" וסיפור יורדי הסירה מונצח לידה.
ברבות מערי ישראל נקראים רחובות על שם כ"ג יורדי הסירה.
בשנת 1968 הקדיש בית הספר לקציני-ים עכו את שמו לזכרם ומאז הוא נקרא כ"ג יורדי הסירה - בית הספר לקציני ים עכו.
עיריית תל אביב הציבה לוחית זיכרון לכ"ג יורדי הסירה ולקצין הבריטי בטיילת אוסישקין על גדות נהר הירקון.
בשנת 1991 נחנכה אנדרטה לזכרם בגינה מטופחת בשיכון למד בין רחוב יהודה בורלא ודרך נמיר.
ברשימת המפליגים היה גם הקצין הבריטי מייג'ור אנתוני פאלמר שנשלח כליווי מטעם הSOE, ויש מקורות בריטיים בהם נרשם כמפקד הפעולה.
הועלתה לאלוף שמואל טנקוס הצעה לשנות את שם בית הספר מכ"ג לכ"ד.
אך היות שהמושג כ"ג כבר השתרש בציבור הוא לא שונה.
בכל לוחות הזיכרון מופיע פאלמר בצורה בולטת.
שמו של פאלמר הונצח באנדרטה לחללי מלחמת העולם השנייה שמקום קבורתם לא נודע, הניצבת בבית הקברות הצבאי ברוקווד בבריטניה.
בשנת 2017 הוכרו כ"ג יורדי הסירה כמתנדבים נעדרים של SOE, ושמותיהם נוספו לאנדרטה זו.
חידוש בניין בית המקדש השני על פי ספר חגי ()
ה'ת"ש – ההסכם התלת-צדדי בין גרמניה, האימפריה היפנית ואיטליה, נחתם בברלין
ה'תש"ה – תום מלחמת העולם השנייה באופן רשמי: הגנרל דאגלס מקארתור והאדמירל צ'סטר נימיץ מקבלים את כניעתה הרשמית של האימפריה היפנית מידי מאמורו שיגמיצו על סיפון אניית המלחמה "מיזורי", במפרץ טוקיו
ה'תשפ"ד – מבצע סדר חדש במלחמת חרבות ברזל במסגרתו חוסל חסן נסראללה, מנהיג ארגון הטרור הלבנוני חזבאללה
ה'תקס"א – רבי יוסף באב"ד, רב בגליציה ומחבר הספר מנחת חינוך (הוא גם נפטר בתאריך זה ב-ה'תרל"ד)
ה'תרפ"ה – מל טורמה, זמר אמריקאי יהודי
ה'תש"ו – דודו טופז, שחקן וקומיקאי ישראלי (התאבד ב-ה'תשס"ט)
ה'תשי"א – ירדנה ארזי, זמרת ומגישת טלוויזיה ישראלית
ה'תשי"ג – הרב יצחק רצאבי, פוסק בעדת יהודי תימן, מחבר "שולחן ערוך המקוצר"
ה'תשי"ט – טל רוסו, אלוף בצה"ל
ה'תשכ"ו – אדם סנדלר, שחקן וקומיקאי אמריקאי
ה'תרל"ד – רבי יוסף באב"ד, רב בגליציה ומחבר הספר מנחת חינוך (הוא גם נולד בתאריך זה ב-ה'תקס"א)
ה'תרס"ב – לוי שטראוס, ממציא מכנסי הג'ינס (נולד ב-ה'תקפ"ט)
ה'תרע"ד – דוד וולפסון, פעיל ציוני ונשיאה השני של ההסתדרות הציונית העולמית (נולד ה'תרט"ז)
ה'תרצ"ג – רבי ישראל מאיר הכהן מראדין (ה"חפץ חיים") (נולד ה'תקצ"ט)
ה'ת"ש – ולטר בנימין, פילוסוף, מבקר ספרות (נולד ה'תקנ"ב)
ה'תשי"ג – הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הראשון לציון בעת הקמת מדינת ישראל (נולד ה'תר"ם)
ה'תשל"ו – רבי יחזקאל אברמסקי, ראש ישיבת סלבודקה ובעל פירוש "חזון יחזקאל" על התוספתא
ה'תשל"ז – תרצה אתר, משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית (נולדה ב-ה'תש"א)
ה'תשע"א – הרב שלום דב ליפשיץ, רב, וראש ארגון יד לאחים.
כ"ג באלול – כ"ה באלול
בחוץ לארץ – אסרו חג של סוכות, וראש השנה של פרשת השבוע.
כ"ד בתשרי תמיד חל בשבוע שבו נקראת הפרשה הראשונה, פרשת בראשית.
יום הזיכרון לחללי מלחמת חרבות ברזל
ג'תט"ו – נחתמת אמנת נחמיה, בה התחייבו יהודי שיבת ציון בראשות נחמיה לקיים מצוות מסוימות
ה'רמ"ב – האינקוויזיציה הספרדית ממנה את שני האינקוויזיטורים הראשונים ולמעשה מתחילה בפעילותה נגד יהדות ספרד
ה'תש"ו – החלה לפעול תנועת המרי העברי, המשותפת להגנה, לאצ"ל וללח"י
ה'תשמ"ט – ועדת הבחירות המרכזית פוסלת את רשימת "כך" של מאיר כהנא מהשתתפות בבחירות לכנסת
ה'תרצ"א – דן פגיס, משורר ומתרגם עברי וחוקר של שירת ימי הביניים של יהדות ספרד (נפטר בה'תשמ"ו)
ה'תשכ"ז – רבי אליעזר גולדמן, האדמו"ר מזווהיל בארצות הברית
ה'תשל"ה – עודד קטש, כדורסלן ישראלי
ה'תשל"ה – אסי כהן, שחקן ישראלי
ה'תשמ"ז – ענבר לביא, שחקנית טלוויזיה וקולנוע ישראלית-אמריקאית
ה'רס"ט – רבי יהודה מינץ, מגדולי רבני אשכנז במאה ה-15, רבה של פדובה
ה'תקמ"ב – רבי יעקב יוסף מפולנאה מחבר הספר 'תולדות יעקב יוסף', תלמיד הבעש"ט ומאבות תנועת החסידות
ה'תרל"ה – רבי אליהו גוטמכר, מראשי הציונות הדתית (נולד ב-ה'תקנ"ו)
ה'תרמ"ד – הרב אברהם יהודה הכהן שוורץ, רב בברגסז ובמאד שבהונגריה, מחבר שו"ת "קול אריה" (נולד בה'תקפ"ד)
ה'תשכ"א – הרב יעקב משה טולידאנו, רב העיר תל אביב-יפו ושר הדתות בממשלות ה-8 וה-9 (נולד ב-ה'תר"ם)
ה'תשנ"ו – רבי חיים זנוויל אברהמוביץ, "הרימניצער", אדמו"ר חסידי
ה'תשע"א – רבי יהודה מועלם, מראשי ישיבת פורת יוסף (נולד ב-ה'תרפ"א)
כ"ג בתשרי – כ"ה בתשרי
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ד חשוון היא פרשת תולדות, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת חיי שרה אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת.
ה'תרע"ט – האימפריה העות'מאנית חותמת על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית ובכך מסיימת את מלחמת העולם הראשונה במזרח התיכון
ה'תש"א – אסון הפאטריה - אוניית המעפילים "פאטריה" מוטבעת על ידי ההגנה
ה'תשי"ז – מתחיל מבצע קדש
ה'תשי"ז – מתבצעת הצניחה המבצעית הראשונה והיחידה בתולדות צה"ל, במסגרת מבצע קדש
ה'תשי"ז – טבח כפר קאסם – חיילים ממשמר הגבול הורגים 49 ערבים-ישראלים השבים לביתם כשאינם יודעים שהוטל עוצר
תפ"ג – רבי רפאל הכהן מהמבורג.
תרל"ט – יעקב נחום אפשטיין, פילולוג וחוקר ספרות התנאים והאמוראים.
ה'תרצ"ב – הרב אליהו שטרנבוך, שימש אב"ד של קהילת "מחזיקי הדת" באנטוורפן שבבלגיה.
ה'תש"ד – הרב חנניה יוסף אייזנבך, ראש כולל "אהל יוסף משה" בבואנוס איירס, ארגנטינה
ה'תש"ח – ספי ריבלין, שחקן ובדרן ישראלי (נפטר בה'תשע"ד).
ה'תשכ"ג – אברי גלעד, עיתונאי ואיש בידור ישראלי
ה'תשכ"ט – חיים ולדר, סופר ילדים, נוער ומבוגרים חרדי־ישראלי, פובליציסט ומרצה (נפטר ב-ה'תשפ"א)
ה'תשל"ב – רוברט אילטוב, ח"כ ויו"ר סיעת ישראל ביתנו בכנסת
ה'ת"ד – רבי אברהם אזולאי רב ומקובל במרוקו ומחבר הספר "חסד לאברהם" (נולד ב-ה'ש"ל)
ה'תרס"ג – רבי דוד טברסקי, האדמו"ר ממקארוב
ה'תרס"ח – הרב הלל משה מעשל גלבשטיין, מחבר הספר "משכנות לאביר יעקב" (נולד ב-ה'תקצ"ד)
ה'תרע"ד – יוסף זלצמן, מחלוצי העלייה השנייה וההרוג הראשון בקבוצת כנרת
ה'תרצ"ה – הברון רוטשילד, תומך עיקרי ביישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת העלייה הראשונה (נולד ב-ה'תר"ה)
ה'תש"י – רבי גדליה משה גולדמן, האדמו"ר החמישי בשושלת זוועהיל (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשמ"ח – הרב רפאל דוד אוירבך, מנהל ישיבת המקובלים שער השמים
ה'תשנ"ה – הרב שלמה גורן, מייסד הרבנות הצבאית והרב הראשי לישראל (נולד ב-ה'תרע"ח)
ה'תש"ע – הרב דוד קוויאט, ר"ם בישיבת מיר בברוקלין, יו"ר ועד הרבנים של אגודת ישראל בארצות הברית ומחבר פירוש "סוכת דוד" על הש"ס (נולד ב-ה'תרע"ט)
ה'תשע"ו – יצחק נבון הנשיא החמישי של מדינת ישראל.
כ"ג בחשוון – כ"ה בחשוון
יש נוהגים להתענות ביום זה, כתחליף ליום כיפור קטן שיחול בתוך ימי חנוכה
– הוחל ייסוד בית המקדש השני בידי שבי ציון בהנהגת חגי, זכריה, זרובבל ויהושע בן יהוצדק ().
ה'תרע"ח – כיבוש ירושלים בידי הצבא הבריטי במהלך המערכה על ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה.
ה'תשי"ד – החלה לפעול הבורסה לניירות ערך בתל אביב
ה'תש"ב – הנאצים מתחילים ברציחתם של 15,000 יהודי חרקוב.
ה'תשס"ח – המטבע שני שקלים חדשים נכנס למחזור.
ה'תרפ"ט – נועם חומסקי, בלשן אמריקאי.
ה'תרצ"ב – גבריאל שטרסמן, עיתונאי ושופט ישראלי.
ה'תש"א – הרב מאיר האיתן, רב השומרון, וממקימי היישוב קרני שומרון.
ה'תשמ"ח – מארינה מקסימיליאן, זמרת ישראלית שהעפילה לגמר "כוכב נולד 5"
ה'תרמ"ט – הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ, רב ופילולוג של התלמוד הבבלי, ומחבר דקדוקי סופרים.
ה'תרס"ה – רבי חיים חזקיהו מדיני, רב קהילת חברון ומחבר האנציקלופדיה ההלכתית שדי חמד.
ה'תשע"ד – אריק איינשטיין, זמר, פזמונאי, תסריטאי ושחקן ישראלי.
ה'תשע"ח – הרב אהרן לייב שטיינמן, ממנהיגיו הבולטים של הציבור החרדי־ליטאי במפנה המאה ה-21. (נולד בה'תרע"ה)
כ"ג בכסלו – כ"ה בכסלו
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ד טבת היא ברוב השנים פרשת וארא.
אבל אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא או זחג) פרשת בר המצווה היא פרשת שמות.
תענית ציבור קהילתית ביהדות פרנקפורט, לזכר השרפה הגדולה בשנת ה'תע"א.
ד'תקט"ז – הלומברדים בראשות אייסטולף מלך לומברדיה מפרים את ההסכמים עימם וצרים על רומא
ה'תע"א – פרצה השרפה הגדולה בפרנקפורט דמיין.
ה'תקע"ג – תחילת כהונתו כנשיא חסידות חב"ד של רבי דב בר שניאורי, "האדמור האמצעי"
ה'תקצ"ז – רעידת האדמה בצפת: רעידת אדמה חזקה פוקדת את העיר צפת והגליל ומביאה להרוגים רבים
ה'תש"ט – הבחירות הראשונות במדינת ישראל לאספה המכוננת, שהפכה לכנסת הראשונה
ה'תשכ"ח – נעלמה הצוללת אח"י דקר במימי הים התיכון
ה'תשל"ד – ישראל ומצרים חותמות על הסכם הפרדת כוחות
ה'תרמ"ח – יצחק טבנקין, מנהיג ציוני וחבר הכנסת מטעם מפ"ם ואחדות העבודה (נפטר ב-ה'תשל"א)
ה'תשכ"ג – ישי לוי, זמר ישראלי
ה'תשמ"ח – מאור בוזגלו, כדורגלן ישראלי
ה'תע"ט – רבי נפתלי כ"ץ, בעל "סמיכת חכמים" (נולד ה'ת"ט).
ה'תקע"ב – רבי יוסף מיאמפולה בן רבי יחיאל מיכל מזלוצ'וב.
ה'תקע"ג – רבי שניאור זלמן מלאדי (האדמו"ר הזקן), "בעל התניא" ו"שולחן ערוך הרב" ומייסד חסידות חב"ד (נולד ה'תק"ה).
ה'תקצ"ז – הצדקת האדמו"רית ציזיא חנה מזל.
ה'תרי"ב – הרב מאיר איזנשטטר נודע בכינוי: מהר"ם אַ"ש מגדולי רבני הונגריה במאה ה-19, פוסק ומנהיג אורתודוקסי בולט (נולד ב-ה'תק"ם)
ה'תרפ"ו – רבי שמואל בורנשטיין, בעל ה"שם משמואל", האדמו"ר השני בחסידות סוכטשוב.
ה'תשי"ד – הרב אליהו אליעזר דסלר המכונה גם המכתב מאליהו (נולד ב-ה'תרנ"ב)
ה'תשכ"ו – הצדקת מרים מזרחי, הידועה בכינוייה "הכובסת".
ה'תשמ"ז – רבי משה מרדכי בידרמן, האדמו"ר מלעלוב.
ה'תשמ"ז – הרב משה טיקוצ'ינסקי, משגיח בישיבת סלובודקה.
ה'תשנ"ז – משה וילנסקי, מלחין ישראלי (נולד ב-ה'תר"ע).
כ"ג בטבת – כ"ה בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ד שבט היא, ברוב השנים, פרשת משפטים.
(לפי המקרא והמסורת היהודית) – נבואתו של זכריה הנביא ובה הבטחת ה' לבנות שנית את ירושלים החרבה ואת בית המקדש ( ואילך)
ה'תש"ז – שר המושבות הבריטי, ארנסט בווין, מודיע כי שאלת ארץ ישראל תובא להכרעת האו"ם
ה'תשי"א – השבועון לילדים "הארץ שלנו" יוצא לאור לראשונה
ה'תשמ"ג – ועדת כַּהַן לחקירת טבח סברה ושתילה מגישה את המלצותיה
ה'תרי"ד – אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ', סופר ומשורר ישראלי (נפטר בה'תש"ה)
ה'תרנ"ה – ברוך אגדתי, צייר, רקדן, מאבות תעשיית הקולנוע והמחול בארץ ישראל (נפטר ה'תשל"ו)
ה'תר"ע – משה צ'רניאק, אלוף ישראל בשחמט (נפטר ה'תשמ"ד)
ה'תש"י – מקסים לוי, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ה'תשס"ג)
ה'תש"י – הרב יוסף יצחק אופן, משפיע בישיבות חב"ד ועומד בראש מרכז חמ"ש.
ה'תשי"ג – שימי תבורי, זמר מזרחי ישראלי
ה'תרמ"ח – הרבנית מנוחה רחל סלונים, בתו של אדמו"ר האמצעי מליובאוויטש, מכונה "אם היישוב היהודי בחברון" (נולדה ב-ה'תקנ"ט)
ה'תרע"א - רבי משה זאב מזוזה מרבני לבוב
ה'תרפ"ב – אהרן דוד גורדון, הוגה דעות ציוני, ומנהיג רוחני של החלוצים בני העלייה השנייה והשלישית.
ה'תשכ"ט – פלטיאל דייקן, חוקר משפט עברי (נולד ב-ה'תרמ"ה)
ה'תשל"ו – הרב איסר יהודה אונטרמן, הרב הראשי לישראל בשנים ה'תשכ"ד-ה'תשל"ג (נולד ב-ה'תרמ"ו)
ה'תשל"ח – יזהר הררי, חבר הכנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית, המפלגה הליברלית והמערך, יוזם החלטת הררי (נולד ב-ה'תרס"ח)
ה'תשפ"ד – רבי אלתר, מוזיקאי, כוכב ילדים ומלמד חרדי ישראלי (נולד ב-ה'תש"ח)
כ"ג בשבט – כ"ה בשבט
פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ד אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הוא נולד בשנה פשוטה או מעוברת.
עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה שלו חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים הפשוטות פרשת ויקהל-פקודי.
בשנים פשוטות מקביעות השא פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי לבד ובשנים פשוטות מקביעות הכז היא פרשת ויקרא.
בשנים מעוברות, עבור ילד שנולד באדר א', פרשת בר המצווה היא פרשת ויקהל, ברוב השנים המעוברות, אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (בשנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת פקודי.
עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת תזריע.
אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת שמיני.
היום השני של שבעת ימי המילואים
ד'תתקמ"ח (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'תש"ח (אדר ב') – פורץ קרב משמר העמק במלחמת העצמאות
ה'תש"י – הכנסת מעבירה את ישיבותיה לבית פרומין, שישמש אותה במשך 16 השנים הבאות
ה'תשי"ד (אדר ב') – בעקבות טבח מעלה עקרבים כוח צנחנים בפיקודו של אריאל שרון פשוט על הכפר נחאלין שבסביבות בית לחם
ה'תשל"ד – מסתיים משבר האנרגיה העולמי שיזם אופ"ק והחריף במהלך ולאחר מלחמת יום הכיפורים
ה'תרס"ג – הרב אברהם אלקנה זקס, היה ראש כולל הו"ד ועסקן ירושלמי
ה'תרע"ב – שמחה זיסל ברוידא, היה ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה
ה'תש"ג (אדר א') – זאב בנימין בגין, שר וחבר הכנסת מטעם הליכוד ותקווה חדשה
ה'תשכ"ב (אדר א') – צחי גראד, שחקן ובמאי קולנוע ישראלי
ה'תשל"ה – מיכל אמדורסקי, שחקנית וזמרת ישראלית
ה'תרצ"ח (אדר א') – הרב בן ציון וזל רבה של טורדה בטרנסילבניה (נולד י"ז בתמוז ה'תרכ"ד)
ה'תשל"א – פרץ ברנשטיין, ממנהיגי הציונות הכללית, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נולד ה'תר"ן)
ה'תשנ"ט – יהודי מנוחין, כנר (נולד ה'תרע"ו)
ה'תשס"ח (אדר ב') – רבי אליהו ברוך פינקל, ראש ישיבת מיר, (נולד י"ב טבת ה'תש"ח)
ה'תשע"א – נתיבה בן-יהודה, סופרת, אשת רדיו ומילונאית
ה'תשע"ט (אדר ב') הרב משה יהודא ליב לנדא, רב העיר בני ברק
כ"ג באדר – כ"ה באדר
– (לפי המסורת) לשיטת ר' אליעזר, היום בו שלח נח את היונה מן התיבה וחזרה עם עלה זית
ה'תש"ז – פרשת הסרג'נטים: האצ"ל חטף שני סמלים (סרג'נטים) בריטיים בנתניה, כאמצעי מיקוח למניעת הוצאה להורג של שלושה נידונים למוות הכלואים בכלא עכו
ה'תר"ח – ארתור ג'יימס בלפור, ראש ממשלת בריטניה (נתן את הצהרת בלפור בעת שהיה שר החוץ הבריטי) (נפטר ב-ה'תר"ץ)
ה'תרס"ו – יצחק בן-אהרן, ממנהיגי תנועת הפועלים בישראל, שר וחבר הכנסת (נפטר ב-ה'תשס"ו)
ה'תשכ"ה – אסתי רוזנברג, מרביצת תורה, הוגת דעות וראש בית המדרש הגבוה לנשים במגדל עוז, ממנהיגי הזרם הציוני-דתי ליברלי.
ה'תשל"ט – מושיק גלאמין, מעצב פנים ויועץ אופנה ישראלי
ה'תרס"א – הרב אפרים צבי איינהורן, רבה של אמסטוב
ה'תרס"ב – הרב יעקב יוסף (חריף), הרב הראשי של ניו יורק ומייסד אגודת הרבנים
ה'תשי"ג – הרב טוביה יהודה טביומי, רב, מחנך ועסקן ציבורי חרדי, חוקר ספרות חז"ל ופובליציסט
ה'תשס"ג – הרב יצחק קוליץ, רבה האשכנזי של ירושלים ודיין בבית הדין הגדול (נולד ב-ה'תרפ"ב)
ה'תשע"א – רבי מרדכי דוד כהנא, האדמו"ר מספינקא-ירושלים (נולד ב-ה'תרצ"א)
כ"ג בתמוז – כ"ה בתמוז
היום התשיעי של ספירת העומר
יום טוב במגילת תענית על שהגויים שדרשו את ארץ ישראל נוצחו בוויכוח ועזבו.
המחזה האחרון בספר דניאל (–): "האיש לבוש הבדים" נגלה לדניאל לאחר שהתענה שלשה שבועות, ומספר לו על חורבן מלכות פרס בידי מלכות יוון ועל העתיד להתרחש בימי מלכות יוון.
ה'תרע"ב – הונחה אבן היסוד לטכניקום של חיפה, שנקרא לאחר מכן הטכניון.
ה'תרפ"א – מאורעות תרפ"א: רצח יוסף חיים ברנר וחבריו ביפו, נרצחו יושבי "בית יצקר" ובהם מספר סופרים עבריים (חלקם מפורטים לקמן).
ה'תש"ב – השואה: אקציה ראשונה בגטו זמושץ', כ-3,000 יהודים נשלחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע מטאטא.
ה'תכ"א – יששכר ברנד להמן, יהודי החצר של אוגוסט השני מלך פולין והנסיך הבוחר מסקסוניה, שתדלן ונדבן יהודי גרמני.
ה'תרמ"ד – רבי אברהם יעקב פרידמן, האדמו"ר מבויאן בלמברג (לבוב).
ה'תשי"ט – חגי הוברמן, עיתונאי ישראלי
ה'תשמ"ו – מאי גולן, פעילה חברתית וחברת הכנסת מטעם הליכוד
ה'ש"ץ – משה שמוקלר הועלה על המוקד על קידוש השם בפשמישל בעקבות האשמה שפיתה אישה לגנוב מלחם הקודש הנוצרי.
ה'תרפ"א – יוסף חיים ברנר, סופר עברי ופובליציסט נרצח במאורעות תרפ"א ביפו.
ה'תרפ"א – צבי שץ, סופר עברי נרצח במאורעות תרפ"א ביפו.
ה'תרפ"א – יוסף לואידור, סופר וחלוץ עברי נרצח במאורעות תרפ"א ביפו.
הפורעים התעללו בגופתו, והיא לא נמצאה עד היום.
ה'תש"ג – רבי חיים יצחק טברסקי, האדמו"ר מלויעב-קייב.
ה'תשנ"ג – הרב חיים יצחק חייקין, ראש ישיבת חכמי צרפת באקס לה בן.
ה'תשע"ב – הדה בושס, עיתונאית ומבקרת טלוויזיה ותיאטרון ישראלית.
כ"ג בניסן – כ"ה בניסן
היום השלושים ותשעה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
בקהילת בומסלא נהגו לומר סליחות.
ה'תרי"ט – שרפה פרצה ביונגבונצלאו (בומסלא) שבבוהמיה.
ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה: הצבא הגרמני נכנע ללא תנאי לצבאות בעלות הברית
ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע פלשת
ה'תש"ח – פושעי המלחמה הנאצים שנידונו למוות במשפט הרופאים מוצאים להורג
ה'תש"ל – מלחמת ההתשה: בהיתקלות עם יחידת קומנדו מצרית, נהרגים 13 חיילי צה"ל ושניים נשבים
ה'תשל"ב – חטיפת מטוס סבנה לנמל התעופה לוד; נוסעיו חולצו למחרת בפעולה של סיירת מטכ"ל
ה'תש"ח – רוני בר-און, חבר הכנסת ושר מטעם הליכוד וקדימה
ה'תשכ"ה – מירי רגב, שרת התרבות וחברת כנסת מטעם הליכוד.
ה'תשמ"א – אדם גרין, זמר וכותב שירים יהודי אמריקאי
ה'תשמ"ד – ציפי קולטניוק, מלחינה, זמרת חרדית, פסנתרנית ומרצה להעצמת נשים
ה'תשנ"ו – רבי יצחק יהושע העשיל פרידמן, האדמו"ר מסדיגורה
ה'רס"ב – רבי נתן הכהן שולאל, נגיד מצרים וראש המטבעה של האימפריה הממלוכית.
ה'תרנ"ח – רבי אליעזר צבי ספרין, האדמו"ר השלישי בחסידות קומרנא.
ה'תש"ט – רבי דוד הכהן סקלי, אב"ד בעיר אורן באלג'יריה.
ה'תשל"ט – הרב בנימין מנדלזון, רב המושב קוממיות.
ה'תשנ"א – רודולף סרקין, פסנתרן יהודי-אוסטרי.
ה'תשנ"ח – יעקב כ"ץ, היסטוריון ישראלי, חתן פרס ישראל.
כ"ג באייר – כ"ה באייר
ה'תשכ"ג – דוד בן-גוריון מתפטר מראשות הממשלה
ה'תקס"ח – רש"ר הירש, רב בניקלשבורג ומדינת מורביה, וממקימי הקהילה הנפרדת ביהדות פרנקפורט, "עדת ישורון".
מאבות הנאו-אורתודוקסיה במסגרת שיטת "תורה עם דרך ארץ".
ה'תרכ"ח – קרל לנדשטיינר, רופא וביולוג יהודי-אוסטרי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-ה'תש"ג)
ה'תר"ן – פרץ ברנשטיין, ממנהיגי הציונות הכללית, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נפטר ה'תשל"א)
ה'תרצ"א – ג'קי מייסון, קומיקאי יהודי-אמריקאי
ה'תרצ"ו – אברהם (בייגה) שוחט, פוליטיקאי ישראלי
ה'תשל"א – סגן-אלוף עמנואל יהודה מורנו, קצין בסיירת מטכ"ל שנפל במלחמת לבנון השנייה (נהרג בכ"ה באב ה'תשס"ו)
ה'תשל"ט – שירה קצנלנבוגן, שחקנית ישראלית
ה'תרמ"ב – רבי יעקב יצחק שפירא מבלנדוב, בנו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא, אדמו"ר בבלנדוב
ה'תרפ"ז – רבי מסעוד הכהן אלחדד, ראש ישיבת המקובלים בית אל (נולד ב-ה'תק"פ)
ה'תש"ו – שלום שטרייט, סופר מבני העלייה השנייה (נולד ב-ה'תרמ"ח)
ה'תשכ"ד – הרב יעקב משה ליבוביץ, ר"מ בישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ ומייסד ישיבת קמניץ בירושלים (נולד ב-ה'תרנ"ג)
ה'תש"ם – אברהם חלפי, משורר ושחקן ישראלי (נולד ב-ה'תרס"ו)
ה'תשנ"א – סטן גץ, מוזיקאי ג'אז (נולד ב-ה'תרפ"ז)
ה'תשע"ו – הלל יפה אריאל נרצחה בשנתה על ידי מחבל
כ"ג בסיוון – כ"ה בסיוון
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ד אב היא פרשת ראה.
יום טוב במגילת תענית על ששבו לדון בדיני ישראל
ה'ת"ש – ויליאם כהן, מזכיר ההגנה האמריקני
ה'תש"י – דוד אפל, איש עסקים, קבלן ופעיל ליכוד
ה'תש"ן – שיר מורנו, שחקנית ודוגמנית ישראלית
ה'תקע"ז – רבי מוסא בן דוד וחיון, פוסק, מקובל, ראש ישיבה ודיין במרקש שבמרוקו.
ה'תקפ"ח – רבי אפרים זלמן מרגליות, מחכמי הקלויז בברודי ופוסק הלכה נודע, מחבר ספר 'מטה אפרים'.
ה'תר"ל – רבי ישעיה יוסף פונטרימולי, רב באזמיר ומחבר ספר 'פנים במשפט'
ה'תרצ"ט – רבי שלום הלפרין, בנו של רבי דוד מברדיצ'ב ונכדו של רבי ישראל מרוז'ין.
מייסד חסידות וסלוי (נולד ב-ה'תר"ח)
ה'תשע"ו – בנימין בן אליעזר, שר בממשלות ישראל ויושב ראש מפלגת העבודה (נולד ב-ה'תרצ"ו)
יום הילולת רבי אלעזר בן רבי שמעון בר יוחאי במירון.
א' – היום הראשון מששת ימי בראשית לפי רבי אליעזר בן הורקנוס.
נשלמה בניית חומות ירושלים בימי נחמיה ().
ה'תקנ"ה - נחנך בית כנסת קהל קדוש בית אלוהים בצ'ארלסטון, הקהילה הרשמית הרביעית בארצות הברית, והראשונה באמריקה שתהפוך לרפורמית.
ה'תשכ"ט – מלחמת ההתשה: צה"ל מטביע שתי ספינות טורפדו מצריות במפרץ סואץ, ומבצע פשיטה משוריינת במערב המפרץ במסגרת מבצע רביב.
ה'תשל"ב – מארק ספיץ זוכה במדליית הזהב השביעית שלו בשחיה באולימפיאדת מינכן.
ה'תשל"ה – נחתם הסכם ההפרדה השני בין מצרים לישראל
ה'תשס"ט – נשלחה קלטת ראשונה מהחייל החטוף גלעד שליט (אשר הגיעה לישראל רק בי"ג בתשרי ה'תש"ע ושודרה למחרת הגעתה, בי"ד בתשרי, ערב חג הסוכות, ה'תש"ע)
ה'תרכ"ה – רחמים מלמד כהן, רב, (נפטר בה'תרצ"ב).
ה'תר"ע – אשר פריינד, רב, (נפטר בה'תשס"ד)
ה'תרצ"ד – מאיר ברנדסדורפר, רב, ומוהל; חבר הבד"ץ של העדה החרדית (נפטר בה'תשס"ט)
ה'תרצ"ט – ראובן ריבלין, נשיאה העשירי של מדינת ישראל, חבר הכנסת ויושב ראש הכנסת
ה'תשי"ז – איתן כהן, במאי קולנוע אמריקאי
ה'תשל"ו – רועי לוי, שחקן וסטנדאפיסט ישראלי
ה'תקמ"א (או ה'תקמ"ו) – רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב, מתלמידי הבעל שם טוב, (נולד ה'תפ"ו).
ה'תקס"ט – הרב שאול ישועה אביטבול, רבה הראשי של העיר צפרו שבמרוקו ומחבר הספר אבני שי"ש, (נולד ה'תצ"ט).
ה'תש"ד – ברל כצנלסון, ממנהיגי תנועת העבודה בארץ ישראל, (נולד ה'תרמ"ז).
ה'תשס"ח – הרב בנימין יהושע זילבר, מפוסקי ההלכה החרדים, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, (נולד ה'תרס"ו).
ה'תשע"ו – שמעון פרס, נשיא מדינת ישראל התשיעי וראש ממשלתה השמיני (נולד ה'תרפ"ג).
כ"ד באלול – כ"ו באלול
היום השני מששת ימי בראשית לפי רבי אליעזר בן הורקנוס.
ה'תשל"ב – החל אירוע טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן: מחבלים מארגון ספטמבר השחור הורגים שני ספורטאים ישראלים באולימפיאדת מינכן ונוטלים תשעה נוספים כבני ערובה הנהרגים למחרת
ה'תשמ"ב – התנקשות בחיי נשיא לבנון, בשיר ג'ומאייל באמצעות הטמנת פצצה
ה'תשמ"ו – מרדכי ואנונו מתפתה לבוא לרומא על ידי הסוכנת "סינדי" ונחטף משם על ידי סוכני המוסד
ה'תרל"ו – ברונו ולטר, מנצח אוסטרי-יהודי, (נפטר ב-ה'תשכ"ב)
ה'תשי"ב – הרב דוד חי אבוחצירא, מקובל ממשפחת אבוחצירא, ורב העיר נהריה.
ה'תשל"ט – אורי חזקיה, שחקן וקומיקאי ישראלי
ה'תש"ם – שני כהן, שחקנית ומדבבת ישראלית
ה'תשמ"ג – גיא פניני, כדורסלן ישראלי המשחק בהפועל חולון ובנבחרת ישראל.
ה'תקס"ו – רבי אליהו הצרפתי (נולד ה'תע"ה).
ה'תר"ה – רבי חיים פינטו (מרוקו) (נולד ט"ו בתמוז ה'תק"ג).
ה'תש"א – רבי אברהם בן סוסאן (נולד ה'תר"ה)
ה'תשט"ו – רבי יצחק אלפייה (נולד ה'תרל"ח)
ה'תשכ"ט – רבי מנחם שלמה בורנשטיין מסוכטשוב (נולד ה'תרצ"ב).
ה'תשע"ז – דוד בן-יוסף (נולד כ' בשבט ה'תרצ"ג).
כ"ה באלול – כ"ז באלול
ה'ו' – הממלוכים מביסים את ממלכת ירושלים ואת בני בריתה בקרב הירביה
ה'תרס"ו – נוסדה ביפו הגימנסיה העברית הרצליה, הגימנסיה העברית הראשונה בעולם
ה'תרפ"א – נתכנסה אספת הנבחרים הראשונה ליהודי ארץ-ישראל
ה'תרפ"ו – התאריך המיוחס להקמת "המחנות העולים", תנועת נוער חלוצית ארץ-ישראלית
ה'תש"ט – דגל ישראל הופך לדגל הרשמי של מדינת ישראל
פרשת הבר מצווה של ילד שנולד בכ"ה תשרי היא פרשת נח, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת בראשית ברוב השנים.
ה'תקצ"ט – רבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב אדמו"ר ומייסד חסידות סוכטשוב, מחבר הספרים: "אגלי טל" ו"אבני נזר" (נפטר בה'תר"ע)
ה'תרכ"ט – הרב יצחק ניסנבוים, מהוגי הציונות הדתית (נפטר בתש"ג)
ה'תשל"ג – אלי כהן, שר המודיעין וחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד
ה'תקס"א – שמואל זביטקובר, סוחר ובנקאי יהודי פולני, סוכן החצר של מלך פולין סטניסלאב פוניאטובסקי.
ה'תק"ע – רבי לוי יצחק מברדיצ'ב (נולד ה'ת"ק)
ה'תקצ"ה – רבי צבי הירש הלר, מחבר ספר 'טיב גיטין' (נולד ה'תקל"ו)
ה'ת"ר – החת"ם סופר, אב"ד וראש ישיבה במטרסדורף ובפרשבורג, ומגדולי הרבנים והפוסקים בדורות האחרונים, ממעצבי ההשקפה היהודית-אורתודוקסית.
ה'תר"ץ – הרב מנחם גרינוולד - רבה של שופרון, הונגריה (נולד ה'תר"ה)
ה'תשמ"ח – הרב מרדכי מנטליק, ראש ישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770 בניו יורק וחבר הנהלת "אגודת חסידי חב"ד העולמית" (נולד תרע"ג)
ה'תשנ"א – ליאונרד ברנשטיין, מלחין ומנצח יהודי-אמריקני (נולד ה'תרע"ח)
ה'תשנ"ח – רבי דוד מתתיהו רבינוביץ האדמו"ר מביאלא בני ברק
ה'תשס"ז – ראובן דיין, שחקן ישראלי (נולד ה'תש"ג)
ה'תשע"ג – רבי אברהם גנחובסקי.
ה'תשפ"ה – הרב שלמה חליווה, ראש ישיבת רבינו חיים ברלין.
כ"ד בתשרי – כ"ו בתשרי
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ה חשוון היא פרשת תולדות, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום שלישי או חמישי, או פרשת חיי שרה אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני או שבת.
יום טוב במגילת תענית על כיבוש חומת שומרון
יוחנן הורקנוס הראשון כבש העיר שומרון, בתום מצור ממושך
ה'תש"ו – ליל הרכבות, מבצע משותף ראשון של תנועת המרי העברי
ה'תשכ"ז – בוטל הממשל הצבאי על ערביי ישראל שהתקיים מאז קום המדינה
ה'תשמ"ח – בית המשפט לערעורים נותן פסק סופי לטובת חסידי חב"ד במשפט הספרים
ה'תשי"ח – עפרה חזה, זמרת ישראלית (נפטרה ה'תש"ס)
ה'תשי"ט – יואב גלנט, אלוף בצה"ל ומפקד פיקוד הדרום וחבר הכנסת מטעם הליכוד
ה'תשכ"ה – יורם מרציאנו, פוליטיקאי וחבר כנסת ממפלגת העבודה
ה'תשכ"ו – יהודה גליק, חבר כנסת מטעם הליכוד ופעיל זכויות אדם ישראלי
ה'תקפ"ח – רבי יצחק יואל רבינוביץ מליניץ, האדמו"ר השלישי בשושלת ליניץ (נולד ב-ה'תקנ"ג)
תרנ"ב – רבי מרדכי גימפל יפה רבה של העיירה רוז'ינוי (נולד ב-תק"פ)
ה'תש"י – רבי מרדכי רוקח (הרב מבילגוריי), אחיו של רבי אהרן מבעלזא ואביו של רבי ישכר דב רוקח האדמו"ר מבעלזא הנוכחי (נולד ב-ה'תרס"א).
ה'תשמ"ט – הרב אפרים אליעזר יאלעס, גאב"ד סאמבור, הרב הראשי של הקהילה האורתודוקסית בפילדלפיה (נולד ב-ה'תרנ"ה)
ה'תשע"ו – יצחק נבון, הנשיא החמישי של מדינת ישראל (נולד ב-ה'תרפ"א)
כ"ד בחשוון – כ"ו בחשוון
– גזרות אנטיוכוס: שליחי אנטיוכוס הרביעי בונים במה בבית המקדש השני ליד המזבח ומקריבים עליו קרבן לעבודה זרה.
– מרד החשמונאים: יהודה המכבי והחשמונאים משחררים את בית המקדש ומטהרים אותו.
ה'תרמ"ג – נוסדה המושבה זכרון יעקב.
ה'תרכ"ג – הגנרל יוליסס ס.
ה'תרע"ח – כיבוש ירושלים על ידי הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה, בכך בא קץ לשלטון הטורקי בארץ ישראל.
ה'תש"ט – צה"ל פותח במבצע חורב לשחרור הנגב.
ה'תשס"ח – סטפן נורמן, נכדו של תאודור הרצל, הובא לקבורה בהר הרצל שבירושלים.
ה'תשס"ח – רשות העתיקות מכריזה על גילוי מבנה ליד שער האשפות, ששימש כנראה כארמון של הלני המלכה.
ה'תשע"א – השרפה בכרמל – השריפה הגדולה בתולדות מדינת ישראל, בה נספו 44 בני אדם ופונו כ-17,000 מבתיהם; בשריפה כולו כ-50,000 דונם והושמדו כחמישה מיליון עצים.
ה'תשפ"ו – פיגוע הירי במסיבת החנוכה בסידני
ה'תקנ"א – הרב אהרן פולד, דיין וראש ישיבה בפרנקפורט.
ה'תר"ז – רבי אברהם מתתיהו פרידמן, "הצדיק משטפנשט" (נפטר בתמוז ה'תרצ"ג)
ה'תרנ"ו – הרב יצחק נסים, הרב הספרדי הראשי לישראל לשעבר (נפטר בה'תשמ"א)
ה'תרע"א – ערי ז'בוטינסקי, איש התנועה הרוויזיוניסטית וחבר הכנסת מטעם חרות (נפטר ב-1969).
ה'תרפ"ב – הרב אלחנן הלפרין רב בשכונת גולדרס גרין בלונדון ונשיא "התאחדות קהילות החרדים" בלונדון.
ה'תש"ז – סטיבן ספילברג, במאי ומפיק סרטים יהודי אמריקאי
ה'תשי"ז – הרב שמואל אליהו רב העיר צפת, בנו של הרב מרדכי אליהו
ה'תשכ"ו – מוסי רז, חבר הכנסת מטעם מרצ.
ה'תשכ"ז – דובר קוסאשווילי, במאי קולנוע, תסריטאי ושחקן ישראלי
ה'תקס"ט – רבי אברהם בן הגר"א, בנו של הגאון מווילנא, פרשן המדרשים, נחשב למייסד חקר האגדה והמדרש.
ה'תרל"ב – רבי יעקב אטלינגר, רב ופוסק הלכה במנהיים ובאלטונה שבגרמניה, בעל הערוך לנר ו"ביכורי יעקב".
ה'תרצ"ב – רבי חיים הגר – אדמו"ר מאנטניא בנו של הרב ישראל הגר (אהבת ישראל) האדמו"ר מוויז'ניץ.
ה'תשט"ו – הרב משה שניידר – ראש ישיבת תורת אמת.
ה'תשנ"ט – הרב יוחנן טברסקי – האדמו"ר מטולנא.
ה'תשס"ז – פנינה זלצמן, פסנתרנית ישראלית (נולדה ב-1922).
כ"ד בכסלו – כ"ו בכסלו
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ה טבת היא, ברוב השנים, פרשת וארא.
תענית ציבור קהילתית של יהדות מץ .
ה'ת"ל – רפאל לוי הועלה על המוקד על קידוש השם במץ בעקבות עלילת הדם במץ.
ה'תש"ב – הנאצים מתחילים לרכז את יהודי הולנד באמסטרדם.
ה'תשי"ח – בית המשפט העליון מטהר את שמו של ישראל קסטנר, כשנה לאחר שנרצח.
ה'תרס"ז – הרב אברהם יהושע השל, רב ופילוסוף אמריקאי ליברלי (נפטר בה'תשל"ג)
ה'תרפ"ט – הרב אברהם חנוך גליצנשטיין, סופר חרדי-ישראלי, חסיד חב"ד, (נפטר בכ' באדר תשע"ה)
ה'תרצ"ב – ד"ר יצחק זקס, יקיר ירושלים, ממשחררי ירושלים וחברון, ממייסדי ענף התיירות בישראל.
ה'תש"ג – דניאל פאר, עיתונאי ושדרן טלוויזיה ישראלי
ה'תשי"א – אלי כהן, מאמן כדורגל ישראלי
ה'תשט"ו – אברהם בורג, יושב ראש הכנסת לשעבר
ה'תשי"ז – יהודית רביץ, זמרת
ה'תקס"ג – מרכוס הרץ, רופא ופילוסוף יהודי-גרמני (נולד ב-ה'תק"ז)
ה'תרי"ד – אוהב גר לוצאטו, בלשן יהודי-איטלקי (נולד ב-ה'תקפ"ט)
ה'תרכ"ג – רבי יהודה מאיר למברט, מרא דאתרא ביהדות מץ ורב הקונסיסטוריה של מץ והמוזל, ראש ישיבה במץ ומנהל בית המדרש לרבנים בעיר.
ה'תשל"ד – צבי הירש מייזליש, רב ופוסק בהונגריה ובשיקגו, ניצול השואה (נולד ה'תרס"ב)
ה'תשל"ח – אהרן צבי פרופס, מראשי בית"ר
ה'תשמ"ב – שלמה מאזוז, רב ודיין בן האי ג'רבה, ומשנת 1956 – בן נתיבות
ה'תשמ"ה – מרדכי בנטוב, מראשי השומר הצעיר ומפ"ם (נולד ב-ה'תר"ס)
ה'תשנ"ה – אבא בנדויד חוקר הלשון העברית, יועץ הלשון של קול ישראל בשנים ה'תשי"ט – ה'תשמ"ג
ה'תשע"ט – הרב אלישע וישליצקי, מרבני הציונות הדתית בישראל (נולד בה'תשי"ד).
כ"ד בטבת – כ"ו בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ה שבט היא, ברוב השנים, פרשת משפטים.
אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא או השג) פרשת בר המצווה היא פרשת תרומה.
ה'תרנ"ב – רודולף דיזל רושם פטנט על מנוע הדיזל
ה'תש"ב – אברהם שטרן (יאיר), בין מייסדי הלח"י, נרצח בידי הבריטים
ה'תש"ט – נחתם ברודוס הסכם שביתת הנשק עם מצרים ובכך הסתיימה מלחמת העצמאות
ה'תשס"ג – הבחירות לכנסת השש עשרה
ה'תקט"ז – וולפגנג אמדאוס מוצרט, מלחין אוסטרי (נפטר ב-ה'תקס"ב)
ה'תקס"ו – רבי יצחק אייזיק מקומארנא, אדמו"ר השני בשושלת קומארנא
ה'תרנ"ה – יצחק אולשן, נשיאו השני של בית המשפט העליון (נפטר בה'תשמ"ג)
ה'תרצ"ד – אילנה רובינא, זמרת ישראלית
ה'תש"ב – אהוד ברק, רמטכ"ל וראש ממשלת ישראל
ה'תש"ט – רזי ברקאי, איש תקשורת ישראלי
ה'ת"כ – רבי שאול בן יוסף הלוי מורטירה, רב בקהילה הספרדית-פורטוגזית באמסטרדם, דרשן, ורבו של ברוך שפינוזה (נולד ב-ה'שנ"ו)
ה'תקס"ז – רבי מאיר פוזנר, רב בדנציג, חיבר פירוש על הש"ס בשם בית מאיר (נולד ה'תפ"ה).
ה'תר"ו – רבי דוב בעריש הרציגר רבה של העיר בנדין שבדרום מערב בפולין
ה'תרמ"ג – רבי ישראל מסלנט, מייסד תנועת המוסר (נולד ו' בחשוון ה'תק"ע)
ה'תש"ב – נרצח אברהם שטרן (יאיר), מייסד ומפקד לח"י
ה'תש"ן – ורדינה שלונסקי, מלחינה ופסנתרנית ישראלית (נולדה ב-ה'תרס"ה)
ה'תשנ"ג – עמוס גוטמן, במאי קולנוע ישראלי
ה'תשפ"א – הרב חיים מאיר ואזנר, אב"ד בני ברק, רבה של שכונת זכרון מאיר וראש ישיבת חכמי לובלין, בנו של הרב שמואל וואזנר.
ה'תשפ"ב – הרב דוד משה ליברמן, רב קהילת "שומרי הדת" באנטוורפן שבבלגיה וממיסדי וחבר נשיאות מרכז רבני אירופה
כ"ד בשבט – כ"ו בשבט
בזמן שבית המקדש היה קיים, ביום זה החלו לשבת שולחנות במקדש לגביית מחצית השקל, והחלו למשכן את מי שלא שילם עדיין ().
בריאת העולם – היום הראשון מששת ימי בראשית לפי רבי יהושע בן חנניה.
היום השלישי של שבעת ימי המילואים
ה'ק"ט (אדר א') – טבח שטרסבורג: כ-2,000 יהודים נשרפים למוות בעיר שטרסבורג, כחלק מאנטישמיות בימי המוות השחור
ה'שכ"ח (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'תרס"ב (אדר א') – נוסדה תנועת "המזרחי"
ה'תש"ו (אדר א') – התקפת שדות התעופה הבריטיים: במסגרת פעילות תנועת המרי העברי, אנשי אצ"ל ולח"י מפוצצים עשרות מטוסים של הצבא הבריטי בשדות התעופה בלוד, קסטינה וסירקין
ה'תש"ז – משה ברזני, מחברי מחתרת הלח"י, מועלה למשפט, נמצא אשם ונגזר דינו לעונש מוות בגרדום.
הוא מתאבד כחודש לאחר מכן לפני ביצוע העונש.
ה'תרס"א – חיה מושקא שניאורסון, אשתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השביעי והאחרון של חסידות חב"ד (נפטרה ה'תשמ"ח)
ה'תרס"ב (אדר ב') – ישעיהו ברנשטיין, מראשוני "הפועל המזרחי" והאידאולוג של התנועה, מהוגי הדעות של תנועת הציונות הדתית ועורך עיתון "הצופה" (נפטר ה'תשמ"ח)
ה'תרפ"ט (אדר ב') – אנדרה פרווין, פסנתרן, מלחין ומנצח יהודי
ה'תרצ"ו – דן צלקה, סופר ישראלי (נפטר ה'תשס"ה)
ה'תש"ו (אדר א') – אורי אליצור, פובליציסט ועיתונאי ישראלי (נפטר ה'תשע"ד)
ה'תש"י – דודו גבע, אמן, מאייר וקריקטוריסט (נפטר ה'תשס"ה)
ה'תשי"ז (אדר א') – צחי הנגבי, שר וחבר הכנסת מטעם הליכוד וקדימה
ה'תשכ"ה (אדר ב') – אלישבע גרינבאום, משוררת ומחזאית ישראלית (נפטרה ה'תשס"ה)
ה'תשמ"ו (אדר ב') – שרון דוידוביץ', שדרן, עיתונאי, במאי טלוויזיה ומגיש ספורט ישראלי
(על פי המקרא והמסורת היהודית) – נבוכדנצר מלך בבל, במקומו מלך בנו אויל מרדך (על פי , ראו רש"י).
ה'תקכ"א (אדר א') – רבי אברהם גרשון מקיטוב, רב בגליציה וגיסו של הבעש"ט, מראשי עליית החסידים.
ה'תר"ד – רבי בנימין דיסקין, רב ליטאי, ראב"ד הורדנה ומרא דאתרא בוולקוביסק ולומז'ה.
ה'תרצ"ה – רבי בצלאל יאיר דנציגר, בנו של האדמו"ר הזקן מאלכסנדר ואחיו של הישמח ישראל.
ה'תש"ג – הרב אליהו דב ברקובסקי משגיח ליטאי.
ה'תש"ל (אדר ב') – רבי יצחק אבוחצירא, אשר כונה "הבבא חאקי" ושימש כרב ברמלה ולוד, נהרג בתאונת דרכים.
ה'תשל"ח – רבי יחזקאל דוד בן רבי בנציון הלברשטאם, האדמו"ר מפאקשיווניץ בבורו פארק.
ה'תשס"ג (אדר א') – הרב ישראל יעקב פישר, רב שכונת זיכרון משה בירושלים, וראב"ד העדה החרדית.
ה'תשס"ה (אדר ב') – סול בלו, סופר אמריקאי יהודי, זוכה פרס נובל לספרות.
ה'תשס"ח (אדר ב') – מוסקו אלקלעי, שחקן ישראלי.
חתן פרס האקדמיה לקולנוע על מפעל חיים ויו"ר אמ"י לשעבר.
כ"ד באדר – כ"ו באדר
היום הרביעי של שבעת ימי המילואים
ד'תתקכ"ט (אדר ב') – הפעם האחרונה שברכת החמה חלה בתאריך זה
ה'תקע"ה (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'תש"ח (אדר ב') – מלחמת העצמאות: שיירה ראשונה מגיעה לירושלים במסגרת מבצע נחשון
ה'תש"י – נוסד המושב בית מאיר
ה'תשכ"ז (אדר ב') – קרבות אוויר מתנהלים מעל רמת הגולן בין חיל האוויר הישראלי לחיל האוויר הסורי
ה'תשמ"ד (אדר א') – נשיא לבנון, אמין ג'ומייל מכריז על ביטול ההסכם שחתם עם ישראל להסגת כוחותיה של סוריה מהמדינה לאחר נסיגת ישראל
ה'תשס"ב – 11 ישראלים נרצחים בפיגוע התאבדות בבית הקפה "מומנט" בירושלים
ה'תשס"ג (אדר א') – אריאל שרון מציג את ממשלתו השנייה בפני הכנסת