tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
העיר הייתה ממוקמת כך שתוקפים מן המזרח, מכיוון מצרים לקירנאיקה, היו יכולים לעבור דרכה ישירות לבנגאזי ולחתוך את קווי האספקה לאורך החוף, לאזור דרנה, כאשר מדרום הם מוגנים על ידי הצוקים.
לבסוף, במרחק של כ-24 קילומטרים דרומית לעיר שכן שדה התעופה הגדול ביותר במזרח לוב.
במהלך המלחמה העצימו הבריטים את חשיבות העיר כשהניחו פסי רכבת בינה ובין אל עלמיין.
הקו שנוצר היה משמעותי הן בשל שימושו להעברת אספקה והן בשל משמעותו המורלית.
האיטלקים, שהחזיקו בטוברוק בתחילת המלחמה, פלשו למצרים בנובמבר 1940. כוחות בריטים הדפו את הפולשים במבצע מצפן שהחל בתחילת דצמבר, והעיר טוברוק נכבשה על ידם ב-22 בינואר 1941.
לאחר שהאיטלקים הבינו את ההשלכות האסטרטגיות של כישלון מתקפתם, הם קראו לסיוע גרמני.
גרמניה שלחה יחידה צבאית שזכתה לכינוי קורפוס אפריקה בפיקודו של ארווין רומל.
רומל הצליח להדוף את הבריטים מערבה, ושם את העיר במצור.
המצור נמשך 240 יום, מ-10 באפריל 1941 ועד לרגע שבו הוסר במבצע צלבן, בסוף נובמבר 1941. במאי 1942 שב רומל ותקף, והפעם הצליח לכבוש את טוברוק שנפלה לידיו ב-21 ביוני 1942. מדינות הציר המשיכו להחזיק בעיר עד ה-11 בנובמבר 1942 כאשר בעלות הברית התקדמו מערבה לאחר קרב אל עלמיין השני.
העיר נותרה בשליטת בעלות הברית עד לסוף המלחמה.
בכלכלה, טובין הם כל סחורה או שירות שעשויים להניב עלייה בתועלת במישרין או בעקיפין.
טובין שאינם נגישים לשימוש הצרכנים במישרין (תשתיות לדוגמה) נחשבים טובין מעצם היותם מקור הכנסה או מהתועלת הנובעת מערך מכירתם החוזרת.
אף על פי כן, במקרו-כלכלה ובחשבונאות טובין נבדלים משירותים.
בתחומים אלה מצומצמת הגדרת הטובין למוצרים פיזיים ("ממשיים") שניתן להעבירם ללקוחות תוך העברת הבעלות עליהם ממוכרים לצרכנים.
סחורה היא מונח כללי יותר מטובין, המשמר את ההבחנה בין טובין לסחורה.
במיקרו-כלכלה נהוג להתייחס למושג הטובין במובנו הכוללני יותר.
למעשה אין משקל רב לדיכוטומיה בין טובין לשירותים.
תאורטיקנים רבים מציגים רצף בין טובין לשירותים.
בקצהו האחד ממוקמות הסחורה "המוחלטת", ובאחר - השירות "המוחלט".
ברצף זה מרבית המוצרים נמצאים בין שני הקצוות הללו ולא בהם.
לדוגמה, מסעדה מספקת טובין פיזיים (אוכל מוכן) ובה בעת גם שירותים שונים - אווירה, סדר, ניקיון השולחן וכיוצא באלה.
זאת ועוד, אף על פי ששירותים ציבוריים רבים מספקים טובין פיזיים (למשל, מים), נהוג להתייחס אליהם כאל "שירותים".
מוצרים מסווגים לפי בלעדיות ותחרותיות
ניתן לסווג סחורות על סמך מידת ההדרה והיריבות שלהם (תחרותיות).
בהתחשב בכך שניתן למדוד אי-הכללה על רצף, חלק מהסחורות לא יוכלו להיכלל באחת מארבע הקטגוריות הנפוצות בשימוש.
ישנם ארבעה סוגים של סחורות המבוססים על מאפייני התחרות בצריכה ובהחרגה: מוצרים ציבוריים, מוצרים פרטיים, משאבים נפוצים ומוצרי מועדון.
ארבעת הסוגים הללו בתוספת דוגמאות מופיעים בטבלה המצורפת.
ניתן להחריגלא ניתן להחריגתחרותיטובין פרטיים
למשל, אוכל, ביגוד, מקומות חניהמשאבי מאגר משותפים
למשל, דגים, עצים, תחבורה ציבורית חינםלא תחרותימוצרי מועדון
למשל, בתי קולנוע, פארקים פרטייםטובין ציבוריים
למשל, טלוויזיה ציבורית, אוויר, הגנה לאומית
טובין שהם גם לא מתחרים וגם לא ניתנים להחרגה נקראים טובין ציבוריים.
במקרים רבים, משאבים מתחדשים, כגון קרקע, הם מצרכים נפוצים אך חלקם מוכלים במוצרים ציבוריים.
מוצרים ציבוריים אינם בלעדיים ואינם תחרותיים, כלומר לא ניתן לעצור אנשים מלהשתמש בהם וכל אחד יכול לצרוך את הטוב הזה מבלי להפריע ליכולתם של אחרים לצרוך אותם.
דוגמאות בנוסף לאלו שבטבלה הן פארקים לאומיים, או מופעי זיקוקים.
מקובל בדרך כלל על ידי כלכלנים מהמיינסטרים שמנגנון השוק יספק פחות טובין ציבוריים, ולכן יש לייצר את הסחורות הללו באמצעים אחרים, כולל אספקה ממשלתית.
מוצרים ציבוריים יכולים גם לסבול מבעיית ה-Free-Rider.
החוקרים עסקו בהבדלים בין מוצרים ציבוריים למוצרי מועדון.
מוצרים פרטיים הם מוצרים שניתנים להחרגה, המונעים מצרכנים אחרים לצרוך אותם.
מוצרים פרטיים הם גם תחרותיים מכיוון שמוצר אחד בבעלות פרטית אינו יכול לשמש מישהו אחר.
כלומר, צריכת סחורות מסוימות תמנע מצרכן אחר את היכולת לצרוך את הסחורה.
מוצרים פרטיים הם סוג הסחורה הנפוץ ביותר.
הם כוללים את מה שאתה צריך להשיג מהחנות.
למשל אוכל, ביגוד, מכוניות, מקומות חניה וכו'.
אדם שצורך תפוח מונע מאדם אחר לצרוך את אותו תפוח.
ניתן להחריג אותו מכיוון שהצריכה מוצעת רק למי שמוכן לשלם את המחיר.
החוקרים Davis & Whinston עסקו בהבדלים בין מוצרים פרטיים למוצרים משותפים.
משאבי מאגר משותפים מתחרים בצריכה ואינם ניתנים להכללה.
דוגמה לכך היא של דיג, הדג דגים ממאגר משאבים משותף של דגים.
דגים שנתפסו על ידי קבוצה אחת של דייגים אינם נגישים עוד לקבוצה אחרת, ובכך הם מתחרים.
עם זאת, לעיתים קרובות, בשל היעדר זכויות קניין מוגדרות היטב, קשה להגביל את הגישה לדיגים שעלולים לדוג יתר על המידה.
החוקרים סל וסון (Sell and Son) השוו בין מוצרים פרטיים למוצרים משותפים.
מוצרי מועדון אינם ניתנים להכללה אך אינם מתחרים בצריכה.
כלומר, לא כל אחד יכול להשתמש בטוב, אבל כאשר אדם אחד טוען להשתמש בו, הם לא מפחיתים את הכמות או את היכולת של אחרים לצרוך את הטוב.
על ידי הצטרפות למועדון או ארגון ספציפי נוכל להשיג מוצרי מועדון; כתוצאה מכך, חלק מהאנשים אינם נכללים מכיוון שהם אינם חברים.
דוגמאות בנוסף לאלו שבמטריקס הן טלוויזיה בכבלים, מגרשי גולף וכל סחורה המסופקת לחברי המועדון.
לספק שירותי טלוויזיה גדול כבר תהיה תשתית שתאפשר הוספת לקוחות חדשים מבלי לפגוע ביכולות הצפייה של הלקוחות הקיימים.
המשמעות היא גם שהעלות השולית תהיה קרובה לאפס, מה שעונה על הקריטריונים לכך שמוצר ייחשב כבלתי מתחרה.
עם זאת, גישה לשירותי טלוויזיה בכבלים זמינה רק לצרכנים המוכנים לשלם את המחיר, מה שממחיש את ההיבט של אי-הכללה.
החוקרים אדמס ומקורמיק (Adams & McCormick) הציגו מוצרים ציבוריים ומוצרי מועדון כרצף.
כלכלנים קובעים את הקטגוריות הללו עבור מוצרים אלה והשפעתם על הצרכנים.
הממשלה אחראית בדרך כלל למוצרים ציבוריים ולמוצרים משותפים, ומפעלים אחראים בדרך כלל לייצור של מוצרים פרטיים ומוצרי מועדון.
אבל הדפוס הזה לא מתאים לכל הסחורה שכן הם יכולים להתערבב.
תוכנית הרדיו "טובים השניים" הייתה שעשועון רדיו ששודר ב"קול ישראל" במשך שנים אחדות, החל מאוקטובר 1963, בעריכתם של מרדכי פרימן ודרורה בן אב"י ובהנחייתו של פרימן.
בכל תוכנית התמודדו שני מתמודדים בתחום ידע מסוים שלו הוקדשה התוכנית, מתוך שלל תחומי ידע, כגון תנ"ך, גאוגרפיה, ספרות ויהדות.
שני המתמודדים בכל תוכנית, שנדרשו להפגין במהלכה בקיאות רבה, נבחרו לאחר מיון מוקדם, שאליו ניגשו עשרות מאזינים.
הנושא המדויק, כגון מיתולוגיה יוונית או תולדות התיאטרון העברי, נמסר למתמודדים מראש, כדי לאפשר להם להתכונן לתוכנית.
לזוכה בתחרות ניתן פרס כספי.
התוכנית הראשונה עסקה בתנ"ך, ומחבר השאלות לה היה יצחק שלו.
כל תוכנית שודרה במשך שעה.
הצלחת התוכנית הובילה לשידור תוכנית מקבילה בקול ישראל בערבית.
טוביקו (ביפנית: とびこ) הוא מאכל עשוי מביצי דגים מעופפים.
ביצים אלה משמשות כמרכיב או כעיטור לסוגים שונים של סושי.
בעיקר נהוג לעטר קליפורניה רול בביצים אלה.
ביצי הדגים קטנות (קוטרן נע בין 0.5–0.8 מילימטרים) והן קטנות יותר מגודל ביצי דג סלמון.
צבע הטוביקו אדום-כתום, אולם לרוב נצבעות הביצים בצבע ירוק באמצעות שימוש בוואסאבי, בצהוב באמצעות שימוש ביוזו, או בשחור באמצעות שימוש בדיו של דיונון.
טובין בל הוא שחקן אמריקאי, ידוע כמי ששיחק בסדרת סרטי "המסור" את דמותו של ג'ון קרמר.
נולד בקווינס שבניו יורק לאם אנגלייה ולאב אירי, וגדל במסצ'וסטס.
למד באוניברסיטה מדעי הרוח ועיתונאות, מתוך כוונה להיות סופר.
יש לו אף תואר שני במדעי הסביבה.
מפגש עם השחקנית ג'סיקה טנדי באוניברסיטת בוסטון הניע אותו ללמוד משחק.
למד משחק אצל לי סטרסברג ואלן בורסטין.
שיחק תפקידי רקע בכלמעלה מ-30 סרטים בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. חלקם אף של הבמאים הידועים וודי אלן ומרטין סקורסזה.
בשנת 1982 גילם עיתונאי בסרט "פסק דין".
בל טען כי הצפייה בבמאי הסרט סידני לומט מביים את השחקן פול ניומן, הייתה משמעותית מאוד עבורו.
תפקידו הגדול הראשון היה בסרט "המהירים והמתים" משנת 1995. בל גם השתתף בכ-12 פרקים בסדרות טלוויזיה כגון "סיינפלד", "24", "המתחזה", "נקודת ההרג", "תיקים באפלה", "ניקיטה", "מכושפות", "סטארגייט SG-1", "ווקר" ו"נקמה בע"מ".
פריצתו הגדולה הייתה תפקידו הראשי בסרט האימה "המסור" בשנת 2004, שם שיחק את הרוצח הסדרתי חולה הסרטן ג'ון קרמר.
על תפקידו בסדרת הסרטים קיבל מועמדויות רבות לפרסים.
בשנת 1993 נישא לאליזבת', ולשניים נולדו שני בנים.
בשנת 2018, לאחר 25 שנות נישואין, הגישה אשתו בקשה לגירושין.
מלבד משחק, בל הוא גם מאמן קבוצת בייסבול לילדים בליטל ליג בייסבול.
טוג (tog) היא יחידת מידה לעמידות תרמית של שטח נתון.
עמידות תרמית מוכרת גם כ"כושר בידוד" והשימוש במונח טוג נעשה בדרך כלל בהקשר של תעשיית הטקסטיל ומוצריו ובעיקר לגבי שמיכות ושטיחים.
מקור המונח הוא בביטוי הבלתי פורמלי "togs" ככינוי לבגדים אשר הוא עצמו נגזר משמו של הבגד הרומאי טוגה.
השימוש בטוג כיחידת מידה לבידוד תרמי פותח ב"מכון שירלי" (Shirley Institute) במנצ'סטר כתחליף נוח לשימוש עבור המידה m2K/W המקובלת במערכת היחידות הבין-לאומית.
החל משנות ה-40 משמש מספר טוג כמדד השוואה לדירוג עמידות תרמית של מוצרי טקסטיל.
המידה הבסיסית להשוואת מקדם הבידוד היא R ו-1 טוג שווה ל 0.1 R.
מדד נוסף להשוואה הוא מדד הנוחות האקלימית (clo) השווה ל 1.55 טוג.
מכיוון ש-0.1 טוג שווה ל-m2K/W הרי שהעמידות התרמית במונחי טוג, גדולה פי 10 מהפרש הטמפרטורות במעלות צלזיוס בין שני חומרים, כאשר שטף החום שווה לוואט אחד עבור כל מטר מרובע.
קביעת מספר טוג מתבצעת באמצעות הנחת הטקסטיל הנבדק בין שני משטחי מתכת או בין משטח בודד ואוויר חופשי.
משטח המתכת מחומם לטמפרטורה של 33 מעלות צלזיוס, ומעברו השני של הטקסטיל הנבדק מותקנים מכשירי מדידה מדויקים לקביעת רמת שינוי הטמפרטורה.
בדרך כלל מקובל כי שמיכות קיציות קלות הן בעלות מספר טוג הנע בין 1.5 ל-4.5, ואילו שמיכות להגנה מפני קור קיצוני מגיעות למספר טוג של 15.
טוביה (טיבי) שפירא (5 בספטמבר 1931 – 8 בינואר 2025) היה אלוף-משנה בצה"ל, ממקימי ומפקדי חטיבת הצנחנים.
נולד בליטא ובגיל חצי שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל.
שפירא גדל והתחנך ברמת גן.
בשנת 1947 התגייס לפלמ"ח ועבר הכשרה כלוחם וכמפקד כיתה.
שפירא הוצב בגדוד הראשון של חטיבת יפתח ובמלחמת העצמאות לחם בקרב משמר העמק ובקרב על זרעין.
בהמשך השתתף במבצע מטאטא ובקרבות מלכיה.
שפירא נפצע במבצע דני, אולם הוא שב עד מהרה לגדוד ולחם במבצע יואב.
לאחר המלחמה השתחרר מצה"ל והיה ממקימי מושב משמר הירדן.
במהלך שירות המילואים עבר בשנת 1953 קורס קצינים ובסיומו שב לשירות קבע בנח"ל כמפקד מחלקה בהיאחזות הנח"ל בקיבוץ גונן ולאחר מכן בזו שבקיבוץ יטבתה.
כמו כן שימש כמ"מ ביחידת הסיור 130 של הנח"ל.
בשנת 1954 התנדב שפירא לשרת בגדוד הצנחנים 890, עליו פיקד אריאל שרון, עבר קורס צניחה והוצב כמפקד כיתה בקורס מ"כים של פלוגה א' עליה פיקד סרן סעדיה אלקיים (סופפו).
שפירא לחם כמפקד כיתה במבצע חץ שחור ובהמשך השתתף כסגן מפקד פלוגה ד' בפעולת התגמול בח'אן יונס ובמבצע כנרת, במהלכו לקח פיקוד על הכוח משנהרג מפקד הפלוגה יצחק בן מנחם ("גוליבר").
בעקבות נפילתו של בן מנחם מונה שפירא למפקדה של פלוגה ד'.
בהמשך מונה בשנת 1956 למפקד פלוגה ב' בגדוד 890 ובמלחמת סיני צנח בראשה במצבת פרקר ולחם בקרב המיתלה ובכיבוש ראס סודר, א-טור ושארם א-שייח'.
בשנת 1957 שימש כמדריך בבית הספר לקצינים.
בשנת 1959 השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
עם הקמתה של חטיבה 226, חטיבת המילואים הראשונה של הצנחנים, בשנת 1961 מונה שפירא כסגנו של מפקד החטיבה אהרן דוידי.
במלחמת ששת הימים שימש כמפקד גדוד הנח"ל המוצנח ולחם בראשו בקרבות לכיבוש רפיח.
במהלך הקרב על רפיח נפצע שפירא אולם המשיך לפקד על גדודו.
ב-1968 השתתף בפעולת כראמה כמג"ד הנח"ל המוצנח.
בשנת 1970 שימש שפירא כמפקד בית הספר לצניחה.
לאחר תפקיד זה השתלם שפירא בבריטניה באקדמיה המלכותית הצבאית בסנדהרסט (Royal Military Academy, Sandhurst).
במלחמת יום הכיפורים פיקד על חטיבת הנגב וכמפקד חטיבת מרחב שלמה.
תחת פיקודו פעלה החטיבה במרחב שלמה וביצעה במרדפים אחר יחידות קומנדו מצרי שהונחתו ממסוקים באזורי עיון מוסא, אבו זניימה ואבו רודס.
גם לאחר תום המלחמה המשיכה החטיבה לשרת בפיקוד מרחב שלמה החדש שהוקם במהלך המלחמה.
שפירא היה נשוי לרחל ואב לשני בנים.
טובלאך היא עיירה בת כ-3500 תושבים הממוקמת לרגלי הרי הדולומיטים בחבל דרום טירול בצפון איטליה.
טובלאך מחולקת לעיר העתיקה ההיסטורית ולעיר החדשה.
קו פרשת המים המזרח אלפיני בין הים השחור והים האדריאטי.
ההתיישבות בכפר החלה ככל הנראה בתקופת תרבות הלשטט בין המאה ה-6 למאה ה-8 לפני הספירה.
תושבי טובלאך ההיסטורית נחשבו מאז המאה השישית כבני חסות של טאסילו הראשון (Tassilo I) מלך בואריה לאחר שכבש את האזור.
ההתייחסות הראשונה ליישוב בכתובים, היא משנת 827 לספירה וקשורה לפיתוח דרך המסחר הישנה בין איטליה לגרמניה (Strada d'Alemagna), בין האזורים התעשייתיים של ונציה ואאוגסבורג.
הכנסייה המודרנית הראשונה בכפר נבנתה במאה ה-19 בידי הנזירים של סן קנדידו.
מסילת רכבת אשר נסללה בקרבת טובלאך החל מ-1871 הביאה לפריחת התיירות באזור והפכה את העיירה למרכז תיירות.
עד שנת 1963 שימשה טובלאך כנקודת המוצא של קו רכבת הדולומיטים.
קרבות מלחמת העולם הראשונה אשר התחוללו באזור העיירה וברכסי ההרים הסובבים אותה גרמו לנזקים כבדים לכנסייה ולמבנים רבים בכפר.
טובלאך נחשבת ליעד תיירותי מבוקש הן עבור תיירות החורף והן עבור תיירות הקיץ.
התיירים הרבים הפוקדים אותה הופכים את העיירה לבסיס יציאה עבור מגוון רחב של פעילויות נופש כגון סקי וגלישה, טיפוס, הליכה, רכיבה וכדומה.
בנויה בסגנון בארוק על יסודות של כנסיות רומנסקית וגותית קדומות.
ממוקמת במרכז העיירה ובקרבת הכיכר המרכזית ובית העירייה.
צומת כבישי הטירול העתיק ביותר
מספר כנסיות מן המאות ה-15 וה-16
בית המלחין גוסטב מאהלר אשר התגורר בעיר בתקופות הקיץ בשנים 1908-1910
אגם טובלאך בסמוך לכניסה לעיר
אתר תיירות הדולומיטים המפורסם ביותר "שלוש השיניים" (Die Drei Zinnen) או "שלוש הפסגות של לאבארדו", אשר גם העניק לעיר את הכינוי "עיר שלוש השיניים"
טוברנו מאריניו פרוקטו פינאס (נולד ב-25 בנובמבר 1985 בווניקה שבסורינאם) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
פינאס שיחק במחלקת הנוער של א.ז.
אלקמאר ואת הקריירה המקצוענית שלו החל בקבוצת ר.ק.ס ואלבייק.
לאחר מכן שיחק גם בטלסטאר ספורטקלאב ובאלמיירה סיטי, ובקיץ הגיע לישראל וחתם במכבי נתניה.
ב-27 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 3–1 נגד עירוני קריית שמונה.
את עונת 2011/2012 סיים עם שני בישולים ב-36 משחקים ועזר לקבוצתו לסיים במקום הרביעי שהוביל למוקדמות הליגה האירופית.
ב-19 ביולי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו באירופה, בהפסד 1–2 לקופס הפינית.
ב-16 בינואר 2013 הושאל פינאס להפועל חיפה.
לאחר שבוע זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובסיום עונת 2012/2013 סייע לה להישאר בליגת העל.
בקיץ חזר למכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה לאומית.
ב-28 באפריל 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 2–2 נגד מכבי אחי נצרת.
בעונה זו סייע לקבוצה לעלות בחזרה לליגת העל, והעפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם הפסידה 0–1 לעירוני קריית שמונה.
בקיץ חתם בעירוני קריית שמונה.
כבר במשחק הראשון של העונה הורחק כרבע שעה לאחר שנכנס כמחליף, ובסך הכל בעונת 2014/2015 ערך 19 הופעות בליגה.
לאחר יותר מחצי שנה שלא שיחק, ב-21 בינואר 2016 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שער אחד ב-11 הופעות עד תום העונה.
בינואר חתם באוסטזאן מהליגה השלישית בהולנד.
המִירזַא (נסיך) טוגאי היה בן לאַרְגִינִים, אחד מארבעת השבטים הנאצלים של חאנות קרים.
בינואר 1644 הוביל חיל טטרים גדול לפשיטה על נחלות האיחוד הפולני-ליטאי.
ב-30 בחודש הושג בידי צבאות הכתר בראשות ההטמאן סְטַניסְלַב קוֹנְייֶצְפּוֹלְסְקִי והמגנאט ירמי וישניובייצקי, באוֹחְמָטיב הסמוכה לצ'רקאסי.
בקרב שהתחולל ספגו הטטרים את התבוסה הכבדה ביותר בתולדות פשיטותיהם על האיחוד.
הסיים הפולני-ליטאי התעודד והורה על הפסקת תשלום הכופר השנתי.
ההתמרמרות שעורר הכישלון בקרב המירזות, לצד זעם מצד השער הנשגב בקושטא, הביאה להדחת הח'אן מחמט הרביעי ולהכתרת אסלאם השלישי גיראי.
השליט החדש עמד על כך שהשלום יישמר.
השקט הכפוי הביא את הח'אנות לסף מלחמת אזרחים ב-1645. את התואר ביי קיבל טוגאי עם מינויו למושל אוֹר קָאפּי, שאירע בערך ב-1646. הוא איבדו במהרה, כנראה עקב זיהויו עם הנוטים למרד, אך זכה בו שוב לאחר שהושגה רגיעה והווזיר הגדול סַפְר עַאזִי חזר למשרתו בנובמבר 1647.
במרץ 1648 הגיע לחצר הח'אן בבָּחְצִ'יסַרָאי הקוזאק בוגדן חמלניצקי, שביקש תמיכה במרד שתכנן נגד האיחוד.
אסלאם, שהיה נתון בלחץ כבד מכל הצדדים – העות'מאנים דרשו שקט כדי לאפשר להם להתמקד במלחמתם נגד הרפובליקה של ונציה, ומאידך פרץ רעב בקרים והמירזות תבעו היתר לבוז ביזה – היסס.
לבסוף לא ערך הכרזת מלחמה או כל הצהרה רשמית אלא שלח את טוגאי ביי בראשות 4,000 פרשים לסייע לחמלניצקי.
המהלך הוצג על ידי היסטוריונים שונים ככניעה למושל אור קאפי העצמאי-למחצה, או לחלופין כמהלך מחושב מצד הח'אן שנועד לאפשר לו להתנער מאחריות במקרה והיוזמה תתגלה ככישלון.
בתמורה לשיגור הכח הותר לאנשיו ליטול שלל ולשבות עבדים ככל שיחפצו.
מעורבות החיל הטטרי הפכה את מרד חמלניצקי להצלחה מעל ומעבר לכל התקוממות קוזאקים בעבר.
הפרשים שיחקו תפקיד מכריע בניצחון הגדול בקרב קורסון, ב-26 במאי 1648, בו הודבר צבא הכתר.
לידי הביי נפלו שני הטמני (מצביאי) פולין-ליטא, מִיקוֹלָאי פּוֹטוֹצְקִי ומָרְצִ'ין קָלִינוֹבְסְקִי, שנפדו שנתיים לאחר מכן תמורת הון גדול.
בנוסף לאצילים והחיילים, שבו הטטרים מכל הבא ליד בקרב האוכלוסייה ובזזו רכוש רב.
מיד לאחר קורסון שב טוגאי ביי לקרים עם חילו, כדי למכור את אלפי העבדים שתפס; אומדן מופרז של בן הזמן נקב ב-40,000 איש שהגיעו לשווקים בח'אנות.
הצלחותיו דרבנו את אסלאם השלישי ואת העות'מאנים לתמוך בהמשך מעשי האיבה.
ביולי שב טוגאי לזירה בראש כח משולש, 11,000 פרשים.
ב-23 בספטמבר נחלו הוא וחמלניצקי ניצחון גדול בפילאבצי, ולא נותר כל צבא של ממש בינם לבין הבירה ורשה.
אנשיו המשיכו בנטילת שלל במרץ.
בקרב היהודים, שסבלו מעשי טבח רבים מהקוזאקים, היה מקובל לראות את הטטרים כהצלה מאחר ששמרו על שבוייהם בחיים.
עם זאת, הם היו מעוניינים בעבדים רווחיים, ולעיתים שרפו חיים זקנים וחולים שהיו עלולים להכביד על השיירות.
בספר יוון מצולה שחיבר נתן נטע הנובר אודות גזירות ת"ח-ת"ט הוא נזכר פעם אחת כ"טוהאי בֵיא".
חמלניצקי רכש לו הערכה רבה, ובין השניים שררו יחסי אמון מלאים: באחד ממכתביו התייחס אליו כ"אחי, נשמתי, הבז היחיד בעולם!"
הביי הוסיף ונטל חלק בקרבות האחרים נגד פולין-ליטא.
ב-28 ביוני 1651 נפגשו צבאות שני הצדדים בסמוך לברסטצ'קו, במה שהיה לקרב הגדול ביותר של המרד.
הוא מת בלחימה ביום הראשון או השני של המערכה, לפי גרסה אחת מפגיעת פגז סמוך לח'אן אסלאם עצמו.
דמותו הופיעה בספר "אש וחרב" של הנריק סנקביץ' וביצירות ספרותיות וקולנועיות אחרות אודות המאורעות.
טוברמיצין היא אנטיביוטיקה מקבוצת האמינוגילקוזידים, המופקת מהחיידק Streptomyces tenebrarius ומשמשת לטיפול במגוון דלקות הנובעות מזיהומים מחיידקים, ובפרט אלה הנגרמים בשל חיידקים גראם-שליליים, האנטיביוטיקה אינה פעילה כנגד חיידקים גראם-חיוביים (למעט Staphylococcus aureus).
האנטיביוטיקה אפקטיבית במיוחד נגד מיני Pseudomonas.
בדומה לשאר האמינוגליקוזידים, טוברמיצין אינו נספג דרך מערכת העיכול, ולכן ניתן לטיפול סיסטמי באופן תוך-ורידי או תוך-שרירי.
טוברמיצין קיימת גם כתכשיר לאינהלציה לטיפול בהחרפה של זיהום כרוני הנגרם על ידי Pseudomonas aeruginosa, במיוחד בקרב חולי סיסטיק פיברוזיס.
טוברמיצין נבחן גם לטיפול בדלקת גת (סינוסיטיס).
משחות טוברמיצין (כגון: טוברקסת טובקדקס) נמצאו מתאימות לטיפול שטחי בדלקת לחמית העין.
זריקות של טוברמיצין מתאימות לטיפול דלקת קרום המוח בילודים, בברוצלוזיס, במחלה דלקתית של האגן, וב-Yersinia pestis.
טוברמיצין עדיפה על גנטמיצין לטיפול בדלקת ריאות אשר נגרמת על ידי Pseudomonas aeruginosa, מאחר שהוא נספג טוב יותר בריאות.
כחלק ממשפחת האמינוגיקוזידים טוברמיצין הוא אוטוטוקסי, ויכול לגרום לאיבוד השמיעה או איבוד שיווי המשקל או לעיתים גם פגיעה בשניהם במקרה של רגישות על רקע גנטי.
אנשים אלה נושאים גן אשר אינו משפיע על חייו של המטופל אך במקרה של לקיחת אמינוגילקוזידים הוא מאפשר חדירה של התרופה לתאי השבלול (קוכלה), נזק זה לאוזניים לרוב בלתי הפיך.
עקב תופעות הלוואי המצוינות לעיל טוברמיצין ניתנת במינונים מדודים מאוד מחושבים לפי משקל הגוף.
טוברמיצין נחשבת לאנטיביוטיקה בעלת חלון תרפויטי צר.
טוברמיצין נקשר לתת היחידות (S30 ו-S50)של הריבוזום של החיידקים, ועל ידי כך מונע את היווצרות הקומפלקס 70s.
כתוצאה מכך, אין אפשרות לתרגם את ה-mRNA לחלבון, מה שמוביל למות החיידק.
האנטיביוטיקה מראה משיכה לחומצות אמיניות.
בפרט, האנטיביוטיקה נמשכת לחלקים מסוימים ב-RNA, ובמיוחד ל-rRNA בתאים פרוקריוטיים.
בנוסף, האנטיביוטיקה נקשרת ל-tRNA(Phe), Rev response element (RRE) השייך לווירוס HIV, ולריבוזום של דלתא וירוס הגורם לדלקת נגיפית של הכבד.
טובת הנאה היא הטבה, בכסף, בשווה כסף ולעיתים אף הטבה שלא ניתן לכמת אותה בכסף, שאדם מקבל בתמורה לפעילותו.
קבלת טובת הנאה עלולה להיחשב לשוחד, ולעיתים היא חייבת במס.
במשפט העברי ישנה התייחסות גם לטובת הנאה כערך כלכלי, ולהגדרת ערך זה השלכות שונות בהלכות משפטיות שונות.
איסורים בחוקי מדינת ישראל על קבלת טובת הנאה
ברבים מחוקי מדינת ישראל משמש המושג "טובת הנאה" כחלק מתיאור של קבלה או נתינה שיש בהם עבירה פלילית.
קובע כי "אין נפקא מינה בשוחד – אם היה כסף, שווה כסף, שירות או טובת הנאה אחרת".
ב מוגדר שוחד, שנתינתו וקבלתו אסורות, "לרבות מתנה, זכות הלוואה, מתן עבודה וכל טובת הנאה אחרת".
חוק שירות הציבור (מתנות) קובע "ניתנה לעובד הציבור באשר הוא עובד הציבור מתנה ...
ועובד הציבור לא סירב לקבלה ולא החזירה לנותנה לאלתר, תקום המתנה לקנין המדינה; ובמתנה שאין בה קנין חייב עובד הציבור לשלם לאוצר המדינה את שוויה." מתנה, לעניין זה, היא "הקניית נכס שלא בתמורה או מתן שירות או טובת הנאה אחרת שלא בתמורה".
עם זאת, החוק מתיר קבלת מתנות מסוימות, ובהן מתנה קטנת ערך וסבירה ומתנה מחברים לעבודה.
נציבות שירות המדינה פרסמה הנחיות בעניין זה.
קובע "בשל עבירה שנתכוון בה הנאשם לגרום נזק ממון לאחר או להשיג טובת הנאה לעצמו או לאחר, רשאי בית המשפט להטיל על הנאשם קנס פי ארבעה משוויים של הנזק שנגרם או של טובת ההנאה שהושגה על ידי העבירה, או את הקנס שנקבע בחיקוק, הכל לפי הגדול שבהם".
איסורים במשפט העברי על קבלת טובת הנאה
רש"י, בפירושו לפסוק בספר שמות, מציין שהאיסור חל אף אם השוחד ניתן כדי לשפוט אמת, וכך פסק הרמב"ם.
כדי להמחיש עד כמה יש להיזהר בעניין זה מביא התלמוד דוגמאות אחדות לטובות הנאה פעוטות שנתן בעל דין לדיין, ועקב כך פסל הדיין עצמו מלדון בעניינו:
שמואל פסל עצמו לאחר שהתברר לו שבעל דין הושיט לו יד כדי לסייע לו לעלות ממעבורת.
אמימר פסל עצמו לאחר שהתברר לו שבעל דין הסיר נוצה שעפה לראשו.
מר עוקבא פסל עצמו לאחר שהתברר לו שבעל דין כיסה רוק שהיה בדרכו.
איסור קבלת שוחד, החל על השופטים, הורחב גם לעובדי הציבור, למשל בדבריו של יום טוב ליפמן הלר: "כתבתי זה להורות לנתמנים על הציבור, אף על פי שאין דיניהם דין תורה ולא נתקבלו לכך, אפילו הכי יזהרו מלקבל מתנות על דיניהם".
כאשר ניתנת לעובד טובת הנאה לשם מילוי תפקידו אצל מעסיקו, אין היא נחשבת כהכנסה בידי העובד.
ביגוד שניתן לעובד ממעסיקו ומשמש רק לצורך העבודה, אינו נחשב כהכנסה לעובד.
גם התקנת מזגן אוויר במקום העבודה, אף שגם העובד נהנה ממנה, אינה נחשבת כהכנסה בידי העובד, משום שמטרתה העיקרית היא יצירת תנאי עבודה נאותים.
לעומת זאת, רכב צמוד שעובד מקבל לשם מילוי תפקידו, ומשמש את העובד גם לנסיעות פרטיות, נחשב כהכנסה בידי העובד, החייבת בכל המיסים החלים על השכר.
במיקומו של קו הגבול בין הנאת העובד לטובת המעביד עוסק פסק דין של בית המשפט העליון שעסק בשאלה האם המדים שנותן קואופרטיב "דן" לעובדיו הם בגדר טובת הנאה לעובדים.
השופט אלפרד ויתקון הציג את הדילמה: "הבעיה כפולה.
מתנה שמקבל עובד ממעסיקו לרגל מאורע אישי משמח (נישואים, הולדת ילד וכדומה) ומתנה שמקבל אדם במסגרת קשריו העסקיים (מתנה מספק, מתנה מלקוח) אינה בגדר טובת הנאה חייבת במס, בגבולות תקרה שנתית (210 ש"ח לשנה בשנת 2017).
טובים מאיתנו הוא סדרת מותחן מדע-בדיוני רוסית אשר נוצרה על ידי אנדריי יונקובסקי, בהפקת חברת Yellow, Black and White וחברת ספוטניק ווסטוק הפקות (Спутник Восток Продакшн) עבור שירות וידאו על פי דרישה START.ru (אחד משירותי הזרמת מדיה הגדולים ברוסיה) והערוץ הראשון ברוסיה.
הסדרה זכתה אומנם לשבחי המבקרים לאחר שידור פרק הבכורה והושוותה לסדרת הרובוטים השוודית "אנשים אמיתיים", אך רבים ראו בה פלגיאט ששאב השראה ברורה ממשחק המחשב "Detroit: Become Human".
הסדרה נרכשה להפצה על ידי נטפליקס שתרגמה אותו ל-25 שפות והיא משווקת כסדרה מקורית מבית נטפליקס בכל המדינות, למעט ברוסיה וסין.
הסדרה זכתה בפרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה 2019 בקטגוריית האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר (UnitFive) ועבודת האיפור הטובה ביותר.
הסיפור מתרחש בעיר עתידנית בשנת 2029, אשר בה האנדרואידים משרתים את האוכלוסייה בתפקידים שונים, לאחר כשהרובוטים החלו סוף סוף לעזור לאנשים ואפילו להחליף אותם בעבודות שונות.
העיר הגדולה, שבה הסדרה מתרחשת, מוצפת אנדרואידים.
הם מגדלים את הילדים, עובדים כנהגים ומאבטחים, והם מסוגלים לחשוב ולהרגיש אמפתיה.
רובוט בשם אריסה מתחילה פתאום להתנהג באופן אנושי ולעיתים נדמה שהיא יותר אינטליגנטית מאשר שאר האנשים סביבה.
הסדרה מעלה את השאלה: האם האדם נעלה על הרובוט בעל הרגשות, או ההפך.
טובין מדרגיים (Positional Goods) הם טובין שערכם נקבע לפי הקצאתם בין חלקי החברה, ולא לפי כמותם הכוללת.
טובין מדרגיים מתקיימים במציאות של משחק סכום-אפס, בה ככל שפרט מסוים מחזיק בפחות מאותם טובין (בכמות או באיכות), כך ערכם עבורו יורד.
באופן הזה, ובשונה מסוגים אחרים של טובין, ערכם של הטובין המדרגיים אינו תלוי רק בכמות האבסולוטית של הטובין, אלא בכמות היחסית שאדם מחזיק בה, לעומת הכמות שנמצאת בידי אחרים.
דוגמה מובהקת לטובין מדרגיים היא תארים אקדמיים: ערכו של תואר ראשון בשוק העבודה עולה כאשר לרוב העובדים יש רק תעודות בגרות, ולהפך: אם רבים מחזיקים בתואר ראשון, ערכו של התואר הראשון עבור העובד בשוק העבודה יורד.
ב-1899 טען הכלכלן האמריקני תורסטן ובלן, כי קיימת נטייה צרכנית לקניית מוצרים שנועדו להרשים את הזולת, במטרה להפגין עליונות מעמדית.
ובלן כינה את התופעה הזו 'צרכנות ראווה', בה ערכו של מוצר איננה כשלעצמו, אלא כשהוא קיים ביחס לחסרונו בקרב אחרים.
בשליש הראשון של המאה ה-20, טרם נטבע המושג טובין מדרגיים, מפני שאלה נמצאו בשולי הכלכלה המערבית, וחסרונם לא ניכר במידה רבה - בין היתר בשל העובדה שאוכלוסיית העולם לא עלתה על שני מיליארד בני אדם, ושחיקתם של טובין מהסוג הזה הייתה זניחה באופן יחסי.
כל אלה דוגמאות שלא התקיימו קודם לכן בקנה מידה רחב.
שכבת האוזון, מים ראויים לשתייה, נוף טבעי, תשתיות של כבישים וביוב, עתיקות ושכיות חמדה, היו דוגמאות נוספות לתופעה.
כל אלה, שאספקתם או קיומם הוגבלו או נשחקו, כונו על ידו בשם טובין מדרגיים.
אחת התרומות החשובות של הירש לדיון על טובין מדרגיים הוא אפיונם של אלה כ'סופיים', ומכאן נגזרה כמותם המוגבלת.
זאת לעומת טובין חומריים אחרים (כמו שולחנות), שניתן לייצרם למעשה ללא הגבלה.
הכלכלה הקלאסית תפסה טובין חומריים ככאלה הבאים לספק את צרכיו הגופניים של האדם.
הנחת היסוד הכלכלית הייתה, כי גידול בביקושים הוא דבר חיובי, המוביל ליצירת מקומות עבודה, ומגדיל את הצמיחה הלאומית.
התחרות נתפסה ככוח בעל ערך מיטיב, המפרק מונופולים רווחיים וגורם למחירי השוק לשקף את עלויות הייצור והעדפות הצרכנים.
מדדי הצמיחה הלאומיים, כפי שנמדדו בנתוני התל"ג, נתפסו כמשקפים את רמת הרווחה החברתית.
הגדרתם של טובין כמדרגיים שמה קץ לפשטנות הדיון הכלכלי בצמיחה, משום שהטובין הללו נמצאים במחסור מובנה, ואין אפשרות לספקם לכלל החברה.
בזמנו של ובלן נחשב הדבר ליוצא דופן, אולם בשנות ה-70 של המאה ה-20, הפך המושג לעובדה מוגמרת.
אחד המקרים המוקדמים של טובין מדרגיים מגיע מסן ג'ימיניאנו - עיר מימי הביניים בחבל טוסקנה.
העיר נחשבה למנהטן של ימי הביניים בשל מגדליה הרבים - בעבר ניצבו בה שמונים מגדלים.
המגדלים נבנו על ידי משפחות האצולה כדי להפגין בפני הציבור את כוחן, עושרן ומעמדן.
במקרה זה, בעליו של מגדל צרך שיעור חיובי של טובין מדרגיים כמו למשל עוצמה שקיבלה הכרה, על חשבון משפחה שלא הייתה בעלת מגדל או שהחזיקה ברשותה מגדל נמוך יותר, וצרכה שיעור שלילי של טובין מדרגיים, כלומר, היא צרכה את החשיפה שנבעה מעוצמתו של בעל המגדל הגבוה.
מסיבה זו, התקיים משחק סכום אפס בצריכתן של המשפחות.
צד אחד נהנה מצריכה חיובית של טובין מדרגיים, ובאותו זמן צד נגדי צורך כמות שלילית מאותם טובין.
משפחות האצולה - בעלות מגדל - נהנו מהצריכה החיובית של הטובין המדרגיים, כלומר הייתה להן תועלת חיובית הנובעת מהטובין.
המגדלים לא נבנו בצמוד זה אל זהː הדבר היה מקטין את עלויות הבנייה כי חלק מהקירות היו נבנים במשותף.
במקום זאת, הקפידו הבונים על מרווחים בין המגדלים, שלא היה גדולים דיים למעבר אדם - לרוב היו ברוחבה של לבנה.
הסיבה לרווח הצר הזה הייתה הרצון לשמור על עלויות בנייה גבוהות, ולשלול את הצריכה החיובית של טובין מדרגיים ממשפחות שלא היו עשירות דיין לבנות את כל המבנה.
מסיבה זו, הטובין המדרגיים קשורים לתמחור גבוה יותר.
המקרה של מגדלי סן ג'ימיגנאנו מסביר שלוש משמעויות של טובין מדרגיים, שכל אחת מהן מתבססת על קיומו של מחסור חברתי:
משחק סכום-אפס בערך הנובע מהמגדל (ערכי שימוש)
מנגנון תמחור גבוה יותר שנועד למנוע מאחרים יכולת צריכה
טובין מדרגיים הם טובין שהתועלת מצריכתם היא יחסית לצריכתם של האחרים.
אפיון נוסף של טובין מדרגיים נובע מהשפעתו של אפקט ובלןː המצב בו אנשים מוכנים לשלם מחירים גבוהים יותר עבור מוצרים זהים מבחינת שימושם (חלק משוק מוצרי היוקרה הוא כזה, למשל).
השפעת "אפקט ובלן" תורמת להבנה מדוע ירידה ניכרת במחיר, לא מובילה לעלייה בביקוש, אלא לירידה, משום שהמעמד החברתי הנגזר מרכישת הסחורה המדוברת עלול לצנוח (וכאן יש לזכור את תפקידו של הרווח בין מגדלי סן ג'ימיניאנו).
במובן זה, טובין מדרגיים הם סחורות אשר שביעות הרצון מהן נובעת, לפחות בחלקה, מתמחור גבוה יותר.
הדבר מוביל להקבלה בין טובין מדרגיים, כמו מוצרי מותרות, ומה שמכונה סחורות גיפן (Giffen Goods), אותן סחורות שככל שמחירן עולה, הן מבוקשות יותר (ולהפך).
כך הופכים מוצרי צריכה לרצויים דווקא בגלל נדירותם ומחירם הגבוה הנובע ממנה.
במקרה של אותם טובין, ירידה גדולה במחיר תביא לחיסולה של הדרישה.
ניתן להגדיר את משולש הסחורות הכלכליות - סחורות פרטיות, ציבוריות ומדרגיות - במונחים של צריכה עצמית וצריכה כוללת.
סחורות פרטיות מאופיינות בכך שהן נצרכות רק על ידי יחידים; במקרה של סחורות ציבוריות, הציבור כולו נכלל בשיעורי צריכה חיוביים.
לעומת זאת, כאשר אנשים מסוימים צורכים סחורות מדרגיות, אנשים אחרים חייבים להיות כלולים בצריכת שיעור שלילי יחסי מאותן סחורות מדרגיות.
ניתן להגדיר סחורות מדרגיות טהורות כטובין אשר כמות מסוימת של צריכה חיובית מהם על ידי סוכן אחד, מתאימה לסכום שלילי של צריכה מהם על ידי סוכן אחר.
כלומר, במקרה של טובין מדרגיים, לרמות צריכה חיוביות של אנשים יש תמונת מראה של צריכה שלילית.
עם זאת, ישנם גם טובין מדרגיים מסוג אחר, כמו למשל מדליות אולימפיות, שהן טובין חדשים שנוצרו יש מאין; מוצרים כאלה לא יגרמו להשפעות שליליות, במיוחד אם גם המקום האחרון באולימפיאדה נחשב יוקרתי מספיק כדי להביא תועלת חיובית למתחרה.
פרד הירש ממחיש בציטטה הבאה את משמעותה של המדרגיות בקביעת ערכם של טובין כמו חינוך, רכב חדש או בית קוטג' כפריː "(...) התועלת שתצמח מהוצאה על רמת השכלה מסוימת, כאמצעי לגישה למשרות המבוקשות ביותר, תרד ככל שיותר אנשים ישיגו את אותה רמת ההשכלה.
הערך של החינוך שלי עבורי, תלוי לא רק בכמה חינוך יש לי, אלא גם בכמה חינוך יש לאיש שלפני בתור לעבודה.
שביעות הרצון הנובעת מבעלות על רכב פרטי או קוטג' כפרי, תלויה בתנאים בהם ניתן לעשות בהם שימוש.
תנאים אלה יושפעו מאוד מעד כמה אנשים אחרים משתמשים בהם.
גורם זה, שהוא חברתי מיסודו, עשוי להיות בעל השפעה חשובה יותר על שביעות רצוני, מאשר המאפיינים של טובין אלה כטובין פרטיים (כמו מהירותו של הרכב, או רוחב מידותיו של הקוטג').
מעבר לנקודת סף מסוימת, שחברות תעשייתיות צפופות כבר עברו אותה, תנאי השימוש נוטים להישחק ככל שהשימוש נעשה נפוץ יותר."
הירש מצביע על כך שמדרגיות של טובין קובעת את ערכם, לא פחות מאשר תכונותיהם הפנימיות, כמו מהירות המכונית או מידותיו של בית הקוטג'.
למכונית עצמה ישנו ערך בשוק (מחיר נקוב), אולם ההנאה מן השימוש בה מושפעת מכמות המכוניות שיש בידי אחרים, וטיבן היחסי לעומת ביצועיה של המכונית שבידי.
כך, גם אם יש בידי מכונית חדשה ומפוארת, כל עוד אני עומד בפקקים שהם תוצאה מכך שלאחרים יש מכוניות משל עצמם, ערכה של המכונית עבורי תלוי פחות במפרט הטכני שלה.
דוגמה טובה נוספת היא ציורים של אמנים שהלכו לעולמם, שערכם נקבע פחות לפי מידת האסתטיות שלהם, ויותר לפי נדירותם.
בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה, מחיריהם של ציורים שכאלה עלו בשיעור שנתי של כמעט 10% יותר מאשר מדד עלות-המחייה האמריקני.
ייצוג תרבותי לכך קיים בשיר "סיפורו של או.ג'יי", בו מציין הראפר ג'יי-זי את נסיקת הערך המהירה של יצירות אמנות אותן קנה.
בעשורים האחרונים מתקיים בעולם ובישראל דיון כולל על החינוך כטובין מדרגיים, בין היתר דרך המימד המשפטי והתאורטי של החינוך.
תמי הראל בן שחר, מן החוקרות הבולטות בתחום, דנה ביחסיותו של החינוך באופן הבאːלמשל, אם שני מועמדים מתחרים על עבודה מסוימת, המועמד החלש יעדיף שיהיו באמתחתו פחות הישגים חינוכיים, ובלבד שהישגיו לא יהיו נחותים מאלה של יריבו.
הישגים גבוהים יותר באופן מוחלט לא יועילו למועמד אם למתחרה יש הישגים גבוהים עוד יותר.
באשר למספיקנות, בחלק מן המקרים של טובין מדרגיים החיסרון הנגרם לאדם כתוצאה מאי־השוויון (במיוחד כאשר אי־השוויון גדול) הוא חמור עד כדי כך שיש באי־השוויון כשלעצמו, ללא קשר לכמות המוחלטת של המשאב, כדי להוריד את האדם אל מתחת לרף המספיקנות.
כך, למשל, ייתכן שלגבי בית־עסק מסוים עצם העובדה שלמתחרה יש מוניטין טוב בהרבה משלו די בה לגרום לו לפשיטת־רגל, גם אם המוניטין שלו עצמו אינו פגום כלל וכלל.
בן שחר ממשיכה ומסבירה כיצד יחסיותו המובהקת של החינוך יכולה לשמש הצדקה להשוואה כלפי מטה בחינוךːחינוך הוא טובין מדרגי.
ערכו האינסטרומנטלי של חינוך כאמצעי להשגת דברים אחרים בחיים — כגון גישה להשכלה גבוהה, לתעסוקה רווחית ולמעמד חברתי — נקבע במידה רבה באופן יחסי.
כאשר צעירה מתחרה על מקום עבודה, ערכו של החינוך שרכשה אינו נמדד רק באופן אובייקטיבי, אלא גם באופן יחסי לזה של המועמדות האחרות.
כאשר למתחרה יש חינוך "טוב יותר," ערך החינוך של המועמדת יורד.
בחברה שבה רוב האנשים רכשו חינוך יסודי בלבד, לאדם עם תעודת־בגרות תהיה גישה לכל עמדות הכוח בחברה.
מאידך גיסא, כאשר לרבים מהצעירים יש השכלה אוניברסיטאית, תעודת־הבגרות שווה הרבה פחות, ואינה מקנה הזדמנויות רבות למי שמחזיק בה.
במובן זה, "חינוך טוב" הוא מושג יחסי באופן מובהק בשל העובדה שערכם של טובין מדרגיים נקבע באופן יחסי, יתרון של אדם אחד ביחס לטובין מדרגיים מוביל לפגיעה בלתי־נמנעת במצבו של האחר.
כאשר תלמיד אחד רוכש חינוך טוב מזה שרכש חברו, ניתן לראותו כמי שעקף את חברו בתור, וחינוכו של האחרון שווה כעת פחות.
בהתאמה, כאשר מונעים מתלמיד רכישת יתרון, משפרים את מצבו היחסי של חברו.
מכאן שההתנגדות הפילוסופית להשוואה כלפי מטה אינה חלה על טובין מדרגיים: בטובין מדרגיים מניעת יתרון לעולם תשפר את מצבו של החלש, שכן מצבו היחסי ישתפר, גם אם הכמות המוחלטת של הטובין לא תגדל.
מכיוון שבטובין מדרגיים מה שחשוב הוא מצבו היחסי של הפרט, ולא מצבו המוחלט, מניעת יתרון מהחזק תהא תמיד טובה לחלש.
הטענה של "חינוך כטובין מדרגיים" עמדה בבסיס עתירה לביטול תשלומי הורים עבור תגבור והעשרה לילדיהם, בדרישה ל"השוואה כלפי מטה".
השופט יצחק עמית שלל בפסק דינו טענה זו, והסביר כי היא לא מתאימה לעידן הגלובלי של המאה ה-21:
בשונה מהסברו של עמית, הסביר הכלכלן הא-ג'וּן צ'אנג, מומחה לכלכלת פיתוח מאוניברסיטת קיימברידג', מדוע השקעה מואצת בהגדלת ההשכלה עשויה להסתכם לא בצמיחה כלכלית, אלא באינפלציית תארים חסרי ערך:"לא רק החינוך הבסיסי, אלא גם ההשכלה הגבוהה, כבר אינם משנים הרבה בקביעת מידת שגשוגה של אומה.
(...) עלינו לשקול מחדש ברצינות את תפקידו של החינוך בכלכלה שלנו.
המדינות העשירות למשל, סובלות מאובססיה כלפי השכלה גבוהה, ויש לרסן אותה.
האובססיה הזו הביאה לאינפלציית תארים לא בריאה ובעקבות זאת להשקעת-יתר בממדי ענק בהשכלה הגבוהה במדינות רבות.
טובים השניים היא תוכנית פנאי יומית, המשודרת ברדיו קול חי.
מגישיה הם אלעד כהן ויהודה שוקרון.
התוכנית עוסקת בענייני פנאי והומור המתואם לציבור החרדי והיא כוללת חידות, מערכונים ומוזיקה יהודית.
התוכנית החלה את שידוריה בשנת 2011 בתחנת קול חי והיא משודרת מדי יום בין 16:00-17:00 אחר הצהריים.
התוכנית עוסקת בענייני פנאי ובידור יהודי וכוללת מערכונים, חידות ומוזיקה יהודית.
בין הפינות הקבועות המשודרות בה: מערכון יומי על הנושאים האקטואליים במהלכו מבצעים צמד מגישי התוכנית - אלעד כהן ויהודה שוקרון חיקויים למגוון דמויות מהנוף הפוליטי וכן 'עונים למאזינים' עם יוסי חיים.
במהלך השנים, יצרה פינת המערכונים של התוכנית שורה של דרמות ומבוכות פוליטיות.
מתיחה שביצעו השניים ב-2017 לנגידת בנק ישראל קרנית פלוג, בה חיקו את שר הפנים אריה דרעי, ובמהלכה "זעם השר" על העובדה שאין מזרחיים על שטרות הכסף החדשים שיצאו באותה תקופה.
פלוג לא הבינה כי מדובר במתיחה וניהלה שיחה רצינית עם "השר".
המתיחה לבסוף לא שודרה, אך דלפה וזכתה לפרסום גדול בכלי התקשורת השונים.
מתיחה שביצעו השניים ב-2019 כלפי ח"כ עבד אל-חכים חאג', במהלכה חיקו את רה"מ בנימין נתניהו, כביכול האחרון מבקש את סיוע חברי הכנסת הערביים בהקמת ממשלתו.
במהלך השיחה, הזכיר חאג' ל'נתניהו' את המגעים שניהל עם המפלגות הערביות ערב הבחירות לכנסת ה-21 ובכך חשף את קיום המגעים.
טוברוק הוא סרט מלחמה אמריקאי משנת 1967, בבימויו של ארתור הילר ובכיכובם של רוק הדסון וג'ורג' פפארד.
הסרט נכתב על ידי ליאו גורדון (ששיחק בסרט) והופק באולפני יוניברסל.
עלילת הסרט מתרחשת בצפון אפריקה במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.
זהו סיפור בדיוני על חברי קבוצת המדבר ארוכת הטווח של וקבוצת החקירה המיוחדת (SIG) מהצבא הבריטי שעורכות מבצע בעיר טוברוק בלוב במטרה להשמיד את מצבורי הדלק של קורפוס אפריקה הגרמני.
הסרט מבוסס על "מבצע הסכמה" – ההתקפה הבריטית על כוחות גרמניים ואיטלקיים בטוברוק.
הסרט מתאר את המבצע כמוצלח כשבמציאות המבצע נכשל.
בלילה שבין 13 ל-14 בספטמבר 1942 נערך מבצע משולב גדול לתקיפת הנמל ומחסני הדלק הגרמנים והאיטלקים בטוברוק.
מבצע הסכמה (Operation Agreement) כלל כוחות יבשתיים שהגיעו דרך נאת המדבר אל-כופרה במסע ארוך של כ-2700 ק"מ שעקף את קווי הגרמנים מדרום, וניסיון להנחית כוחות קומנדו מהים.
עיקר הכוח היבשתי הבריטי חופש ל"שבויי מלחמה" שעליהם "שמרו" חיילים מיחידת SIG לבושים כחיילים גרמנים.
רוב הכוח הבריטי נהרג או נשבה ורק מעטים (ובהם קפטן באק מפד היחידה וחלק מאנשי יחידת SIG) הצליחו לחזור לקווי הבריטים.
בספטמבר 1942 קורפוס אפריקה של רומל נמצא 144 ק"מ מתעלת סואץ ולכוחות הגרמנים יש מחסור חמור בדלק.
הבריטים מאשרים תוכנית להשמדת בונקרים של מצבורי דלק גרמני בטוברוק בניסיון לשבש את מתקפת רומל.
מחבר התוכנית, מייג'ור דונלד קרייג (רוק האדסון) מקבוצת המדבר ארוכת הטווח, נלכד על ידי כוח וישי הצרפתי ומוחזק בשבי על ספינה בנמל של העיר אלג'יר.
מכיוון שקרייג חיוני לפשיטה, קפטן קורט ברגמן (ג'ורג' פפרד) מקבוצת החקירה המיוחדת וכמה מאנשיו (יהודים דוברי גרמנית המשרתים ביחידת עילית בצבא הבריטי) מחלצים את קרייג.
הארקר מסביר שיש להם שמונה ימים להגיע לטוברוק ולהשמיד את מצבור הדלק וסוללות ארטילריה הגרמנית שמגינה על הנמל, לפני נחיתה אמפיבית והפצצת העיר על ידי מטוסים.
התוכנית: פשיטה רכובה דרך שטח האויב.
בשימוש בהונאה בה יתחזה כח "קבוצת המדבר ארוכת הטווח" לשבויי מלחמה שנשמרים על ידי "קבוצת החקירות המיוחדת" המתחזים לחיילים גרמנים.
בהגעה לטוברוק מטרתם השמדת מצבורי הדלק התת-קרקעיים של רומל.
ובהמשך יחברו לתקיפה של הצי המלכותי הבריטי וה-RAF על העיר.
קרייג מטיל ספק בהצלחת המבצע.
הארקר מזהיר את קרייג שלא להניח לחילוקי דעות אישיים להפריע למבצע, הארקר מגלה שהוא זה ששכנע את הפיקוד לאשר את התוכנית המקורית של קרייג אך נוספו לה אלמנטים ימיים ואוויריים.
בדרך אל היעד מגלה הכוח סיור שריון איטלקי, שעוצר במרחק קצר מהכוח.
מאוחר יותר באותו הלילה, רס"ם ג'ק טיין (ג'ק ווטסון) מבחין בטור טנקים שמתקרב מהכיוון ההפוך.
הארקר, מניח שהטור המתקרב "חייב להיות גרמני כי איטלקים מפונקים מדי מכדי לנסוע בשעה כה מאוחרת", בשלב זה מייצר מניפולציה שגורמת לשתי היחידות לתקוף זו את זו בירי מרגמות מה שמאפשר לכח הפושט להמשיך ליעדו בחשאיות.
בדרך מותקף הכוח על ידי מטוס בריטי, הכוח מצליח להפיל את המטוס, אבל שמונה לוחמים נהרגים.
משאית אחת, אספקת הדלק הרזרבית ושני מכשירי הקשר נפגעים.
הלחימה מושכת לשם את אנשי שבט הטוארג שנמצאים בקשר עם הגרמנים.
קרייג המדבר בשפתם ומחליף אקדחים ותחמושת בעד שני אסירים.
הנרי פורטמן (ליאם רדמונד), ובתו שריל (היידי האנט) שמוטסם הופל בזמן שטסו מבנגאזי לקהיר.
מחזיקים ברשותם מסמך עליו חתם המופתי של ירושלים אמין אל-חוסייני והמרשל הגרמני אלברט קסלרינג.
במסמך מפורטת תוכנית של קבוצת קציני צבא מצרים שמוכנים לפתוח ב"מלחמת קודש" ולמרוד נגד הבריטים.
ועם נפילת מצרים, מדינות ערביות נוספות כמו טורקיה יצטרפו לצד מדינות הציר.
שריל הוסיפה כי הטורקים יכולים להכניס ארבעה מיליון חיילים למלחמה נגד ברית המועצות.
באותו לילה, השבויים מקבלים מידע מחבר מ"קבוצת החקירות המיוחדת" מסתורי על התוכניות הבריטיות והיכן למצוא אקדח, מפה וטלפון בקרבת מקום.
בעזרת טלפון זה יוכלו ליצור קשר עם הפיקוד הגרמני בטוברוק ולהתריע על ההתקפה הקרובה.
כשהם מגיעים לטלפון הם נתקלים בסיור איטלקי.
פורטמן נהרג, ובתו נפצעת קשה.
הארקר שולח את ברגמן וסמל קרוג (ליאו גורדון) אחרי הפורטמנים והם מחלצים את שריל מהאיטלקים.
כשקרוג שואל כיצד ידעו על הטלפון, ברגמן עונה: "פשוט מאוד.
ברגמן ואנשיו מקבלים שעתיים לזהות את הבוגד.
סגן מקס מוחנפלד (גיא סטוקוול), סגנו של ברגמן, מופיע ליד מנהרה ומודיע שהבוגד נמצא בהמשך הפיר.
הם מגלים כי רב"ט ברוקנר (רוברט וולדרס), אחד מחבריו הקרובים ביותר של ברגמן נדקר למוות.
שריל פורטמן מתה מציאניד, וטבליית ההתאבדות של ברוקנר נעדרת.
ברגמן, לעומת זאת, אינו משוכנע שחברו היה הבוגד.
לאחר החדירה לטוברוק, מגלה הכח שרומל צבר כוח של שתי דיוויזיות שריון בעיר.
הגילוי מסכן את התקיפה הימית, אולם לכוח אין דרך להזהיר את המפקדה, אלא אם כן יתפסו את המשדר הגרמני שבעיר.
חיל האוויר המלכותי מפציץ את טוברוק כמתוכנן.
הכוח של "קבוצת המדבר ארוכת הטווח" מפוצץ שניים מתותחי הנמל, הארקר מורה לרב-סמל טיין לאותת לספינות לעצור את הנחיתה לפני שהטנקים הגרמנים יפגעו בהם.
הארקר מורה לסגן בוידן (אנתוני אשדאון) לתפוס את המשדר הגרמני בעיר במטרה לעצור את הנחיתה ולהודיע למפקדה על מסמך קסלרינג.
ברגמן ושלושה מאנשיו נמלטים מצליחים להשמיד טנק ולהרויח זמן של בשביל הארקר, ברגמן ואנשיו נהרגים בסופו של דבר.
קרייג, קרוג ושני אנשי "קבוצת החקירות המיוחדת" נוספים מצליחים להשתלט על טנק גרמני ומשתמשים בו כדי להשמיד את מצבור הדלק.
בשלב זה הארקר ואנשיו נכנעים.
לאחר שנכנע, חשף מוהנפלד שהוא קצין מודיעין גרמני בשם פון קרוגר, ומספר כי אמר את האמת בלילה הקודם, אך שינה כי "היהודי מצא אותי במנהרה" ומבקש מהארקר את מסמך קסלרינג.
לאחר שראה את השמדת מצבורי הדלק, שרף הארקר את המסמך מתוך הבנת חשיבותו עבור הגרמנים.
הארקר הורג את פון קרוגר באקדחו ונורה למוות.
קרייג, קרוג ושני האחרים מצליחים להימלט ולהינצל.
לאחר צעידה של יותר מ-70 קילומטרים בהגיעים לנקודת מפגש בסאלום בגבול מצרים.
אנדרסון היו מועמדים לפרס האוסקר על האפקטים החזותיים הטובים ביותר.
אוליבר פאסינגהם עיבד את הסרט לגרסת קומיקס, שפורסמה בהוצאת Lion Summer Spectacular.
טובעת בספק היא מיני-סדרה בריטית בת ארבעה פרקים מסוגת דרמת מתח, שיצרו וכתבו פרנצ'סקה בריל ולוק ווטסון.
הסדרה שודרה לראשונה בערוץ 5 הבריטי בארבעה לילות רצופים החל מ-1 בפברואר 2021. בסדרה מככבים ג'יל האפפני, ג'ונאס ארמסטרונג, רופרט פנרי-ג'ונס, ודברה פינדלי.
ג'ודי נמצאת בקשיים כלכליים ומתקשה לנהל את העסק שלה.
היא מנסה לשקם את חייה אחרי שבנה בן הארבע, טום, טבע באגם.
עשר שנים אחר כך, היא רואה נער שנראה דומה מאוד לבנה הנעדר בגיל מבוגר יותר.
היא מתמודדת עם חוסר אמון מצד בני משפחתה והמשטרה, אבל היא נחושה בדעתה לגלות את האמת.
ג'יל האפפני – ג'ודי וולש
ג'ונאס ארמסטרונג – ג'ייסון וולש
קודי מולקו – דניאל טאנר
רופרט פנרי-ג'ונס – מארק טאנר
דברה פינדלי – לין וולש
דארה דוואני – בן גילמור
דירדרי מולינס – קייט גילמור
הסדרה "טובעת בספק" צולמה בדבלין בירת אירלנד ובסביבותיה.
טוג (במונגולית: туг, בטורקית: tuğ, בטורקית עותמאנית: طوغ או توغ) או סולד (במונגולית: сүлд, בטיבטית: བ་དན) הוא מוט עם שערות סוס או יאק מסודרים במעגל בצידו העילי.
היסטורית, הדגל היה בשימוש שבטים טורקיים, כמו קונפדרציית טוגלוג כמו כן בתקופת האימפריה המונגולית, ומאוחר יותר בחאנויות המונגולית-טורקיות.
הוא היה בשימוש גם באימפריה העותמאנית.
במהלך המאה ה-17, הוא אומץ על ידי פרשים סלאביים (קוזאקים, היידמאקים) תחת השם בונצ'וק (אוקראינית: Бунчук, פולנית: Buńczuk) שמשקף את המילה הטורקית המקורית בוֹנצ'וק.
כיום, הוא עדיין בשימוש בידי יחידות מסוימות בצבא הפולני.
המילה הטורקית tu:ğ, לסמלים טורקיים מסורתיים העשויים מזנבות סוס או צרורות שיער סוס, הושאלה מסינית תיכונה dok纛 "נס, סמל" (מכאן גם בסינית סטנדרטית dú).
משקיפים סינים הצהירו שגקטורקים הציגו בשער המחנה שלהם טוג מעוטר בראש של זאב לזכירת מוצאם מזאבה.
קונפדרציה שבטית טורקית מערבית, ה-Duolu, נקראה אולי על שם הטוג, אם המילה הטורקית העתיקה טוגלוג (𐱃𐰆𐰍𐰞𐰍), שפירושה "יש דגלים (באנרים), יש סטנדרטים", אכן מונחת בבסיס תעתיקים סיניים שונים.
הדגל לבן-השיער מסמל שלום והשתמשו בו גם בטקס ההכתרה באימפריה המונגולית, בעוד שדגל השחור היה לתקופות מלחמה.
השימוש בזנב הסוס הוא סמלי מכיוון שסוסים היו מרכזיים בפרנסתם של המונגולים, כמו השימוש בשערות זנב סוס עבור מורין חור.
הדגל הלבן המקורי נעלם מוקדם בהיסטוריה, אבל השחור שרד בתור מאגר נשמתו של ג'ינגיס חאן.
המונגולים המשיכו לכבד את הדגל, וזנבאזאר (1635–1723) בנה מנזר עם המשימה המיוחדת להגן על הדגל השחור במאה ה-17. בסביבות 1937 נעלמה הדגל השחור בזמן הטיהורים הגדולים של הלאומנים, הנזירים והאינטלקטואלים והרס המנזרים.
תשעת הדגלים הלבנים קיבלו משמעות מחודשת במונגוליה לאחר שהדמוקרטיה אומצה בתחילת שנות ה-90 כסמל של המדינה המונגולית המסורתית, והחליפה את הדגלים האדומים הקומוניסטיים הקודמים.
"יסון חולט צאגן טוג", דגל המדינה שמונף על ידי המונגולים, (Есөн хөлт цагаан туг), מורכב מתשעה מוטות דגלים מעוטרים בשערות זנב סוס לבנות התלויות על משטח עגול עם צורה דמוית להבה או תלת -דרד בחלק העליון.
תשע הדגלים הלבנים היו סמל של ימי שלום בשימוש בלעדי על ידי החאנים מול היורט שלהם.
הדגל המרכזי גדול מהשאר והוא ממוקם במרכז שמונה האחרים.
תשעת הדגלים הלבנים המונגולים המודרניים נשמרים בארמון הממשלה באולן בטור.
ביום הגאווה הלאומי מתקיים טקס מסורתי לתשעת הטוגים הלבנים.
דורבון כולט כאר סולד () "ארבע דגלים שחורים בסיסיים" שימשו בזמן מלחמה.
הם עשויים משערות זנב סוס שחורות ומעופף באותה צורה.
לפי הכרוניקה היפנית המאוירת Mōko Shūrai Ekotoba, דגל צי היואן המונגולי שפלש ליפן היה שחור.
הדגלים השחורים המונגוליים המודרניים נשמרות במשרד ההגנה.
במסגרת הכוחות המזוינים של מונגוליה, הטוג השחור משמש כקצון בעמודי הדגל הצבאיים, בעוד שהטוג הלבן משמשת את משמר הכבוד של המדינה המונגולית והיא הקצון בצבעי שירותי הביטחון האזרחיים.
טובין מסה היא מסה (הר שולחן) גדולה ברכס מסה, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
טובין מסה ממוקמת בין פיין מסה (שמצפון לטובין מסה) לבין גייר מסה (שמדרום לטובין מסה).
המחלקה הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (the Northern Party of New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (בראשי תיבות: NZGSAE)) אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1962 – 1963 נתנה להר את שמו.
ההר נקרא על שם ג'יימס טובין, שהיה סוקר במשלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד.
טוגבה דנישמאז (בטורקית: Tuğba Danışmaz; נולדה ב-1 בספטמבר 1999) היא אתלטית טורקיה, אלופת אירופה באולם (איסטנבול 2023) בקפיצה משולשת.
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביבלה, שוודיה בשנת 2019 זכתה דנישמאז במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.85 מטר, אחרי דיאנה זגאינובה מליטא (13.89 מטר) ולפני ויאלטה סקברצובה מבלארוס (13.79 מטר).
באליפות אירופה באולם שנערכה בשנת 2023 באיסטנבול שבטורקיה זכתה דנישמאז במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא לאומי חדש של 14.31 מטר, לפני דריה דרקש מאיטליה (14.20 מטר) ופטריסיה ממונה מפורטוגל (14.16 מטר).
באימפולסיביות היא מחליטה להחליף את המנעול בכניסה לביתה, למרות שידעה שזה לא חוקי.
כשהיא חוזרת הביתה היא מבינה שג'ק לא חזר או ניסה ליצור איתה קשר.
למחרת שומעת פיונה טיעונים למקרה הנוגע לאדם הנרי, הנער המסרב לעירוי דם.
לדעת רופאיו העירוי יציל את חייו, ואם לא יקבל אותו, ימות בייסורים.
הורי הנער מתנגדים למתן העירוי, וכך גם הנער עצמו.
כיוון שרק בעוד שלושה חודשים יהיה בן 18, פיונה מחליטה לבקר אותו בבית החולים כדי לנסות לוודא האם הוא מסוגל להחליט כיאות על הטיפול המוצע לו.
היא מוצאת נער חביב וצלול, מקשיבה לשיריו, הוא מנגן בכינור ופיונה מצטרפת אליו בשירה.
הוא נחוש בסירובו לקבל עירוי דם, ומנמק זאת במצוות דתו, שהוא נכון למות על קיומן.
בשובה לבית המשפט היא פוסקת שבית החולים יורשה לתת לו את עירוי הדם.
מרגישה מרוממת מהחלטתה, היא הולכת לביתה, ומגלה שג'ק חזר תוך שהוא חש טיפשי על ניסיונותיו לעזוב אותה.
פיונה מבינה שבסופו של דבר הכל יחזור לקדמותו ומאוכזבת מכך שהוא חזר בזמן שהיא הייתה מאושרת ולמעשה ציפתה להיות לבד.
חודשים לאחר מכן, נישואיה של פיונה עדיין מתוחים.
היא מקבלת מכתבים, תחילה בעבודתה ואחר כך בדירתה, מאדם הנרי, האומרים לה שהוא אסיר תודה על פסיקתה וכי הוא רואה את הצביעות של הוריו, שהתנגדו לעירוי אך שמחו על פסיקתה, והתפכח מהדת.
היא נוסעת לניוקאסל כדי לדון בתיקים מקומיים, ומופתעת לגלות שאדם עקב אחריה לשם, נואש לדבר איתה.
הוא מתוודה שעזב את הבית ומבקש מפיונה שתאפשר לו לגור בביתה.
היא מסרבת לבקשתו ואומרת לו להתקשר לאמו, כדי שזו לא תדאג.
בעזרת מזכירהּ היא מסדרת לו מונית וכרטיס רכבת להמשך דרכו והולכת לנשק אותו על הלחי לשלום, אבל השניים בסופו של דבר מתנשקים על השפתיים.
בפאניקה לאחר הנשיקה, פיונה מתקשרת לבעלה לארגן ארוחת ערב כשהיא תחזור והשניים מתחילים להתפייס.
בשובה הביתה פיונה וג'ק אט אט מתקרבים זה לזה.
פיונה מקבלת מכתב נוסף מאדם, שיר דתי, שמרמז שהוא חושב עליה כשטן על כך שפיתתה אותו להתרחק מהדת וחזר לאמונה.
כמו מכתביו האחרים, פיונה מתעלמת מכך.
פיונה מתכוננת לקונצרט חג המולד שבו תנגן בפסנתר בפני עמיתיה.
לפני הקונצרט היא וג'ק מתפייסים בנשיקה ומבטיחים להתמסר זה לזה מחדש.
כשהיא הולכת לקונצרט, רגע לפני שהיא מופיעה, פיונה שומעת בחצי אוזן על אדם.
פיונה מופיעה בהצלחה בקונצרט ואז רצה לביתה ומוודאת שאדם מת לאחר שהלוקמיה שלו חזרה והוא סירב לטיפול, כעת בגיל הבגרות, כשהוא אוטונומי להחליט על הטיפול שיינתן לו.
כשג'ק חוזר היא מספרת לו על המקרה, הנשיקה ומותו של אדם, חשה אשמה על שנישקה את אדם ואז הרחיקה אותו מה שגרם לו לחזור לאמונותיו הדתיות.
היא נרדמת בוכה במיטתה, וכשהיא מתעוררת היא רואה את ג'ק לידה והוא מבטיח לאהוב אותה כשהיא חושפת פרטים נוספים על תחושת האשמה שלה.
מקיואן סיפר על נסיבות כתיבת הרומן:
"לפני כמה שנים מצאתי את עצמי בארוחת ערב עם קומץ שופטים - ספסל הוא שם העצם הקולקטיבי.
הם שוחחו על ענייני עבודתם, והתאפקתי שלא לרשום הערות...
כמה בקלות, חשבתי אז, אפשר לטעות כי הספסל הוא חבורה של סופרים שדנים זה בעבודתו של זה, ושומרים הגבלות נוקשות יותר לאלו שהם טיפשים מספיק כדי להיעדר.
בשלב מסוים, המארח שלנו, סר אלן וורד , שופט בית המשפט לערעורים, שרצה ליישב איזו מחלוקת קלה, קם והביא ממדף כרך של פסיקותיו.
שעה לאחר מכן, כשעברנו מהשולחן לשתיית קפה, הספר הזה שכב פתוח על ברכי.
זו הייתה הפרוזה שהכתה בי תחילה.
רציני כמובן, רחום בנקודות מסוימות, אבל בתוכו היה משהו כמו הומור, או שנינות, שנבע אולי מהמרחק שלו, מה שבתורו הזכיר לי את ידיעת הכל של סופר."
ברומן מתוארים משפטים אחדים בענייני משפחה שבהם שפטה פיונה מיי.
במשפטים אלה מתקיים עימות בין מצוות הדת (בשלוש דתות שונות) ובין עמדת המדינה, כפי שהיא מתבטאת בחקיקה ובפסיקה.
המשפט הנמצא במרכז הרומן, העוסק בנער מעדת עדי יהוה, תואר לעיל.
קודם לתיאורו של משפט זה מתוארים ברומן עוד שני משפטים.
משפט ראשון עוסק בסכסוך בין "אם ואב יהודים שמתגרשים, אדוקים בדתם במידה לא שווה החלוקים באשר לחינוך בנותיהם".
בני הזוג באו מהקהילה היהודית החרדית שבצפון לונדון, ולאחר 13 שנות נישואים ושתי בנות הפכו לפרודים.
האם למדה באוניברסיטה הפתוחה וקיבלה תואר אקדמי, בניגוד למקובל בקהילה.
המחלוקת שהובאה לפסיקתה של פיונה עסקה באופן גידולן של הבנות, ובפרט בית הספר שבו ילמדו.
"הבעיה עלתה כשביקשה האם להתנתק מהקהילה, אם כי לא מהדת היהודית.
למרות התנגדותו של האב היא כבר שולחת את הבנות לבית ספר תיכון יהודי מעורב שבו מותרים הטלוויזיה, מוזיקת הפופ, האינטרנט והתרועעות עם ילדים לא יהודים." בפסק דין מנומק בן 21 דפים פסקה פיונה לטובת האם.
משפט שני עסק בתאומים סיאמיים, שלפי חוות דעת הרופאים יש להפריד ביניהם תוך המתת החלש שבהם, מתיו, כדי לאפשר לחזק שבהם, מארק, להמשיך לחיות, משום שללא ניתוח זה ימותו שניהם.
הורי התאומים, "קתולים אדוקים המתגוררים בכפר בחוף הצפוני של ג'מייקה, חדורי אמונה ושלווים, סירבו לאשר מעשה רצח.
אלוהים נתן חיים ורק אלוהים יכול לקחת אותם." הארכיבישוף הקתולי בווסמינסטר התייצב לצד ההורים.
פיונה ציינה בתחילת פסק הדין: "זה בית משפט ועניינו החוק ולא המוסר, מתפקידנו לגלות ומחובתנו ליישם את עקרונות החוק הנוגעים למצב המובא לפנינו – מצב שאין לו אח ורע." פיונה פסקה שיש לבצע את ההפרדה ונימקה: "מטרת הניתוח אינה להרוג את מתיו אלא להציל את מארק.
מתיו, אף שהוא חסר אונים, הורג את מארק, ויש לאפשר לרופאים להיחלץ להגנתו של מארק ולהסיר ממנו איום במוות.
מתיו יגווע אחרי ההפרדה לא משום שנרצח בכוונה תחילה, אלא משום שבכוחות עצמו אין הוא יכול לשרוד."
הרומן עובד בשנת 2017 לסרט בשם "טובת הילד" בבימויו של ריצ'רד אייר לפי תסריט מאת איאן מקיואן, בכיכובם של אמה תומפסון כפיונה מיי, סטנלי טוצ'י כג'ק מיי ופין וייטהד כאדם הנרי.
טובין פאוול הית' היא כדורגלנית עבר אמריקאית, יזמית ואמנית ששיחקה בעמדות הקישור וההתקפה בנבחרת ארצות הברית.
במהלך הקריירה הבינלאומית שלה זכתה הית' במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, אולימפיאדת לונדון, מונדיאל 2015 ומונדיאל 2019, במדליית הכסף במונדיאל 2011 ובמדליית הארד באולימפיאדת טוקיו.
פדרציית הכדורגל האמריקנית תיארה את הית' כ"אולי השחקנית המיומנת ביותר של ארצות הברית", והעניקה לה את פרס כדורגלנית השנה בארצות הברית ב-2016 ואת פרס הכדורגלנית הצעירה של השנה בארצות הברית ב-2009.
הית' זכתה פעמיים באליפות ה-NWSL יחד עם פורטלנד ת'ורנס ושיחקה לאחרונה עבור או.אל.
ריין ב-2022. היא שיחקה במדי מנצ'סטר יונייטד וארסנל בסופר ליג האנגלית ובמדי פריז סן-ז'רמן בליגת העל הצרפתית.
כמו כן היא שיחקה בקבוצות אטלנה ביט וסקיי בלו מהליגה המקצוענית לנשים בארצות הברית.
ב-2019, הית' הקימה מותג לייף-סטייל בשם re-inc, יחד עם חברותיה קריסטן פרס, מייגן ראפינו ומייגן קלינגנברג.
היא מארחת את הפודקאסט The RE—CAP Show לצד קריסטן פרס.
ב-2020, היא נבחרה להרכב השנה בכדורגל הנשים של פיפ"א.
הית' נולדה במוריסטאון, ניו ג'רזי, לג'ף וסינדי הית' וגדלה בבסקינג רידג'.
להית' אח צעיר, ג'פרי, ושתי אחיות גדולות, פרי וקייטי, שפעילות בארגונים ספורטאים בפעולה ואלופים למען המשיח.
הית' החלה לשחק כדורגל בגיל 4 במסגרת בית ספר של ימק"א.
היא תיארה את עצמה כנוצרייה גאה ומסורה והיא מאוד משפחתית.
הית' סיימה את לימודיה בתיכון רידג' בבסקינג רידג' ב-2006, היכן שהיא שיחקה כדורגל במשך 3 שנים.