tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-23 ביולי 2007 הודיע אקץ שהוא אובחן כחולה בקרצינומת תאי קשקש בשלב 4 בפה, שייתכן שהתפשט לבלוטות הלימפה שלו.
ב-18 בדצמבר 2007, הכריז אקץ שהוא חופשי מסרטן.
הוא זקף זאת לזכות סדרת טיפולי כימותרפיה והקרנות שעבר במרכז הרפואי של אוניברסיטת שיקגו, שהעלימו את סממני מחלת הסרטן.
הטיפול לא הצריך ניתוח פולשני בגרונו של אקץ.
גראנט אלן שואו הוא שחקן אמריקאי, ידוע בעיקר מגילום דמותו של ג'ייק הנסון בסדרה 'מלרוז פלייס', בה שיחק בשנים 1992–1997, ובשל גילום דמותו של בלייק קרינגטון בסדרה שושלת.
שואו נולד בדטרויט וגדל בקליפורניה.
נכנס לעסקי השעשועים בעת לימודיו בקולג'.
תפקידו הראשון היה באופרת הסבון 'Ryan's Hope', בה גילם את דמותו של ריק הייד בשנים 1984–1987. במהלך צילומי הסדרה יצא לתקופה עם הקולגה שלו יסמין בלית'.
בסוף שנות השמונים, לאחר שהתגורר לתקופה בלונדון, שב שואו לארצות הברית וביצע מספר הופעות טלוויזיוניות כשחקן.
הופעותיו של שואו בטלוויזיה משכו את עיניו של המפיק ארון ספלינג שהחליט ללהק אותו לתפקיד ג'ייק הנסון למספר פרקים בסדרה הפופולרית 'בוורלי הילס 90210', ובהמשך גם לסדרת הספין אוף שלה, 'מלרוז פלייס' באותו התפקיד.
עקב כך הפך שואו לאחד השחקנים הכי פופולרים ומוכרים בשנות ה-90. הוא גילם את דמותו של הנסון גם בהופעת אורח בספין אוף של מלרוז פלייס, 'דוגמניות בע"מ'.
במהלך השנים בהן שיחק בסדרה הופיע גם ב'סאטרדיי נייט לייב', בפרק שהונחה על ידי לורה לייטון.
בשנת 1997 עזבו את הסדרה שואו, לורה לייטון (שהייתה בת זוגו של שואו לתקופה), דאג סבנט, קורטני תורן-סמית ומרשה קרוס, מה שהוביל לירידה משמעותית בהצלחתה.
היא בוטלה לאחר שנתיים, על אף ששואו התחרט על החלטתו לעזוב, למרות סלידתו מתסריטי העונה האחרונה בה שיחק.
בשנים העוקבות שיחק במספר סרטי טלוויזיה, בהם 'Blessed Assurance' לצד סיסלי טייסון; ' Between Love and Honor' לצד רוברט לוג'יה ו'Homeland Security' לצד טום סקריט.
כמו כן בשנת 2005 הוא גילם את אחד מהתפקידים הראשיים בסדרת גיבורי העל קצרת הימים של רשת Fox, 'Point Pleasant'.
בשנת 2002 ביצע שלוש הופעות אורח בסדרה 'עמוק באדמה', ובשנת 2006 הופיע ככוכב אורח בשני פרקים בסדרה 'אנשים יפים' לצד הקולגה שלו מימי מלרוז פלייס, דפני זוניגה.
בשנת 2007 הופיע בשלושה פרקים בסדרה 'צהוב!', בתפקיד גיבור העל ג'ק דוסון.
בשנת 2008 שיחק בסדרת הדרמה קצרת הימים של רשת CBS, 'סווינגטאון', בתפקיד הטייס טום דקר, וכן הופיע בתפקיד משנה במספר פרקים בסדרה 'מרפאה פרטית'.
בשנת 2009 שיחק לראשונה בסיטקום בשם 'במקרה בכוונה' לצד ג'נה אלפמן.
בשנים 2010–2011 הופיע בתפקיד משנה, כגורו מייקל סיינט, בסדרה של HBO 'אהבה גדולה".
בנוסף הופיע שואו במספר הפקות תיאטרון; ב-1990 גילם את התפקיד הראשי בעיבוד הבימתי לסרט 'חופי הכרך', ולאחר שעזב את 'מלרוז פלייס' הופיע בהצגה 'ביבר הזכוכית'.
כמו כן בשנת 1999 גילם רופא בהצגה 'Wit'.
בשנת 2012 כיכב לצד ג'פרי דין מורגן וקירה סדג'וויק בסרט 'הדיבוק', בבימוי אול בורנדל.
בשנת 2013 החל לגלם את דמותו של ספנס וסטמור בסדרה הפופולרית 'עוזרות בית נחושות'.
בשנת 2004 נישא שואו לדוגמנית פוליאנה מקלנטוש, לאחר שנפגשו לראשונה שנה לפני כן, כשדגמנו ביחד.
השניים התגרשו ב-2011. ביולי 2012 התארס לשחקנית קת'רין לנסה, וב-18 באוגוסט באותה שנה הם נישאו.
"נטלי הולווי" (2009) - סרט טלוויזיה של Lifetime
גראנד ריבייר א גואיאב הוא הנהר הגדול ביותר בגוואדלופ היוצא ממרכז האי באס-טר אל צפון האי.
מוצאו של הנהר ברכס ההרים שבמרכז האי באס-טר.
הנהר זורם לכיוון צפון האי ולאחר מכן למזרחו ועובר בדרכו דרך הקומונות פטי בורז' וסנט-רוז בקרבת השפך הוא עובר לצד מנגרובים ונשפך אל הים הקריבי במפרץ שנוצר בין האי באס-טר לאי גרנד טר.
גראנד מוף טארקין הוא דמות בדיונית ביקום של הסרט "מלחמת הכוכבים" (1977) ונבל בו.
תפקידו ביקום זה הוא מפקד הכוחות הקיסריים, מושל ומפקד כוכב המוות מהקמת האימפריה הגלקטית ועד מותו בקרב על יבין.
שמו האמיתי היה ווילהוף טארקין.
טארקין מתואר כאכזרי, קר רוח וחסר רחמים, דבר שעזר לו להתקדם בסולם הפיקוד.
דמותו של טארקין גולמה בידי השחקנים פיטר קושינג במהלך הסרטים הקלאסיים, ובידי גיא הנרי (עליו הולבשו פניו של קאשינג) בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים".
קפטן טארקין הופיע לראשונה במלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים כשפגש את אובי ואן קנובי ותלמידו הצעיר אנקין סיקייווקר, שלימים יהפוך לעמיתו דארת' ויידר בעת שהשניים, בצוותא עם אסוקה טאנו הצילו את חייו מידי הבדלנים.
הוא עזר להם להיחלץ מכוכב כלשהו.
עקב עובדה זו, יש המעריכים כי טארקין היה מודע לזהותו האמיתית של דארת' ויידר ולעובדה כי הוא בעצם אביר הג'דיי הצעיר שפגש בו פעם.
טארקין שירת בצבא הרפובליקה במלחמת המשובטים ולקראת סופה, כבר כאדמירל טארקין, נטל חלק במשפטה של אסוקה טאנו, שהואשמה ברצח וחבלה במקדש הג'די, דבר אשר נעשה, למעשה, על ידידתה, בריס אופרי, אשר התגלתה על ידיו של אנקין סקייווקר ונאסרה לאחר מכן.
קשיחותו של טארקין באה לידי ביטוי במשפט כאשר הוא דרש, ללא פרשות כי יוטל עונש מוות על הפדוואן טאנו, זאת לאחר שהביא לסילוקה בבושת פנים משורות מסדר הג'דיי.
לא ידוע הרבה מעבר לכך על אודותיו בתקופה זו בחייו.
בנקמת הסית' מופיע טארקין לקראת הסיום כשהוא משוחח עם הקיסר פלפטין על רקע כוכב המוות הנשקף מחלון ספינת החלל, מספר רגעים לפני שתלמידו החדש של הקיסר, דארת' ויידר, ניגש אליו.
לאחר נפילת הרפובליקה והפיכתה לאימפריה, הקיסר פלפטין חיפש, מתוך הכוח הפיקודי הקיים, אנשים שיוכל לעבוד איתם ויהיו נאמנים לו ולדרכו.
קור רוחו, חוסר הרגש, ליבו העשוי מאבן, נחישותו, החלטיותו ואכזריותו של טארקין סייעו לו לקבל מיד מעמד גבוה אצל הקיסר החדש כ"מוף טארקין", מעין ראש כוחות הצבא הקיסרי.
במהלך אירועי הספר הקאנוני "טארקין" חברו טארקין וויידר במשימה משותפת להשמדת תא מורדים וחשפו בוגד משורות האימפריה.
על כך קודם טארקין לדרגה מיוחדת- "גראנד מוף".
כפי שמתואר בספר הקאנוני "Catalyst", הקמת תחנת החלל האימתנית, כוכב המוות, הופקדה בידיו של המנהל קרניק, עוד בימים שקדמו להקמת האימפריה באמצעות ידידו משכבר הימים, גיילן ארסו.
גיילן נמלט מקרניק אחרי שגילה כי הוא עובד למען נשק מסוכן ועל כישלונו זה הורד המנהל בדרגה ונושל מהאחריות כעל כוכב המוות, אך המשיך לפתח אותו ולנהלו בפועל.
על רקע זה התפתחה בינו ולבין טארקין יריבות עמוקה ועוינות גלויה לעין, כשטארקין לא חושש לחבל במאמצי האימפריה הכלליים על מנת לפגוע בתדמיתו של קרניק.
טארקין, ויידר, כמו גם שורה גנרלים ואדמירלים הרכיבו את המטות המשולבים של האימפריה.
טארקין היה למושל החלל הלא נודע (שלו הקיסר ייחס משמעות רבה מהצפוי), לצד מושלים נוספים בדרגת מוף- ביניהם אירהינדה פרייס- בת בריתו של האדמירל ת'רון מהסדרה המצוירת, המורדים.
היות שעמד בראש המטות המשולבים וכיהן בדרגה הגבוהה הקיימת בצבא הקיסרי, היה טארקין למפקד העליון של הצבא בפועל (למעט הקיסר פלפטין עצמו)
בסדרה נראה טארקין לראשונה כשהוא מגיע אל מערכת לות'ל לתחקר את השרה טואה ושני מפקדים קיסריים על כישלונם בשמירת הסדר על הכוכב בעת היעדרה של המושלת פרייס.
הוא טוען בביטחון כי חבורת המחבלים על לות'ל (צוות רוח הרפאים) לא יכולה להיות מונהגת בידי ג'דיי, כיוון שכולם מתו.
טארקין נותן פקודה לחוקר הגדול להוציא את שני המפקדים להורג וממשיך לעבוד בצמידות עמו, עם הסוכן קאלוס ודארת' ויידר.
בעונה השלישית הוא נראה בשיחה עם הסוכן קאלוס והאדמירל קונסטנטין על התרחבות המרד כנגד האימפריה, בעיקר בסקטור של לות'ל.
המושלת פרייס מציגה לעמיתיה את ת'רון שקודם לאחרונה לדרגת גראנד אדמירל ובידיו מופקדת האחריות לחסל את המרד המתפתח.
בפרק הסיום של העונה, "שעת אפס", טארקין נראה כשהוא משוחח עם ת'רון על דיכוי המרד ודורש לתפוס את מנהיגיהם בחיים.
ת'רון מסכים בחוסר רצון אך למרות ניצחונו החד משמעי בקרב על אטולון, הוא כושל במשימה זו.
ברוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים טארקין מופיע מספר פעמים במהלך הסרט (כדמות ממוחשבת לחלוטין שנוצרה על ידי CGI) ונודע כמושל טארקין בלבד בעוד שאורסון קרניק הוא מנהל פרויקט כוכב המוות.
ניכר כי בין השניים ישנה עוינות גלויה והם מתחרים על ליבו של הקיסר כשטארקין נמצא מעל קרניק בסולם הפיקוד.
קרניק מנהל מאבק כושל בקבוצת המורדים אשר גונבת את תוכניות כוכב המוות ונפצע קשות על הכוכב סקאריף.
טארקין פוקד על כוכב המוות לירות על הכוכב ובכך הורג את כל המורדים ואת קרניק עצמו.
לאחר אירועים אלו, ׁשמובילים ישירות לאירועי פרק 4: תקווה חדשה, טארקין מקבל אחריות בלעדית על כוכב המוות.
טארקין הוא הנבל הראשי, ביחד עם דארת' ויידר, בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה".
במהלך שנת 0 BBY על פי כרונולגיית מלחמת הכוכבים, היה טארקין מפקדו העליון של צבא האימפריה, שני רק לקיסר עצמו.
הוא היה מפקד כוכב המוות, נשק אימתני המסוגל להשמיד כוכבים שלמים.
במהלך האירועים נתפסה הנסיכה ליאה אורגאנה מאולדראן בחשד שגנבה את תוכניות כוכב המוות וכי היא משתפת פעולה עם המורדים.
לאחר שכל ניסיונות החקירה נכשלו, הורה טארקין להוציאה להורג.
לאחר שנודע כי המילניום פלקון נתפסה בשדה המגנטי של כוכב המוות, דארת' ויידר העריך שהם הגיעו על מנת להחזיר לנסיכה את התוכניות הגנובות ושכנע את טארקין להמתין עם ההוצאה להורג בטענה ש"ייתכן ויש לנו עדיין שימוש בה".
ההמתנה פתחה את חלון ההזדמנות ונתנה זמן יקר שאפשר להאן סולו ולוק סקייווקר הצילו אותה.
לאחר בריחתם מכוכב המוות, נמסרו התוכניות לידי פיקוד המורדים ובה בעת בסיסם התגלה וכוכב המוות החל להתקרב על מנת להנחית עליהם מכה אחרונה.
המורדים שלחו את כל כוחם לתקוף את הכוכב.
למרות שהקרב נראה אבוד, העובדה כי החלליות הקטנות חומקות מאש הטורבו-לייזרים והטייסים גוברים על טייסי האימפריה, גרמה להחלטה שיש סכנה לשלמות כוכב המוות.
אחד מהמפקדים ניגש אל טארקין בטענה ש"נשקפת סכנה" לכוכב המוות ושאל האם להכין את חלליתו להמראה.
טארקין המופתע מהשאלה סירב בתוקף להתפנות מכוכב המוות (מה שבדיעבד היה מציל את חייו) והעריך כי הם מגזימים בהערכותיהם.
לאחר שלוק סקייווקר השתמש ב"כוח" על מנת לכוון את טיליו אל נקודת התורפה של כוכב המוות, כוכב המוות התפוצץ וכך טארקין נספה יחד עם מעל למיליון חיילים סדירים.
לאחר מותו, דארת' ויידר החליף אותו כמפקד העליון של צבא האימפריה.
גראנד מוף טארקין היה אדם נערץ ביותר.
הוא זכה לכבוד מלכים מהקיסר פלפטין עצמו שהתרשם עמקות מאכזריותו וכישרונו של טארקין.
הוא זכה לכבוד הנדיר, לפקד אפילו על דארת' ויידר האימתני.
טארקין היה ידוע בכישרונו הצבאי הרב, קור רוחו, החלטיותו, ליבו המאובן, חוסר רחמיו ואף אכזריותו מחד, וביהירותו וזלזולו ביריבו מאידך.
טארקין היה מחושב וקר מזג, וראיה לכך היא הרגע בו פנתה אליו הסנאטורית הנסיכה ליאה אורגאנה ואמרה כי "זיהתה את צחנתו מהרגע שבו הובאה לבסיס".
עלבון זה העלה על פניו של טארקין חיוך מזלזל וזחוח ולא גרם לו להתרגשות כלשהי.
כאשר רצה להראות לנסיכה ליאה, ממנהיגות ברית המורדים, את הכוח של כוכב המוות הוא בחר לעשות זאת על כוכב הבית שלה, אולדראן, גם כאשר גילתה לו, לכאורה, שבסיס המורדים ממוקם על דנטואין בטענה ש"דנטואין מרוחק מדי" וכך גרם למותם של מיליארדי תושבי הכוכב רק כדי לבחון את עוצמת הנשק.
לאחר שהתברר כי הנסיכה שיקרה לגבי מיקום בסיס המורדים, טארקין הורה להוציאה להורג ללא היסוס, למרות מעמדה הרם.
טארקין נודע בבוז העמוק שרחש ל"כוח".
הוא התייחס אליו בביטול כלא יותר מדת פגאנית עתיקה.
טארקין האמין כי האמונה ב"כוח" חייבת להיעלם ובטח בעליונותה הצבאית של האימפריה.
הוא אמנם הכיר בקיומו של ה"כוח", עקב ידידותו עם דארת' ויידר ושירותו כקפטן במלחמת המשובטים תחת פיקודם של ג'דיי שונים, אך סבר כי יש לזנוח דת זו.
הוא טען בביטחון כי הג'דיי נכחדו וויידר הוא "השריד האחרון לדת העתיקה הזו".
הוא האמין שאובי ואן קנובי (שאותו הכיר במהלך מלחמת המשובטים) מת מפאת גילו, אך ויידר ענה לו כי אל לו לזלזל ב"כוח".
ציטוט זה מעלה תהיות בהתחשב בעובדה שטארקין עצמו היה מבוגר מאובי ואן במספר שנים, אך ייתכן כי לא ידע את גילו המדויק.
שורה זו מעידה על כך שהאימפריה הייתה בטוחה כי ראש מסדר הג'דיי, מאסטר יודה, מת במהלך הקמתה.
כמו כן, יש הסוברים שטארקין היה מודע לזהותו האמיתית של אדונו כאדון אפל של הסית' כיוון שהוא שלט ביד רמה באימפריה ודארת' ויידר נשמע לו ללא שאלות והיסוס.
טארקין, במוחו המבריק, לא ראה סיבה לציות מוחלט של ויידר לקיסר אלא אם כן הוא מאסטר הסית' שלו.
גראנדדי היא להקת אינדי רוק אמריקאית ממודסטו, קליפורניה שהוקמה בשנת 1992. חברי הלהקה הם ג'ייסון לייטל (שירה, גיטרה, קלידים), קווין גרסייה (גיטרה בס), אהרון בורץ' (תופים), ג'ים פיירצ'יילד (גיטרה) וטים דריידן (קלידים).
את חלק הארי של הקלטות הלהקה עשה לייטל, שעבד בעיקר באולפנים ביתיים.
הלהקה הוציאה ארבעה אלבומי אולפן לפני שהתפרקה בשנת 2006. אחרי הפירוק המשיכו חברי הלהקה לקריירות סולו ולפרויקטים אחרים.
גראנדדי התאחדו שוב בשנת 2012 והופיעו מאז כמה פעמים, גם בישראל – במרץ 2017. במאי 2017 נפטר בסיסט הלהקה קווין גרסייה.
גראנדדי הוקמה בשנת 1992 על ידי הזמר, הגיטריסט והקלידן ג'ייסון לייטל, הבסיסט קווין גרסייה והמתופף אהרון בורץ'.
הלהקה הושפעה בתחילה מלהקות פאנק אמריקאיות כגון Suicidal Tendencies ו־Bad Brains.
לייטל היה סקייטר מקצועי, אך פנה למוזיקה אחרי פציעה בברך שאילצה אותו להפסיק לגלוש.
הוא עבד בטיפול בשפכים כדי לממן את רכישת הציוד, וכמה מההופעות המוקדמות של הלהקה היו בתחרויות סקייטבורד.
חברי הלהקה בנו אולפן בבית משפחת לייטל, והאלבום הראשון שלהם היה הקסטה Complex Party Come Along Theories שיצאה בהוצאה עצמית באפריל 1994. הסינגלים "Could This Be Love" ו"Taster" יצאו מאוחר יותר באותה שנה.
בשנת 1995 הצטרפו ללהקה הגיטריסט ג'ים פיירצ'יילד (גם הוא גולש מקצועי לשעבר שהתארח אצל הלהקה קודם לכן) והקלידן טים דריידן.
הקסטה השנייה Don't Sock the Tryer נגנזה, ובמקומה הם הוציאו את המיני־אלבום A Pretty Mess by This One Band באפריל 1996, בלייבל Will Records מסיאטל.
ב־1997 הם הוציאו את אלבומם הראשון באורך מלא, Under the Western Freeway.
בעזרתו של האו גלב מלהקת Giant Sand הם הוחתמו ב־Big Cat Records (שהייתה כבר אז חברת בת של V2), אשר הנפיקה מחדש את האלבום בשנה שלאחר מכן.
האלבום כלל את הסינגל "A.M.
180", אשר הושמע בסרט הקולנוע הבריטי 28 יום אחרי, היה לשיר הנושא בתוכנית הטלוויזיה Charlie Brooker's Screenwipe והושמע בפרסומת לתוכנית רדיו בתחנת BBC Radio 1. הסינגל היה בשימוש גם בפרסומות טלוויזיה עבור דודג'.
אחד הסינגלים של האלבום "Summer Here Kids" זכה בפרס סינגל השבוע של המגזין NME.
לאחר שהלהקה לא הייתה מרוצה מהמאמצים של Will Records, היא חתמה עם חברת V2 של ריצ'רד ברנסון ב־1999. האלבום הראשון שלה בלייבל היה המיני־אלבום Signal to Snow Ratio בספטמבר של אותה שנה.
במאי 2000 היא הוציאה את אלבומה השני, The Sophtware Slump, שקיבל ביקורות מעולות.
מגזין המוזיקה הבריטי NME מיקם אותו במקום ה־34 ברשימת "100 האלבומים הגדולים של העשור".
העיתון אינדפנדנט תיאר אותו כשווה לאלבום OK Computer של רדיוהד.
האלבום הגיע למקום 36 במצעד האלבומים הבריטי.
קהל המעריצים של הלהקה התרחב וכלל ידוענים כמו דייוויד בואי, קייט מוס וליב טיילר.
עד תחילת 2001 מכר האלבום 80,000 עותקים ברחבי העולם.
השיר "The Crystal Lake" לא היה להיט כאשר יצא האלבום, אך זכה להיכנס לרשימת 40 השירים הטובים בבריטניה ב־2001.
בסביבות הזמן שיצא The Sophtware Slump הוזמנה הלהקה לשמש להקת החימום בסיבוב ההופעות של אליוט סמית'.
גראנדדי גם הופיעה כלהקת החימום של קולדפליי בסיבוב ההופעות שלה בארצות הברית באמצע 2001. באותה שנה הושמעה הגרסה של גראנדדי ל"Revolution" של הביטלס בסרט קוראים לי סם.
האלבום השלישי של גראנדדי, Sumday, יצא ב־2003. הוא הוקלט באולפן הביתי של לייטל.
הלהקה קידמה אותו בסיבוב הופעות בארצות הברית, סיבוב הופעות של שלושה שבועות באירופה וסיבוב הופעות גדול יותר בארצות הברית.
לייטל תיאר את האלבום "גראנדדי מושפעים מגראנדדי – האלבום האולטימטיבי של גראנדדי".
בשנים 2004 ו־2005 הקליט לייטל את אלבומה האחרון של גראנדדי, Just Like the Fambly Cat, אך עד שיצא החליטה הלהקה להתפרק.
שם האלבום הוא רפרנס לרצון של לייטל לעזוב את מודסטו, עיירה שתיאר כ"שואבת נשמות של אנשים".
האלבום היה בעיקר עבודתו של לייטל, אשר יצר את האלבום במשך שנה וחצי באולפן שבביתו במודסטו, תוך כדי צריכה של אלכוהול, משככי כאבים וסמים פסיכואקטיביים, כאשר בורץ' ניגן באלבום בתופים.
האלבום יצא במאי 2006 ולפניו, בספטמבר 2005, יצא המיני־אלבום Excerpts From the Diary of Todd Zilla, שהיה האלבום האחרון של הלהקה בזמן שחבריה היו יחד.
בינואר 2006 הודיע לייטל כי הלהקה החליטה להתפרק.
הוא טען שחוסר בהכנסות הוא הגורם לפירוק.
האלבום Just Like the Fambly Cat יצא בתור אלבום פרידה.
לייטל קבע פגישה במלון במודסטו, וזו הייתה הפעם הראשונה שחברי הלהקה היו בחדר ביחד מזה שנתיים.
את האווירה בפגישה תיאר לייטל כתסכול שנבע מנתק תקשורתי בין חברי הלהקה.
לייטל גם הצהיר כי הוא "נשרף מרוב סיבובי הופעות" וציין את חששותיו לגבי בעיות הסמים והאלכוהול שלו כגורם בפירוק הלהקה, ובשנת 2009 הוא הביע את העדפתו לפעול כאומן סולו.
הלהקה לא יצאה לסיבוב הופעות אחרי יציאת Just Like the Fambly Cat, אך לייטל המשיך לעשות מוזיקה.
ב־2012 התאחדה הלהקה והופיעה בכמה פסטיבלים באירופה וארצות הברית.
ב־2016 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות שני, ובמרץ 2017 הוציאה את האלבום Last Place ולייטל אמר שהוא יכול להבטיח לפחות עוד אלבום אחד נוסף בעתיד.
ב־2 במאי 2017 נפטר קווין גרסייה, בסיסט הלהקה.
רוב הסאונד של הלהקה מאופיין בצליל הסינתיסייזר האנלוגי של לייטל, גיטרת הפאז, והבס והתופים של שאר הלהקה.
הלהקה תוארה כ"אינדי־רוק חללי מתוק־מריר", "נאו־פסיכדליה חלומית", וגם "שילוב לא פשוט של צלילי גיטרות חמים ומוחשיים וצלילים אלקטרונים נטולי מניירות".
בעוד שלעיתים תיארו את הלהקה בתור "קאנטרי אלטרנטיבי", לדעתו של לייטל ללהקה יש יותר רגש של מוזיקת קאנטרי מאשר סגנון קאנטרי.
בתחילת דרכה, הושווה סאונד הלו־פיי של הלהקה לזה של להקת פייבמנט.
הלהקה גם הושוותה לרדיוהד (ואפילו תיארו אותה כ"רדיוהד הבאים" ב־2001), ויזר, פליימינג ליפס ואליוט סמית'.
לייטל ציין את הביטלס ואת Electric Light Orchestra כלהקות משפיעות.
ב־2013 טען: "אני לגמרי בתיאום עם Electric Light Orchestra ועם ג'ף לין – אני מכיר את הבחור הזה כמו את כף ידי".
מוקדם יותר, ב־2009, הוא אמר: "אני חושב שרוב ההשפעות המוזיקליות שלי התגבשו כשהייתי בן חמש או שש".
היו שהשוו את השירה של לייטל לזו של ניל יאנג.
רבים מהשירי הלהקה עוסקים בטכנולוגיה ובהתנגדות לשינוי.
לייטל אמר ב־2003: "קל לי להתמודד עם דברים מסוימים כאשר אני חי דרך עצמים דוממים".
הלהקה הקליטה ועיבדה בעיקר באולפנים ביתיים מאולתרים, מוסכים ומחסנים, אף על פי ששני האלבומים האחרונים עובדו במכשור ייעודי.
את הרבה מההקלטות הקליט לייטל לבדו באמצעות מקליט אנלוגי ו־Pro Tools.
גראנדמאסטר הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #69 מאוקטובר 1969, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר סאל בוסימה.
גראנדמאסטר הוא האלטר-אגו של אן דווי גאסט, חבר בקבוצת זקני היקום, המורכבת מישויות קוסמיות רבות עצמה שמקורן לא ידועה.
בעוד כל אחד מחברי הקבוצה מחזיק בכוח הבראשיתי, שריד מהאנרגיה ששוחררה במפץ הגדול, לכל אחד מאפיינים משלו.
הגראנדמאסטר מתואר כ"מאסטר המשחקים", המיומן ברוב המשחקים הידועים ואמן בטקטיקה ואסטרטגיה.
הוא ידוע בחיבתו ליצירת קרבות בין שתי קבוצות, ובכך נכנס לעימותים עם גיבורי-על שונים דוגמת האוונג'רס, הדפנדרס, ת'נדרבולטס.
לגראנדמאסטר יחסים קרובים עם זקן היקום האספן, כאשר שניהם לרוב מתחרים זה בזה, ולעיתים מתוארים במדיות השונות כאחים ביולוגיים.
את דמותו של הגראנדמאסטר בסרטי הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה: חלק 2" ו"תור: ראגנארוק" מגלם השחקן ג'ף גולדבלום, ששב לגלם את הדמות בהופעת אורח בסצנה שאחרי הכתוביות של הסרט "שומרי הגלקסיה: חלק 2".
מוצאו האמיתי של אין דווי גאסט, וכן של שאר זקני היקום, אבד בזמן בשל היותו אחד מהיצורים החיים העתיקים ביותר ביקום מארוול (ארץ-616).
כמו שאר זקני היקום, המחשיבים זה את זה לקרובי משפחה, אין דווי גאסט הוא השורד האחרון מאחד הגזעים הראשונים שהתפתחו אחרי המפץ הגדול.
לזקני היקום תוחלת חיים ארוכה שנרכשת באמצעות אובססיה לתחביבים שונים, כאשר תחביבו של אין דווי גאסט הוא משחקים.
הוא נעשה נודע כ"גראנדמאסטר", ובילה את חייו הארוכים בחיפוש אחר צורות חדשות של שעשוע באמצעות משחק.
הוא למד על מיליוני עולמות ועל המשחקים הנפוצים בהם, ולאחר ששלט בהם ארגן תחרויות וטורנירים בין צורות חיים שונות, ברצונן או בכוח.
הגראנדמאסטר הגיע במסגרת תחרות נגד קנטוריון הארגמן לארץ-712, עולם-הבית של יחידת העליונים.
לאחר קרב בין יחידת העליונים כצוותו של הגראנדמאסטר לבין מכון הרשע כצוותו של קנטוריון הארגמן, הגראנדמאסטר החליט ליצור גרסה שלו ליחידת העליונים, שתשמש כמתמודדים בתחרויות עתידיות.
בשובו לארץ-616, הפך הגראנדמאסטר את איש העסקים קייל ריצ'מונד לנייטהוק, את שר האוצר של אוגנדה קינג'י אובאטו לדוקטור ספקטרום ואת הכימאי ג'יימס סנדרס לוויזר, וכן יצר גרסה משלו להיפריון כדי ליצור את "יחידת המרושעים".
לאחר מכן נסע למאה ה-31, שם אתגר את קאנג האבל על אהובתו למשחק, בתמורה לכוח השליטה בחיים ומוות.
קאנג חטף את קבוצת האוונג'רס והשתמש בהם כאלופיו, בעוד הגראנדמאסטר ניצב נגדו עם יחידת המרושעים.
הסיבוב הראשון, בו קפטן אמריקה, איירון מן, תור וגוליית הוצבו להילחם ביחידת המרושעים, הסתיים בתיקו עקב הפרעתו של האביר השחור.
הגראנדמאסטר ראה בכך עבירה על כללי התחרות ולקח את הצוותים חזרה למאה ה-31, והאביר השחור החליט להציל את הגיבורים.
הסיבוב השני הסתיים בניצחונו של קאנג, לאחר ששלח את ויז'ן, הפנתר השחור ויילוג'אקט לימי מלחמת העולם השנייה להילחם בפולשים, קבוצת גיבוי של הגראנדמאסטר שהורכבה מקפטן אמריקה, נאמור והלפיד האנושי.
הגראנדמאסטר נתן לקאנג לבחור בין כוח החיים לכוח המוות, בו קאנג בחר כאשר האוונג'רס דרשו לחזור לתקופתם.
קאנג כמעט הרג את האוונג'רס לפני שהובס בידי האביר השחור, שלא נחשב לחלק מהאוונג'רס והיה חסין לכוחו של קאנג.
הגראנדמאסטר החזיר את האוונג'רס ואת האביר השחור לביתם, ויצא לחפש משחקים חדשים לשחק וגלקסיות חדשות לכבוש.
הדפנדרס, תחרות האלופים, ישויות קוסמיות
לאחר שקלט אות הזמנה למשחק שהגיע מהמזיז הראשי, אנדרואיד שנוצר בידי דוקטור דום כדי לתמרן את סוכנות S.H.I.E.L.D., הגראנדמאסטר והמזיז הראשי החלו במשחק הדומה לזה ששיחק עם קאנג, אך על גורלו של כדור הארץ.
הגראנדמאסטר בחר את הדפנדרס ודרדוויל לחברי צוותו נגד אלופיו של המזיז הראשי.
לאחר ניצחונו, הגראנדמאסטר החליט לחזור בו מאמרתו ולשעבד את כדור הארץ, אך הפסיד בהטלת מטבע עם דרדוויל והחזיר את הגיבורים לכדור הארץ לפני שחזר לנדודיו.
בעקבות מותו של זקן היקום האספן בידי קורבאק, גראנדמאסטר נוכח לגלות שהוא לא מסוגל להחיות את "אחיו", וקרא תיגר על ישות המוות.
כחלק מתנאי המשחק, אם הגראנדמאסטר ינצח, האספן יוחיה אך הוא עצמו יומת.
שתי הישויות בחרו לעצמן אלופים מכדור-הארץ, ביניהם חברי האוונג'רס, הדפנדרס, הבלתי אנושיים, ארבעת המופלאים, אקס-מן, גיבורים להשכרה, אלפא פלייט, הנצחיים, חיילי-העל הסובייטים והריינג'רס.
לאחר ניצחונו ומותו של הגראנדמאסטר, האספן אתגר את מוות למשחק נוסף, שבו ניצח והחיה את "אחיו".
מאוחר יותר, הגראנדמאסטר השתמש בקבוצות האוונג'רס, האוונג'רס מהחוף המערבי ולגיון האל-מתים כדי לזכות בתחרות נוספת נגד המוות, שהעניקה לו ולכל זקני היקום חיי נצח.
הגראנדמאסטר השתתף במזימתם של זקני היקום להרוג את גלקטוס עם יהלומי האינסוף, דבר שיביא להתמוטטות היקום הקיים ולהפיכתם של זקני היקום ליצורים כגלקטוס לאחר היווצרותו מחדש.
מזימתם נכשלה, ויהלומי האינסוף נלקחו מהם בידי תאנוס תאב הכוח.
הוא נראה, מאוחר יותר, מפסיד בהימור במסגרת "המרתון הגלקטי" שנערך בידי זקן היקום הרץ, במהלכו הרץ הפגיש את הישויות המהירות ביותר ביקום לתחרות.
בחיפושיו אחר מקור היקום, נבל בשם קרונה שמקורו ביקום אחר השמיד יקומים זה אחר זה עד שהגיע ליקום מארוול, שם נתקל בגראנדמאסטר.
הגראנדמאסטר הציע לקרונה תחרות על שמירת יקום מארוול, כאשר הפרס שיוענק לקרונה אם ינצח הוא ידיעת שמה של הישות שחזתה במפץ הגדול.
ליגת הצדק של הגראנדמאסטר והאוונג'רס של קרונה השתתפו במסע חיפושים אחר תריסר פריטי כוח, שבסופו קבוצתו של הגראנדמאסטר זכתה.
קרונה הזועם תקף את הגראנדמאסטר, גילה כי הישות שחזתה במפץ הגדול היא גלקטוס, הובס ונלכד בין שני היקומים בידי כוחות הפריטים של הגראנדמאסטר.
קרונה מצליח להימלט, אך מובס בידי שתי קבוצות הגיבורים ונלכד בביצה הקוסמית, ממנה היקום עתיד להיוולד.
כאשר החליט להרכיב מחדש את יחידת המרושעים, שלח הגראנדמאסטר דוקטור ספקטרום חדשה לגייס אליו את ג'יימס סנדרס/ספיד דימון, שהצטרף אליו ועזב את קבוצת ת'נדרבולטס.
נייטהוק הצטרף לת'נדרבולטס, שנכנסו לקרב עם יחידת המרושעים אחרי שחברת הקבוצה ג'ויסטיק חשפה את עצמה כסוכנת סמויה של הגראנדמאסטר.
מאוחר יותר, התגלה הגראנדמאסטר בפני הענק הירוק, והציע לו להחיות את אהובתו ג'רלה בתמורה להשתתפות בקרב עד המוות עם צוות לבחירתו.
הענק בחר בנאמור, הגולש הכסוף ודוקטור סטריינג', אותם הגראנדמאסטר לקח מנקודות שונות בזמן, לאחר שהם איבדו את אהבותיהם.
נגדו ניצבה קבוצתו של האספן, המורכבת מהענק האדום, טייגר שארק, טראקס והברון מורדו.
התחרות נפסקה כאשר הענק האדום תקף את הגראנדמאסטר, והרגו לכאורה.
הגראנדמאסטר הופיע מחדש בגרסה ילדותית יותר והחל לחזר אחר חברת האקס-מן דאזלר.
הוא יצר רולר דרבי כדי להשיג את תשומת לבה של דאזלר, שהתחרתה בקבוצת נבלי-על יחד עם מיסטי נייט וקולין וינג, ודחתה את חיזוריו.
זמן מה לאחר מכן, הגראנדמאסטר ואלוף היקום נכנסו לעימות עם חיל דדפול, קבוצת גרסאות של דדפול מיקומים שונים שהוקמה בידי זקן היקום המתבונן כדי למנוע מישות קוסמיות בשם "המודעות" לטרוף את תודעת המולטי-יקום.
הגראנדמאסטר לא ראה בהם גיבורים ראויים והעמיד אותם למבחן, בו הצליחו אחרי שהביסו את אלוף היקום פעמיים.
הוא וזקני היקום התערבו בקרב של תאנוס נגד האוונג'רס ולשומרי הגלקסיה, וזאת לאחר שהטיטאן המטורף הניח את ידו על הקובייה הקוסמית.
לאחר חורבנו ויצירתו מחדש של המולטי-יקום, זקני היקום גילו את ארץ-15513, היקום ששימש בעבר כעולם-המלחמה של האל הקיסר דום, שממנו שיחזור המולטי-יקום התחיל.
עקב כך, היקום נהיה עשיר בחומר הקרוי "איזו-8", שצורתו המרוכזת והחזקה ביותר היא "ספירת-איזו".
זקני היקום החליטו להתחרות על ספירת האיזו באמצעות יצירת "תחרות אלופים" חדשה, המתקיימת בארץ-15513 ("מימד המלחמה") ובה כל אחד מזקני היקום השתתף עם צוות אותו בחר מרחבי המולטי-יקום.
לבסוף, רק קבוצותיהם של הגראנדמאסטר והאספן נותרו.
באמצעות שיתוף פעולה עם המעניש משנת 2099, הענק המאסטרו השיג את ספירת האיזו, וגירש את גראנדמאסטר והאספן ממימד המלחמה.
גראנד סלאם תל אביב היא תחרות ג'ודו שנתית, הנערכת בהיכל קבוצת שלמה שבתל אביב כחלק מסדרת תחרויות הגראנד סלאם בסבב העולמי.
תחרות הגראנד סלאם בתל אביב היא חלק מסדרת תחרויות הגראנד סלאם של איגוד הג'ודו הבינלאומי (IJF).
ב-7 בנובמבר 2018, אישר איגוד הג'ודו העולמי את קיומן של לפחות שתי תחרויות גראנד פרי בתל אביב.
בשנתיים הראשונות נערכה התחרות כגראנד פרי, ובשנה השלישית הוחלט לשדרג את התחרות לאחת מתחרויות הגראנד סלאם של הסבב העולמי; תחרות ג'ודו יוקרתית יותר אשר מעניקה ניקוד גבוה יותר.
תחרות הגראנד סלאם בתל אביב היא חלק מסדרת תחרויות הגראנד סלאם של איגוד הג'ודו העולמי; בשנתיים הראשונות נערכה התחרות כגראנד פרי ובשנה השלישית שודרגה לתחרות מסבב הגראנד סלאם.
התחרות הראשונה נערכה בהיכל קבוצת שלמה שבתל אביב.
עלות אירוח התחרות של 2019 מוערכת בכ-8 מיליון ש"ח כאשר המדינה מימנה לפי ההערכות כ-6 מיליון שקלים.
יתר התקציב הגיע מעיריית תל אביב-יפו, שסייעה בהוצאות על הכנת היכל קבוצת שלמה לתחרויות, הכנסה מחסויות וממכירת כרטיסים.
סך הפרסים הכספיים שחולקו לזוכים הוא 100 אלף יורו.
בתחרות זו אשר נערכה ב-24 עד 26 בינואר, התחרו 373 ג'ודוקא מ-53 מדינות.
במשלחת הישראלית התחרו 42 ספורטאים ב-14 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות.
המשלחת הישראלית זכתה בשבע מדליות כאשר שגיא מוקי, אורי ששון, שירה ראשוני ותמנע נלסון-לוי זכו במדליית זהב, גילי כהן וענבל שמש זכו במדליית כסף וטוהר בוטבול זכה במדליית ארד.
בטבלת המדליות הכוללת ישראל סיימה במקום הראשון עם 7 מדליות (4 זהב, 2 כסף ו-1 ארד), איטליה סיימה במקום השני עם 6 מדליות (2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד) וצרפת סיימה במקום השלישי (2 זהב ו-1 ארד).
בתחרות של שנת 2020 אשר נערכה ב-23 עד 25 בינואר בהיכל קבוצת שלמה, התחרו 545 ג'ודוקא מ-83 מדינות במה שהיה לאחת מתחרויות הג'ודו הגדולות עד אז בסבב העולמי.
עלות אירוח התחרות של 2020 מוערכת בכ-8 מיליון ש"ח כאשר משרד התרבות והספורט מימן לפי ההערכות 5.4 מיליון שקלים, 2 מיליון שקלים הגיעו מחברת קומטק בעזרת סילבן אדמס ויתר התקציב הגיע מעיריית תל אביב-יפו, הכנסה מחסויות וממכירת כרטיסים.
בין המתחרים נמנו שני אלופים אולימפיים וחמישה אלופי עולם.
במשלחת הישראלית התחרו 39 ספורטאים ב-14 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות.
המשלחת הישראלית זכתה בשלוש מדליות כאשר אורי ששון ופיטר פלצ'יק זכו במדליות זהב וטל פליקר זכה במדליית ארד.
בטבלת המדליות הכוללת קוריאה הדרומית סיימה במקום הראשון עם 8 מדליות (3 זהב, 3 כסף ו-2 ארד), יפן סיימה במקום השני עם 4 מדליות (2 זהב ו-2 ארד) וישראל סיימה במקום השלישי עם 3 מדליות (2 זהב ו-1 ארד).
ב-1 בדצמבר 2020, הודיע איגוד הג'ודו הבינלאומי כי תחרות הגראנד פרי בתל אביב תהפוך לאחת מתחרויות הגראנד סלאם; תחרות יוקרתית יותר אשר מעניקה ניקוד גבוה יותר וסכומי זכייה גבוהים יותר.גראנד סלאם תל אביב 2021התחרות של 2021 נערכה ב-18 עד 20 בפברואר והיא נערכה בהיכל קבוצת שלמה.
בתחרות זו התחרו 418 ג'ודוקא מ-60 מדינות.
עלות אירוח התחרות מוערכת בכ-7 מיליון ש"ח והיא מומנה על ידי משרדי הספורט, הבריאות והתחבורה, עיריית תל אביב-יפו, איגוד הג'ודו העולמי ואיגוד הג'ודו הישראלי, הפילנתרופ סילבן אדמס, חברת MyHeritage, חברת קומטק וגורמים נוספים.
סך הפרסים הכספיים שחולקו לזוכים הוא 154 אלף דולר.
במשלחת הישראלית התחרו 37 ספורטאים ב-14 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות.
לאור מגפת הקורונה התחרות נערכה ללא קהל ועם פחות מתחרים.
המשלחת הישראלית זכתה בארבע מדליות כאשר תמנע נלסון-לוי זכתה במדליית זהב, פיטר פלצ'יק וגילי כהן זכו במדליות כסף וטוהר בוטבול זכה במדליית ארד.
בתחרות זו התחרו 298 מתחרים מ-34 מדינות.
במשלחת הישראלית התחרו 44 ג'ודוקא ב-14 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות.
בטבלת המדליות הכוללת צרפת סיימה במקום הראשון עם 8 מדליות (4 זהב ו-4 ארד), אזרבייג'ן סיימה במקום השני עם 4 מדליות (2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד), וגאורגיה ויפן סיימו במקום השלישי במשותף עם 3 מדליות (2 זהב ו-1 כסף).
המשלחת הישראלית סיימה במקום החמישי עם 5 מדליות (1 זהב ו-4 ארד) כאשר ברוך שמאילוב זכה במדליית הזהב, וטוהר בוטבול, פיטר פלצ'יק, תמנע נלסון-לוי, ורז הרשקו זכו במדליית ארד.גראנד סלאם תל אביב 2023'''
בתחרות זו התחרו 398 ג'ודוקא מ-52 מדינות.
במשלחת הישראלית התחרו 41 ג'ודוקא ב-14 מתוך 14 קטגוריות המשקל השונות.
המשלחת הישראלית זכתה בארבע מדליות כאשר שגיא מוקי ורז הרשקו זכו במדליית זהב, תמר מלכה זכתה במדליית כסף ותמנע נלסון-לוי זכתה במדליית ארד.
בטבלת המדליות הכוללת סיימה צרפת במקום הראשון עם 5 מדליות (3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד), קנדה סיימה במקום השני עם 5 מדליות (2 זהב, 1 כסף ו-2 ארד) וישראל סיימה במקום השלישי עם 4 מדליות (2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד).
גראנד סלאם תל אביב 2023
גראנד סלאם תל אביב 2021
האי גראנט הוא אי מכוסה קרח, המצוי מזרחית לאי שפרד, לחוף ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
האי גראנט, כמו גם האי שפרד, מוקף במדף הקרח גץ (למעט מכיוון צפון).
אורכו של האי 37 קילומטרים.
האי התגלה ומופה על ידי אניית צי ארצות הברית גליישר (USCGC Glacier) ב -4 בפברואר 1962.
האי נקרא על שם רב החובל אי.
Grant), מפקד האנייה גליישר בעת גילוי האי.
האי גראנט הוא אי באגם אוקאנאגאן, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
האי ממוקם בצפון האגם, והוא אחד משני איים באגם (השני בהם הוא האי ראטלסנייק).
האי הוא שמורת טבע מסוג שמורת ציפורים.
ג'וזף סאדלר , הידוע בשם הבמה גראנדמאסטר פלאש (Grandmaster Flash), הוא די ג'יי, ראפר ואמן היפ הופ אמריקאי.
הוא נחשב לאחד מחלוצי ז'אנר ההיפ הופ.
להקתו Grandmaster Flash and the Furious Five הוכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול בשנת 2007, והפכה ללהקת ההיפ הופ הראשונה שזכתה בתואר כבוד זה.
בשנת 2019 זכה סאדלר בפרס פולאר למוזיקה.
ג'וזף סאדלר נולד בעיר ברידג'טאון, בירת ברבדוס.
הוא היגר עם משפחתו לארצות הברית, וגדל בברונקס שבניו יורק.
למד בבית הספר התיכון סמואל גומפרס, ושם הוא למד כיצד לתקן ציוד אלקטרוני.
הוריו של סאדלר מילאו תפקיד חשוב בהתעניינותו במוזיקה.
במהלך ילדותו, ג'וזף סאדלר הוקסם מאוסף התקליטים של אביו.
דודו, סנדי סאדלר , היה אלוף אגרוף במשקל נוצה.
לאחר התיכון הוא השתלב בתחום הדי ג'יי בניו יורק, והשתתף במסיבות שהורגנו על ידי ראפרים שונים, כמו די ג'יי קול הרק .
ההרכב זכה להצלחה רבה בעיקר בזכות השיר "The Message" משנת 1982.
במהלך השנים הופיע גראנדמאסטר פלאש במדינות שונות, כולל בישראל.
גראנד סלאם תל אביב בג'ודו 2022 נערך בתל אביב-יפו, ישראל, בין 17 ל-19 בפברואר 2022.
המשלחת הישראלית סיימה במקום החמישי בטבלת המדליות הכוללת עם 5 מדליות (1 זהב ו-4 ארד) כאשר ברוך שמאילוב זכה במדליית הזהב, וטוהר בוטבול, פיטר פלצ'יק, תמנע נלסון-לוי, ורז הרשקו זכו במדליית ארד.
האירוע שודר באופן חופשי בערוץ היוטיוב IJF.
טורניר הגראנד סלאם בג'ודו הוא טורניר ג'ודו בינלאומי.
לאחר המשחקים האולימפיים, אליפות העולם בג'ודו וטורניר המאסטרס, טורנירי הגראנד הסלאם נחשבים לטורנירי הג'ודו מהחשובים ביותר בעולם, בהם הג'ודוקאים מסוגלים לצבור את מרב נקודות הדירוג.
טורניר הגראנד סלאם הראשון נערך בטוקיו בדצמבר 2008. בשנת 2009 נערכו לראשונה טורנירים נוספים גם בפריז, במוסקבה ובריו דה ז'ניירו.
בשנת 2013 באקו החליפה את ריו דה ז'ניירו.
עד 2013 נערכו ארבעה טורנירי גראנד סלאם מדי שנה.
בשנת 2014 הוחלט כי מעתה ואילך יערכו מדיי שנה חמישה טורנירים כאשר הטורניר הנוסף ייערך באבו דאבי.
בשנת 2019 נוספו שני טורנירים נוספים.
כן נוסף גרנד סלאם תל אביב.
המיקומים בהם התקיימו הטורנירים במהלך שנת 2022:
הטורניר בטביליסי טביליסי3–4 ביוני 2022278 משתתפים מ-36 מדינות22021 ואילךהמיקום נבחר כחלופה לטורנירי הגראנד סלאם שבוטלו עקב מגפת הקורונה.
הטורניר בדיסלדורף דיסלדורף4–6 ביוני 202232018 ואילךהטורניר עבר מבאקו לדיסלדורף ב-2018. פדרציית הג'ודו הגרמנית הודיעה ב-15 בפברואר 2022 כי האירוע יבוטל עקב קשיים כלכליים הנובעים מההגבלות שנבעו ממגפת הקורונה.
הטורניר באולן בטור אולן בטור24–26 ביוני 2022255 משתתפים מ-30 מדינות12022 ואילךהטורניר בבודפשט בודפשט8–10 ביולי 2022406 משתתפים מ-61 מדינות22020 ואילךהמיקום נבחר כחלופה לטורנירי הגראנד סלאם שבוטלו עקב מגפת הקורונה.
הטורניר באבו דאבי אבו דאבי21–23 באוקטובר 202272014 ואילך הטורניר בבאקו באקו4–6 בנובמבר 202272013 ואילךהאירוע לא התקיים ב-2018 משום שבאותה השנה נערך בבאקו מונדיאל 2018הטורניר בטוקיוטוקיו3–4 בדצמבר 2022102008–2017, 2022 ואילךהטורניר עבר לאוסקה בשנים 2018–2019 עקב שיפוץ האולם בו התקיים הטורניר.
מיקומים נוספים בהם התקיימו הטורנירים בעבר:
הטורנירמדינה מארחתעיר מארחתמספר הטורנירים שהתקיימובמיקום זה לאורך השניםהשנים בהן התקייםהטורניר במיקום זההערותהטורניר באוסקה אוסקה22018–2019הטורניר עבר מטוקיו לאוסקה בשנים 2018–2019הטורניר במוסקבהמוסקבה52009–2013 הטורניר עבר לטיומן ב-2014הטורניר בטיומןטיומן32014–2016הטורניר עבר ממוסקבה לטיומן בשנים 2014–2016. החל מ-2017 הטורניר עבר ליקטרינבורגהטורניר ביקטרינבורג יקטרינבורג32017–2019הטורניר עבר מטיומן ליקטרינבורג ב-2017. הטורניר שהיה אמור להתקיים ב-2020 בוטל עקב מגפת הקורונה.
הטורניר בריו דה ז'ניירו ריו דה ז'ניירו42009–2012 הטורניר בברזיליהברזיליה12019 הטורניר בטשקנט טשקנט1 2021 ואילךהמיקום נבחר כחלופה לטורנירי הגראנד סלאם שבוטלו עקב מגפת הקורונה.
האירוע לא מתקיים ב-2022 משום שבשנה זו נערכת בטשקנט אליפות העולם בג'ודו 2022
רשימת הג'ודוקאים שזכו ברוב המדליות
מספר המדליות בהן זכתה כל מדינה בסך הכל
גראנד צ'ס טור הוא סבב של תחרות על בשחמט שבסופו מוכרז מנצח על בסיס כלל התחרויות של השנה.
על קיום הסבב הראשון הוכרז בשנת 2015. באותה שנה הסבב כלל 3 תחרויות בהם השתתפו 10 מתחרים - 9 קבועים ומשתתף נוסף שנבחר על ידי הוועדה המארגנת של התחרות.
סך הפרסים היה 1.05 מיליון $.
על המיקום של המשתתף בכל תחרות מוענקות נקודות.
מנצח הסבב הוא שחמטאי שצבר מרב נקודות במהלך השנה.
החל משנת 2017 משולבות תחרויות בשחמט מהיר.
שחמטאים רשאים להשתתף כ"קבוצה" כשאר הם מתחלים בהשתתפו בתחרות רגילה ותחרות שחמט מהיר/בליץ.
בשנים 2018 ו-2019 לאחר סבב של תחרויות אורגנה תחרות מיוחדת של 4 שחמטאים מובילים בשיטת חצי הגמר וגמר.
תחרויות אלו היו תחרות העל בלונדון של אותה שנה.
גראנד סלאם תל אביב בג'ודו 2023 הוא טורניר ג'ודו שהתקיים בהיכל קבוצת שלמה בתל אביב, ישראל, בין התאריכים 16–18 בפברואר 2023 כחלק מסדרת הגראנד סלאם של איגוד הג'ודו העולמי.
בטבלת המדליות הכוללת סיימה צרפת במקום הראשון עם 5 מדליות (3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד), קנדה סיימה במקום השני עם 5 מדליות (2 זהב, 1 כסף ו-2 ארד), וישראל סיימה במקום השלישי עם 4 מדליות (2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד).
הסכומים שנכתבו הם לכל מדליסט, מה שמביא את סך הפרסים ל-154,000 אירו.
בשנת 2023 הסבב כולל חמש תחרויות.
התחרות הראשונה בשנת 2023 התקיימה בבוקרשט שברומניה בין 6 ל-16 במאי.
בתחרות השתתפו: דינג לירן אלוף העולם בשחמט, סגן אלוף העולם יאן נפומניאשצ'י, עלי רזא פירוזג'א, אניש גירי, פביאנו קרואנה, וסלי סו, ריכרד רפורט, מקסים ושייה-לגראב, יאן-קשישטוף דודה ובוגדן-דניאל דְיאק.
התחרות הייתה בקצב קלאסי, 90 דקות לכל שחקן ל-60 המסעים הראשונים ללא תוספת זמן ו-30 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע מהמסע ה-60 ועד לתום המשחק.
תוצאות התחרות הפתיעו שכן אלוף העולם הטרי סיים במקום השמיני, והמתמודד מולו סיים במקום התשיעי והלפני אחרון, כשרק המדורג האחרון בתחרות נמצא חצי נקודה מתחתיו.
התחרות השניה בשנת 2023 התקיימה בוורשה בין 20 ל-25 במאי.
בתחרות משתתפים מגנוס קרלסן, אניש גירי, וסלי סו, ריכרד רפורט, מקסים ושייה-לגראב, יאן-קשישטוף דודה, ,, לבון ארוניאן ובוגדן-דניאל דְיאק.
בתחרות זו מתקיימים משחקים מהירים עם סיבוב בודד בין עשרת השחקנים (3 סיבובים בכל יום ב-3 הימים הראשונים בבקרת זמן של 25 דקות עבור כל המהלכים ובתוספת של 10 שניות מהמהלך הראשון).
בשני הימים האחרונים מתקיים סבב כפול של משחקי בזק עם 18 סיבובים (5 דקות עבור כל המהלכים ובתוספת של 2 שניות מהמהלך הראשון).
משחקים מהירים נחשבים כפול, עם 2 נקודות לניצחון ו-1 לתיקו.
תוצאות מסכמות של שני שלבי התחרות:
מיקוםשם השחקןמספר נקודות בתחרותמספר נקודות בסבב1 מגנוס קרלסן24132יאן-קשישטוף דודה23104-3מקסים ושייה-לגראב½217.54-3וסלי סו½217.55לבון ארוניאן½2066ריכרד רפורט1857אניש גירי1548קיריל שבצ'נקו1339בוגדן-דניאל דְיאק½12210רדוסלב וויטאשק111
תוצאות של החלק הראשון של התחרות, המשחקים המהירים:
תוצאות של החלק השני של התחרות, משחקי בליץ:
התקיימה בקרואטיה בין 3 ל-10 ביולי
החלק השלישי של הגראנד צ'ס טור 2023, התקיים בזאגרב מיום רביעי 5 ביולי עד יום שני, 10 ביולי 2023, והסתיים בניצחונו של קרלסן, בהפרש שלוש וחצי נקודות לפני המקום השני.
התוצאות הסופיות הגיעו משילוב של התוצאות במשחקים המהירים ומשחקי הבזק.
מגנוס קרלסן סיים במקום השלישי במשחקים המהירים חצי נקודה אחרי פביאנו קארואנה ויאן נפומניאשצ'י.
לאחר מכן קרלסן המשיך בסערה וזכה ל-9/9 ביום הראשון של משחקי הבזק, ביום השני הוא סיים עם שתי תוצאות תיקו לפני שניצח בארבעה משחקים נוספים שהכריעו את התחרות.
כמה הפסדים לאחר שנקבעה ההכרעה באירוע לא הפחיתו מההופעה הדומיננטית.
התקיימה בסנט לואיס בין 14 ל-19 בנובמבר.
בשלושת הימים הראשונים התקיימו תשעה סיבובים של משחקים מהירים ובשני הימים האחרונים 18 סיבובים של משחקי בזק.
לבן: דינג לירן שחור: מקסים ושייה-לגראב
לבן: פביאנו קרואנה שחור: בוגדן-דניאל דיאק
לבן: יאן נפומניאשצ'י שחור: ריכרד רפורט
לבן: יאן-קשישטוף דודה שחור: אניש גירי
לבן: עלי רזא פירוזג'א שחור: וסלי סו
לבן: ריכרד רפורט שחור: יאן-קשישטוף דודה
לבן: מקסים ושייה-לגראב שחור: וסלי סו
לבן: דינג לירן שחור: פביאנו קרואנה
לבן: אניש גירי שחור: עלי רזא פירוזג'א
לבן: בוגדן-דניאל דיאק שחור: יאן נפומניאשצ'י
לבן: וסלי סו שחור: אניש גירי
לבן: עלי רזא פירוזג'א שחור: ריכרד רפורט
לבן: יאן נפומניאשצ'י שחור: דינג לירן
לבן: פביאנו קרואנה שחור: מקסים ושייה-לגראב
לבן: יאן-קשישטוף דודה שחור: בוגדן-דניאל דיאק
לבן: בוגדן-דניאל דיאק שחור: עלי רזא פירוזג'א
לבן: פביאנו קרואנה שחור: יאן נפומניאשצ'י
לבן: מקסים ושייה-לגראב שחור: אניש גירי
לבן: דינג לירן שחור: יאן-קשישטוף דודה
לבן: ריכרד רפורט שחור: וסלי סו
לבן: אניש גירי שחור: ריכרד רפורט
לבן: עלי רזא פירוזג'א שחור: דינג לירן
לבן: יאן-קשישטוף דודה שחור: פביאנו קרואנה
לבן: וסלי סו שחור: בוגדן-דניאל דיאק
לבן: יאן נפומניאשצ'י שחור: מקסים ושייה-לגראב
לבן: מקסים ושייה-לגראב שחור: ריכרד רפורט
לבן: בוגדן-דניאל דיאק שחור: אניש גירי
לבן: פביאנו קרואנה שחור: עלי רזא פירוזג'א
לבן: יאן נפומניאשצ'י שחור: יאן-קשישטוף דודה
לבן: דינג לירן שחור: וסלי סו
לבן: עלי רזא פירוזג'א שחור: יאן נפומניאשצ'י
לבן: וסלי סו שחור: פביאנו קרואנה
לבן: ריכרד רפורט שחור: בוגדן-דניאל דיאק
לבן: אניש גירי שחור: דינג לירן
לבן: יאן-קשישטוף דודה שחור: מקסים ושייה-לגראב
לבן: פביאנו קרואנה שחור: אניש גירי
לבן: דינג לירן שחור: ריכרד רפורט
לבן: יאן-קשישטוף דודה שחור: עלי רזא פירוזג'א
לבן: מקסים ושייה-לגראב שחור: בוגדן-דניאל דיאק
לבן: יאן נפומניאשצ'י שחור: וסלי סו
לבן: וסלי סו שחור: יאן-קשישטוף דודה
לבן: ריכרד רפורט שחור: פביאנו קרואנה
לבן: עלי רזא פירוזג'א שחור: מקסים ושייה-לגראב
לבן: אניש גירי שחור: יאן נפומניאשצ'י
לבן: בוגדן-דניאל דיאק שחור: דינג לירן
משחקי התחרות השלישית - משחקים מהירים
משחקי התחרות השלישית - משחקי בזק
משחקי התחרות הרביעית - משחקים מהירים
משחקי התחרות הרביעית - משחקי בזק
גָּרָב או אֶקְזֵמָה (Eczema) היא מחלת עור נפוצה מאוד, או ליתר דיוק תגובה של העור לתנאים שונים, חיצוניים ופנימיים.
תסמיני המחלה הם פריחה, גירוי, חטטים, שלפוחיות ולעיתים גם נפיחות בעור.
למחלת הגרב יש מספר סוגים, שהם:
גרב מגע (גרב רעיל) - גרב מגע נגרם על ידי פגיעות נשנות שהן כשלעצמן חסרות השפעה.
עם סוג זה נמנה גרב עקרות הבית, הפוגע בכפות הידיים ובזרועות ומקורו העיקרי הוא מגע תכוף בדטרגנטים.
גרב מגע אלרגי - אבחון גרב זה נעשה על ידי מבחן הטלאי.
מרטיבים פיסת צמר גפן בחומר הנחשד, ובעזרת רטייה מדבקת מצמידים אותה לעור.
התוצאה אמורה להתקבל לאחר יומיים מתחילת המבחן.
גרב חלבי - גרב חלבי הוא גרב הפוגע בעיקר באנשים הסובלים מהפרעה תפקודית של בלוטות החלב, מקשקשת בעור ומעור שמנוני.
גרב חלבי מופיע בדרך כלל אחרי תקופת הבגרות.
הוא מתגלה בעיקר בעור הקרקפת, בגבות ועל החזה.
ייתכן שזו תגובה למחלת הסבוריאה.
גרב מידבק - גרב מידבק נחשב כתגובה לחיידקים או פטריות על פני העור.
הוא שכיח בעיקר אצל אנשים להם יש גזזת רגליים.
גרב תינוקות - גרב תינוקות הוא גרב המרבה להתגלות אצל תינוקות.
הוא מתחיל בלחיים ומשם מתפשט לאזורים אחרים.
גרארדוס מרקטור (בהולנדית: Gerard Mercator; 5 במרץ 1512 – 2 בדצמבר 1594) גאוגרף פלמי שמצא דרך לתיאור של הגלובוס על פני מפה שטוחה – היטל מרקטור.
שמו מרקטור (הסוחר) נגזר מעיסוקו בהכנת מפות לסוחרים שהפליגו באוקיינוס.
שמו כנראה היה חרארד קרמר (סוחר) והשם מרקטור הוא הגרסה הלטינית לשם קרמר.
מפת העולם של מרקטור שורטטה ב-1569. המפה מראה את צורת היבשות הנכונה אך מעוותת את שטחיהן, זאת בשונה ממפת פיטרס ששורטטה ב-1973 על ידי ארנו פיטרס ואשר מעוותת את צורת היבשות אך שומרת על ממדיהן האמיתיים.
גדולת המפות שלו היא בכך שהן שומרות על הזוויות והצורות מהשטח למפה.
תכונה זו חשובה לימאים – מודדים את האזימוט מהמוצא אל היעד על גבי המפה, ושטים לאורך אזימוט זה עד ליעד (נתיב זה אינו הקצר ביותר).
מרקטור שירטט מספר רב של מפות, בהן מפת ארץ ישראל ב-1537 ומפת פלנדריה ב-1540. הוא גם אימץ את המילה "אטלס" לשם תיאור אוסף של מפות.
הדום הקרח מרקטור בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקרא על שמו.
גראץ היא העיר השנייה בגודלה באוסטריה, בעלת אוכלוסייה של 331,562 איש, נכון לשנת 2021. היא בירת המדינה הפדרלית שטיריה .
לעיר יש מסורת ארוכת ימים בתור "עיר של סטודנטים", כיוון שנמצאות בעיר לא פחות מארבע אוניברסיטאות ושתי אוניברסיטאות למדעים בעלות למעלה מ־60,000 סטודנטים.
העיר העתיקה ("הישנה") של גראץ היא אחד ממרכזי הערים העתיקות השמורים ביותר במרכז אירופה, והיא נכללת ברשימת אתרי מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו.
ב־2003 הוכרזה גראץ כבירת התרבות של אירופה לאותה השנה.
העיר נחשבת בפני עצמה כאחד ממחוזות שטיריה.
העיר ממוקמת על נהר מורה, בחלקה הדרום-מזרחי של אוסטריה.
היא מרוחקת בערך שעתיים וחצי מרחק נסיעה ברכבת מן הבירה וינה.
היא העיר הגדולה ביותר בשטיריה וגם בירתה.
בסביבת העיר צומחים יערות עד.
העיר עצמה מוקפת גבעות נמוכות, דבר שגורם לערפל גם בחודשים החמים.
גראץ הייתה במקורהּ מקום מבצר של הצבא הרומי.
מאוחר יותר נבנתה באזור טירה קטנה בידי הסלובנים, שבמהלך הזמן הפכה להיות מבצר כבד, שהגן על האזור בהצלחה רבה.
'גראדֶץ', שם העיר בסלובנית, משמעו "טירה קטנה".
הסלובנים היו יושבי המקום בעת הקמת העיר ומקימיה.
השם הגרמני 'Graz', גראץ, מתועד לראשונה בשנת 1128, באותה העת דוכסים שחיו תחת שלטון בית באבנברג הפכו את העיר למרכז מסחרי חשוב.
מאוחר יותר השתלטו על העיר בני הבסבורג, וב־1281 ניתנה לעיר פריבילגיות מיוחדות מידי רודולף הראשון, מלך גרמניה.
במאה ה-14 הפכה גראץ לעיר משכנם של אצילי בית הבסבורג.
הם שוכנו בטירת "שלוסבורג" (Schlossburg) וממקום זה שלטו על המחוזות שטיריה, קרינתיה, וחלקים מסלובניה ומאיטליה של היום – קרניולה, גוריציה וגראדיצה.
במאה ה-16, בוצעו תכנון העיר ועיצובה בעיקר בידיהם של אומנים ואדריכלים איטלקים בהשפעת הרנסאנס.
אחד הבניינים המפורסמים שנבנו באותה תקופה הוא ה"לאנדהאוס" (Landhaus), שעוצב בידי האומן דומניקו דל'אליו, השליטים המקומיים השתמשו במבנה כמפקדה הממשלתית שלהם.
"קארל-פרנצנס אוניברסיטֵט" (Karl-Franzens Universität), הידועה בשם אוניברסיטת גראץ, היא האוניברסיטה העתיקה ביותר בעיר.
היא נוסדה בשנת 1585 בידי הארכידוכס קארל השני.
ברוב שנות קיומה נשלטה האוניברסיטה בידי הכנסייה הקתולית, והיא נסגרה בשנת 1782 בידי יוזף השני במטרה לנסות להשיג שליטה מדינית על מוסדות החינוך.
יוזף השני הפך את המוסד למוסד אימונים לעובדי ציבור וצוותים רפואיים.
ב־1827 היא חזרה להיות אוניברסיטה בידי הקיסר פרנץ הראשון, שהקנה לה את שמה הנוכחי, "קארל-פרנצנס אוניברסיטט", דהיינו "אוניברסיטת קארל-פרנץ".
כיום לומדים באוניברסיטה למעלה מ־30,000 תלמידים.
ניקולה טסלה למד הנדסה-אלקטרונית במכון הפוליטכני בגראץ ב־1875. זוכה פרס נובל אוטו לוי לימד באוניברסיטת גראץ בין השנים 1909–1938. ארווין שרדינגר היה לזמן קצר ראש האוניברסיטה של גראץ בשנת 1936, אך משום התנגדותו המוצהרת לנאצים עזב את אוסטריה אחרי האנשלוס.
גראץ כאמור מצויה בתוך מדינת שטיריה, או בשמה בגרמנית Steiermark.
פירוש המונח ההיסטורי Mark (מארקה) הוא אזור סְפר חשוב המשמש כגבול הגנתי בפני פלישה.
בגלל מיקומה האסטרטגי של העיר בראש השטח פתוח הפורה של "עמק המורה", הייתה גראץ נתונה למתקפות של ההונגרים בפיקודו של מתיאש קורבינוס ב-1481 ולמתקפות של העות'מאנים ב־1529 ו־1532 אלה נכשלו הודות למיקומה של גראץ וביצורה היעיל.
בגראץ שוכן מוזיאון "נשקיית המדינה" (Landeszeughaus) המכיל את אוסף כלי הנשק הגדול בעולם.
האוסף נצבר מאז 1551, וכיום נמצאים בו למעלה מ-30,000 פריטים.
מאז תחילת המאה ה-15 הייתה גראץ משכנם של צעירי האצולה של בית הבסבורג, שהשתלטה על כס המלכות.
קרל השני, ארכידוכס אוסטריה גרם לשריפת 20,000 ספרים פרוטסטנטים בכיכר שכיום נמצא בה בית חולים, והצליח להחזיר את שטיריה לשליטת רומא.
בשנת 1619, העביר פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, את תואר הבירה לווינה.
ביצורים חדשים בוצעו על השלוסברג בסוף המאה ה־16. הקמתם נעצרה כאשר צבאו של נפוליאון פלש לגראץ וכבש אותה ב־1797. בזמן הפלישה הורה מפקד הביצורים להגן על השלוסבורג בכל מחיר.
כוחותיו של נפוליאון מנו 3,000 חיילים לעומת 900 בלבד שהגנו על השלוסברג.
מפקד השלוסבורג הצליח להגן עליה מול 8 התקפות, אבל הוא ניכנע, בהוראת הקיסר, לאחר שהגרנד ארמה של נפוליאון כבש את וינה.
מבצר גראץ נראה באותה ההתקפה כמבצר החזק והאיתן ביותר שנבנה אי פעם.
בעקבות תבוסת הכוחות האוסטרים לצבא נפוליאון בקרב וגראם ב־1809, הושמדו ביצורי גראץ באמצעות חומרי נפץ, כתנאי שנכפה על אוסטריה בהסכמי השלום בשנת 1815. מגדל הפעמונים ומגדל השעון האזרחי, המשמשים לעיתים קרובות כסמלה של גראץ, שרדו את גורל העיר (בניגוד לשלוסבורג) כיוון שתושבי גראץ שילמו כופר רב על מנת לשמר אותם.
הארכידוכס פרנץ פרדיננד נולד בגראץ, במקום שבו נמצא היום מוזיאון העיר.
בתקופת השואה הציל תושב העיר יוזף שלייך, ככל הנראה, אלפי יהודים מידי הנאצים.
בשנים האחרונות נבנו מבנים ציבוריים ברחבי העיר.
המפורסמים שבהם נקרא קונסטהאוס, שהוא בית האמנות המודרנית של העיר, ועוצב בידי האדריכלים פיטר קוק וקולין פורנייה , מבנה נוסף בעיר הוא מוזיאון שנבנה ממש על גדות נהר המורה.
גם בתוך הנהר נבנה מבנה מיוחד בדמות המוראינזל, שפירוש שמו "אי המורה", ואשר הוא משטח צף עשוי מפלדה ובו קפיטריה, תיאטרון באוויר הפתוח ושטח למשחקים.
ישנם פסטיבלים רבים הנערכים בעיר בכל קיץ ובהם – ג'אז זומר, לה סטרדה וקלאסיקה בעיר.
הפסטיבלים חופשיים לכל המעוניינים ולא נלקח על ההשתתפות בהם תשלום, חוץ ממספר אירועים מיוחדים בפסטיבל לה סטרדה.
מרכז העיר העתיקה נקבע כאתר מורשת עולמי של אונס"קו בשנת 1999. ניכר כי העיר העתיקה של גראץ הושפעה ממגוון סגנונות, וזאת עקב מיקומה בין מרכז אירופה הקלאסית, איטליה ומדינות הבלקן.
המרכז ההיסטורי של העיר מכיל מעל 1,000 מבנים שנבנו החל מהתקופה הגותית ועד לימינו.
בית העירייה (Rathaus) שנבנה במאה ה-19
גבעת המצודה (Schlossberg) - זוהי גבעה נישאה הצופה על פני כל העיר העתיקה בגובה 475 מטרים ובתוכה שרידי מצודה היסטורית.
כיום במקום ישנו פארק ומסעדה.
ניתן לטפס לגבעה בטיפוס של כ-260 מדרגות תלולות, רכבל (Schlossbergbahn) או דרך כביש עוקף מצידה השני.
מגדל השעון (Uhrturm) - סמל העיר גראץ, הנמצא גם הוא בראש גבעת המצודה.
הגלריה החדשה - מוזיאון אומנות
הנשקייה (Landeszeughaus) - מוזיאון הנשקים העתיקים מתקופת ימי הביניים הגדול בעולם.
הפארק העירוני - נמצא במרכז העיר למרגלות הגבעה.
טירת העיר (Burg) הידועה בגרם המדרגות הלולייני הכפול שלה.
נבנתה בין 1438 ל-1453 על ידי הקיסר פרדריק השלישי, משום שהטירה הקודמת שהייתה על הגבעה הייתה קטנה מדי ולא נוחה בעבורו.
הטירה נשארה מקום המגורים של מושל האזור האוסטרי עד 1619, והיום משמשת כמבנה ממשל של מדינת שטיריה.
במהלך מלחמת העולם השנייה חלק מהטירה העתיקה נפגע מההפגזות, ועל כן שופצה והתווספו לה מבנים נוספים.
מוזיאון גראץ לאומיות מודרנית (Kunsthaus), הנקרא גם "החייזר החברותי" בשל מבנהו הלא שגרתי כשק גדול מלא צינורות וצבעו השחור.
המוזיאון הוקם ב-2003 כחלק מחגיגות זכייתה של גראץ כבירת התרבות של אירופה והפך עד מהרה לאחד מהסמלים של העיר.
בתוך המוזיאון מוצגות תערוכות שונות של אומנות מודרנית מאמצע המאה ה-20 ועד ימינו.
העיר גראץ היא מקום מושבן של שתי קבוצות כדורגל מהגדולות בהיסטוריה של אוסטריה בעבר ובהווה ואלו הן שטורם גראץ וגראזר AK.
הדרבי של העיר גראץ מושך תשומת לב רבה באוסטריה כמו הדרבי של וינה (בין אוסטריה וינה לראפיד וינה).
נכון להיום, המאזן בין שתי הקבוצות האלו (נכון לאוגוסט 2005 ורק לגבי הליגה האוסטרית הבכירה) עומד על 44 ניצחונות לגראזר ורק 39 ניצחונות לשטורם גראץ וכן עוד 40 תוצאות תיקו.
הפרש השערים בין הקבוצות עומד על 161–166 לטובת גראזר.
גראץ היא עיר תאומה של הערים:
גראסים לוקה (ברומנית: Gherasim Luca; 23 ביולי 1913 – 9 בפברואר 1994) משורר יהודי-רומני ותאורטיקן של הסוריאליזם.
הוא פעל ברומניה ובצרפת וכתב בעיקר בשפה הצרפתית.
גראסים לוקה, נולד ב-1913 בבוקרשט, בשם זלמן לוקר כבנו של החייט היהודי ברלי לוקר שנפטר בשנה הבאה.
כבר מגיל צעיר דיבר בארבע שפות: יידיש, רומנית, גרמנית וצרפתית.
הוא השתייך מגיל צעיר לתנועה הסוריאליסטית, והיה חבר נכבד בקבוצת "אלג'ה" בין השנים 1930–1933. במסגרת הגל הסוריאליסטי השני הוא הצטרף לקבוצה של ג'לו נאום, ויקטור בראונר וז'ק הרולד.
החל משנת 1938 הוא נסע לעיתים קרובות לצרפת.
התגברות האנטישמיות והתחלת מלחמת העולם השנייה אילצו אותו להישאר מחוץ לרומניה.
בין השנים 1945–1947 יצר גרעין של אמנים סוריאליסטיים שכלל את ג'לו נאום (Gellu Naum), פאול פאון (Paul Păun), וירג'יל תאודורסקו (Virgil Theodorescu) ודולפי טרוסט (Dolfi Trost).
תוך זמן לא רב החל לפרסם בצרפתית, כולל שירה.
הוא המציא את ה"קובומניה" ויחד עם "דולפי טרוסט" חיבר את המניפסט "דיאלקטיקה של הדיאלקטיקה".
הוא חש נרדף ברומניה ובשנת 1952 עבר לפריז, דרך ישראל.
בשנת 1994, כאשר פונה מדירתו באמתלה של ניקיון כללי, התאבד גראסים לוקה, כמו ידידו פאול צלאן על ידי טביעה בנהר הסן.
גראסה דה קוטנרי (ברומנית: Grasa de Cotnari) הוא היין הרומני המפורסם ביותר.
גראסה דה קוטנרי הוא יין רומני טיפוסי המופק מזן של ענבים הגדל בכרמים של היישוב קוטנרי במחוז יאשי שברומניה.
גידול הזן החל כבר בימי השליט הרומני בן המאה ה-15, שטפן הגדול.
הכרמים משתרעים על הצד המזרחי של הרי דאלול מארה (Dealului Mare) שהם חלק מהרי חרלאו (Hârlău).
ליצירת היין משתמשים בענבים שנבצרו לאחר שיא בשלותם, בשלב שבו הותקפו כבר על ידי ריקבון אציל (Botrytis cinerea).
יין זה מכיל כמות גדולה של סוכר, כ-240 גרם לליטר יין.
גראנטראק היא להקת גראנג' מסיאטל, וושינגטון.
הלהקה נוסדה בשנת 1989 על ידי בן מק'מילאן וסקוט מק'קולום, שניהם חברים לשעבר בלהקת סקין יארד, אליהם הצטרפו לאחר מכן טום נימייר וטים פול.
סגנון הלהקה היה גראנג', אך הם התמקדו בצד היותר כבד ומטאלי של הסגנון.
הלהקה זכתה לתשומת לב כאשר היא חברה לעמיתתם המצליחה לז'אנר אליס אין צ'יינס, לסיבוב הופעות בסתיו 1992. הלהקות התחבבו מאוד אחת על השנייה וחברי אליס אין צ'יינס גילו כלפיהם חיבה רבה.
למרות הכול הלהקה זכתה להצלחה מסחרית מצומצמת בלבד, וכאשר הפופולריות של ז'אנר הגראנג' דעכה באמצע שנות התשעים, הלהקה דעכה יחד איתו.
הלהקה התפרקה ב-1993, שבה לפעילות ב-1996, והתפרקה שוב ב-2002. ב-2017 חזרה הלהקה לפעילות בפעם השלישית.
גראפה או גַּפְתָּה (באיטלקית: Grappa) הוא משקה אלכוהולי המופק מגפת ענבים (שאריות הפירות שנותרות לאחר סחיטתם).
בצרפת מוכר המשקה בשם Marc, בספרד Orujo, ביוון Tsikoudia ובגאורגיה Chacha.
הגרפּה יוצר במקור באזור בסאנו דל גראפה (Bassano del Grappa) בונטו שבצפון איטליה.
מקור השם במילה הלטינית גראפולוס שפירושה "אשכול ענבים".
טכניקת ייצור הגרפּה נפוצה ברוב ארצות ייצור היין המסורתיות.
באופן מסורתי משקאות בסגנון גראפה מכילים בין 40 ל-60 אחוזי אלכוהול.
כיום, במקומות שונים בארצות יין של "העולם החדש" וגם בישראל מייצרים משקאות בסגנון גראפה, אך על פי תקנה בינלאומית (ECC regulation) שנכנסה לתוקף בשנת 1989, ניתן לקרוא לתזקיק גפת ענבים בשם "גראפה" אך ורק אם הוא יוצר באיטליה או בטיצ'ינו.
בצפון איטליה קיימת עיר ששמה בסאנו דל גראפה, המשמשת אתר ייצור משמעותי של משקה הגראפה, באמצעות מזקקות מקומיות.
יש הטוענים, לקשר חד משמעי בין שם המקום לשם המשקה.
הרב ד"ר יואל פרידמן דן בשאלה האם יש להפריש תרומות ומעשרות מגפת הענבים שממנה מכינים גראפה, ובסיום דיונו קבע: "לגראפה המדובר כמעט ואין טעם ענבים אלא הוא משקה אלכוהולי בריכוז גבוה, ולכן נראה שאינו חייב בתרומות ומעשרות".
פיור די ויט - גראפה המיוצר על ידי זיקוק אדים של גפת הענבים.
מגיע בבקבוק מכוסה בשק יוטה ובחוזק של 38% אלכוהול.
נונינו גראפה - משפחת נונינו מייצרת גראפה מאז 1897. למותג הדגל שלה קוראים UE בנפח 30% אלכוהול והוא מיוצר אך ורק מזן ענבים פיקוליט.
יקב ניר עוז - ייצור מקומי וביתי של הגראפה הישראלית הראשונה.
גרב או פוזמק הוא פריט לבוש, המשמש להגנה על כף הרגל, ונלבש מתחת לפריטי ההנעלה השונים, כגון נעליים ומגפיים.
פעולת לבישת הגרב נקראת 'גריבה'.
ניתן להבדיל בין גרביים שונים על פי אורך, צבע וסוג החומר ממנו נסרגו או נתפרו (כותנה, פוליאסטר, צמר וניילון).
קיימים גם גרביים מיוחדים שנועדו לבודד את הרגל מתנאי קור קיצוניים.
צבע ואורך הגרביים הם גם סימן או מנהג של קבוצה או מדים, נשות החסידים גורבות גרביים שחורים, לחיילים בצה"ל מותר לגרוב גרביים בצבע שחור, אפור או כחול כהה.