tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1975 קיבל משרדו מזכר שבו נאמר שהן התרופה סומינקס והן המותג המתחרה קומפוז, הוכחו כבלתי יעילים כאשר הושוו לפלצבו, זאת על אף 34 מיליון דולר שהושקעו על חקר נדודי שינה ב-1974.
נלסון נודע גם כמגינם של העסקים הקטנים.
ב-1973 היה נלסון אחד משלושת הסנאטורים שהתנגדו למינויו של ג'רלד פורד כסגן הנשיא (השניים האחרים היו תומאס איגלטון וויליאם האת'וויי ).
לאחר שלא עלה בידו להיבחר ב-1980 לתקופת כהונה רביעית בסנאט, מונה נלסון בינואר 1981 כיועץ לאגודת אזורי הטבע הבראשיתיים .
ב-1986 הוא הוכנס להיכל התהילה של השימור בוויסקונסין.
בספטמבר 1995 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא ביל קלינטון כאות הוקרה לפעילותו בתחום הסביבה.
נלסון ראה ביציבות אוכלוסיית ארצות הברית כהיבט חשוב בסביבתנות, כפי שהוא אמר:
הוא גם דחה את ההצעה שהפיתוח הכלכלי יקבל קדימה על פני הגנת הסביבה:
גיילורד נלסון נפטר בקנסינגטון שבמרילנד ב-3 ביולי 2005, בגיל 89, כתוצאה מכשל של מחזור הדם.
הוא נטמן בבית הקברות של קליר לייק.
מכון גיילורד נלסון ללימודי סביבה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון קרוי על שמו.
אזור הטבע הבראשיתי על שם גיילורד נלסון בחוף האגם הלאומי של איי אפוסטל , שכולל יותר מ-80 אחוזים של שטח האדמה של הפארק, נקרא על שמו לאות הערכה על מאמציו להקמת הפארק.
הפארק המדינתי על שם המושל נלסון ליד וואונקי, ויסקונסין, קרוי על שמו, כמו בית הספר היסודי בקליר לייק.
גייל ויליאם מקגי היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג בין השנים 1959–1977. לאחר כהונתו בסנאט היה שגריר ארצות הברית בארגון מדינות אמריקה בשנים 1977–1981. הוא היה חבר המפלגה הדמוקרטית.
מקגי נולד ב-17 במרץ 1915 בלינקולן, נברסקה, ולמד שם בבתי ספר ציבוריים.
הוא רצה ללמוד משפטים, עם זאת, עקב השפל הגדול, הוא לא הצליח ליישם את התוכנית הזו, אלא הלך לבית הספר למורים בוויין.
הוא סיים את לימודיו ב-1936 ולאחר מכן עבד כמורה בבית ספר תיכון.
במהלך עבודתו הוא למד היסטוריה באוניברסיטת קולורדו בולדר.
בשנים לאחר מכן עבד כמרצה באוניברסיטת נברסקה וסליאן, אוניברסיטת איווה סטייט ואוניברסיטת נוטרדאם.
ב-1946 קיבל מקגי את התואר הדוקטור שלו בהיסטוריה מאוניברסיטת שיקגו, ולאחר מכן קיבל תפקיד באוניברסיטת ויומינג, שם לימד כפרופסור.
מקגי היה חבר המפלגה הדמוקרטית.
בשנת 1950 הוא הוצע כמועמד לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך דחה את ההצעה כי רצה להכיר טוב יותר את ויומינג ואת האנשים שחיו בה.
בשנים 1955 ו-1956 עבר מהאקדמיה לפוליטיקה, ועבד כעוזר לסנאטור ג'וזף או'מהוני.
ב-1958 עזב לבסוף את עבודתו באוניברסיטה כדי לרוץ לסנאט.
התוכנית שלו כללה רעיונות צעירים וחדשים לחלוטין, והקמפיין שלו משך את תשומת לבה של אלינור רוזוולט, שהשיקה עבורו קמפיין לאומי לגיוס כספים.
הבחירות הוכרעו בהפרש קטן מאוד לטובת מק'גי, והוא ניצח את הסנאטור המכהן הרפובליקני פרנק א.
בתחילת כהונתו בסנאט, הפך לחבר בוועדת הסנאט למסחר בין-מדינתי ובינלאומי ובוועדת ההקצבות של הסנאט היוקרתית.
הוא היה חבר הסנאט החדש הראשון שזכה לכבוד זה.
בשנת 1958 מינה נשיא ארצות הברית דווייט ד.
אייזנהאואר את הרפובליקני לואיס סטראוס לתפקיד שר המסחר.
באותה תקופה, 13 קודמיו של שטראוס בתפקיד זכו לאישור מועמדותם בסנאט בממוצע תוך שמונה ימים בלבד.
בשל חילוקי דעות אישיים ומקצועיים, הבהיר הסנאטור קלינטון פרסבה אנדרסון כי אישור המינוי על ידי הסנאט אינו סביר.
הוא מצא שותף בדמות הסנאטור מקגי, שישב בוועדה המרכזית לענייני מסחר בין-מדינתי ובינלאומי.
השימועים בוועדה נמשכו 16 ימים – משך זמן ארוך באופן חריג עבור מינוי לשר המסחר.
הוועדה המליצה לסנאט לאשר את המינוי ברוב דחוק של תשע מול שמונה קולות.
לאור העובדה שלדמוקרטים היה רוב גדול מאוד בסנאט, אך הנשיא אייזנהאואר היה פופולרי מאוד בקרב הציבור, דחיית המינוי לא הייתה ודאית.
ההצבעה הסופית הסתיימה כצפוי בהפרש קטן: סטראוס נכשל עם 46 קולות בעד ו-49 נגד.
באותה תקופה, זה היה רק המקרה השמיני בתולדות ארצות הברית שבו מועמד לקבינט לא אושר על ידי הסנאט.
למקגי הייתה ידידות אישית עם הנשיא ג'ון קנדי.
שניהם הכירו אחד את השני במהלך עבודתם המשותפת בסנאט.
מקגי התלווה לנשיא במהלך סיור בספטמבר 1963 שכלל גם את ויומינג.
בשנת 1964, מקגי נבחר מחדש כסנאטור.
במהלך כהונתו השנייה מונה לחבר בוועדת הסנאט לענייני חוץ וליושב ראש ועדת הסנאט לשירות המדינה.
במהלך תקופה זו תמך מק'גי בעמדותיו של הנשיא לינדון ב.
באותה עת שקל ג'ונסון למנות את מקגי לשגריר ארצות הברית באו"ם עם תום כהונתו של ארתור גולדברג, אך במקום זאת מינה לתפקיד את ג'ורג' וילדמן בול.
בשנת 1970 נבחר מקגי לכהונה שלישית בסנאט.
הוא הצליח לנצח את יריבו, ג'ון ס.
וולד, בהפרש גדול יותר מהמצופה.
מקגי חזר לכהן באותן ועדות שבהן כיהן שש שנים קודם לכן.
כהונתו השלישית התאפיינה בפרשת ווטרגייט.
בנוסף, הוא הביע עמדות שהיו לא פופולריות גם במדינתו ויומינג, כמו תמיכתו בהחלת מגבלת מהירות של 55 מייל לשעה במהלך משבר הנפט.
בשנת 1976 הוא הובס על ידי יריבו הרפובליקני מלקולם וולופ, וסיים את תפקידו בינואר 1977.
בשנת 1977, מונה מקגי לנציג הקבוע של ארצות הברית בארגון מדינות אמריקה על ידי הנשיא ג'ימי קרטר, במקומו של ויליאם ס.
הוא החזיק בתפקיד זה עד 1981. לאחר שפרש כשגריר, הקים חברת ייעוץ.
מקגי התחתן עם לורן בייקר, ונולדו להם ארבעה ילדים.
הוא מת בוושינגטון הבירה ב-9 באפריל 1992 ונקבר שם בבית הקברות אוק היל.
גיימר (מאנגלית: Gamer; בעברית מכונה: מִשְׂחֲקָן) הוא כינוי לחובב משחקי מחשב, משחקי וידאו, משחקי לוח ומשחקי תפקידים.
הכינוי משמש במיוחד לחובבי משחקים אשר מבלים זמן רב במשחק, בדיון עם חברים על משחקים או בקריאה על משחקים.
במחקר מ-2009 נמצא שלגיימרים יש מספר יכולות קוגניטיביות אשר מפותחות יותר בהשוואה לאוכלוסייה הכללית.
ההעצמה של משאבי הקשב מאפשרת לשחקנים להשיג זמני תגובה מהירים יותר ללא פגיעה ברמת הדיוק של הפעולות הנדרשות להם במהלך המשחק.
אפקט זה בא לידי ביטוי בטווח רחב של גילים, מתלמידי בית ספר ועד לגילֵי הבגרות.
מחקר זה מקבל חיזוק מסוים במאמר סקירה שנעשה בשנת 2019, המראה כי גיימינג אכן תורם בפיתוח יכולות קוגניטיביות שונות התלויות בסוג המשחק.
לפי מאמר סקירה אשר התבצע בעקבות הקורונה, משחקי מחשב מקוונים ממתנים סימפטומים שליליים כגון: לחץ, חרדה, דיכאון ובדידות.
עם זאת, רצוי לשים לב לתדירות שבה משחקים, שכן על-פי מחקר שנעשה בתחום, אובססיה למשחק עלולה אף להוביל לחוסר מודעות עצמי, תחושת חוסר סיפוק ואף סימפטומיים פיזיים.
עם התפתחות האינטרנט התפתחו הגיימרים והקימו קהילות מקוונות באתרים ייעודיים כדי לעסוק בתחביבם, תוך שימוש ברשתות חברתיות מקוונות, מערכות פורומים וכיוצא בזה.
אתרי האינטרנט הפופולריים הם Vgames הפופולרי בקרב הגיימרים בישראל, אתר YourGame, המריץ טורנירים, פורומי גיימינג ושרתי משחק רבים.
במסגרת קהילות אלו השחקנים יכולים להחליף חוויות, לשחק זה כנגד זה במשחק רשת, לדון במשחקים ואף להשתתף בטורנירים.
עבור משחקים מסוימים המשוחקים על ידי משתמשים מכל העולם, מתקיימות תחרויות רשמיות וקיימות אף קבוצות וליגות, עד לרמה שבה משחק המחשב הוא ענף ספורט כמו כל ענף אחר.
למשל המשחק League of Legends שאותו משחקים ברמה גבוהה בקוריאה הדרומית ובכל העולם.
טורנירים אלו התפתחו גם הם, ולעיתים נושאים פרסים כספיים גדולים, עד שנוצר התואר "גיימר-פרו" (גיימר מקצועי), המסוגל להתפרנס מתחביבו.
בהקשר של פיתוח מיומנויות חברתיות, מאמר סקירה משנת 2021 מראה כי השתתפות במשחקים רציניים המשלבים שיח אישי, יכולה לתרום למיומנות חברתית.
ספורט אלקטרוני הוא מושג לתיאור הענף המכיל תחרויות משחקי וידאו מרובי משתתפים, במיוחד בין שחקנים מקצועיים.
סוגות המשחקים הנפוצות ביותר בתחרויות ספורט אלקטרוני הם אסטרטגיה בזמן אמת (RTS), משחק ירי בגוף ראשון (FPS), משחקי לחימה, וזירת קרב מרובת משתתפים (MOBA).
טורנירים כגון The International, , , וסדרת האליפות של רוקט ליג (RLCS) מספקים שידורים חיים של התחרות, ופרסים כספיים למתחרים.
אף על פי שתחרויות מאורגנות היו זמן רב חלק מתרבות משחקי הווידאו, הן בדרך כלל נערכו בין חובבנים.
דבר זה השתנה לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21, כאשר חל גידול חד בהשתתפות על ידי שחקנים מקצועיים ובקהל הצופים.
כיום, יוצרי משחקים רבים מעצבים מראש את משחקיהם תוך מחשבה על תחרויות ספורט אלקטרוני מקצועיות.
למייקל תומאסון האמריקני שיא גינס של אוסף משחקי הווידאו הגדול בעולם.
מדובר בכ-11 אלף משחקים ששווים כ-4 מיליון ש"ח.
עם זאת, לא כל המשחקים באיכות הטובה ביותר.
בשנת 2012 אחד הגיימרים האוסטרלים, אוקן קיאה, שבר שיא עולם כאשר שיחק במשך 135 שעות רצופות.
עורכי ספר השיאים של גינס אינם מעוניינים שגיימרים יקריבו את בריאותם כדי לעמוד באתגרי הכניסה לספר השיאים וקבעו כללים ברורים כמו: חובה לצאת להפסקה בת 10 דקות בכל שעה, לצאת לאכול לשתות ולישון.
עבור אחרים, חוויית המשחק של עשרות שעות רצופות הסתיימה באופן הרבה פחות סימפתי.
בשנת 2011 צעיר בן 19, תלמיד קולג' מצטיין, התמוטט ונפטר אחרי ששיחק במשך 12 שעות רצופות במשחק יריות מקוון.
גיימרים מקצועיים עוסקים במשחקי וידאו במטרה לזכות בפרסי כספים או לקבל שכר.
לרוב, אנשים אלו לומדים את המשחק לעומק כדי לשלוט בו ומשתתפים בתחרויות דוגמת ספורט אלקטרוני.
גיימר מקצועי עשוי להיות גם סוג אחר של גיימר, כמו גיימר הארדקור (Hardcore Gamer), אם הוא עומד בקריטריונים הנוספים הנדרשים לסוג זה.
במדינות אסיה, במיוחד בקוריאה הדרומית ובסין, גיימרים מקצועיים וקבוצות משחקים זוכים לחסויות מחברות גדולות, ויכולים להרוויח למעלה מ-100,000 דולר בשנה.
בשנת 2006, Major League Gaming חתמה על חוזים עם מספר שחקני Halo 2 כגון Tom "Tsquared" Taylor וחברי קבוצת Team Final Boss, בסכום של 250,000 דולר לשנה.
גיימרים מקצועיים רבים מגלים כי תחרויות מסוגלות לספק מקור הכנסה מספק למחייתם.
עם זאת, לעיתים קרובות הם מצליחים למצוא אפיקים רווחיים עוד יותר.
אחת האפשרויות הבולטות לכך היא באמצעות שידור חי של משחקיהם באינטרנט.
גיימרים אלו, המקדישים מזמנם לשידור משחקיהם, מרוויחים כסף מהשידורים – בדרך כלל באמצעות חסויות של חברות המחפשות קהלים חדשים, או מתרומות של מעריצים המבקשים לתמוך בגיימר האהוב עליהם.
שידורים חיים מתקיימים לרוב בפלטפורמות פופולריות כמו Twitch ו-YouTube.
גיימרים מקצועיים בעלי קהל עוקבים גדול מצליחים פעמים רבות להביא את מעריציהם לצפות בהם גם במסגרת שידורים חיים.
דוגמה לכך היא שחקן ה-League of Legends המקצועי לשעבר ווי "CaoMei" האן-דונג.
עבור רבים, שידור חי מהווה אפשרות רווחית במיוחד להשתכר מגיימינג בצורה שגם מפחיתה מהלחץ הכרוך בסצנת התחרויות.
ניתן להבחין בעלייה מהירה במספר הילדים והנערים החולמים להפוך ל"גיימרים מקצועיים" במקום "ספורטאים מקצועיים".המסלול לקריירה כגיימר מקצועי פתוח כיום בפני כל אחד, ללא הבדל גזע, מין או רקע.
קהילת הגיימינג התפתחה במהירות וכיום נחשבת לחלק מזרם הספורט האלקטרוני.
גיימרים רציניים אלו הם למעשה גיימרים מקצועיים – יחידים המתייחסים למשחקים ברצינות רבה ומפיקים רווחים מהישגיהם.
הארדה הוביל בתחילה קואליציה בין מפלגתו לבין המפלגה הפרוגרסיבית.
לאחר הבחירות לאלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) שנערכו ב-2007, בה הגדילה מפלגת העצמאות את כוחה, המשיך הארדה בקדנציה נוספת כראש הממשלה ועמד בראש קואליציה בין מפלגתו לבין "הברית הסוציאל-דמוקרטית".
קואליציה זו התפטרה בינואר 2009 לאחר המחאות שפרצו בעקבות המשבר הכלכלי באיסלנד.
בספטמבר 2010 היה הארדה לראשון משרי ממשלת איסלנד שהועמד לדין על התנהגות בלתי ראויה בעת כהונתו, הוא עמד למשפט בפני הלנדסדומור, בית משפט מיוחד לטיפול במקרים כאלה.
בכתב האישום המקורי הוא הואשם בשישה סעיפים, אך הורשע רק באחד מהם.
גייר הארדה נולד בבירת איסלנד, רייקיאוויק, לאביו, תומאס הארדה, נורווגי ממחוז רוגלנד ולאם איסלנדית.
הוא השלים את לימודי התואר הראשון שלו בכלכלה באוניברסיטת ברנדייס שבארצות הברית.
לאחר מכן הוא השלים לימודי תואר שני בשני תחומים: ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובכלכלה באוניברסיטת מינסוטה.
קודם לבחירתו לאלת'ינגי שימש הארדה ככלכלן בבנק המרכזי של איסלנד בין השנים 1977 – 1983, ולאחר מכן ועד 1987 כיועץ פוליטי לשר האוצר האיסלנדי.
הוא היה חבר האלת'ינגי במשך 22 שנים, משנת 1987 ועד 2009. הוא שימש כיושב ראש סיעת מפלגת העצמאות באלת'ינגי בין השנים 1991 – 1998, כחבר ועדת החוץ של האלת'ינגי באותן שנים והחל מ-1995 שימש כיושב ראש הוועדה.
מאפריל 1998 ועד ספטמבר 2005 הוא כיהן כשר האוצר ולאחר מכן ועד יוני 2006 כשר החוץ.
באוקטובר 2005 הוא נבחר לתפקיד מנהיג מפלגתו ללא מתמודדים מתחרים לאחר פרישתו של דוד אודסון.
בעקבות התפטרותו של הלדור אסגרימסון מתפקיד ראש הממשלה ב-5 ביוני 2006, ירש אותו הארדה החל מ-15 ביוני.
ב-23 בינואר 2009 הודיע הארדה שהוא יפרוש מתפקידו כמנהיג מפלגת העצמאות עקב סרטן הוושט שלקה בו בוועידת המפלגה הקרובה במרץ.
סוף תקופת כהונתו של הארדה כראש הממשלה עמדה בסימן המשבר הכלכלי שפגע באיסלנד החל מאוקטובר 2008. תוך שבוע אחד הולאמו שלושת הבנקים המסחריים הגדולים ביותר במדינה על ידי הממשלה בשל אי יכולתם להסדיר את חובותיהם.
ב-26 בינואר 2009 הודיע הארדה שהברית הסוציאל-דמוקרטית לא תמשיך את חברותה בקואליציה.
הוא הוחלף בתפקידו על ידי יוהנה סיגורדרדוטיר מהברית הסוציאל-דמוקרטית, לשעבר, שרת העבודה והרווחה ב-1 בפברואר 2009.
על הארדה נמתחה ביקורת קשה בדוח שפורסם באפריל 2010 על ידי ועדת חקירה מיוחדת בנוגע למשבר הכלכלי והוא הואשם בהתנהגות רשלנית יחד עם שלושה שרים נוספים מממשלתו.
ב-28 בספטמבר 2010 הצביע האלת'ינגי ברוב של 33 תומכים מול 30 מתנגדים על העמדתו לדין של הארדה אך לא של שלושת השרים באשמת התנהגות רשלנית.
הוא הועמד למשפט בפני הלנדסדומור, בית משפט מיוחד לטיפול במקרים כאלה.
הייתה זו הפעם הראשונה שהלנדסדומור התכנס מאז הוגדר תפקידו בחוקה של 1905.
ב-3 באוקטובר 2011, בעקבות עתירה שהוגשה על ידי צוות ההגנה במשפט להסיר את ההאשמות, הצביע הלנדסדומור לבטל את שני סעיפי האישום הראשונים כנגד הארדה שנגעו ל"הזנחה פושעת" ול"כשל בהערכת הסיכונים הפיננסיים", אך המשיך לנהל את המשפט בנוגע לשאר הסעיפים שנגעו להאשמות חמורות פחות.
בוועידת המפלגה שהתקיימה ב-17 – 20 בנובמבר 2011 הגיע מפלגת העצמאות למסקנה ש"ההאשמות כנגד גייר הארדה, לשעבר מנהיג מפלגת העצמאות וראש הממשלה, היוו האשמות פוליטיות מכוערות.
הוועידה הכריזה על תמיכתה החד משמעית במר הארדה וציינה את התקדים הרציני שהפרלמנט קבע בהחלטתו להעמידו לדין".
משפטו של הארדה נפתח ברייקיאוויק ב-5 במרץ 2012. ב-23 באפריל אותה שנה נמצא הארדה אשם בסעיף אחד מתוך הארבעה שהועמד לדין בגינם, על כך שלא כינס את ממשלתו בנוגע לענייני מדינה חשובים.
חברי הלנדסדומור ציינו שעל הארדה לא יוטל כל עונש, שכן הייתה זו עבירה שולית והורו למדינה לשלם את כל הוצאותיו המשפטיות.
הארדה החליט, כעניין עקרוני, לפנות לבית הדין לצדק של האיחוד האירופי בנוגע לכל הפרשה.
בנובמבר 2017 פסק בית הדין נגדו.
גיירמו אמור מרטינס (בספרדית: Guillermo Amor Martínez; נולד ב-4 בדצמבר 1967 בבנידורם שבוולנסיה, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעיקר כקשר, ומאמן בהווה.
אמור הצטרף לאקדמיית הנוער של ברצלונה, "לה מאסיה", ב-1980, לאחר שצייד הכישרונות של הקבוצה גילה אותו.
קרלס רשאק אימן אותו בקבוצת הנוער של ברצלונה, שזכתה בתארים רבים.
ב-1982 ערך את הופעת הבכורה הלא רשמית כשנכנס כמחליף לדייגו מראדונה במשחק ידידות לציון חניכת המיני אסטדי.
אמור שיחק במשך עשר שנים בקבוצה הבוגרת, בין 1988 לבין 1998. ב-1989 זכה בתואר הראשון עם הקבוצה, גביע אירופה למחזיקות הגביע, ובשנה שלאחריה הבקיע בגמר הגביע הספרדי לרשתה של ריאל מדריד, ועזר לקבוצה לזכות בתואר.
את ניצחון הקבוצה בגמר גביע אירופה 1992 החמיץ עקב השעיה.
שנתיים לאחר מכן הבקיע אמור את שער הניצחון בקלאסיקו באצטדיון סנטיאגו ברנבאו 13 דקות לסיום, ששמר על סיכוי לקבוצתו לזכות באליפות, שאכן התממש.
ארבעה ימים לאחר מכן שותף בגמר ליגת האלופות, אך קבוצתו הפסידה למילאן 4-0.
מאז, הידרדר מעמדו של אמור בקבוצה.
הקבוצה אומנם זכתה בתארים נוספים, אך המאמנים בובי רובסון ולואי ואן חאל מיעטו לשתפו.
בתום עונת 1997/98 הודיע על עזיבת הקבוצה.
אמור הוא אחד השחקנים עם מספר ההופעות הגבוה בהיסטוריית המועדון.
הוא בסך הכול הופיע ב-550 משחקים (מתוכם 421 רשמיים) והבקיע 89 שערים.
אמור היה חלק מ"קבוצת החלומות" שזכתה בארבע אליפויות לה ליגה רצופות ובגביע אירופה תחת אימונו של יוהאן קרויף.
תארים נוספים שלאמור היה חלק בהם הם שלושה גביעי המלך, שני גביע מחזיקות הגביע ושתי זכיות בסופר קאפ האירופי.
עם הקבוצה זכה ב-19 תארים (כולל 2 גביעי קטלוניה), ובכך הוא השחקן עם מספר התארים הגדול ביותר בברצלונה.
ב-1998 עזב את ברצלונה לפיורנטינה, בה שיחק שנתיים.
עם פיורנטינה שיחק מול ברצלונה פעמיים.
במשחק השני נכנס כמחליף בקאמפ נואו וזכה לתשואות הקהל.
ב-2000 עבר לוויאריאל, העולה החדשה לליגה הראשונה.
בעונת 2002/03 שיחק בליווינגסטון הסקוטית, הקבוצה בה פרש ממשחק.
בין 1990 לבין 1998 שיחק אמור גם 37 פעמים במדי נבחרת ספרד, עמה השתתף ביורו 1996 ובמונדיאל 1998.
לאחר פרישתו ממשחק, הצטרף אמור להנהלת מערכת הנוער של ברצלונה ביוני 2003. כמו כן, עבד כמנהל מיזם בניית "קומפלקס הספורט" של המועדון, עד תום חוזהו ב-2007. בדצמבר אותה שנה נפצע בתאונת דרכים באורח קשה.
הוא שוחרר לאחר טיפול שארך שבוע.
ב-2015 החל לאמן את אדלייד יונייטד האוסטרלית.
אמור היה באוסטרליה במשך שנתיים, לפני שחזר לניהול מחלקת הנוער של ברצלונה.
גיינדרה ביר ביקראם שאה דוו (בנפאלית: ज्ञानेन्द्र शाह; נולד ב-7 ביולי 1947) הוא מלך נפאל לשעבר והאחרון למלוך עליה בטרם הפכה לרפובליקה דמוקרטית.
הוא מלך על נפאל בשתי תקופות: הראשונה בשנת 1950 עד 1951 כילד לאחר שסבו הוגלה מנפאל והשנייה משנת 2001, לאחר הטבח בארמון המלכותי, ועד ביטול מוסד המלוכה בשנת 2008.
גיינדרה נולד בשנת 1947 בארמון המלכותי בקטמנדו, בירת נפאל.
בשנת 1950 אביו וסבו ברחו להודו, וגיינדרה נשאר הגבר היחיד במשפחה.
הוא הוחזר על ידי ראש הממשלה לבירה ושם הוכרז על ידו כמלך, ב-7 בנובמבר 1950. מיד לאחר מכן הונפקו מטבעות על שמו וראש הממשלה סיפק לו תקציב שנתי של 300,000 רופי.
בינואר 1951 חזר סבו ומלך על המדינה.
גיינדרה התחתן בשנת 1970 ונולדו לו כשני ילדים.
ב-1990 חודשה הדמוקרטיה הפרלמנטרית על ידי אחיו המלך בירנדרה שהיה אהוד על ידי הציבור במדינה.
אך עם השנים נוצרו מאבקים בין המפלגות הפוליטיות.
בעיות חברתיות רבות הובילו למרד שנמצא בהסלמה מאז 1996. לאחר רצח אחיו ומאז שהתמנה למלך, ניסה גיינדה להחזיר את השליטה לבית המלוכה והתערב בענייני הממשלה, לטענתו על מנת להילחם במרד ובבעיות אחרות.
הדמוקרטיה הושעתה ברובה על ידי גיינדרה, שהיה מעוניין למנות בעצמו את ראשי הממשלה.
אזרחים רבים רואים בגיינדרה כאחראי לטבח המלכותי ביוני 2001. בטבח רצח יורש העצר דיפנדרה את אביו המלך ומרבית בני משפחת המלוכה והתאבד.
דיפנדרה נכנס לתרדמת ומת לאחר שלושה ימים, וגיינדרה מונה בשנית למלך נפאל.
לאחר הטבח, ניסה גיינדרה לשלוט באופן כמעט טוטאלי בממשלה, ואף פיטר את כולה בשנת 2005.
במשך שנות שלטונו של גיינדרה, תנועת המחאה הרפובליקנית המובלת על ידי סטודנטים צברה פופולריות רבה, למרות הבטחותיו של המלך לשלום ולדמוקרטיה.
ב-28 במאי 2008 בוטלה המלוכה והמדינה הפכה לרפובליקה דמוקרטית.
יורש העצר פאראש, בנו של גיינדרה, הוא גם כן דמות שיש הרואים אותה בצורה שלילית, ואף נחשד מספר פעמים ברצח, אך מעולם לא נחקר.
פרנסיסקו גיירמו אוצ'ואה מגנייה (בספרדית: Francisco Guillermo Ochoa Magaña; נולד ב-13 ביולי 1985 בגוודלחרה שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת השוער בקבוצת א.א.ל.
אוצ'ואה ערך את הופעת הבכורה שלו בקלוב אמריקה בשנת 2004 במשחק ליגה נגד מונטריי.
הוא זכה באליפות הראשונה שלו בשנת 2005 והיה לשוער הראשון של הקבוצה עד שנת 2011 עם מעל ל-200 הופעות בקלוב אמריקה.
בקיץ זה הועבר אוצ'ואה לאז'אקסיו שבצרפת.
הוא שיחק שלוש עונות בקבוצה עד לירידתם לליגה השנייה בצרפת ב-2014.
אוצ'ואה הצטרף לנבחרת מקסיקו מאז שנת 2005, והופיע לראשונה בנבחרת במשחק ידידות נגד נבחרת הונגריה, במשחק ניצחה מקסיקו 0–2. או'צואה נכלל בסגל נבחרת מקסיקו למונדיאל 2006 ו-2010. בשנת 2009 הפך לשוער הראשון של מקסיקו.
אוצ'ואה ערך את הופעת הבכורה שלו בקלוב אמריקה במהלך עונת 2004 בליגת העל המקסיקנית במשחק נגד מונטריי, בגיל 18. אוצ'ואה החל לשחק באופן קבוע כשהחליף את השוער הפצוע אדולפו ריוס.
כאשר החלים ריוס מפציעתו עמדת השוער התחלקה בין שניהם.
בעונת 2004 לאחר החלפת מאמנים ושוערים, הגיע המאמן החדש, מריו קארילו, שהעביר את אוצ'ואה לעמדת השוער הראשון ומאז שיחק בכמעט כל משחק במועדון.
תחת אימונו של קארילו הוא זכה באליפות הראשונה שלו בעונת 2005.
הוא החל את עונת 2008 בצורה נהדרת ועזר לקלוב אמריקה לזכות בטורניר ה-InterLiga עם הופעות מצוינות מצדו, בעיקר במשחק בשלב הבתים נגד מונרקס מוריילה, במשחק זה הציל בעיטת עונשין בדקות האחרונות.
עונתו האחרונה של אוצ'ואה בקבוצה הייתה בעונת 2011 של ליגת העל המקסיקנית.
ב-4 ביולי 2011 חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון הכדורגל הצרפתי החדש בליגת העל הצרפתית, אז'אקסיו.
הוא שיחק בשני משחקיו הראשונים במועדון במשחקי ידידות נגד בורדו, שנגמר בהפסד 1–2 ונגד ריאל סוסיאדד שנגמר בהפסד 0–4.
הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במשחק ליגה ב-5 באוגוסט נגד טולוז בהפסד 0–2. במשחק האחרון של העונה הייתה אז'אקסיו זקוקה לניצחון על טולוז כדי לצאת מסכנת הדחה לליגה השנייה.
אוצ'ואה פתח בהרכב הראשון ושיחק 90 דקות נגד טולוז ועזר לקבוצתו לנצח 0–2 ולהישאר בליגה הראשונה.
הוא סיים את עונתו הראשונה עם שמונה משחקים שמר על רשת נקייה, 43 הצלות ו-151 חסימות.
מנגד, הוא גם סיים את העונה לאחר שספג 59 שערים, מה שהפך אותו, יחד עם שוער קן, לשוער שספג הכי הרבה שערים.
ב-1 ביולי 2012 הודיע נשיא המועדון שאוצ'ואה יישאר לעונת 2013/2012 אף על פי ששמועות שמועדונים אחרים כמו גלאטסראיי וסביליה מעוניינים בו, אוצ'ואה ומאמנו הודו שלא הצליחו להגיע להסכם עמם.
הוא סיים את העונה עם 12 משחקים ללא ספיגת שער.
עקב הפסד 1–2 לספורטינג קלוב דה בסטיה ב-20 באפריל נשרה אז'אקסיו באופן רשמי לליגה השנייה לאחר שלוש שנים בליגה הראשונה.
לאחר שהודיע רשמית על עזיבתו, נפרד המועדון מאוצ'ואה במכתב פתוח לתקשורת.
ב-1 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה הספרדית מאלגה.
ב-3 בדצמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד דפורטיבו לה קורוניה בגביע.
ב-22 ביולי 2016 הושאל לגרנדה לעונה אחת.
ב-9 ביולי 2017 חתם בסטנדרד לייז' הבלגית.
ב-30 ביולי ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מכלן.
ב-7 באוגוסט 2019 חזר לקבוצת נעוריו קלוב אמריקה וחתם לארבע שנים.
ב-23 בדצמבר 2022 עבר לסלרניטנה מהסרייה א' וחתם לחצי שנה.
ב-2 בספטמבר 2024 חתם באבש פוטבול מליגת העל הפורטוגלית.
אוצ'ואה זומן בגיל 20 לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006, כשוער השלישי.
בנוסף למונדיאל, שותף בגביע הזהב של CONCACAF לשנת 2007 ובקופה אמריקה 2007. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במוקדמות מונדיאל 2010 ב-28 במרץ 2009 נגד קוסטה ריקה.
ב-9 במאי 2014 זומן לסגל נבחרת מקסיקו למונדיאל 2014. הוא פתח במשחק הפתיחה של מקסיקו במונדיאל נגד נבחרת קמרון ב-13 ביוני, משחק זה נגמר בניצחון 0–1 למקסיקו.
משחק זה היה הופעת הבכורה שלו בגביע העולם, לאחר שזומן בטורנירים הקודמים אך לא שותף במשחקים.
ב-17 ביוני במשחקה השני של נבחרת מקסיקו בשלב הבתים נגד מארחת הטורניר, ברזיל, סיפק ארבע הצלות שעזרו למקסיקו לסיים בתיקו 0-0. הוא נבחר לשחקן המצטיין של המשחק.
הופעתו במשחק זכתה לתשבחות מרבים, גם מהמאמן הברזילאי לואיס פליפה סקולארי.
אוצ'ואה התרגש מהופעתו ואמר, "זה היה משחק חיי.
לעשות את זה במשחק בגביע העולם, בפני כל האוהדים, זה מדהים."
אוצ'ואה זומן גם לסגל הנבחרת לגביע העולם ברוסיה 2018. במשחק הראשון מקסיקו פגשה את גרמניה, אלופת העולם מ-2014. הוא שמר על שער נקי בניצחון 0–1 על גרמניה.
מקסיקו עלתה לשמינית הגמר, אך נכנעה 0–2 לנבחרת ברזיל וסיימה את דרכה.
הוא זומן לסגל הנבחרת גם לגביע העולם בקטר 2022. בכך הוא הפך לאחד השחקנים הבודדים שהשתתפו בחמישה טורנירים של גביע העולם.
במשחק הראשון בשלב הבתים מול נבחרת פולין, הדף בעיטת עונשין של רוברט לבנדובסקי, והמשחק הסתיים בתוצאה 0-0.
אליפות ליגת העל המקסיקנית (1): 2005
גיינסוויל היא בירת מחוז אלצ'ואה במדינת פלורידה בארצות הברית.
בעיר מתגוררים 124,354 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר הגדולה ביותר באזור צפון מרכז פלורידה.
במטרופולין של העיר מתגוררים 264,275 תושבים (נכון ל-2010).
האזור בו נמצאת העיר כיום היה מיושב על ידי אינדיאנים במשך מאות רבות לפני בואם של האירופאים.
עם בואם של הספרדים במאה ה-16 החלה להצטמצם האוכלוסייה המקומית, בעיקר בגלל המחלות שהספרדים הביאו אתם.
הנותרים התנצרו בעקבות פעולת המיסיונים שהוקמו באזור בתחילת המאה ה-17.
במאה ה-19 שטחי פלורידה הועברו לארצות הברית.
פלורידה נהפכה למדינה והיא חולקה למחוזות, שאחד מהם היה אלצ'ואה.
ב-1853 הוחלט להקים בירה חדשה למחוז במקום ניוננסוויל (Newnansville) במטרה לקרב את בירת המחוז למסילת הרכבת הקרובה.
הוחלט לקרוא לעיר החדשה גיינסוויל, ככל הנראה על שמו של הגנרל אדמונד גיינס שלחם בשבטי האינדיאנים המקומיים.
האתר של העיר נבחר ב-1854 וכעבור שנתיים החלו העבודות על הקמת הבירה החדשה.
באותה שנה הבירה הועברה באופן רשמי.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית גיינסוויל הייתה מוצב צבאי משני יחסית של כוחות קונפדרציית המדינות של אמריקה באזור.
גיינסוויל נכבשה פעמיים, ב-15 בפברואר 1864 וב-17 באוגוסט באותה שנה, על ידי כוחות קטנים של צבא האיחוד, אך בשתי הפעמים הכוחות הושגו כעבור זמן לא רב.
ב-1866, לאחר ניצחון האיחוד במלחמה, גיינסוויל קיבלה מעמד רשמי של עיר.
ב-1867 פלורידה עברה למשטר צבאי כחלק מתקופת השיקום, אשר אילץ את כל הערים בפלורידה לעבור הכרזה מחדש כערים, כפי שקרה לגיינסוויל ב-1869. באותן שנים העיר החלה לשגשג כמרכז להובלת כותנה שגודלה בשדות באזור.
בשנים שלאחר מכן החקלאות התרחבה והכלכלה החלה להסתמך גם על כריית זרחה.
ב-1906 נפתחה בעיר אוניברסיטת פלורידה שתרמה להתפתחות הכלכלה המקומית.
בעקבות מזיקים שפשטו ביבולי הכותנה בין 1916 ו-1918, גידול הכותנה באזור הופסק לחלוטין וכלכלת העיר עברה להסתמכות על יבולים אחרים.
כלכלת העיר נפגעה גם עקב מלחמת העולם הראשונה שסגרה בפני מכרות הזרחה שווקים במרכז אירופה, ובמיוחד בגרמניה.
לאחר המלחמה העיר, כמו יתר ארצות הברית, החלה לשגשג, במיוחד בשוק הנדל"ן.
למרות זאת הכלכלה המקומית עדיין התבססה בעיקר על חקלאות.
כלכלת גיינסוויל נשארה יציבה למדי גם במהלך השפל הגדול בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, ומצב העיר היה טוב יחסית למרבית ארצות הברית.
מלחמת העולם השנייה תרמה לשגשוג העיר, ובמהלכה מפעים רבים בעיר קיבלו הזמנות מהצבא.
לאחר המלחמה אלפי חיילים משוחררים התיישבו בעיר כשלמדו באוניברסיטת פלורידה, והאוניברסיטה נהפכה לחלק חיוני בכלכלה המקומית.
בעיר נמצאות אוניברסיטת פלורידה ומכללת סנטה פה.
כמו כן נמצא בעיר קמפוס של מכללת סיטי שבסיסה בפורט לודרדייל.
את העיר משרת נמל התעופה האזורי גיינסוויל, הנמצא במרחק של כ-5 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר.
גיינסוויל נמצאת על מסלולו של כביש בין-מדינתי 75, המתחיל במיאמי בדרום פלורידה ומסתיים בגבול עם קנדה במדינת מישיגן.
גיינברידג' פילדהאוס הוא מתקן ספורט רב תכליתי השוכן בעיר אינדיאנפוליס שבארצות הברית.
ההיכל ממוקם צמוד למרכזי תרבות ומספר מתקני ספורט נוספים.
האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל אינדיאנה פייסרס.
מעת לעת, מעבר לאירועי הספורט, מתקיימים באולם מופעי מוזיקה.
בקיץ 2002 אירח האולם את אליפות העולם בכדורסל שנערכה בעיר אינדיאנה, יחד עם RCA דום.
גייר הלגרימסון (באיסלנדית: Geir Hallgrímsson; 16 בדצמבר 1925 – 1 בספטמבר 1990) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1974 – 1978 ומנהיג מפלגת העצמאות בין השנים 1973 – 1983. לפני כן הוא כיהן כראש עיריית רייקיאוויק וכחבר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי).
גייר הלגרימסון נולד ברייקיאוויק, התחנך ב"קולג' הצעיר של רייקיאוויק" (Menntaskólinn í Reykjavík) ולמד באוניברסיטת איסלנד, שם הוא סיים לימודי משפטים.
הוא בילה גם שנה בארצות הברית, שם למד באוניברסיטת הרווארד משפטים וכלכלה.
בין השנים 1959 – 1972 כיהן הלגרימסון כראש עיריית רייקיאוויק.
בתקופת כהונתו בתפקיד זה הוא הרחיב בהדרגה את שטח העיר ושיפר את התשתיות שלה.
בהנחייתו הוכפל השימוש באנרגיה גאותרמית בכל רחבי העיר.
הוא גם שיפר את תשתית הרחובות והסב את רוב הרחובות שהיו עד אז דרכי עפר והפך אותם לרחובות סלולים אספלט.
הוא היה ראש עיר אהוד ביותר ובבחירות של 1970 הוא זכה ב-99% של קולות הבוחרים.
בסתיו 1970 הוא זכה במספר קולות בבחירות לאלת'ינגי יותר מאשר זכו ראש הממשלה, יוהאן הפסטין ויותר מאשר קודמו בתפקיד ראש העיר, גונאר תורודסן.
הוא נבחר לאלת'ינגי כשהוא לוקח את מושבו של ראש הממשלה שמת באותה שנה, ביארני בנדיקטסון וכיהן בו עד 1983. ב-1971 הוא נבחר לתפקיד סגן מנהיג מפלגת העצמאות וב-1973 הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה לאחר שיוהאן הפסטין פרש מטעמי בריאות.
ב-1974 הוא הוביל את מפלגת העצמאות לאחד מניצחונותיה הגדולים בתולדותיה.
המפלגה גרפה 42.5% מקולות הבוחרים וזכתה ב-25 מתוך 60 המושבים באלת'ינגי.
לאחר הבחירות הוא הרכיב קואליציה עם המפלגה הפרוגרסיבית וממשלתו כיהנה עד 1978. ממשלת הלגרימסון הרחיבה את תחום זכויות הדיג למרחק של 370 ק"מ ונאבקה בממלכה המאוחדת במסגרת מלחמת הבקלה.
לאחר שאיסלנד ניתקה את יחסיה הדיפלומטיים עם בריטניה ב-1976, התנהל משא ומתן שבמסגרתו הושג הסכם ביוני אותה שנה, על פיו הכירה בריטניה בתחום של ה-370 ק"מ שהוכרז על ידי איסלנד.
ב-1978 נחלה ממשלתו של הלגרימסון מפלה לאחר שחוקק חוק להגבלת העליות בשכר.
החוק היה ניסיון לריסון האינפלציה, ששיעורה התקרב ל-50%.
שתי המפלגות החברות בקואליציה הפסידו חמישה מושבים באלת'ינגי כל אחת והוקמה קואליציה ללא השתתפותה של מפלגת העצמאות.
שנה לאחר מכן כשלה מפלגת העצמאות בניסיונה להשיג הישגים משמעותיים בבחירות שהתקיימו לאחר שממשלת המפלגה הפרוגרסיבית התפטרה.
במקביל התמודד גייר הלגרימסון עם אופוזיציה מבית במפלגתו ובבחירות הפנימיות שהתקיימו ב-1978 הוא זכה רק במקום השני כאשר אלברט גוסמונדסון הקדים אותו.
שנה לאחר מכן התקדם הלגרימסון מחדש לראש הרשימה וזכה פעמיים, ב-1979 וב-1981,בבחירות לראשות המפלגה, כשבשתי המערכות הללו הוא זכה בכ-75% מקולות הבוחרים, בפעם הראשונה נגד אלברט גודמונדסון ובפעם השנייה נגד פלמי יונסון, שר החקלאות.
ב-1980 החליט סגן מנהיג מפלגת העצמאות, גונאר תורודסן, לפרוש מהמפלגה יחד עם ארבעה חברים נוספים ולחבור לקואליציה עם ברית העם (המפלגה הסוציאליסטית) ועם המפלגה הפרוגרסיבית.
הלגרימסון נותר כמנהיג האופוזיציה ולקראת הבחירות שנערכו ב-1983 התאחדה המפלגה מחדש.
אף על פי כן, הלגרימסון נחל תבוסה אישית כאשר הוא הגיע למקום השביעי בלבד בבחירות המקדימות ואיבד את מושבו באלת'ינגי.
לאחר הבחירות הוא הכריז שהוא לא יתמודד שוב על תפקיד מנהיג המפלגה.
בממשלת הקואליציה של מפלגת העצמאות עם המפלגה הפרוגרסיבית שכיהנה בין השנים 1983 – 1986 הוא כיהן כשר החוץ.
ב-1986 פרש הלגרימסון מהממשלה והיה לאחד מהנגידים של הבנק המרכזי של איסלנד, תפקיד אותו מילא עד למותו בספטמבר 1990. הוא היה חבר ועדת ההיגוי של קבוצת בילדרברג והשתתף ב-14 ועידות שלה בין השנים 1972 – 1990.
כיום, הקמפיין נחשב כתחילת עלייתו של הימין החדש בארצות הברית ושל המלחמה בתקשורת הממוסדת שאפיינה את קמפיין הבחירות של דונלד טראמפ במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2016.
בתחילת 2014, נתן גרייסון, כתב שעבד בבלוג Kotaku שנוהל על ידי המגזין האינטרנטי גוקר, סיקר באופן אוהד משחק בשם Depression Quest .
גרייסון לא גילה בכתבה שהוא שימש כיועץ למפתחי המשחק, ובנוסף, שהיה לו קשר רומנטי עם מפתחת המשחק, זואי קווין.
שתי העובדות הללו התגלו אחרי חשיפה של חבר לשעבר של קווין, ארון גג'וני שפרסם פוסט שכלל תצלומי מסך של שיחות שהיו ביניהם.
לאחר החשיפה של הדברים, החלה להיווצר תסיסה בקרב קהילת הגיימרים.
האשמות נרחבות כנגד הממסד העיתונאי הטכנולוגי החלו לצבור תאוצה ביוטיוב ובפורומים שונים כגון רדיט ו-4chan וההאשטאג #gamergate הופיע בטוויטר.
עיקרי ההאשמות בקרב קהילת הגיימרים הייתה שעיתונאים רבים המסקרים משחקי מחשב הם בעלי קשרים לא אתיים עם מושאי הסיקור שלהם ושלעיתים הם אפילו בעלי אינטרסים כלכליים משותפים.
עורכי מגזינים של משחקי מחשב ווידאו החלו להגיב להאשמות נגדם.
ב-28 באוגוסט, יום לאחר פרסום ההשטאג #gamergate, פרסמו 8 מגזינים שונים שרובם מתחום הטכנולוגיה מאמרים התוקפים את קהילת הגיימרים המסורתית ואת הקמפיין.
לי אלכסנד, אחת העורכות הראשיות של המגזין Gamasutra , שהואשמה בסיקור אוהד של משחקים שפותחו על ידי חברים שלה, כתבה כך: "הנבובים זורקי הרפש האלו, ההיפר צרכנים הייללניים האלו, המעוררי מדון באינטרנט הילדותיים האלו- הם לא הקהל שלי".
שאר המאמרים היו ברוח דומה ויצאו כנגד קהילת הגיימרים, שתוארו כגברים לבנים וגזעניים, המנסים להפוך את עולם משחקי המחשב והווידאו לפחות סובלני, בעיקר כלפי נשים.
גיימרגייט תואר על ידי עיתונאים אלו וכן במאמרים נוספים באותו החודש כקמפיין אגרסיבי ושוביניסטי וכ"מסע צלב שנועד להרוס את זואי קווין".
באותו האופן, פעילי גיימרגייט ראו את הפרסום של מאמרים אלו בתקופה קצרה זו כקמפיין מתואם בעל מסר אחיד נגדם.
בשפת קהילת הגיימרים נודעה סדרת כתבות זו לשמצה בשם: " Gamers are dead".
כחודש לאחר התפתחות הפרשה, קיבל מילו יאנופולוס, אז כתב טכנולוגיה באתר ברייטבארט, הדלפה של תכתובת אי מייל קבועה בין העורכים של המגזינים הנחשבים ביותר בתחום סיקור משחקי המחשב והווידאו וביניהם: Kotaku, Polygon, Ars techinca, Rock Paper Shoutgun, Wired, PC gamer, וה Verge.
התכתובת חשפה כי עורכי העיתונאים המתחרים השונים, תיאמו ביניהן את הנושאים שאותם הם יסקרו בכתבות שלהם וכן את האופן שבו הם יסוקרו.
ביחס לגיימרגייט, עורכי העיתונאים השונים הציעו טקטיקות שונות לתגובה לפרשה וביניהן צנזור תגובות באתרים שלהם הקשורות בו.
חשיפת התכתובת גרמה לרבים מקהילת הגיימינג לטעון כי זוהי הוכחה נוספת לשחיתות בקרב עיתונאי הטכנולוגיה ולהתקפה המתואמת מצידם עליהם.
בשלב זה, החל להתגבש חרם צרכנים כנגד מגזינים ומפתחים של משחקים שנחשדו בשחיתות על ידי קהילת הגיימרים.
אלימות מילולית ברשת ואיומים ברצח
לאורך קיומה של פרשת GamerGate, התלוננו מפתחות משחקים, בלוגריות ועיתונאיות שיצאו נגד קמפיין הGamerGate שהן מוטרדות באופן מילולי על ידי קהילת הגיימרים ומקבלות איומים על חייהן.
אניטה סרקיזיאן, פעילה פמיניסטית שהוציאה סדרה של סרטונים המצביעים לטענתה על סקסיזם במשחקי מחשב, קיבלה איומים על חייה לקראת הרצאה שלה באוניברסיטת המדינה של יוטה.
משטרת יוטה והאוניברסיטה לא האמינו שהאיומים אמינים, אולם סרקיזיאן לא הסכימה איתם וביטלה את ההרצאה.
בנוסף, מפתחת משחקים נוספת, ברייאנה וו, סיפרה שהיא נאלצה להימלט מביתה בעקבות איומים על חייה.
איומים אלו ואחרים נתפסו כניסיון אלים להשתיק קולות שיוצאים נגד קהילת הגיימרים ובעקבות כך, גונה קמפיין ה-GamerGate על ידי ארגונים שונים כארגון שנאה וכדוגמה הבולטת ביותר להתעמרות מילולית ברשת.
כנגד טענות אלו, טענו פעילים בGamerGate כי הם מתנערים מגילויי אלימות כלשהם ושמפיצי האיומים הם אנשים אנוניימים שאינם חלק מהקמפיין שלהם.
בנוסף, התלוננו פעילי ופעילות GamerGate על איומים דומים כלפיהם.
שני כנסים בהשתתפות פעילי גיימרגייט בולטים בוטלו על ידי המארגנים בעקבות התרעות אנונימיות על פצצות.
מתיק ה-FBI בנושא הGamerGate, עולה כי 4 גברים נחקרו ונעצרו בחשד לכך ששלחו עשרות איומים על עיתונאיות ומפתחות משחקים שעסקו בביקורת על GamerGate.
הגברים שוחררו ללא כתבי אישום.
הסערה סביב גיימרגייט נמשכה למעלה משנה.
עיקר הקמפיין התרכז ביוטיוב, ממים ובפורומים אלמוניים, בעוד תגובת הממסד העיתונאי רוכזה במאמרי מערכת וכלי התקשורת הרגילים.
המאבק פיצל בין השיח העיתונאי, שתיאר את קהילת הגיימרגייט כתנועה אלימה ושובניסטית, לבין קהילת הגיימרגייט עצמה, שראתה את הממסד העיתונאי כמושחת, וכמנסה להשתיק אותם בהאשמות ללא הצדקה.
ברקע בחירתו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו ב-2016, גיימרגייט זוהתה הן על ידי פרוגרסיבים מהשמאל והן על ידי אנשי ימין בארצות הברית כיריית הפתיחה למאבק תרבותי נרחב בהרבה, בין התקשורת הממוסדת לבין שכבות רבות באוכלוסייה שהרגישו שאין להם ייצוג הוגן בתקשורת ושמצאו את קולם בעיקר ברשתות החברתיות.
הוושינגטון פוסט תיאר את עלייתו של טראמפ כ"גיימרגייט" של הפוליטיקה האמריקאית, ומיילו ינופולוס, תיאר את הפרשייה כ"ניצחון הראשון על השמאל במלחמות התרבות של דור ה-Y".
גיירג'טרלו (בהונגרית: Györgytarló) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
גיירג'טרלו היה בעבר חלק מהעיר שארושפטק והוכרז ככפר נפרד בשנת 1954.
גיימפאד הוא סוג של בקר משחק אותו מחזיקים בשתי הידיים כאשר משתמש באגודלים על מנת ללחוץ על הכפתורים.
בקרי גיימפד בדרך כלל כוללים מספר כפתורים המבצעים פעולות שונות אשר נשלטים על ידי האגודל הימני, בעוד שכפתורי ניווט או ג'ויסטיק המשמש לניווט נשלטים באמצעות האגודל השמאלי.
באופן מסורתי נעשה שימוש בכפתורי ניווט בצורת צלב (מכונה "D-pad" ), אך במרבית בקרי הגיימפאד המודרניים כוללים ג'ויסטיק קטן .
תוספות נפוצות נוספות לבקר הגיימפד כוללות כפתורי נוספים הממוקמים בשולי הבקר (מכונים "shoulder buttons"), וכמו גם שלושה כפתורים נוספים הממוקמים במרכז בקר הגיימפאד - כפתור התחל ("Start button"), כפתור בחירה ("Select button") וכפתור מצב משחק ("Mode button").
בקרי גיימפאד מסוימים מכילים גם מנוע פנימי עם טכנולוגיית תחושה המסוגל לספק תחושה של מגע באמצעות רעידות או תנועות שונות המתרחשות בהתאם למתרחש במשחק.
בקרי הגיימפאד הם אמצעי הקלט העיקריים בכל קונסולות משחקי הווידאו המודרניות.
ניתן לרכוש גם בקרי גיימפאד על מנת לשחק במשחקים במחשבים נייחים, אם כי בדרך כלל נעשה יותר שימוש במקלדת ובעכבר במשחקי מחשב.
גייראסונפה (בהונגרית: Győrasszonyfa) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בגייראסונפה חיה קהילה יהודית ובמקום היה בית כנסת, בית ספר ובית קברות יהודי.
בית הקברות שופץ בשנת 2013.
גיימרה (בהונגרית: Gyömöre) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בגיימרה מספר התושבים נמצא בירידה.
בגיימרה חיה קהילה יהודית שהוקמה בשנת 1825 ובמקורות יהודיים נקרא הכפר "יעמערינג".
רוב היהודים עסקו במסחר וייצור משקאות חריפים מיבולי הכרמים שבסביבה.
במקום היו חברה קדישא ובית כנסת שנבנה בשנת 1840. כמו כן, פעלו במקום בית ספר ותלמוד תורה.
בכפר קיים עד היום בית קברות יהודי.
בשנת 1938 הורע מצבם של יהודי גיימרה, אחוזה שהייתה בבעלות יהודים הולאמה, ויהודים לא הורשו לעסוק במסחר, בשנת 1942 גויסו עשרים וחמישה גברים יהודים לעבודות כפייה רובם מצאו את מותם בשדות המוקשים בחזית אוקראינה לשם נשלחו לסייע לצבא ההונגרי שלחם לצד הגרמנים.
עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה במרץ 1944, הוטל עוצר בית על יהודי גיימרה ובתחילת מאי הם הועברו לגטו שהוקם במושונמגיארובאר הסמוכה, ומשם לגטו גיור (עיר) בירת המחוז.
ב-15 ביוני נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי מלחמת העולם השנייה חזרו לכפר 13 יהודים, חיי הקהילה לא התחדשו ובשנת 1962 נותרו במקום רק חמישה יהודים.
בית המשפט ההונגרי העמיד לדין את מזכיר הכפר בימי המלחמה, קאלמאן גדה (GEDE), וגזר עליו עשר שנות מאסר ושלילת זכויותיו האזרחיות בגין פשעיו נגד היהודים.
גייפיקאיאן (בהונגרית: Gyepükaján) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בגייפיקאיאן מספר התושבים נמצא בירידה.
בגייפיקאיאן חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
גיימסטופ היא רשת חנויות אמריקאית של משחקי וידאו, מוצרי אלקטרוניקה ומשחקי מחשב.
מטה החברה נמצא בגרייפוויין (פרוור של דאלאס).
הרשת מפעילה למעלה מ-5,000 חנויות קמעונאיות ברחבי ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ואירופה.
לאורך שנת 2020 חנויות רבות נסגרו.
בנוסף לחנויות קמעונאיות, גיימסטופ מוציאה לאור ומפיצה מגזין משחקי וידאו בשם Game Informer.
החברה נוסדה ב-1984 כחנות בדאלאס בשם Babbage's, שהתמקדה בעיקר במכירת משחקים לאטארי.
ב-1987 התחילה החנות למכור משחקים לנינטנדו.
החברה הונפקה בבורסה ב-1988 וב-1991 מכירת משחקי וידאו הייתה כשני שלישים ממחזור המכירות של החנות.
ב-1994 התמזגה Babbage עם .Software Etc, קמעונאית ממדינת מינסוטה, שהתמחתה בתוכנות למחשבים אישיים, כדי ליצור את קבוצת NeoStar Retail.
שתי הרשתות, Babbage's ו-Software Etc., המשיכו לפעול כחברות בת עצמאיות של NeoStar ושמרו על צוותי ההנהלה הבכירים שלהם.
ב-1995 מטה החברה עבר לגרייפוויין.
ב-1996, על רקע ירידה במכירות, התמזגו שתי החברות ומאוחר יותר באותה שנה הגישה החברה המאוחדת בקשה להגנת צ'פטר 11.
בנובמבר 1996 נרכשו נכסי NeoStar תמורת 58.5 מיליון דולר על ידי לאונרד ריגיו, מייסד Software Etc ויו"ר ובעל המניות הראשי של בארנס אנד נובל.
כ־200 חנויות קמעונאיות לא נכללו בעסקה ובעקבות כך נסגרו.
לאונרד ריגיו יצר חברת אחזקות חדשה בשם Babbage's Etc.
בשנת 1999 השיקה חברת Babbage Etc את מותג GameStop עם 30 חנויות הממוקמות בקניונים.
החברה השיקה גם את gamestop.com, אתר שאפשר לצרכנים לרכוש עותקים פיזיים של משחקי וידאו ברשת.
בארנס אנד נובל רכשו את Babbage's Etc באוקטובר 1999. במאי 2000 רכשו בארנס אנד נובל את Funco, קמעונאית משחקי וידאו ממינסוטה (הידועה גם כ-FuncoLand)), ו-Babbage's Etc, שפעלה בעבר כחברה בת ישירה של בארנס אנד נובל, הפכה לחברה בת בבעלות מלאה של Funco.
עם רכישת Funco ברנס אנד נובל רכשה גם את Game Informer, מגזין משחקי וידאו שיצא לאור החל ב-1991. בדצמבר 2000, לקראת הנפקה לציבור, הוחלף שמה של Funco ל-GameStop Inc.
GameStop יצאה להנפקה ראשונית בפברואר 2002 בבורסת ניו יורק.
בארנס אנד נובל שמרה על השליטה בחברה הציבורית החדשה עד אוקטובר 2004, אז חילקה את רוב מניותיה ב-GameStop לבעלי העניין בבארנס אנד נובל והפכה אותה לחברה עצמאית.
ב-2005 GameStop רכשה את חברת המשחקים EB Games (לשעבר Electronics Boutique), הרכישה הרחיבה את פעילות GameStop לאירופה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד והוסיפה לסל המוצרים ציוד היקפי לשחקנים (כמו מקלדות ועכברים).
ב-2007, GameStop רכשה מבלוקבאסטר את רשת חנויות משחקי וידאו Rhino Video Games.
ב-2008 רכשה רשת חנויות משחקי וידאו נורווגית, רשת חנויות משחקי וידאו צרפתית וכן חנויות נוספות וחברות נוספות, שחלקן נסגרו במהלך השנים שחלפו.
ב-2016 רכשה רשת חנויות של AT&T הכוללת כ-500 חנויות במטרה להתמקד בעסקים חדשים ולהקטין את התלות בשוק משחקי הווידאו.
במהלך העשור השני של המאה ה-21, השוק לעותקים פיזיים של מדיות משחק נמצא במצב של ירידה כי שירותים מקוונים כמו Xbox Live, PlayStation Network, Nintendo eShop ו-Steam, מציעים גרסאות דיגיטליות להורדה של משחקים.
לעובדה זו הייתה השפעה על הקטנת הביקוש לסחורה ש-GameStop מכרה בחנויותיה, דבר שגרר לצורך בהורדת מחירים ולהקטנת הרווחיות, צעדים שהובילו את החברה לשינוי צורה לחברת E-commerce בהובלת יו"ר הדירקטוריון, ראיין כהן.
החל מ-2016, חלה ירידה בערך מניות החברה ובשל ירידת הביקוש, נאלצה החברה לסגור חלק מהחנויות ולהסב חנויות אחדות לחנויות לאספנים.
ב-2019 הודיעה החברה כי שנת 2018 הסתיימה בהפסד שיא של 673 מיליון דולר מה שגרם לירידה נוספת במחיר המניה.
ההפסד העמיק מאז, ומגפת הקורונה הכתה בחברה ב-2020, כשלקוחותיה לא יכלו לבקר עוד בסניפים.
הציפיות להמשך ירידת ערך המניה הביאו לגל מכירות בחסר של מניית החברה, עד לרמה שהיו חוזי מכירה בחסר לכ-140% מהמניות.
בינואר 2021, שורט סקוויז לכאורה גרם לעלייה של כ-1,500 אחוז במחיר המניות של גיימסטופ במהלך שבועיים, והגיעה לשיא של כל הזמנים בבורסה, של 483.00 דולר אמריקאי ב-28 בינואר 2021. באותו יום, "רובין הוד" וברוקרים רבים אחרים ברחבי אמריקה סגרו באופן שרירותי את אפשרות קניית המניה ובכך הפילו אותה לשפל.
השפעת השורט סקוויז מיוחסת על ידי התקשורת בעיקר למאמץ מתואם של קהילת WallStreetBets ב-רדיט.
באוקטובר 2021, הוועדה לניירות ערך ולבורסות פרסמה דו"ח מפורט על הפרשה, אשר מציין מספר כשלים במערכת, וחוסר המוכנות שלה לסחר בעידן שבו קניה ומכירה של מניות מונעת מהרשתות החברתיות (meme stock).
בשנת 2023 יצא לאקרנים הסרט "כסף טיפש", המבוסס על הספר " משנת 2021 מאת בן מזריץ', ועוסק בפרשת גיימסטופ.
גיירה (בהונגרית: Gyüre) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גיירה קטנה עם השנים.
יהודים החלו להתיישב בגיירה בסוף המאה ה-18. רובם היו סוחרים ומיעוטם עסקו במלאכה.
במקום היו חברה קדישא ובית קברות יהודי.
משנת 1867 היו יהודי הכפר תחת קהילת מאנדוק.
בשנת 1941 נשלחו צעירים יהודיים מהכפר לעבודות כפייה ורובם נספו.
בשנת 1944, אחרי כניסת הגרמנים להונגריה, נעצרו כמה יהודים מהכפר ונלקחו לנירג'האזה, שאר היהודים הועברו לגטו קישווארדה שם רוכזו כ-7,000 יהודי המחוז.
משם שולחו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה שרדו וחזרו לכפר רק יהודים אחדים, הם עזבו תוך זמן קצר.
ובשנת 1963 כבר לא חי אף יהודי אחד בגיירה.
גייראנגר (בנורווגית: Geiranger) הוא כפר נופש קטן ומתויר במיוחד במחוז מרה ורומסדל שבאזור מערב נורווגיה.
הכפר ממוקם בקצה הפיורד גייראנגרפיורדן.
בשנת 2005 ארגון אונסק"ו הכריז על אזור זה כאתר מורשת עולמית.
העיר הקרובה ביותר ליישוב היא העיר אולסון.
היישוב מכיל נוף מרהיב במיוחד והוא הוכתר בעבר כיעד הטיול הטוב ביותר בסקנדינביה על ידי לונלי פלאנט.
מפל שבע האחיות הוא אתר מתויר הממוקם מערבית ליישוב.
כביש 63 עובר בתחום היישוב.
היישוב נמצא תחת איום מתמיד ממפולות מההר אוקרנסט (Åkerneset) לתוך הפיורד.
מפולת רצינית עלולה בבוא היום לגרום לצונאמי גדול שעלול להרוס את מרכז היישוב.
בשל כך הותקנה בתחום היישוב מערכת סירנות במטרה להזהיר את התושבים כאשר תתרחש מפולת.
גייסה דה סילבה פריירה (הידועה בשם גייסה או פרטינה; נולדה ב-27 במרץ 1998) היא כדורגלנית ברזילאית שמשחקת כחלוצה במועדון מנצ'סטר יונייטד ובנבחרת הנשים של ברזיל .
גייסה דה סילבה פריירה נולדה ב-27 במרץ 1998 במרגוגי, ברזיל.
היא נולדה למריה כריסטינה "קריס" גומס דה סילבה, מטאטאת רחובות ועובדת צהרונים שגידלה את גייסה וחמשת אחיה - אלין, ג'ובנה, ג'יזל, אליסון וחוסה ווילמיס - כאם חד הורית.
אביה של גייסה, דייג, ניהל מערכת יחסים פוגענית עם אמה.
גייסה שיחקה פוטסל במשך שנתיים בפרנמבוקו .
מאוחר יותר היא שיחקה כדורגל עבור אוניאו דספורטיבה, קבוצה שבסיסה במסייו .
לאחר מכן היא עברה לסנטרו אולימפיקו, שם בקושי שחקה.
גייסה ערכה את הופעת הבכורה שלה לראשונה עבור קורינתיאנס ב-12 במרץ 2017, כשהבקיעה בניצחון 0–4 על סאו פרנסיסקו.
לאורך העונה היחידה שלה עם קורינתיאנס, היא שיחקה ב-27 משחקים וכבשה 9 שערים.
גייסה עברה לראשונה שלה לליגה הספרדית ב-2017, כשחתמה ב- מדריד סי אף אף.
גייסה רשמה רק 11 הופעות וכבשה שני שערים כשמדריד סיימה את העונה במקום העשירי בליגה.
גייסה הסכימה לעבור לקבוצת בנפיקה הפורטוגלית שהוקמה במאי 2018. היא הצטרפה לקבוצה החדשה שלה בספטמבר 2018, לאחר ששיחקה עבור ברזיל ב גביע העולם לנשים עד גיל 20 .
היא כבשה 16 שערים בארבעת משחקיה הראשונים עבור בנפיקה, ששחקה בליגה השנייה בפורטוגל.
גייסה גם כבשה 6 שערים במשחק אחד מול אלמאירים.
עד סוף העונה, גייסה כבשה 51 שערים ב-29 משחקים עבור המועדון, 41 מהם היו שערי ליגה ו-9 האחרים הובקעו בגביע .
בינואר 2020, גייסה חתמה מחדש במדריד סי אף אף, שהייתה בתחתית טבלת פרימרה דיוויזיון .
היא הבקיעה 5 שערים ב-5 משחקי ליגה לפני שעונת הליגה 2019–20 הסתיימה בטרם עת עקב מגפת COVID-19 בספרד .
בעונה שלאחר מכן, ב-21 באפריל 2021, גייסה כבשה ברבע גמר גביע המלכה בניצחון 2–1 על ריאל מדריד .
מדריד סי אף אף התמודדה בחצי הגמר עם זוכת הטרבל ברצלונה, וגייסה שיחקה את כל 90 הדקות בתבוסה 4–0.
ב-10 באוקטובר 2021, גייסה כבשה 4 שערים בניצחון 4–5 מול ריאל בטיס .
ברבע הגמר של גביע המלכה 2021–22, גייסה כבשה אך הורחקה בכרטיס אדום.
מדריד הפסידה במשחק בתוספת הזמן.
למרות שמדריד סי אף אף סיימה במקום ה-13 בליגה, גייסה סיימה את עונתה השנייה במדריד CFF עם שיא ליגה של 20 שערים.
היא זכתה בתואר הפיצ'יצ'י הראשון שלה, אותו חלקה עם אסיאט אושואלה מברצלונה, שגם היא הבקיעה 20 שערי ליגה.
גייסה הפכה לדרום אמריקאית הראשונה בליגת הנשים הספרדית שזכתה בתואר של מלכת השערים.
ביוני 2022, הכריזה ברצלונה על החתמתה של גייסה עד שנת 2024, היא תלבש את החולצה מספר 18.
בעונת הבכורה שלה בקבוצה זכתה באליפות ספרד וכן בליגת האלופות.
ב- אוגוסט 2023 עברה לשחק בקבוצת הנשים של מנצ'סטר יונייטד, פורסם שמנצ'סטר יונייטד שלמה תמורתה בכ-300 אלף יורו לברצלונה.
באפריל 2015, ההופעות של גייסה בת ה-17 עבור אוניאו דספורטיבה בריצה לרבע גמר גביע ברזיל 2015 הובילו אותה לזומן לאימון נבחרת ברזיל לנשים עד גיל 20 .
היא הייתה לשחקנית חשובה עבור ברזיל של גביע העולם לנשים עד גיל 20 של פיפ"א ב-2016.
באליפות דרום אמריקה עד 20 נשים ב -2018, גייסה כבשה ארבעה שערים בשלב הבתים, עם צמד בניצחון 0–2 על ונצואלה, וצמד נוסף בניצחון 0–3 על אורוגוואי.
בשלב האחרון, היא כבשה בכל משחק, עם שער אחד במשחק של ברזיל נגד קולומביה, שני שערים במשחק נגד ונצואלה, וחמישה שערים במשחק האחרון שלהם נגד פרגוואי, שהסתיים בתוצאה 8–1. גייסה סיימה כמלכת השערים של הטורניר עם 12 שערים בסך הכל ב-7 משחקים ונבחרה לשחקנית הטורניר.
גייסה התחרתה מאוחר יותר עם ברזיל בתחרות השנייה שלה בגביע העולם של פיפ"א עד גיל 20 לנשים באוגוסט 2018. ברזיל סיימה במקום השני בבית B עם נקודה אחת, כאשר גייסה רשמה שער אחד בהפסד 1–2 מול צפון קוריאה .
גייסה ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבכירה של ברזיל בכדורגל בספטמבר 2017, כמחליפה בניצחון 0–4 על צ'ילה .
היא נבחרה בסגל של 23 השחקניות של ברזיל למונדיאל 2019 לנשים בצרפת, לאחר עונה פורייה עם בנפיקה ברמת המועדון.
גייסה עשתה שתי הופעות בטורניר גביע העולם לנשים של ברזיל 2019, במשחק הראשון שלה בשלב הבתים מול ג'מייקה ותבוסה ברבע הגמר נגד צרפת .
גייסה הבקיעה את שער הנבחרת הבוגרת הראשון שלה בגביע SheBelieves 2021, השער הרביעי של ברזיל בניצחון 1–4 נגד ארגנטינה .
מאוחר יותר באותה השנה, גייסה נקראה על ידי פיה סאנדאג ' לייצג את ברזיל באולימפיאדת הקיץ 2021 .
עם הכסף שהרוויחה מכדורגל, גייסה העניקה לאמה ולאחיה בית במתנה.
לגייסה יש קעקוע של פניה של אמה על זרועה השמאלית.
גיין הייתה פרובינציה צרפתית עתיקה שתאמה בערך למחוז הרומאי של אקוויטניה סקונדה והארכידיוקסיה של בורדו.
השם "Guyenne" מגיע מ-Aguyenne, טרנספורמציה פופולרית של אקוויטניה.
במאה ה-12 היא יצרה, יחד עם גסקוניה, את דוכסות אקוויטניה, שעברה תחת שליטתם של מלכי אנגליה על ידי נישואיה של אלינור מאקוויטניה להנרי השני.
במאה ה-13, באמצעות כיבושיהם של פיליפ השני, לואי השמיני ולואי התשיעי, הוגדרה גיין בגבולות הצרים יותר שנקבעו בחוזה פריז (1259) ונבדלה מאקיטן.
גיין כללה אז את הבורדלה (הרוזנות הישנה של בורדו), הבזדה, חלק מפריגור, לימוזן, קוורצי ורואר ואז'נה שמסר פיליפ השלישי לאדוארד הראשון בהסכם אמיין (1279).
עדיין מאוחדת עם גסקוניה, היא יצרה דוכסות המשתרעת מהשראנט ועד הרי הפירנאים.
דוכסות זו הוחזקה כפייף בשבועת אמונים למלכי צרפת, וגם ב-1296 וגם ב-1324, היא הוחרמה על ידי מלכי צרפת בטענה שנפל כשל בחובות הפיאודליות.
בהסכם ברטיני (1360), אדוארד השלישי, מלך אנגליה רכש את הריבונות המלאה של דוכסות גיין, יחד עם אוני, סנטון, אנגומואה ופואטו.
הניצחונות של ברטראן דו גסלין וגסטון השלישי, רוזן פואה, החזירו את הדוכסות זמן קצר לאחר מכן לגבולותיה מהמאה ה-13. בשנת 1451, היא נכבשה ולבסוף אוחדה לכתר הצרפתי על ידי שארל השביעי.
ב-1469, לואי האחד עשר נתן אותה בתמורה לשטחי שמפאן וברי לאחיו שארל, דוכס ברי, שלאחר מותו ב-1472 היא שוב אוחדה לתחום המלכותי.
גיין כוננה אז ממשלה () אשר מהמאה ה-17 ואילך אוחדה עם גסקוניה.
ב-1779 כינס לואי השישה עשר את האסיפות המחוזיות של גיין ושקל להרחיב את האספה למחוזות אחרים, אך נטש רעיון זה לאחר שחווה את התנגדות המעמדות המיוחסים בגיין.
ממשלת גיין וגסקוניה (), עם בירתה בבורדו, נמשכה עד סוף המשטר הישן (1792).
תחת המהפכה הצרפתית, המחוזות שנוצרו מגיין ממש היו אלו של ז'ירונד, לוט-א-גארון, דורדון, לוט, אוורון והחלק הראשי של טארן-אט-גארון.
גייסט הוא שם עצם גרמני בעל חשיבות בפילוסופיה הגרמנית.
מבחינת השדה הסמנטי שלו הוא דומה לרוח רפאים באנגלית, או לרוח במשמעותה הסמלית (כמו בביטוי "רוח הדברים" או "רוח העם"), וכן לדעת או דעה ואינטלקט.
לפעמים בתרגום לאנגלית נעשה שימוש ב"spirit / mind" ("רוח / נפש") כדי לסייע בהעברת משמעות המונח.
גייסט הוא מושג מרכזי בספרו של הגל משנת 1807 "הפנומנולוגיה של הרוח".
הלחמים בולטים, כולם קשורים להשקפתו של הגל על ההיסטוריה העולמית מתקופת סוף המאה ה-18, כוללים "רוח עולמית" (ולטגייסט, Weltgeist), "רוח לאומית" (פולקסגייסט, Volksgeist) ו"רוח התקופה" Zeitgeist.
המושג (במין זכר: der Geist) הוא המשך של המונח בגרמנית עילית עתיקה, שהוא-עצמו תרגום של spiritus הלטיני.
gaistaz בשפות גרמאניות מערביות הוא המקור ל-ghost, רוח רפאים באנגלית, משורש g̑heis שפירושו "להיות נסער, מבוהל".
נראה שהמילה במקורה הגרמני, משמעותה הייתה "מפחיד".
התגלויות או רוחות רפאים באנגלית אולי נשאו קונוטציה של "תסיסה אקסטטית" הקשורה לפולחן אודין.
המילה הגרמנית מקבלת משמעות נוצרית מימים מוקדמים, בעיקר בהתייחס לרוח הקודש, בהשאלה מ-spiritus בלטינית ו-πνεῦμα (פנאומה) ביוונית, שמשמעם "רוח, נשימה".
באנגלית עתיקה sē hālga gāst משמעה "רוח הקודש".
ביטוי זה בשפות גרמאניות מערביות נכתב ther heilago geist.
פולטרגייסט (רוח רועשת, או משבשת) הוא מונח נגזר נפוץ.
במילה האנגלית נעשה שימוש דומה למילה spirit, שנלקחה מהלטינית בתקופה האנגלית התיכונה, אך משמעותה הרחבה נשמרת גם בתקופה המודרנית המוקדמת.
שם העצם הגרמני, בדומה למילה spirit באנגלית, יכול להתייחס לפחדים או התגלויות רפאים של מתים, למושג הדתי, כמו ב"רוח הקודש", ול"רוח היין", כלומר, אתנול.
עם זאת, המשמעות המיוחדת של "דעת, אינטלקט", שמעולם לא הייתה זהה ל-ghost, נרכשה רק במאה ה-18, בהשפעת ה-esprit הצרפתי.
הוא הפך להיות פרודוקטיבי בגרמנית של המאה ה-18 בכלל, ובפרט בפילוסופיה הגרמנית.
גייסט התייחס לברק אינטלקטואלי, חדשנות ולימוד.
החלה הבחנה תוארית בין גייסטליך (geistlich) - "רוחני, הנוגע לדת" - לבין גייסטיג (geistig) - "אינטלקטואלי, הנוגע לנפש".
ההתייחסות לרוחות רפאים היא בשם התואר גייסטרהפט (geisterhaft) "רוח רפאים, [דבר מה] ספקטרלי".
הלחמים רבים נוצרו במאות ה-18 וה-19, חלקם שאילות מביטויים צרפתיים כגון Geistesgegenwart = présence d'esprit ("נוכחות נפשית, חדות"), Geistesabwesenheit = היעדר הרוח, היעדר נפש, הסחת דעת, geisteskrank (גייסטסקראנק) - "חולה נפש", geistreich (גייסטרייך) - "שנון, מבריק אינטלקטואלי", גייסטלוס (geistlos) - "לא אינטליגנטי, חסר דמיון, ריק" וכו'.
מהפיתוחים הללו הושאלו הלחמים גרמניים המכילים -geist לאנגלית, כגון Zeitgeist.
רוח רפאים בגרמנית (במובן של יצור לבן מעופף) היא גם das Gespenst (מגדר נייטרלי), אך משתמשים יותר ב"גייסט".
שמות תואר מקבילים הם גשפנסטיש (gespenstisch, "רוח רפאים", "מפחיד") וגשפנטרהאפט (gespensterhaft, "דמוי רוח רפאים").
גשפנסט (Gespenst) הוא "רוח רפאים מפחידה של מתים" (spukender Totengeist).
שמות התואר גייסטיג וגיסטליך, לעומת זאת, אינם יכולים לשמש כדי לתאר משהו מפחיד, שכן גייסטיג פירושו "נפשי" וגיסטליך פירושו "רוחני" או מתייחס לעובדי הכנסייה.
גייסטרהאפט (Geisterhaft), כמו גשפנסטרהאפט (gespensterhaft), פירושו גם "דמוי רוח רפאים".
ספוק (der Spuk, מין זכר) הוא כמו בצורה האנגלית ספוקי (Spooky), מפחיד.
שם התואר הנפוץ יותר בגרמנית הוא גרוזליג (gruselig), שמקורו ב-der Grusel.
הביטוי das ist gruselig, או בדיבור das ist spooky, פירושו "זה מפחיד".
גייסט הוא מושג מרכזי בפילוסופיה של הגל.
הוולטגייסט (Veltgeist, "רוח העולם") אינו אובייקט ממשי או דבר טרנסצנדנטי, דמוי אל, אלא אמצעי למחשבות על ההיסטוריה.
על פי הפרשנות שוולטגייסט מתרחש בהיסטוריה בתיווך של פולקסגייסטר ("רוחות לאומיות") שונים,
נטען שהגל העדיף את תאוריית האדם הגדול, למרות שהפילוסופיה שלו על ההיסטוריה, במיוחד בנוגע לתפקיד "המדינה האוניברסלית" (Universalstaat, שפירושה "סדר" או "חוק" אוניברסלי ולאו דווקא "מדינה"), ועל "סוף ההיסטוריה", הרבה יותר מורכבת.
עבור הגל, הגיבור הגדול מנוצל מבלי משים על ידי הגייסט או הרוח המוחלטת, על ידי "תחבול התבונה" כלשונו, והוא אינו רלוונטי להיסטוריה ברגע שהמשימה ההיסטורית שלו הושלמה; הוא נתון אפוא לעיקרון הטלאולוגי של ההיסטוריה, עקרון המאפשר להגל לקרוא מחדש את תולדות הפילוסופיה כשהיא בשיאה בפילוסופיית ההיסטוריה שלו.