tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למרות שהשם "יתרון ראשוני" רומז כי חברות חלוצות יישארו רווחיות יותר ממתחרותיהן, זה לא תמיד המקרה.
בהחלט שחלוץ יקצור את היתרונות של רווחים מוקדמים, לעיתים הרווחים נופלים קרוב לאפס עם תוקף הפטנט.
זה בדרך כלל מוביל למכירת הפטנט, או יציאה מהשוק, מה שמראה כי לא ניתן להבטיח אריכות-חיים ראשונה.
עובדה מקובלת זו הובילה למושג המכונה "יתרון מעביר שני".
מובילים ראשונים לא תמיד מסוגלים ליהנות מהיותם ראשונים.
בעוד שחברות שהראשונות נכנסות לשוק עם מוצר חדש יכולות להשיג נתח שוק משמעותי בגלל חוסר תחרות, לפעמים מאמציהן נכשלים.
היתרון בביצוע שני מתרחש כאשר חברה העוקבת אחרי ההובלה של הובלה ראשונה מסוגלת למעשה לתפוס נתח שוק גדול יותר, למרות שנכנסה מאוחר.
חברות העברות ראשונות עומדות לרוב בעלויות מחקר ופיתוח גבוהות, ועלויות השיווק הנחוצות כדי לחנך את הציבור לגבי סוג חדש של מוצר.
חברה המעבירה השנייה יכולה ללמוד מההתנסויות של חברת הובלה ראשונה, ואולי לא עומדת בעלויות מחקר ופיתוח כה גבוהות, אם היא מסוגלת ליצור גרסה משלה למוצר באמצעות טכנולוגיה קיימת.
גם חברת הובלה שנייה אינה מתמודדת עם המשימה השיווקית של הצורך לחנך את הציבור לגבי הפרויקט החדש מכיוון שהמוביל הראשון כבר עשה זאת.
כתוצאה מכך, העביר השני יכול להשתמש במשאבים שלו כדי להתמקד בהפיכת מוצר מעולה או שיווק חוץ למעביר הראשון.
לעיתים קרובות המובילים שנייה מסוגלים להציף את המובילים הראשונים על ידי העברת המוצר של המוביל הראשון משוק צרכני נישה לשוק המוני.
בעוד שחברות עשויות ליהנות מיתרון ראשוני אם הן קופצות ליתרון מוקדם ואוחזות בה, הרעיון כי הזוכים הם תמיד הראשונים שנכנסים לשוק היא תפיסה שגויה.
השנייה המהירה של מרקידס וג'רוסקי מתארת את האפקט הזה ביתר פירוט.
להלן מספר דוגמאות למובילים ראשונים ששיעור השוק שלהם נשחק לאחר מכן על ידי מובילים שניים:
מחשב כף יד של ניוטון של אפל לעומת מחשב כף יד לטייס פאלם ;
חנות הספרים המקוונת של צ'ארלס סטאק מול Amazon.com ; למרות שהציבור לא היה מודע לחנות הספרים המקוונת של צ'ארלס סטאק, ניתן לטעון משכנע כי אמזון זכתה להצלחה רבה בהרבה מביצוע השני, BarnesandNoble.com.
חברות מעובדות שנייה נקראות לעיתים "חסידים מהירים".
לפיכך, בעוד שחלק מהשווקים עשויים לתגמל מהעובדים הראשונים, אחרים עשויים שלא.
ניתן לסכם את הפתרון של היתרון שברשותו השנייה: "העכבר השני מקבל את הגבינה."
דוגמה ליתרון של מעבר שני: Amazon.com
בשנת 1994 הקים ג'ף בזוס את Amazon.com כחנות ספרים מקוונת, והשיק את האתר בשנת 1995. קווי המוצרים הורחבו במהירות ל VHS, DVD, CD's, תוכנת מחשב, משחקי וידאו, ריהוט, צעצועים ופריטים רבים אחרים.
לא ידוע על רבים ש- Book Stacks Unlimited, או books.com, נוסד בשנת 1991 והושק באופן מקוון בשנת 1992. נוסדה על ידי צ'ארלס מ.
סטאק, והיא נחשבת לחנות הספרים המקוונת הראשונה.
נאמר כי בזוס, שעבד בוול סטריט במשך שמונה שנים, מצא כי השימוש באינטרנט גובר 2000% בכל שנה.
זה נתן לו השראה לחפש עסק מבוסס אינטרנט.
ברגע שבזוס החליט להשיק את חנות הספרים הגדולה באינטרנט, הוא החל לפרסם בלמעלה מ 28,000 אתרי אינטרנט אחרים ומאז שלט בעסק.
לאחר מכן אמזון הפכה לחברת S&P 100 ולקמעונאית המקוונת הגדולה ביותר באמריקה.
לאחר מכן נמכר BookStacks לברנס ונובל.
איתו החברה מתמודדתטווח זמן: קצרטווח זמן: אורךמשאבים דרושיםרגועלא סביר-
מצב בו היתרון לא גדולסביר מאוד ש-
ישתלםיצירת מודעות לחברההשוק מובילסביר מאוד ש-
גם אם החברה אינה מובילה
בשוק, יש לשמור על קשרי לקוחותסביר כי-
פלחי השוקקנה מידה גדול בשוק,
יכולת ייצור גבוהותהטכנולוגיה מובילהלא סביר כלל-
רבה בשוק הגדל באופן איטי
מהווה האויב הגדול ביותר בהשפעה קצרת זמןלא סביר-
שינוי טכנולוגי מהיר יקנה את
האופציה לשימוש נגד החברה בכניסה מאוחרת יכולות גבוהות במחקר ופיתוח מוצרים חדשים.
במידה ויכולות הכלכליות חלשות, אסטרטגיית כניסה ויציאה מהירות מהוות אסטרטגי חוש טובלא סביר כלל-
גם אם אתה "שחיין" טוב, סיכויים נמוכים להצלחה בטווח הארוך.
זהו המצב הגרוע ביותר.שיווק לטווח ארוך, הפצה, ייצור, וביצועים גבוהים במחקר ופיתוח.
מחקרים שונים הניבו תוצאות משתנות ביחס לשאלה האם, בסך הכל, קיימים יתרונות מהסוג הראשון ומספקים תוצאה רווחית לחלוצים.
היו שתי מסקנות בולטות שהתקבלו:
הראשון הוא שבממוצע, הובלות ראשונות נוטות להביא לתוצאה לא רווחית (בולדינג ומור).
שנית, חלוצים שמצליחים לשרוד נהנים מיתרונות מתמשכים בנתח השוק שלהם (רובינסון).
לפיכך, אסטרטגיית החלוץ אינה בהכרח מסלול שרק כל חברה יכולה לעבור, אלא עם המשאבים הנכונים, והגישה השיווקית הראויה, היא עלולה לגרום לרווחים מתמשכים עבור החברה.
מנהלים יכולים לעשות הבדל גדול עבור חברה כאשר הם מחליטים אם עליהם להיות חסידים או חלוצים.
"גנרלים טובים עושים את מזלם על ידי עיצוב הסיכויים לטובתם" (MacMillan).
קבלת החלטות טובות ופעולה עליהן יכולה לעזור לחברה, אך בסופו של דבר ישנם גורמים אחרים שיש לקחת בחשבון לפני שתקבל החלטה סופית.
סוגיה אחת היא שחברה חייבת למצוא דרך לפחות להגביל, אם לא למנוע, חיקוי, על ידי, למשל, להגיש בקשה לפטנטים, ליצור מוצר מסובך מכדי להנדסה לאחור, או להשתלט על משאבים חשובים לייצור המוצר שלו ולכל חיקוי.
כמו כן, על המשרד לזכור כי יתרונות העניין הראשון אינם נצחי; בסופו של דבר התחרות תצליח לקחת לפחות חלק מהשוק.
לבסוף, על חברה לעשות כמיטב יכולתה כדי למנוע אינרציה מכה הנגרמת על ידי צדקנות עצמית, או שינויים אפשריים בסביבת השוק.
אחת הדרכים להתגבר על אינרציה כזו היא על ידי הרחבת קו המוצרים.
היתרונות של קו מוצרים רחב הם קלים יותר לתחזוקה בהשוואה לאלו של להיות חלוץ (רובינסון).
מנהלים שבוחרים להיות עוקבים צריכים לבחור בשיטת ההתקפה הנכונה לחלוץ המוצר.
חלקם מנסים לעמוד ראש בראש מול המוצר, בתקווה שמספיקים להגדלת ההוצאות בפרסומת כדי לנטרל את היתרונות המובילים ראשונים.
טכניקה זו הוכחה כמוצלחת אך לרוב נגד חלוצים קטנים יותר חסרי משאבים והכרה בשוק (Urban 1986).
אחרת, אסטרטגיית "גם אני" מוכיחה כבלתי יעילה שכן העוקב ככל הנראה יהיה חסר שם מותג ומודעות למוצר.
שיטה חלופית היא ליצור פלח שוק חדש וערוץ הפצה חדש, להקים דריסת רגל בענף ואז להפעיל את האסטרטגיה גם אני.
ישנן כמה בעיות אשר מתעוררות כאשר מנסים להגדיר בבירור "יתרונות מעביר ראשון".
אלה מונעים מאיתנו לקבל לחלוטין כי חברה משיגה יתרון מוגדר בבירור מהיותה הראשונה לייצר ולשווק מוצר מסוים.
מחקרים רבים נעשו שמנסים לזהות את כל "היתרונות החלוציים" האפשריים העומדים לרשותו של עובד ראשון, אך התוצאות עד כה סיפקו מסגרת בסיסית בלבד ללא מנגנונים מוגדרים בבירור.
יש עדיין הרבה יותר מחקרים שניתן לעשות על מנת לספק לדורות הבאים של צוותי שיווק הוכחות קונקרטיות כדי להראות כי היתרון המוביל הראשון מוגדר היטב.
הנושא הגדול ביותר שעולה הוא שלמרות ההוכחות ליתרונות ראשונים, השאלה העקרונית כיצד ומדוע יתרונות אלה מתרחשים עדיין אינה מענה.
כשניסו לגלות את התשובה, התברר שקשה מדי להבדיל בין יתרון בפועל לבין סתם מזל עיוור.
לפני שניתן יהיה להסתיים במחקר זה, יש ללמוד החלטות ניהול מכריעות, כמו הזמן האופטימלי לייצור מוצר ולשווק אותו.
בסופו של דבר, חברות מסוימות מתאימות יותר לחלוצים, אחרות מתאימות יותר לחכות ולראות איך המוצר עושה זאת ומשפרות אותו, ומשחררות רבייה מעט שונה.
נכון לעכשיו, יש לנו הבנה ברורה בהרבה של היתרונות שיש לחברות שמעבירות את המוצר שלהן הרבה יותר מאוחר מאשר אלה שנהנים ממובילים ראשונים.
החשש הגדול ביותר כרגע הוא שכמעט ולא נעשה כל מאמץ לקבוע את "פתרון אי הוודאות הטכנולוגית והשוקית", שנחשבים לשניים כגורמים מרכזיים בתזמון האופטימלי לשחרור המוצר.
אין גם מתודולוגיה לקבוע אם אינרציה היא או לא מקובלת.
קביעת ההבדלים בין היתרונות של העוקבים והמובילים הראשונים עשויה להיות סוגיה רעיונית, אך סוגיות אמפיריות נסבות סביב אסטרטגיות מפורשות שהמובילים הראשונים מפעילים כדי לשפר את היתרון שלהן.
יש צורך במידע חדש כדי לתמוך בכל תאוריות מקובלות הנוגעות למנגנונים, היתרונות והחסרונות שנחשבים למובילים ראשונים העומדים לרשותם.
על חוקרים בתחום זה להימנע משימוש באותם נתונים שוב ושוב, וזו מגמה שנכה את התקדמותה של חקירה זו.
מחקר עתידי אמור לתאר טוב יותר את ההבדלים בין יתרונות מעביר ראשון לבין יתרונות אחרים שיש לחברה, כגון ייצור מעולה, או תוכנית שיווק טובה יותר.
מימון מחקר כזה יהיה שימושי ביותר לכל חברה שיש לה כסף נוסף להוציא ברבעון הבא.
יתר על כן, יהיה כדאי ללמוד כיצד חוזקו של כל יתרון משתנה כאשר הוא מתורגם מענף לתעשייה.
לא מן הנמנע שלכל ענף יתרונות ייחודיים משלו שטרם תועדו רשמית.
דוגמה לכך היא שהיתרונות המובילים ראשונים הוכיחו כי נפוצים הרבה יותר במוצרי צריכה, לעומת תעשיות מוצרי יצרנים.
לבסוף, טוב לדעת את משך הזמן שבו יתרון המניע הראשון נמשך יהיה חיוני לכל חברה מנסה לקבוע אם או לא זה צריך לקחת את ההזדמנות להיות הראשונים בשוק סוג מסוים של מוצר, וכיצד זמן רב שהמוצר יהיה רווחי.
יתרות מטבע החוץ של סין הן האחזקות במזומנים, פיקדונות בנק, איגרות חוב ונכסים פיננסיים אחרים הנקובים במטבעות שאינם המטבע הלאומי של סין (הרנמינבי) הנמצאים בבעלות הרפובליקה העממית של סין.
בדצמבר 2022 הסתכמו יתרות מטבע החוץ של סין ב-3.12 טריליון דולר אמריקאי, שהם עתודות מטבע החוץ הגבוהות ביותר בכל מדינה אחרת, בפער עצום.
יתרות מטבע החוץ מנוהלות על ידי המינהל הממלכתי למטבע חוץ (SAFE) והבנק העממי של סין.
הרכב יתרות מטבע החוץ הוא סוד מדינה.
יתרות מטבע החוץ של המדינה מוחזקות על ידי בנק סין המרכזי.
סך כל העתודות מוכרז על ידי הבנק המרכזי באופן קבוע.
בדצמבר 2022 הסתכמו יתרות מטבע החוץ של סין ב-3.12 טריליון דולר ארצות הברית, שהם עתודות מטבע החוץ הגבוהות בעולם, קרוב לפי שלושה מהשנייה ברשימה, יפן.
ההרכב המדויק של יתרות מטבע החוץ של סין הוא מידע מסווג.
מאז שנת 2008, כאשר עקפה את יפן מבחינה זו, סין היא הבעלים הזר הגדול ביותר של ניירות ערך של ארצות הברית, כאשר אחזקות אלו מהוות כ-22 אחוזים מכלל אוצר ארצות הברית המוחזק על ידי לא אמריקאים.
דאגות מההחזקות הסיניות בחובות אמריקאים
אנליסטים כלכליים אמריקאים רבים ואחרים הביעו חשש לאור האחזקות הנרחבות של הרפובליקה העממית של סין, במסגרת עתודותיהם, לחובות ממשלתיים בארצות הברית.
חוק אישור ההגנה הלאומי של שנת הכספים 2012 כלל הוראה המחייבת את מזכיר ההגנה לערוך "הערכת סיכוני ביטחון לאומי של החוב הפדרלי האמריקני המוחזק על ידי סין".
משרד הביטחון פרסם את דוחו ביולי 2012, וקבע כי "ניסיון להשתמש בניירות ערך של האוצר האמריקני ככלי כפייה יהיה בעל השפעה מוגבלת וככל הנראה יזיק לסין יותר מאשר לארצות הברית.
מכיוון שהאיום אינו מהימן וההשפעה תהיה מוגבלת גם אם תתבצע, הוא אינו מציע אפשרויות הרתעה של סין, בין אם בתחום הדיפלומטי, הצבאי או הכלכלי, וזה יישאר נכון בימי שלום ובתרחישים של משבר או מלחמה."
הקונגרס ה-112 בארצות הברית הציג חקיקה שמטרתה להעריך את השלכות הבעלות של סין על חובות אמריקאים.
מספר לא מבוטל של כלכלנים ואנליסטים מבטל את כל החששות מההחזקות הזרות בחובות ממשלתיים בארצות הברית הנקובים בדולרים אמריקאיים, כולל אחזקות סין.
מבקרי הכמות "המופרזת" של חובות ארצות הברית המוחזקים על ידי סין מודים כי "ההשפעה הגדולה ביותר של מכירה רחבת היקף של אוצרות ארצות הברית על ידי סין תהיה כי סין אכן תייצא פחות סחורות לארצות הברית.
להודו יתרות מטבע חוץ גדולות; כולל החזקות מזומנים, פיקדונות בנק, אג"ח ונכסים פיננסיים אחרים הנקובים במטבעות שאינם המטבע הלאומי של הודו, רופי.
הרזרבות מנוהלות על ידי בנק היתרות של הודו עבור ממשלת הודו והמרכיב העיקרי הוא נכסי מטבע חוץ.
יתרות מטבע החוץ משמשות קו ההגנה הראשון להודו במקרה של האטה כלכלית, אך לרכישת עתודות יש עלויות נלוות.
יתרות המטבע חוץ מקלות עבור הודו על סחר ותשלום חיצוני ומקדמות פיתוח ותחזוקה מסודרים של שוק מטבע החוץ בהודו.
הסקר הכלכלי בהודו לשנים 15–2014 טען כי הודו יכולה לכוון לעתודות מטבע חוץ של בין 750 מיליארד דולר לטריליון דולר.
יתרות מטבע החוץ של הודו מורכבות בעיקר מדולר אמריקאי בצורת איגרות חוב ממשלתיות אמריקאיות ואג"ח מוסדיות.
עם כמעט 6.03% מרזרבות המט"ח בזהב.
ה-FCA כוללים גם השקעות באיגרות חוב של ארצות הברית, אג"ח של ממשלות נבחרות אחרות ופיקדונות בבנקים מרכזיים ומסחריים זרים.
החל מיולי 2021 מחזיקה הודו ברזרבות מטבע החוץ הרביעיות בגודלה בעולם (אחרי סין, יפן ושווייץ).
בשנת 1960, רזרבת המט"ח כיסתה 8.6 שבועות יבוא בלבד.
בשנת 1980 היו להודו יתרות מטבע חוץ של מעל 7 מיליארד דולר, יותר מכפול (2.55 מיליארד דולר) מזו שהייתה לסין באותה תקופה.
בשנת 1990, רזרבת המט"ח כיסתה רק 4.8 שבועות של יבוא.
יתרות מטבע החוץ של הודו הגיעו לאבן דרך של 100 מיליארד דולר בשנת 2004.
הודו נאלצה למכור דולרים בהיקף של קרוב ל-35 מיליארד דולר בשוקי הספוט בשנת הכספים 2009 בגלל ירידת ערך של 22% ברופי (מול הדולר) באותה שנת כספים 2009.
בשנת 2009 רכשה הודו 200 טונות זהב מקרן המטבע הבינלאומית בשווי של 6.7 מיליארד דולר (4.57 מיליארד אירו, 4.10 מיליארד ליש"ט).
ביוני 2020 הודו חצתה לראשונה את רף 500 מיליארד דולר.
ביוני 2021 חצתה הודו לראשונה את רף 600 מיליארד דולר.
סך יתרות המט"ח הגיע לשיא של 611 מיליארד דולר בכל הזמנים ב-9 ביולי 2021.
יתרון מדינת הבית הוא מושג בפוליטיקה של ארצות הברית המתייחס במיוחד לבחירות לנשיאות ארצות הברית.
עיקרון זה מניח שמועמד לנשיאות ארצות הברית יזכה בשיעור קולות גבוה יותר במדינת הבית שלו בהשוואה למדינות אחרות עם פרופיל אוכלוסייה דומה.
ההגדרה של "מדינת הבית" עשויה להיות מורכבת לעיתים, למשל כאשר המועמד נולד וגדל במדינה אחת אך השיג הצלחה פוליטית במדינה אחרת או במקרים שבהם מועמד זכה להכרה פוליטית במספר מדינות לפני שהגיש את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית.
בעוד שמועמדים רבים ניצחו בבחירות לנשיאות למרות שלא זכו לרוב במדינת הולדתם, ארבעה נשיאים בלבד (ג'יימס פולק, וודרו וילסון, ריצ'רד ניקסון ודונלד טראמפ) ניצחו בבחירות לנשיאות למרות שלא זכו לרוב קולות במדינות מגוריהם.
פולק הוא הנשיא הנבחר היחיד שלא זכה לרוב קולות לא במדינת הולדת (קרוליינה הצפונית) ולא במדינת מגוריו בזמן מערכת הבחירות (טנסי).
באופן דומה, מועמדים רבים לנשיאות הפסידו בבחירות למרות שזכו לרוב קולות במדינת הבית שלהם, לדוגמה וולטר מונדייל שהתמודד מול רונלד רייגן בבחירות 1984, הפסיד ב־49 מדינות וניצח אך ורק במדינת הבית שלו, מינסוטה.
היום השישי של חול המועד סוכות בארץ ישראל ובחוץ לארץ היום החמישי
ערב שמיני עצרת ובארץ ישראל גם ערב שמחת תורה
– ירושלים הצלבנית נכנעת לצלאח א-דין.
ה'תש"ז – נאשמי משפטי נירנברג שנדונו למוות הוצאו להורג בתליה
ה'תרע"ח – הרב פרץ מימון רב ממוצא תוניסאי, רב המושב גילת ורב אזורי של מושבי האזור מרחבים (נפטר ב-י"א בתשרי ה'תשס"ג)
ה'תשס"ג – קים אור אזולאי, שחקנית, מנחת טלוויזיה, בלוגרית אופנה, דוגמנית ומעצבת אופנה ישראלית
ה'תמ"ג – הרב יצחק חריף, רבה של קראקא
ה'תש"ו – הרב יעקב קנטורוביץ (רב) ליטאי חבר הנשיאות של אגודת הרבנים באמריקה
ה'תש"ם – רבי יעקב אריה טברסקי, האדמו"ר מטריסק לונדון
ה'תשמ"ו – נח מוזס, בעל "ידיעות אחרונות"
ה'תש"ס – תד אריסון, איש עסקים ומיליארדר ישראלי-אמריקאי
ה'תשפ"א – דוד רפאל בן-עמי, זמר, במאי ויוצר ישראלי.
כ' בתשרי – כ"ב בתשרי
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב אלול היא פרשת נצבים.
לבד כשראש השנה חל ביום שני או שלישי, ויחד עם פרשת וילך כשראש השנה חל ביום חמישי או בשבת.
לפי מגילת מקצת מעשי התורה, יום זה הוא מועד השמן בו מקריבים את ביכורי היצהר, הרביעי מארבעת מועדי הביכורים בלוח השנה במגילות קומראן.
לפי מגילת תענית, ביום זה חזרו להרוג את המשומדים, ועל כן נקבע היום כחג.
ה'תרפ"ז – נוסד המושב שדה יעקב, המושב הראשון של תנועת הפועל המזרחי
ה'תשכ"ז – הוקמה מחדש ההתנחלות כפר עציון, במקום שבו שכן היישוב המקורי (מאז ייסודו בשנת ה'תש"ג, ועד נפילתו בד' באייר ה'תש"ח)
ה'תשל"ב – ברייקיאוויק שבאיסלנד, מנצח בובי פישר את בוריס ספאסקי ומוכרז אלוף העולם בשחמט
ה'תש"ג – אריאל זילבר, זמר, מלחין ופזמונאי ישראלי
ה'תש"ה – יצחק פרלמן, כנר אמריקאי-ישראלי
ה'קפ"ז – רבי יעקב מולין (המהרי"ל), מנהיגה הרוחני של יהדות אשכנז
ה'תק"מ – רבי אלחנן אשכנזי, רבה של העיר דנציג, מחבר הספר 'סדרי טהרה'
ה'תרס"ג – רבי מרדכי דב טברסקי, אדמו"ר, מייסד חסידות הורניסטייפול (נולד בה'ת"ר)
ה'תרפ"א – הרב יוסף חיים הכהן שד"ר וראב"ד עדת המערבים בירושלים, בעל 'מנחת כהן' ו'ויכלכל יוסף' (נולד בה'תרי"א)
ה'תש"ס – יהודה עמיחי, משורר ישראלי (נולד בה'תרפ"ד)
ה'תשס"ד – אלכסנדר סנד, סופר ישראלי (נולד בה'תרפ"א)
ה'תשע"ו – הרב יוסף חיים סיטרוק, הרב הראשי של צרפת (נולד בה'תש"ה)
כ"א באלול – כ"ג באלול
בארץ ישראל – שמחת תורה – חג לציון סיום המחזור השנתי של קריאת התורה (פרשת השבוע)
ה'קנ"ה – שארל השישי הוציא צו לגירושם הסופי של יהודי צרפת
ה'תרס"ו – נוסדה בפתח תקווה מפלגת הפועל הצעיר
ה'תרס"ח – נוסדה אגודת "בר גיורא", לימים ארגון "השומר", ארגון השמירה הראשון בארץ ישראל, לשמירה על היישובים היהודיים
ה'תשל"ד – מלחמת יום הכיפורים – מסתיים קרב החווה הסינית
ה'תשמ"ו – הספינה "אקילה לאורו" נחטפת על ידי טרוריסטים פלסטינים
ה'תשס"ה – פיגוע כפול באמצעות מכוניות תופת, בהילטון טאבה ובראס א-שטן שבסיני
ה'תשפ"ד – טבח שבעה באוקטובר שפתח את מלחמת חרבות ברזל
ה'תרס"ט – מיכאל קומיי, דיפלומט ישראלי (נפטר ב-ה'תשמ"ח)
ה'תש"א – יוסי שריד, פוליטיקאי ישראלי
ה'תקמ"ג – הרב דוד טבלי שייאר, רב בפרנקפורט, במברג, ומיינץ
ה'תרי"ד – צבי הירש להרן, ראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם שעסק באיסוף וארגון כספי החלוקה
ה'תרפ"ב – הרבנית שיינדל לאווי, בת רבי יצחק אייזיק וייס (סבליאבה) ואשת רבי אלימלך לאווי (הראשון) מחסידות טאש
ה'תרפ"ה – הרב משה שמואל גלזנר מרבני טרנסילבניה (נולד ב-כ"א באדר א' ה'תרט"ז)
תשכ"ז – הרב משה יעקב הכהן רביקוב, נודע בכינויו: "הסנדלר" או "הסנדלר הקדוש"; היה מקובל וצדיק נסתר שהתגורר ביפו (נולד תרל"ג).
ה'תשפ"ב – הרב משה דוד טנדלר, רב אורתודוקסי-אמריקאי.
מראשי ישיבת רבינו יצחק אלחנן, פרופסור לביולוגיה ומומחה באתיקה רפואית.
חתנו של הרב משה פיינשטיין
ה'תשפ"ד - במסגרת טבח שבעה באוקטובר נרצחו ונהרגו ביום זה אנשים רבים:
יהב וינר - יוצר קולנוע, שחקן, מפיק וצלם קולנוע ישראלי.
אופיר ליבשטיין - ראש מועצה אזורית שער הנגב.
רועי עידן (צלם) - צלם עיתונות ישראלי.
יזהר פלד - קצין משטרה ישראלי בדימוס, שירת כמפקד מג"ב איו"ש.
גיאר דוידוב - קצין משטרה ישראלי בדרגת סגן ניצב, מפקד תחנת המשטרה ברהט.
יניב זוהר - צלם עיתונות ישראלי.
יהונתן שטינברג - אלוף-משנה בצה"ל, מפקד חטיבת הנח"ל.
אסף חממי - אלוף-משנה בצה"ל, מפקד חטיבת קטיף (דרומית) באוגדת עזה.
מתן אברג'יל - לוחם בחטיבת גולני אשר נהרג כאשר קפץ על רימון כדי להציל את חבריו.
רועי לוי - אלוף-משנה בצה"ל, מפקד היחידה הרב-ממדית.
ענר שפירא - לוחם סיירת הנח"ל שהציל במיגונית במסיבת הנובה חיי רבים כאשר בלם כניסת רימונים רבים לאותה מיגונית.
ליאור אסולין - כדורגלן ומאמן ישראלי.
ויויאן סילבר - פעילת שלום ופעילת זכויות נשים, ישראלית קנדית.
ייסדה את תנועת "נשים עושות שלום".
שני לוק - אמנית קעקועים ישראלית אשר נרצחה וגופתה נחטפה לרצועת עזה.
תמר קדם סימן טוב - אשת ציבור במועצה האזורית אשכול
כ"א בתשרי – כ"ג בתשרי
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב חשוון היא תמיד פרשת חיי שרה.
ה'תרע"ח – תחילת מהפכת אוקטובר
ה'תרע"ח – כוחותיו של הגנרל אלנבי כובשים את עזה בתום קרב עזה השלישי
ה'תשנ"ב – נפתחת ועידת מדריד, שנועדה לקדם את תהליך השלום בין ישראל למדינות ערב
ה'תשס"א – הפיגוע באוטובוס הילדים של כפר דרום
ה'תרע"ב – יהושע רבינוביץ, ראש עיריית תל אביב (נפטר ב-ה'תשל"ט)
ה'תשי"ט – שרה נתניהו, אשת ראש הממשלה בנימין נתניהו
ה'תשכ"ג – מיכה שטרית, זמר ומפיק ישראלי
ה'תשל"א – עלמה זק, שחקנית וקומיקאית ישראלית
ה'תשל"א – יורם זק, במאי טלוויזיה, עורך ומפיק ישראלי
ה'תשל"ז – ליטל שוורץ, שחקנית וקומיקאית ישראלית
ה'תי"ז – רבי משה לימא, רב בווילנא ובבריסק, מחבר הפירוש "חלקת מחוקק" על שולחן ערוך חלק אבן העזר
ה'תקע"ד – רבי דוד שלמה אייבשיץ מצפת, רב בסורוקה שבבסרביה ומחבר, "ערבי נחל" על חמישה חומשי תורה, "לבושי שרד" על השולחן ערוך (נולד ב-ה'תקט"ו)
ה'תקע"ט – רבי עזריאל הלוי איש הורוויץ, רבה של לובלין, נודע בכינויו "ראש הברזל" (נולד ב-ה'תקי"ז)
ה'תר"פ – רבי ישעיה טברסקי ממקארוב, האדמו"ר ממקארוב
ה'תרפ"ז – רבי יששכר דוב רוקח, האדמו"ר השלישי בשושלת בעלזא (נולד ב-ה'תרי"א או ב-ה'תרי"ב לפי גרסה אחרת)
ה'תשמ"ט – מנחם סבידור, יושב ראש הכנסת (נולד ב-ה'תרע"ח)
כ"א בחשוון – כ"ג בחשוון
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב כסלו היא פרשת מקץ, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת וישב אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת.
– ממלכת ירושלים מביסה את צלאח א-דין בקרב גזר.
ד'תתקנ"ז – פורעים התנפלו על ביתו של רבי אלעזר מגרמייזא, רצחו את אשתו ושתי בנותיו ופצעו אותו ואת בנו.
ה'תש"י – כהמשך להודעת ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון מ-י"ד בכסלו תש"י, ועקב רצון האו"ם ל"בנאם" את ירושלים, הכנסת מכריזה על ירושלים כבירת ישראל, ומחליטה על העברת הכנסת ומשרדי הממשלה לירושלים.
ה'תש"י – דוד בן-גוריון מטיל על ראובן שילוח להקים את המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ה'תשנ"ג – 415 אנשי חמאס מגורשים ללבנון.
ה'תרמ"ד – הרב רפאל חיים הכהן – מראשי העדה הפרסית בירושלים
ה'תשי"ד – משה איבגי, שחקן ובמאי ישראלי
ה'תשל"א – רונן נויבירט, ממייסדי ארגון "בית הלל" והמנכ"ל הראשון של הארגון (נפטר ב-ה'תשפ"א)
ה'תשמ"א – ג'קו אייזנברג, זמר ויוצר ישראלי
ה'כ"ה – רבי אברהם הגר הועלה על המוקד על קידוש השם.
ה'שמ"ו – רבי אליעזר אשכנזי, פרשן מקרא, פוסק ופילוסוף.
ה'תר"ץ – רבי יחזקאל פנט, אדמו"ר מדז' ומייסד חסידות דעש, מחבר "כנסת יחזקאל".
ה'תש"ב – דוד ילין, מבני היישוב הישן ומבוני היישוב החדש.
(נולד בי"א באדר ב' ה'תרכ"ד)
ה'תשנ"ח – הרב חיים כסאר, מגדולי חכמי יהדות תימן בתקופת העלייה לארץ ישראל.
כ"א בכסלו – כ"ג בכסלו
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב טבת היא ברוב השנים פרשת וארא.
אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת שמות.
ה'רנ"ד – בשל גזירת גירוש על יהדות סיציליה, כ-36,000 יהודים מגורשים מסיציליה.
ה'תש"א – פרוץ מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט
ה'תשי"ד – הקמת אגף המודיעין בצה"ל
ה'תשנ"ג – פרשת הקלטת הלוהטת: בנימין נתניהו מודיע כי נסחט על ידי "אחד הבכירים בליכוד, המוקף חבורת פושעים" וכי נאף
ה'תשס"ט – תום מבצע עופרת יצוקה
ה'תשפ"א – מפגינים תומכי נשיא ארצות הברית היוצא דונלד טראמפ הסתערו על בניין הקפיטול בוושינגטון הבירה, בניסיון לשבש את אישור קולות חבר האלקטורים בידי הקונגרס של ארצות הברית, לאחר נאום מחאה של טראמפ על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית
ה'תרס"ט – הרב משה שטינברג – רבה הראשון של קריית ים.
ה'תרצ"ז – דן תיכון, יו"ר הכנסת (נפטר ב-ה'תשפ"ד)
ה'תשט"ז – גונן שגב, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל
ה'תשל"ז – איתן אורבך, שחיין ישראלי
ה'תשל"ז – יעקב שוואקי, זמר חסידי אמריקאי
ה'ת"ן – רבי הלל בן נפתלי הירץ, מדייני וילנא, אב"ד בקהילות אה"ו וז'ולקווה, מחבר "בית הלל" על שולחן ערוך.
ה'תקפ"א – הרב אברהם טיקטין מברסלאו, אב"ד בקהילות לונטשיץ, גלוגאו וברסלאו.
ה'תקצ"ד – הרב ברוך מנדלבאום מירושלים, "הרב מטורוב", מחבר הספר "נודע בשערים".
ה'תרמ"ד – הרב שמואל הלר מנהיגה של הקהילה האשכנזית בצפת במשך למעלה מארבעים שנה, פוסק, מורה ומרפא
ה'תרע"ד – רבי אברהם איגר בן רבי יהודה לייב איגר, האדמו"ר השני מחסידות לובלין, מחבר הספר "שבט מיהודה"
ה'תרצ"ח – יצחק פוירינג מנהיג ציוני מגרמניה (נולד ב-ה'תר"ן)
ה'תשי"ח – רבי שלום מוסקוביץ', האדמו"ר משאץ
ה'תשמ"ז – ד"ר אוריאל אופק, סופר ילדים עברי.
ה'תש"ן – ארתור גולדברג, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי (נולד ב-ה'תרס"ח)
ה'תשנ"ח – זבולון המר, חבר הכנסת מטעם המפד"ל ושר החינוך
ה'תשס"ו – יואל דה-מלאך חוקר חקלאות ובוטנאי ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד ב-ה'תרפ"ד)
כ"א בטבת – כ"ג בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"א שבט היא ברוב השנים פרשת משפטים.
אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצוה היא פרשת יתרו.
ה'תש"ב – משלוח ראשון של יהודים יוצא מסלוניקי לאושוויץ
ה'תשט"ו – ממשלת ישראל רוכשת את מרבית המגילות הגנוזות שנתגלו במערות קומראן
ה'תשכ"ה – סוריה מודיעה כי לכדה את אלי כהן
ה'תשנ"ה – 21 הרוגים בפיגוע התאבדות כפול בטרמפיאדה בצומת בית ליד
ה'תש"ס – תחילת שידורי הלוויין בישראל
ה'תר"כ – הרב יוסף יהודה לייב בלוך רב העיר טלז וראש ישיבת טלז, מאנשי תנועת המוסר (נפטר ז' בחשון תר"צ)
ה'תרס"ו – אהרן בונדי, כימאי ישראלי, חתן פרס ישראל לחקלאות (נפטר ה'תשנ"ז)
ה'תר"ע – ג'ורג'ו פרלסקה, איטלקי חסיד אומות העולם (נפטר ה'תשנ"ב)
ה'תרע"ג – הרב משה צבי נריה, מייסד ישיבת כפר הרוא"ה, חבר הכנסת השביעית, מראשי "בני עקיבא" המכונה "אבי דור הכיפות הסרוגות" (נפטר ה'תשנ"ו)
ה'תרע"ח – הרב שלמה גורן, מייסד הרבנות הצבאית והרב הראשי לישראל (נפטר ה'תשנ"ה)
ה'תרפ"ב – ולדיסלב ברטושבסקי, פוליטיקאי פולני וחסיד אומות העולם
ה'תרפ"ו – אבנר חי שאקי, פרופסור למשפטים וחבר הכנסת מטעם המפד"ל (נפטר ה'תשס"ה)
ה'תשי"ד – דויד גרוסמן, סופר ומחזאי ישראלי
ה'תשכ"א – שלמה בניזרי, שר וחבר הכנסת מטעם ש"ס
ה'תשל"ה – דן שמיר, מאמן כדורסלן ישראלי
ה'תש"מ – איציק שמולי, ממנהיגי "מחאת האוהלים"
ה'שנ"ו – רבי ליב חנליש, מתלמידי הרמ"א, ראש ישיבה בלובלין, ומחבר "חידושי מהרל"ח" על ארבעה טורים.
ה'תמ"ט – רבי משה גאלנטי, הראשון לציון ורב העיר ירושלים (נולד ה'ש"ף)
ה'תקצ"ה – הרב יהודה לייב קארלבורג, רב בבון ובקרפלד
ה'תרנ"ד – הרב יעקב ווידנפלד, רב בהרימאיליב שבגליציה ומחבר השו"ת "כוכב מיעקב" (נולד ה'ת"ר)
ה'תשכ"א – עמנואל אולסבנגר, משורר, מתרגם, בלשן ופעיל ציוני, יוזם עלייתם של יהודי קוצ'ין (נולד ה'תרמ"ח)
ה'תשמ"ב – רבי יחיאל יהושע רבינוביץ, האדמו"ר מביאלה וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל (נולד ה'תרס"א)
ה'תשפ"ו – מתי כספי, זמר ישראלי (נולד ה'תש"י)
ה'תשפ"ו – דייוויד פדרמן, איש עסקים ישראלי ואחד מבעלי קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב (נולד ה'תש"ה)
ה'תשפ"ו – אלי אלאלוף, חתן פרס ישראל על מפעל חיים וחבר כנסת מטעם מפלגת כולנו (נולד ה'תש"ה)
כ' בשבט – כ"ב בשבט
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד כ"ב שבט היא ברוב השנים פרשת משפטים.
אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת יתרו.
יום טוב במגילת תענית על ביטול גזירת קליגולה להצבת פסלו בבית המקדש
תענית ציבור ופורים שני ליהודי ליוורנו
יום גוש קטיף (מצוין במערכת החינוך).
ביטול גזירת הקיסר קליגולה להצבת פסל שלו בבית המקדש (מגילת תענית, פרק י"א)
ה'תק"ב – נקבע "פורים שני של ליבורנו", על הצלת הקהילה מרעידת אדמה
ה'תש"ג – נוסד הקיבוץ בארות יצחק
ה'תש"ח – 3 הרוגים בפיצוץ במערכת העיתון Jerusalem Post
ה'תש"י – נוסד היישוב ניר עציון לזכר כפר עציון
ה'תשי"ד – משה שרת מציג את ממשלתו (החמישית במנין הממשלות) בפני הכנסת
ה'תשי"ח – נחקק חוק יסוד: הכנסת על ידי הכנסת השלישית.
ה'תשל"ז – היישוב נצר חזני עולה לקרקע על אדמת גוש קטיף.
ה'תשס"ו – דייוויד אירווינג נידון ל-3 שנות מאסר על הכחשת השואה
ה'תרס"ח – הרב שלום משאש, רב ופוסק מיהדות מרוקו.
מחברם של ספרי הלכה ומחשבה.
כיהן כרבה הראשי של העיר קזבלנקה במרוקו ואחר כך כרבה הראשי של כל מרוקו, וכן כרב הראשי של ירושלים במשך 25 שנה (נפטר י' בניסן ה'תשס"ג)
ה'תרפ"ז – יצחק חופי, איש הפלמ"ח, אלוף פיקוד הצפון בזמן מלחמת יום הכיפורים וראש המוסד (נפטר בה'תשע"ד)
ה'תש"ב – רבי מנחם נחום טברסקי, האדמו"ר מצ'רנוביל בבני ברק
ה'תשי"ז – חגי סגל, עיתונאי, פובליציסט ופעיל ימין ישראלי
ה'תשכ"ה – הרב שי פירון, חבר הכנסת ושר ממפלגת יש עתיד
ה'תשל"ז – דודו טסה, זמר ומוזיקאי ישראלי
ה'תשל"ח – הרב יואל קפלן, רבה של אלבניה ושליח חב"ד לסלוניקי, יוון ומדינות הבלקן הסמוכות.
ה'ת"ק – רבי יעקב פופרש כ"ץ, אב"ד וראש ישיבה בפרנקפורט דמיין, מחבר שו"ת שב יעקב
ה'תרי"ט – רבי מנחם מנדל מקוצק, מייסד חסידות קוצק
ה'תר"ך – יצחק בר לווינזון (ריב"ל) – חלוץ תנועת ההשכלה ברוסיה (נולד ה'תקמ"ח)
ה'תרמ"ח – רבי יהודה לייב איגר, מכונה "רבי לייבל'ה איגר מלובלין", מייסד חסידות לובלין
ה'תש"ט – הרב יונה כהן (פולטבר), מארגן "הבריחה הגדולה" של אלפי חסידי חב"ד מרוסיה בשנים ה'תש"ו וה'תש"ז
ה'תשט"ז – הרב חיים פסחוביץ, היה רב ליטאי, שנטה בסוף ימיו בירושלים, לקומוניזם
ה'תש"ל – אריה בן-אליעזר, איש התנועה הרוויזיוניסטית והאצ"ל וחבר הכנסת מטעם תנועת החרות וגח"ל (נולד ב-ה'תרע"ד)
ה'תשל"ו – פנחס לבון, מזכ"ל ההסתדרות ושר הביטחון, עמד במרכז "הפרשה" (נולד ב-ה'תרס"ד)
ה'תשמ"ז – מאיר יערי, מראשי מפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם)
ה'תשמ"ח – הרבנית חיה מושקא שניאורסון אשת הרבי מלובביץ'
ה'תשע"ד – הרב יעקב גלינסקי, מגיד מישרים ומראשי תנועת המוסר בארץ ישראל
כ"א בשבט – כ"ג בשבט
ה'תרצ"ז – ייסוד הקיבוץ טירת צבי
ה'תשי"א – היאחזות הנח"ל הראשונה "נחלאים א'", (לימים נחל עוז) עלה על הקרקע
ה'תשכ"א – ישראל שיגרה את שביט 2, רקטה דו שלבית למחקר מטאורולוגי, שהגיעה לגובה 80 ק"מ
ה'תשל"ג – פרשת לילהאמר: סוכני המוסד ירו למוות בלילהאמר שבנורווגיה באחמד בושיקי, מלצר ממוצא מרוקאי, לאחר שחשבו שהוא עלי חסן סלאמה – ראש ארגון "ספטמבר השחור"
ה'תשנ"ה – שלושה בני נוער נמחצו למוות באסון פסטיבל ערד
ה'תשפ"ד – פגיעת הרקטה במג'דל שמס והירצחם של 12 נערים ונערות בגילאי 10–16
ה'תרל"ח – יאנוש קורצ'אק, סופר, רופא ומחנך יהודי (נספה ב-ה'תש"ב)
ה'תרפ"ו – הרב פנחס מנחם אלתר האדמו"ר השישי בחסידות גור (נפטר בה'תשנ"ו)
ה'תרצ"ב – אסתר שטרייט-וורצל, סופרת ישראלית
ה'תרצ"ד – הרב זאב דב סלונים, רב מרכז ירושלים וחבר בית דין רבני חב"ד בישראל (נפטר בה'תשע"ח)
ה'תרצ"ז – גדעון עזרא חבר הכנסת ושר מטעם הליכוד וקדימה
ה'תש"ז – אריה מוסקונה, שחקן, מדבב וזמר ישראלי
ה'תש"י – הרב יעקב מדן, ראש ישיבת הר עציון
ה'תשי"ח – ציפי לבני, חברת הכנסת ושרה בממשלות ישראל
ה'תש"מ – יואל רזבוזוב, פוליטיקאי ישראלי ואלוף ג'ודוקא
ה'נ"א – רבי תנחום הירושלמי, מילונאי עברי ופרשן מקרא שחי בארץ ישראל ובפוסטאט.
חיבר מילון למשנה תורה לרמב"ם.
ה'תרצ"ג – רבי אברהם מתתיהו פרידמן (הצדיק משטפנשט), האדמו"ר השני והאחרון של חסידות שטפנשט (נולד ב-ה'תר"ז)
ה'תרצ"ד – חיים נחמן ביאליק, משורר שכּונה "המשורר הלאומי" (נולד ב-ה'תרל"ג)
ה'תשכ"א – רבי לוי יצחק לייפר, אדמו"ר מנדבורנא אראד (נולד ב-ה'תרנ"ה)
ה'תשנ"ב – יעקב חזן, פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת, חבר קיבוץ ומחנך (נולד ב-ה'תרנ"ט)
כ' בתמוז – כ"ב בתמוז
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ב אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת.
עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא פרשת ויקהל-פקודי בשנים מהקביעויות זשג, בחג, בשה, גכה, והכז, פרשת כי תשא לשנים מקביעות זחא או זחג ופרשת ויקהל לשנים פשוטות מקביעות השא ולשנים מעוברות מהקביעויות זשה, בחה, בשז, גכז, החא והשג.
אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
ד'תתק"ז – מסע הצלב השני: פרעות ביהודי וירצבורג בעקבות עלילת דם, לאחר שנתגלתה בעיר גופת נוצרי; כארבעים מבני הקהילה נהרגו על קידוש השם
ה'פ"ח – לאחר מותו של שארל הרביעי, מלך צרפת ונווארה, פרצו פרעות ביהודי נווארה.
ה'תרצ"ג – בגרמניה מוקם מחנה הריכוז הראשון: דכאו
ה'תרצ"ח (אדר א') – נמל תל אביב נפתח לתנועת נוסעים
ה'תר"ס (אדר ב') – אריך פרום, פסיכואנליטיקאי יהודי (נפטר ה'תש"ם)
ה'תרפ"א (אדר א') – אברהם יוסף שפירא, חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל, "מנכ"ל המדינה" (נפטר ה'תש"ס)
ה'תרפ"ג – שמואל תמיר, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ה'תשמ"ז)
ה'תשי"א (אדר א') – אלי מויאל, ראש עיריית שדרות
ה'תשמ"ו (אדר א') – מיכאל מושונוב, שחקן ישראלי
ה'תקצ"ב (אדר א') – וולף היידנהיים (רוו"ה), חוקר מסורה ובלשן
ה'תקצ"ב – רבי חיים מאיר זאב זלנפריינד (נולד תקכ"ט), רבה של סעליש, טארלא, ראצפערט ונאדאוודוואר.
ה'תרס"ח (אדר ב') – רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, בעל ערוך השולחן (נולד ב-ה'תקפ"ט)
ה'תש"ג (אדר א') – הרב אברהם דוב כהנא שפירא, רבהּ האחרון של קהילת קובנה ומחבר הספר "דבר אברהם", נספה בגטו קובנה (נולד ב-ה'תרל"א)
ה'תשי"ח – הרב רפאל ראובן גרוזובסקי, ראש ישיבה בישיבות כנסת בית יצחק שבליטא, תורה ודעת בניו יורק ובית מדרש עליון במונסי, ויושב ראש מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשי"ט (אדר א') – זלמן בן יעקב, חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל בכנסת השנייה והשלישית
ה'תש"ס (אדר א') – קריאל גרדוש, הידוע יותר בשם העט דוש, קריקטוריסט ישראלי (נולד ב-ה'תרפ"א)
ה'תשס"ג (אדר ב') – הרב ישראל משה דושינסקיא, גאב"ד העדה החרדית בירושלים (נולד ב-ה'תרפ"ב)
ה'תשס"ח (אדר א') – אהרן אמיר, סופר, משורר ומתרגם ישראלי (נולד ב-ה'תרפ"ג)
ה'תש"ע – רבי משה גולדמן (מלחין), מגדולי המלחינים בציבור החסידי.
כ"א באדר – כ"ג באדר
ה'תשל"ט – ממשלת ישראל קיימה את הישיבה שנודעת בשם ליל הברווזים
ה'תשנ"ט – אהוד ברק הציג את ממשלת ישראל העשרים ושמונה בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל
ה'תרי"ד – דוד שוב, ממייסדי המושבות ראש פינה יסוד המעלה ומשמר הירדן
ה'תרצ"ה – משה שטרן, חזן יהודי ידוע
ה'תרצ"ח – יעקב אחימאיר, עיתונאי ישראלי בכיר
ה'תרצ"ט – גברי בנאי, בדרן וזמר משלישיית "הגשש החיוור"
ה'תש"ה – שהרן שלח, מתמטיקאי
ה'תש"ח – מאיר שלו, סופר ופובליציסט ישראלי
ה'תש"י – ריקי גל, זמרת ושחקנית ישראלית
ה'שע"א – הרב מנוח הנדל, רב בווינה ומחבר הספר "חכמת מנוח"
ה'תע"ח – הרב שבתי משורר בס, מחבר "שפתי חכמים" על פירוש רש"י לתורה
ה'תקנ"ב – רבי שלמה מקרלין, האדמו"ר השני בשושלת קרלין (נהרג מיריות קוזאקים) (נולד ב-ה'תצ"ח)
ה'תרל"ג – רבי דוד מורגנשטרן, מקוצק.
בנו של רבי מנחם מנדל מקוצק (נולד ב-ה'תקס"ט)
ה'תרנ"ו – רבי רפאל משה אלבז, דיין ורב העיר צפרו שבמרוקו.
ה'תש"ב – רבי נחמיה אלתר.
בנו של השפת אמת מגור וחמיו של הלב שמחה מגור (נולד ב-ה'תרל"ה)
ה'תשל"א – הרב רפאל קוק, רב העיר טבריה
ה'תשמ"ט – הרב לוי יצחק בנדר, ממנהיגי חסידות ברסלב (נולד ב-ה'תרנ"ז)
ה'תשפ"ה – הרב אברהם יצחק כלאב, אב"ד בבית הדין הרבני בירושלים (נולד בה'תרצ"ט).
כ"א בתמוז – כ"ג בתמוז
היום השישי של ספירת העומר
– על פי המסורת, קריעת ים סוף
ד'תקנ"ט – אחרי מחלתה הקשה, מופיעה אירינה, קיסרית האימפריה הביזנטית, במצעד ומכתירה עצמה בתואר בזילאוס
ה'מ"ג – עקב עלילות דם, נהרגו על קידוש השם 10 יהודים במיינץ ו-26 יהודים בבכרך שבגרמניה.
ה'ת"ץ – נחנך בניין בית הכנסת "שארית ישראל", הראשון בניו יורק
ה'תרס"ט – הוקם ארגון השומר
ה'תש"ם – שני אזרחים ישראלים נרצחים בפיגוע של החזית העממית לשחרור פלסטין בקיבוץ משגב עם
ה'תשס"ב – כוחות צה"ל נכנסים למחנה הפליטים ג'נין במסגרת מבצע חומת מגן
ה'תש"ה – דניאל כהן-בנדיט ("דני האדום"), מנהיג מרד הסטודנטים במאי 1968, וחבר הפרלמנט האירופי
ה'תשי"ט – מזי כהן, זמרת ומוזיקאית ישראלית
ה'תשכ"ז – יעל ארד, ג'ודוקא ישראלית
ה'תשל"א – רון דרמר, שגריר ישראל בארצות הברית, ושר לנושאים אסטרטגיים
ה'תשמ"ח – חנן בן ארי, זמר, מוזיקאי ויוצר ישראלי
ה'תק"ם – רבי יוסף חיים בן סאמון רב בפאס ובליבורנו, מחבר הספר "עדות ביהוסף"
ה'תקנ"ט – רבי דוד לייקס, מתלמידי הבעל שם טוב, ואב"ד באר
ה'תקס"ז – הרב דניאל מהורדנה, מחבר הפירוש "חמודי דניאל" על שולחן ערוך יורה דעה
ה'תרי"ח – מהריא"ז ענזיל, מחשובי רבני גליציה
ה'תרס"ד – אלעזר אטלס, סופר, ומו"ל כתב עת הכרם (נולד ב-ה'תרי"א)
ה'תרפ"ד – רבי ישכר בעריש אייכנשטיין האדמו"ר השישי בשושלת חסידות זידיטשוב ומחבר הספר "מלבוש לשבת ויום טוב"
ה'תרצ"ז – נתן בירנבוים, הוגה דעות יהודי אוסטרי, נחשב לטובע המונח "ציונות" ומזכיר תנועת אגודת ישראל (נולד ב-ה'תרכ"ד)
ה'תשכ"ט – הרב שמעון ישראל פוזן, רב בשופרון שבהונגריה ור"ם בישיבת סאטמר בוויליאמסבורג
ה'תשנ"ד – אהרן רמז, מפקדו השני של חיל האוויר הישראלי וחבר הכנסת (נולד ב-ה'תש"ח)
ה'תשע"ה – הרב חיים שאול גריינימן, תלמיד ואחיין החזון איש, מנהיג בולט בחוג חזון איש (נולד ב-ה'תרפ"ו)
ה'תשפ"ה – הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת "כסא רחמים".
כ' בניסן – כ"ב בניסן
בארץ ישראל – אסרו חג של פסח, המימונה, אלכאס ולנוואר ורומפלנאכט.
בחוץ לארץ – יום טוב שני של גלויות
שביעי של פסח לפי לוח השנה במגילות קומראן
היום השביעי (שבוע אחד שלם) של ספירת העומר
– על פי סדר עולם רבא, היום הראשון להקפות סביב חומות יריחו על ידי יהושע בן נון.
לאחר שבעה ימים בכ"ח בניסן, נפלו החומות
ה'קמ"ט – פרעות קשות ביהודי פראג.
ה'תרע"ח – העיתון "הארץ" נוסד בירושלים, בשם "חדשות מהארץ הקדושה"
ה'תש"ל – מכתב השמיניסטים נשלח לראש הממשלה, גולדה מאיר
ה'תשל"ד – מוקמת האוניברסיטה הפתוחה בישראל
ה'תשנ"ו – החל מבצע ענבי זעם בדרום לבנון
ה'תרנ"ט – זאב רכטר, אדריכל ישראלי (נפטר ב-ה'תשכ"א)
ה'תש"ו – יגאל שילון, איש טלוויזיה וקולנוע ישראלי (נפטר ב-ה'תשפ"ה)
ה'שפ"ב – הרב יצחק עוזיאל –מחכמי פאס שבמרוקו ומראשוני הרבנים בקהילה היהודית באמסטרדם
ה'תפ"ז – הרב יהודה רוזאניס – מחבר המשנה למלך על משנה תורה לרמב"ם (נולד ב-ה'תי"ז)
ה'תר"ח – רבי יצחק מוורקא מכונה האדמו"ר הזקן מוורקא (נולד ב-ה'תקל"ט)
ה'תרע"ז – אליעזר זמנהוף, ממציאה הפולני היהודי של השפה הבינלאומית אספרנטו (נולד ב-ה'תר"כ)
ה'תרע"ח – הרמן כהן, פילוסוף גרמני יהודי (נולד ב-ה'תר"ב)
התר"ץ – הרב כומס יאמין, מחכמי לוב בדורו ורבה הראשי של עמרוס, מדי שנה נהוג לערוך עבורו הילולה ביום זה.
כ"א בניסן – כ"ג בניסן
היום השלושים ושבעה של ספירת העומר (לפי הלוח העברי הקבוע)
לפי ה, זו הייתה השבת הראשונה ששמרו בני ישראל
ה'תש"א – הסירה ארי הים נעלמת מול חופי טריפולי בלבנון ובה כ"ג יורדי הסירה, יום זה הוכרז כיום מותם
ה'תש"ד – השואה – מתחיל גירוש יהודי הונגריה למחנות השמדה
ה'תש"ה – מלחמת העולם השנייה: כוחות גרמניה בהולנד ובדנמרק נכנעים
ה'תשכ"ז – הרבנות הראשית מכריזה על תענית ציבור, בשל תקופת ההמתנה והחרדה טרום מלחמת ששת הימים
ה'תשכ"ז – לוי אשכול מקים ממשלת ליכוד לאומי עם משה דיין כשר הביטחון
ה'תשל"ג – פרופסור אפרים קציר מושבע לנשיא המדינה
ה'תשל"ח – יצחק נבון מושבע כנשיא החמישי של מדינת ישראל
ה'תשמ"ג – חיים הרצוג מושבע לנשיאה השישי של מדינת ישראל
ה'תרכ"ח – מגנוס הירשפלד, רופא והומוסקסולוג גרמני יהודי (נפטר ב-ה'תרצ"ה)
ה'תר"ע – קלמן כהנא, ממנהיגי פועלי אגודת ישראל ומחותמי מגילת העצמאות (נפטר ב-ה'תשנ"א)
ה'תרפ"ב – שרה דורון, שרה וחברת הכנסת מטעם הליכוד (נפטרה בה'תשע"א)
ה'תשי"ד – חלי גולדנברג, שחקנית ישראלית
ה'תשי"ז – בנימין קלמנזון, ראש ישיבת עתניאל
ה'תשי"ח – יצחק וקנין, חבר הכנסת מטעם ש"ס
ה'תש"ך – גדי איזנקוט, הרמטכ"ל ה-21 של צה"ל
ה'תש"ן – עמליה דואק, עיתונאית ואשת רדיו ישראלית
ה'תש"ן – אלי קרן-אסף, שחקנית ישראלית
ה'תשס"ב – טיילור מלכוב, דוגמנית, זמרת ואושיית רשת ישראלית
ה'תצ"ג – רבי צבי הירש בן עזריאל רב פולני, מפרשני השולחן ערוך
ה'תרנ"ד – רבי מרדכי שרגא פרידמן מייסד חסידות הוסיאטין, בנו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין.
ה'תר"ץ – הרב שלמה אליעזר אלפנדרי (הסבא קדישא), חכם באשי בדמשק וצפת
ה'תשע"ד – אורי אליצור, פובליציסט, עיתונאי זוכה פרס סוקולוב ואיש ציבור ישראלי.
ה'תשע"ה – גדעון זינגר, שחקן תיאטרון וקולנוע, זמר שר בצ'יזבטרון וברבעיית מועדון התיאטרון.
כ"א באייר – כ"ג באייר
ה'תרס"ו – פרוץ פוגרום ביאליסטוק, שבו נרצחו כ-80 יהודים מהקהילה היהודית בביאליסטוק, בידי "המאות השחורות", חיילי צבא האימפריה הרוסית ושוטרים
ה'תרצ"ח – עלייה על הקרקע של קיבוץ אלונים
ה'תש"ך – הכור האטומי הראשון של מדינת ישראל מתחיל לפעול – המרכז למחקר גרעיני - שורק
ה'תש"ה – נחמה ריבלין, רעיית נשיא המדינה העשירי, ראובן ריבלין (נפטרה בה'תשע"ט)
ה'תש"ח – מיריק שניר, סופרת ומשוררת ילדים ישראלית
ה'תשט"ו – מאיר פרוש, חבר הכנסת מטעם יהדות התורה
ה'תשמ"ב – אביב אלוש, שחקן, מוזיקאי, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי
ה'תרנ"ג – הרב שלמה שפירא, מייסד חסידות מונקאטש (נולד ב-ה'תקצ"ב)
ה'תרצ"ג – הרב מנחם נחום פרידמן מאיצקאן – שטפנשט (נולד ב-ה'תר"ם)
ה'תרצ"ו – הרב נחום אש, רב בצ'נסטוחובה שבפולין (נולד ב-ה'תרכ"ד)
ה'תרצ"ז – הרב דוד מנחם מאניש באב"ד, רב בטרנופול שבגליציה ומחבר ספר התשובות חבצלת השרון (נולד ב-ה'תרכ"ה)
ה'תש"ד – הרב שמעון סופר (ערלוי), ממנהיגי יהדות הונגריה (נולד כ"ח באייר ה'תר"י)
ה'תש"ד – רבי משה סופר, דיין באגר (ערלוי) שבהונגריה, ומחבר שו"ת "יד סופר", דור רביעי לחת"ם סופר (נולד כ"ה באייר ה'תרמ"ה)
ה'תש"ח – הרב יוסף שאול אלישר מירושלים, מחבר, ויוסף שאול
ה'תשט"ו – ישעיהו פרס חוקר ארץ ישראל (נולד ב-ה'תרל"ד)
כ' בסיוון – כ"ב בסיוון
– על פי , סוף שלושים הימים של חטא המתאווים, בו אכלו בני ישראל במדבר את השליו כמסופר ב.
באותו היום אירע מעשה צרעת מרים: מרים הנביאה סיפרה לשון הרע על אחיה משה, ולקתה בנגע הצרעת.
ה'תשכ"ד – הקמת אש"ף, חזית המאגדת מספר ארגוני טרור פלסטיניים למאבק במדינת ישראל.
ה'תשמ"ב – מלחמת לבנון הראשונה: כוחות צה"ל מגיעים לביירות.
ה'תשמ"ה – אסון הבונים: 22 הרוגים בהתנגשות בין רכבת לאוטובוס ליד קיבוץ הבונים.
ה'תשנ"ב – הבחירות לכנסת השלוש עשרה, בהן זכתה מפלגת העבודה בראשות יצחק רבין.
ה'תשפ"א – הבחירות לנשיאות ישראל 2021, בהן זכה יצחק הרצוג.
ה'תקפ"ט – רבי מנחם נחום טברסקי, האדמו"ר השני בשושלת טריסק.
ה'תקצ"ט – רבי אברהם בנימין קלוגר, רב בגליציה, בנו של רבי שלמה קלוגר (נפטר בכ"ט בחשוון ה'תרע"ו)
ה'תרע"ג – מיכאל חזני, חבר הכנסת ושר הסעד, ממנהיגי המפד"ל.
ה'תרצ"ז – הרב ישראל מאיר לאו, רבה הראשי של תל אביב-יפו והרב הראשי לישראל לשעבר, יו"ר מועצת יד ושם וחתן פרס ישראל.
ה'תקצ"א – רבי דוד דייטש, אב"ד בפראונקירכן, ורבן של סרדהלי ונובומסטא שבהונגריה ומגדולי תלמידי הרב יחזקאל לנדא ("נודע ביהודה").
ה'תרמ"ה – רבי מרדכי יונה רוזנפלד (נולד בי"א בחשוון ה'תקנ"ח).
ה'תרמ"ו – רבי משה מיינץ, דיין בקהילת פרנקפורט.
ה'תשי"ז – רבי חיים דב הלפרין מווסלוי, האדמו"ר השני בשושלת וסלוי.
ה'תשל"ג – רבי איתמר רוזנבוים מנדבורנא, האדמו"ר הרביעי בשושלת נדבורנא.
ה'תשס"ד – רבי ישראל מרדכי טברסקי, האדמו"ר החמישי בשושלת רחמסטריבקה.
ה'תשס"ד – רבי יצחק שלמה אונגר, פוסק הלכה הונגרי, רב קהילת חוג חת"ם סופר בבני ברק וראש ישיבת מחנה אברהם.
(נולד בי"ז באדר א' ה'תרפ"א)
כ"א בסיוון – כ"ג בסיוון
ה'נ"ח – פרעות רינדפלייש מגיעות לנירנברג, ומרבית הקהילה היהודית נהרגה על קידוש השם
ה'תש"א – השואה: רצח כ-3,200 יהודי רוקישקיס שבליטא.
ה'תש"ב – יאנוש קורצ'אק, סטפניה וילצ'ינסקה ותלמידיהם נשלחים למחנה ההשמדה טרבלינקה
ה'תש"ב – מתחילה האקציה הגדולה בעיר טורקה.
ה'תש"ט – ארונו של בנימין זאב הרצל מובא לקבורה בירושלים, על ההר אשר ישא מאז את שמו – הר הרצל
ה'תשי"ב – הוצאו להורג 13 מחברי הוועד היהודי האנטי-פשיסטי
ה'תשס"ב – מטען חבלה מתפוצץ בקפיטריית פרנק סינטרה בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים בירושלים.
ה'תשס"ג – מחבל פלסטיני מתאבד מבצע את הפיגוע בקו 2 בירושלים בו נהרגו 24 אנשים בהם שבעה ילדים
ה'תרצ"ד – דרורה חבקין, זמרת, מלחינה, פזמונאית ומעבדת מוזיקלית ישראלית (נפטרה ב-ה'תשנ"ה)
ה'תשט"ז – לב לבייב, איש עסקים ישראלי
ה'תשל"ו – רותם אבוהב, שחקנית וקומיקאית ישראלית
ה'נ"ח – רבי מרדכי בן הלל (מחבר ספר המרדכי), מחשובי הפוסקים באשכנז בדור שאחרי בעלי התוספות.
נרצח עם אשתו זלדה (בתו של רבי יחיאל מפריז), חמשת ילדיו ושאר משפחתו יחד עם קהילת נירנברג בפרעות רינדפלייש
ה'שע"ז – רבי משה קזיס, מרבני יהדות מנטובה, ראש ישיבה ופרשן התלמוד.
ה'תכ"א – רבי יחיא בשירי, מחכמי יהדות תימן, פרשן ומעתיק.
ה'תקל"א – רבי רפאל מיוחס, הראשון לציון, מחכמי ירושלים ושד"ר, מחבר "מזבח אדמה".
ה'תקל"ג – רבי מאיר (הגדול) מפרמישלאן, תלמיד חבר של הבעל שם טוב, ומראשוני תנועת החסידות, האדמו"ר הראשון בחסידות פרמישלאן.
ה'תקל"ו – רבי יוסף שטיינהארט, מרא דאתרא וראש ישיבה באלזס ובפיורדא, ופוסק הלכה משפיע בתקופת האחרונים.
ה'תש"ב – המחנך והרופא יאנוש קורצ'אק נרצח עם חניכיו בטרבלינקה (נולד בה'תרל"ח)
ה'תשכ"ט – תאודור אדורנו, פילוסוף, סוציולוג ומוזיקולוג גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-ה'תרס"ג)
ה'תשל"ו – דוד כהן, "האבא" של הנוער העובד
ה'תשמ"ז – שייקה אופיר, שחקן, פנטומימאי וקומיקאי ישראלי (נולד ב-ה'תר"ץ)
ה'תשס"ז – הברון אלי דה רוטשילד, נצר למשפחת הבנקאים היהודית הידועה
ה'קנ"א – טבח ביהודי פלמה דה מיורקה
ה'תשנ"ז – התנקשות כושלת של "המוסד" בבכיר החמאס, חאלד משעל, בירדן
ה'תשס"א – פיגועי 11 בספטמבר: טרוריסטים חוטפים ארבעה מטוסי נוסעים.
בפיגועים נהרגים כ-3,000 בני אדם
ה'תשס"ז – בפעולה של חיל האוויר הישראלי הותקף כור גרעיני בעומק סוריה שהיה בשלבי בנייה
ה'תשפ"ג – רעידת האדמה במרוקו
ה'תרצ"א – אמנון רובינשטיין, פוליטיקאי ישראלי ומקימה של מפלגת שינוי
התשכ"ו – דני הירשברג, מזכ"ל בני עקיבא
ה'תשל"ה – טל מוסרי, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי
ה'תשל"ה – עמיר בניון, מלחין וזמר מזרחי
ה'תשל"ו – גורי אלפי, שחקן וקומיקאי ישראלי
ה'תשל"ז – הדר לוי, שחקנית וקומיקאית ישראלית.
ה'תשל"ז – עמוס תמם, שחקן ישראלי
ה'תשמ"ו – נועה רוזין, מגישת טלוויזיה
ה'תקפ"ו – רבי אורי מסטרליסק שכונה 'השרף'
ה'תקצ"ט – הרב רחמים אריה אברהם ארייאש רב באזמיר ובעל ספר שפתי רננות.
ה'תרצ"ג – הרב מאיר שלמה ינובסקי, רב העיר ניקולייב וסבו של הרב מנחם מנדל שניאורסון.
ה'תש"ב – נרצח בשואה רבי יצחק מנחם מאלכסנדר, מכונה העקידת יצחק על שם ספרו.
ה'תשנ"ה – הרב מאיר יהודה גץ, רב הכותל המערבי והמקומות הקדושים (נולד ה'תרפ"ד)
כ"ב באלול – כ"ד באלול
בכ"ג בתשרי מתחילה תקופת "אחרי החגים", הבאה לאחר סדרת החגים הארוכה של חודש תשרי.
פרשת הבר מצווה של ילד שנולד בכ"ג תשרי היא תמיד פרשת בראשית.
שמחת תורה בחו"ל שבה מקיימים יום טוב שני של גלויות
אסרו חג סוכות בארץ ישראל
שמיני עצרת לפי לוח השנה במגילות קומראן
ג'תתכ"ח – גמלא העתיקה נכבשת בידי הרומאים.
ה'תרצ"ט – נוסד בית הספר הימי בחיפה, חלוץ בתי הספר הימיים בארץ ישראל
ה'תש"ו – נחנך תיאטרון הבימה
ה'תשל"ז – מתחילים הלימודים באוניברסיטה הפתוחה בישראל
ה'תש"ן – נחתם הסכם טאיף שסיים את מלחמת האזרחים בלבנון
ה'תשס"ה – פיגוע תופת בסיני: מכונית תופת התפוצצה במלון הילטון טאבה, שקרס חלקית ושתי מכוניות התפוצצו לאחר מכן בראס א-שטן
ה'תשס"ו – חמישה הרוגים בפיגוע התאבדות שבוצע על ידי ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בשוק מקומי בחדרה
ה'תקי"ז – נולד יצחק אייכל, עיתונאי עברי גרמני, מאבות תנועת ההשכלה היהודית.
ה'תר"ד – יחיאל מיכל פינס, הוגה דעות ציוני, מאבות הציונות הדתית, איש חיבת ציון.
ה'תש"ה – הרב חיים שלום דייטש, משפיע חב"די, ראש כולל אברכים בבית הכנסת צמח צדק ומשפיע של קהילת מעייני ישראל.
ה'תש"ו – אהוד אולמרט, ראש הממשלה ה-12 של מדינת ישראל.
ה'תש"י – צבי הנדל, חבר כנסת, סגן שר מטעם מפלגת תקומה.
– רבנו חנוך בן רבנו משה מקורדובה (מארבעת השבויים)
ה'תר"ע – נפתלי הרץ אימבר, מחבר "התקווה" ההמנון הלאומי של ישראל
ה'תרע"ח – שרה אהרנסון נפטרה לאחר 3 ימים של ייסורים מניסיון התאבדותה לאחר שהטורקים גילו את מרכז מחתרת ניל"י בזכרון יעקב (נולדה ה'תר"ן)
ה'תשל"ב – הרב דוד יונגרייז, ראב"ד העדה החרדית בירושלים.
ה'תשל"ה – אוסקר שינדלר, תעשיין, חסיד אומות העולם (נולד ה'תרס"ח)
ה'תש"פ – הרב ניסים קרליץ, מגדולי פוסקי היהדות החרדית.
כ"ב בתשרי – כ"ד בתשרי
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג חשוון היא פרשת תולדות, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת חיי שרה אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת.
יום טוב במגילת תענית על הרס הסורג שבנו היוונים בבית המקדש בימי גזירות אנטיוכוס, כחלק מטיהור המקדש במרד החשמונאים
ה'תש"ג – הקרב באל-עלמיין מסתיים בניצחון של הצבא הבריטי על הוורמאכט
ה'תשכ"ב – דוד בן-גוריון מציג את ממשלתו השמינית (העשירית במנין הממשלות) בפני הכנסת
ה'תשס"ו – מעבר רפיח עובר לאחריות הרשות הפלסטינית בעקבות תוכנית ההתנתקות
ה'תרי"א – ישראל דב פרומקין, מחלוצי העיתונות העברית בארץ ישראל (נפטר ב-ה'תרע"ד)
ה'תר"ע – עזריאל קרליבך, עורכו הראשון של העיתון ידיעות אחרונות ושל מעריב (נפטר ב-ה'תשט"ז)
ה'תשל"ו – קובי פרץ, זמר ישראלי
ה'תשל"ז – עידו רוזנבלום, שחקן, עיתונאי ובמאי ישראלי.
ה'תש"מ – יעקב שמעוני המכונה "סאבלימינל", זמר היפ-הופ ישראלי
ה'תקנ"ה – ר' שאול ברלין, רב בפרנקפורט דאודר ומשכיל בסתר, מו"ל שו"ת בשמים ראש שיוחס על ידיו לרא"ש אך כנראה זויף על ידו.
ה'ש"ל – דונה גרציה נשיא, אשת עסקים, נדבנית ומדינאית מפורסמת.
ה'תקפ"א – רבי רפאל יוסף חזן, הראשון לציון ומחבר הספר "חקרי לב" (נולד ב-ה'תק"א)
ה'תרס"ה – רבי אברהם חיים הורוביץ, האדמו"ר השלישי בשושלת לינסק (נולד ב-ה'תק"צ)
ה'תרע"ב – רבי יהוסף רוטנברג, מייסד חסידות קוסון (נולד ב-ה'תרי"ג)
ה'תר"צ – הרב משה מידנר-מישקין, מנהל רוחני בישיבת תורת חסד-סלונים בברנוביץ' (נולד ב-ה'תר"כ)
ה'תשס"ז – הרב צבי מרקוביץ, רב ואב בית דין ברמת גן, ראש ישיבת קרלין סטולין בירושלים וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה
ה'תשע"ה – הרב יעקב כ"ץ, ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל בכפר חב"ד (נולד ב-ה'תרצ"א)
כ"ב בחשוון – כ"ד בחשוון
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג כסלו היא פרשת מקץ, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת וישב אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שלישי, שני או שבת.
ה'ק"י – אנטישמיות בימי המוות השחור: בנירנברג נערכו פרעות בקהילה היהודית.
כ-600 יהודים נרצחו, והיתר גורשו מן העיר.
ה'תשס"ג – 13 איש בהם 3 ישראלים נהרגים בפיגוע במלון במומבסה.
במקביל, מנסים מחבלים של ארגון אל-קאעידה ליירט מטוס של ארקיע שהמריא מנמל התעופה של העיר בדרכו לתל אביב.
ה'תרפ"ג – איסר לובוצקי, מפעילי המחתרת של גטו וילנה, פרטיזן, לוחם ומפקד באצ"ל, היועץ המשפטי הראשון של הליכוד (נפטר ה'תשס"ט).
ה'תרצ"א – נתן זך, משורר ופזמונאי ישראלי.
ה'תשל"א – דב אלבוים, סופר, עורך, עיתונאי, מנחה טלוויזיה ומרצה לפילוסופיה יהודית.
ה'תקצ"ה – דוד פרידלנדר, מאנשי תנועת ההשכלה היהודית, ממבשרי היהדות הרפורמית וממנהיגי הקהילה היהודית בברלין (נולד ב-1750).
ה'תרצ"ט – הרב אריה לייב הכהן פופקא, בנו הבכור ויד ימינו של החפץ חיים.
ה'תש"ג – רבי אלימלך לאווי (הראשון) מחסידות טאש (נולד ב-ה'תרכ"ה).
ה'תשע"ד – ברכה קאפח, אשת חסד, יזמית, פעילה חברתית ואשת הרב יוסף קאפח.
כ"ב בכסלו – כ"ד בכסלו
פורים אשריף ליהדות טריפולי, לזכר ההצלה בשנת ה'תס"ה
ה'תס"ה – הצבא התוניסאי בפיקוד אבראהים אשריף, שביקש לכבוש את טריפולי ולטבוח בכל תושביה, הובס ושב לתוניסיה.
ה'תשכ"א – הספינה "אגוז" טבעה בהפלגתה ה-13 כשעל סיפונה 44 עולים שיצאו בחשאי ממרוקו לישראל
ה'תשל"ג – מחבלים מארגון ספטמבר השחור משתלטים על שגרירות ישראל בבנגקוק
ה'תשל"ט – נהרג עלי חסן סלאמה בידי המוסד
ה'תשס"ג – 4 הרוגים בהתקפת מחבלים על ישיבת עתניאל
ה'תרע"ג – צבי צימרמן (בונה), חבר הכנסת ושגריר ישראל בניו זילנד (נפטר ב-ה'תשס"ו)
ה'תרצ"ח – הרב אליעזר ברלנד, מנהיג אחד הפלגים המרכזיים בחסידות ברסלב, מייסד ישיבת שובו בנים
ה'תשי"ד – גלי עטרי, זמרת
ה'תשט"ז – הרב רפי פרץ, יו"ר הבית היהודי והרב הצבאי הראשי לשעבר
ה'תשמ"ה – מאיר אלפסי, צלם עיתונות ישראלי
ה'ק"כ – רבי וידאל די טולוזא מחכמי הראשונים בספרד, מחבר המגיד משנה על הרמב"ם.
ה'תרנ"ט – רבי אברהם פלאג'י, ראב"ד איזמיר ומחבר ספרים.
ה'תשס"ז – הרב משה אשכנזי רב קהילת חב"ד בתל אביב, ואביו של הרב מרדכי שמואל אשכנזי.
ה'תשע"ה – הרב מרדכי שמואל אשכנזי, רב היישוב כפר חב"ד.
ה'תשע"ט – הרב אלעזר מרדכי קניג, רב קהילת ברסלב בצפת.
ה'תש"ף – הרב פסח אליהו פאלק, מחנך ופוסק הלכה חרדי-בריטי.
מחבר הספר "עוז והדר לבושה".
ה'תשפ"ב – חיים ולדר, סופר חרדי.
כ"ב בטבת – כ"ד בטבת
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ג שבט היא, ברוב השנים, פרשת משפטים.
אבל אם בר המצוה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא או זחג) פרשת בר המצוה היא פרשת יתרו.
"צום הרעש" – בארץ ישראל בימי הגאונים נהגו תענית ציבור ביום זה, לזכר רעש שביעי.
לפי מגילת תענית בתרא, זהו התאריך בו אחד עשר השבטים יצאו למלחמה כנגד שבט בנימין לאחר פרשת פילגש בגבעה ()
ד'תק"ח – "רעש השביעית" בארץ-ישראל שהחריב את בית שאן, טבריה, רמלה וחלקים מירושלים.
ה'תרמ"ב – לאחר שהתנועה הפוליטית הראשונה של היהדות האורתודוקסית, "תנועת מחזיקי הדת", זוכה להכרה רשמית, מתאספים כ-200 רבנים בלבוב לקביעת תקנות התנועה בראשות רבי יהושע רוקח האדמו"ר השני מבעלזא.
ה'תרמ"ו – קרל בנץ רושם פטנט על המכונית
ה'תרע"ו – לואי ברנדייס הוא היהודי הראשון המתמנה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית
ה'תקפ"ג – רבי צדוק הכהן מלובלין בן רבי יעקב, מחבר ספר צדקת הצדיק, רסיסי לילה, ועוד 20 חיבורים
ה'תרצ"ו – מישאל חשין, שופט בית המשפט העליון
ה'תרצ"ז – יעקב צור, שר וחבר הכנסת מטעם המערך
ה'תרצ"ט – יעל דיין, חברת הכנסת מטעם העבודה וסגנית ראש עיריית תל אביב-יפו
ה'תשט"ז – ויצמן שירי, חבר הכנסת מטעם העבודה
ה'תשכ"ט – חגי לובר, שחקן ומחזאי ישראלי
ה'תשמ"ו – אביהו שבת, זמר ומלחין ישראלי.
ה'תקע"א – יהודה ליב בן-זאב, בלשן עברי (נולד ב-ה'תקכ"ד)
ה'תרנ"ד – רבי יהושע רוקח מבעלזא מייסד "תנועת מחזיקי הדת" (נולד ה'תקפ"ג)
ה'תרצ"ד – הרב משה קליערס, רבה של טבריה.
ה'תרצ"ז – הרב אהרן הימן רב בלונדון ומחבר (נולד כ"ח בסיון ה'תרכ"ג)
ה'תשנ"א – עמוס ירקוני, בדואי ישראלי, מלוחמי צה"ל
ה'תשע"ד – שולמית אלוני, חברת הכנסת ושרה בממשלות ישראל.
כלת פרס ישראל לשנת תש"ס על תרומה מיוחדת למדינה ולחברה.
ה'תשפ"ד – הרב ברוך ויסבקר, ראש ישיבת בית מתתיהו בבני ברק וחבר מועצת גדולי התורה (נולד ב-ה'תש"א)
כ"ב בשבט – כ"ד בשבט
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת.
על פי הלוח העברי הקבוע, עבור ילד שנולד באדר א' ובר המצוה היא בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה היא לרוב פרשת ויקהל, אך היא פרשת פקודי אם בר המצווה בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג).
אם בר המצווה חלה בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא, ברוב השנים, פרשת ויקהל-פקודי.
אבל אם בר המצוה חלה בשנה פשוטה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השא), פרשת בר המצוה היא פרשת פקודי.
אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה ביום חמישי פרשת בר המצווה היא פרשת תזריע.
הוקם המשכן על ידי משה רבנו במדבר והחלו שבעת ימי המילואים
ד'תרפ"ב (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
ה'ת"ז (אדר א') – בקראקא נדפס לראשונה הספר שפתי כהן על שולחן ערוך יורה דעה מאת רבי שבתי הכהן.
ה'תרע"ח – ייסוד מפלגת הפועלים הגרמנית, שממנה תצמח מאוחר יותר המפלגה הנאצית
ה'תש"ב – תענית ציבור ביהדות סלובקיה בשל התחלת הגיורשים למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי סלובקיה
ה'תש"ח (אדר ב') – החל מבצע נחשון, הנחשב לנקודת מפנה במלחמת העצמאות
ה'תשי"ט (אדר ב') – ליל הברווזים – תרגיל לגיוס מילואים מושמע ברדיו במפתיע וגורם למתיחות רבה בין ישראל ושכנותיה
ה'תשל"ה – הפיגוע במלון סבוי בתל אביב
ה'תשל"ט – הכנסת מאשרת את הסכם השלום בין ישראל למצרים
ה'תשפ"ב (אדר א') – תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה
ה'תקפ"ט (אדר א') – לוי שטראוס, ממציא מכנסי הג'ינס (נפטר ה'תרס"ב)
ה'תרצ"ח (אדר ב') – הרב יצחק חיים פרץ, פוליטיקאי ישראלי ורבה הראשי של רעננה
ה'תש"ד – אמנון ליפקין-שחק, רמטכ"ל שר וחבר כנסת לשעבר (נפטר בה'תשע"ג)
ה'תשי"ד (אדר א') – יולי תמיר, שרה וחברת הכנסת מטעם העבודה
ה'תרכ"ו – רבי יצחק מאיר אלתר, האדמו"ר הראשון של חסידות גור (נולד ב-ה'תקנ"ט) מכונה החידושי הרי"ם על שם ספרו
ה'תרנ"א (אדר ב') – רבי יעקב רקח, רב בטריפולי, מחבר ספר שלחן לחם הפנים (נולד ב-ה'תק"ס)
ה'תרס"ה (אדר ב') – רבי יצחק יעקב רבינוביץ, בעל דברי בינה, האדמו"ר הראשון של חסידות ביאלא (נולד ב-ה'תר"ז)
ה'תרפ"א – רבי רפאל שפירא, רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין
ה'תשכ"ה (אדר א') – אליה שמואל הרטום, מנהל בית המדרש לרבנים ברומא ומחבר "תנ"ך קאסוטו" (נולד ב-ה'תרמ"ז)
ה'תשל"ג (אדר א') – רבי יהודה משה דנציגר האדמו"ר החמישי בשושלת אלכסנדר מכונה האמונת משה על שם ספרו
ה'תשל"ד – לואי קאהן, אדריכל יהודי ממוצא אמריקאי (נולד ב-ה'תרס"א)
ה'תשס"ז – הרב ישראל גרוסמן, ראש ישיבת פינסק קרלין (נולד ב-ה'תרפ"ג)
ה'תשע"ג – הרב מנחם פרומן, רב ההתנחלות תקוע, פעיל שלום ומשורר (נולד ב-ה'תש"ה)
התשע"ד (אדר א') – מנשה הראל, פרופסור לגאוגרפיה וחתן פרס ישראל לחקר ידע ארץ ישראל (נולד ב-ה'תרע"ז)
כ"ב באדר – כ"ד באדר
ד'תתנ"ט – כיבוש העיר ירושלים על ידי הצלבנים במסגרת מסע הצלב הראשון, וטבח בתושבים היהודים והמוסלמים בעיר
ה'תרי"ז – שוחרר ממאסר בצ'רנוביץ, רבי אברהם יעקב מסדיגורה, 'האדמו"ר הזקן' מסדיגורה.
יום זה מצוין כ"חג הגאולה" בחצרות בויאן וסדיגורה.
ה'תש"ו – פיצוץ מלון המלך דוד בירושלים על ידי האצ"ל
ה'תש"ז – אוניית המעפילים אקסודוס יצאה לדרכה