tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אביה, גרגיס, שלטענתה נטש אותה, משום שכנראה רצה בן, היה פוגע בה פיזית ואף ניסה לקחת את הרווחים שעשתה בצעירותה משירה ומשחק.
אחיה רצח את אמה בגלל שהניח שנהלה רומן.
לאירוע זה הייתה השפעה רבה על חייה של סבאח.
היא הקליטה את השיר הראשון שלה בגיל 13 ומיד תפסה את תשומת לבה של המפיקה והשחקנית הלבנונית אסיא דאר'ר (آسيا داغر; אַסְיַא דַארִ'ר) שהחתימה אותה על חוזה לשלושה סרטים ולקחה אותה למצרים.
הסרט הראשון בו השתתפה ב-1945, "הלב אוהב רק פעם אחת" (القلب له واحد), הפך אותה לכוכבת.
בתחילה המבקרים המצרים לא העריכו אותה, אולם לאחר המהפכה במצרים ב-1952, היא הפכה גם לחביבת המבקרים והתפרסמה בכל העולם הערבי.
הקול הייחודי והעשיר, יכולות המשחק וסגנון הלבוש הצבעוני, הפכו את סאבח לאחת הזמרות הפופולריות ביותר לא רק של בלבנון, אלא גם בכל העולם הערבי.
היו לה קשרים ארוכים עם כמה מהמלחינים המובילים ובראשם המלחין המצרי עבד אל-והאב, המלחין הלבנוני מנסור רחבני והמלחין המצרי כמאל א־טוויל.
הקריירה של סבאח נמשכה עד מותה.
בשנת 2006 הוציאה שני סינגלים יחד עם הזמרת רולא סעד: "דלועה" (מפונקת) – מחרוזת נוסטלגית משירי סבאח, ו"יאנא יאנא" – שיר נוסף אותו ביצעה סבאח באחד מסרטיה.
סבאח קיבלה הוקרה ממנהיגים ערבים, חוסיין מלך ירדן העניק לה אות כבוד, ואנוואר סאדאת העניקו לה אזרחות מצרית.
מעבר לקריירה האמנותית שלה, סאבח נודעה בחייה האישיים הסוערים.
היא נישאה לתשעה גברים בניהם חבר פרלמנט לבנוני, הכנר שניגן בהופעותיה, שחקנים, זמרים ושייח כוויתי.
כמו כן היא הייתה ידועה במספר הניתוחים הפלסטיים המרובים שעברה.
לסבאח שני ילדים, בן מבעלה הראשון נג'יב שמאס ובת מבעלה השלישי, אנואר מנסי.
סבאח, או "סבוחה" בפי מעריציה, נחשבת לאחת הדיוות הגדולות של המוזיקה הערבית.
סבאח נפטרה ב-26 בנובמבר 2014 ממחלה קשה, בגיל 87.
סבאט הוא ספורט לחימה מודרני מתחום הקיקבוקס שהתפתח מתוך מספר שיטות הגנה עצמית שמקורן בצרפת במהלך המאה ה-19.
בניגוד לענפי קיקבוקס אחרים, לדוגמה אגרוף תאילנדי, מותרות בעיטות אך ורק עם כף הרגל, ולא עם הברך או עם השוק.
לוחם סבאט נקרא בשם "סבאטור" ולוחמת סבאט נקראת בשם "סבאט'וס".
בתחילת המאה ה-19 שיחקו המלחים הצרפתים בנמלים (לרוב בנמל מרסיי) במשחק בשם "Jeu marseillais" ("המשחק של מרסיי"), שלאחר זמן מה השתנה ל-"Chausson" (מילולית: כפכף, על שם הנעליים שהיו נהוגות אצל מלחים) כדי להפיג את השעמום בספינה כאשר היו בים.
המשחק כלל מספר סגנונות של בעיטות:
בעיטות גבוהות ומדויקות באזור הבטן והראש.
בעיטות המתבצעות כאשר הלוחם נאחז בקרקע עם שתי ידיו כדי להגביר את יציבות הלוחם על קרקע לא יציבה, כמו סיפון אוניה בים סוער, תוך שמירה על חוזק ודיוק הבעיטה האחורית שמופנית אל יריבו.
באותו זמן, התחוללו בפריז מהומות גדולות ברחובות, וכתוצאה מכך פיתחו חלק מהצרפתים טכניקות הגנה עצמית הכוללות:
בעיטה נמוכה המכוונת לאחורי השוקיים של היריב בשביל להכשילו ולגרום לו ליפול על הקרקע.
בעיטה הממוקדת אל אזור הברכיים כדי לגרום לו לאי יציבות וכאב רב ברגליים.
שימוש במקלות אשר נמצאו ברחובות פריז ככלי הגנה והתקפה לשימוש בטכניקות הדומות לאגרוף.
בעיטות המשתמשות בנעליים הקשות כחוד אל בטן היריב ורקתו.
אגרוף מהיר מטווח קרוב והגנה תמיד עם ידיים באזור הראש.
אנשי מפתח בפיתוח הסגנון לחימה ואיחוד הטכניקות
מישל קסאוקס (1794–1869), רוקח צרפתי, וצ'ארלס לקור (1808–1894) היו אנשי מפתח בפיתוח הסגנון, בכך שהפכו אותו מטכניקת הגנה עצמית ברחוב ללחימת סבאט מודרנית.
קסאוקס החל ב-1825 לקדם ולשנות את לחימת הסבאט הכוללת גם את סגנון הלחימה בנמל (Chausson) וגם את סגנון ההגנה העצמית מרחובות פריז ושילב אותם ביחד בפעם הראשונה לסגנון ייחודי משלו.
על אף ההשפעה המרובה מפריז, התמקדה הגרסה של קסאוקס ללחימת סבאט בלחימת המלחים "Chausson".
צ'ארלס לקור, תלמידו של קסאוקס, הוסיף ללחימת הסבאט את האגרופים עקב צפייתו בקרב אגרוף אמריקאי בצרפת בין אוואן סוויפט וג'ק אדמס.
לטעמו, העניקו האגרופים יתרון ללחימת הסבאט מכיוון ששימוש בידיים רק להגנה מפני בעיטות לא הספיק.
לאחר זמן מה, הצטרפה גם לחימת המקלות (או מקלות הליכה) לסבאט, בעזרתו של בארוזי וגם עקב המהומות שהיו בפריז, במהלכן נעשה שימוש במקלות רגילים (קצרים וארוכים), מקלות הליכה, כיסאות, סכינים ומחבטים ברחוב, שנוספו גם הם בהדרגה אל תוך הסבאט.
הסבאטורים בפריז ניצלו והשתמשו בחפצים הללו כדי להגן על עצמם ופיתחו כמה טכניקות מקל המזכירות את הדיפת חבורות פורעים בהן השתמשו המאסטרים בפריז הישנה.
על אף השימוש בחפצים ברחובות פריז, מתמקד השימוש במקלות (או מקלות הליכה) בקרב (אם מדובר בקרב סבאט המשתמש בחפצים ולא רק במגע גוף) יותר מאשר עם חפצים אחרים, אך זאת תלוי במכון האימונים של הסבאט.
שיטה זו התפתחה לטכניקת הברטיטסו.
סגנון נוסף שהיה נפוץ פחות בימיו הקדומים של סבאט, הוא הסבאט מזרחי; שילוב של סבאט קלאסי ושל ג'וג'יטסו.
בנוסף, הסבאט השפיע על חוקי תחרויות הקראטה בתחילת דרכן, ואמנות זו גם שאלה את הבעיטות הגבוהות מהסבאט.
הסבאט התמסד תחת "ארגון האגרוף הצרפתי הלאומי" (National de Boxe Francaise) על ידי תלמידו של צ'ארלס צארלמונט, קאונט פיירי בארוזי (dit Barrozzi).
בארוזי נחשב כאחד האבות הרוחניים של אומנות הסבאט המודרנית.
בארוזי גם זכה בצרפת ומושבותיה 11 פעמים כאלוף סבאט, כאשר התחרות הראשונה בה השתתף נערכה בזמן מלחמת העולם הראשונה.
הארגון הלאומי של הסבאט נקרא F.I.S (ראשי תיבות ל-International Savate Federation) אשר נחשב גם כארגון עולמי.
סבאטיק (Pulau Sebatik) הוא אי מצדו המזרחי של האי בורנאו.
שטח האי הוא 452.2 קמ"ר והוא רחוק 1,000 מטר בלבד מבורנאו.
האי שוכן בקו הרוחב '4°12 וקו אורך '117°45. השליטה עליו נחלקת בין מלזיה לבין אינדונזיה.
סבאטיק שוכן במפרץ סבוקו (Teluk Sebuku) והוא האי הגדול במפרץ.
האי הוא ארוך וצר יחסית בכיוון דרום מזרח לצפון מערב.
העיר טאוואו שמצפון לאי, באי בורנאו, מלזיה, היא העיר הגדולה באזור.
הנקודה הגבוהה באי היא בגובה 409 מטר.
האי מחולק לשניים, החלק הצפוני (153 קמ"ר) שייך למלזיה כחלק ממדינת סָבַּהּ והחלק הדרומי (299 קמ"ר) שייך לאינדונזיה לפרובינציה צפון קלימנטאן (עד 2012 למזרח קלימנטאן).
הגבול בין שתי המדינות הוא קו הרוחב '4°10 צפון, והוא מסומן כל קילומטר ממזרח למערב באבני גבול בקרקע.
האי מכוסה ברובו בביצות מנגרובים ויערות גשם שופעים אשר מהווים בית גידול לאוכלוסיות גדולות של גיבונים וקופי מקוק.
רוב האוכלוסייה באי מתבססת על דיג וחקלאות, בחלק המלזי ישנה גם תעשיית עץ.
ממזרח לאי התגלו מרבצי גז ונפט.
רמת החיים ויוקר המחיה באי גבוהים יחסית לממוצע האינדונזי, ודומים בשני חלקי האי.
החלוקה הפוליטית של האי נוצרה בשנת 1891 על ידי הסכם בין בריטניה והולנד, בו הסדירו שתי המעצמות הקולוניאליות, את הגבולות ותחומי ההשפעה שלהן בדרום מזרח אסיה.
לאחר הקמתה של מלזיה בשנת 1963 נערכו מספר עימותים מדיניים וצבאיים בין שתי המדינות לאורך הגבול המדויק באזור.
הגבול הבינלאומי בין מלזיה ואינדונזיה הפסיק במרחק ליגה אחת מעבר לחוף המזרחי של האי והבעלות על השטחים שממזרח לאי ביניהם האיים ליגיטאן וסיפאדאן נמסרה למלזיה בהחלטה של בית הדין הבינלאומי לצדק בהאג ב-2002. חרף ההחלטה, נותר סכסוך בין המדינות לגבי הגבול הימי ולגבי סלע אונאראנג שממזרח לאי.
כיום שולטת אינדונזיה בסלע אונאראנג, הקרוי גם שונית אונאראנג, ומעליו הקימו האינדונזים מגדלור הצבוע בצבעי ה"אדום לבן" של הדגל.
ב-2005 החלו המדינות במשותף בחיפושי נפט באזור הימי שממזרח לאי.
לאחר הפיגוע הכפול בבאלי ב-12 באוקטובר 2002, העבירה קבוצת הטרור האינדונזית אל-ג'מאעה אל-אסלאמיה בדרום מזרח אסיה המסונפת לארגון אל-קאעידה, חלק מהמרכזים שלה לאזורים מרוחקים של אינדונזיה, ביניהם גם לאי סבאטיק והקימה בו מסגד, בית ספר מוסלמי, ואף הוקמו בסיסים עם מצבורי נשק באזורים נידחים של האי.
סבאגרובה (בשוודית: Sveagruva – "מכרה שוודי", או בקיצור: Svea) הוא יישוב כורים באי שפיצברגן שבאיי סבאלברד שבנורווגיה.
היישוב שוכן בקצהו של פיורד והוא השלישי בגודלו מבין היישובים בקבוצת האיים, לאחר לונגיירבין ובארנצבורג.
כיום מגיעים למקום כ-300 עובדים מלונגיירבין על בסיס יומי או שבועי וביישוב עצמו אין אוכלוסייה קבועה.
מכרה הפחם במקום מופעל על ידי חברת כרייה נורווגית (Store Norske Spitsbergen Kulkompani).
היישוב הוקם ב-1917 על ידי שוודיה.
בשנת 1944 הוא נהרס, אך הוקם מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה.
פעילות הכרייה הופסקה ב-1949 וחודשה ב-1970. בשנות התשעים היישוב כמעט ונעלם מאחר שהפעילות בלונגיירבין הייתה נרחבת יותר.
בשנת 1987 הושעתה פעילות הכרייה לזמן קצר.
ב-2005 פרצה במכרה שרפה שנמשכה באופן רצוף יותר מחמישה שבועות וגרמה לנזק בשווי של 700 מיליון כתר נורווגי.
כיום מרוכזת בסבאגרובה רוב פעילות כריית הפחם בסבאלברד.
המכרה שנפתח ב-2001 מפיק יותר מ-4 מיליון טונות פחם בשנה, ובכך הוא מהווה את אחד ממכרות הפחם התת-קרקעיים הגדולים באירופה.
סבאיה הוא מאכל תימני מסורתי.
מאפה בצק העשוי מקמח לבן, שמרים יבשים, מים, סוכר וקורט מלח.
הסבאיה עשויה משכבות בצק עגולות המונחות זו על זו ומופרדות באמצעות שמן.
הן נאפות על מגש עגול הנקרא "צחן" בטמפרטורה בינונית במשך כ-40 דקות.
טעמה של הסבאיה מתיקות מעודנת.
נהוג לאכול את הסבאיה בשבת בבוקר לצד ביצים, רסק עגבניות וסלטים אחרים.
כדי להעשיר את טעמה, יש שנוהגים להוסיף לה גרגירי קצח או חמאה מעושנת הנקראת בלשון יהודי תימן "סאמנה".
מאכל זה היה נאפה רק בקהילות מעטות, ונחשב פחות מוכר בקרב אוכלוסיית יהודי תימן.
הוא נחשב למאכל חגיגי הנשמר לאירועים מיוחדים כמו חגים ושבתות וזאת בשל תהליך הכנתו הארוך יחסית.
סבא בהפרעה הוא סרט קומדיה שיצא בשנת 2016 בבימוי של דן מייזר ובכיכובם של זאק אפרון ורוברט דה נירו.
הסרט עוסק בנכד וסבא לאחר הלוויית אשתו, כאשר הסבא מבקש מנכדו עורך הדין שיצאו יחד לחופשת גולף בפלורידה, במה שמתברר כתחבולה וניסיון לקחת את הנכד למסע הוללות בחוף דייטונה שבפלורידה.
הלוויה מתקיימת שבועיים בלבד לפני חתונתו של הנכד, ג'ייסון, והסבא (בגילומו של רוברט דה-נירו) שמתברר כגמלאי של הכוחות המיוחדים רוצה להציל את נכדו מאשתו העצבנית והלא נחמדה, ולתת לו הצצה אל חיים כפי שהוא היה רוצה לחיות אותם.
שחקןדמותזאק אפרוןג'ייסון קלירוברט דה נירודיק קליאוברי פלזהלינורזואי דויטששאדיהברנדון מייקל סמית'טיירוןג'וליאן האףמרדית'ג'ק פיקינגקודיאוברי פלזהלאונור
הסרט ספג ביקורת שלילית מאוד מצד המבקרים.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון 7%.
אתר Deadline גינה את הסרט וטען שהוא הסרט הגרוע ביותר בכל הקריירה של רוברט דה-נירו .
מרכז הספורט סבאדל מועדון כדורגל (בקטלאנית: Centre d'Esports Sabadell Futbol Club) הידוע בקצרה כסבאדל, הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר סבאדל, שבחבל קטלוניה, אשר בספרד.
המועדון נוסד בשנת 1903, וקבוצת הבוגרים הראשית שלו משחקת בליגה השלישית בספרד.
אצטדיון הקבוצה הוא נובה קראו אלטה המכיל 11,908 מקומות ישיבה.
במהלך ההיסטוריה, הקבוצה שיחקה ארבע-עשרה עונות בליגה הראשונה - ה"לה ליגה".
חואן וקימט סאוס מהעיר סבאדל הממוקמת במחוז ואייס אוקסידנטל, בפרובינציית ברצלונה שבקטלוניה גילו את משחק הכדורגל בזמן שלמדו בבית ספר בעיר ליל שבצרפת.
כשחזרו לסבאדל בשנת 1901, הם לימדו את חבריהם - צעירים נלהבים שלקחו חלק בפעילות המרכז הקטלוני - ויחד הם הקימו את קבוצת הכדורגל של העיר תחת השם "Centre d'Esports Sabadell CF".
תחילה הקבוצה שיחקה משחקי ידידות כנגד הקבוצות השכנות, וביניהן אספניול.
משחקיה הראשונים היו במגרש דשא שכונה "משטח הקרטונים", אך כיוון שהמגרש היה מרוחק ממרכז העיר לאחר זמן מה הושמש אזור שבין הרחובות סול וסרוואנטס בעיר סבאדל.
אט-אט הקבוצה התגבשה, ובתאריך 11 בדצמבר 1903, המועדון נוסד באופן רשמי.
ב-3 ביוני 1906, הסתיימה בנייתו של אצטדיון הקראו אלטה והוא נחנך במשחק בין ברצלונה לבין X ספורטינג קלוב, כחלק מ-Copa Salud.
יומיים לאחר מכן, ב-5 ביוני 1906, המועדון נרשם רשמית מול התאחדות הכדורגל הקטלאנית.
רשתות נוספו לאצטדיון לראשונה בשנת 1911.
לקראת עונת 1930/1931 הקבוצה נרשמה לליגת הטרסרה דיוויסיון, הליגה השלישית באותם הימים, וסיימה את העונה במקום השני, אך לא העפילה לליגה השנייה.
בסוף עונת 1932/1933 הקבוצה קודמה לליגה השנייה לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה במקום השני, שאיפשר קידום החל מאותה העונה.
בעונת 1933/1934, הקבוצה זכתה בתואר הגדול הראשון שלה, אליפות הכדורגל הקטלאנית, דבר אשר הקנה לה את הזכות להשתתף בקופה דל ריי בעונה הבאה.
בטורניר גביע המלך בעונה העוקבת, הגיעה סבאדל לגמר, בפעם היחידה בהיסטוריה שלה, אך הפסידה 0-3 לסביליה.
סבאדל הגיעה לליגה הבכירה לראשונה בעונת 1943/1944 לאחר שבעונה הקודמת סיימה כסגנית האלופה בליגה השנייה.
את עונתה הראשונה בלה ליגה הקבוצה סיימה במקום התשיעי, והגיע לשלב רבע הגמר בגביע הספרדי.
בעונה הבאה שבה הקבוצה לליגה השנייה, אולם שבה לליגה הראשונה לאחר עונה אחת בלבד.
בעונת 1946/1947 הקבוצה סיימה במיקום השיא שלה עד אז - חמישית, במרחק של ארבע נקודות בלבד מהאלופה ולנסיה.
בעונת 1948/1949 סבאדל שבה לליגת המשנה לאחר שלוש עונות של היעדרות.
הקבוצה בילתה את 14 השנים הבאות בליגה השנייה, עד אשר בעונת 1962/1963, ירדה לראשונה לליגה השלישית.
עונה לאחר מכן, סבאדל חזרה לליגה השנייה, ועונה מאוחר יותר העפילה הקבוצה לליגה הראשונה, ובכך רשמה עלייה של שתי ליגות בשנתיים.
את עונת 1968/1969 הקבוצה סיימה במקום הרביעי - הגבוה בתולדותיה, וכתוצאה מכך הוזמנה להשתתף בגביע ערי הירידים, אך היא הפסידה לקלאב ברוז' מבלגיה והודחה מהטורניר.
בסוף עונת 1971/1972, לאחר שבע שנים בליגה הבכירה, סבאדל שבה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18, שהיה אז האחרון.
הקבוצה שבה לליגת העל בראשית עונת 1986/1987 לאחר 14 שנות היעדרות, אך שרדה שם רק שתי עונות, בטרם שבה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-19 שהוא הלפני-אחרון.
מאז הקבוצה לא שיחקה לליגה הראשונה יותר.
בעונת 1992/1993 הקבוצה הגיעה למקום ה-20 בליגה השנייה, אך במקום לרדת לליגה השלישית, סבאדל ירדה לליגה הרביעית בעקבות בעיות כלכליות קשות וחוסר יכולת להעמיד תקציב מספק לליגה השלישית.
בעונת 1993/1994 הקבוצה זכתה באליפות הבית שלה של אזור קטלוניה, ושבה לליגה השלישית.
את 17 השנים הבאות הקבוצה בילתה בליגה השלישית, למעט עונה אחת בליגה הרביעית.
בעונת 2010/2011 הקבוצה זכתה באליפות הבית שלה, ובשלב הפלייאוף על העלייה, שיחקה נגד אייבר.
המשחק בבית של סבאדל הסתיים בתוצאה 0-0, והמשחק בחוץ הסתיים בתוצאה 1-1 וסבאדל העפילה לליגה השנייה בזכות חוק שערי החוץ.
את העונה הראשונה שלה בליגה השנייה סיימה סבאדל במקום ה-19, שמשמעותו ירידה לליגה השלישית.
הקבוצה ניצלה מירידה בעקבות העובדה שויאריאל ירדה מהלה ליגה וקבוצת המילואים שלה נאלצה לרדת במקום סבאדל מכיוון שאסור שקבוצת בת של מועדון תשחק איתו באותה הליגה.
את עונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום ה-21 וכתוצאה מכך שבה לליגה השלישית, בה היא משחקת היום.
בעונת 2015/2016 הקבוצה זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע קטלוניה.
בעונת 2019/2020, סבאדל חזרה לליגה השנייה לאחר חמש שנות היעדרות, כשהיא משתתפת בגרסה מיוחדת של פלייאוף העלייה עקב התפרצות מגפת הקורונה.
בעונה שלאחר מכן, עונת 2020/2021, סבאדל ירדה לליגה השלישית החדשה שהוקמה על ידי ההתאחדות, היא "Primera RFEF", מהמקום ה-19 בליגה השנייה.
סֶבְּאַלרָאי או β בנושא הנחש הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים נושא הנחש עם בהירות נראית מדרגה 2.75. שמו הוא שיבוש של השם בערבית - كلب الراعي "כַּלְבּ אַל-רָאי" שפירושו "הכלב של הרועה".
סבאלראי הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K2 III, שנמצא במרחק של כ-82 שנות אור ממערכת השמש.
גילו של סבאלראי מוערך בכ-3 מיליארד שנים והוא נמצא בשלב התפתחות מתקדם כאשר המימן בליבתו כבר אזל והוא מתיך הליום ליסודות כבדים יותר.
בעבר דווח שבהירותו של סבאלראי משתנה במספר מאיות של דרגת בהירות והוא סווג כחשוד ככוכב משתנה.
כמו כן, מהירותו הרדיאלית משתנה מעט באופן מחזורי מורכב הכולל מספר מחזורי משנה.
המחזור הראשי הוא באורך של 13 ימים והסיבה לו אינה ידועה, אך לא סביר שמדובר בבן זוג או כוכב לכת שמקיפים אותו בזמן כזה, שכן רדיוס ההקפה במקרה זה יהיה קטן מרדיוס הכוכב עצמו, וככל הנראה זו תוצאה של פעימות פנימיות בכוכב.
מחזור נוסף הוא באורך של 142 ימים וגם סיבתו אינה ידועה, אך אם מדובר בכוכב לכת, אז מסתו צריכה להיות סביב 2 מסות צדק ורדיוס ההקפה צריך להיות בין חצי יחידה אסטרונומית ליחידה אסטרונומית אחת.
סיבות אפשריות נוספות הן שהשינוי נובע מצורה לא סימטרית של הכוכב עצמו וזמן הסיבוב העצמי שלו הוא 142 ימים או שגם מחזוריות זו נגרמת מפעימות פנימיות בתדר נמוך.
כמעלה ורבע מצפון-צפון-מזרח לסבאלראי נמצא הצביר הפתוח IC 4665, שניתן לצפייה בעין ככתם עמום מאוד וניתן לראות את כוכביו באמצעות משקפת או טלסקופ חובבים.
למרות שהם נראים קרובים זה לזה, הצביר נמצא במרחק גדול בהרבה מעבר לסבאלראי ואין ביניהם שום קשר.
סבאח פח'רי היה שם הבמה של סבאח א-דין אבו קווס , זמר סורי של מוזיקה ערבית מסורתית, תרם לתחייתם של שירי מושח (המושפעים ממסורת אנדלוסית) ושל שירי קודוד חלבייה, האופייניים לתרבות העיר חלב.
פח'רי נודע בקולו החזק בעל מנעד רחב ובביצוען ללא דופי של המקאמאת.
סבאח פח'רי נולד בשנת 1933 בשם סבאח א-דין אבו קווס במשפחה אדוקה בחלב שבסוריה, בימי שלטון המנדט הצרפתי.
למד בבית ספר קוראני מסורתי (כותאב), ובגיל 6 ידע לדקלם את ספר הקוראן.
בנעוריו הפך למואזין במסגד בחלב.
הוא למד בבית ספר למוזיקה ערבית בעיר הולדתו ואחר כך בבית ספר למוזיקה בדמשק, בו סיים את לימודיו בגיל 15, בשנת 1948. למד גם נגינה בעוד ובקאנון.
התכוון לנסוע לאיטליה, אך חזר בו מתוכנית זו בהשפעת המנהיג הלאומני פח'רי אל-בארודי שעודד אותו להמשיך את פעילותו בסוריה.
את שם הבמה "פח'רי" שאל ממנו.
לפח'רי היו מורים נערצים: עלי א-דרוויש ובניו, אבראהים ונדים, שייח' עומר אל-באטש (1885–1950), מג'די אל-עקילי, עזיז ר'אנם והאשם מוחמד א-רג'ב.
כבר ב-1948 שר סבאח פח'רי בארמון הנשיאות בדמשק בפני הנשיא שוכרי אל-קוותלי וראש הממשלה ג'מיל מרדם ביי.
להבדיל מאמנים רבים, מתוך דבקות במסורת האמנותית הסורית, העדיף פחרי שלא לנסוע אפילו למצרים לשם לימודים ועבודה.
במהלך השנים התפרסם פח'רי בכל הקהילות דוברות ערבית בעולם.
נכנס לספר השיאים של גינס אחרי ששר 10 שעות ללא הפסקה בקונצרט בעיר קראקס בוונצואלה.
בשנת 1998 היה פח'רי חבר בפרלמנט הסורי כנציג של האמנים.
בשנת 2008 חנך סבאח פח'רי אקדמיה חדשה לפיתוח קול ולמוזיקה בחלב, שבה לימד גם הוא עצמו
סבאח פח'רי הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "אל-ואדי אל-כביר" לצד הזמרת ורדה אל ג'זאיריה.
השתתף גם בסרט أسماء الله الحسنى (שמותיו של אלהים) יחד עם עבד א-רחמן א-ראש ועם מונה וואסף.
לסבאח פח'רי שלושה בנים, מתוכם שניים מוזיקאים.
אחד מהם אנאס אבו קווס, יליד 1976, הוא זמר ידוע.
סבאח פח'רי נפטר ב-2 בנובמבר 2021.
1975 – מדליית כבוד מטעם נשיא תוניסיה, חביב בורגיבה
1978 – קיבל בדמשק את מדליית הזהב של המוזיקה הערבית
2000 – מדליית כבוד מטעם הסולטן של עומאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד
2007 – אות מסדר ההצטיינות של סוריה על מפעל חייו, עם חגורה
פרס המוזיקה הערבית – מטעם איחוד האמירויות הערביות
פח'רי נודע כמבצע של שירי עם ושירה קלאסית ערבית, למשל על מילות אבו פיראס אל חמדאני, אל-מתנבי ומשוררים אחרים, כולל עכשוויים והשתתף בפסטיבלים לשירה ערבית בפאס, במרוקו
את שירי מואשחאת נוהג פחרי לשיר בליווי תזמורת גדולה, במקום הרכבי תאחת.
مالك ياحلوه مالك (מאלכ יא חלוה מאלכ) (מה לך מתוקה מה לך)
خمرة الحب (ח'מרת אל-חוב) (יין האהבה)
يا طيره طيرى يا حمامه (יא טיארת טירי יא חמאמה)(עופי עוף יונה)
فوق النخل (פוג אל נאחל) – שיר עיראקי ("מעל עץ הדקל"/או למעלה יש לנו חבר)
'قدك المياس (קדוךּ אל-מיאס) (כמה יפה גיזרתך)
يا مال الشام (יא מאל א-שאם) (הכסף של שאם)
ابعتلي جواب (אבעתלי ג'וואב) (שלח לי תשובה)
اه يا حلو (אה יה חילו) (או, מתוק)
סבאדל (בקטלאנית: Sabadell; בלטינית: Sabatellum) היא העיר השנייה בגודלה (אחרי טראסה) בנפת ואלייס אוקסידנטל (Vallès Occidental) במחוז ברצלונה בקטלוניה, ספרד.
העיר נמצאת בדרום הנפה על גדת נהר ריפול, 20 ק"מ צפונית לברצלונה.
סבאדל נמצאת 190 מטרים מעל פני הים ומשמשת בירת הנפה.
סבאדל הייתה חלוצת המהפכה התעשייתית בקטלוניה במפעלי הטקסטיל שקמו בה, יחד עם העיר היריבה טראסה.
באמצע המאה ה-19 היא הייתה לעיר המובילה בספרד בעיבוד צמר, וזכתה לכינוי "מנצ'סטר הקטלאנית".
למעלה ממאה שנים אחר כך עדיין ניתן עדיין לראות בעיר רבים מבנייני מפעלי הטקסטיל, רבים מהם שופצו והוסבו לבנייני מגורים או למתן שירותים אחרים.
בעשור השני למאה ה-21 סבאדל היא עיר מסחר ותעשייה, ללא פעילות חקלאית משמעותית.
סבאדל יושבת בצומת תחבורה מרכזי, שני כבישים מהירים חולפים סמוך לעיר: כביש C-58 (מברצלונה למנרסה) וכביש AP-7 (מצרפת וז'ירונה לטרגונה, ולנסיה ואנדלוסיה), כבישים נוספים מקשרים בין סבאדל לערים סמוכות, בהן טראסה.
מסילת רכבת חוצה את העיר (קו ברצלונה - ליידה).
קו רכבת נוסף מברצלונה מסתיים בעיר.
בתקופה הרומית שכן במקום כפר קטן בשם אראגונה.
בימי הביניים התפתח היישוב לעיירה בשם אראונה, או ארהונה.
אף על הגדה הנגדית של הנהר שכן בימי הביניים כפר קטן בשם סבאדל, אשר מנה בשנת 1378 כ-600 אנשים (152 בתים).
הכפר סבאדל היה מוקף חומה, אבל גידול אוכלוסיית היישוב במאה ה-16, הביאה להתיישבות מחוץ לחומות.
באותו עת החלה תעשיית הטקסטיל ביישוב, בעיקר בגדים עשויים צמר.
תעשיית הצמר התפתחה במשך מאות שנים, ובשנת 1800 מנתה אוכלוסיית היישוב היה כ-2,000 תושבים.
המאה ה-19 הביאה שתי התפתחויות חשובות ליישוב: בשנת 1856 נסללה מסילת רכבת ליישוב, ובשנת 1877 היישוב זכה למעמד של עיר.
במפקד האוכלוסייה בשנת 1897 מנתה אוכלוסיית העיר 23,044 תושבים.
העיר הפכה ליצרנית צמר בגדים הראשית בספרד, ושמעה נודע ברחבי תבל.
תנועת המודרניזם קטלאני (הקרובה לאר נובו) היוותה השפעה חשובה על הארכיטקטורה של העיר בתחילת המאה ה-20 ומבנים ייחודיים שנבנו בהשפעת תנועה זו קיימים עד היום בעיר.
בתחילת המאה ה-20, סבאדל, ולצידה טראסה, היו ערים שהתבססו על תעשיית הטקסטיל, זאת באזור עני במשאבי טבע.
אוכלוסיית העיר גדלה פי שמונה, בזכות גידול מהיר בתעשיית הטקסטיל והמתכות.
העיר אף עברה מודרניזציה במגזר השירותים.
הפעילות התעשייתית המואצת הביאה לסבאדל גלי הגירה בשנות ה-50, ה-60 ושנות ה-70 המוקדמות, אשר גרמו להתפשטות עירונית בלתי מבוקרת והקדמת מספר שכונות חדשות.
מאז תחילת המאה ה-20 קיימת יריבות בין טראסה וסבאדל, רצון שתי הערים להיות בירת נפת ואלייס אוקסידנטל, בתקופת עליית תעשיית הטקסטיל.
צמיחת התעשייה המקומית וגידול מהיר של האוכלוסייה הביאו לעליית תנועות פועלים שהתחלקו לשלושה פלגים: קטלאנית-לאומית, סוציאליסטית, ואנרכיסטית, אשר היו בעלות השפעה רבה בעיר עד לפרוץ מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939).
ניצחון הפשיסטים במלחמת האזרחים הביא לעצירה זמנית בהתפתחות העיר, אולם בשנות החמישים התאוששה התעשייה.
התאוששות זו הביאה להגירה פנימית של אוכלוסייה מאנדלוסיה, מורסיה, אקסטרמדורה, קסטיליה וחלקים אחרים של ספרד, כוח אדם שנדרש לתעשיות הטקסטיל והמתכת.
פעם נוספת החלה בעיר פעילות פוליטית נגד משטרו של פרנסיסקו פרנקו בתמיכת של הכנסייה הקתולית.
משבר האנרגיה העולמי בשנת 1973 ומותו של פרנקו בשנת 1975 הביאו לשינויים במדינה בכלל ובסבאדל בפרט.
משבר האנרגיה אילץ את העיר לגוון את הפעילות הכלכלית.
לצד התעשיות המסורתיות, החלה בעיר פעילות מסחר ופנאי אשר אפשרה המשך פיתוח כלכלי של העיר.
בעיר משחקת קבוצת הכדורגל סבאדל, שהישג השיא שלה היה העפלה לגמר גביע המלך הספרדי.
נובה קראו אלטה, אצטדיונה של הקבוצה, היה אחד מהאצטדיונים שאירחו את משחקי הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה ב-1992.
סבאה עזיז (באורדו: صباء عزیز; נולדה ב-26 בנובמבר 1988) היא טניסאית עבר, שהייתה מדורגת במקום הראשון בפקיסטן.
הייתה חברה בנבחרת פקיסטן בגביע הפדרציה בין השנים 2011–2013.
ב-2011, יחד עם שרה מחבוב, אושנה סוהייל, ושרה מנסור, היא עשתה היסטוריה כשייצגה את פקיסטן, שחזרה להשתתף בגביע הפדרציה, לאחר עשור של היעדרות.
סבאה הייתה לשחקנית הטניס הפקיסטנית הראשונה שניצחה במשחק ראשי של בטורניר Futures של הפדרציה הבינלאומית לטניס (ITF), ושזכתה בנקודת דירוג ב-2008. במסגרת סבב משחקי ITF לנוער, היא הגיעה לדירוג מספר 457 בעולם.
כזוכה במספר תארים לאומיים, סבאה הייתה אלופת נשים הלאומית בטורניר שאלימר לדירוג נשים בטניס (ברוואלפינדי, מאי 2013), אלופת נשים בטורניר IC הפתוח לדירוג לאומי בטניס (בקראצ'י, פברואר 2012), אלופת נשים יחידות ואלופת זוגות מעורבים באליפות UBL הבינלאומית על מגרש קשיח (בקראצ'י, דצמבר 2011);
אלופת נשים בטורניר נשים ונוער National Bank Subh-e-Nau (בקראצ'י, אוקטובר 2011); אלופת נשים בגביע הפדרלי הלאומי לדירוג בטניס (באסלאמאבאד, אוקטובר 2011); אלופת נשים באליפות Aisam-ul-Haq Masters (באיסלאמאבאד, יולי 2011)
אלופת נשים באליפות הפתוחה של פקיסטן (בקראצ'י, יולי 2009).
סבאה גם זכתה בתואר נשים באליפות הפתוחה QTF-Intercontinental (בדוחה, קטר נובמבר 2012) ואליפות נשים זוגות באליפות Smash Tennis Academy (דוחה, קטר מאי 2015).
ב-2012, סבאה נמנתה ברשימת ניוזוויק של "150 נשים פקיסטניות שעושות שינוי".
בשנת 2018, היא נבחרה כאחת מבין 150 הנשים המובילות של אוניברסיטת לונדון מאז שנשים קיבלו גישה להשכלה גבוהה בבריטניה.
היא האישה הפקיסטנית היחידה ברשימה.
סבאה סיימה את התואר הראשון שלה בכלכלה ומתמטיקה באוניברסיטת לונדון.
לאחר מכן, היא זכתה במלגת פולברייט בשנת 2013 ללימודים באוניברסיטת בוסטון, שם למדה עיתונאות.
ב-2013 גם הוזמנה לשאת הרצאת TEDx בלאהור, פקיסטן.
אחרי סיום לימודיה, פרשה עזיז מתחרות, והחלה קריירה בעיתונות, ועובדת כמפיקת חדשות מקוונות באל-ג'זירה.
סבא טוביה - סיפורים כיד המלך הוא סרט טלוויזיוני הדי וי די וקלטת הווידאו השנייה של סבא טוביה.
סבא טוביה מספר לנכדיו על מלכים מעניינים בסיפורים, שירים וריקודים, זה מכיוון שהם לא רוצים לישון.
טוביה צפיר – סבא טוביה / המלך של חלם / המלך מידאס / צפרדע / המלך העירום / הסולטאן / המלך שמנדריק / שלמה המלך / קיסר סין / המלך אחשוורוש
ארז שפריר – זקן / עובד של מלך חלם / גוזמאי / ליצן / משרת של קיסר סין / המן
הגר נחום – עובדת של המלך של חלם / צפרדע / מראה / אשתו של הסולטן / ושתי
יניב אליהו – עובד של המלך של חלם / בדאי / חייט
מיטל סלקמון – צפרדע / אסתר המלכה
פיני קידרון – סבל / אופה
יונתן בן גל – עובד של המלך של חלם / שר המלך / מדען / מרדכי היהודי
מסקי שיברו סיון – מלכת שבא
אריאל ענבי – ליילה הנסיכה / דבורה
גל ענבי – נכדה / דמויות שונות
גל שפריר – נכד / דמויות שונות
עדי בר לב – נכדה
תובל שפיר – עובד של המלך שמנדריק / ילד בסין
שירה צפיר – ילדה בסין
סבא כפור: מלחמת המכשפים הוא סרט פעולה ופנטזיה רוסי משנת 2016 בבימויו של אלכסנדר ווייטינסקי והופק על ידי גאורגיי מלקוב, ולדימיר פוליאקוב ולב קרשוב.
גיבורת הסרט היא מאשה, נערה העדה לקרב אפי של מפלצות עם קוסמים צעירים במרכז מוסקבה; אחד המכשפים מציל את הילדה ומוביל אותה לארגון סודי בו היא לומדת לא רק שסבא כפור באמת קיים, אלא גם שהשנה החדשה היא טקס קסום אמיתי.
בסרט מככבים טאיסיה וילקובה, עם ניקיטה וולקוב, פיודור בונדרצ'וק, אלכסיי קרבצ'נקו, יגור ברויב, קסניה אלפיורובה, סרגיי באדיוק, אירינה אנטוננקו, איגור צ'כוב ופיליפ גורנשטיין בתפקידי משנה.
הקרנת הבכורה של הסרט ברוסיה התקיימה ב-24 בדצמבר 2016 והוא הוקרן מאוחר יותר בבתי קולנוע הרוסיים בערב השנה החדשה, 31 בדצמבר 2017.
מאשה הצעירה מיוסרת על ידי חזיונות של מפלצות בוערות.
אמה דואגת שהבת תספוג התנכלויות מחברי הכיתה.
אולם יום אחד ממש במרכז מוסקבה מאשה רואה קרב של מפלצות אש מכונפות עם צעירים המכנים עצמם מכשפים.
אחד מהם ברגע האחרון מציל את מאשה מהתקפת כימרה.
אז מאשה נכנסת לתאגיד סודי, שם היא לומדת סבא כפור באמת קיים ומובילה לצבא מכשפים המסוגל לשלוט על שלג וקרח ומגן על כדור הארץ מפני פלישת כוחות אפלים.
טאיסיה וילקובה - מריה פטרובה, המכונה מאשה, רואה את מה שאחרים לא רואים בזכות גן הקרח.
מרתה טימופייבה - מאשה הילדה
ניקיטה וולקוב כניקיטה קרוטוב, מעצי חג המולד.
לא רוצה להיות כמו כולם.
פיודור בונדרצ'וק כמיראן מורוזוב וסבא כפור
אלכסיי קרבצ'נקו - קראצ'ון, המכשף הרשע
יגור ברויב - אביה של מאשה
קסניה אלפיורובה - אמה של מאשה
סרגיי באדיוק - דוברוט, העוזר הראשי של סבא כפור.
ולדימיר גוסטיוחין - ויטאלי סמיונוביץ'
סבטלנה פרמיאקובה - באבה ליובה
יאן צפניק - משתתף במכירה פומבית
מקסים פינסקר - סנטה קלאוס-2
אלינה סודינה - אירינה ניקולייבנה, מורה למוזיקה
במשך שנתיים של עבודה על התסריט המציאו היוצרים ופיתחו מיתולוגיה המבוססת על טקסי חגיגת השנה החדשה בתקופות שונות בהיסטוריה של רוסיה.
למעלה מ-50 תלבושות שונות נוצרו עבור צילומי הסרט.
עבור הגיבור הראשי סבא כפור (סנטה קלאוס) נוצרו 8 תלבושות, ועבור אנטגוניסט שלו קראצ'ון - 3. המאפרים והמלבישים הקדישו כמה שעות ביום כדי ליצור את הזקן, השפמים והפאות הטבעיים ביותר עבור כל הדמויות בסרט.
על יצירת האווירה הקסומה בסרט, עבד צוות יצירתי גדול.
צילומי הסרט התרחשו מחודש דצמבר 2015 ברחובות מוסקבה של השנה החדשה, כל האירועים המרכזיים והגדולים התגלו במקומות לא רק שנחשבים אייקוניים לשנה החדשה, אלא גם תומכים באמת באווירת הקסם בעיטורים החגיגיים כמו חנות הילדים המרכזית בלוביאנקה, הכיכר האדומה, ארמון צאריצינו, אגמי הפטריארך ורחוב טברסקאיה.
הסרט יצא לאקרנים בפדרציה הרוסית ב-24 בדצמבר 2016 על ידי חטיבת חבר המדינות של אולפני פוקס המאה ה-20.
הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות בתקשורת הרוסית.
הוא קיבל ביקורת חיובית אחת בלבד מהעיתון "איזבסטיה", שכינה אותו "פנטזיה משפחתית איכותית".
כל שאר הביקורות היו נייטרליות או שליליות.
על הסרט נכתב ש"סובל מתרחיש עם כל ההפרעות הנפשיות הקיימות, הפנטזיה החולה נמחקה".
ברוסיסקאיה גזטה נטען ש"אפשר לנתח את האבסורדים של הסרט ללא הגבלת זמן" ובאתר Film.ru פסקו ש"הסרט מותיר תחושת בלבול".
סבא מתכווץ היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים.
הסדרה שודרה לראשונה ב-10 בפברואר 2009 ב-CBeebies.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2012 בערוץ הופ!.
הסדרה היא בת 5 עונות ו-120 פרקים באורך 15 דקות כל אחד.
העלילה עוסקת בסבא של לירון המתכווץ, הנעזר בכובע פלאים, ועוזר למשפחה בלי ידיעתם (חוץ מנכדו לירון), בפתרון בעיות שונות.
במאי הדיבוב בעברית היו עמי מנדלמן (בין השנים 2012–2013) וחיים אדן (בין השנים 2013–2015), ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.
שם הדמותשם המדבב/ת בעבריתסבאצביקה שוורצברגלירון (2012)נועם טללירון (2012–2015)עומר שטיינברגדור (2015)דולב סלעטליה (2015)איה יגולאמאיפעת זנדני צפריראבאדדי זהרדניאלהספיר דרמוןמר.
סבאח אל-ח'אלד א-סבאח הוא פוליטיקאי ודיפלומט כוויתי, כיהן בין השנים 2019–2022 בתפקיד ראש ממשלת כווית.
סבאח הוא בנו של חאלד בן חאמד א-סבאח ומוזה בת אחמד א-סבאח, הבת של אחמד בן ג'אביר אלמובארק א-סבאח, שהיה שליט כווית בין השנים 1921 עד 1950. הוא אחיו של מוחמד אל-ח'אלד א-סבאח, סגן ראש הממשלה לשעבר של כווית.
אח נוסף שלו הוא אחמד אל-ח'אלד א-סבאח שגם כיהן כסגן ראש ממשלה לשעבר ושר הביטחון.
בשנת 1977 קיבל א-סבאח תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת כווית.
סבאח החל את הקריירה שלו בשנת 1978, כשהצטרף למשרד החוץ של כווית.
עד שנת 1995 הוא עבד במשרד בתפקידים שונים, לרבות תפקיד שגריר כווית באו"ם בין השנים 1983–1989. בין השנים 1995 ל-1993, כיהן סבאח כשגריר כווית בערב הסעודית.
במהלך תקופה זו הוא כיהן כנציגה של כווית לארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
בין השנים 1998 ל-2006 כיהן סבאח כראש השירות לביטחון לאומי.
ביולי 2006, מונה סבאח לתפקידו המיניסטריאלי הראשון, כשמונה לשר הרווחה והעבודה, תפקיד שהמשיך בו עד אוקטובר 2007 עד שמונה לשר המידע.
בפברואר 2010 הוא מונה לחבר במועצת הנפט העליונה.
באוקטובר 2011 מונה סבאח לסגן ראש הממשלה ושר החוץ.
בדצמבר 2011 מונה סבאח גם לשר החוץ בקבינט.
ב-4 באוגוסט 2013 מונה סבאח לתפקיד "סגן ראש ממשלה ראשון", בנוסף לתפקידו כסגן ראש הממשלה.
ב-19 בנובמבר 2019 מונה לראש ממשלת כווית.
הוא הגיש את התפטרות ממשלתו ב-5 באפריל 2022. סיים את תפקידו ב-9 ביולי 2022.
סבאח נשוי לאיידה סלים אל-עלי א-סבאח ויש לו שני ילדים.
מועדון השחייה סבאדל (בקטלאנית: Club Natació Sabadell) הוא מועדון כדורמים קטלוני, המחזיק גם במחלקות שחייה תחרותית, כדורסל ועוד.
קבוצת הנשים של המועדון מחזיקה ב-17 אליפויות, 16 גביעי המלך, 11 גביעי סופר קאפ ספרדי, 3 גביעי הסופר קאפ האירופי ו-5 גביעי האלופות של LEN, והוא המועדון המצליח ביותר בספרד במאה ה-21.
באולימפיאדת לונדון השתתפו שמונה ספורטאיות שהתחרו במועדון, מהן שש חברות נבחרת הכדורמים של ספרד שזכו במדליית כסף והשחיינית מיריה בלמונטה שגם זכתה במדליית כסף ובהמשך אף הפכה לאלופה אולימפית.
ג'גסון סבסטיאן "סבאס" מנדס קרבאלי (בספרדית: Jhegson Sebastián "Sebas" Méndez Carabalí; נולד ב-26 באפריל 1997 במירה שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת סאו פאולו ובנבחרת אקוודור.
לאון גדל במחלקות הנוער של נורטה אמריקה ואינדפנדיינטה דל ואיה.
בשנת החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אינדפנדיינטה דל ואיה במסגרת ליגת העל האקוודורית, ובסך הכל ערך 81 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 4 שערים.
ב-17 באוגוסט 2015 הושאל לקולטורל לאונסה מהפרימרה דיויסיון RFEF, במדיה ערך הופעת ליגה אחת.
ב-28 בדצמבר 2018 חתם מנדס באורלנדו סיטי מה-MLS.
ב-2 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בתיקו 2-2 נגד ניו יורק סיטי במסגרת הליגה.
בסך הכל ערך 77 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-19 ביולי 2022 חתם מנדס בלוס אנג'לס מה-MLS.
ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על ספורטינג קנזס סיטי במסגרת הליגה.
ב-9 בינואר 2023 חתם מנדס בסאו פאולו.
ב-11 בספטמבר 2018 ערך מנדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 2-0 על נבחרת גואטמלה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת אקוודור בטורניר קופה אמריקה 2019, בו ערך שתי הופעות, ובטורניר קופה אמריקה 2021, בו ערך חמש הופעות.
סבא סביח הוא ספר ילדים שנכתב על ידי תמי שם-טוב ואויר על ידי שמרית אלקנתי.
הספר יצא לאור בשנת 2017, והשתתף במצעד הספרים ה'תשע"ח.
הספר נכתב על פי דמות של סבא ושמו "סביח" שעל שמו נקרא המאכל סביח.
שם-טוב אף מקדישה לו את ספרה.
נכדיו של סבא סביח, קרן ואור, שואלים את סבם מדוע הוריו נתנו לו שם של מאכל.
התשובה של סבם לשאלה לוקחת את הקוראים למסע שמתחיל בעיראק הרחוקה ומסתיים בדוכן קטן ברמת גן שבמהלכו מתגלה התשובה לשאלתם.
הספר מלמד שמשמעות המילה "סביח" היא קרן האור הראשונה של הבוקר, ומקורה מהשורש "סבאח" שמשמעותו ברכת "בוקר טוב" בערבית "סבאח אל-חיר".
מסר נוסף שהסופרת מעבירה לקוראים הוא שהמאכל העיראקי הידוע, שמורכב מפיתה עם חציל מטוגן, ביצה, חומוס ושאר תוספות, נקרא כך בזכות בעל הדוכן הראשון ברמת גן שמכר אותו לקהל הרחב.
דוקטור יחיל צבן מהחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב טוען כי ספר זה מרתק והרישומים בו יפהפיים.
עטרה אופק, עורכת ומתרגמת ומלווה תהליכי כתיבה, מוסיפה כי הספר נהדר ומעורר תיאבון.
הוא מלמד את הדור הצעיר ערכים חיוביים, וקוראיו נהנים ממנו מאוד.
סבאוס היה בישוף והיסטוריון ארמני מהמאה ה-7.
מעט ידוע על המחבר, אולם חתימה על החלטת ועידת הכנסייה הרביעית של דווין בשנת 645 אומרת: "הבישוף סבאוס מבגראטוניס", וחוקרים מזהים אותו עם סבאוס ההיסטוריון.
לכתביו יש ערך כאחד המקורות הבודדים ששרדו בשלמותם המספקים כרוניקה של ארמניה והטריטוריות הסובבות אותה במאה ה-6. ההיסטוריה של סבאוס מכילה תיאורים מפורטים מתקופת השליטה הסאסאנית בארמניה ועד לכיבוש המוסלמי של ארמניה בשנת 661. ההיסטוריה שלו פורסמה לראשונה בשנת 1851 באיסטנבול.
"היסטוריה של הרקליוס", המתעדת אירועים מסוף המאה ה-5 ועד שנת 661, יוחסה לו.
בחלקים האחרונים של החיבור, סבאוס מתאר את עלייתו של כוח מדיני וצבאי חדש, הישמעאלים בשנת 622 לספירה.
חלק זה מתאר כיצד הקים מוחמד לראשונה קהילה של ישמעאלים ויהודים על סמך מוצאם המשותף מאברהם; הערבים דרך ישמעאל, והיהודים דרך יצחק.
משם השיגו הישמעאלים הישגים טריטוריאליים דרמטיים, כולל ניצחונם על השושלת הסאסאנית, והתיאור נכנס לחלוקת הצבאות הישמעאליים ולהתחלת הפתנה הראשונה (מלחמת אזרחים בעולם האסלאמי).
הוא מקשר את ההתפתחויות הללו לארמניה.
הוא מפסיק את תיאורו עם סוף הפתנה הראשונה, כאשר מועאויה הראשון עושה שלום.
סבא בישל מרק הוא סיפור ילדים שנכתב על ידי נירה הראל ואויר בידי עופרה עמית.
הספר יצא לאור בשנת 2007, בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
בסיפור מועברים מסרים על נתינה המותאמים לגיל הרך.
הספר זכה בפרס "ספרות שווה" לשנת 2023.
העלילה מתמקדת בסבא שחי לבדו, שנהג להאזין לרדיו ולקרוא עיתונים.
על מנת להפיג את בדידותו, הסבא החליט לבשל מרק כדי לחמם את ליבו ואת בטנו.
לאט לאט הבית התמלא באורחים שהגיעו לאכול מן המרק של סבא.
הדמות הראשית הנמצאת במרכז העלילה היא הסבא.
הוא מתואר כדמות גברית, מטפלת, נדיבה, חמה וחומלת.
הוא מחפש אהבה וחמלה כדי שלא יישאר לבד ובודד.
ניתן להבין לפי הכותרת שהספר שולח דרישת שלום.
דרישת השלום הזאת חיונית מכיוון שהיא בונה לקורא מערכת ציפיות, מפתיעה ומעשירה את הטקסט.
בנוסף היא מקבלת השראה מהילדים שסובבים אותה ומילדיה הפרטיים.
הצבעוניות המאפיינת את איוריה של עפרה עמית דוחקים מהם את הבדידות ואת העצב, ומשרים על היושבים סביב השולחן ועל הקוראים רוח של חִיוּת ועליצות.
הסבא הוא אדם בעל נתינה, אופטימיות ואכפתיות רבה.
ניתן לראות זאת בהכנסת האורחים שמגיעה מהתורה כאשר הוא הכניס כל אורח שבא והנתינה עשתה לו שמח בלב, כך שמי שנותן מרוויח גם.
בנוסף הספר מעורר ילדים רבים לאכול מאכלים שונים שאינם מכירים.
קוראי הספר טוענים כי הסיפור מעורר עצב מכיוון שהוא מדבר על זקנה ובדידות, אך מהר מאוד מתמלא בתקווה ובאחווה, הוא מלמד על נתינה והאושר ממנה.
הספר מתואר על ידי הקוראים כחמוד ושובה לב.
כתוב בשפה קלה ומובנת, המלווה באיורים נעימים, עם מסר יפה וחזק שהקוראים אהבו מאוד.
הספר מומלץ לגילי 3+ מאת הקוראים, והכותבת ציינה כי הסיפור מיועד לילדים ומכוון אף להורים.
מועדון הכדורגל סבאך (באזרית: Sabah Futbol Klubu) היא קבוצת כדורגל אזרית ממסאזיר המשחקת בליגת העל האזרית.
לסבאך קבוצת מילואים בשם סבאך-2 המשחקת בליגת המשנה האזרית מאז 2018, וקבוצת כדורסל בשם סבאך המשחקת בליגת הכדורסל האזרית ובליגת האלופות בכדורסל.
סבאך נוסדה ב-8 בספטמבר 2017 והצטרפה לליגה האזרית הראשונה, ליגת המשנה במבנה ליגות הכדורגל במדינה.
היא סיימה במקום החמישי ולאחר שארבע הקבוצות מעליה סירבו לעלות, ב-12 במאי 2018 קיבלה סבאך רישיון להשתתף בליגת העל האזרית בעונה הבאה.
המשחק הראשון של הקבוצה בליגת העל היה נגד קשלה ב-12 באוגוסט 2018, בו ניצחה 1–0 משער של מרקו דביץ'.
את עונתה הראשונה בליגה סיימה הקבוצה במקום השביעי.
בשלוש העונות הבאות סיימה הקבוצה במרכז הטבלה עם יותר הפסדים מניצחונות, אך בעונת 2022/23 הצליחה לסיים במקום השני עם 9 נקודות פחות מהאלופה קרבאך והעפילה לראשונה למסגרת אירופית.
הקבוצה שיחקה במוקדמות הקונפרנס ליג לעונת וניצחה בשלב המוקדמות השני 4–1 את ריגה פוטבולה סקולה, אך הודחה בסיבוב השלישי בתוצאה 2–2 (4–5 בדו-קרב פנדלים) על ידי פרטיזן בלגרד.
בעונת 2023/24 סיימה סבאך במקום השלישי אחרי האלופה קרבאך וזירה, שסיימה עם אותו מספר נקודות עימה אך הקדימה אותה במאזן הפנימי.
הקבוצה הוגרלה לשלב המוקדמות השני בעונת 2024/2025 בקונפרנס ליג מול מכבי חיפה.
במשחק הראשון ניצחה סבאך 3–0 אך בגומלין הפסידה 3–6. המפגש הוכרע בדו-קרב פנדלים בו ניצחה סבאך 3–2 והעפילה לסיבוב השלישי, אז הפסידה פעמיים 0–1 לסנט פטריק'ס אתלטיק והודחה.
בעונה זו זכתה הקבוצה בגביע אזרבייג'ן, התואר הראשון בתולדותיה, לאחר שגברה 3–2 בהארכה על קרבאך בגמר.
הסבאגיני היו שבט גאלי ששכן בעמק דורנס האמצעי בתקופת הברזל.
הם מוזכרים כ-Sebaginnos על ידי מרקוס טוליוס קיקרו (תחילת המאה הראשונה לפני הספירה).
ניתן להשוות את היסוד הראשון, seba, עם השמות האישיים Seboθθu, Sebosus, Sebosiana ו-Sebbaudus.
הרכיב השני, - ginn -, עשוי להיות קלטי גם כן.
בני שבט סבאגיני חיו בעמק האמצעי של נהר הדורנס, צפונית לסיסטרון (בלטינית Segustero) של ימינו.
הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת דרומית לאוונטיקי, מזרחית לווקונטי, צפונית לסוגיונטי ומערבית לאדאנאטס ולגליטאה.
הם היו כנראה חלק מהקונפדרציה הווקונטיאנית.
מועדון הכדורסל סבאך (באזרית: Sabah Basketbol Klubu) היא קבוצת כדורסל אזרית מבאקו המשחקת בליגת הכדורסל האזרית ובליגת האלופות בכדורסל.
הקבוצה הוקמה בשנת 2022 כמחלקת הכדורסל של מועדון הכדורגל סבאך והצטרפה ישירות לליגת הכדורסל האזרית לעונת 2022/23. הקבוצה זכתה באליפות כבר בעונת הבכורה שלה, כשגברה בגמר הפלייאוף 3–2 על גנג'ה.
בעקבות הזכייה נרשמה סבאך למוקדמות היורופקאפ בעונת , הקבוצה האזרית הראשונה שמתחרה בתחרות אירופית מאז 2005. סבאך ניצחה בשלושת משחקי המוקדמות והעפילה לעונה הסדירה, אך הודחה לאחר שסיימה במקום השלישי בבית ד'.
ב-26 בינואר 2024 מונה הליטאי רימאס קורטינאיטיס למאמן הקבוצה.
בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות שנייה ברציפות לאחר ניצחון 3–1 בסדרת הגמר על חאזרי.
בעונת השתתפה הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות בכדורסל, אך הודחה בסיבוב הראשון בידי נורשפין דולפינס ונשרה ליורופקאפ, בו הודחה בשלב הבתים.
בעונה זו זכתה הקבוצה באליפות השלישית בתולדותיה לאחר ניצחון על נפטצ'י באקו, ובעונת הודחה בשלב הבתים של ליגת האלופות.
"סבא פיקולינו" הוא במקור פזמון איטלקי בשם "Papaveri e papere" (בעברית: "פרגים וברווזים") שתורגם לעברית על ידי יחיאל מוהר, בוצע לראשונה בעברית על ידי ישראל יצחקי בשנת 1953, ושולב בסרט הקולנוע "סוד הכלניות".
השיר המקורי באיטלקית משנת 1952 נקרא "Papaveri e papere" ("פרגים וברווזים") נכתב על ידי מריו פנזרי וג'וזפה ראסטלי, והולחן על ידי ויטוריו מסקרוני.
המילים העליזות מסתירות סאטירה פוליטית על אי שוויון בין עשירים ("פרגים") לעניים ("ברווזים").
השיר היה להיט בביצועה של הזמרת נילה פיצי , שהגיעה איתו למקום השני בפסטיבל המוזיקה סן רמו בשנת 1952. נילה פיצי, זכתה במקום הראשון
השיר הפך להצלחה עולמית, תורגם ליותר מארבעים שפות.
השיר נקרא באנגלית בשם "Poppa Piccolino", תורגם על ידי בוב מוסל והוקלט על ידי הזמרת והשחקנית האמריקנית-בריטית דיאנה דקר והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי בדצמבר 1953. השיר הוקלט לאחר מכן, גם על ידי פטולה קלארק, אנונציו פאולו מנטובאני , והזמר הבריטי דייוויד וייטפילד .
השיר באנגלית מספר על מוזיקאי איטלקי המנגן במפוחית יד (קונצרטינה), שנודד מעיר לעיר עם קוף שאוסף כסף מהקהל.
יום אחד הוא מאבד את הקונצרטינה שלו ונעשה עצוב מאוד.
הקוף הקטן שלו מוצא אותה והשמחה חוזרת לכולם.
הפזמונאי יחיאל מוהר תרגם את השיר לעברית, והוא קרוב ברוחו לתרגום באנגלית.
השיר הוקלט בשנת 1953 על ידי הזמר ישראל יצחקי, ושולב בסרט "סוד הכלניות".
הזמרת לילית נגר הקליטה אף היא גרסה של השיר באותה שנה.
סבארו היא רשת מזון אמריקאית המתמחה במוצרי מזון איטלקיים כגון: פיצה, ספגטי, פסטה ועוד מנות מהמטבח האיטלקי.
המשרד הראשי של סבארו ממוקם בעיר קולומבוס באוהיו.
סבארו הוקמה ב-1956 על ידי ג'נרו וכרמלה סבארו.
בני זוג ושלושת בניהם, ג'וזף, מריו ואנתוני, שהיגרו לארצות הברית מנאפולי, שבאיטליה באותה שנה.
משפחת סבארו פתחה חנות מכולת איטלקית בברוקלין, ניו יורק, שהפכה פופולרית בזכות האוכל הטרי שלה.
ההצלחה של חנות המכולת הביאה לפתיחת מקומות נוספים במטרופולין ניו יורק.
בשנת 1970 פתחה סבארו את המסעדה הראשונה שלה בתוך מרכז הקניות "קינג פלאזה" בברוקלין.
אחד הסניפים העמוסים ביותר של הרשת היה בקניון מרכז הסחר העולמי, אך הוא נהרס בפיגועי 11 בספטמבר 2001.
בתחילת שנות ה-90 החלה להתרחב לשוק הבינלאומי באמצעות זכיינים ועד תחילת שנות ה-2000 הפעילה כאלף סניפים ב-30 מדינות.
לישראל נכנסה הרשת בשנת 1994. בשנת 1997 החלה לפועל ברוסיה על ידי זיכיון שקיבל איל-הון היהודי-גאורגי מרב אלאשווילי, באפריל 2002, בעלי הזיכיון בישראל קיבלו גם את הזיכיון להקמת רשת סבארו בהולנד ותוך חמישה חודשים פתחו סניף סבארו ראשון באמסטרדם.
אחר כך אף תכננה למנות את אחד מבעלי הזיכיון בישראל, יוחאי פלג, לסגן נשיא הרשת העולמית.
בסוף שנת 2006 נרכשה סבארו על ידי MidOcean Partners, קרן השקעות פרטיות, תמורת 450 מיליון דולר.
ב-4 באפריל 2011 הגישה בקשה לפשיטת רגל – צ'פטר 11. באותה תקופה היא דורגה בתור רשת הפיצות החמישית בגודלה בארצות הברית.
בנובמבר 2011 ניתן לסברו אישור מבית המשפט לצאת מפשיטת רגל על פי תוכנית המחייבת ארגון מחדש והענקת בעלות על הרשת למלווים שלה.
במרץ 2014 שוב הגישה בקשה לפשיטת רגל.
סבארו הודיע ב-3 ביוני 2014, כי היא יצאה מהגנה מפני פשיטת רגל ב-2 ביוני, בהתבסס על תוכנית ארגון מחדש כפי שאושרה על ידי בית המשפט ב-19 במאי.
182 סניפים נסגרו והחברה הודיעה על העברת המטה שלה מניו יורק לקולומבוס, אוהיו.
בינואר 2015 התחלף הלוגו של סבארו מעיצוב הדומה לדגל המדינה האיטלקי, למתווה של פרוסת פיצה באדום וירוק, עם הכיתוב "NYC.1956" שנת ייסוד הרשת.
בשנת 2016 היו לרשת 318 סניפים בארצות הברית, פחות ממחצית מהמספר שהיו לה 12 שנים קודם לכן.
בשנת 1994 קיבלה קבוצת קרדן ישראל בשותפת עם איש העסקים יוחאי פלג, את הזיכיון להקמת הרשת בישראל.
הסניף הראשון נפתח בשנת 1995, בתוך התחנה המרכזית החדשה של תל אביב, תוך שנתיים פתחה הרשת 7 סניפים.
בשנת 1998 פתחה את סניף הדגל שלה במרכז עזריאלי בתל אביב, והודיעה על תוכנית לפתיחת 5 סניפים חדשים עד סוף השנה.
בשנת 2000 הפעילה הרשת 18 מסעדות בישראל, אך חברת קרדן מכרה את חלקה בזיכיון, מאחר שלא הצליחה להגיע לרווחיות.
באוגוסט 2001 אירע בסניף סבארו בירושלים פיגוע התאבדות שגבה 16 הרוגים.
בשנת 2002 בעלי הזיכיון בישראל קיבלו גם את הזיכיון להקמת הרשת בהולנד, וביקשו לקבל את הזיכיון גם בסין ובאוקראינה.
בשנת 2004 הפעילה הרשת 20 מסעדות בישראל, רובם באמצעות זכייני משנה, והודיעה שתפתח עוד 20 מסעדות תוך שנתיים.
בשנת 2005, נפתחה מסעדה בשרית של הרשת במרכז עזריאלי, ולאחר שהצליחה הודיעה הרשת שהיא פותחת בישראל רשת מסעדות בשריות.
ב-2007 מכר בעל הזיכיון המקורי יוחאי פלג את חלקו ברשת לאיש העסקים דני ורנר.
בשנת 2005 פתחה הרשת סניף בקניון מלחה בירושלים, שאת הזיכיון שלו רכש חבר הכנסת לשעבר רפי אלול.
בתחילת 2010 פרץ סכסוך בין רשת סבארו העולמית לבין בעלי הזיכיון בישראל לאחר שלא שלמו לה דמי תמלוגים.
בנוסף החלו עיכובים בתשלומים לספקים ומע"מ הטיל עיקול על חשבונות הרשת.
באוגוסט 2010 מינתה השופטת ורדה אלשיך, מבית המשפט המחוזי בתל אביב, מפרק זמני לחברת טקדן, החברה הזכיינית, מאחר שלא פרעה חוב בסך של כ-750 אלף שקל לחברת טמפו משקאות.
במסגרת הליכי הפירוק של הרשת נמכרה הפעילות שנותרה לרשת בישראל והיא החלה לפעול תחת שם חדש "איל פרסקו" ולא תחת זיכיון של רשת סבארו העולמית.
סבב ה-ATP (ראשי התיבות הן - Association of Tennis Professionals) הוא סבב טניס ברמה עולמית לגברים המאורגן על ידי התאחדות הטניסאים המקצוענים (ה-ATP).
הסבב בדרג השני אחריו הוא סבב ה-ATP צ'לנג'ר והסבב בדרג השלישי הוא סבב הטניס העולמי של ה-ITF.
ארגון הנשים המקביל הוא סבב ה-WTA.
להלן עשרת הטניסאים בצמרת הדירוג (נכון ל־13 בינואר 2025):
מיקוםמדינהשחקןניקוד1יאניק סינר11,8302אלכסנדר זברב6,6353קרלוס אלקרס7,0104טיילור פריץ5,3505דניל מדבדב5,0306קספר רוד4,210 7נובאק ג'וקוביץ'3,9008אלכס דה מינור3,535 9אנדרי רובליוב3,52010גריגור דימיטרוב3,200
עוד טניסאים ישראלים גברים בולטים הם: גלעד בלום, הראל לוי, נעם אוקון, שחר פרקיס, אמיר חדד ואייל רן שמעבר לטנסיאי בעצמו, כיהן תקופה ארוכה כקפטן נבחרת גביע דייוויס של ישראל לאחר פרישתו.
מוצגים בזאת שיאים עיקריים שתועדו בסבב העולמי לגברים בטניס, השיאים המוצגים הם למשחקי היחידים לאורך כל ההיסטוריה.
נספר רק מתחילת עידן התחרויות הפתוחות
דירוגשחקןגמרים1 נובאק ג'וקוביץ'362 רוג'ר פדרר313 רפאל נדאל304 איוון לנדל195 פיט סמפראס186 רוד לייבר177 קן רוזוול16 ביורן בורג9 ביל טילדן15 רוי אמרסון ג'ימי קונורס אנדרה אגאסידירוגשחקןחצאי גמר1 רוג'ר פדרר462 נובאק ג'וקוביץ'433 רפאל נדאל384 ג'ימי קונורס315/ איוון לנדל286 אנדרה אגאסי267 קן רוזוול258 פיט סמפראס239 אנדי מארי2110 ביל טילדן20
זוכי ה"גראנד סלאם" (כל ארבעת תוארי גראנד סלאם בשנה קלנדרית אחת):
דונלד באדג' (ארצות הברית) ב-1938
גראנד סלאם מוזהב בקריירה (מדליית זהב אולימפית וכל ארבעת תוארי גראנד סלאם במהלך כל הקריירה):
גראנד סלאם בקריירה (כל ארבעת תוארי גראנד סלאם במהלך כל הקריירה):
אנדרה אגאסי (ארצות הברית), דונלד באדג' (ארצות הברית), רוי אמרסון (אוסטרליה), רוד לייבר (אוסטרליה), פרד פרי (אנגליה), רוג'ר פדרר (שווייץ), רפאל נדאל (ספרד), נובאק ג'וקוביץ' (סרביה).
שחקנים שהגיעו לשלב הגמר בכל טורנירי הגראנד סלאם בשנה קלנדרית אחת:
שיא הזכיות הרצופות בטורנירי גראנד סלאם:
שיא מספר הפעמים הרצופות של הגעה לגמר בטורנירי גראנד סלאם:
שיא מספר הפעמים הרצופות של הגעה לפחות לחצי הגמר בטורנירי גראנד סלאם:
שיא מספר הניצחונות הרצופים במערכות במשחקי גראנד סלאם:
שיא מספר השנים ברציפות של זכייה בלפחות שני טורנירי גראנד סלאם:
שיא מספר השנים ברציפות של זכייה בלפחות טורניר גראנד סלאם אחד:
שיא מספר השנים ברציפות של הופעה בלפחות גמר אחד של טורניר גראנד סלאם:
תוארי יחידים (עידן התחרויות הפתוחות):
+כל הזמניםדירוגשחקןמס' תארים1 ג'ימי קונורס1092 רוג'ר פדרר1033 נובאק ג'וקוביץ'974/ איוון לנדל945 רפאל נדאל926 ג'ון מקנרו747 ביורן בורג פיט סמפראס649 גיז'רמו וילאס6210 אנדרה אגאסי60+שחקנים פעיליםדירוגשחקןמס' תארים1 רוג'ר פדרר1032 נובאק ג'וקוביץ'973 רפאל נדאל924 אנדי מארי455 דויד פרר276 חואן מרטין דל פוטרו227 מרין צ'יליץ'188 ז'ו-וילפריד צונגה179 סטאן ואוורינקה1610 רישאר גאסקה15
תארים על פי סוג משטח (עידן התחרויות הפתוחות):
+חימרדירוגשחקןמס' תארים1רפאל נדאל632גיז'רמו וילאס463תומאס מוסטר404ביורן בורג30+דשאדירוגשחקןמס' תארים1רוג'ר פדרר192פיט סמפראס103ג'ימי קונורס94ג'ון מקנרו8+משטח קשהדירוגשחקןמס' תארים1רוג'ר פדרר712נובאק ג'וקוביץ'623אנדרה אגאסי464ג'ימי קונורס445פיט סמפראס36+שטיחדירוגשחקןמס' תארים1ג'ימי קונורס442ג'ון מקנרו433איוון לנדל334בוריס בקר26
מספר ניצחונות ו-% ניצחונות, עידן התחרויות הפתוחות (נכון ל-6 ביולי 2014):
שיאי שחקנים בסבב המאסטרס לאורך הקריירה
מספר הזכיות באליפות סבב המאסטרס העולמי: (נכון ל-29 במאי 2022)
דירוגשחקןמס' ניצחונות1. נובאק ג'וקוביץ'72. רוג'ר פדרר63. פיט סמפראס5/ איוון לנדל5. איליה נסטסה46. ג'ון מקנרו2 בוריס בקר
מספר הניצחונות והזכיות בטורנירים מסבב המאסטרט העולמי 1000 (נכון ל-29 במאי 2022):
גיוון הטוב ביותר בזכיות בטורנירים מסבב המאסטרס העולמי 1000 לאורך הקריירה:
מספר העונות הרצופות שבהן השחקן זכה ב-10 תארים או יותר:
מספר הניצחונות הגבוה ביותר בעונה אחת:
מספר הזכיות הרב ביותר בטורנירים מסבב המאסטרס העולמי 1000 בעונה אחת:
זכייה בטורנירים רצופים על 3 משטחים שונים:
החל מ-1990: רוג'ר פדרר (שווייץ) ב-2004 (ווימבלדון (דשא), גסטאד (חימר), המאסטרס בטורונטו (קשה)).
רצף ניצחונות (עידן התחרויות הפתוחות)
2. רוג'ר פדרר (שווייץ) בין השנים 2006–2007, 36 (הפסיד לגיז'רמו קנייאס, סיבוב שני אינדיאן וולס).
1. ג'ון מקנרו (ארצות הברית) בין השנים 1983–1985, 66 (הפסיד ליוהקין ניסטרום, רבע גמר דאלאס).
1. איוון לנדל (צ'כוסלובקיה) בין השנים 1981–1983, 66 (הפסיד לג'ון מקנרו, גמר פילדלפיה).
נגד שחקנים שהיו ממוקמים בעשירייה הראשונה בעולם:
1. רוג'ר פדרר (שווייץ) בין השנים 2003–2005, 26 (הפסיד למאראט סאפין, חצי גמר אוסטרליה).
3. נובאק ג'וקוביץ' (סרביה) בשנת 2011, 13 (הפסיד לרוג'ר פדרר, חצי גמר רולאן גארוס).
מספר הזכיות הרצופות בטורנירים בהם השתתף השחקן:
מספר הזכיות הרצופות בטורנירים שאליהם הגיע השחקן לגמר:
1. רוג'ר פדרר (שווייץ) בין השנים 2003–2005, 24 (הפסיד לדויד נלבנדיאן, גמר גביע המאסטרס).
מספר הטורנירים הרצופים שבהם הגיע לגמר:
מספר שבועות במקום הראשון בעולם (נכון ל-17 בנובמבר 2019).
מס' פעמים כמדורג מס' 1 בעולם בסוף השנה1.נובאק ג'וקוביץ'72.פיט סמפראס63.ג'ימי קונורס5רוג'ר פדרר5רפאל נדאל56.ג'ון מקנרו4איוואן לנדל48.ביורן בורג2סטפן אדברג2לייטון יואיט211.אנדרה אגאסי1ג'ים קורייר1גוסטבו קוורטן1איליה נסטסה1אנדי רודיק1מאטס וילנדר1אנדי מארי1
דירוגשחקןסה"כ שבועות1 נובאק ג'וקוביץ'3902 רוג'ר פדרר3103 פיט סמפראס2864 איוון לנדל2705 ג'ימי קונורס2686 רפאל נדאל1987 ג'ון מקנרו1708 ביורן בורג1099 אנדרה אגאסי10110 לייטון יואיט80דירוגשחקןברציפות1 רוג'ר פדרר2372 ג'ימי קונורס1603 איוון לנדל1574 נובאק ג'וקוביץ'1225 פיט סמפראס1026 ג'ימי קונורס847 פיט סמפראס (2)828 איוון לנדל (2)809 לייטון יואיט7510 ג'ון מקנרו5811 רפאל נדאל56
רק שישה שחקנים היו מדורגים מקום ראשון בעולם במשך כל השבועות בשנה קלנדרית:
דירוג על פי צבירת פרס כספי לאורך הקריירה
דירוג על פי צבירת פרס כספי בשנה אחת
מספר האסים הגבוה ביותר למשחק (החל 1991):
דירוגאסיםשחקןניצח/הפסידיריבסיבובשנהטורנירמערכות1.112 ג'ון איסנרניצח ניקולה מאהוראשון2010ווימבלדון52.103 ניקולה מאהוהפסיד ג'ון איסנרראשון2010ווימבלדון53.78 איבו קארלוביץ'הפסיד ראדק סטפאנקחצי גמר2009גביע דייוויס54.55 איבו קארלוביץ'הפסיד לייטון יואיטראשון2009רולאן גארוס55.51 איבו קארלוביץ'הפסיד דניאלה בראקיאליראשון2005ווימבלדון5=51 יואכים יוהנסוןהפסיד אנדרה אגאסירביעי2005אוסטרליה46.50 רוג'ר פדררניצח אנדי רודיקגמר2009ווימבלדון57.49 ריצ'רד קרז'יסקהפסיד יבגני קפלניקוברבע גמר1999ארצות הברית58.47 איבו קארלוביץ'ניצח ג'יימס בלייקרבע גמר2009גביע דייוויס5=47 גוסטבו קוורטןהפסיד דניאל נסטורראשון2003גביע דייוויס5
מספר הטעויות הכפולות הרב ביותר במשחק (החל מ-1990): 26, מארק רוסט (שווייץ) הפסיד למייקל ג'ויס (ארצות הברית) בווימבלדון בשנת 1995 בארבע מערכות.
נבחר מספר הפעמים הגבוה ביותר לשחקן השנה של סבב ה-ATP: פיט סמפראס (ארצות הברית) בין השנים 1993–1998, 6.
המשחק הארוך בהיסטוריה: ג'ון איסנר מארצות הברית נגד ניקולאס מאהו בווימבלדון 2010, משחק מהסיבוב הראשון שנמשך 11 שעות ו-5 דקות ונמתח לאורך 3 ימים, והסתיים בתוצאה 68–70 לאיסנר במערכה החמישית והמכרעת.
חבטת ההגשה המהירה בהיסטוריה (החל מ-1991): סמואל גרות' (אוסטרליה) במשחק במסגרת גביע צ'לנג'ר בשנת 2012 נגד אולדזימיר איגנטיק (בלארוס) – 263 קמ"ש.
השחקן הגבוה ביותר בסבב: הקרואטי איבו קארלוביץ': 2.08 מ'.
השחקן הנמוך ביותר בסבב: הבלגי אוליבר רושו: 1.65 מ'.
סבב ה-WTA הוא סבב טניס ברמה עולמית לנשים המאורגן על ידי התאחדות טניס הנשים (ה-WTA).
הסבב בדרג השני אחריו הוא סבב ה-WTA צ'לנג'ר והסבב בדרג השלישי הוא סבב הטניס העולמי של ה-ITF לנשים.
סבב הגברים המקביל הוא סבב ה-ATP.
טורנירים בסבב ה-WTA מחולקים למספר דרגות, בהתאם לכמות הנקודות המחולקת בהם: WTA 1000 (WTA 1000 tournaments), WTA 500 (WTA 500 Tournaments) וWTA 250 (WTA 250 Tournaments).
בנוסף, ה-WTA גם אחראי על סבב הצ'לנג'ר (WTA Challenger Tournaments), עבור טניסאים שמדורגים נמוך מכדי להתקבל לטורנירים בסבב ה-WTA.
טורנירי גראנד סלאם, טורניר הטניס האולימפי, גביע דייוויס, גביע הופמן וסבב הטניס העולמי של ה-ITF לנשים (רמה מתחת לסבב הצ'לנג'ר – נקרא גם "טורניר הפיוצ'ר") אינם מאורגנים על ידי ה-WTA, אלא על ידי ה-ITF או הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC).
עונת התחרויות בסבב WTA מתחילה בראשית ינואר ומסתיימת באמצע נובמבר.
שמונת הטניסאים ושמונת הזוגות שזכו במרב הנקודות במהלך השנה, מוזמנים לשחק בטורניר האחרון בעונת הטניס של סבב ה-WTA, גמר ה-WTA.
להלן עשר הטניסאיות בצמרת הדירוג (נכון ל־26 בפברואר 2025):
מיקוםמדינהשחקנית1ארינה סבלנקה2איגה שוויונטק3קוקו גוף4ג'סיקה פגולה5מדיסון קיז6ג'סמין פאוליני7ילנה ריבאקינה8ג'נג צ'ין ון9מירה אנדרייבה10אמה נבארו
לאורך ההיסטוריה השתלבו ישראליות רבות בסבב ה-WTA.
דירוג השיא לנשים בסבב זה, היה של שחר פאר, שדורגה במקום ה-11 בעולם בסבב היחידות, שהוא דירוג השיא של כל הזמנים לנשים וגברים יחד.
כמו כן העפילה לשלב רבע הגמר בשלושה טורנירי גראנד סלאם והישראלית היחידה שהעפילה לגמר הזוגות בנשים בגראנד סלאם.
שחקניות בולטות נוספות הן אנה סמשנובה שדורגה במקום ה-15 ביחידות, ציפי אובזילר שדורגה בשיאה במקום ה-75 ליחידות ויוליה גלושקו שדורגה בשיאה במקום ה-79 ליחידות ו-109 בזוגות.
+יחידותדירוג WTAשחקןנקודות דירוג218לינה גלושקו295420ניקול חירין115437שביט קמחי109794מיקה דגן פרוכטמן29818ניקול נדל27929מיקה בוחניק18+זוגותדירוג WTAשחקןנקודות דירוג341שביט קמחי225362לינה גלושקו207518ניקול חירין115662ניקול נדל66833אדווה דבאח39853תמרה ברד-יצחקי37
מוצגים בזאת שיאים עיקריים שתועדו בסבב העולמי לנשים בטניס, השיאים המוצגים הם למשחקי היחידים לאורך כל ההיסטוריה.
דירוגשחקןאוסטרליהצרפתווימבלדוןארצות הבריתסה"כ תארים1 מרגרט סמית' קורט11535242 סרינה ויליאמס7376233 שטפי גראף4675224 הלן וילס0487195 כריס אוורט273618/ מרטינה נברטילובה32947 בילי ג'ין קינג1164128 מורין קונולי12339// מוניקה סלש430210 סוזן לנגלן02608/ מולה ביורסטד מאלורי0008