tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-8 ביולי 1975, ארבע שנים לאחר שבנגלדש קיבלה את עצמאותה מפקיסטן.
בשנת 1981, נשיא בנגלדש עבדוס סאטאר ביקר במקסיקו כדי להשתתף בפסגת צפון-דרום בקנקון.
בנגלדש ומקסיקו הביעו עניין הדדי בהרחבת הפעילות הכלכלית הדו-צדדית בין שתי המדינות.
בשנת 2011, משלחת עסקית מבנגלדש ביקרה במקסיקו במטרה לחקור תחומים פוטנציאליים לסחר והשקעות דו-צדדיות.
שינויי אקלים והפחתת עוני זוהו גם כאזורים פוטנציאליים לשיתוף פעולה דו-צדדי בין שתי המדינות.
בשנת 2012, בנגלדש פתחה את שגרירותה במקסיקו סיטי.
בשנת 2015, שר החוץ של בנגלדש, שהריאר אלאם, ביקר במקסיקו כדי לחגוג 40 שנות יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
בזמן שהותו במקסיקו, השר אלאם נפגש עם שר החוץ של מקסיקו, חוסה אנטוניו מיד.
ביקורים רמי דרג מבנגלדש למקסיקו
שר החוץ מוחמד מיארול קווייס (2011)
שר המדינה שהריאר עלאם (2015)
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם על ביטול ויזה לבעלי דרכון דיפלומטי ורשמי (2013); הסכם בנושא סיוע מינהלי הדדי בענייני מכס (2013) ומזכר הבנות בנושא התייעצות עם משרד החוץ (2015).
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-336 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של בנגלדש למקסיקו כולל: כותנה, טקסטיל ונעליים.
היצוא העיקרי של מקסיקו לבנגלדש כולל: מנועים למעליות או מעליות; גנרטורים; שרימפס וסרטנים; ומלכודות קיטור.
בשנת 2016, החברה הרב-לאומית המקסיקנית Cemex מכרה את פעילותה בבנגלדש לקבוצת סיאם צמנט.
בנגלדש מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מיוצגת בבנגלדש באמצעות שגרירותה בניו דלהי, הודו בנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בדאקה.
יחסי בנגלדש–קזחסטן הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקת קזחסטן.
נשיא בנגלדש לשעבר יאג'ודין אחמד אמר כי שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים לבביים ופועלות לחיזוקם עוד יותר.
בשנת 2009, קזחסטן הודיעה על כוונתה לפתוח קונסוליה בדאקה, בירת בנגלדש.
שר החוץ לשעבר של בנגלדש דיפו מוני ביקר בבירת קזחסטן, נור־סולטן, ב־2012.
שתי המדינות מעוניינות להרחיב את הסחר הדו־צדדי ונקטו באמצעים שונים בהקשר זה.
מוצרים מבנגלדש, לרבות יוטה, מוצרי יוטה, תה, תרופות ובגדים זוהו כמוצרים בעלי פוטנציאל גבוה בשוק הקזחי.
בשנת 2008, שתי המדינות הקימו ועדה כלכלית משותפת להגדלת הפעילות הכלכלית בין שתי המדינות.
בשנת 2012 קיבלה בנגלדש גישה פטורה ממכס לשוק של קזחסטן.
בשנת 2013, משלחת עסקית ברמה גבוהה מבנגלדש, בראשות שר המסחר לשעבר מחבוב אחמד ביקרה בקזחסטן כדי לבחון דרכים להגברת הסחר הדו־צדדי.
יחסי בנגלדש-הפיליפינים הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לרפובליקת הפיליפינים.
יחסים בין תושבי הפיליפינים ובנגלדש התחילו כבר לפני עצמאותן של שתי המדינות.
יורדי הים שבאו ממפרץ בנגל, כיום בשטח בנגלדש המודרנית, הפליגו לדרום-מזרח אסיה (האזור שבו נמצאים הפיליפינים) וסחרו שם מאז אמצע המאה הראשונה.
בשנות ה-900 ממלכת גופטה, ששלטה בחלק מבנגלדש, הנחילה את התרבות הדרום-אסיאתית בדרום מזרח אסיה, דרך מסחר, כך שמכתב הבראהמי, ששימש בעבר בממלכת גופטה, התפתח הכתב הפיליפיני העתיק.
כאשר שושלת צ'ולה בדרום אסיה כבשה את אזור בנגלדש, מפרץ בנגל ודרום-מזרח אסיה אוחדו לישות יחידה מכיוון שהיו תחת שליטת ישות פוליטית יחידה.
מאוחר יותר, בעיצומם של הכיבושים הקולוניאלים הספרדיים, בבנגלדש והודו הדרומית התפתח סחר בעבדים, שהועברו לאזור הפיליפינים, במהלך רוב אותה התקופה.
לאחר שבנגלדש הכריזה עצמאות והתנתקה מפקיסטן, ממשלת הפיליפינים הכירה בבנגלדש ב-24 בפברואר 1972, ושתי המדינות כוננו קשרים דיפלומטיים.
הפיליפינים היו בין המדינות הראשונות שהכירו בבנגלדש לאחר עצמאותה בשנת 1971. בנגלדש פתחה שגרירות בפיליפינים בשנת 1981. ראש הממשלה של בנגלדש אטאור רחמן ח'אן ביקר בפיליפינים ב-1985. מאוחר יותר, ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד ביקרה בפיליפינים בספטמבר 1997. לבנגלדש יש שגרירות תושבת בפיליפינים ולפיליפינים יש שגריר תושב בבנגלדש.
שווי הסחורות שבנגלדש ייבאה מהפיליפנים הסתכם ב-19.32 מיליון דולר נכון לשנת 2014. בנגלדש היא שותפת הסחר השלישית בחשיבותה של הפיליפינים בדרום אסיה.
בפברואר 2016, 81 מיליון דולר נגנבו מבנק בנגלדש, והכסף הולבן באמצעות בנק בפיליפינים.
ממשלת הפיליפינים החזירה 15 מיליון דולר מהכסף הגנוב.
יחסי בנגלדש–עיראק הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לעיראק.
לבנגלדש יש שגרירות בבגדאד, ולעיראק יש שגרירות בדאקה.
לאחר עצמאותה של בנגלדש ב-1971, עיראק הכירה בה ב-8 ביולי 1972, והייתה למדינה הערבית הראשונה שהכירה בה.
בנגלדש שלחה חיילים לסיורים בגבול איראן–עיראק לאחר מלחמת איראן–עיראק, כחלק מ.
צבא בנגלדש היה חלק מהקואליציה במלחמת המפרץ ששחררה את כווית מעיראק.
שר הרווחה והתעסוקה של בנגלדש ושר העבודה והרווחה בעיראק, נסאר-אל-רובאיי, חתמו על מזכר הבנות לייבוא כוח אדם מבנגלדש ב-2009. בנגלדש תמכה בשלמותה הטריטוריאלית של עיראק ב-2008.
בנגלדש שלחה מהגרי עבודה לעיראק לפני מלחמת עיראק, אך זה הופסק לאחר המלחמה.
ב-2009 החלה בנגלדש לשלוח שוב עובדים לעיראק.
עובדים מבנגלדש בעיראק התמודדו עם הטרדות ואלימות הן מצד כוחות הביטחון העיראקיים והן מצד המורדים.
נכון לשנת 2016, 43,000 בנגלדשים מועסקים בעיראק.
יחסי בנגלדש–מלטה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לבין מלטה.
שתי המדינות הן חברות בחבר העמים הבריטי ומשתפות פעולה בפורומים בינלאומיים שונים.
היחסים הדיפלומטיים בין בנגלדש למלטה כוננו רשמית בשנת 1972. ביולי 2019, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות לקיום התייעצויות בילטרליות, במטרה למסד דיאלוגים תקופתיים בין משרדי החוץ.
בהתאם להסכם, המדינות התחייבו לקיים פגישות דו-שנתיות שיתקיימו לסירוגין בדאקה (בירת בנגלדש) וולטה (בירת מלטה), במטרה לחזק את שיתוף הפעולה וההבנה ההדדית במגזרים שונים.
היחסים הכלכליים בין בנגלדש למלטה הם צנועים אך נמצאים במגמת התרחבות.
שתי המדינות הביעו עניין בהגברת הסחר וההשקעות ההדדיים, במיוחד בתחומים כמו טקסטיל, תרופות, בנייה והגירת עובדים מיומנים משתי המדינות.
במהלך ביקור דיפלומטי ב-2019, שני הצדדים הדגישו את הצורך בשיתוף פעולה בתחומי הגירת עבודה, תיירות ופיתוח תשתיות.
בנוסף, בנגלדש הביעה עניין להיעזר במומחיות של מלטה בתחומי ניהול פיננסי ורישום אוניות, תחומים שבהם למלטה יש מוניטין עולמי.
יתרה מכך, שתי המדינות הביעו עניין בשיתוף פעולה בתחום הכלכלה הכחולה , לאור חוזקותיה הימיות של מלטה והתפתחותה של תעשיית בניית האניות בבנגלדש.
הן גם דנו בפוטנציאל להרחבת יצוא התרופות מבנגלדש תוך מינוף מעמדה של מלטה כחברה באיחוד האירופי.
בנגלדש מחזיקה במשלחת דיפלומטית בוולטה, הפועלת לקידום האינטרסים הכלכליים ההדדיים ולמתן שירותים קונסולריים.
מאידך, מלטה מפעילה שתי קונסוליות של כבוד בבנגלדש, אחת בדאקה ואחת בצ'יטגונג, במטרה לחזק את הקשרים ולסייע לאזרחי מלטה ולעסקים הפועלים באזור.
בשנת 2023, בנגלדש ייצאה סחורות למלטה בשווי של כ-3.54 מיליון דולר, עלייה משמעותית לעומת 336 אלף דולר בשנת 2018 – שיעור צמיחה שנתי של כ-60.2% לאורך חמש שנים.
בין פריטי היצוא העיקריים נמנים חליפות גברים שאינן סרוגות (472 אלף דולר), חולצות טי סרוגות (458 אלף דולר) וחליפות נשים לא סרוגות (416 אלף דולר).
לעומת זאת, בנגלדש ייבאה ממלטה סחורות בשווי של כ-2.14 מיליון דולר בשנת 2023, ירידה לעומת 6.51 מיליון דולר בשנת 2018. אף על פי שמאזן הסחר נטה לרוב לטובת מלטה, היקף הסחר הכולל בין שתי המדינות נותר מוגבל יחסית.
שתי המדינות ממשיכות לחפש הזדמנויות להרחבת הסחר וגיוונו באמצעות ירידי מסחר, משלחות עסקיות ומגעים דיפלומטיים.
בשנת 2019 חתמו האקדמיה הים-תיכונית ללימודים דיפלומטיים (MEDAC) במלטה ואקדמיית שירות החוץ של בנגלדש על מזכר הבנות שמטרתו לקדם שיתוף פעולה אקדמי והכשרה בדיפלומטיה בינלאומית.
שותפות זו נועדה לחזק את כישוריהם של דיפלומטים מבנגלדש ולבנות קשרים הדוקים יותר בין העמים של שתי המדינות.
יחסי בנגלדש–קניה הם היחסים הדו-צדדיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים בין בנגלדש לבין קניה.
שר הטקסטיל והיוטה לשעבר, עבדול לאטיף סידיקי הגיע לביקור רשמי בניירובי בשנת 2012.
קניה היא אחד היעדים הרצויים עבור בנגלדש לחכור קרקעות שאינם בשימוש על מנת להבטיח עתיד של ביטחון תזונתי.
גם קניה הביעה את האינטרס שלה לחכור את אדמות חקלאיות רבות לבנגלדש.
הקרקעות ישמשו לגידול אורז וכותנה.
בנגלדש וקניה הראו עניין משותף להרחיב את הסחר בין שתי המדינות.
יוטה היא המוצר המרכזי שבנגלדש מייצאת לקניה, יחד עם תרופות בנגלדשיות.
ב-2012, משלחת בנגלדשית בראשות שר הטקסטיל והיוטה הגיעו לניירובי וניהלו שיחות עם מספר משרדים וגופים מסחריים של קניה על מנת לחקור דרכים אפשריות להגדלת הפעילות הכלכלית בין שתי המדינות.
יחסי ברבדוס–גרנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין גרנדה.
שתי המדינות הן חברות מלאות ב-CARICOM ובחבר העמים הבריטי.
אינטראקציות בילטרליות ראשונות מוקדמות התרחשו כאשר שתי המדינות כוננו יחסים לא דיפלומטיים ולא רשמיים כחלק מהיותן קולוניות של האימפריה הבריטית.
ברבדוס וגרנדה הצטרפו לאיי וינדוורד הבריטים ב-1833. ב-1885, עברה בירת הקולוניה מברידג'טאון, בירת ברבדוס לסנט ג'ורג'ס, בירת גרנדה.
בשנת 1952, הצטרפו שתי המושבות לפדרציה של הודו המערבית, אז גרנדה וברבדוס הפכו לפרובינציות בפדרציה.
הפדרציה התפרקה בשנת 1962. לאחר הפדרציה היה בגרנדה ובברבדוס מנדט בריטי קצר ולאחריו קיבלו שתי המדינות עצמאות.
עם הקמתן הפכו המדינות למונרכיות כשבראשות שתיהן עומדת באוניה פרסונלית אליזבת השנייה.
ביום ראשון, 3 במרץ 1974 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים.
ברבדוס אינה מיוצגת בגרנדה, הן בדרג השגרירות, והן בדרג הקונסולרי.
גרנדה אינה מיוצגת בברבדוס בדרג השגרירות.
גרנדה מיוצגת בברבדוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית בברידג'טאון, בירת המדינה.
בין ברבדוס לרפובליקה הפדרלית של גרמניה מתקיימים יחסים בילטרלים.
ברבדוס מיוצגת בגרמניה על ידי שגרירותה בבריסל וגרמניה מיוצגת בברבדוס על ידי השגרירות האזורית שלה בפורט אוף ספיין.
יחסי בנין–ישראל הם היחסים הדיפלומטים בין מדינת ישראל ורפובליקת בנין.
ישראל מיוצגת בבנין על ידי שגריר לא תושב שפועל באביג'אן, חוף השנהב.
קשרים בין ישראל ודאהומיי פותחו כבר בשנת 1958, עת ביקר בישראל שר הכלכלה של דאהומיי.
היחסים הרשמיים בין שתי המדינות כוננו זמן קצר לאחר הכרזת העצמאות של בנין באוגוסט 1960. נציגות ישראל בחוף השנהב ניהלה את הקשרים עם דאהומיי יחד עם שאר מדינות האזור ובשנת 1961 הואמן שלמה הלל כשגריר בדאהומיי.
בספטמבר 1961 ביקר נשיא דאהומי, אובר מאגה, בישראל ובמהלך הביקור נחתמה ברית ידידות בין המדינות.
בדצמבר 1961 הגיש שגריר דאהומיי בישראל את כתב האמנתו.
הקשרים עם ישראל נמשכו גם לאחר התהפוכות השלטוניות בדאהומיי וביולי 1964 ביקר בישראל סגן נשיא דאהומיי.
בשנת 1966 ביקרו בישראל שר החוץ של דאהומיי והרמטכ"ל ובמרץ 1967 ביקר שר הפנים של דאהומיי בישראל.
בדצמבר 1967 ביקר בישראל שר העבודות הציבוריות של דאהומיי.
בשנת 1971 ביקרו בישראל שר החינוך ושר הפנים של דאהומיי.
במאי 1962 נענתה ישראל לבקשת סיוע לנפגעי הרעב בדאהומיי.
כן פעלו בבנין (וגם בכמה מדינות אפריקניות אחרות), מדריכים צבאיים ישראלים ויועצי פיתוח שסייעו בהקמת גופים דמויי הגדנ"ע והנח"ל.
מדריכים חקלאיים ישראלים שפעלו בדאהומיי קיבלו מדי ייצוג צה"ליים בפעילותם במדינה.
שגרירי ישראל בדאהומיי היו אפרים דובק (1965-1970) ומרדכי דרורי.
נציגי בנין הביעו תמיכה בישראל באו"ם והצביעו באופן עקבי עם ישראל באו"ם.
לאחר סגירת מצרי טיראן לפני מלחמת ששת הימים הצהיר שר החוץ של דאהומיי שיש לאפשר לישראל חופש שיט.
באפריל 1969 הביעה דאהומיי הסתייגות מהצעת החלטה אנטי ישראלית בוועידה של מדינות אפריקה.
בסוף 1970 הצביעה דאהומיי עם ישראל נגד החלטה הכורכת את ישראל עם דרום אפריקה.
עם תפיסת השלטון בדאהומיי על ידי מתיו קרקו החל שינוי ביחסה של דאהומיי לישראל.
בפברואר 1973 הצהיר שר החוץ של דאהומיי, בעת ביקור באלג'יר, שארצו אינה מרוצה מהחזקת ישראל בשטחים שכבשה במלחמת ששת הימים.
לאחר מלחמת יום הכיפורים ניתקה דאהומיי את יחסיה עם ישראל.
שר הפנים של דאהומיי נימק את הניתוק בנוכחות של חיילים ישראליים באפריקה.
עם זאת, יחסה של דאהומיי כלפי ישראל היה מתון יחסית, עד סוף 1974, עת שקרקו אימץ אידאולוגיה קומוניסטית.
בהחלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם הקובעת כי "ציונות היא גזענות", בנין הייתה מהמדינות שיזמו את ההחלטה.
היחסים כוננו מחדש ביולי 1992.
בשנת 2007 הייתה בנין אחת מארבע מדינות אפריקאיות (יחד עם ליבריה, רואנדה ובורונדי), שעמן חתמה ישראל על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי.
בנוסף, הסכימו המדינות על שיתוף פעולה בתחום התקשורת, משאבי המים, החשמל, סלילת כבישים ופיתוח.
חלק מהפרויקטים מומנו על ידי האו"ם והבנק העולמי.
בשנת 2008 הייתה בנין אחת המדינות שראש ממשלת ישראל, אהוד אולמרט ושרת החוץ, ציפי לבני, ניהלו עמן משא ומתן על קליטת המסתננים האפריקאים אשר שהו בישראל.
בדצמבר 2008 חתמה שגרירת ישראל באו"ם גבריאלה שלו על הסכם תוכנית הפיתוח של האו"ם.
על פי הסכם זה, ישראל תסייע לבנין ולסנגל בטכנולוגיות ניהול המים שפותחו בישראל, ובכך יסייעו למדינות האפריקאיות המתפתחות להילחם ברעב.
בנוסף, יינתן סיוע בחקלאות, באספקת מזון, בבריאות ובחינוך.
בין ה-16 ל-22 בדצמבר 2010 ביקרה משלחת של 8 נציגים מבנין (יחד עם נציגים רשמיים של גאנה) בישראל.
בין חברי המשלחת היו שר הבריאות של גאנה, הקונסול הישראלי בבנין, וכן ראשי הקהילות הנוצריות והמוסלמיות של שתי המדינות.
בדצמבר 2016 התקיימה בירושלים הפסגה הראשונה בהשתתפות שבעה שרי חוץ וכמה בכירים במדינות אפריקה.
משלחת מבנין נכחה גם היא בפסגה.
במהלך הכנס, בהנהגתו של שר החקלאות אורי אריאל, חקרו האפריקנים את חוויית החקלאים הישראלים, ובמיוחד את עבודתם בתנאי מדבר.
בשנת 2017, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הוזמן לפסגה האפריקאית של ECOWAS, אולם ראש ממשלת בנין, יחד עם נשיאי ניגריה, ניז'ר ומלך מרוקו לא השתתפו בפסגה.
בדצמבר 2017 ביקרה בישראל קבוצה פרלמנטרית מבנין, ונציגה דיבר בכנסת.
זהו ביקורו הראשון של ראש הפרלמנט של בנין בישראל.
במהלך הפגישה נידונו סוגיות של שיתוף פעולה פוליטי וכלכלי.
יחסי ברבדוס–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים המתקיימים בין ברבדוס לבין מדינת ישראל.
ברבדוס וישראל כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים שנה לאחר שהאי קיבל עצמאות מהממלכה המאוחדת, בשנת 1967. ראש הממשלה הברבדי הראשון, ארול בארו , הגיע לביקור רשמי בישראל בדצמבר 1963. בארו הגיע לביקור נוסף בספטמבר 1972. באותו חודש מונה לראשונה שגריר ברבדוס בישראל.
הקהילה היהודית בברבדוס, על אף שגודלה קטן, מתוארכת כקיימת מאז 1654 ומוגדרת מבין הוותיקות ביבשת אמריקה והעתיקות ביותר באזור הקריבי.
פעילויות שונות בין שתי המדינות עוזרות לשמור על הקשר בין הקהילה היהודית הברבדית לישראל.
בפברואר 1971, נערך ביקור רשמי ראשון של נציג ממשלת ישראל, כאשר שר העבודה, יוסף אלמוגי ביקר באי.
בשנת 1984, זכתה החברה הממשלתית אגרידב, שעסקה ביצוא ידע חקלאי מישראל, במכרז בינלאומי של הבנק העולמי, לביצוע פרויקט פיתוח בברבדוס.
צוות החברה שהגיע מישראל מנה מומחים בתחומי ההשקיה, ההדרכה החקלאית, שיווק תוצרת חקלאית, מיכון חקלאי, וגידול ירקות.
ברבדוס מעולם לא הכירה במדינה פלסטינית ואיננה בעלת קשרים דו-צדדיים עם אש"ף.
ב-29 בנובמבר 2012, נמנעה בהצבעה על החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה.
עם זאת, ב-21 בדצמבר 2017, הצביעה בעד החלטת העצרת הכללית בגנות ההכרה של ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל.
באפריל 2024, ברבדוס הכירה במדינה פלסטינית.
בשנת 2014, שתי המדינות קיימו סחר של למעלה מ-2 מיליון דולר אמריקאי.
מספר קטן של אנשי מקצוע ברבדים נוסעים לישראל מדי שנה לקורסים מתקדמים בתחומים שונים בהם חינוך, חקלאות ובריאות.
ישראלים המבקרים בברבדוס אינם זקוקים לאשרת כניסה.
לישראל אין נציגות בברבדוס ולברבדוס אין נציגות בישראל.
ישראל מיוצגת בברבדוס באמצעות השגרירות לקריביים שבניו יורק, ויש לה קונסול כללי בברידג'טאון, בירת המדינה.
הנציב העליון הברבדי בלונדון מוכר כשגריר הלא תושב לישראל.
כמו כן, לברבדוס ישנה קונסוליית כבוד בתל אביב.
יחסי ברבדוס–הודו הם היחסים הדיפלומטיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה של הודו.
בתחילת המאה ה-20, הודים רבים שמקורם מגוג'ראט ובנגל, היגרו לברבדוס.
לדברי ההיסטוריון סביר נחודה, ההודי הראשון שהגיע לברבדוס היה בשארט עלי דיואן, שהיגר לברבדוס בשנת 1910. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-30 בנובמבר 1996 היום בו ברבדוס זכתה בעצמאותה מבריטניה.
ביולי 1996, משלחה הודית ביקרה בברבדוס על מנת להשתתף בפסגת קאריקום.
ברבדוס נוהגת לתמוך בהודו בהצבעות שונות של האו"ם, כמו כן, ממשלת ברבדוס הצביעה למועמדותה של הודו לחברת מועצה לא קבועה במועצת הביטחון של האו"ם בשנים 2011-2012.
שר החוץ של ברבדוס, ביקר בהודו פעמים רבות על מנת להשתתף בכנסים בינלאומיים שונים.
שר המדינה לענייני חוץ ההודי ביקר בברבדוס ביוני 2003, שם פגש את סגן ראש ממשלת ברבדוס ואת היועץ המשפטי לממשלה.
במהלך הביקור, שתי הממשלות חתמו על הסכם בדבר שיתוף הפעולה בין משרדי החוץ.
ב-6 באוקטובר 2015, ברבדוס והודו חתמו על הסכם בדבר השירותים האוויריים, הסכם זה מאפשר לחברות תעופה הודיות וברבדיאניות לקיים טיסות ישירות בין המדינות.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לברבדוס הגיעה לסך 18.8 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, משאיות, חלקי רכב, שנאים, שסתומים, ריבה, מיצי פירות, נעלי עור, נעלי גומי, פלפל, תבלינים, פירות טרופים, אורז, ענבים, תרופות, סבון, מוצרי שיער ועוד.
באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מברבדוס להודו הגיעה לסך 7.46 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה תרופות, תרכובות חמצן, גרוטאות ברזל, מכשירים אורתופדיים, נייר ממוחזר, כלי ניתוח כימיים, חלקי רכב ומכסי פלסטיק.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לברבדוס הגיעה לסך 16.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, חלקי רכב, צינורות ברזל, גרוטאות ברזל, תבלינים, פירות טרופים, אורז, פלפל, דגי פילה, ריבה, מוצרים אפויים, סרטנים, בגדים, תכשיטים ועוד.
באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מברבדוס להודו הגיעה לסך 5.99 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה כותנה, כותנה גולמית, מוצרי ברזל, גרוטאות אלומיניום, מכשירים אורתופדיים, סיבים, נגדים חשמליים, נייר ממוחזר ותה.
הודו אינה מיוצגת בברבדוס בדרג השגרירות.
הודו מיוצגת בברבדוס בדרג הקונסולרי על ידי קונסוליית כבוד בהולטאון.
כמו כן, השגרירות המייצגת את הודו נמצאת בפרמריבו, בירת סורינאם.
ברבדוס מיוצגת בהודו על ידי קונסוליה במומבאי.
יחסי בנין–הודו הם יחסי החוץ שבין רפובליקת בנין לבין הרפובליקה של הודו.
בנין מחזיקה שגרירות בניו דלהי וקונסוליה בבנגלור.
מאידך, הודו מחזיקה קונסוליה כללית בקוטונו.
בנין תומכת ברפורמה ההודית להוספת מושבים במועצת הביטחון של האו"ם בהם מושב הודי.
משרד החוץ של הודו ציין כי הקשרים של הודו עם בנין מתאפיינים בתמיכה בחילוניות ובדמוקרטיה.
במהלך ביקורו של שר החוץ לענייני חוץ בבנין, השר ציין כי "אנו בהודו מעריכים את החברה הסובלנית והרב-אתנית ואת היותה מדינה דמוקרטית רב-מפלגתית.
הודו, בהיותה הדמוקרטיה הגדולה בעולם, מעריכה את הישגיה של המדינה ורוצה לתרום להצלחותיה הנוספות".
בשנת 2016, ייצאה הודו לבנין סחורה בשווי 484 מיליון דולר אמריקאי.
נתחים גדולים מהסחורה הם אורז, תה, תבלינים, מעגלים משולבים, חוטים מבודדים, ממתיקי סוכר, מוצרים אפויים, שוקולד, פסטה, ערכות קפה ותה, משאיות, טרקטורים, אופנועים, צינורות פלסטיק, נפט מזוקק, מלח ומוצרי ברזל.
בנין ייצאה להודו סחורה בשווי 183 מיליון דולר אמריקאי.
נתחים גדולים מהסחורה הם קשיו, קוקוסים, עץ מנוסר, נפט מזוקק, כותנה גולמית, בטריות חשמליות, קטניות יבשות, נייר ממוחזר וירקות.
יחסי בנין–דנמרק הם יחסי החוץ בין רפובליקת בנין לבין ממלכת דנמרק.
בנין מחזיקה שגרירות בקופנהגן (מאז 2005), בעוד שדנמרק אינה מיוצגת בבנין כלל, השגרירות של דנמרק בבורקינה פאסו אמונה על בנין.
בשנת 2017, סיוע הפיתוח הדני בבנין הסתכם בסך מעל 236 מיליון כתר דני (36 מיליון דולר אמריקאי).
דנמרק היא אחת מתורמות הסיוע הגדולות ביותר בבנין.
בשנת 2011, סך ההשקעות הדניות בבנין הסתכמו ב-60 מיליון דולר.
המטרה העיקרית בסיוע הדני היא הפחתת העוני בבנין.
סיוע הפיתוח הדני בבנין החל ב-1969. בין השנים 1969 ל-1992, סיוע הדני התמקד בפיתוח הפרויקטים שעוסקים במים ובחשמל.
בשנת 1978, בהכוונת האו"ם, דנמרק ובנין הביעו רצון לחזק את שיתוף הפעולה ואת היחסים הלבביים בין המדינות.
במסגרת הגברת היחסים הכלכליים בין המדינות, דנמרק הסכימה להלוות לבנין 50 מיליון כתר דני.
בפברואר 1992, דנמרק העניקה לבנין סיוע כספי בשווי 100 מיליון כתר דני.
דנמרק העניקה מספר רב של סיועים שמסתכמים במעל 171 מיליון כתר דני במגזר החקלאות ו-198.5 מיליון כנר דני במגזר החינוך בבנין.
סוכנות הפיתוח הדנית הבינלאומית והבנק העולמי סייעו לפיתוח מגזר המנגנון בבנין.
ביולי 2011, דנמרק העניקה לבנין סיוע הומניטרי בשווי 300,000 כתר דני עבור אנשים שנפגעו מהשיטפונות במדינה.
יחסי בנגלדש–תימן הם היחסים הבילטראליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה התימנית.
דרום תימן הכירה בבנגלדש ב-15 ביוני 1971. היא הייתה המדינה הראשונה שהכירה בקיומה של בנגלדש לאחר קבלת עצמאותה ב-25 במרץ 1971, ותמיכתה החזקה בבנגלדש הובילה לפיצול הדרגתי ביחסים שבין דרום תימן לסין.
דרום תימן תמכה גם במעמד החברות של בנגלדש בארגון הבריאות העולמי.
יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-1973 כשצפון תימן הכירה בבנגלדש.
לטענת שיח' מוג'יבור רחמן כינון היחסים הדיפלומטיים בין בנגלדש לרפובליקה הערבית התימנית (וכמו כן מדינות ערביות אחרות) נבע מתמיכתה של בנגלדש בצד הערבי במלחמת יום כיפור.
ביולי 1987 ביקר נשיא בנגלדש חוסיין מוחמד ארשד בצפון תימן בשאיפה להעצים סחר ושיתופי פעולה אחרים.
במהלך ביקורו נחתמו 2 הסכמי סחר ושיתוף פעולה בין שתי המדינות.
היה זה הביקור הנשיאותי הראשון של בנגלדש בצפון תימן.
במהלך שנות ה-90 התעצמו היחסים הכלכליים בין שתי המדינות, עם גל של עלייה בסחר והעסקת עובדים זרים.
יחסי ברבדוס–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה ההלנית.
בין הרפובליקה ההלנית לבין ברבדוס מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
על פי משרד החוץ היווני: "היחסים בין שתי המדינות הם יחסים מצוינים ובין שתי המדינות שיתוף פעולה נפלא, בין היתר בארגונים המולטילטרליים בהם מרבה ברבדוס לתמוך בהצעות היווניות ולהפך".
על פי המידע שמתקבל מדי זמן מה משגרירות הרפובליקה ההלנית בוונצואלה - אין קהילה יוונית מסודרת בברבדוס ואין יוונים שמתגוררים במדינה עצמאית.
אזרחי ברבדוס המבקשים לנסוע ליוון יכולים לעשות זאת ללא אשרה.
אזרחי יוון המבקשים לנסוע לברבדוס יכולים לעשות זאת ללא אשרה למשך שישה חודשים.
יוון אינה מיוצגת בברבדוס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יוון האמינה את שגרירותה שבקראקס, בירת ונצואלה, על ברבדוס.
ברבדוס אינה מיוצגת ביוון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי ברבדוס–יפן הם היחסים הדו-צדדיים בין ברבדוס לבין יפן.
שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים בספטמבר 1967. ברבדוס מיוצגת ביפן על ידי שגריר שאינו תושב בברידג'טאון, ואילו יפן מיוצגת בברבדוס על ידי שגרירותה בברידג'טאון, ברבדוס, ובאמצעות קונסוליה בברידג'טאון שבברבדוס.
עד פברואר 2016 יוצגה יפן בברבדוס על ידי שגרירותה בטרינידד וטובגו.
בשנת 1999 נפתחו שיחות רשמיות בין שתי המדינות בעניין תחבורת משאבים גרעיניים בים הקריבי.
יחסי המסחר בין שתי המדינות צמחו ביציבות, תוך שמירה על גירעון במאזן המסחרי לטובת יפן.
בשנת 2005 דורגה יפן כתורמת הכספים הרביעית בגודלה.
בשנת 2009 יפן שיתפה פעולה וסייעה לסוכנות לניהול אסונות הקריבית.
ביולי 2008 סגן השר הבכיר ביפן, היטושי קימורה ביקר בברבדוס לשיחות בדרג גבוה.
במהלך השיחות, שני הצדדים דנו באמנה למניעת כפל מס שביקשה ברבדוס על מנת להגדיל את ההשקעות והסחר בין שני הצדדים.
בנוסף, התחייבה ממשלת ברבדוס לתמוך במועמדותה של יפן לחברות במועצת הביטחון של האו"ם לשנים 2009–2010. כמו כן, נידונה דרך לשיתוף פעולה על מנת להילחם בשינויי האקלים באמצעות ארגון מדינות איים קטנות מתפתחות (SIDS).
במרץ 2015 ממשלת יפן הכריזה שתקים נציגות דיפלומטית חדשה בברבדוס, שתוקם עד ינואר 2016.
יחסי ברבדוס–טורקיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה הטורקית.
בין ברבדוס לבין הרפובליקה הטורקית מתקיימים יחסים דיפלומטיים.
באוקטובר 2009 ביקר ראש ממשלת ברבדוס דייוויד תומפסון יחד עם שר המדינה של ברבדוס דרסי בויס באיסטנבול שבטורקיה על מנת להשתתף בכינוס הבנק העולמי השנתי.
בנובמבר 2010 ביקר השגריר הטורקי בוונצואלה בברבדוס על מנת להשתתף בחגיגות יום העצמאות ה-44 של המדינה.
ברבדוס אינה מיוצגת בטורקיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
טורקיה אינה מיוצגת בברבדוס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
טורקיה האמינה את שגרירותה שבקראקס, בירת ונצואלה, על ברבדוס.
יחסי בנין–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין בנין לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-25 באוגוסט 2010.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בבנין אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה התקפה לשמונה ימים או מנפיקים אשרה אלקטרונית (eVisa) התקפה לשלושים ימים.
לעומת זאת, אזרחי בנין שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת בבנין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל, על היחסים עם בנין.
בנין אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
בנין האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על היחסים עם צ'ילה.
יחסי בנין–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין הקונפדרציה השווייצרית.
רפובליקת בנין והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ השווייצרי, "היחסים הדיפלומטיים של שווייץ ובנין הם יחסים ידידותיים וטובים המתמקדים בשיתוף פעולה ארוך למען פיתוח בנין".
בנין זכתה בעצמאותה ב-1 באוגוסט 1960. שווייץ הכירה בעצמאותה של בנין בעת הכרזת עצמאותה בשם "ממלכת דהומיי", ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים באותה השנה.
היחסים נוהלו בעבר מהשגרירות השווייצרית באביג'אן (חוף השנהב), לאחר מכן מהשגרירות השווייצרית באבוג'ה (ניגריה) ומנוהלים על ידי השגרירות השווייצרית באקרה (גאנה).
בשנת 1964 כוננה בנין קונסוליה בעיר ז'נבה שבשווייץ.
מאז עצמאות בנין, שתי המדינות עובדות ביחד בתחום התפתחותה של בנין.
שיתוף הפעולה הזה נעשה אינטנסיבי ופורמלי מאז חתימת הסכם שיתוף פעולה בשנת 1981. בשנת 1983 פתחה שווייץ משרד שיתוף פעולה ייצוגי בעיר קוטונו.
בשנת 2011 חגגו בבנין את תחילת המעורבות השווייצרית במדינה באירועים בערים קוטונו ופאראקו.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו בבנין שמונים ושישה אזרחים שווייצרים.
בשנת 2007 ביקרה מישלין קלמי-רה בבנין ונפגשה עם נשיא בנין תומאס בוני-יאיי.
בשנת 2017 נרשם ביקור רם דרג נוסף כאשר נשיאת שווייץ דוריס לויטהרד ביקרה בבנין במסגרת ביקור רשמי ונפגשה עם נשיא בנין פטריס טאלון.
בנין אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
בנין מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ז'נבה.
שווייץ אינה מיוצגת בבנין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
שווייץ מיוצגת בבנין באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בעיר קוטונו.
יחסי בנגלדש–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים.
על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים עקב היותה של בנגלדש מועדפת לשיתוף פעולה למען האצת התפתחות המדינה.
בנגלדש קיבלה לראשונה את עצמאותה מפקיסטן בשנת 1971 וכוננה את יחסיה הדיפלומטיים עם שווייץ בשנת 1972. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתמקדים בעיקר בנושא האצת הפיתוח של בנגלדש.
בשנת 1976, נחתם הסכם בין שווייץ לבין בנגלדש בנושא שיתוף פעולה טכנולוגי ובשנת 1981 נפתח משרד שיתוף פעולה ייצוגי שווייצרי בבירת בנגלדש, דאקה.
עד אז, שווייץ האמינה את שגרירותה שבניו דלהי, בירת הודו הסמוכה, על בנגלדש.
הקשרים הכלכליים בין בנגלדש לשווייץ נהפכו לאינטנסיביים באמצע שנות התשעים של המאה העשרים.
מספר הסכמים כלכליים נחתמו בין שתי המדינות.
ההתפתחות המהירה של ענפי הטקסטיל והכימיקלים בבנגלדש הפכו את המדינה לאטרקטיבית יותר עבור משקיעים שווייצרים.
בנגלדש אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
בנגלדש מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
שווייץ מיוצגת בבנגלדש בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בדאקה, בירת המדינה.
יחסי בנין–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין ממלכת ספרד.
ספרד כוננה את יחסיה הדיפלומטיים עם הרפובליקה של בנין, שנקראה אז בשם דהומיי, ב-25 במרץ 1966. היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות הם יחסים לבביים וידידותיים ללא בעיות ותקריות מיוחדות שעלולות להעיב על קרבת היחסים.
בין שתי המדינות יש דיאלוג פוליטי קבוע המלווה בביקורים רמי דרג מצד הרשויות הספרדיות והבניניות.
נשיא בנין ביקר לראשונה בספרד בשנת 2009 ושר החוץ הספרדי ביקר לראשונה בבנין ביולי 2014.
הרשויות הבניניות הכירו לא פעם תודה לרשויות הספרדיות על הסיוע והעזרה ההומניטרית שהעניקו בתחומים רבים.
בין שתי המדינות קיים מסחר רחב יחסית שיכול להגיע לעשרות מיליוני דולרים של סחר כללי בשנה.
בנין אינה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות.
בנין מיוצגת בספרד בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: מדריד (בירת המדינה), וברצלונה.
בנין האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על ספרד.
ספרד אינה מיוצגת בבנין בדרג השגרירות.
ספרד מיוצגת בבנין בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקוטונו, בירת המדינה.
ספרד האמינה את שגרירותה שבאבוג'ה, בירת ניגריה הסמוכה, על בנין.
יחסי בנין–רוסיה הם מערכת היחסים בין שתי המדינות, בנין ורוסיה.
ברית המועצות הכירה ברפובליקה של דהומיי כמדינה עצמאית וריבונית ב-18 באוגוסט 1960, ויחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-4 ביוני 1962. החל מ-24 ביולי 1962 התנהלו יחסים דיפלומטיים בין המדינות דרך השגרירות הסובייטית בטוגו, עד ה-1 בפברואר 1966, אז מונה השגריר הסובייטי הראשון בבנין, אלכסנדר ניקיטיץ' אברמוב.
היחסים בין שתי המדינות היו בתחילה מינימליים, עם זאת, יחסי הגומלין הסובייטיים עם המדינה התגברו לאחר עלייתו של מתיו קרקו לשלטון בהפיכה באוקטובר 1972, ואשר הכריז בשנת 1974 כי דהומי תעבור למסלול מרקסיסטי-לניניסטי.
זה הביא את ברית המועצות להיות בעלת הברית הפוליטית העיקרית של קרקו במישור הבינלאומי.
הצי הסובייטי ביצע גיחות נמל תקופתיות לקוטונו, שם בין 1953 ל-1980 הם בילו בסך הכל 462 ימי ספינה בבירה.
בנובמבר 1986 יצא קריקו לביקור ממלכתי בברית המועצות ונפגש עם מיכאיל גורבצ'וב.
במהלך הביקור נחתמה הצהרת ידידות ושיתוף פעולה.
ב-9 בינואר 1992 הכירה בנין בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות, לאחר התפרקות ברית המועצות.
לרוסיה יש שגרירות בקוטונו, ולבנין שגרירות במוסקבה.
יחסי בנגלדש–רוסיה הם יחסי החוץ בין בנגלדש לרוסיה.
רוסיה מחזיקה בבנגלדש שגרירות בדאקה וקונסוליה כללית בצ'יטונג, בעוד שבנגלדש מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.
היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לבנגלדש כוננו ב-25 בינואר 1972. יחסים אלה המשיכו עם רוסיה כמדינת היורשת של ברית המועצות.
ברית המועצות הייתה תומכת חזקה בלוחמי החופש הבנגלי במהלך מלחמת העצמאות של בנגלדש וסיפק סיוע נרחב, מתוך הכרה בכך שעצמאות בנגלדש תחליש את עמדת יריבותיה - ארצות הברית וסין.
בנובמבר 1971, השגריר הסובייטי בפקיסטן, אלכסיי רודיונוב, מסר הודעה סודית, שבה הזהיר את פקיסטן כי "היא תצא למסלול אובדני אם היא תביא להעלאת המתחים בתת-היבשת.
היחסים עם ברית המועצות היו לבביים בשנים שלאחר העצמאות.
ברית המועצות תמכה בפעולות הודיות לסיוע במלחמת העצמאות, ואחרי המלחמה הצי הסובייטי שלח אסדה צפה לבנגלדש לפינוי מוקשים פקיסטנים מנמלי צ'יטגונג וחלנה.
לאחר העצמאות קיבל חיל האוויר החדש של בנגלדש תרומה משמעותית מברית המועצות.
בין המטוסים נמסר היו עשרה מטוסי מיג-21 MFS ושני מטוסי מיג-21UMS.
במרץ 1972 ביקר ראש ממשלת בנגלדש, השייח מוג'יבור רחמן, במוסקבה, בין היתר כדי להודות למדינה הסובייטית על תמיכתה בתנועת השחרור של בנגלדש בשנת 1971.
לאחר ההפיכה של 1975 בבנגלדש, היחסים עם ברית המועצות התקררו במהירות.
המשטרים הצבאיים של זיא וארשאד הדגישו את המדיניות הסוציאליסטית ונאלצו לקשור קשרים הדוקים יותר עם ארצות הברית, מדינות ערב, פקיסטן והרפובליקה העממית של סין - שכל אחת מהן הייתה רחוקה מדינית מברית המועצות.
בנגלדש גינתה את התמיכה הסובייטית בהתערבות צבאית וייטנאמית בקמבודיה, ובנגלדש גם התנגדה נחרצות להתערבות הצבאית הסובייטית בשנת 1979 באפגניסטן יחד עם מדינות מערביות ואסלאמיות אחרות.
בשנת 1989 דורגה ברית המועצות במקום ה-14 מבין תורמי הסיוע לבנגלדש.
הסובייטים התמקדו בפיתוח כוח חשמל, גז טבעי ונפט, ושמרו על יחסי תרבות פעילים עם בנגלדש.
הם מימנו את תחנת הכוח התרמית Ghorasal, הגדולה בבנגלדש.
נקודת שפל ביחסי בנגלדש-ברית המועצות הגיעה לאחר גירוש תשעה דיפלומטים סובייטים מדאקה בדצמבר 1983 ובינואר 1984 על ידי המשטר הצבאי הלא פופולרי של הגנרל ארשאד.
בשנת 2009 ביקר ראש ממשלת בנגלדש, שק הסינה ואזד בסנקט פטרבורג, ונפגש עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
בינואר 2013 פגש שוב שק הסינה ואזד את נשיא רוסיה פוטין במוסקבה.
בשנת 2012 חתמו שתי המדינות על שני מזכרי הבנה עיקריים, אשר יקלו עוד יותר על שיתוף הפעולה בין המדינות בפיתוח מגזר הכוח הגרעיני בבנגלדש.
רוסיה ביצעה מאמץ מכירות צבאי בבנגלדש והצליחה בעסקה של 124 מיליון דולר של מכירת שמונה מטוסי קרב מיג-29.
יחסי בנגלדש–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין ממלכת תאילנד.
לתאילנד שגרירות בדאקה, אותה פתחה ב-1974, ואילו לבנגלדש שגרירות בבנגקוק, שנפתחה ב-1975.
שתי המדינות כוננו ביניהן יחסים דיפלומטיים ב-5 באוקטובר 1972. בשנת 1974 תאילנד פתחה את השגרירות שלה בדאקה ושנה מאוחר יותר בנגלדש פתחה את השגרירות שלה בבנגקוק.
ב-29 בינואר 1982 חתמו תאילנד ובנגקוק על הסכם להקמת נציבות משותפת לשיתוף פעולה, שעורכת ועידות אחת לשנה.
הנסיכה התאילנדית סירינדהורן ערכה שלושה ביקורים בבנגלדש בפברואר 2010, דצמבר 2011 ומאי 2018.
בשנת 2012 שתי המדינות ציינו 40 שנה לייסוד היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
לכבוד המאורע, ראש ממשלת תאילנד יינגלאק צ'ינוואט ערכה ביקור רשמי בבנגלדש בדצמבר אותה שנה.
לאורך השנים ניכר מאמץ לחזק את היחסים הכלכליים בין המדינות, ועלו הצעות מצד בנגלדש שמטרתן להרחיב את השפעתה של תאילנד על הכלכלה שלה.
שר האוצר של בנגלדש פארוק חאן אמר ב-2009 כי תאילנד עדיין יכולה להגדיל את תרומתה לכלכלה של בנגלדש.
בשנת 2015 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-900 מיליון דולר.
עיקר הסחורות שבנגלדש ייבאה מתאילנד כללו פלסטיק, מלח, גופרית, ליים, טיח וצמנט; עיקר הסחורות שתאילנד ייבאה מבנגלדש כללו פריטי לבוש וציוד אופטי.
יחסי בנין–האיטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין רפובליקת האיטי.
האיטי ובנין מקיימות יחסים דיפלומטיים כאשר ישנה שגרירות האיטית לא תושבת לבנין.
בנין פינתה את כל אזרחיה והדיפלומטים שלה מאדמת האיטי בשנת 2010 בעקבות רעידת האדמה בהאיטי.
בנין תרמה 32 שוטרים לכוח המשימה למען העזרה להאיטי.
שתי המדינות חולקות היסטוריה תרבותית ענפה בעקבות סחר העבדים האטלנטי והייבוא להאיטי שהתקבל כתוצאה מכך.
החברה בהאיטי מאמינה בחלקה בוודו בעקבות השפעה תרבותית מאזור בנין.
בעקבות רעידת האדמה התפללו אזרחי בנין תפילות רבות למען הקורבנות והניצולים בהאיטי.
בנין אינה מיוצגת בהאיטי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
האיטי אינה מיוצגת בבנין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי ברבדוס–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה של קוריאה.
בין ברבדוס לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-15 בנובמבר 1977. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
אוקטובר 2018 - ג'רום וולקאט, שר החוץ של ברבדוס
ברבדוס אינה מיוצגת בקוריאה הדרומית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קוריאה הדרומית אינה מיוצגת בברבדוס בדרג השגרירות.
קוריאה הדרומית מיוצגת בברבדוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בברידג'טאון, בירת המדינה.
קוריאה הדרומית האמינה את שגרירותה שבפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו הסמוכה, על ברבדוס.
יחסי בנין–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין יפן.
בין רפובליקת בנין לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין לבין יפן כוננו באופן רשמי לראשונה ב-1 באוגוסט 1960 עם הכרתה של יפן בעצמאותה של בנין.
פטריס טאלון, נשיא בנין (אוגוסט 2019, אוקטובר 2019)
בנין מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפן מיוצגת בבנין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקוטונו, בירת המדינה.
יחסי ברבדוס–צ'ילה הם יחסי חוץ בין הרפובליקה של צ'ילה לבין ברבדוס.
שתי המדינות חברות ב וארגון מדינות אמריקה.
כמו כן, היחסים בין שתי המדינות מעוגנים כחלק מיחסי צ'ילה עם מדינות הקהילה הקריבית (Caricom), שברבדוס היא חלק ממנה.
שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים ב-3 באוקטובר 1967. שתי המדינות חתמו על הסכמים לפטור מאשרות דיפלומטיות (2009) והסכם על שירותי אוויר (2010).
לגבי ביקורים ממלכתיים בין מנהיגי שתי המדינות, בשנת 2005 ערך נשיא צ'ילה ריקארדו לאגוס ביקור בברבדוס.
כמו כן, בשנת 2017 הנשיאה מישל בצ'לט ביקר בברבדוס במסגרת סיור במרכז אמריקה ובקריביים, שם נפגשה עם המושל הכלכלי פיליפ גריבס ואז עם ראש ממשלת ברבדוס פרוינדל סטיוארט.
בשנת 2016 הסתכם הסחר ב-2.3 מיליון דולר, ונותר יציב בחמש השנים האחרונות, אם כי הוא מורכב כמעט לחלוטין מיצוא של צ'ילה לאומה הקריבית.
המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה לברבדוס היו תכשירים לייצור משקאות, עצים מחטניים, יין וחלב מרוכז, בעוד שברבדוס מייצאת לצ'ילה בעיקר מכשירים רפואיים, מוצרים כימיים ובגדים.
ברבדוס מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בקראקס, ונצואלה.
צ'ילה מיוצגת ברבדוס באמצעות שגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בברידג'טאון.
יחסי ברבדוס–הממלכה המאוחדת הם היחסים בין ברבדוס לבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד (בריטניה).
הקשרים ההיסטוריים בין שתי המדינות ארוכים ומורכבים, כולל התיישבות, פוסט-קולוניאליזם ויחסים דו-צדדיים מודרניים.
שתי המדינות קשורות ביניהן דרך היסטוריה משותפת המשתרעת על פני 339 שנים (1627–1966).
מאז עצמאותה של ברבדוס, המדינות ממשיכות לחלוק קשרים דרך חבר העמים הבריטי, והן אף חלק מממלכות חבר העמים הבריטי ברחבי העולם המקיימות שיתוף פעולה הדוק באמצעות אוניה פרסונלית של אותו ראש מדינה, המלכה אליזבת השנייה כמונרך.
ברבדוס הייתה אחת היישובים האנגלים העתיקים ביותר באיי הודו המערבית, והייתה שנייה רק לסנט קיטס אם כי בניגוד לסנט קיטס ברבדוס מעולם לא החליפה ידיים.
היישוב האנגלי הראשון קרוב להולטאון בברבדוס הוקם 74 שנים לפני שפעולות האיחוד יצרו את ממלכת בריטניה הגדולה.
בשנת 2016 בירך ראש ממשלת בריטניה את ברבדוס לרגל 50 שנה לעצמאות, והביע רצון להמשך "שותפות מתמשכת" צמודה בין המדינות.
הנציבות העליונה הבריטית בברידג'טאון הוקמה בשנת 1966. במקביל, נציבות עליונה של ברבדוס ממוקמת בלונדון.
היחסים ההיסטוריים בין ברבדוס לבריטניה מקורם במאה ה-17. בהפלגה מברזיל תבע קפטן ג'ון פאוול את ברבדוס על שם אנגליה בשנת 1625. עם שובו לאנגליה הורה מעסיקו סר ויליאם קורטן לג'ון פאוול לחזור לברבדוס עם מתיישבים.
ספינתו של ג'ון פאוול חזרה לאנגליה לאחר שלא איתרה את האי בהצלחה.
הפלגה שנייה שהובלה אז על ידי קפטן (האח) הנרי פאוול בשנת 1627 הצליחה.
קבוצה של 80 מתיישבים אנגלים (יחד עם 12 עבדים אפריקאים שנתפסו מהספרדים בים), הקימה את ההתיישבות האירופית הקבועה הראשונה באי ברבדוס ב-17 בפברואר 1627 בעיירה הולטאון של ימינו, סנט ג'יימס.
ברבדוס הפכה ל"מושבה קניינית" של קורטן, עד שנחשפה תביעה על האי על ידי ג'יימס היי, הרוזן הראשון מקרלייל שהוכיח כי מלך צ'ארלס הראשון של אנגליה העניק לו בפועל תואר למושבה.
מההתיישבות האירופית הראשונה בסנט ג'יימס טאון (ששמה שונה מאז), ועד לעצמאות ברבדוס בשנת 1966, האי נותר האי הקריבי היחיד שמעולם לא החליף ידיים בקרב מדינות אירופה בעקבות ההתיישבות.
עם התפתחותה המוקדמת של חקלאות קנה סוכר, ברבדוס הפכה לאחת העשירות במושבות אנגליה בעולם.
מיקומה המזרחי הרחוק של ברבדוס הפך את המושבה למרכז מסחרי מרכזי לסחר טרנס-אטלנטי במיוחד עם העיר הבריטית בריסטול.
בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 שימשה ברבדוס גם כאחת מנקודות החיבור העיקריות בקו האדום של האימפריה הבריטית.
אף על פי שלברבדוס היו קשרים חזקים עם בריטניה מאז ההתיישבות האירופית הראשונה, בריטניה קשורה יותר ויותר לאיחוד האירופי לסחר.
זה הביא את ברבדוס ומדינות אחרות לשעבר של מדינות איי הודו המערבית הבריטיים לחפש שווקים חדשים להרחבת סחר ביבשת אמריקה.
ככאלה יחסי המסחר, הפיננסים והתרבות עם הגושים הנפרדים הללו הפכו לדומיננטיים יותר ויותר.
ממשלת בריטניה איחדה כמה מהנציבויות העליונות שלה עם מספר גדול של משרדי מזרח הקריביים שהעבירו תפקידים למשרד בברידג'טאון.
כממלכות חבר העמים, שתי המדינות חולקות מלוכה, המלכה אליזבת השנייה, ושתיהן חברות מלאות באו"ם, בחבר העמים, באגודה הפרלמנטרית של חבר העמים ובאסיפה הפרלמנטרית המשותפת של האיחוד האירופי, האיים הקריביים והפסיפיקיים.
ברבדוס הודיעה שהיא תהפוך לרפובליקה עד נובמבר 2021, כדי להשאיר את 'העבר הקולוניאלי מאחור'.
המבקרים טוענים שהמהלך התרחש בין השאר משום שסין הפעילה לחץ על ברבדוס.
הבנק המרכזי של ברבדוס הוא אחד מכמה גופים כספיים שמדפיסים את שטרותיו באמצעות דה לה רו האנגלי.
בשנת 2011 הנציב העליון הבריטי לברידג'טאון אמר כי: "היחסים עם בריטניה וברבדוס הם חזקים וחיוביים ביותר והקשרים נותרים הדוקים.
זו מערכת יחסים טובה וחמה וברבדוס נותרה היעד הנבחר לבריטניה."
בשנת 2012 שר המדינה בבריטניה לאיים הקריביים העצמאיים במשרד החוץ וחבר העמים, הנרי בלינגהאם, אמר: "ברבדוס היא האי שאיתו יש לבריטניה את היחסים החזקים והטבעיים ביותר; יש רמה מסוימת של אמון ושיתוף פעולה בין שתי מדינות."
בשנת 2008 היצוא הבריטי לברבדוס עמד על 38.0 מיליון ליש"ט.
זה הציב את ברבדוס כשוק הייצוא הרביעי בגודלו באזור.
לאחר שנים של משא ומתן תאגיד השידור הבריטי נכנס מחדש לשוק הרדיו הברבדיאני על ידי השקת תחנת ממסר FM בנובמבר 2009.
בשנת 2011, שר החוץ הבריטי, ג'רמי בראון, ביקר בברבדוס כדי להיפגש עם שרי ממשלה שונים וכן לקדם עסקים בבריטניה מתחום התיירות השוכן בברבדוס.
לאחר הפגישה מר בראון הצהיר כי ממשלת בריטניה מבינה את חששות ממשלת ברבדוס בנוגע לחובת הנוסעים האוויריים (APD) ואת השפעתה האפשרית על התיירות עם ברבדוס; בראון המשיך ואמר כי תוצאות העניין יפורסמו בתקציב השנתי לבריטניה ב-23 במרץ.
באופן היסטורי, הממלכה המאוחדת שמרה על נוכחות צבאית חזקה באי ברבדוס.
הכוחות האימפריאליים הראשונים שנחתו בברבדוס היו כוחותיו של סר ג'ורג' איישוק בשנת 1651. מאז הוקמה מיליציה ומספר מגדלי שמירה (כמו תחנת האותות של גבעת היל) הוצבו אסטרטגית לאורך נקודות השיא של האי כדי לאתר ולהעביר במהירות כל מעשי תוקפנות או ניסיונות פלישה לעבר המושבה.
לאחר מכן בשנת 1780, פיקוד קבוע יותר של חיילים קיסריים הוצב בברבדוס עד 1906. חיילים אלו הוצבו בחלקים הדרומיים של האי בסוואנה גאריסון סנט אן בסנט מייקל, אזור שהיווה את אחד הגריזונים העתיקים שהוקמו בכל חצי הכדור המערבי.
במהלך מלחמות העולם הראשונה והשנייה לחמו אנשי שירות ברבדיים רבים במאמץ המלחמתי הבריטי.
נקודה מהוגה ארוכה של חברי שתי הממשלות הייתה התכתבויות ששלחו ברבדוס למשרד המושבות בלונדון.
במברק מיום 6 באוגוסט 1914 כתבו פקידים ברבדיים: "המשך, אנגליה.
ב-3 בספטמבר 1939 (היום בו הכריזו בריטניה וצרפת מלחמה על גרמניה הנאצית), המברק הראשון שהגיע לווייטהול הגיע מברבדוס והכיל בפשטות: "ברבדוס איתך."
ברבדוס ובריטניה ממשיכים בהיסטוריה הארוכה של שיתוף פעולה בענייני ביטחון.
כיום תפקיד זה התפתח לעבר התמודדות עם: סמים, פשע והלבנת הון.
כוח ההגנה של ברבדוס והנחתים המלכותיים עדיין מקיימים ברית בין היחידות הצבאיות שלהם.
ממשלת בריטניה מבססת את צוות הייעוץ וההכשרה הצבאי הבריטי (BMATT) במדינות ברבדוס ואנטיגואה וברבודה.
בשנים האחרונות מספר גדל והולך של אזרחים בריטים עברו להתגורר בברבדוס.
סקר שנערך על ידי תאגיד השידור הבריטי (BBC) מצא כי ישנם כ-27,000 בני אדם המזוהים כאזרחים בריטים המתגוררים בברבדוס.
הדירוג הציב את ברבדוס כשלישית ביבשת אמריקה מבחינת תושבי בריטניה (מאחורי ארצות הברית וקנדה).
סקרים אחרים הראו כי אזרחים בריטים מהווים 75–85 אחוזים משוק הבית השני של ברבדוס.
מפקד האוכלוסין בבריטניה בשנת 2001 הראה כי מעל 21,000 אנשים ילידי ברבדוס המתגוררים בבריטניה (הפזורה הגדולה ביותר שנולדה בברבדוס על פני כדור הארץ).
הם מהווים את הקבוצה האפרו-קריבית השנייה בגודלה בבריטניה.
יחסי ברבדוס–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ברבדוס וספרד.
לפני תצפיותיו של קמפוס ב-1536 וב-1550, מתארים כותבי הימים הרשמיים של הודו המערבית כי המשלחות הקולומביאניות חקרו אזורים מבודדים אלה מוקדם וכי משלחות אלו או הנגזרות שלהם כבר כללו את מערך האיים הקריביים כחלק מכתר ספרד לפני מסעות הכוכבים.
בפרק הזמן שבין 1536 ל-1662 היא נכבשה גם על ידי הפורטוגלים, והמחלוקת על האיים הייתה עם האנגלים מאז 1620.
עד קיץ 2012 עבד מרצה הסוכנות הספרדית לשיתוף פעולה בינלאומי (AECID) באוניברסיטת הודו המערבית (UWI) בברבדוס, לימד ספרדית וארגן תוכנית להחלפת סטודנטים ברבדיים וספרדים.
החל משנת 2015, הרצאה ספרדית זו תושק שוב עם אוניברסיטת ברבדוס.
ברבדוס מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בבריסל.
ספרד מיוצגת בברבדוס באמצעות שגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בברידג'טאון.
יחסי בנגלדש-רואנדה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקת רואנדה.
שתי המדינות חברות בתנועה לא מתואמת, ה-G77 וחבר העמים הבריטי.
בשנת 1994 סיפקה בנגלדש כ-900 חיילים שומרי שלום, כולל חיילים ואנשי רפואה לרואנדה כדי לסייע בשמירת השלום במהלך רצח העם ברואנדה, אחת מיותר מ־40 מדינות שעשו זאת.
בשנת 2012 משלחת מבנגלדש נשלחה לרואנדה.
באותה תקופה רואנדה ביקשה השקעה מאנשי עסקים בנגלדשיים.
רואנדה ממוקמת במיקום אסטרטגי במרכז אפריקה שתבטיח גישה קלה יותר לעסקים בנגלדשיים למרכז אפריקה.
בשנת 2015 רואנדה הביעה תקוותה לחיזוק הקשרים עם בנגלדש.
בתגובה, בנגלדש הבטיחה לארגן ביקור ברואנדה ברבעון הראשון של 2015 כחלק מהמאמץ המתמשך לחזק את הקשרים בין שתי המדינות.
רואנדה רואה בבנגלדש כשותפה לפיתוח תעשיית הטקסטיל ופיתוח שמירת השלום באפריקה.
יחסי בנין–צרפת הם יחסי החוץ בין בנין וצרפת.
ב קמה בדרום בנין ממלכת דהומיי, שהתקיימה עד לתבוסתה הסופית בידי האימפריה הקולוניאלית הצרפתית ב-1894. עד המאה ה-19 היוותה דהומיי מרכז חשוב של סחר העבדים האטלנטי.
בשנת 1899 האזור צורף למושבות אפריקה המערבית הצרפתית.
לאחר עצמאותה כוננה בנין יחסים דיפלומטיים עם צרפת.
נשיא צרפת עמנואל מקרון קיבל את נשיא בנין פטריס טאלון בארמון האליזה ב-6 במרץ 2018. שר המדינה ז'אן-בטיסט למואן ביקר בקוטונו בין התאריכים 14 עד 16 בפברואר 2018. שרת הספורט לורה פלסל ביקרה בבנין בין 26 ל-29 ביולי 2018.
הנשיא פרנסואה הולנד קיבל את הנשיא טאלון שלוש פעמים בשנת 2016 (אפריל, יולי ודצמבר) וביקר בקוטונו ב-2 ביולי 2015 בהזמנת עמיתו הבניני.
ביקורי שרים מתקיימים גם באופן קבוע.
שרי המדינה אנדרה ואליני וז'אן-מארי לה גן ביקרו בקוטונו במאי 2016, ואילו שר החוץ של בנין, אורליאן אגבנונסי , התקבל על ידי מקבילו ז'אן-מארק ארו בפריז במרץ 2017.
הסחר בין צרפת לבנין מאופיין ביבוא צרפתי מוגבל (2.4 מיליון אירו בשנת 2018), המורכב בעיקר ממוצרי חקלאות ותוצרת מזון חקלאית מועטה.
לכן לצרפת יש עודף סחר של 220.2 מיליון אירו.
היצוא הצרפתי הסתכם ב-222.7 מיליון אירו בשנת 2018. הייצוא המסורתי הצרפתי הוא תרופות ועופות.
בבנין קיימים כ-40 עסקים צרפתים.
הם מרוכזים בתחומי הלוגיסטיקה, הבנייה והבנקאות ומעסיקים ישירות בין 4,000 ל-4,500 עובדים.
בנין מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
צרפת מחזיקה בבנין שגרירות בקוטונו.
יחסי בנין–גרמניה הם יחסי החוץ בין בנין וגרמניה.
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם בנין בשנת 1962, כשהדגש הוא על שיתוף פעולה בפיתוח.
התמיכה הגרמנית זוכה להערכה רבה בבנין.
במשא ומתן הבין-ממשלתי באוקטובר 2019 התחייבה גרמניה כ-60 מיליון אירו לפרויקטים דו-צדדיים בין השנים 2019–2020, בנוסף לכ-19 מיליון אירו שסופקו לבנין במסגרת פרויקטים גלובליים.
שיתוף פעולה דו-צדדי מתבצע בהתאם לתוכנית הפיתוח הלאומית שאומצה בשנת 2018. שלוש העדיפויות העיקריות הן ביזור ופיתוח מקומי; מי שתייה, ניהול מים, תברואה וניהול פסולת מוצקה; וביטחון תזונתי וחקלאות.
לפיתוח החקלאי יש חשיבות רבה בהפחתת העוני.
מומחים גרמנים מייעצים לממשלה ליישום האסטרטגיה החקלאית הלאומית, במטרה לתמוך בביטחון המזון.
במקביל, רשתות הערך המוסף של מוצרים חקלאיים (כותנה, שיאה, אגוזי קשיו, אורז וכו') נתמכות ברחבי בנין.
היקף הסחר בין גרמניה לבנין הוא צנוע.
הסחר הדו-צדדי עם גרמניה עלה שוב מעט בשנת 2018. גרמניה ייצאה סחורות בשווי 39.598 מיליון אירו לבנין וייבאה סחורות בשווי 793,000 אירו; בנין דורגה אז במקום ה-154 כשותף ליצוא ובמקום ה-188 כשותף לייבוא עבור גרמניה.
למגזר הפרטי בגרמניה אחזקה ברובם בחברה המקומית CIMBENIN באמצעות חברת בת נורווגית של היידלברגמנט.
DHL פועלת שם גם מאז 1984.
בנין אינה מיוצגת בגרמניה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
גרמניה מחזיקה בבנין שגרירות בקוטונו.
יחסי בנין–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין בנין והממלכה המאוחדת.
במהלך המאה ה-17 החלו סוחרים בריטים לפקוד את חוף העבדים, אשר נכלל בשטחי בנין של ימינו, משם קנו עבדים אשר הובלו לברזיל ולארצות הברית, כחלק מסחר העבדים האטלנטי.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962, זמן קצר לאחר שבנין קיבלה את עצמאותה מצרפת.
בריטניה מחזיקה בבנין באמצעות שגרירותה באקרה, גאנה.
בנין אינה מיוצגת בבריטניה לא באמצעות דרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי בנין–קניה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין רפובליקת בנין ורפובליקת קניה.
שתי המדינות חברות באיחוד האפריקאי ובאומות המאוחדות.
ב-2017, נשיא בנין פטריס טאלון היה הנשיא הראשון שביקר בניירובי, בירת קניה.
הוא דיבר עם הנשיא אוהורו קניאטה ושתי המדינות החליטו לפתוח את שיתוף הפעולה ביניהן.
שתי המדינות נהנות מיחסים חברותיים.
הסחר בין שתי המדינות מוערך כמיליון עד מיליון וחצי דולרים בשנה.
רוב הייצוא מקניה לבנין הוא תרופות, יוטה ומוצרי טקסטיל אחרים.
לבנין אין ייצוג כלשהו בקניה.
קניה מיוצגת בבנין על ידי שגרירותה באבוג'ה, ניגריה.
יחסי בנגלדש–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין ממלכת שוודיה.
לבנגלדש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה שגרירות בדאקה.
שוודיה הייתה אחת המדינות הראשונות להכיר בעצמאותה של בנגלדש מפקיסטן ב-1971. כיום, יחסי שתי המדינות מבוסס בעיקר על שיתוף הפעולה ביניהן ומסחר נרחב.
בנגלדש הפכה ליעד עבור עסקים ותעשייה שוודית.
יותר מ-50 חברות שוודיות, בעיקר חברות אופנה ותעשיית טקסטיל, פועלות בבנגלדש.
שיתוף הפעולה בין שתי המדינות התחיל מיד לאחר עצמאותה של בנגלדש בשנת 1971. שוודיה ובנגלדש משתפות פעולה בנושאים כגון: זכויות האדם, דמוקרטיה, שינוי האקלים והסביבה, צמצום העוני, בריאות ובעיות פליטים.
ב-15 עד ה-16 ביוני 2017 ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד ביקרה בשוודיה ונפגשה עם ראש ממשלת שוודיה סטפן לוון.
סגנית ראש ממשלת שוודיה, איזבלה לובין , ביקרה בבנגלדש בנובמבר 2014. שרת החוץ השוודית לשעבר מרגוט ולסטרם ביקרה בדאקה ב-2017.
השגרירות היא גם הנציגות הבנגלית בנורווגיה ובפינלנד.
יחסי ברבדוס–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין ברבדוס למדינות המקסיקניות המאוחדות.
שתי המדינות חברות באיגוד המדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
ברבדוס ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-11 בספטמבר 1972. היחסים בין שתי המדינות התקיימו בעיקר בפורומים רב-צדדיים.
בינואר 1984, מקסיקו פתחה קונסוליית כבוד בברידג'טאון.
במאי 2002, ראש ממשלת ברבדוס אואן ארתור ביקר במקסיקו כדי להשתתף בפסגת הקונצנזוס של מונטריי שהתקיימה בעיר מונטריי שבצפון מקסיקו.
ביוני אותה שנה, ביקר שר החוץ המקסיקני חורחה קסטניידה גוטמן בברבדוס כדי להשתתף בעצרת הכללית ה-32 של ארגון מדינות אמריקה שהתקיימה בברידג'טאון.
בפברואר 2010 ביקר ראש ממשלת ברבדוס דייוויד תומפסון בקנקון כדי להשתתף בפסגת מקסיקו-הקהילייה הקריבית (CARICOM).
במאי 2012, נשיא מקסיקו פליפה קלדרון ביקר בברבדוס כדי להשתתף בפסגת הקהילייה הקריבית בברידג'טאון.
ביוני 2014, הוענק לקונסול הכבוד של מקסיקו בברבדוס, סר טרבור קרמייקל, את העיטור הגבוה ביותר של מקסיקו לזרים, מסדר הנשר האצטקי על ידי שר החוץ המקסיקני חוסה אנטוניו מיד.
הפרס הכיר בתפקידו הבולט של סר טרבור בפעילות לקידום עסקים, תרבות ותיירות בין ברבדוס למקסיקו, כמו גם במתן רמה יוצאת דופן של תשומת לב קונסולרית.
מדי שנה, ממשלת מקסיקו מציעה מלגות לאזרחי ברבדוס ללימודי תואר שני במוסדות להשכלה גבוהה במקסיקו.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים, כגון הסכם על שיתוף פעולה מדעי וטכני (1995) והסכם למניעת כפל מס ומניעת העלמת מס בענייני מס הכנסה (2008).
בשנת 2018, הסחר בין ברבדוס למקסיקו הסתכם ב-12 מיליון דולר.
היצוא העיקרי של ברבדוס למקסיקו כולל: נחשולי מתח, נייר, גומי מגופר ושנאים חשמליים.
היצוא העיקרי של מקסיקו לברבדוס כולל: מקררים ומקפיאים; מסכים ומקרנים; מכונות כביסה וייבוש; טלפונים וטלפונים ניידים; ותנורים.
בין 1999 ל-2017, ההשקעה הישירה של ברבדוס במקסיקו הסתכמה ב-76 מיליון דולר.
במקסיקו פועלות 35 חברות ברבדיות.
החברה הרב-לאומית המקסיקנית Cemex פועלת בברבדוס.
ברבדוס מיוצגת במקסיקו על ידי השגרירות שלה בוושינגטון די.
מקסיקו מיוצגת בברבדוס על ידי השגרירות שלה בפורט אוף ספיין, בירת טרינידד וטובגו, ומחזיקה קונסוליית כבוד בברידג'טאון.
יחסי ברבדוס–סין הם היחסים הדו-צדדיים בין ברבדוס והרפובליקה העממית של סין.
לאחר שברבדוס הפכה לעצמאית, היא כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין ב-1967, אולם היא ניתקה ב-1977 את היחסים עמה.
לאחר מכן, ברבדוס כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין ב-30 במאי 1977. סין העניקה סיוע לברבדוס, כגון סיוע בבניית אצטדיון גארפילד סוברס ועוד.
מאז 2004, סין הנפיקה אשרות ADS לאזרחים שרוצים לנסוע לברבדוס.
לאחר רעידת האדמה בסצ'ואן ב-2008, ראש ממשלת ברבדוס דייוויד תומפסון הלך לשגרירות סין וחתם במו ידיו על ספר התנחומים.
סין וברבדוס הן שתיהן חברות באו"ם, בבנק לפיתוח הקריביים ובקבוצת G77. ב-24 במרץ 2017 חתמו הרפובליקה העממית של סין וברבדוס על הסכם על פטור הדדי לוויזה לדרכונים רגילים, שנכנס לתוקף ב-1 ביוני של אותה שנה.
בשנת 1999, היצוא של סין לברבדוס הסתכם ב-2.035 מיליון דולר, בעוד שהיצוא של ברבדוס לסין הסתכם ב-13,000 דולר; ב-2005, היצוא של סין לברבדוס הסתכם ב-19.19 מיליון דולר, בעוד שהיצוא של ברבדוס לסין הסתכם ב-211,000 דולר.
סין וברבדוס חתמו על הסכם מס ואמנה על קידום הדדי והגנה על השקעות.
ממשלת סין היא המרוויחה העיקרית מהבנק לפיתוח הקריביים שבסיסו בברבדוס.
בשנת 2004, כמה מיזמים סיניים החלו להתערב בתעשיית הבנייה בברבדוס, כולל China State Construction Engineering Corporation ו-ChinaDOS Construction Co., Ltd., והשלימו מספר פרויקטי בנייה בברבדוס.
באוגוסט 2008, פקידים סיניים ופקידים מברבדוס חתמו על הסכם לשיפור הסחירות של היצוא הקריבי לסין.
באוקטובר 2006, נמצא שממשלת ברבדוס לא חתמה על הסכם סעיף 98 עם צבא ארצות הברית לפטור חיילים אמריקנים מחקירה על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי, ובעקבות כך הוטל עליה סנקציות על ידי ארצות הברית.
ממשלת סין סיפקה סיוע כספי לברבדוס.