tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כל חוק חייב לעבור אישור של שני הבתים, מה שמבטיח מצב בו גם רוב האוכלוסייה תתמוך בחוק וגם רוב המדינות תתמוכנה בו, כדי להימנע ממצב בו רוב האוכלוסייה המייצגת את המדינות הגדולות תחוקק באופן שיפגע בתושבי המדינות הקטנות.
מדינה סוג רפובליקה נשיאותית ופדרלית רפובליקה פדרלית רפובליקה פדרלית רפובליקה פדרלית דמוקרטית איחוד רפובליקה פדרלית דמוקרטית רפובליקה פדרלית רפובליקה נשיאותית רפובליקה רפובליקה מדינות מאוחדות רפובליקה פדרלית רפובליקה פרלמנטרית פדרלית רפובליקה פרלמנטרית פדרלית חונטה צבאית רפובליקה פרלמנטרית רפובליקה פדרלית רפובליקה איסלאמית רפובליקה נשיאותית קונפדרציה רפובליקה נשיאותית רפובליקה פדרלית
רפואת עיניים (בלועזית: אופתלמולוגיה) הוא תחום ברפואה העוסק במחלות של העיניים ובפגמים בכושר הראייה.
משום שהפעולות המבוצעות בידי רופא עיניים ממוקדות בעיניים, רופאי עיניים הם רופאים מומחים וגם כירורגים.
רופא עיניים (בלועזית: אופתלמולוג) הוא רופא הבודק את בריאות העין ותפקודיה השונים.
רופאי עיניים מתמחים לעיתים בתתי-תחומים מסוימים כגון :
הלשכה הקדמית (קרנית ועדשת העין)
מחלות אימוניות של העין (כגון אובאיטיס)
רשתית ניתוחית ורשתית רפואית (שאינה ניתוחית)
נוירואופתלמולוגיה (תחום העוסק בממשק שבין העין והמוח)
בישראל לרוב רופא עיניים לא בודק את כושר הראייה ואינו מספק מרשמים למשקפיים, עדשות מגע או עזרים אחרים.
פעולה זו נעשית בדרך כלל על ידי האופטומטריסט.
אופטיקאי, להבדיל, הוא הטכנאי האמון על ליטוש עדשות המשקפיים, התאמתם למסגרת המשקפיים ואיפוס טכני של המשקפיים על גבי פני הלקוח.
המנתח ההודי סושרוטה, שנחשב למנתח הקטרקט הראשון, כתב את הספר "סושרוטה סאמהיטה" בסנסקריט ב-800 לפנה"ס שבו ישנם תיאורים של 76 מחלות עיניים וגם כמה מכשירי ניתוח וטכניקות ברפואת העיניים.
טרום היפוקרטס, הדגמים האנטומיים של העין היו מבוססים במידה רבה על השערות ולא על פי ניסיונות.
הלובן והקרנית השקופה של העין הוגדרו כציפוי חיצוני של העין, והאישון כשכבה פנימית עם נוזל במרכז.
אלקמאון מקרוטון ואחרים האמינו שהנוזל הזה היה אמצעי לראייה וזרם מהעין אל המוח דרך צינור.
אריסטו הרחיב את התיאורים האנטומיים האלה אחרי שהסתכל על עיני חיות ובדק אותן באופן ניסיוני.
הוא ניתח את עיניהם של בעלי חיים וגילה שלוש שכבות (לא שתיים), ושלושה צינורות המובילים מן העין (לא אחד).
צינור אחד מכל עין נפגש בתוך הגולגולת.
רופוס האפסוסי, שהציג מודל יותר מודרני של העין, הבחין בשכבה נוספת רביעית מעל העין שנקראת לחמית.
רופוס היה הראשון שהבחין שהעין מכילה שני תאים, תא אחד מהקרנית לעדשה (מלא במים), והשני מהעדשה לרשתית.
הרופא היווני קלאודיוס גלנוס תיקן כמה טעויות במודל של רופוס, כולל את העקמומיות של הקרנית והעדשה, האופי של עצב הראייה, וקיומו של תא אחורי.
אף על פי שהמודל של גלנוס היה מודל מודרני של העין וברובו נכון, הוא עדיין הכיל שגיאות.
מודל זה תוקן רק אחרי התקופה של אנדריאס וסאליוס.
אז התגלה גוף הריסים ובנוסף שמו לב שלובן העין, הרשתית, השכבה הדמית והקרנית נפגשים באותה הנקודה.
התגלה גם ששני התאים מכילים את אותו הנוזל ושהעדשה מחוברת לשכבה הדמית.
קלאודיוס גלנוס ניתח את עצב הראייה ומצא שעצב זה עשוי מחומר מוצק.
הוא ספר בטעות שבעה שרירים אופטיים במקום לספור שישה.
בנוסף גלנוס הבחין בבלוטת הדמעות.
בניגוד לקודמיהם, המדענים הערבים והפרסיים בימי הביניים נהגו לשלב את התאוריה והפרקטיקה ביחד.
הערבים חיברו קרוב ל–30 ספרים על רפואת עיניים, מתוכם 14 שמורים עד היום הזה.
בספר של "חליפה", שנכתב בסביבות שנת 1260, מצוינות 18 עבודות בנושא רפואת עיניים, המסכמות תקופה של 250 שנות יצירה בעידן הערבי, בהשוואה ליוונים, אשר חיברו חמש עבודות בלבד ברפואת עיניים, בתקופה המשתרעת על פני 1,000 שנים מימי היפוקראטס ועד פאולוס.
הערבים שימרו את הרפואה היוונית בכללותה, תיקנו ואף הוסיפו עלייה מתרומתם האישית.
לאורך השנים יוחסו באופן מוטעה הימצאות אחדות למדעני המערב, אף על פי שהן למעשה פרי עבודתם ויצירתם של רופאים ומדענים ערבים.
אבן אלנפיס שנולד בדמשק שבסוריה, עבד כרופא עיניים וכתב על רפואת עיניים.
ספרו "כיתאב אלמוהאזאב פי טיב אלעין" (ספר התיקונים ברפואת עיניים) שמור בספריית הוותיקן, וקיימים בו תיאורים על מבנה העין של חיות ועל ההבדלים בצבעי העיניים בין בני אדם.
כמו כל תחום התמחות אחר, גם תחום רפואת העיניים דורש התמחות במוסד רפואי המעניק שירותים רפואיים בתחום רפואת העיניים.
אדם המעוניין ללמוד ולהשתלב ברפואת העיניים בארץ או בעולם מחויב לסיים את לימודי הרפואה הכללית בהצלחה, וכן את תקופת הסטאז'.
רק לאחר מכן יוכל להשתלב באחד ממוסדות הרפואה כרופא מתמחה בתחום העיניים, בהם 4 שנים במחלקה לרפואת עיניים, 6 חודשים סה"כ במחלקה נוספת ו-6 חודשים נוספים במדעי יסוד.
ישנם בישראל כיום כ-650 רופאי עיניים
ההתמחות ברפואת עיניים אורכת 5 שנים
חסימת דרכי הדמעות בקרב תינוקות
אוטם של ראש עצב הראייה
רפובליקה פרלמנטרית היא רפובליקה הפועלת תחת שיטת ממשל פרלמנטרית בה הרשות המבצעת (הממשלה) מקבלת לגיטימיות מהרשות המחוקקת (הפרלמנט) ונותנת לה דין וחשבון.
ישנן מספר וריאציות של רפובליקות פרלמנטריות.
ברובן יש הבדל ברור בין ראש הממשלה לראש המדינה, כאשר ראש הממשלה מחזיק בכוח שלטוני ממשי וראש המדינה הוא תפקיד טקסי, בדומה למונרכיות חוקתיות.
במדינות מסוימות לראש המדינה יש סמכויות להשתמש לפי שיקול דעתו כ"שופט" לא מפלגתי של התהליך המדיני.
חלק מהרפובליקות הפרלמנטריות שילבו את תפקידי ראש המדינה וראש הממשלה, בדומה למשטרים נשיאותיים, אך עם תלות בכוח הפרלמנטרי.
בניגוד לרפובליקות הפועלות תחת משטר נשיאותי או משטר חצי-נשיאותי, לרוב אין לראש המדינה סמכויות ביצועיות כפי שיש לנשיא, כמו למשל בארצות הברית, מכיוון שסמכויות אלו הוענקו לראש הרשות המבצעת (בדרך כלל נקרא ראש ממשלה).
עם זאת, גם ברפובליקה פרלמנטרית ראש הממשלה וראש המדינה יכולים להיות אותה משרה (כמו בבוטסואנה, איי מרשל, נאורו ודרום אפריקה), בדרך כלל מנהיגי המפלגה או קואליציית המפלגות הגדולה ביותר בפרלמנט.
במקרים מסוימים יכולות להיות לנשיא סמכויות ביצועיות שהוענקו לו באופן חוקי כדי לנהל את הממשל השוטף (כמו באוסטריה ואיסלנד), אך לפי המוסכמה הם לא משתמשים בסמכויות אלו או משתמשים בהן רק כדי לתת תוקף לעצת הפרלמנט או ראש הממשלה.
לפיכך ניתן לראות בכמה רפובליקות פרלמנטריות כרפובליקות חצי-נשיאותיות אך פועלות תחת שיטה פרלמנטרית.
חלק גדול מהרפובליקות הפרלמנטריות הן מדינות שהיו בעבר מונרכיות חוקתיות עם מערכת פרלמנטרית.
בעקבות תבוסתו של נפוליאון השלישי במלחמת צרפת–פרוסיה הפכה צרפת שוב לרפובליקה ב-1870, ונקראה הרפובליקה הצרפתית השלישית.
לנשיא הרפובליקה השלישית היו סמכויות ביצועיות פחותות משמעותית מאלו שהיו לו בשתי הרפובליקות הקודמות.
הרפובליקה השלישית התקיימה עד פלישת גרמניה הנאצית ב-1940. לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוקמה הרפובליקה הצרפתית הרביעית ב-1946 בקווים דומים.
ברפובליקה הרביעית חוותה צרפת עידן של צמיחה כלכלית גדולה ובנייה מחדש של המוסדות החברתיים והתעשייה לאחר המלחמה, ולקחה חלק חשוב בפיתוח תהליך איחוד אירופה ששינה את היבשת לצמיתות.
נעשו כמה ניסיונות לחזק את הרשות המבצעת של הממשל על מנת למנוע את חוסר היציבות שהיה קיים לפני המלחמה, אך הוא נשאר ולרפובליקה הרביעית היו 20 ממשלות בעשר שנים.
בנוסף התברר שהממשלה אינה מסוגלת לקבל החלטות אפקטיביות בנוגע לדה-קולוניזציה.
כתוצאה מכך קרסה הרפובליקה הרביעית קרסה ושארל דה גול קיבל את הסמכות לשלוט בצווים נשיאותיים.
לאחר מכן הוא קיבל לגיטימציה על ידי אישור חוקה חדשה במשאל עם ב-28 בספטמבר 1958 שהוביל להקמת הרפובליקה הצרפתית החמישית, צרפת של ימינו, ב-1959.
צ'ילה הפכה לרפובליקה הפרלמנטרית הראשונה באמריקה הדרומית בעקבות מלחמת אזרחים ב-1891. עם זאת, בעקבות הפיכה ב-1925 הוחלפה שיטה זו במשטר נשיאותי שמשמשת בצ'ילה (למעט בתקופת הדיקטטורה הצבאית) עד היום.
מאז הצהרת לונדון ב-29 באפריל 1949 התקבלו רפובליקות כחברות בחבר העמים הבריטי.
במקרה של רפובליקות רבות בחבר העמים מקובל היה שהריבון, שבעבר יוצג על ידי מושל כללי, הוחלף בראש מדינה לא ביצועי.
זה היה המקרה בדרום אפריקה (שחדלה להיות חברה בחבר העמים מיד עם הפיכתה לרפובליקה, ומאוחר יותר עברה לרפובליקה נשיאותית), מלטה, טרינידד וטובגו, הודו, ונואטו וב-2021 ברבדוס.
ברבות מהדוגמאות הללו הפך המושל הכללי האחרון לנשיא הראשון, למשל בסרי לנקה ופקיסטן.
מדינות אחרות הפכו לרפובליקות פרלמנטריות עם קבלת עצמאות.
רשימה של רפובליקות פרלמנטריות מודרניות
מונרכיה חוקתית (טאיוואן כחלק מהאימפריה היפנית)בשם בלבד; החוקה הושעתה חלקית על ידי סעיפים נוספים שקבעו רפובליקה חצי-נשיאותית עם בחירות ישירות לנשיאות ובית מחוקקים חד-ביתי.
רשימה של רפובליקות פרלמנטריות לשעבר
מדינההפכה לרפובליקה פרלמנטריתשינוי השיטהשיטה חדשהסיבת השינויהערותרפובליקות פרלמנטריות מלאות19631966משטר חד-מפלגתיהשעיית החוקה19451959משטר נשיאותיהחוקה הנשיאותית הוחזרה19201991משטר חצי-נשיאותיתיקונים חוקתיים19481962משטר צבאיהפיכה בלארוס19901994משטר נשיאותיאימוץ חוקה חדשה19611963משטר נשיאותימשאל עם19221990משטר חצי-נשיאותיתיקונים חוקתייםראש מדינה קולקטיבי עד 1989
הסעיפים יבוטלו במקרה בו הרפובליקה הסינית תשלוט בסין היבשתית.1991 (דה יורה)משטר חצי-נשיאותיאומצו סעיפים נוספים לחוקה18731874מונרכיה חוקתיתרסטורציה של המונרכיה19311939משטר חד-מפלגתיהפיכה19191935משטר נשיאותיאימוץ חוקה חדשה הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה19111926משטר צבאי
(שהוביל ב-1933 להקמת המדינה החדשה, רפובליקה נשיאותית חד-מפלגתית)הפיכה הרפובליקה הפיליפינית הראשונה18991901משטר צבאי
(דה פקטו קולוניה של ארצות הברית)הסגרת אמיליו אגינלדו לכוחות ארצות הברית הרפובליקה הפיליפינית הרביעית19731981משטר חצי-נשיאותית
(דה פקטו משטר חד-מפלגתי)הפיכה19801987משטר נשיאותיתיקונים חוקתיים19791979טריטוריה תלויההפכה לרודזיה הדרומית19232018משטר נשיאותימשאל עם19451953רפובליקה פרלמנטרית עם נשיאות ביצועיתתיקונים חוקתייםראש מדינה קולקטיבי
משטר חד-מפלגתי תחת המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה19481996משטר חצי-פרלמנטריחוק יסוד: הממשלה (בחירה ישירה)19631966משטר צבאי
הבחירות לנשיאות נערכו ישירות והופרדו מהבחירות לפרלמנט ב-1982.19531963רפובליקה בלתי-תלויה באספהחוקה חדשהמשטר חד-מפלגתי תחת המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה19642013משטר נשיאותיחוקה חדשה ובחירותבמקור נבחר הנשיא בבחירות חצי-ישירות בהצבעה כפולה מבוססת אזורי בחירה, כאשר משרות פנויות מאוישות על ידי הפרלמנט; הצעת אי-אמון גררה אוטומטית את התפטרותו של הנשיא או בחירות בזק.
ראש ממשלה נפרד היה קיים בין 2008 ל-2013. המעבר למשטר נשיאותי מלא נחקק ב-2010, אך נכנס לתוקף רק ב-2013.מערכות בלתי-תלויות באספהמדינההפיכה למערכת בלתי-תלויה באספהשינוי השיטהשיטה חדשהסיבת השינויהערות הרפובליקה הראשונה של גאנה19601966משטר צבאי
(שהובילה להקמת הרפובליקה השנייה, פרלמנטרית מלאה)הפיכה19621964המדינה התפרקהיצירת הרפובליקה המאוחדת של טנזניההתאחדה ליצירת הרפובליקה המאוחדת של טנזניה תלת משטר נשיאותי חד-מפלגתי19631980רפובליקה מנהליתחוקה חדשה ומות יוסיפ ברוז טיטומשטר חד-מפלגתי תחת המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה
השינוי לרפובליקה מנהלית חוקק ב-1973 אך מומש רק ב-198019922000רפובליקה חצי-נשיאותיתתיקונים חוקתיים19851997רפובליקה פרלמנטרית מלאהתיקונים חוקתיים20032010תיקונים חוקתייםמערכות מנהליות19801992—התפרקות יוגוסלביהמשטר חד-מפלגתי תחת המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה
רפובליקה סְרְפְּסְקַה (בסרבית: Република Српска, בקרואטית ובבוסנית: Republika Srpska – במובן: הרפובליקה הסרבית) היא אחת משתי הישויות המדיניות המרכיבות את בוסניה והרצגובינה, לצד הפדרציה של בוסניה והרצגובינה.
על פי חוקתה, סרפסקה היא ישות של סרבים, בוסניאקים (בוסנים מוסלמים), קרואטים ושל כל שאר אזרחיה.
לרפובליקה אוטונומיה בין-לאומית מוגבלת והיא מקיימת יחסים מקבילים ומיוחדים עם הרפובליקה של סרביה.
השם "רפובליקה סרפסקה" משמעותו בעברית "הרפובליקה הסרבית".
על מנת למנוע בלבול בינה לבין שכנתה הרפובליקה של סרביה, משתמשים לעיתים קרובות בעברית ובשפות אחרות בתעתיק הלא מתורגם "רפובליקה סרפסקה".
ממשלת רפובליקה סרפסקה משתמשת באנגלית בשם "הרפובליקה של סרפסקה" – Republic of Srpska.
רפובליקה סרפסקה גובלת בדרום ובמערב בפדרציה של בוסניה והרצגובינה.
קו הגבול ביניהן נקבע בסוף מלחמת בוסניה במסגרת הסכם דייטון, והוא עובר לרוב לאורך קו החזית בסיום המלחמה.
אורכו של קו הגבול הוא 1,080 ק"מ וכיום אינו כולל הפרדה פיזית.
מצפונה ובקצה הדרומי שלה, גובלת הישות ברפובליקה של קרואטיה, ממזרחה ברפובליקה של סרביה ומדרום-מזרח ברפובליקה של מונטנגרו.
על אף שרפובליקה סרפסקה נוסדה כישות מדינית בשנת 1992, האזור עצמו מיושב מימי קדם.
הנצרות הגיעה לאזור במאה הראשונה.
לאחר פיצולה הסופי של האימפריה הרומית, אזור סרפסקה סופח לאימפריה הרומית המערבית.
במאה ה-6 הקיסר יוסטיניאנוס הראשון כבש את האזור וסיפח אותה לאימפריה הביזנטית.
הם פלשו לאימפריה הרומית המזרחית והתיישבו גם בשטחים של רפובליקה סרפסקה המודרנית.
על פי החוקה, ראש הרפובליקה הוא הנשיא, החל מ-2018 ז'לקה צוויאנוביץ'.
ראש הממשלה הוא רדובן וישקוביץ'.
הפרלמנט הוא האספה נבחרת, הכוללת 83 חברים.
הרשות השופטת כוללת בית משפט עליון ומספר בתי משפט תחתונים.
אף על פי שהחוקה מגדירה את סרייבו המזרחית כעיר הבירה, הממשלה והפרלמנט נמצאים בבאניה לוקה, העיר הגדולה ביותר ברפובליקה.
לאחר מלחמת בוסניה, הישות בנתה מחדש את צבאה, אך בשל לחץ של המערב הפרלמנט הסכים להכפיף את הצבא לשלטון המרכזי של בוסניה והרצגובינה.
משרד ההגנה הנפרד של רפובליקה סרפסקה פורק ב-1 בינואר 2006. עם זאת, חטיבת חיל הרגלים השלישית נושאת את שמה של רפובליקה סרפסקה ושומרת על סמליה ועל המסורת הצבאית שלה.
השירות בכוחות הביטחון אינו חובה.
הסכם דייטון וההסכמים הנלווים לו העבירו יותר מ-50 סמכויות של שתי הישויות לשלטון הארצי.
שינוי זה היה במידה חלקית תוצאה של לחצים כבדים ביותר של מדינות המערב.
ניתן להבחין בבירור בשאיפות המנוגדות במדינה של העמים הקונסטיטוציוניים שלה.
בעוד שהבוסניאקים תומכים במדינה ריכוזית, הסרבים והקרואטים בעד דצנטרליזציה.
הנושא המרכזי בפוליטיקה מדינית היום הוא רפורמה של חוקתה של בוסניה והרצגובינה, כדי לעשותה יעילה יותר.
רפורמה במערכות המשטרה אושרה על ידי שני בתי הפרלמנט של בוסניה והרצגובינה, במהלך חודש אפריל 2008 והיא הדרישה המרכזית מבין אלה אשר דרש האיחוד האירופי כתנאי לחתימה על הסכם להצטרפותה של בוסניה והרצגובינה לאיחוד בהדרגה.
היות שהרפורמה לא פגעה בסמכויותיה של משטרת סרפסקה ומשרד הפנים שלה, היא נחשבת לניצחונה האדיר של המפלגה השלטת בישות, ברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאיים ובמיוחד של העומד בראשה, ראש הממשלה לשעבר מילורד דודיק.
המטבע הלאומי הוא המארק הסחיר.
מטבע זה הוא ההילך החוקי בבוסניה והרצגובינה כולה ומשתמשים בו גם ברפובליקה סרפסקה.
השטרות הנוכחים ברפובליקה הם שטרות מיוחדים עם דמויות ומוטיבים מקומיים.
התל"ג ברפובליקה סרפסקה עולה באופן מתמיד, בין השנים 2000 ל-2003 גדל התמ"ג ב-5 אחוזים.
ב-2004 הושקעו ברפובליקה יותר כספים מבשאר השנים שקדמו גם יחד.
חברות רבות חתמו עם חברות מקומיות על הסכמי שיתוף פעולה שפתחו את השוק ברפובליקה עצמה ובבוסניה הרצגובינה בכלל.
משנת 2001 בוצעה רפורמות בתחום המיסים ברפובליקה אשר הורידו את שיעור המס ל-28.6 אחוזים, אחד מן הנמוכים שבאזור.
שיעור 10 אחוז מההישגים בבירה ובמסים הנכנסים הוא מן הנמוכים באירופה.
שנים 2006 ו-2007 מתאפיינות בשינויים אסטרטגיים, המשך הפרטות ובהשקעות גדולות מבחוץ בכלכלתה של הרפובליקה (תעשיית הנפט, תחנות כוח ואנרגיית המים, תעשיית סלולר, בנקאות, תשתית הכבישים).
רפובליקה סרפסקה עשירה במשאבים הידרולוגיים.
ניתן לראות דוגמה לשימוש בדבר בחלקו העליון של נהר דרינה (Дрина), בו מפתחים שרשרת של סכרים בעוצמות בינוניות.
האתר התיירותי המפורסם ברפובליקה הוא הר יהורינה (Јахорина) האולימפי, לא הרחק מסרייבו מזרחית.
אתר תיירות פופולרי נוסף הוא הגן הלאומי קוזארה (Козара).
עוד אתר הוא מראקוביצה (Мраковица), הממוקם צפון-מערבית לבאניה לוקה וכולל מרכז נופש וכנסים.
ברפובליקה סרפסקה קיימים מספר מנזרים שהקמתם מתוארכת בימי הביניים.
המנזרים ככל הנראה פעלו על פי המדיניות של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית (Спрска Православна Црква).
דוגמאות למנזרים הם מנזר טבנה (Тавна) ומנזר המלך דראגוטין (краљ Драгутин).
רפובליקה סרפסקה ממוקמת בחלקה הצפוני והמזרחי של בוסניה והרצגובינה.
החלק הצפון-מזרחי של הרפובליקה הוא מישורי (סמברייה – Семберија), הצפון הוא מישורי-הררי לסירוגין והדרום הוא הררי.
הנהרות המרכזיים ברפובליקה הם אונה (Уна), סאנה (Caна), סאווה (Сава), ורבאס (Врбас), בוסנה (Босна) ודרינה.
ההר הגבוה ביותר ברפובליקה סרפסקה הוא הר מגליץ' (Маглић) עם פסגה בגובה 2,387 מ'.
רפובליקה סרפסקה משתרעת על פני 49% משטחה של בוסניה והרצגובינה, ומתגוררים בה כשליש מאוכלוסיית כל המדינה.
בשנת 2005, האוכלוסייה הוערכה ב-1,479,634 תושבים, מתוכם 88.4% סרבים (נוצרים אורתודוקסים), 10.7% בוסניאקים (מוסלמים סונים), ו-0.9% קרואטים (נוצרים קתולים).
עם זאת, נתונים אלה אינם מהימנים לחלוטין בהיעדר נתוני מפקד אוכלוסין רשמיים.
את המפקד אינם מעוניינים לבצע גורמים רבים, מפאת טיהור האוכלוסין על בסיס אתני שהתרחש בעת מלחמת בוסניה, בשטחים הנרחבים של המדינה כולה.
המשורר פיליפ וישנייץ' נולד בשטחה של רפובליקה סרפסקה, כמו גם יובאן דוצ'יץ' ואלכסה שאנטיץ'.
הסופרים הידועים מרפובליקה סרפסקה הם חתן פרס נובל לספרות ד"ר איוו אנדריץ', מחמד-אלייה מאשה סלימוביץ', פטר קוצ'יץ' ובראנקו צ'ופיץ'.
המוזיאון הלאומי של רפובליקה סרפסקה ממוקם בעיר באניה לוקה, כמו גם המוזיאון לאמנות מודרנית, התיאטרון הלאומי (Народно позориште Републике Српске) והספרייה האקדמית הלאומית.
מועדוני ספורט המפורסמים בישות הם: בוראץ (Борац) המייצג את באניה לוקה, סלאבייה (Славија) המייצג את סרייבו מזרחית, רדניק (Радник) המייצג את ביליינה, לאוטר (Леотар) המייצג את טרביניה וסלוגה (Слога) המייצג את דובוי.
ברפובליקה שתי אוניברסיטאות ציבוריות: אוניברסיטת באניה לוקה ואוניברסיטת איסטוצ'נו סרייבו.
מספר פקולטות של אוניברסיטת איסטוצ'נו שבסרייבו מפוזרות ברחבי הרפובליקה, כאשר הקמפוס הגדול ביותר ממוקם בסרייבו מזרחית.
אוניברסיטת באניה לוקה נוסדה ב-7 בנובמבר 1975 ואילו אוניברסיטת סרייבו, ממנה צמחה אוניברסיטת איסטוצ'נו סרייבו, ב-1946.
רשתות השידור ברפובליקה סרפסקה הן RTRS הממלכתית ו-ATV אשר שוכנות בבאניה לוקה.
נוסף להן, ישנה עוד תחנה בשם BN TV אשר ממוקמת בביליינה.
רפואת ריאות (בלועזית: פולמונולוגיה) היא התמחות ברפואה העוסקת במחלות של הריאות ובאזור חלל הנשימה.
רפואת הריאות נחשבת בדרך כלל ענף של רפואה פנימית, למרות שהיא מיוחסת לרפואה דחופה כאשר מדובר בחולים הזקוקים להנשמה מכנית.
ניתוח בחלל הנשימה מבוצע בדרך כלל על ידי מומחים בכירורגיה קרדיולוגית.
רפואת בית החזה איננה התמחות משל עצמה, אך זהו מושג כולל הקשור לטיפול במחלות של החזה, ומכיל בתוכו את התחומים של רפואת ריאות, ניתוח בבית החזה ורפואה דחופה.
רפואת ריאות עוסקת באבחון ובטיפול של מחלות ריאות, כדוגמת שחפת.
הרופאים המתמחים בתחום זה נקראים רופאי ריאות או בלועזית פולמונולוגים.
ברפואה, 50% מכלל האבחנות יכולות להעשות דרך היסטוריה רפואית, וכך גם מחלות ריאות.
רופא הריאות ינהל ביקורת כללית, תוך התמקדות בנקודות הבאות:
מחלות תורשתיות המשפיעות על הריאות (סיסטיק פיברוזיס, אלפה 1)
עישון השפעות בריאותיות של עישון טבק, אזבסט וחשיפה לרעלנים כמו אדי מפלט ואדי מכרה פחם)
חשיפה לגורמים זיהומיים (סוגים מסוימים של ציפורים, עיבוד שעורה)
נטייה אוטואימונית שעשויה לגרום למצבים מסוימים (לייפת של הריאות, לחץ דם גבוה של הריאות)
הבדיקה הגופנית חשובה, כבכל שאר תחומי הרפואה:
בדיקה של הידיים אחר סימנים של כיחלון או דופק וקצב נשימה.
מישוש של כלי הלימפה הצוואריים, קנה נשימה ותנועות דופן בית החזה.
האזנה באמצעות מַסְכֵּת לריאות, בחיפוש אחר קולות נשימה מופחתים או חריגים.
היות שמחלות לב רבות יכולות לחולל תסמינים ריאתיים, נערכת בדרך כלל גם בדיקה קרדיולוגית מקיפה.
בדיקות מעבדה של דם, לעיתים גם מדידות של גז דם עורקי
ספירומטריה (מדידת כושר נשימה, קביעת קיבולת הריאות)
סריקות CT (לעיתים נדירות סריקות MRI)
שיטות מסוימות של רפואה גרעינית
טומוגרפיה של הנפקת פוזיטרון (לרוב במקרים של סרטן ריאות)
טיפול כירורגי מתבצע בדרך כלל על ידי כירורג קרדיולוגי, לרוב לאחר הערכה ראשונית של רופא ריאות.
טיפול תרופתי הוא הטיפול החשוב ביותר עבור רוב המחלות ברפואת הריאות, או באמצעות אינהלציה (מרחיב הסימפון וסטרואידים) או בצורה אוראלית (אנטיביוטיקה).
טיפול בחמצן נחוץ לעיתים קרובות במקרים חמורים של מחלות נשימה (נפחת ולייפת של הריאות).
כאשר הטפול בחמצן אינו מספיק, החולה עלול להזדקק להנשמה מכנית, ובמצבים קיצוניים - לטיפול במכשיר ECMO.
רפואת מטיילים היא ענף במקצוע הרפואה העוסק במניעה ובטיפול בבעיות בריאותיות המתעוררות אצל מטיילים בעולם.
גלובליזציה מאפשרת התפשטות מהירה יותר של מחלות וגורמת לעליה במספר המטיילים הנחשפים לסכנות בריאותיות שונות.
אחד הנושאים העיקריים בהם עוסקת רפואת מטיילים היא האפידמיולוגיה של סיכוני הבריאות להם נחשף המטייל, חיסונים מתאימים לסביבת הטיול, מניעת מלריה וייעוץ בריאותי בטרם יציאה למסע, אשר מטרתו לשמור על בריאותם של מאות מיליוני המטיילים בעולם.
על פי הערכות כשמונים מיליון מטיילים נוסעים מדי שנה מארצות מפותחות לארצות מתפתחות
מחקרים באשר לגורמי התמותה בין מטיילים מצאו כי מחלות לב-ריאה הן הגורם הראשי לתמותה בעת טיולים (50-70%), הגורם השני בשכיחותו הוא פציעה ותאונה (כ-25%).
מחלות זיהומיות גורמות ל-2.8-4% ממקרי התמותה בטיולים.
מחקרים על תחלואת מטיילים מצאו כי כמחצית מן המטיילים מארצות מפותחות השוהים למעלה מחודש בארצות מתפתחות יחלו במהלך הטיול.
"שלשול מטיילים" הוא הגורם השכיח ביותר לתחלואת מטיילים.
תחום רפואת המטיילים כולל בתוכו מספר גדול של תחומי ידע רפואי, בהם אפידמיולוגיה, מחלות מידבקות, רפואת הציבור, רפואה טרופית, פיזיולוגיה של גבהים, רפואת נשים הנוגעת למטיילים, פסיכיאטריה, רפואה תעסוקתית, רפואה צבאית ורפואת מהגרים וכן רפואה סביבתית.
רפואת מטיילים מתייחסת אף למסלולי טיול ייחודיים, בהם טיולי ספינות תיירים, טיולי צלילה, כינוסים המוניים (למשל החג'), טיולים לאזורים נידחים ופראיים, ועוד.
באופן כללי רפואת מטיילים מתחלקת לארבעה תחומי עיסוק: תחום המניעה (חיסונים וייעוץ לפני המסע), רפואה מסייעת (העוסקת בעיקר בהשבת מטיילים חולים לארצה בהטסה או בדרך אחרת), רפואת אזורים נידחים (למשל, טיפול במחלות גבהים, טיפול בנוסעי ספינות תיור, טיפול בחברי משלחות, ועוד) ורפואת ביטוח.
רפואת מטיילים כוללת ייעוץ רפואי והערכה רפואית בטרם יציאה לטיול, תכנון והכנה למקרי חירום רפואיים במהלך הטיול, וכן בדיקה ומעקב לאחר הטיול.
ארגון הבריאות העולמי מספק מידע באשר לנושאים בריאותיים שונים ולמאפיינים רפואיים של המדינות בעולם וכן תיאור של סיכונים בריאותיים באזורים גאוגרפיים שונים וכן של טיסות מידע בריאותי למטיילים של ארגון הבריאות העולמי.
גם המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מפרסם מידע רב ערך ומעודכן בתחום רפואת מטיילים.
התחומים העיקריים הראויים בהם מתמקדת רפואת המטיילים בהכנות לטיול הם:
מודעות לסכנות הטבילה במים (בילהרציה)
רופא המתמחה ברפואת מטיילים אף יסייע למטייל להכין תיק רפואי המכיל עזרים חיוניים לטיפול ראשוני במצוקה בריאותית.
הרכב התיק ישתנה בהתאם למסלול הטיול ולסיכונים הבריאותיים הקיימים לאורכו.
דמוקרטיה עממית או רפובליקה עממית היא צורת משטר חד-מפלגתית סוצאליסטית-קומוניסטית.
המונח משמש גם מדינות שאינן קומוניסטיות, ולא כל המדינות הקומוניסטיות נקראו כך.
דמוקרטיה עממית הוא מינוח מכובס, שאומץ על ידי משטרים קומוניסטים תחת שלטון או הכיבוש של ברית המועצות או של מפלגות קומוניסטיות.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלה ברית המועצות בהשתלטות הדרגתית על מדינות רבות במזרח אירופה.
באמצעות הצבא האדום, ומנהיגים קומוניסטים מקומיים, הפעילה ברית המועצות לחץ על העמים במדינות אלה, וארגנה תוך זיופי קולות את ניצחון הקומוניסטים בבחירות תחת כיבוש צבאי סובייטי.
לאחר הבחירות, הוציאו הקומוניסטים שורת חוקים, ששינו את סדרי המשטר של המדינה הנידונה.
משטרים של "דמוקרטיה עממית" הוקמו בהנהגת מפלגות קומוניסטיות או מרקסיסטיות גם במדינות כמו יוגוסלביה, סין, צפון וייטנאם, צפון קוריאה, מאוחר יותר קובה, לאוס.
תהליך הקמתם של משטרים אלה יצר גוש מדינות תחת משטרים דיקטטוריים, בחסות ברית המועצות, סין העממית או עצמאיות, והחשש מהתפשטותם של גושים אלה ושל סוג משטר זה במדינות המערב בכלל ובארצות הברית בפרט, היה אחת הסיבות העיקריות לפתיחת המלחמה הקרה.
חלק ממדינות אלה לא נקראו "עממיות" - למשל צ'כסלובקיה ששמרה בהתחלה את שמה המקורי, הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם.
גם רפובליקת קובה שמרה את שמה המקורי.
המשטר הדיקטטורה של החמר רוז' בקמבודיה העדיפה את השם "קמפוצ'ה הדמוקרטית".
בשנות ה-1960 בדומה לברית המועצות שנקראה "סוציאליסטית", התחילו מספר "רפובליקות עממיות" כמו צ'כוסלובקיה, רומניה, יוגוסלביה ואלבניה - לאמץ את השם "רפובליקה סוציאליסטית" כסימון "התקדמות" אל עבר חברה "סוציאליסטית" קרובה יותר לאידיאלים הפוליטיים המוצהרים.
בשנים 1989-1991, המדינות הקומוניסטיות של מזרח אירופה (פולין, הונגריה, בולגריה, רומניה, יוגוסלביה, אלבניה, בהדרגה גם מדינות יוגוסלביה שרובן נקלעו למלחמה עקומה מדם על עצמאותן) וגם מונגוליה שינו את שמן ועברו למשטר דמוקרטי ליברלי.
בנוסף למדינות הגוש המזרחי המזוהה עם האידאולוגיה המרקסיסטית-לניניסטית היו גם מדינות לא קומוניסטיות שאימצו בשמם הרשמי את שם התואר "עממי": למשל, אלג'יריה ולוב שאימצו מדיניות בדרך כלל עוינת למערב, ובנגלדש.
דוגמאות של "רפובליקות עממיות" קומוניסטיות היסטוריות או קרובות לקומוניזם, כוללות, בין השאר, את:
הרפובליקה העממית של אנגולה (1975-1992)
הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה (1987-1991)
הרפובליקה הסובייטית העממית הבוכרית (1920-1924)
הרפובליקה העממית של מקדוניה (1944-1991)
הרפובליקה העממית של מונגוליה (1924-1992)
הרפובליקה העממית של מוזמביק (1975-1990)
הרפובליקה העממית הרומנית (1947-1965), בהמשך הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה (1989-1965)
רפובליקת תימן הדמוקרטית העממית (1967-1970)
הרפובליקה הפדרלית העממית של יוגוסלביה (1946-1963), בהמשך הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
משטרים לא קומוניסטיים ואף אנטי קומוניסטים שלטו ב:
הרפובליקה העממית של אוקראינה (1917-1919)
כיום קיימות שלוש רפובליקות עממיות השומרות זיקה לאידאולוגיה המרקסיטית-לניניסטית:
הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה הצפונית
הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס
שתי מדינות נוספות שלא התקיימו בהם משטרים קומוניסטים או מרקסיסטים-לניניסטיים עדיין קרויות רפובליקה דמוקרטית עממית:
הרפובליקה הדמוקרטית העממית של אלג'יריה.
הרפובליקה הדמוקרטית העממית של בנגלדש - המקיימת משטר רב-מפלגתי ובחירות דמוקרטיות.
רפואת ספורט היא תחום ברפואה המתמחה במניעה, אבחון, טיפול ושיקום בפגיעות שנגרמו כתוצאה מעיסוק בספורט ופעילות גופנית וכן בשיפור הישגי ספורטאים.
הפציעות בהן עוסקת רפואת הספורט הן בעיקר סיבוב או דפורמציה (עיוות-צורה) של מפרקים ושרירים.
רפואת ספורט מערבת תחומים רבים מן הרפואה המודרנית ומקשרת אותם אל הפעילות הגופנית: רפואת משפחה, אורתופדיית ספורט, רפואת ילדים, רפואת נשים, פיזיותרפיה, פיזיולוגיה של המאמץ, תורת האימון, תזונה, פסיכולוגיה, ביומכניקה (תורת התנועה), וכן טיפולים כגון עיסוי, כירופרקטיקה, אוסטיאופתיה, וטיפולי רפואה משלימה.
רופאי ספורט הם רופאים אשר סיימו בית ספר לרפואה ובעלי רישיון לעסוק ברפואה ממשרד הבריאות, ועברו הכשרה תאורטית ייעודית משך כשלוש שנים וכן הכשרה מעשית (סטאז') של 350-700 שעות (בהתאם למומחיות הרופא).
הפרופסור ויקטור גוטהיינר היה מחלוצי רפואת הספורט בישראל.
רפואת עור (או דרמטולוגיה - Dermatology; מיוונית: דרמה (δέρμα) פירושה "עור", לוגיה (λογία) פירושה "תורה") היא ענף ברפואה המתמקד בחקר ולימוד המאפיינים הפיזיולוגיים, האנטומיים והפתולוגיים של העור וכמה רקמות נלוות, כמו הציפורניים והשיער.
ענף הדרמטולוגיה מתייחס לפתולוגיות בכל שכבות העור (האפידרמיס, הדרמיס וההיפודרמיס); פתולוגיות בשכבה העליונה הן השכיחות יותר.
שינויים ותופעות על פני שטח העור זוהו מאז התקופה הקדומה, חלקם טופלו וחלקם לא.
ב-1801 בית הספר הגדול הראשון של רפואת עור נוסד בבית חולים סנט לואיס בפריז, בעוד שספרי הלימוד הראשונים (Willan's, 1798–1808) והאטלסים (אלברט 1806-1814) הופיעו באותה תקופה של זמן.
אחרי סיום התואר ברפואה (M.D או D.O), אורכה של ההכשרה בארצות הברית לרופא עור כללי כדי להיות זכאי לתעודה על ידי האקדמיה האמריקנית לדרמטולוגיה והמועצה לדרמטולוגיה הוא בסך הכל ארבע שנים.
הכשרה זו כוללת שנה של לימודי מעבר או לימודי כירורגיה ראשונית ואחריה שלוש שנים של דרמטולוגיה.
אחרי הכשרה זו, אפשר גם ללמוד תתי התמחויות של דרמטולוגיה למשך שנה או שנתיים כמו : דרמטולוגיה חיסונית, פוטו תרפיה, רפואת לייזר, ניתוח מוס מיקרו גרפי, ניתוח קוסמטי או דרמטולוגיה פתולוגית.
בשנים האחרונות, תחום הדרמטולוגיה היה מהמבוקשים ביותר בארצות הברית.
רפואת עור קוסמטית -רופאי עור היו מנהיגים בתחום ניתוחים קוסמטיים.
חלק מרופאי עור סיימו התמחות שלמה בדרמטולוגיה כירורגית.
רבים מהם הוכשרו לעשות כל מיני פרוצדורות כמו : שימוש בבוטוקס, ביצוע הליכים קוסמטיים (כולל שאיבת שומן ומתיחת פנים) וניתוחי לייזר.
רוב רופאי העור נוטים להגביל את מספר ההליכים הקוסמטיים הפולשניים.
למרות היעדר הנחיות רשמיות מהמועצה האמריקנית לדרמטולוגיה, הרבה תתי התמחויות מוצעות בתחום הכירורגיה והלייזר.
דרמטולוגיה פתולוגית - היא תחום שעוסק בפתולוגיה של העור והוא משותף למומחים בפתולוגיה ובדרמטולוגיה.
בדרך כלל מומחה בפתולוגיה או בדרמטולוגיה יכול להתמחות בדרמטולוגיה פתולוגית על השלמה של שנה אחת.
השנה הזאת מחולקת לשישה חודשים של לימוד פתולוגיה כללית ועוד שישה חודשים של לימוד דרמטולוגיה פתולוגית.
דרמטולוגיה חיסונית -היא תחום שעוסק בטיפול במחלות עור הקשורות במערכת החיסונית כגון זאבת.
מומחים בדרמטולוגיה חיסונית עובדים במעבדות ספציפיות שהקימו.
ניתוח מוס -ניתוח מוס מתמקד בכריתה של סרטן העור תוך שימוש בטכניקה חוסכת רקמות המאפשרת הערכה תוך ניתוחית של מקומות היקפיים ועמוקים החשודים להיות גידולים סרטניים.
טכניקה זו פותחה בשנות ה-30 על ידי ד"ר פרדריק מוס.
רופאים המבצעים ניתוחי מוס יכולים לקבל הכשרה בטכניקה מיוחדת זו במהלך התמחותם בדרמטולוגיה.
רפואת עור לילדים - רופאים יכולים להשיג התמחות זו על ידי השלמת שתי התמחויות: אחת ברפואת ילדים והשנייה בדרמטולוגיה.
תחום זה כולל את המחלות המורכבות של הילדים, מחלות עור תורשתיות וקשיים בעבודה עם אוכלוסיית הילדים.
טל-דרמטולוגיה - היא התמחות של רפואת העור וכנראה אחד היישומים הנפוצים ביותר של טל-רפואה.
בטל-דרמטולוגיה, טכנולוגיות תקשורת משמשות להחלפת מידע רפואי (הנוגע לבעיות עור וגידולי העור) מעל מרחק באמצעות אודיו ותקשורת חזותית.
טיפולים ניתנים על ידי רופאי עור כוללים, אך לא מוגבל ל:
הסרת שיער בלייזר או בשיטות אחרות
השתלת שיער -הליך קוסמטי התאמן על ידי רופאי עור רבים.
טיפול בלייזר - מחלות עור, הסרת קעקוע, ריתוך רקמות, והתחדשות קוסמטית.
טיפול פוטו דינמי - טיפול בסרטן העור ובגידולים קדם סרטניים.
שאיבת שומן תופחת - שאיבת שומן המבוצעת על ידי רופא נשים.
טיפול קרינתי -אף על פי שמעט רופאי עור אימצו את הטיפול בקרינות אבל עדיין טיפולים כאלה מסופקים.
טיפולים מערכתיים - כולל אנטיביוטיקה.
ההבחנה בין התפרחות השונות היא קשה לעיתים.
רפואת משפחה היא תחום התמחות, עיסוק ומחקר ברפואה העוסק בבריאות וחולי של אנשים החיים בקהילה, בכל מצבי הבריאות והחולי ולאורך כל שנות חייהם.
רופא המשפחה מטפל בכל מצבי המטופל, פעמים רבות כרופא המאבחן הראשון, לעיתים כרופא היחיד המנהל ומטפל במצבים שונים, ולעיתים כרופא המפנה למומחים מתחומי רפואה אחרים, ואז עוקב אחר המטופלים בהתאם לייעוצם וממשיך את הטיפול בהם.
תחום זה שונה מהותית מתחומי רפואה רבים אחרים, כיוון שרופא המשפחה אחראי לבריאות המטופל באופן עקיב, כולל וקבוע, לעומת מקצועות רבים ברפואה בהם הרופאים מתמקדים במחלה או מערכת מסוימת, לעיתים באופן זמני או חד פעמי.
מכיוון שרופא משפחה רואה את המטופלים בזמן ההסתמנות הראשונית של מחלה ולאורך כל חייהם, עליו להתמחות במספר תחומים:
ניהול מחלות כרוניות שכיחות - יתר לחץ דם, סוכרת, מחלת לב איסכמית, מחלת ריאות חסימתית, ועוד.
אבחון וניהול מצבים רפואיים חריפים שכיחים - דלקות דרכי הנשימה, דלקות דרכי השתן, כאב גב, ועוד.
אבחון מהיר וטיפול ראשוני במצבים מסכני חיים.
איתור ואבחון מצבים רפואיים בתחילת הסתמנותם - כאשר התסמינים עדיין אינם חמורים ודרושה יכולת אבחנתית גבוהה כדי לזהות את המחלות.
קידום בריאות ורפואה מונעת - ייעוץ לגבי אורח חיים בריא, שינוי הרגלי חיים, איתור מחלות בשלב בו עדיין אינן מורגשות וטיפול בהן כבר בשלב זה.
הפניה נכונה לבדיקות מעבדה, דימות, ורופאים בתחומים אחרים.
ייעוץ והכוונת מטופלים במערכת הרפואית ושמירה על זכויותיהם.
בכדי לבצע את כל אלו על הרופא להיות בעל ידע נרחב במצבים שכיחים, להכיר היטב את מטופליו ולהבין את מחלותיהם.
על רופא המשפחה לדעת לשוחח עם מטופליו בצורה שתאפשר לו להבין את התסמינים במדויק, לבצע בדיקה גופנית לצורך אבחון מגוון רב של פתולוגיות, לפענח תוצאות בדיקות, לבצע ניתוח נתונים ולתת טיפולים בהתאם.
מכיוון שתחום העיסוק של רופא המשפחה רחב ביותר, עליו לדעת לרכוש במהירות ידע חדש לגבי מצבים חדשים, לצורך כך עליו להיות מיומן בקריאת מאמרים רפואיים ובניתוחם, גם בנושאים שאינם מוכרים לו.
רפואת המשפחה מתבצעת ונלמדת בצורה שונה בין מקום למקום ובין רופא לרופא, ותלויה בין השאר בחינוך הרופא, באופיו, בידע שלו ובכישוריו, בציפיות המטופלים, בעומס העבודה על הרופא ובמבנה המערכת הרפואית.
בישראל החוק דורש התמחות ברפואת המשפחה, הנמשכת ארבע שנים ובמהלכה המתמחה לומד באופן צמוד תחת מדריך מומחה, מתפקד כרופא מן המניין במחלקות פנימית, ילדים, ועוד, ובהמשך עובד במרפאה עם מטופלים משלו תחת פיקוח.
תוך ההתמחות על הרופא ללמוד באופן פורמלי ובאופן לא פורמלי תכנים הנוגעים לאבחנה, ניהול וטיפול במחלות מכל תחומי הרפואה, תכנים וכישורים בתקשורת בין אישית, בהבנת המטופל בתוך משפחתו וסביבתו, ועוד.
בסוף ההתמחות ולאחר בחינות ניתן לרופא התואר "מומחה ברפואת משפחה".
המודל שבו עובדים רבים מרופאי המשפחה היום הוא המודל הביו-פסיכו-חברתי.
זו תפיסה הגורסת שלא ניתן להסביר את כל התופעות אך ורק על ידי ניתוח התהליכים ברמת התא, הרקמה או מערכת בגוף, ושדרושה הבנה מעמיקה גם בתהליכים נפשיים של חולי, סבל, דרכי התמודדות, כוחות והבנה בתהליכים חברתיים הקורים בתוך המשפחה או בסביבתו הקרובה של האדם.
הבנה זו מאפשרת יצירת קשר, הבנה משותפת של החולי והמחלה בין הרופא למטופל, גיוס המטופל לתהליך טיפולי, ועזרה מכוונת למטופל הספציפי.
חלק מייחוד רפואת המשפחה הוא הקשר שנוצר בין רופא למטופל במשך שנות היכרותם, קשר שאמור לכלול אמון, אכפתיות, אמפתיה, ותקשורת הדדית, ובכך לא רק להקל על התהליך הרפואי אלא גם להוביל לשיפור בתחושתו ובתפיסתו של המטופל.
רופאי המשפחה מאוגדים באיגוד רופאי המשפחה בישראל.
רופאי משפחה בארצות הברית עשויים להחזיק בתואר MD (דוקטור לרפואה) או בתואר DO (דוקטור לרפואה אוסטאופתית).
בכדי לקבל תואר מומחה ברפואת משפחה יש להשלים בהצלחה התמחות ברפואת משפחה מוכרת לשלוש שנים בארצות הברית, זאת בנוסף ללימודי רפואה.
בארצות הברית נדרשים מומחי רפואת המשפחה להמשיך ללמוד ולחדש את רישיונם מדי כמה שנים.