tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוסף קיימים הבדלים בין מדינות, וההשערה שההבדלים בין מדינות עשויה להתייחס להבדלים תרבותיים הנוגעים לשימוש בפורנוגרפיה ומיניות.
לדוגמה בתרבויות שמרניות יותר ההשפעה של הפורנוגרפיה על אותו אדם היא גבוהה יותר בעקבות חוסר החשיפה של אותה תרבות למיניות עצמה.
השפעות ונזקים הנגרמים מהתמכרות לפורנוגרפיה
התמכרות לפורנוגרפיה עלולה להשפיע על האדם באופן מזיק במספר היבטים שונים בחייו.
בפן האישי, התמכרות זו יכולה להוביל לחוסר אמון הולך וגובר לגבי המסוגלות לנהל את החיים בצורה יעילה אשר לעיתים מלווה בתחושה עמוקה של בושה ובירידה ניכרת בהערכה העצמית.
רגשות שליליים אלו עלולים לזלוג לחיים החברתיים ולגרום לתחושות מוגברות של בידוד ודיסוציאציה הפוגעות בהסתגלות החברתית וביכולת לשמור על מערכות יחסים בריאות.
ההשלכות על מערכות יחסים רומנטיות בפרט נובעות, בין השאר, מתפקוד חברתי לקוי, ציפיות לא מציאותיות של חיי המין וכן מהופעתן של בעיות מיניות המתפתחות בעקבות התמכרות זו.
בנוסף שימוש מוגזם בפורנוגרפיה עשוי לגרום לקשיי ריכוז משמעותיים בעבודה או במהלך הלימודים וכתוצאה מכך עלולה להיות ירידה בביצועיי האדם בתחומים אלו.
יתרה מזאת, התמכרות לפורנוגרפיה יכולה לפגוע גם בתחום הפיננסי, הקשיים שהאדם חווה בעקבות התמכרות זו עלולים להוביל להזנחת אחריות ואף לחובות כספיות.
בסופו של דבר, ההשפעות המצטברות הנובעות מכך עלולות לגרום לפגיעה ואף אובדן של מערכות יחסים, זהות עצמית ורווחה כללית.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (CBT) היא גישה טיפולית בשימוש נרחב לטיפול בין היתר בהתנהגויות ממכרות, כולל התמכרות לפורנוגרפיה.
במקרה זה, מטרת הטיפול ב־CBT היא לעזור לאנשים לזהות ולאתגר מחשבות ואמונות מעוותות הקשורות לצריכת פורנוגרפיה.
על ידי לימוד אסטרטגיות התמודדות ופיתוח התנהגויות בריאות יותר, אנשים יכולים להפחית את הסתמכותם על פורנוגרפיה ולנהל טריגרים שמובילים לצפייה כפייתית.
הדרך לטיפול בהתמכרות לפורנוגרפיה היא בהתמקדות בקבלת חוויות פנימיות, כגון דחפים ורגשות, ללא שיפוט תוך מחויבות לשינוי התנהגות המותאם לערכים האישיים.
על ידי טיפוח וגמישות פסיכולוגית, אנשים יכולים לפתח מערכת יחסים בריאה יותר עם פורנוגרפיה ולהפחית התנהגויות צפייה כפייתיות.
אסטרטגיות מיינדפולנס, כגון מדיטציות ותרגולי מודעות, הראו הבטחה בסיוע ליחידים לנהל תשוקה והתנהגויות אימפולסיביות הקשורות להתמכרות לפורנוגרפיה.
על ידי הגברת המודעות לטריגרים, התערבויות מיינדפולנס יכולות לתמוך באנשים בשבירת מעגל השימוש בפורנוגרפיה כפייתית.
ישנם מחקרים החוקרים את השימוש בתרופות, כגון נלטרקסון ופארוקסטין, בטיפול בהתמכרות לפורנוגרפיה.
נלטרקסון, אנטגוניסט לאופיואידים, עשוי לסייע בהפחתת התשוקות והתנהגויות כפייתיות הקשורות להתמכרות לפורנוגרפיה.
Paroxetine, מעכב ספיגה חוזרת של סרוטונין סלקטיבי (SSRI), נחקר גם על יעילותו הפוטנציאלית בניהול שימוש בעייתי בפורנוגרפיה.
הסקירה מזכירה את היישום של טיפול מבני בטיפול בזוגות המתמודדים עם התמכרות לפורנוגרפיה.
גישות טיפול זוגי מתמקדות בטיפול בדינמיקה בין-אישית, דפוסי תקשורת ובעיות אינטימיות שעשויות לתרום להתמכרות לפורנוגרפיה בתוך מערכת יחסים הזוגית.
על ידי שיתוף בני הזוג בתהליך הטיפול, אנשים עם התמכרות לפורנו יכולים לקבל תמיכה ולטפל באתגרים הבסיסיים של מערכת היחסים.
תוכנית שנים עשר הצעדים – קבוצות תוכנית 12 צעדים בנושא התמכרות למין או פורנו כמו "מכורים לפורנו אנונימיים", "מכורים למין אנונימיים" "סקסוהוליסטים אנונימיים" ודומיהן מציעים פתרון לבעיה.
בתוכנית מכורים מקבלים המלצה לעבוד עם חונך (ספונסר) שהוא מכור בהחלמה שמדריך חבר אחר בפעולות שצריך לעשות כדי להיות בהחלמה.
התהליך נעשה בהגעה לקבוצות, קריאה מספרות, ואחווה מהחברים האחרים בקבוצה.
התמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל היה תמרון צבאי קרקעי ופלישה לשטח מדינת לבנון במסגרת זירת לבנון במלחמת חרבות ברזל, שהחל ב-30 בספטמבר 2024, לראשונה מאז מלחמת לבנון השנייה.
התמרון הוגדר על ידי דובר צה"ל כ"ממוקד ומתוחם" במטרה לפגוע בתשתית ההתקפית של חזבאללה לאורך הגבול ולאפשר את חזרת תושבי הצפון לבתיהם.
התמרון נמשך 57 ימים, עד 27 בנובמבר בו נחתם הסכם ישראל–לבנון 2024, אולם על פי ההסכם כוחות צה"ל נשארו בתוך שטח לבנון למשך 60 יום נוספים.
במהלך התמרון כוחות צה"ל פעלו בכל קו הכפרים הסמוכים לגבול, טיהרו אותם מתשתיות צבאיות של חזבאללה, הרגו את המחבלים ששהו במקום, החרימו אמצעי לחימה והשמידו מבנים ששימשו את הארגון.
כוחות צה"ל שהשתתפו בתמרון כללו 4 אוגדות, שהן אוגדה 98, אוגדה 36, אוגדה 91 ואוגדה 146, כאשר תחת כל אוגדה עברו חטיבות רבות, וכל אוגדה פעלה במרחבים מעט שונים.
כך למשל תחת אוגדה 98 פעלו 3 חטיבות שיחד פעלו בשישה מרחבים, ותחת אוגדה 91 עברו 8 חטיבות והיא פעלה ב-10 מרחבים.
ב-7 באוקטובר 2023 יצאו מספר ארגוני טרור מרצועת עזה, בהובלת גדודי עז א-דין אלקסאם של חמאס, למתקפת פתע על ישראל שכללה מעשי טבח המוני ופשעים נגד האנושות, שבה נרצחו ישראלים ואזרחים זרים.
בתגובה פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל.
כבר למחרת הצטרף ארגון הטרור חזבאללה למערכה והחל בירי תלול-מסלול על ישראל מלבנון, על מנת לרתק כוחות גדולים של צה"ל לצפון, ולהפעיל לחץ על ישראל לסיום המערכה על ידי עקירת עשרות אלפי תושבי קו העימות מבתיהם.
ב-26 באוקטובר החל צה"ל בתמרון קרקעי ברצועת עזה והמלחמה שם נמשכה בעצימות גבוהה עד מאי 2024, ובמהלכה חזית עזה הוגדרה כ"חזית העיקרית" ושאר החזיתות כחזיתות משניות.
בתקופה זו התאפיינה הלחימה בצפון בעימות נמוך עצימות כאשר חזבאללה משגר טילי נ"ט, רקטות ארטילריות וכטב"מים מתאבדים על יישובי הצפון וצה"ל מגיב בתקיפות נקודתיות נגד חוליות שיגור, תקיפות שטח ארטילריות ותקיפות אוויריות על דרום לבנון.
מאוקטובר 2023 ועד אוגוסט 2024 נהרגו למעלה מ-400 פעילי חזבאללה ועוד כמה עשרות פעילי טרור מארגונים שונים, בעיקר חמאס בלבנון.
מנגד, ישראל איבדה 21 חיילים בלחימה ונרצחו 23 אזרחים מירי חזבאללה, כאשר המקרה הבולט ביותר היה פגיעת הרקטה במג'דל שמס שבו נרצחו 12 ילדים, דבר שהוביל לההתנקשות בפואד שוכר.
עד ספטמבר 2024 נמנעה ישראל מלהיכנס באופן גלוי ורשמי קרקעית ללבנון, והסתפקה בתקיפות אוויריות בעצימות נמוכה כתגובה לתקיפות חזבאללה.
ב-17 בספטמבר הגדיר הקבינט המדיני-ביטחוני את השבת תושבי הצפון לבתיהם כאחד מיעדי המלחמה הרשמיים.
באותו יום פתחה ישראל במבצע סייבר שכלל פיצוץ אלפי ביפרים ומכשירי קשר של חזבאללה, ופצע אלפי פעילים וקצינים בארגון.
ב-19 בספטמבר 2024 הכריז צה"ל על מבצע חיצי הצפון, שהחל בהפצצות חיל האוויר הישראלי.
בהפצצות סוכלה כמעט כל צמרת חזבאללה, כולל מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה, והותקפו אלפי מחסני אמל"ח ומשגרים של חזבאללה.
לצד כל אלו החלו הכנות רבות, צבאיות ודיפלומטיות, לכניסה קרקעית לדרום לבנון.
במהלך חודש ספטמבר 2024 החלה ישראל להיערך לתמרון קרקעי בדרום לבנון, על ידי הסטת כוחות מהחזית הדרומית וגיוס מילואים.
קדמו לתמרון עשרות מבצעים חשאיים של צה"ל בלבנון באותה השנה.
ב-18 בספטמבר, יום לאחר הוספת מטרת המלחמה הצפונית והתפוצצות זימוניות חזבאללה, העביר צה"ל את אוגדה 98 מעזה לחזית הצפונית, סימן שכבר העיד על התגברות הלחימה בצפון.
ב-27 בספטמבר גויסו שתי חטיבות מילואים, חטיבת עציוני וחטיבת אלון, וכן מספר גדודי מילואים נוספים, לטובת הכנה לכניסה קרקעית לדרום לבנון.
ב-29 בספטמבר 2024 פורסם ברשת ABC כי ייתכן שכבר החלו "תנועות חוצות-גבול" של צה"ל לתוך שטח לבנון, במטרה להוציא מכלל שימוש עמדות חזבאללה, לקראת תמרון רחב יותר.
יום לאחר מכן, ב-30 בספטמבר, התפרסם דיווח בעיתון וול סטריט ג'ורנל כי במהלך מספר חודשים כוחות מיוחדים של צה"ל ערכו פשיטות קטנות וממוקדות בדרום לבנון, כדי לאסוף מודיעין ולהתכונן לאפשרות של תמרון קרקעי, כולל כניסה למנהרות של חזבאללה סמוך לגבול עם ישראל.
על פי הדיווח בעיתון, ארצות הברית הפעילה לחץ כבד על ישראל כדי שלא תבצע תמרון גדול, אך גם בממשל האמריקני הבינו שאין מנוס מכניסה קרקעית ללבנון.
ב-30 בספטמבר פורסם בוושינגטון פוסט כי ישראל עדכנה את ארצות הברית שבכוונתה לבצע תמרון קרקעי בלבנון, שהיקפו יהיה קטן מהיקף התמרון במלחמת לבנון השנייה, והוא יתמקד בטיהור תשתיות טרור לאורך הגבול כדי להסיר את האיום על יישובי הגבול הישראליים.
באותו הערב כוחות צבא לבנון ויוניפי"ל נסוגו מגבול ישראל-לבנון צפונה למרחק 5 ק"מ מהגבול, וצה"ל הכריז כי היישובים מטולה, משגב עם וכפר גלעדי הם שטח צבאי סגור.
ב-1 באוקטובר 2024, פחות מיממה לאחר הפתיחה הרשמית של התמרון הקרקעי בלבנון, חשף דובר צה"ל כי במהלך החודשים שקדמו לתמרון הקרקעי בוצעו עשרות מבצעים חשאיים של צה"ל שהכינו את הקרקע לתמרון, חלקם הגיעו לעומק של 5–10 ק"מ בתוך שטח לבנון, במטרה לאתר ולהשמיד את יכולות חזבאללה במקום.
הפעולות כוונו נגד תשתיות של כוח רדואן, כולל רשת מנהרות תת-קרקעיות מלאות באמצעי לחימה, שיועדו לשמש את חזבאללה בעת הפלישה לישראל.
בפשיטות הקומנדו נוטרלו מנהרות רבות ונלקחו ללמידה מפות, מסמכים ואמל"ח רב שכלל נשק קל, רובי צלפים, רקטות RPG, טילי נ"ט, מוקשים ומטעני חבלה.
אמל"ח רב נוסף הושמד בשטח.
ב-14 באוקטובר חשף צה"ל מנהרה באורך כ-800 מטרים בלב שכונה אזרחית בדרום לבנון, שאובזרה באמצעי לחימה רבים כולל טילי מסוקים, פגזים ואופנועים, ואמצעי שהייה לזמן ממושך, כחלק מהתוכנית לכיבוש הגליל.
השלב הראשון של התמרון הקרקעי
החודש הראשון של התמרון הקרקעי בלבנון, שהחל בלילה שבין 30 בספטמבר ל-1 באוקטובר, התאפיין במספר מועט של קרבות פנים אל פנים מול מחבלי חזבאללה באופן ניכר לעומת התמרון ברצועת עזה בתחילת המלחמה.
על פי דיווחים רבים, רוב מחבלי חזבאללה ברחו מכפרי דרום לבנון טרם הגעת כוחות צה"ל לשם.
קרבות משמעותיים בשלב זה היו קרב ראמיה, קרב עייתא א-שעב, קרב אל-עדייסה וקרב כפר כילא.
כבר כעבור כשבוע וחצי מתחילת התמרון צה"ל איפשר כניסת כתבים צבאיים ישראלים לחלק מהכפרים בדרום לבנון.
דובר צה"ל תא"ל דניאל הגרי נכנס לדרום לבנון והוציא סרטוני הסברה, וכן הרמטכ"ל רא"ל הרצי הלוי וראש השב"כ רונן בר קיימו הערכת מצב משותפת בדרום לבנון עם מפקד פיקוד הצפון.
כחודש מתחילת התמרון פורסם בעיתון הסעודי א-שרק אל-אווסט כי צה"ל השמיד כ-29 כפרים ועיירות סמוכות-גבול לאורך רצועה של 120 קילומטרים בדרום לבנון, מא-נאקורה שבדרום מערב המדינה ועד שבעא בדרום מזרחה.
לפי הדיווח, סה"כ נהרסו כ-25 אלף יח"ד.
שבוע ראשון לתמרון (30 בספטמבר – 7 באוקטובר)
ב-30 בספטמבר 2024 בשעות הערב החל ירי ארטילרי מסיבי לעבר דרום לבנון של חיל התותחנים וחיל השריון הישראלי.
סביב השעה 22:00 פורסם כי מחלקת המדינה של ארצות הברית הודיעה שצה"ל יחל בקרוב את התמרון הקרקעי בלבנון.
בשעה 1:50 אישר דובר צה"ל שמתחיל התמרון קרקעי.
לאורך שעות הלילה שבין 30 בספטמבר ל-1 באוקטובר החלה כניסת כוחות של אוגדה 98, הכוללת את לוחמי חטיבת עוז, הצנחנים וחטיבה 7, בחסות תקיפות ריכוך מסיביות שנמשכו לאורך כל הלילה מצד חיל האוויר ותותחנים.
דובר צה"ל בערבית הודיע לתושבי 25 כפרים בדרום לבנון הסמוכים לקו העימות כי עליהם להתפנות מבתיהם למען שמירה על חייהם.
במהלך הבוקר צה"ל התחיל לתפוס שטחים בדרום לבנון ולהילחם במחבלי חזבאללה במרחבי דרום לבנון שצמודים לגבול.
דובר צה"ל הודיע כי בהכוונת מידע מודיעיני של אגף המודיעין, כוחות צה"ל בהובלת פיקוד הצפון ויחידות מיוחדות נכנסו ללב מתחמי הלחימה שחזבאללה נטש בדרום לבנון, והשמידו תשתיות טרור מעל ומתחת לפני הקרקע.
תשתיות טרור אותרו בכפרים כפר כילא, עייתא א-שעב, מיס אל-ג'בל, ועוד.
בכפר כילא, בעקבות מודיעין מדויק, הלוחמים פשטו על אחד הבתים וחשפו בחדר הילדים פיר שמוביל למנהרה באורך של כ-100 מטרים שנחצבה בסלע.
במרחב נורית, הסמוך לעייתא א-שעב, כוחות צה"ל נוספים השמידו תשתיות של חזבאללה, כולל מנהרה תת-קרקעית שהיו בה מחסן אמצעי לחימה, חדר פיקוד, וחדרי התארגנות ושהייה למחבלי חזבאללה.
בסיום המבצע במרחב, הכוחות התחילו בפלישה אל תוך הכפר.
במיס אל-ג'בל, כוחות צה"ל פלשו לכפר.
בביירות, צה"ל תקף באופן ממוקד אתרי ייצור אמצעי לחימה ותשתיות נוספות של ארגון הטרור חזבאללה.
לאחר תחילת הפשיטות, ראש ממשלת לבנון ביקש מהאו"ם עזרה הומניטרית בסכום 426 מיליון דולר.
לאחר קרבות בכפרים, מחבלים שנשארו בדרום לבנון התחילו לעבור צפונה, לכפרים קרובים.
בבוקר 2 באוקטובר הודיע דובר צה"ל כי אוגדה 36 הכוללת את חטיבת גולני, חטיבת השריון 188, חטיבת המילואים עציוני וחטיבת האש 282 מצטרפת לתמרון בלבנון.
חזבאללה טען שלחם עם כוחות צה"ל בכפר אל-עדייסה והדף את כניסתם לכפר, מדובר בצק"ח הקומנדו של יחידת אגוז וגדוד 101 של הצנחנים.
בסביבות השעה 04:30, לוחמי אגוז שיצאו להתקפה באל-עדייסה נתקלו במחבלים במבנה.
מייד לאחר ההיתקלות החלה אש תופת על הכוחות של נשק קל, נ"ט ופצמ"רים.
מייד לאחר ההיתקלות הראשונה במבנה שבו נפתח הקרב, אחד הלוחמים נהרג ונפל בקרבת מחבלי חזבאללה שנותרו בחיים.
מחשש שהגופה תיחטף, וכדי להגיע אליה בהקדם, לוחמי אגוז יחד עם לוחמי הצנחנים שהגיעו לעזור בקרב, הקיפו את המבנה והרחוב והסתערו פנימה, כדי לנהל קרב מטווח אפס עם מחבלים, ולמנוע כל אפשרות לחטיפה.
כוח לוחמים מגדוד 101 איתר פיר מנהרה אשר ככל הנראה שימש את המחבלים בקרב זמן קצר לפני שנמצא.
במקביל, צוות הרחפנים של אגוז זיהה רכבי תגבורת של כוח רדואן מתקרבים לַמבנה, ייתכן שכדי לחטוף את הגופה ולהימלט.
הרכבים הותקפו מהאוויר והמחבלים שבהם נהרגו.
במהלך הקרב נהרגו 5 לוחמי אגוז ולוחם יהל"ם אחד ונפצעו 36 לוחמים.
דובר צה"ל אמר שביום זה הותקפו 200 מטרות ונהרגו 60 מחבלים.
אחת המטרות שהותקפו היא בניין עיריית בינת ג'בייל, שבו נהרגו כ-15 מחבלים.
לוחמי צוותי הקרב של חטיבת גולני, בפיקוד אוגדה 36, החלו לפעול בפעילות קרקעית ממוקדת בדרום לבנון.
לוחמי גולני השמידו אמצעי לחימה, תשתיות טרור והרגו מחבלים של כוח רדואן בהיתקלויות.
בפעילות של חטיבת גולני תקפו הלוחמים מבנה צבאי שבו שהו מפקדי חזבאללה – מפקד המרחב, מפקד כוחות ההנדסה, ומפקד האש של המרחב.
כוחות צק"ח הצנחנים לחמו במחבלים בקרבות מטווחים קרובים.
לוחמי הצנחנים פשטו על מספר כפרים לפי מודיעין מדויק שהצביע על מתחמים צבאיים ובתים שהפכו למוצבים.
בנוסף איתרו לוחמי צנחנים אמצעי לחימה רבים.
במהלך חילופי אש מול מחבלים מכוח רדואן, נהרג קצין לוחם של גדוד 202 של חטיבת הצנחנים.
דובר צה"ל בהודעה דרש מ-25 כפרים נוספים להתפנות.
במהלך היום צה"ל תקף בביירות 15 מטרות שכללו מפקדות, מטה מודיעין ותשתיות נוספות וחזבאללה שיגר 200 רקטות ארטילריות אל צפון ישראל.
נכון לצהרי 4 באוקטובר נהרגו למעלה מ-250 מחבלים, מהם 5 מג"דים, והושמדו 2,000 מטרות חזבאללה.
פורסם שכוחות צה"ל התחילו להשיג שליטה מבצעית על הכפרים השיעיים בדרום לבנון.
בנוסף צה"ל הודיע שהחל לאטום מנהרות של חזבאללה באמצעות מלט.
לפי צה"ל חטיבת גולני נכנסה ביום זה לכפר מארון א-ראס לאחר לחימה נגד כוח רדואן.
עם החטיבה הגיעו דחפורים שהתחילו לשטח את הכפר.
בבוקר, דובר צה"ל הודיע כי כלי טיס של חיל האוויר תקפו פעילים של חזבאללה במפקדה שהוקמה במסגד בדרום לבנון.
המסגד שהותקף היה סמוך לבית חולים.
עוד מסר דובר צה"ל כי עד 5 באוקטובר נהרגו 440 פעילי חזבאללה מתחילת התמרון, מהם 400 בלחימה הקרקעית עם כוחות צה"ל.
בכפר יארון צה"ל סיים את שיטוח הכפר.
תצלומי לוויין עדכניים של חברת Planet Labs הראו כי יותר מ-60% מהכפר שוטח על ידי צה"ל.
כתוצאה משיגור של חזבאללה שפגע בסמוך לכוח של יחידת הניוד, נהרגו שני לוחמי יחידת הניוד 5515 – רס"ר (במיל') איתי אזולאי ורס"ב (מיל') אביב מגן.
באותה תקרית נפצעו קשה גם שני לוחמים נוספים מיחידת הניוד של עוצבת האש.
בבוקר הודיע דובר צה"ל, כי אוגדה 91 נכנסת לתמרון.
תחת פיקוד האוגדה שלוש חטיבות מילואים שהחלו בפעילות קרקעית במרחב: חטיבת אלכסנדרוני, חטיבת הנח"ל הצפונית, וכן חטיבת השריון "הזקן".
חלק מחטיבת אלכסנדרוני הצטרף לקרב מיס אל-ג'בל וחלק התחיל בפלישה לכפר מוחייביב.
בערב הודיע דובר צה"ל כי יישובי צפון הגליל המערבי באזור ראש הנקרה ושלומי הוכרזו כשטח צבאי סגור לקראת תמרון במחוז דרום לבנון.
במהלך השבוע הראשון לתמרון 2,000 מטרות טרור הושמדו ו-440 מחבלים נהרגו.
צה"ל כבש את הכפרים כפר כילא, יארון ואל-עדייסה, והכפר יארון שוטח.
שבוע שני לתמרון (8–14 באוקטובר)
ב-8 באוקטובר בבוקר הודיע דובר צה"ל כי גם אוגדה 146 נכנסה ללחימה בדרום לבנון, בחלקו המערבי, האוגדה נכנסה לכפר מרווחין והשמידה את תשתיות הכפר.
בכפר הם מצאו מנהרה החודרת ב-10 מטרים אל תוך ישראל והיא המנהרה הראשונה שנמצאה מ-2019 שחוצה את הגבול.
ב-17:00 אחר הצהריים שודר נאומו של נעים קאסם, סגן מזכ"ל חזבאללה, שבו קרא להפסקת אש ללא תלות בהפסקת אש ברצועת עזה, לראשונה מאז כניסת חזבאללה למערכה ב-8 באוקטובר 2023. בנוסף צה"ל סיים את תהליך הכיבוש של הכפר השיעי מארון א-ראס שהפך לסמל במלחמת לבנון השנייה.
במהלך כיבוש הכפר צה"ל השמיד את "פארק איראן" הצופה לגליל, שהפך מוקד עלייה לרגל לבכירים מטהרן, את פסל קאסם סולימאני, את דגם כיפת הסלע ואת האנטנה של הכפר.
ב-10 באוקטובר צה"ל רשמית סיים את קרב מיס אל-ג'בל.
לאחר הקרב חטיבת אלכסנדרוני התחילה להתקדם לכיוון מוחייביב.
בסיור צה"ל בדרום לבנון, אותרו מצבורים של אמצעי לחימה כמעט בכל חדר בבתי תושבים, ואותרו גם טבלאות שיגורים והיערכות ללחימת חורף.
באותו היום שורה של מדינות במערב מתחו ביקורת על ישראל, לאחר שיוניפי"ל דיווח ששניים מאנשיו נפגעו מירי של טנק ישראלי וכי חיילי צה"ל ירו על עמדות צבאיות של הארגון.
ב-11 באוקטובר רשת "אל-מיאדין" הלבנונית, המזוהה עם חזבאללה, טענה כי צה"ל תקף מרכז של יוניפי"ל באזור א-לבונה שבדרום לבנון.
ב-13 באוקטובר דובר צה"ל פרסם תיעוד של שביית המחבל ודאח יונס, תושב הכפר חולא וחלק מהפלוגה של הכפר.
זהו המחבל הראשון בחזבאללה שנלקח כשבוי מאז תחילת התמרון הקרקעי.
במקביל נמשכו הקרבות בפעולה הקרקעית בדרום לבנון.
מספר לוחמים נפגעו בקרבות מול חזבאללה, בהם שניים באורח קשה בתקרית ירי נ"ט.
עוצבת הגליל וגדוד ההנדסה 605 התקדמו לכיוון הכפר ראמיה, כוחות של חזבאללה התקדמו לעבר הכוחות, ובאזור התחיל קרב ראמיה.
לפי דיווחים, לחזבאללה נהרגו עשרות מחבלים ולישראל נפצעו מספר חיילים.
ביום זה פורסם שבמהלך מספר הימים הקודמים לו, כוחות צה"ל איתרו מנהרה בעומק 7 מטרים עם 50 מטרים של מרחב שהייה.
הכוחות עצרו את המחבל ולקחו אותו לחקירה.
במנהרה נמצאו גם אמצעי לחימה וציוד לשהייה לטווח ארוך.
ב-14 באוקטובר דובר צה"ל בערבית קרא לתושבי 25 כפרים בנפת צידון שבמחוז דרום לבנון להתפנות מבתיהם צפונה, לקראת הרחבת התמרון הקרקעי לעומק לבנון.
כמו כן, באותו היום פורסם כי לוחמי צק"ח הזקן (8) מאוגדה 91 ולוחמי יחידת יהל"ם איתרו מנהרה באורך כ-800 מטרים בלב שכונה אזרחית, ששימשה כמפקדה של כוח רדואן.
במנהרה היו אמצעי לחימה כגון טילי מסוקים, פגזים, אופנועים, וכן אמצעים לשהייה לזמן ארוך, כולל מטבח וחדרי שהייה.
בזמן קרב ראמיה, טנקים ניסו לעבור לאזור בטוח יותר ובטעות פרצו לתוך בסיס של יוניפי"ל.
בכפר א-לבונה, חיילי צה"ל סיימו את החלק של הלחימה והניפו את דגל ישראל במרכז הכפר, בסמוך לאנדרטה ללוחמי חזבאללה שנהרגו בכפר במלחמת לבנון השנייה.
במהלך השבוע צה"ל כבש את הכפרים מיס אל-ג'בל, מארון א-ראס וא-דהיירה, בנוסף הכפר מארון א-ראס שוטח.
מחבל חזבאללה אחד נלקח בשבי.
שבוע שלישי לתמרון (15–21 באוקטובר)
ב-15 באוקטובר בבוקר, חטיבת "ההרים" התחילה בפשיטות על הגבול הלבנוני-ישראלי.
לאחר עוד פשיטות בהר דב גדוד 8130 של חטיבת ההרים הניפה דגל של ישראל באחד מהאזורים בהר דב וסיימו את כיבוש האזור.
באותו יום, כוחות סיירת גולני שפעלו בעייתא א-שעאב, יצאו לפעילות שבה שבו את מפקד המרחב, יחד עם עוד שני מחבלי רדואן.
לאחר יומיים של לחימה, אוגדה 91 כבשה את כפר ראמיה.
דובר צה"ל פרסם כי במהלך פעילות של גדוד 13 בחטיבת גולני אותר פיר תת-קרקעי בתוך מבנה ששימש את חזבאללה, ובו התבצרו שלושה מחבלים מכוח רדואן שנחקרו על ידי חוקרי יחידה 504 ולאחר מכן נלקחו להמשך חקירה בישראל.
בפיר אותר אמל"ח רב וציוד לשהייה לזמן ארוך.
חזבאללה הודיע שכוח רדואן ירה רקטות לעבר לכיוון חיילים של אוגדה 98 שניסו להיכנס לכפרים מרכבא ורב א-ת'לאת'ין.
ב-16 באוקטובר לוחמי גדוד 7012 של חטיבת אלכסנדרוני פוצצו את המפקדה הראשית של חזבאללה בדרום לבנון.
במקום נמצאו מאות מטעני כלימגור מוכנים לפעולה, מאות מוקשים נגד טנקים, מאות רקטות RPG, טילי כתף וטילי נ"ט מתקדמים, מאות רימוני יד ועוד.
לפי דובר צה"ל, כוחות חיל הים תקפו עשרות מטרות של חזאללה בשיתוף פעולה עם כוחות אוגדה 146. כלי השיט תקפו משגרים, מבנים צבאיים ומחסני אמל"ח של חזבאללה.
באותו היום יוניפי"ל טען כי טנק ישראלי ירה לעבר עמדה של הארגון.
בתקיפה הישראלית, לפי הארגון, הושמדו מצלמות ונפגע מגדל תצפית.
בסמוך לשעה 17:00 במהלך פעילות בכפר הלבנוני עייתא א-שעב, כוח סיירת גולני נכנס לסריקות בתוך מבנה ואיתר בתוכו מספר פירים תת-קרקעיים.
באחד הפירים אף נמצא מצבור אמל"ח משמעותי.
הלוחמים השיבו אש והרגו את כל ארבעת המחבלים.
באירוע נפגעו 10 לוחמי סיירת גולני: 5 נהרגו, 3 נפצעו קשה, 1 בינוני ו-1 קל.
ב-17 באוקטובר כחלק מקרב עייתא א-שעב, צה"ל כבש את הכפר והניף בו את דגל ישראל, ובכך סיים את הקרב.
ב-18 באוקטובר אוגדה 146 התחילה להתקדם לכיוון עלמא א-שעב וא-נאקורה.
ב-19 באוקטובר במהלך קרב בדרום לבנון, שלושה לוחמי מגלן נפצעו קשה מפגז טנק של צה"ל בדרום לבנון (ירי דו-צדדי).
מתחקיר ראשוני של הצבא עולה כי כוח שריון התכוון לירות לעבר מבנה מסוים, אך עקב טעות אנוש פגע במבנה אחר, שבו שהו הלוחמים.
בנוסף חייל צה"ל נפטר מפצעיו לאחר שנפצע בקרב שבועיים לפני כן.
באותו יום, כבש גדוד 22 של חטיבת כרמלי את ג'בל בלאט ( מוצב כרכום) מעל הישוב זרעית.
בנוסף לכך, לוחמי יהל"ם וכוחות ההנדסה של עוצבת הגליל השמידו בדרום לבנון ארבע תשתיות תת-קרקע גדולות מאוד של כוח רדואן באמצעות כ-100 טונות חומר נפץ.
בפעם הראשונה בתמרון, כוחות קרקעיים פעלו בעומק דרום לבנון.
הם תקפו חמ"ל תצפית שחלש על יישובי אצבע הגליל ותשתיות נוספות, אמל"ח ואמצעים מודיעיניים נוספים הושמדו.
בביירות צה"ל תקף מחסני אמל"ח ומפקדת מודיעין של חזבאללה.
סוכנות הידיעות "אנדולו" דיווחה שחזבאללה החל לצמצם את נוכחותו בסוריה על ידי החזרת חלק מלוחמיו שתמכו במשטר הסורי בחזרה ללבנון.
מקורות סוריים דיווחו כי ארגון הטרור מעביר מאות אנשים מאזורים שונים בסוריה, כמו מיאדין ואל-בוכמאל במחוז דיר א-זור במזרח סוריה, וכן ממחוזות שונים כמו דמשק, חמה וחומס – בחזרה ללבנון.
במקום חזבאללה כוחות עיראקיים התחילו להיכנס לסוריה.
ב-21 באוקטובר במהלך חקירה של מחבלים של חזבאללה, המחבלים העידו כי חזבאללה שילם כסף לאנשי יוניפי"ל כדי להשתמש בעמדותיהם.
חיילי יוניפי"ל העידו שהם דיווחו לאו"ם על התבססות חזבאללה בדרום לבנון אבל שום דבר לא קרה לאחר הדיווחים.
במהלך הלחימה הקרקעית בתוך לבנון אוגדת הבשן הרחיבה את התמרון לג'בל סדאנא.
חזבאללה טען לירי מרגמות לכיוון הכוח.
בסוף היום, בהערכת מצב בצפון, צה"ל מסר שלהערכתו נותרו כ-30 אחוז מיכולות האש של חזבאללה, וכמעט 2,000 מחבלים נהרגו, מהם 7 מפקדי חטיבות, 21 מפקדי גדודים ו-24 מפקדי פלוגות.
בנוסף, לפי הערכות 20% מכוח רדואן הושמד.
בנוסף, במהלך הערכת מצב צה"ל קיבל אחריות על הריגת מוחמד ג'עפר קסיר (קציר), מפקד יחידת 4400.
במהלך השבוע צה"ל כבש את הר דב הלבנוני, ג'בל בלאט, והכפרים א-לבונה, עלמא א-שעב, עייתא א-שעב, קאוזח, ראמיה, מרוואחין, יארין, מוחייביב ומרכבא.
לפי הערכת מצב של צה"ל, 1,200 מחבלים נהרגו בתמרון הקרקעי, ולפי הערכות לחזבאללה נשאר רק כשליש ממערך הרקטות של חזבאללה.
במהלך מבצע חיצי הצפון נהרגו עד לנקודה זו שבעה מפקדי חטיבות של חזבאללה, 21 מפקדי גזרות ועשרות מפקדי מתחמים, ויותר מ-3,200 מטרות הותקפו בלבנון.
בלחימה השתתפו אוגדות 146,91,98,36 וחטיבת ההרים.
שבוע רביעי לתמרון (22–28 באוקטובר)
ב-22 באוקטובר דווח כי בצה"ל הגיעו לשיא הפעולה הקרקעית בדרום לבנון, כשארבע אוגדות צה"ל פעלו באזור זה.
צה"ל עבר מהשמדת תשתיות חזבאללה ואלפי אמצעי לחימה לחישוף ושיטוח מבני מחבלים ומרחבי סבך מול הגליל.
ב-23 באוקטובר דובר צה"ל בערבית הוציא הודעת פינוי חריגה לתושבי מספר רחובות בעיר צור בלבנון, וחזבאללה דיווח על תקיפות של חיל הים על מבנים ברחבי חוף העיר.
באותו היום בשעה 18:50, כוח של לוחמי מילואים של גדוד 22 של חטיבת כרמלי, שפועלת באחד השטחים הסבוכים של חזבאללה בגזרה המערבית בדרום לבנון, נתקל במחבלים ששהו בתוך פיר תת-קרקעי.
המחבלים יצאו מהפיר – והשליכו רימונים לעבר הכוח.
לוחמי כרמלי השליכו רימונים בחזרה לכיוון הפיר ופתחו באש לעבר המחבלים וחיסלו את החוליה של חמשת המחבלים.
במהלך ההיתקלות נהרגו 4 לוחמים.
ב-24 באוקטובר במהלך פעילות הלחימה של אוגדה 98 בגזרה המזרחית של דרום לבנון, כוח לוחמים של חטיבה 55 הותקל על ידי חוליית מחבלים של כוח רדואן.
במהלך ההיתקלות נהרג מפקד בפלגת תקיפה ביחידת עוקץ של חטיבת המרום.
במהלך הלילה, בשעה 22:00, מחבלי חזבאללה שיגרו מטח רקטות לעבר מרכז דרום לבנון בו פועלים לוחמי גדוד 89 של חטיבת הזקן.
אחת הרקטות פגעה בסמוך למבנה בתוך הכפר הלבנוני.
כתוצאה מפגיעת הרקטה נהרגו 5 לוחמי גדוד 89 של חטיבת הזקן, וכן 19 לוחמים נפצעו בתקרית.
ב-26 באוקטובר השמידו לוחמי צק"ח הצנחנים וגדוד ההנדסה 8219 בשיתוף עם יחידת יהל"ם תשתית תת-קרקעית אסטרטגית של כוח רדואן ברב א-ת'לאת'ין באמצעות 400 טונות חומר נפץ.
ב-27 באוקטובר, במהלך פעילות לחימה באחד הכפרים בדרום לבנון, כוח לוחמי מילואים של גדוד 8207 של חטיבת אלון (חטיבה 228) נתקל בחוליית מחבלים של כוח רדואן וניהל חילופי אש עם המחבלים.
כתוצאה מהקרב נהרגו חמישה לוחמים מחטיבת אלון ובנוסף נפצעו ארבעה לוחמים באורח קשה.
ב-29 באוקטובר כתוצאה משיגור של חזבאללה ממרחב חלוסיה אל-פוקא נפגעה מפקדת יוניפי"ל בא-נאקורה שבדרום לבנון, ו-8 חיילים אוסטרים נפגעו.
בנוסף דווח לפי תמונות לוויין כי כוחות רגליים נכנסו אל תוך הכפר מזרעת סרדה וב-30 באוקטובר דווח כי הכפר נכבש.
פורסם גם כי חצי מהכפר א-דהיירה שוטח.
לוחמי גולני עצרו את חסן עקיל ג'וואד, מפקד המרחב בינת ג'בייל ולקחו אותו לחקירה.
במהלך השבוע הרביעי ללחימה נהרגו 13 חיילי צה"ל, אחד מהם מפקד פלוגה.
צה"ל כבש את הכפרים מרווחין, רמיש, בלידא, חולא ורב א-ת'לאת'ין.
בלחימה השתתפו אוגדות 91,98,36 וחטיבת ההרים.
בהערכת מצב לסיכום החודש הראשון ללחימה העריך גלנט שיכולת הטילים של חזבאללה נותרה בסדר גודל של 20% ומערך הכטב"מים נותר בסדר גודל של 30%.
שבוע חמישי לתמרון (29 באוקטובר – 5 בנובמבר)
ב-30 באוקטובר בנפת מרג' עיון כוחות רגליים נכנסו אל תוך הכפרים וזאני, ח'ירבת א-דווייר ומיסאת.
ב-31 באוקטובר דווח כי הכפרים נכבשו.
יישובים אלו מהווים חלק גדול מהשורה השנייה של הכפרים בנפה.
באל-עמרה צה"ל השמיד מגדל תצפית.
ב-1 בנובמבר בנפת צור חזבאללה טען לירי רקטות לכיוון כוחות שפעלו בכפר דהיירה.
בנוסף מחבלי חזבאללה ניסו לפלוש אל תוך ג'ל אל-עלאם שבתוך ישראל, ונהרגו מירי כוחות צה"ל.
חזבאללה טען שכוח רדואן הצליח להדוף את התקדמות צה"ל אל תוך הכפרים שיחין ואל-ג'יביין.
בנפת חאצביא דווח כי חזבאללה תקף כוחות שהתקדמו בין שבעא לכפר שובא.
ביום זה פורסמו דיווחים על הרס ברחבי דרום לבנון, במוחייביב וראמיה מרכזי הכפרים שוטחו, בכפר כילא ועייתא א-שעב חצי מהמבנים נהרסו.
ב-2 בנובמבר בצפון לבנון, כ-140 ק"מ מהגבול, כוח קומנדו שהיה מורכב מיותר מ-25 חיילים לכד את פעיל חזבאללה עמאד אמהז.
בערוץ הלבנוני "אל-ג'דיד" נטען כי אמהז הוא קצין בחיל הים הלבנוני.
ב-3 בנובמבר פורסם כי כ-20% מאל-עדייסה נהרס/נפגע.
ב-5 בנובמבר בעייתא א-שעב פורסם כי 75% מהכפר שוטח, בנוסף דווח כי כמות ההרס בכל כפר מוכפל כל שבועיים.
ביום זה מספר חטיבות שסיימו את עבודתן בשורות הראשונות של הכפרים יצאו לרענון מכיוון שצה"ל התחיל להכין תוכניות להרחבת התמרון לשורה השלישית והרביעית של הכפרים.
פורסמו ביום זה תמונות לוויין שלפיהן כ-28% מכפר מיס אל-ג'בל שוטח.
במהלך השבוע נכבשו הכפרים ח'ירבת א-דווייר, מיסאת, עין עַרב, מזרעת סרדה, וזאני, אל-עמרה וסלייב.
שבוע שישי לתמרון (6 בנובמבר – 12 בנובמבר)
זאת הפעם הראשונה שצה"ל נכנס לכפר שנמצא בשורה השלישית של הכפרים.
ב-8 בנובמבר בכפר כילא צה"ל הפציץ כבישים בתוך הכפר וסיים פשיטה על מתחם אימונים של כוח רדואן.
ב-9 באוקטובר חטיבת ההרים הודיעה שבמהלך השבוע פשטה על מטרות בפאתי הכפר שבעא והתחילה פלישה לכפר.
בנוסף חטיבת ההרים פשטה על תשתיות מסביב לכפר.
ב-10 בנובמבר כוחות בכפר התחילו להתקדם קרוב יותר לכיוון בינת ג'בייל, מחבלי חזבאללה ארבו לכוחות אך הם הבחינו במחבלים והרגו אותם.
יחידת מודיעין מטרות זיהתה מפקד ארטילריה לאחר שירה רקטת נ"ט נגד כוחות צה"ל והכוחות הרגו את המפקד.
במרכבא חזבאללה תקף כוחות צה"ל בעשרות רקטות.
לא נפצעו חיילי צה"ל, והמחבלים שירו את הרקטות נהרגו מהירי של כוחות צה"ל.
במארון א-ראס צה"ל השמיד מתחם באורך קילומטר וחצי.
ב-11 בנובמבר הרמטכ"ל רשמית אישר תוכניות להעמקת התמרון.
לאחר מכן צה"ל קרא להתפנות לתושבים מהכפרים עיינאתא, בינת ג'בייל, כונין, בני חיאן, א-טייבה, אל-ג'יביין, שיחין, א-נאקורה, אבו שאש, שַמַע, מג'דל זון, אל-ביאדה ומנסורי.
בכפר מארון א-ראס לאחר סיום מבצע במשך 7 ימים צה"ל אטם מנהרה שנמצאה מתחת לבית קברות.
השלב השני של התמרון הקרקעי
השלב השני בתמרון הקרקעי שהתחיל ב-12 בנובמבר בבוקר, התאפיין במספר גדול של קרבות פנים אל פנים מול מחבלי חזבאללה לעומת השלב הראשון של התמרון.
קרבות משמעותיים בשלב הזה בתמרון היו קרב אל-ח'יאם, קרב אזור א-נאקורה וקרב פאתי בינת ג'בייל.
בשעה 5 בבוקר צה"ל הכריז שאוגדה 36 הנמצאת בנפת מרג' עיון התחילה את השלב השני בתמרון שלפי צה"ל בהתחלה יכלול את כיבוש שורת הכפרים השנייה.
המטרה של השלב הייתה השמדת מערכות חזבאללה בדרום לבנון שהיו משרתות את חזבאללה בפלישה לגולן.
שבוע שביעי לתמרון (13 בנובמבר – 19 בנובמבר)
בצהריים צה"ל אישר כי אוגדה 91 גם התחילה את השלב השני בהשתתפות כוחות חטיבות 769 ו-228.
בנפת בינת ג'בייל התחיל קרב פאתי בינת ג'בייל עם התמקדות של חטיבת גולני על עיינאתא, כאשר חיילי גדוד 51 של חטיבת גולני התקדמו לעיירה, מחבלי חזבאללה עשו להם מארב, הלוחמים ברחו לתוך מבנה ומחבלים מכיוונים אחרים ירו עליהם רקטות.
בלילה בין 13 ל-14 בנובמבר קרב פאתי בינת ג'בייל התרחב אל אזור היי אל-מסלך שנמצא בדרום בינת ג'בייל, באזור כוחות צה"ל וכוח רדואן נלחמו.
במהלך היתקלות עם מחבלי חזבאללה חייל מחטיבת גולני נהרג.
כוחות צה"ל התחילו את קרב אזור א-נאקורה על ידי התקדמות אל תוך הכפרים אל-ג'יביין, טיר חרפא ושַמַע עם המטרה של התחלת מצור על א-נאקורה.בכפר שמע, הכוחות נכנסו למבצר הכפר ושם הם וטיהרו מבנה המוקדש לשמעון הנביא.
כחלק מקרב פאתי בינת ג'בייל צה"ל התקדם אל כפר חאנין על מנת להקיף את בינת ג'בייל.
בנפת צור כחלק מקרב אזור א-נאקורה כוחות צה"ל התחילו להתקדם מכפר שמע אל ביאדה, הצופה על חופי העיר צור, מטרת ההתקדמות הייתה לחסום את כביש החוף בין א-נאקורה לצור.
בכפרים טיר חרפא ואל-ג'יביין דווח על קרבות קשים בין כוחות צה"ל למחבלי חזבאללה.
בנוסף כוחות התחילו להתקדם לג'ג'ים וחאמול ומשם לאגף אל-נקורה.
בנפת מרג' עיון מקורות לבנונים דיווחו כוחות צה"ל ששהו בכפר כילא ומרכבא נכנסו לעיירה טלוסה.
צה"ל התחיל להתקדם לעיירות מדרום לאל-ח'יאם לקראת קרב אל-ח'יאם.
במהלך הלילה יוניפי"ל הודיע כי פגז פגע בעמדת יוניפי"ל של כוח איטלקי.
בנפת בינת ג'בייל כחלק מקרב פאתי בינת ג'בייל הכפר חאנין נכבש ודווח כי כוחות מהכפרים מארון א-ראס וחאנין התקדמו לבינת ג'בייל.
בנפת צור מקרב אזור א-נאקורה צה"ל כבש את טיר חרפא, אל-ג'יביין, עלמא ש-שעב ושַמַע, צה"ל פתח בהפצצות על שורת הכפרים השלישית על מנת למנוע תגבורת.
לאחר כ-40 דקות השכונה הדרומית באל-ח'יאם נפלה.
לאחר מכן צה"ל פרסם הודעת פינוי לכפרים בשורה השנייה וחלק מהשלישית בנפת חאצביא, ולכפרים טייבה ודיר סיריאן בנפת מרג' עיון.
הכפר דיר סיריאן צמוד לנהר הליטני.
בנפת בינת ג'בייל כוחות צה"ל התחילו להתקדם לבינת ג'בייל, ממספר כיוונים: ציר עיינאתא – עייתרון – בינת ג'בייל, ציר מארון א-ראס – בינת ג'בייל, וציר עין אבל – בינת ג'בייל.
בנפת צור צבא לבנון פינה את כל העמדות באל-ביאדה, צה"ל המשיך להתקדם במשך היום לעבר מוצב רותם, הכוחות ירו ארטילריה על כל הכפרים והעיירות באזור למנוע תגבורת.
צה"ל התחיל בירי ארטילרי מכיוון כפר שמע אל עבר כפר רמדייה על מנת למנוע תגבורת ולהתכונן להרחבת התמרון.
באל-ח'יאם לאחר סיום תהליך הכיבוש של דרום העיירה טנקים נצפו במישור אל-ח'יאם מערבית לצפון העיירה, הכוחות ממזרח תפסו שטח והתחילו לתפוס עוד שטח בצפון העיירה ובאותו זמן הכוחות בדרום העיירה התחילו להתקדם צפונה יותר לכיוון מרכז העיירה.
באזור וַטַא אל-ח'יאם, המישור שממזרח לעיירה, צה"ל הפציץ מבנים וכוחות ירו ארטילריה על הכפרים שמצפון לעיירה כדי למנוע הגעת תגבורת.
בבוקר פורסם כי לראשונה מאז הקמתה הצטרפה סיירת חרוב של חטיבת כפיר לתמרון הקרקעי בדרום לבנון תחת חטיבת הנח"ל הצפונית.
בצהריים צה"ל הוציא הודעת פינוי ליישובים , כפר שובא, בורג' אל-מולוכ, אל-ח'יאם, בלאט, דיבין, ארנון, יוחמור, דיר סיריאן, טייבה, קסביה, חוות כוות'ריית א-רז, אל-חמיירי, מַטַריית א-שוּמר וכפר תיבנית.
בערב צה"ל חשף כי לראשונה מאז המערכה ברצועת הביטחון סוללות תותחנים של חטיבה 282 נכנסו ללחימה בשטח לבנון.
דווח כי כוחות "לא מדינתיים" שככל הנראה משויכים לחזבאללה תקפו כוחות סיור של יוניפי"ל באזור הכפר בדיאס.
בגזרה המערבית צה"ל הגיע למרחק של קילומטר מכביש החוף, הכוחות התקדמו לנקודות שיאפשרו לנתק את א-נקורה ולהטיל על העיירה מצור.
לקראת הערב צה"ל תפס מקומות והתחיל להקיף את מוצב רותם, הכוחות כבר התחילו לראות את צור.
בגזרה המערבית צה"ל כבש את מוצב רותם ורוב העיירה אל-ביאדה ומנסורי והתחיל במצור על א-נאקורה.
לקראת הצהריים אוגדה 98 חזרה ללבנון לאחר שרוב האוגדה הייתה ברענון של חודש.
האוגדה התחילה להתקדם למרחבים חדשים בנפת חאצביא במטרה לכבוש את השורה הראשונה והשנייה של הכפרים בנפה.
לקראת הערב אוגדה 98 התקדמה לתוך כפר שובא תחת חיפוי ארטילרי.
לפי דיווחים בלבנון אוגדת הבשן חזרה לתמרן בלבנון ביחד עם אוגדה 98 והתחילה להתקדם לצפון אל-ח'יאם.
צה"ל התחיל להפציץ מבנים בעיירה ולקראת הערב כיתר אותה ונכנס לחלקה הצפוני.בערב צה"ל הודיע שלוחם מילואים נהרג לאחר שנפגע בפיצוץ כטב"מ בדרום לבנון באזור הגבול.
במהלך היום יוניפי"ל הותקפו פעמיים באזורים בהם צה"ל לא תמרן, ישראל האשימה את חזבאללה.
במהלך השבוע נכבשו הכפרים מנסורי, ראס אל-ביאדה, מג'דל זון, דרום אל-ח'יאם, דרום ומערב עין אבל, עלמא א-שעב, אל-ג'יביין, דרום חאנין, טיר חרפא, טלוסה ושמע.
לצה"ל נהרגו 8 חיילים ולחזבאללה לפי הערכות נהרגו בין עשרות למאות מחבלים.
שבוע שמיני לתמרון (20 בנובמבר – 26 בנובמבר)
בבוקר צה"ל התחיל בירי ארטילרי לכיוון כפר שובא בהר החרמון הלבנוני.
בנוסף כוחות התחילו להתקדם לכיוון העיירה שבעא.
באל-ח'יאם צה"ל התחיל להתקדם למרכז העיירה.
בשאר נפת מרג' עיון אוגדה 91 התחילה להרחיב את התמרון בעזרת חיילים מיחידות נוספות שהצטרפו, העיירה בני חיאן נכבשה על ידי צה"ל, והכוחות התחילו להתקדם למג'דל סלם ולשַׁ֫קְרַא.
אחר הצהריים צה"ל כבש את מרכז העיירה, בנוסף צה"ל התחיל להפגיז ולהתקדם לכיוון אִבּל א-סַקי וראשיא אל-פוח'אר.
בגזרה המערבית צה"ל התחיל להפציץ את אזור ואדי חאמול במטרה להדק את המצור על א-נאקורה.
בכפר שמע נהרג החוקר זאב חנוך ארליך, שנכנס עם הכוחות, ונפל לוחם גולני גור קהתי.
באזור הצפוני של נפת מרג' עיון, צה"ל כבש את הכפר תל א-נחאס בין אל-ח'יאם לדיר מימאס.
בכניסה לדיר מימאס צה"ל יצר בסיס עם טנקים ודחפורים.
לאחר מכן כוחות צה"ל התחילו בפלישה לפאתי הכפר.
לפי הערכות לבנוניות, עקב קושי בכיבוש העיירה אל-ח'יאם, צה"ל פעל כדי לנתק את העיירה מהכפרים ומהעיירות שסביבה.
צה"ל השמיד בתקיפה אווירית תגבורת שנסעה בין נבטיה לאל-ח'יאם.
לבנונים דיווחו כי צה"ל נכנס לכל האזורים באל-ח'יאם וכי חזבאללה הובס בעיירה.
דובר צה"ל הוציא הודעות פינוי לכפרים טייבה, עדשית אל-קוסייר ודיר סיריאן.
לפי דיווחים לבנוניים, שלושת הכפרים האלו יהיו המטרות הבאות של צה"ל, לאחר כיבוש אל-ח'יאם והבסת כוחות חזבאללה בדיר מימאס.
אחר הצהריים צה"ל פרסם תמונות של התמרון במרכז אל-ח'יאם ופורסם שלפי הערכות צה"ל כבש את רוב העיירה, ורוב הכפרים מצפון לאל-ח'יאם ייכנעו לאחר נפילת העיירה.
בגזרה המערבית צה"ל קרא לאלכסנדרטה ולחוות בְּיוּת א-סיאד להתפנות.
צה"ל התחיל בפלישה לעיירה א-נאקורה, וכוחות כיתרו את העיירה.
בערב גדוד הנדסה 605 של צה"ל שיטח את הכפר טיר חרפא.
כפר שובא ואל-ח'יאם נכבשו במלואם וצה"ל התחיל להתקדם לכיוון נהר הליטני ממספר כפרים שונים.
כוחות משלושה צירים שונים התקדמו למרחבים הצמודים לבינת ג'בייל.
הכפר עין אבל נכבש על ידי צה"ל.
בלילה שבין 22 ל-23 בנובמבר, צה"ל כבש את העיירה מרג' עיון.
בערב צה"ל הגיע לנהר הליטני בדיר מימאס.
לקראת הערב כל מה שנשאר מהעיירה אל-ח'יאם נכבש על ידי צה"ל.
קרבות בין צה"ל לחזבאללה התחילו באזורים מצפון לעיירה וכוחות צה"ל התחילו להתקדם לטייבה ולכפרים ליד הליטני.
מחבלי חזבאללה לפי דיווחים ברחו אל מרחב נבטיה.
בעיירה בינת ג'בייל צה"ל התקדם לעבר השכונה המזרחית, וחלקים מהעיירה נכבשו.
בנפת מרג' עיון צה"ל כיתר את דיר מימאס אך לא כבש את הכפר מכיוון שלא היו בכפר תשתיות של חזבאללה.
צה"ל התחיל להתקדם לקליעה ובורג' אל-מולוכ.
באל-ח'יאם צה"ל התחיל בסריקות אחרי מחבלים שנשארו ומסתתרים במבנים, ולקח מחבלים בשבי.
ב-26 בנובמבר פרסם דובר צה"ל כי כוחות צה"ל מאוגדה 91 הגיעו עד חלקו המזרחי של נהר הליטאני.
כוחות קומנדו פשטו לראשונה גם באזור נחל סלוקי, שם הם החרימו מאות אמצעי לחימה.
ב-26 בנובמבר אישר הקבינט המדיני-ביטחוני את הסכם ישראל–לבנון 2024 שכלל הפסקת אש בין ישראל ללבנון.
לבנון התחייבה להכניס את צבא לבנון לדרום לבנון ולגרש את חזבאללה מצפון לליטני.
על פי ההסכם, כוחות צה"ל יישארו 60 יום נוספים בדרום לבנון.
לאחר הפסקת האש צה"ל התפנה מחלק מהאזורים אותם כבש לפני, ב-11 בדצמבר 2024 צה"ל פינה את כוחותיו מאל-ח'יאם.
עם זאת צה"ל נשאר באזורים רבים, ואף המשיך לפעול בהם.
כך למשל בנחל סלוקי, בא-נאקורה, בנהר הליטני ובמקומות נוספים.
עקב כך שצבא לבנון וחזבאללה לא צייתו לחלק מההסכם וצבא לבנון לא נכנס וטיהר חלקים מדרום לבנון שאליהם היה אמור להיכנס ולטהר אותם, צה"ל נכנס לאזורים חדשים.
ב-30 בדצמבר 2024 צה"ל נכנס וכבש את טייבה ואת פאתי דיר סיריאן.
ב-6 בינואר 2025 צה"ל התפנה מא-נאקורה ופינה חלק קטן מכוחותיו במוצב רותם.
ב-26 בינואר 2025, במלאת 60 יום להסכם, צה"ל הודיע כי לא יסוג מלבנון מכיוון שצבא לבנון טרם ביסס את נוכחותו במרחב.
במהלך היום ניסו מאות לבנונים לחזור לכיוון הדרום, וצה"ל ירה לעברם.
לדברי צה"ל מדובר בפרובוקציה של חזבאללה, והשבים אינם תושבי המקום אלא פעילי חזבאללה, וכי כוחות צה"ל ירו רק לעבר מי מהם שהיווה איום על כוחות צהל באזור.
לעומת זאת לדברי ממשלת לבנון מדובר בתושבי כפרים בדרום לבנון שניסו לחזור לבתיהם, וצה"ל לא אפשר זאת.
לפי משרד הבריאות הלבנוני, מהירי נהרגו 21 תושבים, וכ־124 נפצעו.
ב-28 באוקטובר 2024 פרסם המכון לחקר המלחמה הערכה שלפיה חזבאללה נכשל צבאית בדרום לבנון.
לפי הערכת מכון המחקר, חזבאללה לא מצליח לממש אסטרטגיית לחימה קוהרנטית כדוגמת נסיגה מבוקרת, השהייה או ריכוז כוחות והגנה על מעוזים שיעיים מרכזיים.
כך למשל, ב-9 בנובמבר 2024 דווח כי צה"ל תפס עשרות אלפי אמצעי לחימה של חזבאללה.
ביניהם למעלה מ-3,000 טילים נגד טנקים.
אובדן ציוד שכזה עשוי להעיד על נסיגה מהירה ולא מאורגנת של כוחות חזבאללה.
בנוסף פורסם ב-12 בנובמבר שמחבלי חזבאללה נכשלים בניסיונם להרוג את חיילי צה"ל ובממוצע בין 60 ל-70 מחבלים נהרגו בכל יום.
מנגד, צוין בפרסומים אחרים (כולל של המכון לחקר המלחמה, לעיל) כי חזבאללה נותר כוח לחימה משמעותי שביכולתו להמשיך לפגוע בעורף הישראלי.
כמו כן צוין שביכולתו להשתקם במהירות.
אמצעי לחימה של חזבאללה שהוחרמו במהלך הלחימה
לפי דובר צה"ל הוחרמו בלבנון יותר מ-85,000 פריטי אמל"ח.
האמל"ח שהוחרם נועד לשמש את חזבאללה נגד ישראל, במלחמה בשטח לבנון או במסגרת תוכנית כיבוש הגליל.
בין היתר כללו אמצעי הלחימה, סדר גודל של:
כ-6,840 טילי נ"ט ומשגרים שלהם, מסוגים שונים.
כ-9,000 מטענים ואמצעי לחימה נפיצים.
כ-60,800 אמצעי תקשורת, ציוד אלקטרוני, מחשבים ומסמכים.
כ-2,250 אמצעי ירי תלול מסלול, רקטות ופצצות.
כ-20 רכבים צבאיים, חלקם משמשים כמשגרים ניידים.
בפיקוד צפון הוצגה תערוכה של חלק מהנשקים שהוחרמו:
התמים הוא רומן משנת 1990 מאת הסופר הבריטי איאן מקיואן.
הרומן מתרחש בברלין בשנים 1955–1956 בתחילת המלחמה הקרה ובמרכזו "מבצע זהב" המשותף ל-CIA ול-MI6, לבניית מנהרה מהגזרה האמריקאית של ברלין אל הגזרה הרוסית במטרה לצותת לקווי טלפון של הפיקוד העליון הסובייטי.
לאונרד מרנהאם הוא אנגלי בן 25 שמקים ומתקן את הרשמקולים המשמשים במנהרה.
הוא מתאהב במריה אקדורף, גרמנייה גרושה בת 30. הסיפור סובב סביב מערכת היחסים ביניהם ותפקידו של לאונרד במבצע.
לאונרד מרנהאם הוא "התמים" של הרומן, מהנדס משרד הדואר המועסק על ידי האמריקאים כדי להתקין ציוד ניטור במנהרה שהם בונים במיוחד כדי להאזין לרוסים.
בין האמריקאים לבריטים שורר אי אמון.
לאונרד מתיידד עם בוב גלאס, אמריקאי אובססיבי לביטחון.
הבריטים מודעים לכך שהאמריקאים נמצאים על סף פריצת דרך עם הפענוח, ומתרגזים על כך שהם לא היו חלק מזה.
מקנאמי, מדען, מתעקש שלאונרד ישמש עבורם מרגל, שכן הוא נמצא עם האמריקאים.
לאונרד נכשל בצורה עגומה בתפקידו כמרגל.
למרבה האירוניה, לאונרד גר בדירה מעל דירה בה דמות די מחניקה בשם ג'ורג' בלייק, שהיה סוכן סובייטי שנכלא בשנות ה-60, ומי שנמלט מ־Wormwood Scrubs .
הרומן משלב בצורה מסודרת מפגשים בדיוניים בין שני הגברים, ואחת הבגידות הידועות לשמצה של בלייק זוכה למבט מחודש בעקבות המעשה הטיפשי של לאונרד.
כשהוא יושב בבר יחד עם עמיתיו האמריקאים לאונרד פוגש בחורה בשם מריה, עבורה הוא 'תמים' בגלל שמעולם לא קיים יחסי מין לפני כן.
הם מתארסים אך לאחר מסיבת האירוסין, בעלה לשעבר של מריה, אוטו, מופיע.
אוטו הוא גיבור מלחמה ואלכוהוליסט.
אוטו פותח בריב אלים עם בני הזוג.
בזמן שהוא מגן על מריה, לאונרד מוכה קשות.
מריה הורגת את אוטו ע"י מכה בראש.
בני הזוג לא יכולים לדווח על הרצח למשטרה, מכיוון שאוטו היה מיודד עם המשטרה ומחליטים שהם צריכים להיפטר מהגופה.
הם חותכים את גופתו של אוטו ואורזים אותו בתיבות שלאונרד לקח מהמנהרה.
לאונרד, תשוש והלום, משוטט בברלין עם הארגזים הכבדים מנסה למצוא היכן להשאיר את חלקי הגופה, אך מוותר וחוזר איתם לדירתו.
בעודו עוזב את דירתו שוב עם התיקים למחרת, הוא נתקל בבלייק במעלית וטוען שהתיקים מכילים ציוד מארצות הברית, שישמש במנהרה במשך עשרים וארבע השעות הקרובות ולאחר מכן יחזור לאַרה"ב.
לאכן מכן, לאונרד נתקל בגלאס, שמזהיר אותו על הוצאת הציוד ממקום העבודה ומאלץ אותו להחזיר את התיקים למנהרה ומסיע אותו לשם בעצמו.
לאונרד מפקיד את התיקים במנהרה, ואז מסגיר את קיומם לרוסים כדי להימנע מכך שהתוכן הממשי של התיקים יתגלה על ידי עמיתיו.
(אם כי מתברר מאוחר יותר שבלייק כבר בגד בקיומה של המנהרה הרבה לפני כן.
בלייק מספר לרוסים על הציוד החדש שיש ללאונרד, אז הרוסים פורצים למנהרה שלהם מהקצה שלהם במטרה לתפוס את הציוד לשימושם האישי)
נראה כי מערכת היחסים של לאונרד ומריה עומדת להתפרק עקב המתח שבביתור גופתו של אוטו, ושניהם חשים הקלה כאשר לאונרד מחליט לחזור לאנגליה לזמן קצר.
בדיוק כשהמטוס שלו עומד להמריא הוא רואה את מריה ובוב גלאס ביחד על גג מסוף שדה התעופה.
לנארד משוכנע שהם מנהלים רומן ומחליט שהקשר נגמר בינו לבין מריה, לאחר שכבר חשד בהם במשך זמן מה.
בחלק האחרון, הרומן מדלג קדימה שלושים ושתיים שנים.
שניהם בגיל העמידה המאוחר (ליאונרד כיום בסביבות 57, מריה בסביבות 62).
לאונרד קיבל מכתב ממריה שמסבירה שהיא מעולם לא בגדה בו עם גלאס לאחר שלא השיב למכתביה היא הסיקה שהדברים הסתיימו בינה לבין לאונרד.
מריה מספרת לליאונרד שלימים נישאה לבוב גלאס בניו יורק, עברה לאמריקה והם עשו יחד שלושה ילדים.
מריה גם מספרת שגלאס מת לאחרונה מהתקף לב.
היא מגלה שגלאס גילה על אוטו ועזר לחפות על הרצח, שהיה הסיבה האמיתית להתנהגותם החשידה ביחד.
הרומן מסתיים בכך שלאונרד מחליט לטוס לאמריקה ולערוך ביקור פתע אצל מריה בביתה.
לאונרד מסתבך קשות בחייה של חברתו הגרמנייה, מריה.
הוא מוצא שחייו השתנו לנצח תוך ערב אחד.
בבתוליו הוא מתוודע לתענוגות הסקס ע"י מריה שבעצמה מוקסמת מתמימותו היא לא מאוימת ממנו וזה מאוד חשוב לה.
אולם עברה משיג אותה לילה גורלי אחד.
המנהרה, הנאמנויות, כולם הופכים לחלק מהניסיון הנואש של לאונרד להימלט ממעשהו.
הרומן חושף את "תמימותו" של לאונרד בצורה קומית מטעה: הצעיר האנגלי, מתרוצץ וסובל בדיחות ועלבונות מהאמריקאים, מוצא את עצמו לפתע במצולות הפחד והאימה, שם הבגידה הופכת לקלה.
התמים זכה לשבחים מצד מבקרי הספרים.
מייקל ווד מ"לונדון ריוויו אוף בוקס" דן ברומן כ"רומן גותי" וכותב כי "הכישרון הגדול של מקיואן הוא להביא את הדמויות שלו לרמת החוויה הזו באמצעים הכי סתמיים".
ווד טוען כי הקשר בין יצירתו של לאונרד לחייו האישיים נעשה בצורה מפורשת מידי, אך שיבח את הדיוק של תיאור הרגש של מקיואן, וטען כי הרומן הוא "חקירה שרודפת את האפשרויות המגוונות והמטרידות של ידע".
ג'ואן סמית' התייחסה לרומן כ"יצירה הבוגרת ביותר של מקיואן" וכ"הישג יוצא מן הכלל ".
מבקר של Kirkus Reviews קבע כי התמים הוא "מלאכת מחשבת של תכנון [ו] ביצוע" כמו עבודות קודמות של מקיואן.
סופר שכתב עבור Publishers Weekly טען, "למרות שעלילתו מתחרה בכל מותחן ביכולת לבנות מתח נרטיבי, הרומן הזה הוא גם עבודת מחקר על טיפוסים.
טיפוס של צעיר המתבגר בנסיבות מוזרות, ושל הבדלים באופי הלאומי: הבריטים הג'נטלמנים, כולם נימוסים ואדיבות; האמריקנים העזים וחסרי הסבלנות.
הגרמנים הציניים, הפרוזה הנקיה והמתוחה של מקיואן, מעלה את הספר הזה לרמה הגבוהה ביותר של הז'אנר.
ג'ורג' סטאד מהניו יורק טיימס ריוויו אוף בוקס כתב שהמרכיבים השונים בחומר הסיפור משולבים היטב, ואמר שהספר מבסס את מקיואן כ"פסיכולוג חריף של הנפש היום יומית" אנתוני בורגס הוא מעריץ של הרומן, וכותב ש"הרומן מהדהד הרבה אחרי הקריאה"
מיצ'יקו קאקוטאני מה"ניו יורק טיימס" שיבח את התמים כ"עוצמתי ומטריד", וכינה אותו "הדוק כך שכל פרט בכל אירוע עובד כפצצת זמן, מחכה להתפוצץ, בעוד שכל תמונה נראית משתלמת במונחים של עלילה, אווירה או נושא".
קאקוטאני טען כי "בעוד שאירועי גראנד ג'יניול אינם סבירים כמעט בסטנדרטים היומיומיים של המציאות [...] התיאור הקריר והנשלט של מר מקיואן על האירועים המקאבריים משווה ל[אירועים סבירים בקושי] סוג של היגיון בלתי נמנע".
עם זאת, ריצ'רד אדר מלוס אנג'לס טיימס כתב ביקורת לא אוהדת.
על אף שהוא שיבח את התיאור של מקיואן על הבנייה וההתקנה של ברז התקשורת כ"מתוח ומרגש", הוא אמר שהסיפור של לאונרד ומריה "יוצא משליטה" כשבעלה מופיע ושהסוף, "אחרי כל כך הרבה מתח, [...] נראה חסר מעוף ושגרתי.
האפילוג, שנקבע שנים מאוחר יותר, הופך את הסוף השגרתי הזה לסוף 'שמח' שהוא בנאלי לחלוטין".
אדר סיכם שהרומן משעשע אך חסר רגש.
רוג'ר בוילן מ"בוסטון ריוויו" טען ב-2006 שהיחסים של לאונרד עם הבוס האמריקני שלו והרומן עם מריה "הם מערכות יחסים מתוחות ודינמיות, שנחשפו בצורה מופתית, והאווירה היא מהשורה הראשונה.
לרומן הברלינאי של מקיואן יש ריח של הדבר האמיתי, אדי הדיזל וריחות הבירה וה- Wurstwagens והברלינר לופט המתחזק, האווירה של ברלין".
במאמר מ-2014 ל- The Irish Times, איילין באטרסבי שיבחה את הרומן כ"מחקר מעניין של חוסר אמון" ואחד משלושת הספרים הטובים ביותר של מקיואן .
טינה ג'ורדן וסוזן אלינגווד מהניו יורק טיימס ציינו את התמים ב-2018 כאחת משש היצירות הראויות לציון של מקיואן.
מקיואן כתב גם את התסריט לסרט באותו שם משנת 1993.
התמכרות למסכים הוא מונח מטרייה המשמש בדיון הציבורי, חינוכי ורפואי, לתאר אבחנות וקטגוריות כגון התמכרות לטלוויזיה, התמכרות למחשב, התמכרות לאינטרנט, התמכרות לטלפון סלולרי, והתמכרות למשחקי מחשב.
בהקשר זה, זמן מסך הוא משך הזמן שמוקדש לשימוש במכשיר עם מסך, כגון טלפון חכם, מחשב, טלוויזיה או קונסולת משחקים.
הגדרה קלינית מול שיח ציבורי
השיח הכללי מתייחס להתמכרות למסכים כהתמכרות לכל דבר ועניין.
עם זאת, כדי להימנע מרפואיזציה של התנהגויות נורמטיביות או הזנחה של מצבים לא התמכרותיים שיכולים להוביל לשימוש רב במסך (כמו דיכאון, חרדה או בדידות) – יש להבדיל בין התמכרות למסכים במובן הקליני לבין מצבים אחרים, כמו: שימוש יתר או ביטוי גנאי חברתי עבור שימוש שנתפס כבלתי הולם מבחינה סובייקטיבית.
על פי DSM-5, שהוא הגרסה החמישית של המדריך לאבחון וסטטיסטיקה של הפרעות נפשיות, קיימת אבחנה של "הפרעות שאינן קשורות לחומרים" (Non-Substance-Related Disorders) כחלק מהקטגוריה הגדולה יותר של "הפרעות הקשורות לחומרים והתמכרויות" (Substance-Related and Addictive Disorders).
עם זאת, אבחנה זו כוללת התמכרות להימורים (Gambling Disorder) בלבד.
זאת משום שחרף קיומם של מצבים התנהגותיים שאינם מערבים צריכה של חומרים שיש דמיון בינם לבין להפרעות שקשורות לחומרים (), קיים מידע מספק רק עבור הכללת ההתמכרות להימורים בסעיף זה.
בגרסה החמישית של ה-DSM נעשה שימוש מכוון במונחים כמו הפרעות הקשורות (או לא קשורות) לחומרים, במקום המונח התמכרות.
הדבר נעשה למרות השימוש הנפוץ ב"התמכרות" בארצות רבות, מתוך מטרה לתאר בצורה נייטרלית יותר את הטווח הרחב של רמות החומרה המאפיינות את התופעה ורצון להימנע מקונוטציות שליליות.
לא כל שימוש שחורג מתחום הנורמה או המומלץ הוא התמכרות.
למעשה ישנם מקרים של שימוש בעייתי כמו שימוש יתר או שימוש לרעה, שאינם עונים לקריטריונים של אבחנה קלינית-מקצועית של התמכרות.
תחום זה נמצא בשלבי התפתחות ומחקר.
דפוסים אופייניים לשימוש בעייתי במסכים:
שימוש ממושך במסך מעבר לזמן המתוכנן, תוך קושי להימנע או למתן את השימוש.
הזנחת פעילויות אחרות – לימודים, עבודה, שינה, פעילות גופנית או קשרים חברתיים פנים־אל־פנים – לטובת שימוש במסך.
תחושת אי־שקט, עצבנות או מצוקה כאשר אין גישה למכשיר (לעיתים מכונה "נומופוביה" בהקשר של סמארטפונים).
שימוש במסכים כבריחה ממצב רוח ירוד, בדידות או מתח.
המשך שימוש למרות מודעות לפגיעה בשינה, בריכוז, במצב הרוח או ביחסים עם אחרים.
במסגרת המחקר הניסויי נעשה שימוש בכלים שונים למדידת "שימוש בעייתי" במסכים ובסמארטפונים, בדגש על שאלוני דיווח עצמי.
סקירות שיטתיות מצביעות על ריבוי כלי מדידה, מחסור בהסכמה על הגדרה אחידה, ועל צורך בהעמקת הבסיס התאורטי.
למשל מחקרים רבים בוחנים "שימוש בעייתי" ולא "התמכרות" במובן הקליני, ומדגישים כי עדיין אין קונצנזוס על קריטריונים אבחוניים אחידים להתנהגות זו, או על גבול ברור בין שימוש אינטנסיבי אך מסתגל לבין שימוש בעייתי הפוגע בתפקוד.
בשיח המחקרי ישנה לעיתים התייחסות נפרדת להופעות ספציפיות יותר כמו זמן מסך מופרז (excessive screen time), שימוש בעייתי במדיה דיגיטלית (problematic digital media use) או שימוש בעייתי בסמארטפון (problematic smartphone use), וטרם הושגה הסכמה על הגדרתה כהפרעה נפשית מובחנת בדומה להתמכרות לחומרים.
ייתכן שזמן מסך רב ושימוש אינטנסיבי במדיה דיגיטלית בקרב ילדים ומתבגרים, עשויים להיות קשורים לבעיות שינה, השמנה, ירידה בפעילות גופנית, קשיים רגשיים וקשביים, ותחושת מצוקה נפשית – אך הקשר הסיבתי מורכב ותלוי בתכנים, בהקשר ובמאפייני המשתמש.
כמו כן, נמצא קשר בין שימוש בעייתי בסמארטפון לבין רמות גבוהות יותר של דיכאון, חרדה וקשיי ויסות רגשי בקרב סטודנטים ומתבגרים.
ארגוני רופאי ילדים, כגון האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים (AAP), פרסמו המלצות לגילאי מסך ולבניית "תוכנית מדיה משפחתית", המדגישה הגבלת זמן מסך כולל, הימנעות ממסכים לפני השינה, ושמירה על קדימות לשינה, פעילות גופנית וקשרים חברתיים לא־מקוונים.
ניתן לחלק את השימוש במסכים על פי סוג המכשיר וסוג הפעילות.
עבור כל אחד מהסוגים השימוש יכול להיות תקין ונורמטיבי או בעייתי ברמות שונות, כאשר לא כל שימוש יתר או שימוש לרעה עונה על הקריטריונים המקצועיים לאבחנה של התמכרות.
התמכרות מסוג אחד של שימוש במסך אינה סותרת התמכרות לסוגי שימוש אחרים, כך שאדם אחד עלול לפתח יותר מסוג אחד של התמכרות למסכים.
כתוצאה מכך משתמש אחד יכול לשלב שימוש כפייתי ברשתות חברתיות, במשחקים או בתוכן וידאו, ולעבור ביניהם בהתאם לזמינות ולמצב הרגשי.
המונח הבלתי פורמלי "ספקטרום של התמכרויות דיגיטליות" נועד להקל על הדיון במקרים אלו.
החלוקה לסוגים יכולה לסייע בזיהוי הגורמים המרכזיים להתמכרות, כמו: חיפוש סטטוס חברתי, חיפוש גירוי, בריחה מרגשות קשים, או צורך בשליטה כלכלית, ובהתאמת התערבויות טיפוליות וחינוכיות לכל מקרה.
חלוקה על פי סוג המכשיר
החלוקה למכשירים אינה מבדילה בין סוג הפעילות ברמה ההתנהגותית או ברמת התוכן.
כלומר, היא כוללת את סך השימוש בסוג מסוים של מכשיר ללא קשר למהות השימוש.
התמכרות לטלפון סלולרי כולל בדיקה תכופה של התראות, גלילה מתמשכת (Scrolling), קושי להתרכז בשיחה פנים־אל־פנים, ושימוש בטלפון גם במצבים שבהם הוא מפריע לתפקוד (נהיגה, לימודים, מפגש חברתי).
במקרים מסוימים התלות במכשיר מתבטאת בתחושת חרדה או אי־שקט כאשר הטלפון איננו זמין (תופעה המכונה לעיתים "נומופוביה").
חלוקה על פי סוג הפעילות
ניתן לחלק את ההתמכרות למסכים על פי סוג הפעילות.
בהקשר זה, חלק מהפעילויות ניתנות לביצוע רק בסיביבה מקוונת עם חיבור לרשת האינטרנט ויש כאלו שניתן לעשות גם באופן בלתי מקוון.
כמו כן, יש פעילויות שניתן לבצע בצורה שונה גם ללא שימוש במסך – למשל צריכה של תכנים רלוונטיים בפורמטים לא דיגיטליים.
התמכרות לרשתות חברתיות – מתייחסת לדפוס שימוש אינטנסיבי בפלטפורמות כמו פייסבוק, אינסטגרם, טיקטוק, X (טוויטר לשעבר) ועוד, עד כדי פגיעה בתפקוד היומיומי.
מאפיינים שכיחים כוללים צורך מתמשך בבדיקה של עדכונים, "לייקים" והודעות, קושי להתנתק גם בשעות העבודה או הלימודים, והשוואה חברתית מתמדת הפוגעת בדימוי העצמי.
מחקרים מצביעים על קשר אפשרי בין שימוש אינטנסיבי ברשתות חברתיות לבין עלייה ברמות דיכאון, חרדה ובדידות בקרב חלק מהמשתמשים.
עבודה ולימודים – במאה ה־21 חלק גדול מעבודת הידע והלימוד מתבצע מול מסך, ולכן הגבול בין "שימוש לגיטימי" לבין "שימוש עודף" איננו חד.
עם זאת, ישנם מקרים שבהם שימוש תמידי במחשב, בטאבלט או בטלפון לצורכי עבודה ולימודים הופך לאובססיבי, מלווה בתחושת חוסר יכולת להתנתק, וגורם לשחיקה (Burnout), להפרעות שינה ולהזנחת תחומים אחרים בחיים.
תופעה זו מכונה לעיתים "התמכרות לעבודה" (Workaholism) במעטפת דיגיטלית.
בהקשר זה מקרי בוחן מתועדים הראו כי שימוש מופרז באתר ויקיפדיה גם הוא נמצא על הגבול הדק ועלול להוות טריגר לפיתוח התמכרות לטכנולוגיה.
דוח מקרה אשר בדק מקרי שימוש בעייתי בוויקיפדיה.
השימוש הבעייתי הזה הוביל לתפקודים פסיכו-סוציאליים לקויים.
משחקי וידאו ומשחקים מקוונים (Online games) הם אחד התחומים הנחקרים ביותר בהקשר של התמכרות למסכים.
משחקים מרובי־משתתפים, משחקי תפקידים מקוונים (MMORPG) ומשחקי מובייל עשויים לשלב מנגנוני תגמול, הישגים ו"חיזוקים" תדירים, המעודדים שהייה ממושכת במשחק.
במקרים קיצוניים דווח על הזנחת לימודים, עבודה, שינה ואף תזונה והיגיינה בסיסית, לטובת המשך המשחק.
ארגון הבריאות העולמי הכליל בהגדרותיו את "הפרעת משחקים" (Gaming disorder) כתסמונת אפשרית הקשורה לשימוש בעייתי במשחקים דיגיטליים.
הימורים ומשחקים פיננסיים מקוונים – הימורים מקוונים, משחקי קזינו דיגיטליים, פלטפורמות הימורי ספורט ומשחקי "גיימיפיקציה" פיננסיים (כגון מסחר ספקולטיבי באפליקציות פשוטות לשימוש) הם תת־קבוצה בעלת מאפיינים ייחודיים.
כאן הפגיעה עשויה להיות חמורה במיוחד, שכן נוסף על הפגיעה בזמן, בשינה וביחסים, עלולים להיגרם הפסדים כספיים משמעותיים, חובות ובעיות משפטיות.
בחלק מהמדינות הימורים מקוונים מוסדרים בחקיקה נפרדת בשל פוטנציאל הנזק הגבוה.
צפייה בתוכן וידאו -תופעה המכונה "בינג' ווטשינג", כוללת את השימוש ב שירותי סטרימינג ווידאו לפי דרישה מאפשרים צפייה רציפה במספר רב של פרקים או סרטים ברצף, כאשר הצפייה גוזלת שעות שינה, פוגעת בעבודה או בלימודים, ומלווה בתחושת אובדן שליטה וחרטה, היא עשויה להיחשב ביטוי של התמכרות למסכים.
חלק מהחוקרים מציינים כי המנגנון דומה לזה של משחקים דיגיטליים – שילוב של זמינות גבוהה, אגירת תכנים ("בינג'"), ומנגנוני המלצות מותאמים אישית.
התמכרות לפורנוגרפיה - במקרים מסוימים השימוש במסכים מתמקד בצריכה מוגברת של פורנוגרפיה ותוכן מיני מקוון.
שימוש כזה עלול להפוך לכפייתי, ולבוא על חשבון יחסים אינטימיים, עבודה או פעילות חברתית.
חלק מהמחקרים מדווחים על קשר בין שימוש אינטנסיבי בפורנוגרפיה לבין תחושת בושה, ירידה בסיפוק ממערכות יחסים זוגיות, ושיבוש תפיסות לגבי מיניות ומערכות יחסים.
התחום שנוי במחלוקת מחקרית ומוסרית, ושאלת סיווגו כהתמכרות עצמאית עדיין נמצאת בדיון.
במחקרים על בריאות נפשית ומתבגרים מוצע להבחין בין שימוש "פאסיבי" (גלילה וצפייה) לבין שימוש "אקטיבי" ואינטראקטיבי, ולבחון את תוכני המדיה, הקשר המשפחתי והקהילתי וגורמי סיכון נוספים.
המלצות למניעה ולהתערבות בשימוש בעייתי במסכים כוללות בדרך כלל שילוב של צעדים ברמת הפרט, המשפחה והמערכת:
קביעת כללים משפחתיים לגבי שימוש במסכים (זמנים ללא מסך, חדר שינה ללא מסכים, הגבלת התראות);
עידוד חלופות – פעילות גופנית, תחביבים, מפגש חברתי פנים־אל־פנים;