tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר שענה נכון על שלוש שאלות הוא מקבל הזדמנות לפרוש מהמשחק, ולקבל את הגלידה שהשיג, או להמשיך ולנסות להשיג תוספות לגלידה (סירופ שוקולד, סוכריות, מסטיקים, גומי, מרשמלו ועוד).
כדי להשיג את התוספות לגלידה יש לענות על שאלה המכונה "שאלת הצ'ופר" והיא שאלת נכון / לא נכון.
במידה והילד טועה ב"שאלת הצ'ופר" הוא מפסיד את הגלידה שהיה אמור לקבל.
לאורך כל המשחק יכול המתמודד לטעות פעם אחת.
היה וטעה יותר מפעם אחת, הוא נפסל.
ישנו "גלגל הצלה", שנותן למתמודד אפשרות לקרוא לחבר כדי שיעזור לו לענות נכון על השאלה.
משתתף המפסיד במשחק מקבל קרחון או סוכרייה.
במהלך העונות הגיעו לביקור מיטב מנחי ערוץ הילדים כגון דון לני גבאי, טל מוסרי, קובי מחט ועוד.
בעונה השנייה מיכל גבריאלוב הנחתה פינה נוספת בתוכנית.
בשעשועון זה המנחה שואלת ארבע שאלות, כשבכל שאלה הפרס גדול יותר מזה של השאלה הקודמת, עד שבשאלה האחרונה הפרס הוא כל שלושת הפרסים הקודמים.
במשחק זה יש אפשרות למתמודד לתת את הפרסים שקיבל לאחד מארבעת המתמודדים האחרים.
בספיישלי ראש השנה פסח ושבועות של הסדרה בן פרי הנחה פינה זאת.
אוטודסק הוא תאגיד אמריקני המייצר תוכנות בהן נעשה שימוש בתעשיות האדריכלות, ההנדסה, הבנייה, הייצור, התקשורת והבידור.
מטה החברה ממוקם בעיר סן רפאל שבקליפורניה.
לחברה ישנם מרכזי פיתוח במקומות נוספים ברחבי העולם, ביניהם מרכז מחקר ופיתוח בישראל הממוקם במגדל "רוטשילד 22" בתל אביב-יפו.
החברה נוסדה ב-1982 על ידי ג'ון ווקר ו-12 מייסדים נוספים אשר יצרו בשיתוף פעולה את אחת הגרסאות הראשונות של התוכנה אוטוקאד, תוכנת CAD (תכנון בעזרת מחשב) המשמשת אדריכלים, מהנדסים ומעצבי בניין לצורך יצירת סקיצות ראשוניות, עיצוב, ומידול מבנים.
התוכנות אותן ייצרה החברה לאורך השנים משמשות אנשי מקצוע בתחומים רבים.
בין היתר השתמשו בה לצורך תכנון מבנה מגדל החירות ובתהליך תכנון המכוניות החשמליות של טסלה.
התאגיד ידוע במיוחד בזכות תוכנת אוטוקאד, אך לאורך השנים פיתח בנוסף לכך מגוון רחב של תוכנות לתכנון, הנדסה ובידור, כמו גם שורה של תוכנות לשוק הצרכנים, בהן Sketchbook, Homestyler, ו-Pixlr.
תוכנות אוטודסק לעיצוב אב-טיפוסים, בהן Inventor, ו-Autodesk Product Design Suite, משמשות את תעשיית הייצור לצפייה, סימולציה וניתוח ביצועים תוך שימוש במודל דיגיטלי.
תוכנת Revit עבור BIM מאפשרת למשתמשים לחקור את התכנון, הבנייה והניהול של בניין לפני בנייתו.
מחלקת הבידור והמדיה של אוטודסק מתמחה בפיתוח תוכנות ליצירת אפקטים חזותיים, תוכנות לעריכת אנימציות, פיתוח משחקי וידאו, ועיצוב להדמיה.
אוטודסק מאיה היא תוכנת אנימציית תלת-ממד המשמשת את תעשיית הסרטים ומשחקי המחשב.
ב-2009 רכשה את חברת הסטארט-אפ ויז'ואל טאו שייסד יונתן סרוסי ושהפך מאז למרכז המחקר והפיתוח שלה בישראל.
ב-2012 רכשה את Imagine Web שעסקה בפיתוח האפליקציה CMyCasa.
ב-2013 אוטודסק רכשה את For-Each חברת שירותי פיתוח אפליקציות למובייל.
ב-2014 רכשה את חברת PurpleBit העוסקת בתחום מחשוב ענן ופיתוח אפליקציות ווב.
המרכז של אוטודסק בישראל עוסק בעיקר בפיתוח תוכנות בתחום האינטרנט והמובייל ובתחום הדפוס בתלת-ממד.
תוכנות בולטות המיוצרות על ידי אוטודסק
אוטוזו יאמאדה (ביפנית: 山田乙三; 6 בנובמבר 1881 - 18 ביולי 1965) היה גנרל יפני, שפיקד על הדיוויזיה ה-12 של צבא יפן, וכן על צבא קוואנטונג, בתקופת מלחמת העולם השנייה.
יאמאדה נולד במחוז נאגנו שבאימפריה היפנית.
הוא הצטרף לצבא הקיסרי בשנת 1903, ושנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט.
הוא שימש כמדריך באקדמיה הצבאית הקיסרית, ובשנת 1912 הועלה לדרגת קפטן.
עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה בשנת 1937, מונה כמפקד הדיוויזיה ה-12 במנצ'וריה.
באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל והוחזר ליפן.
ביולי 1944 מונה כמפקד צבא קוואנטונג (関東軍), קבוצת ארמיות יוקרתית של הצבא היפני.
ב-8 באוגוסט 1945 הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, ופתחה במבצע סערת אוגוסט, במהלכו פלש הצבא האדום למנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה.
הארמיות של יאמאדה היו הכוח היחיד באזור זה.
יאמאדה טען לפני כן בפני המטה הקיסרי שהוא אינו יכול לשמור על הגבול הרוסי עם הכוח שהוקצה לו, ולכן גייס בחופזה אלפי מנצ'ורים ומונגולים.
אך מרבית החיילים היו מגויסים חדשים, שחסרו ניסיון וציוד, והיו מאומנים בעיקר בלחימת אנטי-גרילה והגנה על הגבול, ולא עמדו בפני הפלישה המסיבית של כוחות השריון וחיל רגלים ממוכן של הסובייטים, שריכזו 1,577,225 לוחמים.
הצבא המאולתר של יאמאדה התפרק תוך 3 שבועות מול הכוח הרוסי העדיף, ב-16 באוגוסט 1945, יום לאחר הודעתו של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, הורה אוטוזה לחייליו להיכנע.
יאמאדה נכנע בפני הרוסים, ונלקח בשבי לחברובסק.
הוא הואשם בפשעי המלחמה שביצעו אנשי יחידה 731, ונגזרו עליו 25 שנות עבודת פרך במחנה מעצר רוסי.
בשנת 1956 הוא שוחרר וחזר ליפן.
הוא חי בטוקיו עד מותו בשנת 1965.
אוטווה פיורי היה מועדון כדורגל קנדי ששיחק בליגת ה-NASL.
המועדון הוקם ב-2011, וקיבל את שמו ב-26 בפברואר 2013 והצטרף ל-NASL ולקנדיאן צ'מפיונשיפ ב-2014. משחקם הראשון היה משחק נגד ניו יורק קוסמוס ב-20 ביולי 2014. ב-8 בנובמבר 2019 המועדון פורק.
ב-20 ביוני 2011 NASL הודיעה כי הקבוצה "אוטווה פיורי" תצטרף לליגה בשנת 2014 לאחר סיום העבודות באצטדיונה הביתי.
קבוצת ספורט ובידור אוטווה (OSEG) היא בעלי הקבוצה.
הקבוצה החליפה את הקבוצה אוטווה פיורי ס.צ, ששיחקה בליגת ה-USL בשנת 2014. גם קבוצת הנשים של המועדון הקודם התפרקה בשנת 2014 ושרידיה עברו למועדון החדש.
הקבוצה הודיעה ב-15 בדצמבר 2014 שתשחק בעונה הבאה בליגת הפרמייר ליג של קוויבק.
בעונת 2015 זכתה הקבוצה באליפות הסתיו של ליגת ה-NASL.
בתום העונה סיימה הקבוצה במקום השני לאחר שהפסידה לניו יורק קוסמוס בגמר הפלייאוף.
בעונת 2017 הצטרפה הקבוצה לליגת ה-USL.
בנובמבר 2019 הודיעה על הפסקה פעילותה.
אצטדיון קית האריס, אוטווה, אונטריו (2014)
אצטדיון טי די פלייס, אוטווה, אונטריו (2014–2019)
תחילה שיחק המועדון באצטדיונה של אוניברסיטת קרלטון עד להכשרת אצטדיון טי די פלייס למשחקי ה-NASL.
אוטוביאנקי ביאנקינה (Autobianchi Bianchina) היא מכונית עירונית קטנה, דגם של מכונית מיקרו, אשר הושקה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית אוטוביאנקי ב-16 בספטמבר 1957, במוזיאון המדע והטכנולוגיה במילאנו, איטליה.
האוטוביאנקי ביאנקינה היה דגם המכונית הראשון של חברת אוטוביאנקי שיוצר לאחר מלחמת העולם השנייה, והוא נוצר בין השנים 1957 ו-1969. בין שנים אלה יוצרו 311,300 יחידות.
האוטוביאנקי ביאנקינה מבוססת על הפיאט 500.
אוטוביאנקי ג'רדיניירה (באיטלקית: Autobianchi Giardiniera) היא מכונית סופרמיני בתצורת סטיישן, 2 דלתות צדדיות + דלת אחורית, מתוצרת יצרנית כלי הרכב האיטלקית אוטוביאנקי אשר יוצרה בין השנים 1968–1977.
גג הדגם היה מכוסה בשטחו הגדול בברזנט אשר היה ניתן לפתיחה, על ידי גלגול בד הברזנט לכיוון הנגדי של הפתיחה.
הדגם היה מבוסס על דגם "פיאט 500 ג'רדיניירה".
בשנת 1969 התחילה חברת אוטוביאנקי לייצר את דגם ה-סופרמיני "אוטוביאנקי A112", ואת דגם הסדאן אוטוביאנקי A111.
ב־1969 הועברה אוטוביאנקי לחטיבת לנצ'יה של פיאט.
אוטוביאנקי פרימולה (באיטלקית: Autobianchi Primula) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית כלי הרכב האיטלקית אוטוביאנקי אשר יוצרה בין השנים 1964–1970.
בשנת 1969 התחילה חברת אוטוביאנקי לייצר את דגם הסופרמיני "אוטוביאנקי A112", ואת דגם הסדאן אוטוביאנקי A111.
ב-1969 הועברה אוטוביאנקי לחטיבת לנצ'יה של פיאט.
אוטוביאנקי פרימולה זכתה במקום השני, בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1965.
אוטוביאנקי סטלינה (באיטלקית: Autobianchi Stellina) היא מכונית ספורט קטנה, 2 מושבים, מתוצרת יצרנית כלי הרכב האיטלקית אוטוביאנקי אשר יוצרה בין השנים 1963–1965.
סך הכול יוצרו 502 יחידות.
ב-1968 השתלטה חברת פיאט לחלוטין על חברת אוטוביאנקי.
סדרה ראשונה - יוצרו 343 יחידות
סדרה שנייה - יוצרו 159 יחידות
אוטוביאנקי ויסקונטאו (באיטלקית: Autobianchi Visconteo) היא משאית מתוצרת יצרנית כלי הרכב האיטלקית אוטוביאנקי אשר יוצרה בין השנים 1952-1959.
הדגמים הראשונים נבנו לפי ידע חברת "Cabi Cattaneo" ממילאנו.
בשנת 1955 חברת אוטוביאנקי חזרה לייצר מכוניות, והמשיכה בייצור הדגם לפי רישיון מחברת "Cabi Cattaneo".
הסדרה הראשונה יוצרה בין השנים 1952-1954
הסדרה השנייה יוצרה בין השנים 1954–1959
אוטוביאנקי Y10 (באיטלקית: Autobianchi Y10) היא מכונית סופרמיני, 3 דלתות האצ'בק, מתוצרת יצרנית כלי הרכב האיטלקית אוטוביאנקי אשר יוצרה בין השנים 1985–1995.
בשנים 1985–1986 המשיכה חברת אוטוביאנקי לייצר את הדגם הקודם, אוטוביאנקי A112.
ב- 1969 הועברה אוטוביאנקי לחטיבת לנצ'יה של קונצרן הרכב האיטלקי פיאט.
ב-1986 זכתה במקום השני בתחרות מכונית השנה באירופה.
סדרה שנייה (1989–1992), (מנוע הזרקת דלק אלקטרונית)
אוטוביוגרפיה בדיונית (גם אוטופיקשן, מאנגלית: Autofiction, הלחם של auto ו-fiction) היא ז'אנר של סיפורת המבוסס על מידע אוטוביוגרפי.
אוטוביוגרפיה בדיונית משלבת שני ז'נארים שלכאורה אינם משתלבים: אוטוביוגרפיה, המבוססת על עובדות, וסיפורת, המבוססות על בידיון.
את המונח אוטופיקשן טבע בשנת 1977 סרז' דוברובסקי , סופר ומבקר ספרות צרפתי, בהתייחסותו לרומן שכתב, "בן" (Fils).
פיליפ וילאין מבחין בין אוטופיקשן לרומן אוטוביוגרפי בכך שבאוטופיקשן נדרש סיפור בגוף ראשון בידי פרוטגוניסט ששמו כשם המחבר.
יש קווי דמיון בין אוטוביוגרפיה בדיונית ובין רומן לא בדיוני, מונח שטבע טרומן קפוטה לתיאור ספרו "בדם קר".
עם כותבי האוטוביוגרפיה הבדיונית נמנים הסופרת הצרפתייה מרגריט דיראס, הסופרת הבלגית אמלי נותומב והסופר הנורווגי קרל אובה קנאוסגורד בסדרת ספריו "המאבק שלי".
קתרין מילט השתמשה בטכניקה ספרותית זו בספרה "חיי המין של קתרין מ.".
בישראל נמנים עם כותבי האוטוביוגרפיה הבדיונית אשכול נבו בספרו "הראיון האחרון", ניר ברעם בספרו "יקיצה", אריק גלסנר בספרו "מדוע אינני כותב" ואחרים.
אוטודונטיים (שם מדעי: Otodontidae) היא משפחה של כרישים נכחדים מהסדרה דמויי עמלץ אשר חיו בין תחילת הקרטיקון עד לתקופת הפליסטוקן לפני 115-0.781 מיליון שנה מזמננו.
כרישים אלה היו ענקיים בעלי שיניים גדולות מעוצבות לשיסוע וקריעת בשר.
הגדול מכל בני המשפחה היה המגלודון (megalodon), שהיה גדול הכרישים מעולם והגיע לאורך 16–28 מטרים.
ייתכן שדמה במראהו לעמלץ לבן ובעבר נחשב למין בסוג קרכרודון.
עם זאת מחקרים אחרים מניחים שבגלל מבנה שיניים שונה מעט ייתכן שהכריש שייך לקבוצה קדומה יותר, הקרובה לכריש הקרטיקוני קריטוקסירינה, שאולי התפתחה לעמלציים המוכרים.
קרקורליס (Carcharocles) - בו אולי היה המגלודון
אוטודרום סוצ'י , שכונה בעבר מעגל הרחוב הבינלאומי בסוצ'י ומעגל הפארק האולימפי בסוצ'י, הוא מתחם ספורט מוטורי באורך 5.848 ק"מ המשמש לתחרויות פורמולה 1 בעיירת הנופש שלחוף הים השחור, סוצ'י שבחבל קרסנודר, רוסיה.
המסלול דומה למעגל הירוק האולימפי בבייג'ינג ומעגל הפארק האולימפי בסידני בכך שהוא עובר סביב מתחם אולימפי לשעבר; במקרה זה, אתר הפארק האולימפי בסוצ'י, זירת המשחקים האולימפיים בחורף 2014.
המתקן נחשב לאחד ממתקני המרוצים החשובים ברוסיה ומארח מדי שנה אירועים ומרוצים רבים בהם מרוץ הגרנד פרי הרוסי שהתקיים לראשונה בשנת 2014, בספטמבר אותה שנה.
כמו כן, הסדרה הבינלאומית של TCR נערכה בסוצ'י ביוני 2015, כאשר הסדרה הרוסית של TCR ו-SMP F4 נערכו כסדרות משנה.
לוועד האולימפי הבינלאומי ניתנה הרשות לעכב את חנוכת מסלול המרוץ עד לעונת 2015 אם ההכנות למרוץ יפריעו לאולימפיאדת החורף, אם כי בסופו של דבר התקיימו המשחקים ללא הפרעה.
באוקטובר 2011 הקצתה ממשלת רוסיה 195.4 מיליון דולר להקמת המסלול.
הקמת מעגל הפארק האולימפי בסוצ'י סימנה את סיומו של קמפיין בן שלושים שנה לגרנד פרי רוסיה, עם תוכניות ל"גרנד פרי של ברית המועצות" שמקורו כבר בשנת 1983 לפני שהפרויקט ננטש "מסיבות בירוקרטיות" וכמה ניסיונות כושלים בשנים שחלפו מאז.
המעגל קיבל את אישורו הסופי מטעם הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) באוגוסט 2014.
המסלול באורך 5.848 קילומטרים הוא הרביעי הארוך ביותר בעונת הפורמולה 1, אחרי ספא-פרנקורצ'אמפס בבלגיה, מעגל העיר באקו באזרבייג'ן וסילברסטון בבריטניה.
המעגל בנוי סביב הפארק האולימפי בסוצ'י, שהוא אשכול החופים במסגרת המתקנים האולימפיים שנבנו לאולימפיאדת החורף 2014 שאירחו תחרויות בהוקי קרח, החלקה על הקרח ועוד והאצטדיון האולימפי פישט בו נערכו טקסי הפתיחה והסגירה.
המשטח לא נחנך אלא לאחר טקס הסיום של האולימפיאדה.
למסלול, שתוכנן על ידי האדריכל הגרמני הרמן טילקה, יש רשת התחלה בקצה הצפוני של הפארק האולימפי ליד תחנת הרכבת, לכיוון דרום-מערב לעבר חוף הים השחור.
לאחר מכן הוא מתפרס לאורך הקצה החיצוני של רחבת המדליות המרכזית, כלומר הפודיום לטקסי חלוקת המדליות האולימפיות ואז המסלול מתעקל נגד כיוון השעון ועושה שלושה סיבובים סביב היכל הקרח בולשוי.
לאחר מכן ישנן סדרות של פינות צמודות לפני שהכביש פונה צפונה בשולי הפארק האולימפי, מעל הכפר האולימפי הראשי ומרכז ההחלקה אדלר ארנה.
הוא חולף על פני מרכזי ההחלקה, לפני שהוא מסתיים מאחורי המשוטה לעבר תחנת הרכבת, ומשלים מעגל עם שתי פניות ימינה של תשעים מעלות.
אוטודוס (שם מדעי: Otodus) הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ ומהמשפחה אוטודונטיים.
הכריש חי במימי הקנוזואיקון מהפלאוגן עד המיוקן ומאובניו נמצאו במגוון אתרים באפריקה, אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית ובדומה למרבית דגי הסחוס השרידים היחידים שלו הם מאובני שיניים, אשר חלקם היו בשלבי התפתחות שונים.
המשמעות של שמו של הכריש מיוונית עתיקה היא "שן דמוית-אוזן": "ōt" - אוזן, "odoús" - שן.
זאת מאחר שהמבנה שלהם דמה מעט לזה של אוזן.
כריש זה היה קרובו הקדום של העמלץ הלבן - הגדול והקטלני שבכרישים הטורפים כיום.
ממדידה של השיניים שחלקם הגיעו לאורך 104 מ"מ נראה שמדובר היה בכריש גדול מאוד, עם חוליות באורך 12.4 ס"מ.
הכריש היה גדול מעמלץ לבן והיה טורף-על באוקיינוסים הקדומים.
הוא ניזון ממיני יונקים ימיים, כרישים אחרים ודגי גרם.
הוא שגשג באוקיינוסים עד המיוקן, אז הוא נכחד (אם כי זה תלוי גם בשיוך המינים הכלולים בסוג).
מספר חוקרים משייכים לסוג זה אף את המגלודון (Otodus megalodon), הגדול בכל הכרישים מעולם.
כריש זה הופיע בסרט Sea Rex 3D.
אוטוויק הוא דבר דפוס בנושא תרבות מכוניות היוצא לאור בדטרויט, שבמישיגן.
הוא החל את דרכו בפרסום כתב עת ב-1958, ומאז 1977 היא בבעלות ההוצאה לאור Crain Communications מדטרויט.
המגזין יצא לאור פעמיים בחודש והתמקד בספורט מוטורי, ביקורות על מכוניות חדשות, ומכוניות ישנות, אירועים ותכשיטים DIY.
מאז נובמבר 2019 הופסקה הדפסת המגזין והתוכן זמין דיגיטלית באתר אינטרנט ובאפליקציות כדוגמת אייפון ו־אייפד.
כחלק מהמהלך נחתמה עסקת רישוי רב שנתית עם חברת מגזיני Hearst להפעלת העסקים הדיגיטליים והחווייתיים של אוטוויק.
חברת האם של אוטוויק מוציאה לאור כתבי עת נוספים בתחום התעשייה והמסחר, כדוגמת Advertising Age ו-Automotive News.
אוטוויק החלה לפרסם בשנת 1958 כעלון דו שבועי שעוסק בחדשות ספורט מוטורי, בשם Competition Press.
אחד העורכים שעסקו ביצירת המגזין היה נהג המרוצים המקצועי דניס מקלאגג'.
בשנת 1964 שונתה תפוצת העיתון לפעם בשבוע, הכותרת שונתה לתחרות Press & אוטוויק ונכללו בו גם ביקורות רכב וחדשות בענף.
השם קוצר לאוטוויק בשנת 1975.
ובסופו של דבר הוא שונה למגזין בשנת 1986. בשנת 1988 מונה לאון מנדל למו"ל, תפקיד אותו מילא עד נובמבר 2001. בנו של ליאון, דאץ' מנדל, הצטרף לאוטוויק בשנת 1997 בתפקידים בכירים שהגיעו לשיאו עם זמנו כמו"ל.
בשנת 2016 עזב מנדל את אוטוויק ורורי קרול הפכה למו"ל זמנית ובהמשך גם למו"ל.
בשנת 2019 הפך פטריק קארון למנהל עריכה.
עם השקתו, אוטוויק (שאז נקרא Competition Press) כיוון לספק מידע לחובבי מכוניות ומרוצים שלא היה ניתן להשיג דרך כלי תקשורת אחרים.
הפרסום העניק סקירה יסודית של מרוצים גדולים ומינוריים, כמו גם תערוכות רכב.
סיקור מרוץ מכוניות שכלל מפות מלאות, זמני העפלה, מהירויות וצמיגים, למרוצים חובבניים ומקצועיים כאחד.
כשהטלוויזיה והכבלים החלו להגדיל את סיקור הספורט המוטורי במהלך שנות השבעים, השמונים והתשעים של המאה העשרים, אוטוויק החל להתמקד באופן בולט יותר בחובבי הרכב.
החל משנת 2012, בנוסף לסיקור מרוצי מכוניות ותערוכות רכב, אוטוויק מסקר טרנדים בעולם הרכב, ביקורות וסיפורי אורח חיים של מכוניות.
אוטוברון היא עיירה הנמצאת במחוז בוואריה, גרמניה.
נוסדה בשנת 1955. אוטוברון מורכבת בעיקר מבתים דו-משפחתיים ובתים צמודי קרקע, וכן משטחי גן נרחבים.
אוטוברון הוא גם המטה הגרמני של ההגנה והחלל של איירבוס.
על פי נתוני משרד הסטטיסטיקה של גרמניה, העיירה היא השנייה בצפיפות האוכלוסייה בגרמניה כולה, אחרי מינכן וברלין.
מרכז העיר הוקם בשנת 1983 עם בית העירייה והמרכז הקהילתי.
המרכז הקהילתי נקרא על שם המלחין הגרמני-איטלקי ארמנו וולף-פרארי שהתגורר באוטוברון בין השנים 1915–1931. במהלך מלחמת העולם השנייה נוהל בעיירה מחנה משנה של מחנה הריכוז דכאו.
אוטובריינס טכנולוגיות בע"מ היא חברת הזנק ישראלית המפתחת תוכנה לרכב אוטונומי.
החברה נוסדה בנובמבר 2018, בשם Cartica AI, על ידי יגאל רייחלגאוז, מנכ"ל החברה, כמיזם משותף בין קבוצת קורטיקה לבין החברות טויוטה, BMW וקונטיננטל, שיעסוק בפיתוח מערכות סיוע מתקדמות לנהג (ADAS) מבוססות בינה מלאכותית.
התוכנה שפיתחה החברה מותקנת ברכב וקולטת נתונים ממגוון חיישנים, כגון מצלמות ומכ"ם, ומקבלת החלטות על נהיגת הרכב, כגון החלטה על בלימת חירום.
יושב ראש החברה הוא קרל-תומאס נוימן, לשעבר מנכ"ל קונטיננטל, אופל ופולקסווגן סין.
בשני גיוסי הון ראשונים גייסה החברה 20 מיליון דולר.
בנובמבר 2021 גייסה החברה עוד 101 מיליון דולר.
אוטוביוגרפיה הוא אלבומם השישי של כנסיית השכל, אשר יצא בשנת 2007. האלבום כולל 26 שירים ישנים של הלהקה בעיבודים חדשים עם ביצועים חיים וכלי מיתר.
פחות מחצי שנה לאחר צאתו, זכה האלבום למעמד של אלבום זהב, על מכירת מעל 20,000 עותקים.
עמי רייס זכה בפרס הישג השנה על שם מרדכי זעירא למעבד מטעם אקו"ם לשנת תשס"ז, בזכות עבודתו על האלבום.
יורם חזן - שירה וגיטרה אקוסטית
רן אלמליח - בס, שירה ודקלום
דוד רז - גיטרה חשמלית
אלון ראובן - קרן יער
אוטווה סנטורס הייתה קבוצת הוקי קרח מאוטווה, אונטריו, קנדה, שפעלה בין השנים 1883 ו-1934 והייתה ממייסדות ה-NHL ב-1917.
הסנטורס זכו 11 פעמים בגביע סטנלי - הכי הרבה זכיות לקבוצה שכבר אינה קיימת.
קבוצת ה-NHL העכשווית אוטווה סנטורס נטלה לעצמה את שמה של הקבוצה המקורית כדי להחיות אותו ולהחזיר את ליגת ה-NHL לאוטווה.
הקבוצה המקורית שנקראה אוטווה סנטורס החלה את דרכה ב-1883 כקבוצת הוקי קרח חובבנית תחת השם "מועדון הוקי אוטווה" (Ottawa HC).
היא עברה למקצוענות ואימצה את הכינוי "אוטווה סנטורס", שהפך מאוחר יותר לשמה הרשמי, בתחילת המאה ה-20.
הקבוצה הייתה אחד מעמודי התווך של ההוקי קרח בתחילת דרכו והייתה בין הקבוצות המייסדות של מספר ליגות בהוקי קרח החובבני ולאחר מכן בהוקי קרח המקצועני.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 ייסדה את "איגוד ההוקי החובבני" (AHA) ואת "איגוד ההוקי של אונטריו" (OHA), ושיחקה בשתי הליגות לסירוגין.
"מועדון ההוקי אוטווה" היה בין הקבוצות שהתחרו על גביע סטנלי ב-1893 כשהגביע נתרם על ידי המושל הכללי של קנדה באותם ימים, הלורד סטנלי מפרסטון.
ב-1898 ייסד "מועדון הוקי אוטווה" ליגה חדשה, "ליגת ההוקי החובבנית הקנדית" (CAHL).
הקבוצה הפכה לאוטווה סנטורס ב-1902 (אם כי עדיין לא באופן רשמי), וכונתה באותם ימים "שביעיית הכסף" (Silver Seven) - זאת כיוון שבאותם ימים הוקי קרח שוחק כשבכל קבוצה היו שבעה שחקנים על הקרח, ובעלי הסנטורס נהגו לשלם לשחקנים בגרגרי כסף (על אף שהם היו אמורים להיות חובבנים).
"שביעיית הכסף" זכתה בגביע סטנלי ברציפות בין 1903 ו-1906.
הקבוצה של 1906 הייתה כבר מקצוענית באופן רשמי, והיא הייתה הקבוצה המקצוענית הראשונה שזכתה בגביע סטנלי.
היא זכתה בגביע סטנלי מטעם ליגה אחרת שהייתה בין מייסדיה, "איגוד ההוקי החובבני של מזרח קנדה" (ECAHA), ליגה שאיחדה את מיטב הקבוצות של התקופה לליגה אחת.
ה-ECAHA כולה הפכה למקצוענית ב-1909, ובמסגרתה זכו הסנטורס בגביע סטנלי נוסף.
אולם ה-ECAHA לא האריכה ימים - היא התפצלה לקראת עונת 1909/10 לשתי ליגות, "איגוד ההוקי הקנדי" (CHA) ו"איגוד ההוקי הלאומי (NHA).
ה-NHA הייתה הליגה ששרדה בעקבות תמיכתו של אמברוז או'בראיין, איש עסקים ממונטריאול שנחשב למייסדה של הליגה וייסד במקביל גם את מונטריאול קנדיאנס.
הסנטורס, שהלכו בתחילה ל-CHA, הבינו מהר את טעותם ועברו ל-NHA.
הסנטורס זכו בשני גביעי סטנלי במסגרת ה-NHA, ב-1910 וב-1911. ב-1915 זכו שוב באליפות ה-NHA, אולם הפסידו את גביע סטנלי לאלופה של ליגה מתחרה.
ב-1917, בעקבות סכסוך עם בעלי קבוצת ה-NHA טורונטו בלושירטס, החליטו הסנטורס יחד עם מונטריאול קנדיאנס, יריבתם העיקרית מונטריאול וונדררס, וקוויבק בולדוגס, לעזוב את ה-NHA ובעצם להביא לסגירתה.
ארבע הפורשות, יחד עם קבוצה חדשה שהוקמה בטורונטו (לימים טורונטו מייפל ליפס) הקימו ליגה חדשה - ה-NHL.
בכיכובם של השוער קלינט בנדיקט והחלוץ פאנץ' ברודבנט היו הסנטורס בין הקבוצות החזקות בתחילת ימי ה-NHL וזכו בארבעה גביעי סטנלי ב-1920, 1921, 1923 ו-1927. הסנטורס כונו אז Super Six ונחשבים לשושלת הראשונה בתולדות ה-NHL.
למרות ההצלחה, השפל הגדול פגע קשות בקבוצה בשנות ה-30. הקהל החל לנטוש את הקבוצה שהלכה והידרדרה כלכלית, נאלצה למכור את כל כוכביה, והפסיקה את פעילותה בעונת 1931/32 כדי לנסות להתאושש.
בעונת 1932/33 חזרה הקבוצה לפעול, אך לא החזיקה מעמד זמן רב.
לאחר עונת 1933/34 נמכרה הקבוצה למשקיעים מסנט לואיס, והפכה לסנט לואיס איגלס.
זה היה סוף דרכה של ה-NHL באוטווה למשך כמעט 60 שנה, עד שהוקמה קבוצה חדשה באותו השם ב-1992.
גם בסנט לואיס לא החזיקה הקבוצה מעמד, והתפרקה כעבור עונה אחת בלבד.
ב-1992 נוסדה באוטווה קבוצת NHL חדשה שנטלה לעצמה את השם אוטווה סנטורס, ומשחקת בליגת ה-NHL עד היום.
דגלי האליפות של הקבוצה המקורית מונפים בתקרת אולמה הביתי של הקבוצה המודרנית.
אוטומציה (מיוונית עתיקה – "פועל מעצמו") היא שימוש באביזרים מכניים או אלקטרוניים, על-מנת לבצע סדרת פעולות, ברצף מתוכנן, ללא מגע יד אדם.
האוטומציה משחררת את האדם, בין היתר, מביצוע מטלות שגרתיות וחזרתיות, והן מוחלפות באמצעים טכנולוגיים עצמאיים.
במילים אחרות: אוטומציה היא הטכנולוגיה העוסקת ביישום מערכות מכניות, אלקטרוניות, ממוחשבות ומבוססות-מחשב של הפעלה ובקרה על מכונות.
שימוש במכשור אוטומטי הוא לרוב מהיר יותר ומדויק יותר מאשר עבודה אנושית, והמכשיר האוטומטי יכול לבצע מדידה, בקרה ומשוב של התהליך המבוצע והתוצר המופק בתהליך.
בהשוואה לאדם, הזקוק למנוחה, המכשיר האוטומטי יכול להגדיל את התפוקה ולעבוד ללא הפסקה 24 שעות, 7 ימים בשבוע, 365 יום בשנה (למעט עבודות תחזוקה).
מכונה אוטומטית היא מכונה המבצעת, מרגע הפעלתה או חיבורה למקור אנרגיה, סדרת פעולות מוכתבות מראש, ללא התערבותו של אדם בתהליך.
רובוט הוא סוג של אוטומט הכולל בתוכו מחשב, ההבדל העיקרי בין אוטומט רגיל לרובוט הוא שלאוטומט יש תכנות מוגדר מראש ואילו לרובוט יש תוכנית המאפשרת לו בחירת מצב פעולה.
למשל, כאשר הרובוט מזהה כי ארעה תקלה הוא יודע לעצור ולהפסיק לעבוד.
וכן יש רובוטים רבים בעלי תוכנות שונות המסוגלים לבצע פעולות שונות.
כבר במאה הראשונה לספירה, הרון מאלכסנדריה תכנן מכשירים אוטומטיים ומכונות הפועלות בעצמן, ללא הפעלה בידי אדם.
אוטומטים ראשונים היו שעוני המים, בהם השתמשו במצרים החל במאה ה-14.
המהפכה התעשייתית הראשונה (המכנית) במאה ה-18 התאפשרה עקב המצאת מכונות אוטומטיות שהחליפו עבודה ידנית ואפשרו ייצור המוני.
למשל, בתחום הטקסטיל – הנול האוטומטי, מסגרת הטוויה והפטיש האוטומטי.
כעבור כמאה שנים התחילה מהמהפכה התעשייתית השנייה (החשמלית) שאפשרה את פס הייצור וזאת עקב היכולת להעביר חשמל ממקום למקום (קשה עד בלתי אפשרי להעביר ישירות כוח מכני למרחקים).
בתעשייה משתמשים במכונות אוטומטיות וברובוטים בקווי הייצור על מנת להרכיב מוצרים שונים.
אחת התעשיות האוטומטיות היא תעשיית הרכב, בה מכונות החליפו את האדם בפס הייצור.
בתעשייה הכימית, רובוטים משמשים לצורך ניקוי פסולת רעילה.
מכונות אוטומטיות ורובוטים מתפקדים בייצור מוצרים רעילים ובקווי ייצור בהם מעורבים חומרים מסרטנים, אדים רעילים וכדומה.
תעשיית הפיננסים משתמשת באוטומציה למטרות שונות, לדוגמה התפתח ענף מסחר פיננסי בשם אלגוטרייד המוכר וקונה נכסים באופן אוטומטי, מערכות התשלומים משתמשות באמצעים אוטומטים כגון סיסמה חד-פעמית וזיהוי תווים אופטי כדי לאמת את זהות הלקוחות.
לדוגמה, לצורך חקר כוכב הלכת מאדים היה צורך לפתח רובוט בעל יכולת תנועה עצמאית, משום שהפעלת מכונה בשלט רחוק אינה פרקטית בשל הזמן שלוקח לאות לעבור מכדור הארץ למאדים.
במשטרה ובצבא משתמשים ברובוטים לסילוק פצצות וכדי לפוצץ מטענים החשודים כמטעני חבלה.
מערכות צבאיות רבות הן אוטונומיות לחלוטין או למחצה.
כך למשל מל"טים ומזל"טים הם למעשה רובוטים מעופפים, לחלקם יש דרגות חופש שבמסגרתן הם יכולים לפעול עצמאית.
הדבר בולט עוד יותר במה שמכונה "פצצות חכמות".
גם הניווט של פצצות אלה נעשה באמצעות ניתוח המצב בשטח בעזרת מצלמות, וחלקו של המפעיל לפעמים מתבטא ב"שגר ושכח".
בתעשיית המחשוב (IT) וברשת האינטרנט (WEB) יש אפשרויות רבות לאינטגרציות ואוטומציות באמצעות פרוטוקול API ובאמצעות שירותי אינטגרציה דוגמת Zapier ו-Make (לשעבר Integromat).
ייעול תהליכים מהסוג הזה נוטה לעיתים לדלל מהותית את עבודת העובדים בתחומים רבים, סיבה שמחזקת את השימוש בו בחברות מסחריות וגורמת להתנגדות רבה במוסדות שלטון ומקומות מאוגדים.
בתורת החישוביות במדעי המחשב, אוטומט סופי (או מכונת מצבים) הוא מכונה מופשטת בעלת זיכרון מוגבל בגודלו, המגדירה שפה פורמלית רגולרית.
קיימים שני סוגים של אוטומטים סופיים:
אוטומט סופי דטרמיניסטי מוגדר על ידי החמישייה , כלומר, קבוצה סופית של מצבים המשמשים את האוטומט, והוא עובר בהם החל במצב ההתחלתי , לפי כללים קבועים מראש, במהלך קריאת מילת קלט (מחרוזת תווים/סמלים מהאלפבית ).
חלק ממצבי האוטומט הם "מצבים מקבלים" ().
אם בסוף קריאת המילה מגיע ועוצר האוטומט במצב מקבל, משמעות הדבר היא שהמילה שייכת לשפה שהוא מגדיר; אחרת, המילה אינה שייכת לשפה.
הכללים למעבר ממצב למצב מוגדרים על ידי פונקציית מעברים (), שמגדירה עבור כל מצב ואות מצב יחיד (ייתכן ש ), אליו עובר האוטומט, כאשר הוא נמצא במצב והאות שהוא קרא מן הקלט היא .
אוטומט סופי לא־דטרמיניסטי מוגדר באופן דומה לאוטומט הדטרמיניסטי, על ידי החמישייה .
בשונה מקודמו, במקום מצב התחלתי ישנה קבוצת מצבים התחלתיים .
כמו כן, מכל מצב יכולים להיות מספר מעברים למצבים אחרים עבור אותה אות קלט; וייתכן אף מסלול עבור קלט ריק - כלומר, שינוי מצב מבלי לקרוא דבר - קשת כזו נקראת "מעבר-".
ישנו גם מצב בו לא הוגדר אף מסלול אפשרי ממצב מסוים עבור אות קלט מסוימת (מוסכם שבמקרה זה קריאת אות זו מהקלט תוביל לבור דוחה, כלומר מצב המכוּנה , שהמעברים היחידים ממנו הם לעצמו, ואיננו מצב מקבל).
מבחינה פורמלית, באוטומט כזה, מילה תתקבל אם ורק אם קיים עבורה (עבור קריאה מלאה שלה) מסלול חוקי ממצב התחלתי כלשהו למצב מקבל כלשהו.
ניתן להוכיח, כי כל אוטומט סופי לא־דטרמיניסטי שקול לאוטומט סופי דטרמיניסטי.
כלומר, היעדר הדטרמיניזם אינו מוסיף לכוחו החישובי של האוטומט הסופי (בשונה מאוטומט מחסנית, לדוגמה).
לפיכך, שפה היא רגולרית אם ורק אם קיים עבורה אוטומט סופי לא-דטרמיניסטי, שזה מתקיים אם ורק אם קיים עבורה אוטומט סופי דטרמיניסטי.
שפות המתקבלות על ידי אוטומט סופי נקראות שפות רגולריות ונוצרות על ידי דקדוקים רגולריים.
שפות אלה הן קבוצה 'פשוטה' יחסית מתוך כלל השפות חסרות ההקשר, ומסתפקות בזיכרון סופי לצורך יצירת השפה.
כל שפה רגולרית היא גם חסרת-הקשר, כלומר, ניתן לבטאה על ידי דקדוק חסר הקשר במקום על ידי אוטומט סופי; אך לא כל שפה חסרת-הקשר היא רגולרית.
דרך קלה להבחין בכך ששפה אינה רגולרית היא על ידי שימוש בלמת הניפוח לשפות רגולריות.
בשל פשטותן, שפות רגולריות סגורות תחת פעולת חיתוך, לעומת שפות חסרות-הקשר שאינן סגורות לחיתוך.
בנוסף למודלים הנזכרים לעיל, המזהים שפות רגולריות - דקדוק רגולרי, אוטומט סופי דטרמיניסטי ואי-דטרמיניסטי; משפט מייהיל-נרוד מספק לנו מודל חישובי נוסף המזהה אם שפה היא רגולרית אם לאו: שפה היא רגולרית אם ורק אם היא בעלת מספר סופי של מחלקות שקילות מייהיל-נרוד.
ניתן להתייחס גם לריצות של אוטומטים סופיים על מילים אינסופיות (סדרות אינסופיות של אותיות מהאלפבית).
ניתן להגדיר תנאים שונים לקבלת מילים, במקרה זה.
למשל, באוטומט בוקי (Büchi) ריצה תיקרא מקבלת, אם היא מבקרת במצב מקבל אינסוף פעמים.
נציין כי המילה סופי בשמו של האוטומט מציינת שמספר המצבים באוטומט הוא סופי.
אוטומט בעל מספר מצבים אינסופי יגרום למודל להיות חזק יותר ממכונת טיורינג, ולמעשה – כל יכול מבחינה חישובית.
אוטוטרוף ("Autos" ביוונית פירושו "עצמי", ו-"Trophe" פירושו "תזונה"; Autotroph פירושו "מזין את עצמו"; בעברית: יצרן) מתייחס ליצור המייצר את מזונו בכוחות עצמו והראשון בזרימת האנרגיה לעולם החי.
רוב היצורים בעולם, ובכללם האדם, אינם אוטוטרופיים, אלא הטרוטרופים; הם צורכים תרכובות אורגניות מהסביבה, ומשתמשים בהן לבניית התאים המרכיבים אותם, על כל מיליוני החומרים המצויים בהם.
היצורים האוטוטרופים מסוגלים לנצל את הפחמן הדו-חמצני המצוי באוויר לשם ייצור התרכובות המרכיבות את התא.
היצורים האוטוטרופים היחידים הם רוב הצמחים וקבוצות מסוימות של חיידקים ופרוטיסטים.
הצמחים, למשל, סופגים פחמן דו-חמצני מהאוויר ומים מהקרקע ומרכיבים מהם, בתהליך הפוטוסינתזה (הטמעת אור, בעברית), גלוקוז, תרכובת אורגנית פשוטה ממנה ניתן ליצור חומרים רבים אחרים המרכיבים את תאי הצמח.
היצורים האוטוטרופים מתחלקים לשתי קבוצות, לפי האופן בו הם מפיקים אנרגיה:
פוטואוטוטרופים (Photoautotrophs) מפיקים אנרגיה בנצלם את אנרגיית אור השמש.
רוב הצמחים, וכן קבוצות מסוימות של חיידקים, הם פוטואוטוטרופים; הם משתמשים בפוטוסינתזה לניצול אור השמש להפקת אנרגיה, וכן הם משתמשים בפחמן דו-חמצני לשם בניית תאיהם.
כמואוטוטרופים (Chemoautotrophs) מפיקים אנרגיה מפירוק תרכובות אי-אורגניות.
קבוצות מסוימות של חיידקים הן כמואוטוטרופיות; הם משתמשים בפחמן דו-חמצני לשם בניית תאיהם, אך לא קיים בהם המנגנון הפוטוסינתטי; לפיכך הם מפרקים תרכובות חנקן, גופרית, מימן וברזל כדי להפיק אנרגיה.
בתורת החישוביות, אוטומט סופי דטרמיניסטי (להלן: אס"ד) הוא מודל מתמטי, המגדיר שפה פורמלית.
המודל מורכב מאוסף סופי של מצבים וכְלָלֵי מַעֲבַר ביניהם.
בהינתן קלט, הבנוי מסדרה של סמלים (סימנים) מתוך א"ב (אוסף כל הסימנים האפשריים) ידוע, מתבצע מעבר סדרתי על הסמלים, ובהתאם, מתבצעים מעברים בין מצבי האוטומט – אחד עבור כל סמל.
המצב ההתחלתי ידוע מראש וכל מעבר מוגדר באופן חד-ערכי ויחיד ("דטרמיניסטי") על פי הסמל הבא שנקרא.
כאשר נקראים כל הסמלים שבקלט, מתבצעת בדיקה של סוג המצב בו נמצא האוטומט (המצב האחרון שאליו הגיע).
אם מדובר ב"מצב מקבל", הקלט נחשב כ"מילה בשפה" של האוטומט, אחרת, הוא נחשב כמילה שאיננה שייכת לשפת האוטומט.
קבוצת כל השפות הפורמליות, המוגדרות על ידי אס"ד-ים, מכונה קבוצת השפות הרגולריות.
אס"ד מוגדר להיות החמישייה הסדורה הבאה:
כל איבר בקבוצה זו מכונה "אות".
היא קבוצה סופית של מצבים.
כל מצב בקבוצה זו הוא, בהכרח, בדיוק אחד מהשניים: "מצב מקבל" או "מצב לא מקבל".
הוא המצב ההתחלתי של האס"ד (ממנו מתחיל החישוב), .
היא קבוצת מצבים מקבלים, .
מצב מקבל הוא מצב שמסמן שהאוטומט מחזיר תשובה חיובית.
כלומר: אם בסוף הקלט האוטומט נמצא במצב מקבל, זה אומר שהקלט הוא מילה בשפה של האס"ד.
היא פונקציית המעברים, (לכל מצב ואות קלט מותאם מצב אחד ויחיד, ולכן, אוטומט זה נקרא דטרמיניסטי).
האס"ד קורא את מילת הקלט (סדרת האותיות) תוך כדי מעבר בין מצביו השונים (בהתאם לפונקציית המעברים), ובסיום קריאת המילה, קובע האם היא שייכת לשפה, לפי סוג המצב אליו הגיע:
1. האס"ד מתחיל את פעולתו במצב ומקבל מילת קלט (סופית או ריקה ("מילה ריקה" היא מילה עם 0 אותיות)).
2. האס"ד בודק האם קיימות אותיות במילה:
אם נותרו אותיות נוספות, האס"ד קורא את האות הבאה בסדרה (אות אחת בלבד), עובר למצב חדש, לפי פונקציית המעברים, ובודק שוב אם קיימות אותיות נוספות במילה, שלא נקראו (חוזר לשלב 2).
אם לא נותרו אותיות נוספות לקריאה, האס"ד יסיים את פעולתו:
2ב-1. אם האוטומט נעצר (הגיע) במצב מקבל, המילה תתקבל.
2ב-2. אחרת, המילה לא תתקבל.
אוטומט המקבל מילים המכילות מספר זוגי של אפסים
אס"ד זה ניתן להצגה גם כגרף המכוון הבא:
כל מעגל מייצג מצב (שמו הייחודי רשום במרכזו), ומעגל כפול מייצג מצב מקבל (מעגל בודד מייצג מצב לא מקבל).
כל קשת בין שני מצבים מייצגת מעבר בין שני המצבים (בהתאם לכיוון החץ) והאות שרשומה עליה מייצגת את אות הקלט, שבעת קריאתה, יתבצע המעבר (רק אם אנו נמצאים כרגע במצב שממנו יוצא חץ זה, ובהתאם לכיוונו, כמובן).
ניתן לראות שאס"ד זה עובר ממצב אחד לאחר רק בעת קריאת , וקל לראות (או להוכיח באינדוקציה), שמילה תתקבל אם ורק אם מספר המופעים של בה יהיה זוגי.
אוטומט המקבל מילים המתחילות ברצף 101
האוטומט המוצג באיור דואג לכך שמילות הקלט שיעברו דרכו יתחילו ברצף "101".
א"ב האוטומט הוא הספרות 0 ו-1, המצב המקבל הוא מצב Q4 (מיוצג על ידי עיגול כפול), המצב ההתחלתי (המצב שבו מתחיל האוטומט; כלומר, לפני שנקלטה אות כלשהי) הוא המצב Q1, ו-Q5 הוא "מצב מלכודת".
אם אוטומט זה היה מופעל על ידי מחשב פרימיטיבי בעל מקלדת עם הכפתורים 0 ו-1 בלבד ונורה המציינת אם הקלט חוקי (בשפה) או לא, היה האוטומט מתחיל במצב Q1 והנורה הייתה כבויה.
אם המשתמש היה מקליד את המחרוזת "000", או "100" בהתחלה, קריאה נוספת של כל אות הייתה גורמת למילה (הקלט) לא להיקלט על ידי האוטומט, מאחר שהוא היה מגיע למצב המלכודת Q5. מאידך, אם המשתמש היה מקיש בהתחלה את המחרוזת "101", הנורה הייתה נדלקת, כאינדיקציה לכך שהמילה חוקית בשפה.
קריאת אות נוספת (הקשה על הכפתורים 0 או 1 על ידי המשתמש) לא הייתה משנה עובדה זו, והנורה הייתה ממשיכה לדלוק.
כל עוד נמצאים במצב שאינו Q4, הנורה כבויה.
רק במצב Q4 הנורה דולקת.
במתמטיקה, אוטומורפיזם של מבנה מתמטי הוא פונקציה ממבנה לעצמו, המשמרת את כל פרטי המבנה, והפיכה ככזו.
אוטומורפיזם של חבורות הוא פונקציה הפיכה המשמרת את פעולת הכפל.
אוטומורפיזם של מרחב וקטורי הוא פונקציה הפיכה המשמרת את החיבור והכפל בסקלר.
אוטומורפיזם של מרחב מטרי הוא פונקציה משמרת מרחק מן המרחב על עצמו.
אוטומורפיזם של מרחב טופולוגי הוא פונקציה רציפה ופתוחה (לא די בכך שהפונקציה תהיה רציפה והפיכה, משום שעל הפונקציה ההפוכה להיות רציפה בעצמה).
לפונקציה בין שני מבנים מאותו סוג, המשמרת פעולות ויחסים וקבועים, קוראים הומומורפיזם.
לפיכך, אוטומורפיזם הוא הומומורפיזם הפיך ממבנה אל עצמו.
לפונקציה בין שני מבנים מאותו סוג, המשמרת מבנה וגם הפיכה, קוראים איזומורפיזם.
לפיכך, אוטומורפיזם הוא איזומורפיזם מהמבנה אל עצמו.
אוסף האוטומורפיזמים של מבנה הוא תמיד חבורה (ביחס לפעולת ההרכבה), משום שהרכבת שתי פעולות המשמרות תכונה מסוימת משמרת גם היא אותה תכונה.
הפונקציה ההפוכה לפונקציה המשמרת תכונה, משמרת גם היא אותה תכונה.
את חבורת האוטומורפיזמים של מבנה מסמנים בדרך כלל בסימון .
חבורת האוטומורפיזמים כוללת את הסימטריות של המבנה; למבנים סימטריים יש חבורת אוטומורפיזמים גדולה ולהפך.
במקרים רבים, כדי להבין עצם מתמטי, יש להכיר גם את חבורת האוטומורפיזמים שלו.
באופן טבעי, התורה המתמטית הרלוונטית ביותר לחקר חבורות של אוטומורפיזמים היא תורת החבורות, ובמסגרתה יש מעמד מיוחד לחבורות אוטומורפיזמים של חבורות: אלה נקראות בפשטות חבורות אוטומורפיזמים.
בתורת גלואה, חבורת האוטומורפיזמים של שדה , כאלגברה מעל תת-שדה , נקראת חבורת גלואה של ההרחבה .
חבורה זו כוללת את כל הפונקציות ההפיכות מן השדה לעצמו, המשמרות את החיבור והכפל, ומכבדות את הכפל בסקלר; התכונה האחרונה שקולה לכך שהאוטומורפיזם מעביר את אברי לעצמם.
אוטומט סופי לא דטרמיניסטי הוא מודל מתמטי המהווה הכללה של אוטומט סופי דטרמיניסטי בכך שהוא מאפשר בחירה בין מספר דרכי פעולה עבור קלט נתון, בניגוד לדרך הפעולה היחידה שלפיה פועל אוטומט דטרמיניסטי.
המודל הוצג לראשונה על ידי מיכאל רבין ודנה סקוט במאמר מ-1959.
ההכללה של האוטומט הסופי הדטרמיניסטי מתבטאת בשלוש הרחבות עיקריות:
עבור כל מצב של האוטומט ואות קלט נתונה, האוטומט הלא דטרמיניסטי יכול לעבור למספר מצבים, ולא למצב יחיד כמו שעובר האוטומט הדטרמיניסטי.
לאוטומט מוספת האפשרות של "מסע " - מעבר ממצב אחד למשנהו מבלי שהוא יקלוט אות קלט כלשהי.
לאוטומט מוספת האפשרות לבחור בין מספר מצבים התחלתיים.
קל לראות כי ניתן לממש את התכונות השנייה והשלישית באמצעות שימוש בתכונות שלפניהן.
יתר על כן, ניתן להראות כי אם אוטומט סופי לא דטרמיניסטי מקבל שפה כלשהי, קיים אוטומט סופי דטרמיניסטי שמקבל אותה.
על כן האוטומט הדטרמיניסטי שקול לאוטומט הלא דטרמיניסטי.
מכיוון שלעיתים קרובות קל יותר לבנות אוטומט שמקבל שפה רגולרית נתונה אם מתירים אי דטרמיניזם, יש לאוטומט הלא דטרמיניסטי חשיבות רבה כאשר רוצים להוכיח כי שפה מסוימת היא רגולרית.
ישנן שלוש דרכים עיקריות להבין את היכולות האי דטרמיניסטיות של האוטומט הלא דטרמיניסטי.
ניתן לחשוב על האוטומט כאילו הוא "מנחש" בזמן קריאה של מילה מהו המעבר הטוב ביותר עבורו, שיבטיח כי אם המילה בשפה, הוא יקבל אותה.
ניתן לראות זאת גם כאילו הוא "מגריל" את המעבר שבו הוא יבחר, כאשר ההגרלה מתבצעת באמצעות "מטבע קסם" שתמיד נותן את הבחירה האופטימלית.
ניתן גם לחשוב על האוטומט כאילו הוא מבצע חישוב מקבילי: בכל פעם שהוא מגיע להתפצלות שבה אות מסוימת יכולה לעבור למספר מצבים, הוא מתפצל למספר אוטומטים שכל אחד מהם בודק את אחת מהאפשרויות, ודי שאחד מהם יקבל את המילה.
אפשרות שלישית היא לראות את האוטומט כאילו הוא בודק באופן דטרמיניסטי את כל המסלולים האפשריים בהינתן מילת קלט מסוימת, ואם אחד מהמסלולים מקבל אותה, האוטומט כולו מקבל אותה.
אוטומט סופי לא דטרמיניסטי מוגדר באמצעות החמישייה הסדורה הבאה:
כל מצב בקבוצה זו הוא, בהכרח, אחד מהשניים: "מצב מקבל" או "מצב לא מקבל".
הוא המצב ההתחלתי של האוטומט (ממנו מתחיל החישוב).
כלומר אם בסוף הקלט האוטומט נמצא במצב מקבל, המשמעות היא שהקלט הוא מילה בשפה של האוטומט.
היא פונקציית המעברים: לכל מצב ואות קלט או הסימן מותאמת קבוצה של מצבים, שאליהם יכול האוטומט לעבור.
כלומר, לא מותאם (בהכרח) רק מצב אחד ויחיד – וזו הסיבה העיקרית שבגינה אוטומט זה אינו נחשב דטרמיניסטי.
השפה שאותה מזהה האוטומט מוגדרת כאוסף המילים, עבורן קיים מסלול חישוב של האוטומט שמסתיים במצב מקבל.
בניסוח פורמלי, , כאשר כאן היא ההרחבה הטבעית של פונקציית המעברים עבור מילים וקבוצות של מצבים.
נעיר, שמודל זה שקול למודל בו יש קבוצה של מספר מצבים התחלתיים שונים.
האוטומט הסופי הלא דטרמיניסטי שקול לזה הדטרמיניסטי, כלומר כל שפה שניתן לקבל על ידי האחד ניתן לקבל על ידי האחר.
שקילות בכיוון אחד טריוויאלית, כי על כל אוטומט דטרמיניסטי ניתן להסתכל כאוטומט לא דטרמיניסטי (ש"אינו מנצל" את תכונות האי-דטרמיניזם).
כדי להוכיח שקילות בכיוון ההפוך, בהינתן אוטומט לא-דטרמיניסטי, בונים אוטומט שקבוצת המצבים שלו היא קבוצת החזקה של קבוצת המצבים של האוטומט המקורי.
פונקציה תוביל מקבוצת מצבים, בהינתן תו, לקבוצת כל המצבים שניתן להגיע אליהם בעזרת התו מהקבוצה שהיינו בה.
המצב ההתחלתי יהיה קבוצת המצבים ההתחלתיים, ומצב יהיה מקבל אם לפחות אחד מהמצבים שבקבוצה הוא מקבל.
קיבלנו אוטומט שקול, אך מספר המצבים בו גדול באופן אקספוננציאלי מזה של האוטומט המקורי (אם באוטומט הלא דטרמיניסטי היו מצבים אז באוטומט הדטרמיניסטי שבנינו בהוכחה יהיו מצבים).
על כן האוטומט הלא דטרמיניסטי מקל פעמים רבות על הבנייה והיישום של מודל לזיהוי שפה רגולרית מסוימת.
נשים לב שהוכחת השקילות בין שני סוגי האוטומטים היא קונסטרוקטיבית בשני הכיוונים שלה.
במדעי המחשב, אוטומט מחסנית הוא מודל חישובי, שמהווה הרחבה של מודל האוטומט הסופי (הדטרמיניסטי), על ידי הוספת מחסנית, שבה האוטומט מסוגל לאחסן מידע (משמע, לאוטומט יש יכולת זיכרון).
ההרחבה מגדילה את כוחו החישובי של האוטומט; כלומר, את קבוצת השפות שהוא מסוגל לזהות.
בגרסתו הסטנדרטית, מודל אוטומט המחסנית מסוגל לזהות בדיוק את כל השפות חסרות ההקשר.
בדומה לאוטומט הסופי הדטרמיניסטי, אוטומט המחסנית מורכב מאוסף של מצבים, המקבילים למצבי הזיכרון בהם יכולה להימצא מכונת החישוב במהלך ביצוע חישוב.
דרך הפעולה של האוטומט מבוססת על קריאת מילת קלט (מחרוזת, המורכבת מאלפבית סופי וידוע מראש) באופן סדרתי, אות אחת בכל פעם, עד אשר מסתיימת קריאת המילה, ואז מחזיר האוטומט תשובה – האם המילה שנקראה שייכת לשפה אותה מזהה האוטומט, או לא.
ההבדל המרכזי שבין אוטומט סופי ובין אוטומט מחסנית הוא התקן הזיכרון הנוסף, שעומד לרשות אוטומט המחסנית – מחסנית, שמאפשרת אחסון (שמירת) נתונים.
המחסנית מאחסנת אותיות (מעל אלפבית סופי וידוע מראש, אך לא בהכרח האלפבית שממנו בנויה מילת הקלט) בצורה סדרתית, כך שהאות האחרונה שהוכנסה למחסנית נמצאת בראשה, אחריה האות שהוכנסה לפניה למחסנית, וכן הלאה, עד האות הראשונה שהוכנסה למחסנית, הנמצאת בתחתיתה (ונגישה להצצה או שליפה אחרונה מכולן) (שיטת LIFO).
בצורה זו, הגישה לזיכרון מוגבלת מאוד – ניתן לראות בכל פעם רק את האות שבראש המחסנית, וכדי לראות אות שבתוך המחסנית, יש להוציא מהמחסנית את כל האותיות שמעליה (ובכך "לאבד" אותן, שכן אין מקום אחסון נוסף עבורן).
בכל צעד חישוב שלו, אוטומט המחסנית מחליט על דרך הפעולה שלו, בהתבסס על שלושה נתונים:
האות שהוא קורא מהקלט (אם כי הוא אינו מחויב לקרוא אות מהקלט בכל צעד),
המצב הפנימי שלו (שם המצב + מצב המחסנית),
לאחר שהחליט, הוא עובר למצב פנימי חדש (לא בהכרח אחר), תוך כדי שינוי תוכן המחסנית, באחד משלושה אופנים:
הוצאת אות אחת בלבד מראש המחסנית (באנגלית, פעולת Pop).
אי-ביצוע כל שינוי במחסנית (לא הכנסה ולא הוצאה של אותיות; משמע, רק "הצצנו"/הסתכלנו על האות שבראש המחסנית).
הכנסת אות אחת לראש המחסנית (באנגלית, פעולת Push).
המודל הסטנדרטי של אוטומט המחסנית הוא אי-דטרמיניסטי – בכל צעד חישוב, האוטומט מסוגל לבצע מספר בחירות שונות במקביל, ולכן, ניתן לתאר חישובים שונים רבים שהוא מבצע על כל מילת קלט, ודי בכך, שבאחד החישובים האוטומט יכריע כי מילת הקלט שייכת לשפה אותה הוא מזהה (כלומר, יסיים את חישובו במצב מקבל).
ניתן להגדיר גם מודל דטרמיניסטי של אוטומט מחסנית, אך מתברר כי מודל זה הוא בעל יכולת חישובית פחותה ממש מזו של המודל האי-דטרמיניסטי: קיימות שפות, אותן המודל האי-דטרמיניסטי מסוגל לזהות ואילו המודל הדטרמיניסטי לא מסוגל לזהותן; דוגמה לשפה כזאת היא שפת כל הפלינדרומים.
בכך נבדל אוטומט המחסנית הן מהאוטומט הסופי והן ממודל החישוב הכללי יותר, של מכונת טיורינג – בשני המודלים הללו מתקיימת שקילות, מבחינת כוח החישוב, בין המודל הדטרמיניסטי ובין המודל האי-דטרמיניסטי.
אוטומט עם שתי מחסניות שקול בכוחו החישובי לזה של מכונת טיורינג.
תיאור מתמטי פורמלי של אוטומט מחסנית הוא באמצעות השביעייה הסדורה הבאה:
היא (קבוצת) א"ב של המחסנית.
הוא המצב ההתחלתי (ממנו מתחיל החישוב) .
היא האות ההתחלתית שבמחסנית - תמיד!
זוהי אות שמורה מיוחדת, שמשמעותה בפועל היא שהמחסנית ריקה, כי למחסנית ריקה באמת יש משמעות מעשית אחרת באוטומט מחסנית.
היא קבוצת המצבים המקבלים, .
כלומר: אם בסוף הקלט האוטומט נמצא במצב מקבל, זה אומר שהקלט הוא מילה בשפה שהאוטומט מזהה.
משמעותה של פונקציית המעברים היא זו – בהינתן:
המצב הנוכחי של האוטומט (שם המצב),
האות הבאה שהוא קורא מהקלט (או המילה הריקה , אם רוצים לתאר מעבר, שאינו כולל קריאת מילה מהקלט),
פעולת האוטומט תהיה לעבור למצב אחר (או להישאר במצב שבו הוא נמצא), ולשנות את תוכן המחסנית על ידי הסרת האות שנמצאת בראש המחסנית והכנסת אות או מילה חדשה במקומה למחסנית (ייתכן, אפילו, להכניס את אותה האות שהוצאה, על-מנת לא לשנות את מצב המחסנית).
מכיוון שהאוטומט אי-דטרמיניסטי, לכל שלשה סדורה של: מצב + אות קלט + אות מראש המחסנית, מותאמת קבוצה של זוגות סדורים אפשריים, שכל אחד מהם מורכב מ: המצב שאליו עוברים + המילה שמוכנסת לראש המחסנית (יכולה להיות גם המילה הריקה ; דהיינו, לא להכניס אף אות למחסנית).
לכן, טווח פונקציית המעברים הוא – קבוצת החזקה של כל הזוגות האפשריים של מצב + המילה המוכנסת לראש המחסנית.
עם זאת, מניחים כי רק תת-הקבוצות הסופיות של זוגות שכאלו יכולים להתקבל באמצעות פונקציית המעברים (כלומר, מספר דרכי הפעולה השונות של האוטומט, בהינתן מצב, אות קלט ואות מראש המחסנית הוא סופי).
פונקציית המעברים אינה מוגדרת, כאשר המחסנית ריקה.
על כן, ריקון של המחסנית לפני תום קריאת מלוא מילת הקלט גורר בהכרח "היתקעות" של האוטומט ודחיית המילה הנקראת (כלומר, החזרת התשובה, שהמילה אינה בשפה שהאוטומט מזהה).
באופן דומה, אין הכרח להגדיר את פונקציית המעברים עבור כל השלשות הסדורות האפשריות, וניתן לחשוב על כל שלשה סדורה, שעבורה הפונקציה אינה מוגדרת, כאילו היא "תוקעת" את האוטומט (כזכור, אנו מדברים על אוטומט (מחסנית) לא דטרמיניסטי).
להלן מספר דוגמאות לפעולת פונקציית המעברים (הפועלת על שלשה סדורה ומחזירה זוג סדור), שבכולן האוטומט מתחיל במצב ונשאר בו:
- האוטומט קורא את האות מהקלט ואינו משנה את ראש המחסנית (ניתן לחשוב על כך כאילו האוטומט הוציא את האות מראש המחסנית ומיד הכניס אותה בחזרה).
- האוטומט קורא את האות מהקלט ודוחף אותה למחסנית, מעל ראש המחסנית הקיים (ניתן לחשוב על כך כאילו האוטומט הוציא את האות מראש המחסנית ומיד דחף אותה חזרה, ואחריה דחף גם את האות ).
- האוטומט קורא את האות מהקלט ומוציא את האות מראש המחסנית, מבלי לדחוף למחסנית שום דבר אחר במקומה.
בכך, נחשפת האות שמתחתיה (זו שהוכנסה ממש לפני האות למחסנית) ומהווה את ראש המחסנית החדש.
על מנת לתאר חישובים באמצעות אוטומט מחסנית, נהוג להשתמש בתיאור רגעי.
תיאור רגעי הוא שלשה סדורה, שמכילה את כל המידע הנחוץ לחישוב הצעד הנוכחי (והצעדים הנותרים) של האוטומט:
שארית מילת הקלט (החלק שטרם נקרא),
בצורה פורמלית, מגדירים תיאור רגעי בתור השלשה הסדורה , כך ש:
היא מילת הקלט שטרם נקראה,
הוא תוכנהּ הנוכחי של המחסנית.
באמצעות תיאורים רגעיים, ניתן להציג חישוב של אוטומט מחסנית כסדרה של תיאורים רגעיים, שהמעבר בין כל שניים מהם מייצג צעד חישוב אחד של האוטומט.
בצורה פורמלית, נהוג לסמן: , כדי לתאר מעבר מהמצב הרגעי למצב הרגעי .
מעבר כזה הוא אפשרי אם ורק אם (כאן, , ולכן ייתכן גם ש- ).
בדומה, משתמשים בסימון כדי לתאר מעבר בן צעדים בין שני תיאורים רגעיים, ובסימן כדי לסמן שני תיאורים רגעיים, שניתן להגיע מהאחד אל השני במספר כלשהו של צעדים.
בדומה לאוטומט סופי, גם באוטומט מחסנית ניתן להגדיר קבלה של מילה באמצעות קבוצה של מצבים מקבלים: האוטומט יקבל מילה, אם לאחר סיום קריאת המילה (וייתכן שגם ביצוע מספר מסעי אפסילון () לאחר מכן) האוטומט נמצא (עצר) במצב מקבל.
עם זאת, קיימת דרך נוספת להגדיר קבלה עבור אוטומט מחסנית – קבלה באמצעות ריקון המחסנית.
באופן קבלה זה, אומרים שהאוטומט מקבל מילה, אם לאחר סיום קריאת המילה (ושוב, ייתכן שגם ביצוע מספר מסעי אפסילון לאחר מכן) המחסנית ריקה (כזכור, אם המחסנית מתרוקנת לחלוטין (כולל האות המיוחדת השמורה ) במהלך חישוב, הדבר גורם ל"תקיעת" האוטומט).
בצורה פורמלית, השפה שמתקבלת על ידי הגעה למצב מקבל מוגדרת בתור:
ואילו השפה שמתקבלת על ידי ריקון המחסנית מוגדרת בתור:
באופן כללי, יכול להיות ש- ; כלומר, שהשפה שהאוטומט מזהה על ידי הגעה למצב מקבל שונה מהשפה שהוא מזהה על ידי ריקון המחסנית.
עם זאת, קיימת שקילות בין שני אופני הקבלה: אם שפה כלשהי מזוהה על ידי הגעה למצב מקבל בידי אוטומט מחסנית כלשהו, קיים אוטומט מחסנית (לא בהכרח אותו אחד) שמזהה את השפה על ידי ריקון המחסנית, ולהפך.
כמובן, שניתן גם להגדיר את השפה שהאוטומט מקבל כאיחוד שתי דרכי הגדרות הקבלה: .
אוטוליקוס מפיטאנה (; 360 לפנה"ס – 290 לפנה"ס) היה אסטרונום, גאוגרף ומתמטיקאי יווני.
אוטוליקוס נולד בפיטאנה שבאיוליה (טורקיה של היום).
על חייו האישיים לא ידוע דבר, אבל נראה שעבודתו נכתבה באתונה בין השנים 335 לפנה"ס ל־300 לפנה"ס.
עבודותיו ששרדו כוללות את הספר "על הכדור הנע" (Περὶ κινουμένης σφαίρας – פֶּרי קינומנס ספיירַס) ועבודה נוספת אודות זריחתם ושקיעתם של גרמי שמים.
"על הכדור הנע" נחשב למאמר המתמטי העתיק ביותר מיוון העתיקה שנשמר במלואו.
אוטוליקוס ידוע כמורו של ארקסילאוס, ואוקלידס מתייחס לחלק מעבודותיו.
פרנצ'סקו מאורוליקו תרגם את עבודותיו של אוטוליקוס במאה ה־16.
בגאומטריה למד את מאפייני תנועתו של הכדור.
האמונה היא שספריו הם הספרים המתמטיים העתיקים ביותר ששרדו עד היום.
מחקרו של תיאודוסיוס אשר נכתב בספרו "כדוריות" מבוסס על מחקריו של אוטוליקוס אודות הכדור.
באסטרונומיה למד אוטוליקוס על הקשר שבין הזריחה והשקיעה של גרמי שמים:
המכתש הירחי אוטוליקוס קרוי על שמו.
אוטומט תאי הוא מודל הנחקר במסגרת תורת החישוביות, מתמטיקה וביולוגיה תאורטית.
הוא כולל סריג (או באופן כללי גרף) של תאים, שלכל אחד מהם מספר סופי של מצבים.
התא קשור למספר תאים סביבו ומאפיין זה נקרא סביבה.
הסביבות הנפוצות הן סביבת מור וסביבת פון נוימן.
הזמן במודל הוא בדיד, ומצבו של כל תא בזמן נתון t הוא פונקציה של מצבו ומצב תאים אחרים (שכניו של התא הנתון) בזמן t-1. פונקציה זו חלה על כל התאים, כלומר כל התאים משתנים על-פי אותה מערכת של כללים.
כל הפעלה של הפונקציה על כל התאים בסריג יוצרת דור חדש.
המימוש המקובל של אוטומט תאי הוא באמצעות תוכנית מחשב, המפתחת מצב נתון על בסיס של חוקים פשוטים, ועוקבת אחר ההתפתחות לאורך זמן.
אוטומטים ראשונים מהסוג הזה נבנו מתוך מחשבה לחקות חיים בעזרת תוכנית מחשב, ובהם כל משבצת על המסך סימנה "תא", ולכן הם זכו לשם אוטומטים תאיים.
הדחיפה העיקרית לחקר אוטומטים אלו באה מתוך משחק החיים שפיתח ג'ון קונויי, משחק שזכה להדים רבים בקהילה המדעית ומחוצה לה.
המצאת המחשב המודרני, באמצע המאה ה-20 אפשרה ביצוע סימולציות המדמות תופעות טבע שונות, בפיזיקה, בכימיה ולמעשה לכל רוחב מדעי הטבע.
בבנייה של סימולציות, הדגש נמצא לרוב על בנייה של סימולציה הקרובה ככל הניתן למציאות, כך שניתן בעזרתה לקבל תוצאות כמותיות.
על שאלות כמותיות רבות ניתן לקבל תשובות טובות בעזרת סימולציות, כגון "האם ירד גשם מחר?", "איפה בדיוק יימצא כדור-הארץ בעוד 10 שנים?" וכדומה.
לעומת זאת ישנה גישה הפוכה השואלת: מה המודל הפשוט ביותר שיכול לשחזר התנהגויות הנראות בטבע?
במודלים אלו הדגש הוא על שחזור של התנהגויות איכותיות, ולא כמותיות, והרעיון הוא לגלות בעזרתם מהם הגורמים החשובים ביותר המאפשרים את ההתנהגויות הנצפות בטבע.
מודלים כאלו נמצאו שימושיים למגוון רחב של תחומים כגון חקר תופעות המדבור, חקר מערכות אבולוציוניות ועוד.
מחקרים אלו גם העלו את השאלה הבסיסית של איך מתנהגים האוטומטים התאיים הפשוטים ביותר (מבלי לקשר אותם למערכות הקיימות בטבע).
המצאת האוטומט התאי הראשון מיוחסת למתמטיקאים ג'ון פון נוימן וסטניסלב אולם.
פון נוימן, אחד המתמטיקאים החשובים של המאה הידוע בעיקר בזכות יצירת תורת המשחקים, ניסה בשנות ה-40 של המאה ה-20 לבנות רובוטים המסוגלים לשכפל את עצמם.
כאשר נתקל בקשיים רבים בפיתוח רעיון זה, הציע לו סטניסלב אולם להשתמש למטרה זו במודל מתמטי אבסטרקטי, של לוח משבצות, בדומה למאמצים שעשה אולם בחקר גדילה של גבישים.
פון נוימן אכן הצליח לבנות אוטומט תאי, שבו כל משבצת יכולה להימצא באחד מ-29 מצבים.
באוטומט שיצר קיים יצור שעם הזמן יוצר אין סוף עותקים של עצמו.
המדען הראשון להפעיל סימולציה של אוטומט תאי על מחשב היה המתמטיקאי הנורווגי נילס אלס בריצ'לי ( Nils Aall Barricelli) בריצ'לי הוזמן על ידי פון נוימן בשנת 1953 לפרינסטון על מנת לעבוד על מחשב האניאק (אחד המחשבים הראשונים שנבנו, נבנה על ידי פון נוימן כחלק מפרויקט הגרעין האמריקאי במלחמת העולם השנייה).
בריצ'לי הריץ תוכנות מחשב המפתחות מצבים פשוטים בחיפוש אחר 'חיים מלאכותיים'.
בשנת 1970 המציא המתמטיקאי ג'ון קונויי את האוטומט התאי המפורסם ביותר, לו קרא משחק החיים.
משחק החיים זכה לפופולריות רבה מאוד בקרב מתמטיקאים, מתכנתים וחובבי שעשועי מתמטיקה, במידה רבה בזכות סדרת מאמרים מאת מרטין גרדנר אודותם, שפורסמה בירחון Scientific American.
בין השאר התגלו באוטומט זה צורות המראות התנהגויות מורכבות ומעניינות (כפי שיודגם בפיסקה הבאה), התגלה שהאוטומט שקול למכונת טיורינג, כלומר כל חישוב שניתן לבצע על מחשב כלשהו ניתן לביצוע בעזרת משחק החיים, ובנוסף הועלו השערות בקשר לשאלה האם אכן ניתן לייצר חיים, והאם ניתן לייצר יצורים חושבים בעזרת המשחק.
דחיפה נוספת לאוטומטים תאיים באה בזכות עבודותיו של סטיבן וולפרם.
וולפרם פרסם בתחילת שנות ה-80 סדרה של מאמרים שבה הוא חקר אוטומטים תאיים חד-ממדיים, והראה שלמרות פשטותם הם מראים התנהגויות מורכבות.
על מנת לחקור אוטומטים אלו הוא פיתח את תוכנת המחשב Mathematica שזכתה להצלחה מסחרית רבה.
ההצלחה המסחרית של התוכנה ביססה אותו כלכלית וניתקה אותו מהצורך לנהל חיים אקדמיים רגילים.
מסיבה זו לא פרסם באופן סדיר את תוצאות מחקריו הנמשכים אודות אוטומטים תאיים, אלא אגר אותן ולבסוף פרסם אותן כמקשה אחת בספרו: "A new kind of science".
דחיפה נוספת וחשובה לאוטומטים תאיים באה בדמות הצעה לפירוש דטרמיניסטי של תורת הקוונטים באמצעות אוטומטים תאיים של זוכה פרס נובל בפיזיקה Gerard 't Hooft שפרסם שורת מאמרים בנושא שהתפתחו לאינטרפטציה חדשה לתורת הקוונטים
אוטומט זה מתקיים על לוח משבצות דו־ממדי, כאשר לכל משבצת שני מצבים: שחור (תא חי) או לבן (תא מת).
משבצת שחורה תישאר שחורה בדור הבא אם יש לה שניים או שלושה שכנים שחורים (אחרת היא 'תמות' - ממחנק, כאשר יש לה יותר מדי שכנים, או מ'בדידות', כאשר יש לה מעט מדי שכנים), ומשבצת לבנה תהפוך לשחורה אם יש לה בדיוק 3 שכנים שחורים.
לתא יש עד 8 שכנים (סביבת מור).
משחק החיים מכיל בתוכו סוגים שונים של יצורים והתנהגויות:
מקרים שבהם כל התאים מתים לאחר זמן מה,
מצבים נייחים – מצבים שבהם לא קורה דבר, למשל מצב של ריבוע בגודל 2X2 שכל ארבע משבצותיו שחורות.
כך לדוגמה אם נתחיל במצב המורכב משורה של 3 משבצות שחורות, בתור הבא נקבל טור אנכי של 3 משבצות שחורות, ותור לאחר מכן נקבל חזרה 3 משבצות שחורות בשורה.
אחד היצורים המעניינים ביותר במשחק הוא ה'גלשן' הנראה באיור.
הגלשן מבצע תנועה מחזורית, אבל גם מתקדם תוך כדי תנועה.
משחק החיים הוצג לראשונה לקהל הרחב בטור של מרטין גרדנר בירחון "Scientific American".
אחד האתגרים שהועלו במאמרים אלו היא השאלה האם ניתן לחשוב על מצב שבו התאים השחורים ילכו ויתרבו לעד?
תשובה חיובית לשאלה הזאת נמצאה עם גילוי 'אקדח הגלשנים' הנראה באנימציה השנייה.
בצורה זאת ישנה צורה המבצעת תנועה מחזורית אשר במהלכה היא משחררת גלשן ההולך ומתרחק ממנה.
גם אוטומטים פשוטים מ"משחק החיים" מאפשרים התנהגות מורכבת ולא צפויה.
דוגמה לכך הם אוטומטים חד-ממדיים.
באוטומטים אלו מתחילים בשורה של משבצות, וכל משבצת מתפתחת בהתאם למצב שלה ושל שתי המשבצות הסמוכות אליה.
את ההתפתחות של האוטומטים האלו בזמן ניתן לראות בעזרת תמונה דו-ממדית שבה כאשר יורדים שורה, זה שקול להתפתחות של צעד אחד בזמן.
דוגמה אחת לכלל כזה היא שמשבצת תהיה שחורה בדור הבא בתנאי שהיא או המשבצת שלימינה (אך לא שתיהן גם יחד) שחורות.
היא תהיה לבנה אם היא והמשבצת שלימינה הן באותו צבע (לבן או שחור).
אם מתחילים אוטומט זה במצב של שורה שבה רק המשבצת האמצעית שחורה, אזי האוטומט מייצר את הפרקטל הקרוי משולש שרפינסקי.
בספר "A new kind of science" סטיבן וולפרם מראה שאפילו אוטומטים חד-ממדיים פשוטים מאוד יכולים ליצור התנהגויות מסובכות.
וולפרם מחלק את האוטומטים ומסווגם למספר קבוצות:
ישנם אוטומטים אשר יוצרים התנהגות פשוטה: כאלו שעבורם כל המשבצות הופכות מיד לשחורות או לבנות, או אוטומטים שבהם התאים מבצעים התנהגות מחזורית פשוטה.
דוגמה לאוטומטים כאלו הוא אוטומט שבו כל משבצת לא משנה מצבה תהפוך לבנה בתור הבא, או אוטומט שבו משבצת לבנה הופכת לשחורה, ומשבצת שחורה הופכת ללבנה.
אוטומטים פרקטליים – אוטומטים אלו כמו בדוגמה של משולש שרפינסקי, יוצרים תבניות החוזרות על עצמן בגדלים שונים.
אוטומטים אקראיים – אוטומטים אלו, אף אם מתחילים אותם מתבנית התחלתית פשוטה, יוצרים התנהגות מורכבת שנראית אקראית לחלוטין.
אוטומטים סמי-אקראיים – באוטומטים אלו נוצרים שילוב של אזורים אקראיים ואזורים פרקטליים.
אוטומו סורין (ביפנית: 大友 宗麟; ) היה שליט פיאודלי יפני (דאימיו) ממשפחת האצולה של בית אוטומו, אחד הבודדים שהתנצרו.
תרומתו החשובה ביותר להיסטוריה של יפן היא ככל הנראה פנייתו לטויוטומי הידיושי להתערב בקיושו כנגד בית שימאזו, ובכך סיפק את התירוץ להידיושי ליזום את מערכת קיושו ב-1587.
אוטומו סורין נולד כ"אוטומו יושישיגה" (大友 義鎮 Ōtomo Yoshishige מוכר גם בשם "פוג'יווארה נו יושישיגה" - 藤原 義鎮 Fujiwara no Yoshishige).
בהיותו הבן הבכור של אוטומו יושיאקי, הדאימיו ה-20 של בית אוטומו, הוא ירש מאביו את נחלת המשפחה – ההאן של פונאי ששלט במחוז ההיסטורי בונגו בצפון מזרח קיושו, האי הדרומי ביותר באיי הבית של יפן.
אוטומו היה מעוניין לחזק את קשריו עם הפורטוגזים ולשכנעם למקם את מרכז המסחר שלהם ביפן בעיר הנמל פונאי, הבירה של בונגו (כיום העיר אויטה).