tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתחילת ינואר התחיל משא ומתן בין השחקן לפלרמו אך בסופו של דבר ב-30 בינואר הוא חתם בפיורנטינה ל-4 וחצי שנים.
ב-4 במרץ 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפיורנטינה בניצחון 1-5 נגד טורינו.
לאחר שבחצי העונה הראשונה שלו במועדון רשם רק 4 הופעות, בעונת הפך לשחקן הרכב פותח.
ב-17 בפברואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד קטאניה.
ב-14 באוקטובר 2008 האריך את חוזהו במועדון עד .
ב-31 באוגוסט 2009 חתם בשטוטגרט הגרמנית תמורת 7 מיליון פאונד.
ב-12 בספטמבר 2009 קוזמנוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 3-1 נגד המבורג.
ב-21 בנובמבר 2009 קוזמנוביץ' הבקיע את השער הראשון שלו בשטוטגרט בתיקו 1-1 נגד הרטה ברלין.
את עונת התחיל עם 4 שערים בכל המסגרות דבר שגרם לתעניינות רבה מצד מועדונים באירופה, אך בחודש דצמבר הודיע כי הוא יישאר בשטוטגרט עד תום העונה.
את העונה הזו סיים עם 12 שערים ב-47 הופעות בכל המסגרות.
ב-31 בינואר 2013 חתם באינטר מילאנו לאחר שסיים את חוזהו בשטוטגרט.
בזל מועדון נעוריו כאשר חתם ל-5 שנים במועדון.
ב-21 בינואר 2016 הושאל לאודינזה עד לסיום העונה.
ב-30 ביוני 2016 הושאל למאלגה מליגת העל הספרדית בה שיחק שנתיים.
בצעירותו שיחק קוזמנוביץ' בנבחרת שווייץ בכדורגל עד גיל 21 ואף השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007. בשנת החליט לשחק עבור נבחרת סרביה וכעבור חודשיים זומן לקראת המשחקים נגד ו.
ב-22 בספטמבר 2007 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012, שהסתיים בהפסד 3-2.
זדנק אורבנק (בצ'כית: Zdeněk Urbánek; 1917, פראג – 2008, פראג), היה סופר, מסאי, מתרגם וחסיד אומות העולם מצ'כיה.
אורבנק למד פילוסופיה באוניברסיטת קארל בפראג ולאחר מכן היה עורך בהוצאה לאור.
הוא היה חבר בקבוצה ליברלית, חסידת ההשכלה, קבוצה שהתכנסה סביב המשורר קמיל בדנר וכללה יהודים רבים.
עם הקמת גטו טרזיינשטט בסוף 1941 נעצרו רבים מחבריו היהודים של אורבנק וגורשו לטרזיינשטט.
אורבנק יזם משלוחי מזון לגטו.
חבריו הלא-יהודים בפראג הסכימו לתרום ממכסות מזונם למטרה זו.
אחד מחבריו שהיה בעל חווה, תרם מוצרי מזון אף הוא.
אשתו של אורבנק, ורה, אפתה מאפים ליהודים אלה.
בשנת 1942 החביא אורבנק זוג יהודים בביתו, עם בתם, למשך שלושה שבועות, עד שעברה המשפחה למסתור אחר.
בינואר 1945 הוצעדו אסירי מחנה קורצבך מאזור הגנרלגוברנמן שבפולין למחנה הריכוז גרוס-רוזן בצעדת מוות.
מספר נשים נמלטו מצעדה זו והגיעו לפראג.
אחת מהן, אניטה פשמסלרובה (Přemslerová), נפגשה עם מכר שלה מגטו טרזיינשטט.
חבריו, מחוג הסופרים שהתקבץ סביב בדנר, הציעו לה לפנות לאורבנק.
אורבנק קיבל אותה לביתו ללא היסוס, הסתיר אותה אף על פי שעונש מוות הוכרז על כל מסתיר יהודים, והעניק לה מזון ותמיכה רגשית.
פשמסלרובה נותרה בביתו עד השחרור.
לאחר המלחמה הפך ביתו של אורבנק לתחנת מעבר עבור ניצולי שואה רבים שחיכו להזדמנות ולאישור מהרשויות לחזור לבתיהם.
הוא שב לעבוד בתור עורך בהוצאה לאור ולאחר מכן עבד במשרד המידע הצ'כי, בחברת הסרטים הלאומית הצ'כית ובתור מזכיר בוועדת הדרמטורגיה הרשמית הצ'כית.
אחרי 1957 היה מתרגם וכותב מאמרים עבור העיתונות הצ'כית בנושאי תיאטרון.
אחרי 1968 נאסר עליו להמשיך לכתוב.
הוא המשיך לפרסם, אך כתביו הופיעו כשחבריו חתומים עליהם בתור המחברים.
הוא המשיך לפרסם בעיתוני סאמיזדאט ובעיתוני גולים.
בשנת 1977 היה אורבנק מהחותמים על צ'רטר 77 .
בעבודתו כמתרגם תרגם בעיקר ספרות אנגלית קלאסית (בכלל זה יצירות של דיקנס, שייקספיר וג'יימס ג'ויס).
אורבנק היה ידידו של ואצלב האוול.
לאחר מהפכת הקטיפה התאפשר לאורבנק לפרסם בגלוי והוא מונה לרקטור באקדמיה לאמנויות הבמה של פראג.
בשנת 1992 הכיר יד ושם באורבנק בתור חסיד אומות העולם.
"זה" הוא סרט מותחן אימה על-טבעי אמריקאי משנת 2017 המבוסס על הרומן באותו השם של סטיבן קינג משנת 1986. הסרט פותח והופק על ידי החברות "Lin Pictures ", "Vertigo Entertainment " ו-"KatzSmith Productions" ומופץ לאולמות הקולנוע על ידי האחים וורנר וניו ליין סינמה.
הסרט נועד להיות הראשון מבין שניים אודות שבעה חברים המתגוררים בעיירה קטנה ושמה דרי, ונאלצים להילחם בשדים הפנימיים ובפחדים שלהם לאחר שאחיו של אחד הנערים נרצח בידי רוע מסתורי, המכונה "זה" - התגלמות הרוע והפחד עצמו.
הסרט בוים על ידי הבמאי אנדרס מוסקייטי, ונכתב על ידי צ'ייס פאלמר, קארי פוקאנגה וגארי דאוברמן.
בסרט מככבים ג'יידן מארטל, ג'רמי ריי טיילור, סופיה ליליס, פין וולפהארד, ויאט אולף, שוזן ג'ייקובס וג'ק דילן גרייזר כשבעת החברים הנאלצים להתמודד מול "זה".
דמותו של "זה" / פניוויז הליצן מגולמת על ידי ביל סקארסגארד.
הצילומים החלו ב-27 ביוני 2016 ברחבי טורונטו, והסתיימו ב-21 בספטמבר 2016.
הסרט יצא לאקרנים ברחבי העולם ב-9 בספטמבר 2017, ובישראל הסרט יצא לאקרנים ב-14 בספטמבר 2017. עם יציאתו לאקרנים, הסרט זכה לשבחים ביקורתיים אדירים ברחבי העולם.
מבקרים רבים שיבחו את נאמנות הסרט לספר, המשחק, האפקטים, הפעלולים, פסקול הסרט, ההומור, נושאיו של הסרט, האווירה, הקטעים המפחידים, עבודת הבימוי והופעתו של ביל סקארסגארד קיבלה את השבחים הרבים ביותר.
ביוני 2022 דורג הסרט במקום הראשון ברשימת סרטי האימה הרווחיים ביותר בכל הזמנים של אתר Box Office Mojo, עם הכנסות שהסתכמו באותו מועד ב-700,381,759 דולר, כנגד תקציב של 35 מיליון דולר.
ביום גשום באוקטובר 1988 בעיירה דרי אשר במדינת מיין, ארצות הברית, ביל דנברו נותן לאחיו בן השבע, ג'ורג'י, סירה עשויה נייר.
ג'ורג'י משיט את הסירה ברחוב הגשום, אך הסירה נופלת אל פתח ניקוז.
ג'ורגי מציץ לתוך הפתח ומגלה להפתעתו אדם לבוש כליצן המציג את עצמו כפניוויז, הליצן המרקד.
פניוויז מפציר בג'ורג'י להתקרב אל פתח הניקוז במטרה לקבל חזרה את הסירה שלו.
כשג'ורג'י מתקרב, פניוויז עוקר את זרועו וגורר אותו אל תוך הביוב.
שמונה חודשים לאחר מכן, ביוני 1989, ביל וחבריו, ריצ'י טוזייר, אדי קספרק וסטנלי אוריס, סובלים ממעשי בריונות של הנרי באוורס וכנופייתו.
בו בזמן, בוורלי מארש, נערה שאביה מתעלל בה מינית, ושמועות שהיא מופקרת מופצות בהתמדה, מתיידדת עם בן הנסקום, נער שעבר לא מזמן לדרי.
ביל, שעדיין רדוף מהיעלמותו של ג'ורג'י וכתוצאה מכך מהזנחתו על ידי הוריו מוכי הצער, מגלה כי ייתכן שגופתו של אחיו נשטפה אל הביצה הסמוכה ומגייס את חבריו על מנת לחקור את השמועה, מתוך אמונה שאחיו עדיין חי.
בינתיים, בספרייה העירונית, בן לומד כי ההיסטוריה של העיר רצופה בטרגדיות במהלכן נעלמו ילדים רבים בנסיבות מסתוריות במשך מאות שנים.
בשל היותו שמן, הנרי באוורס וכנופייתו מתנכלים לבן, שמצליח להימלט אל הביצה, שם הוא נתקל בקבוצה של ביל שחוקרים את האזור ומוצאים נעל של נערה נעדרת בשם בטי ריפסום.
בעזרתה של בוורלי, שגם היא נקלעת למקום, הקבוצה מטפלת בפצעיו של בן.
במקביל, אחד מחברי כנופייתו של הנרי, פטריק הוקסטטר, נרצח על ידי פניוויז בעודו משוטט בביוב בחיפושים אחר בן.
עם הזמן, כל אחד מבני הקבוצה נפגש עם פניוויז בנסיבות אחרות: אדי מותקף על ידי מצורע הסובל מריקבון ממושך מחוץ לבית נטוש.
לסטנלי יש חוויה טראומטית עם דמות מצוירת מתוך ציור (הציור מבוסס על ז'אן אבוטרן, יושבת של אמדאו מודיליאני).
דם פורץ מהכיור בחדר האמבטיה של בוורלי, ביל יורד למרתף הבית שלו בעקבות רוח הרפאים של ג'ורג'י, שם הוא נתקל בפניוויז ונמלט מפניו.
במקביל, נער אפרו אמריקאי בשם מייק הנלון נתקף בחזיון תעתועים של פניוויז בעודו מקבל משלוח עבור האטליז המקומי של סבו.
זמן קצר לאחר מכן, הקבוצה מצילה את מייק מהתנכלות בידי הנרי וכנופייתו.
יחד עם בן, מייק, ובוורלי, שהן ביל והן בן מאוהבים בה, הקבוצה מייסדת את עצמה מחדש ומכנה את עצמה מועדון הלוזרים.
בהדרגה, חברי הקבוצה משתפים את חוויותיהם אחד עם השני ומסיקים כי כל אחד מהם מאוים על ידי אותה הישות.
כשהוא מניח כי "זה" לובש את הצורה שממנו הם מפחדים יותר מכל, בן מסיק כי הישות האפלה מתעוררת כל 27 שנים כדי להיות מוזנת בילדי דרי לפני שובה למצב תרדמת למשך 27 שנים נוספות.
במוסך של ביתו של ביל, הקבוצה קובעת כי "זה" נע דרך מערכת הביוב שמרכזה נמצא בבאר המים הישנה של דרי, שעליה בנוי הבית הנטוש ברחוב נייבולט 29. לאחר שפניוויז מופיע פעם נוספת, מועדון הלוזרים שמים את פעמיהם אל הבית הנטוש, שם הם נלחמים ב"זה".
ביל, ריצ'י ואדי נכנסים לבית בעוד האחרים נשארים בחוץ.
אדי שובר את זרועו בעודו נופל דרך חור בזמן, ולאחר שבוורלי מגיעה, היא תוקעת בראשו של פניוויז מוט שלקחה מהגדר הרעועה ומאלצת אותו לסגת.
אמו של אדי מגיעה ולוקחת אותו משם בעודה אחוזת חרדה מזרועו השבורה של בנה.
הקבוצה מתחילה להתפצל, כשריצ'י, סטן, ומייק נוטשים את השאר לאחר שביל ובוורלי מתעקשים להמשיך לצוד את "זה".
יום אחד באוגוסט שלאחר מכן, בוורלי מצליחה להתנגד לאביה כאשר הוא מנסה לאנוס אותה, אך היא נחטפת על ידי פניוויז, וביל מצליח לשכנע את שאר הקבוצה לצאת להצלתה.
הנרי באוורס, שהשתגע לאחר שרצח את אביו המתעלל בעידודו של "זה", מדורבן פעם נוספת על ידי "זה" לתקוף את הקבוצה בביוב.
במהלך המאבק, מייק דוחף את הנרי, שנופל לכאורה אל מותו.
לאחר מכן, הקבוצה מוצאת את המאורה של "זה" בתחתית באר מים יבשה, המכוסה תחת הר של אביזרי קרקס מתפוררים וחפצי ילדים, שם הם מוצאים את בוורלי, התקועה במצב קטטוני לאחר שנחשפה אל צורתו האמיתית של פניוויז, מרחפת באוויר מתחת לגופות הצפות באוויר של הילדים הנעדרים.
לאחר שהקבוצה מושכת אותה אל הקרקע, בן מנשק את בוורלי, ומחזיר אותה אל הכרתה.
"זה", המסווה את עצמו כג'ורג'י, מנסה לפתות את ביל אך נכשל בכך.
פניוויז הזועם תוקף את הקבוצה ולוקח את ביל כבן ערובה, ומציע לבני הקבוצה את חייהם בתמורה לחייו של ביל.
בני הקבוצה דוחים את ההצעה ונלחמים בפניוויז, ואף על פי ש"זה" מנסה להפנות את הפחדים שלהם נגדם, "זה" נפצע אנושות.
בסיומו של הקרב, ביל אומר בקרירות לפניוויז כי הם יודעים שהוא צריך את הפחד שלהם על מנת לשרוד, וכי הם למעשה מרעיבים אותו בכך שהם גורמים לו לפחד מהם.
פניוויז מבין שהובס, והוא מתמוסס ונמלט אל תוך בור סמוך.
ניצחונם של הקבוצה על פניוויז הוא מריר, שכן עם גילוי מעיל הגשם הצהוב של ג'ורג'י, ביל נאלץ לקבל את מותו של אחיו והוא נשבר רגשית בעוד האחרים מנחמים אותו.
חודש לאחר מכן, בוורלי מספרת לקבוצה על חזון שחוותה בזמן שהייתה שרויה במצב הקטטוני, בו היא ראתה אותם נלחמים ב"זה" כמבוגרים.
הקבוצה נשבעת בשבועת דם שאם "זה" יחזור, אף הם יחזרו לדרי בעוד 27 שנה וישמידו את "זה" אחת ולתמיד.
לאחר ששאר בני הקבוצה האחרים עוזבים אחד אחד לגורלו, בוורלי מספרת לביל כי היא עוזבת ביום המחרת לגור עם דודתה בפורטלנד.
לפני שבוורלי עוזבת, ביל חושף בפניה את רגשותיו כלפיה, והשניים חולקים נשיקה.
ביל סקארסגארד - "זה"/פניוויז הליצן/בוב גריי
ג'יידן מארטל - ויליאם "ביל" דנברו
ג'רמי ריי טיילור - בנג'מין "בן" הנסקום
סופיה ליליס - בוורלי מארש
פין וולפהארד - ריצ'רד "ריצ'י" טוזיר
ויאט אולף - סטנלי "סטן" אוריס
שוזן ג'ייקובס - מייקל "מייק" הנלון
ג'ק דילן גרייזר - אדוארד "אדי" קספארק
ניקולס המילטון - הנרי באוורס
אוון טיג - פטריק הוקסטאר
סטיפן בוגראט - אי מארש
ג'קסון רוברט סקוט- ג'ורג' "ג'ורג'י" דנברו
ארי כהן - רבי אוריס
הפרויקט להפקת הסרט נמצא בפיתוח מתמשך מאז 2009. הסרט עבר שני שלבים עיקריים של תכנון: בתחילה עם קארי פוקאנגה, בין השנים 2009–2015, עם תרומות מוקדמות של התסריטאי דייוויד קאג'אניץ', ובהמשך עם הבמאי אנדרס מוסקייטי, כשבכל זאת עדיין ניתן לקאג'אניץ' קרדיט על כתיבת התסריט בשל תרומותיו המוקדמות לפרויקט.
ב-12 במרץ 2009, דיווח "וראייטי" כי "אולפני האחים וורנר" יביאו את הרומן של סטיבן קינג למסך הגדול, בעוד דייוויד קאג'אניץ' נשכר על מנת לכתוב את התסריט לרומן של קינג, ודן לין, רוי לי ודאג דייוויסון יפיקו את הפרויקט.
לאחר שקאג'אניץ' נשכר על ידי "אולפני האחים וורנר" להתאים את הרומן של קינג, הוא החל לעבוד קשה על כתיבת התסריט.
בידיעה כי "אולפני האחים וורנר" מחויבים להתאים את הרומן כסרט בודד, קאג'אניץ' החל לקרוא מחדש את הרומן בניסיון לנסות למצוא מבנה שיתאים למספר כה גדול של דמויות שחיים בשתי תקופות זמן שונות סביב 120 עמודים, דבר שהיה אחד מהתנאים ש"אולפני האחים וורנר" התנו לפרויקט.
קאג'אניץ', שעבד בעברו עם לין, לי, ודייוויסון על "הפלישה", ידע שהם תסריטאים מצוינים וכי העבודה איתם יכולה לקחת יותר זמן על מנת לכתוב טיוטה ראשונית לתסריט.
ב-7 ביוני 2012, חשף "הוליווד רפורטר" כי קארי פוקאנגה נשכר לפרויקט כבמאי וישכתב את התסריט יחד עם צ'ייס פאלמר, בעוד שרוי לי ודן לין ימשיכו להפיק, כשהפעם יצטרפו אליהם סת' גרהם-סמית' ודייוויד קצנברג.
ב-21 במאי 2014, האחים וורנר הודיעו כי הם משתפים את הפצת הסרט יחד עם החברה "New Line Cinema".
לין גם הצהיר כי פוקאנגה התחייב לביים רק את הסרט הראשון, אם כי הוא במגעים לביים גם את השני.
לין סיכם את הריאיון בהתייחסו לקינג, שעליו העיר כי: לין אישר כי הצילומים הראשיים לסרט יחלו בקיץ 2016.
ב-3 במרץ 2015, דיבר פוקאנגה על הסרט, ובמיוחד ציין את מטרתו למצוא את "הבחור המושלם לשחק את פניוויז".
בנוסף, הוא גם גילה כי הוא, קאג'אניץ' ופאלמר שינו חלק מהשמות והתאריכים שהופיעו בתסריט, והוסיף, כי "רוח השינויים דומה למה שהוא רוצה לראות בבתי קולנוע".
ב-4 במאי 2015, הוכרז רשמית כי ויל פולטר יגלם את פניוויז הליצן, לאחר שפוקאנגה התלהב מהאודישן שלו.
בנוסף, טאי סימפקינס לוהק לדמותו של אחד מחברי מועדון הלוזרים.
ב-25 במאי 2015, דווח כי פוקאנגה עזב את הפרויקט.
לדברי המגזין "TheWrap", פוקאנגה התעמת עם האולפנים ולא רצה להתפשר על החזון האמנותי שלו בעקבות קיצוצים בתקציב של "New Line", אשר אישרו את תקציב הסרט הראשון בכ-30 מיליון דולר.
עם זאת, פוקאנגה טען זה לא היה המקרה; הוא טען שיש לו חילוקי דעות גדולים יותר עם קו העלילה המתפרש על פני הסיפור: פוקאנגה הזכיר כי התקציב של האולפנים וכן רצונם להפוך את פניוויז הליצן ליותר מסתם ליצן נשארים ועומדים בעינם.
פוקאנגה סיכם באומרו: על עזיבתו של פוקאנגה, קינג כתב:
ב-16 ביולי 2015, הוכרז כי אנדרס מוסקייטי נמצא במגעים על מנת לביים את הסרט, כאשר במקביל החלו בחיפושים אחר תסריטאי חדש על מנת להתאים את התסריט לחזונו של מוסקייטי.
בנוסף, נמסר בהודעה לעיתונות אישור שייתכן כי אחותו של מוסקייטי, ברברה מוסקייטי, תשתתף בהפקת הסרט כמפיקה, וריצ'רד ברנר הצטרף לחמאדה, לנואוסטדטר ולקוייקנדל כדי לפקח על הפרויקט.
ב-22 באפריל 2016, דווח כי ויל פולטר, שלוהק במקור על מנת לגלם את פניוויז הליצן בגרסתו של פוקאנגה, עזב את ההפקה בשל התנגשות של תזמונים בלוח הזמנים שלו, והמפיקים החלו בחיפושים אחר "פניוויז" חדש.
ב-22 באפריל 2016, קבעו "Line Cinema" כי יציאת הסרט לאקרנים מתוכננת ל-8 בספטמבר 2017.
ב-30 באוקטובר 2015, התראיין מוסקייטי במגזין "וראייטי", שם הוא הוסיף פרטים על חזונו עבור הסרט, בעוד שציין כי פולטר עדיין מעורב בגילום דמותו של פניוויז.
בנוסף, מוסקייטי אישר כי בקיץ הבא, צילום הסרט יתחיל.
הוחלט להתחיל את צילומי הסרט בחודשי הקיץ על מנת לתת לצוות ההפקה זמן לעבוד עם הילדים שלהם יש את התפקידים העיקריים בחלק הראשון של הסיפור.
מוסקייטי המשיך ואמר כי "קינג תיאר את האיקונוגרפיה של הטרור בשנות ה-50", והוסיף כי הוא מרגיש שיש עולם שלם "לגלות מחדש ולעדכן".
מוסקייטי אמר כי לא יהיו שום מומיות או אנשי זאב (בניגוד לרומן המקורי) וכי "האימה תהיה הרבה יותר מפתיעה".
ב-19 בפברואר 2016, בפגישת הפסגה של "DICE" ב-2016, אישר רוי לי כי התסריט המקורי של פוקאנגה וצ'ייס פאלמר נכתב מחדש.
ב-5 במאי 2016, בריאיון עם "Collider.com", הביע דייוויד קאג'אניץ' אי ודאות אם טיוטות התסריט המקורי שלו ישמש את דוברמן ואת מוסקייטי ואמר:
ב-2 ביוני 2016, אושר כי ג'יידן מארטל (עדיין בשם משפחתו הקודם: ליברהר) יגלם דמותו של הגיבור הראשי, ויליאם דנברו.
ב-2 ביוני 2016, דווח כי ביל סקארסגארד נמצא במגעים סופיים על מנת לגלם את פניוויז הליצן.
באותו השלב, מרבית השחקנים לדמויותיהם של מועדון הלוזרים כבר לוהקו.
באותו היום, פורסמו מודעות בעיתונות המבקשות ללהק 100 ניצבים, להקת מצעד ומכוניות תקופתיות בין השנים 1970 ל-1989. ב-18 בפברואר 2016, דיווח "הוליווד רפורטר" כי אוון טייג עתיד לגלם את פטריק הוקסטר.
ב-21 ביוני 2016, הוכרז רשמית כי ניקולס המילטון לוהק לדמותו של הנרי באוורס.
ב-21 ביוני 2016, דיווח "Bloody Disgusting" כי חוויאר בוטט הצטרף לצוות השחקנים זמן קצר לפני תחילת הצילומים.
ב-22 ביוני 2016, דיווח "Deadline.com" כי מוסקייטי בחר את השחקנית סופיה ליליס לגילום דמותה של בוורלי מארש.
ב-11 באוגוסט 2016, בטקס המצגת "TCA" של רשת הטלוויזיה "CW" עבור סדרת הטלוויזיה "תדרים", דיבר המפיק דן לין על ההשוואה של היצירה עם "דברים מוזרים" של נטפליקס, כאשר לי תיאר את הסרט כ"מחווה לסרטים של שנות ה-80", והעיר: לין המשיך ודיבר על הכימיה והדינמיקה בין צוות השחקנים הצעירים:
הצילומים הראשיים של הסרט החלו בטורונטו, כשלוח זמני הצילומים המקורי נע בין ל-27 ביוני ל-6 בספטמבר 2016.
ב-8 ביולי 2016, עברה העיירה פורט הופ מספר שינויים בידי צוות ההפקה על מנת להפוך אותה לעיירה דרי.
תיאטרון הקפיטול של פורט הופ צולם כשהוא מראה את כותרות הסרטים "באטמן" ו"נשק קטלני 2", ששניהם יצאו לאקרנים בשנת 1989, ובכך למעשה אושר כי הסרט מתקיים בדרי של שנת 1989.
ב-16 באוגוסט 2016, בריאיון ל"בייטינג ויקלי", דיברה מעצבת התלבושות, ג'ייני בראיינט, על עיצוב התלבושת של פניוויז ועל ההשראות התקופתיות שעליהן התבססה בעיצוב התלבושת של פניוויז - בהן תקופת ימי הביניים, תקופת הרנסאנס, התקופה האליזבתנית והתקופה הוויקטוריאנית.
בראיינט הסבירה כי התלבושת משלבת את כל התקופות האלו, מתוך כוונה להדגיש את הנקודה כי פניוויז הוא ליצן שהגיע מזמן אחר.
בתכנון התלבושת של פניוויז, בראיינט כללה תפירה של פורטוני, דבר שהעניק לתלבושת אפקט דמוי קרפ.
בראיינט שיחקה עם תקופות מרובות כדרך לשקף את עובדת היותו של פניוויז הליצן אלמותי ונצחי, והוסיפה ללבושו של פניוויז "איכות בובתית".
צבעו העיקרי של לבושו של פניוויז הוא אפור כהה, אבל עם מספר נגיעות של צבע, מה שנותן את ההרגשה כי פניוויז "דוהה" אל תוך הסביבה שלו.
החברה "Rodeo FX" עבדה על האפקטים החזותיים של הסרט, בעוד שמפקח האפקטים החזותיים, ניקולס ברוקס, שמוכר בין היתר על עבודתו בסרטים "לוסי", "דמדומים 3: ליקוי חמה" ו"האשליה", פיקח עליה.
החברה "Amalgamated Dynamics", המתמחה באפקטים מיוחדים באמצעות איפור, עבדה על עבודות האיפור המיוחדות שהסרט כלל.
הסרט מתואר כסרט של אובדן של תמימות, התמודדות מול פחד, תמותה ונושאים הישרדותיים.
כשדיבר על סוגיות גיל ההתבגרות ונושא התמותה, מוסקייטי העיר כי נושאים אלו שכיחים בספריו של קינג, אם כי במציאות הם מתרחשים בצורה מתקדמת הרבה יותר.
מוסקייטי אף הזכיר את אפיון הגישה ההישרדותית של פניוויז, שנוסף על מה שנתן לו השראה מהרומן, השראה נוספת להבנת אישיותו ניתנה לו ממחקרו של ביל על פניוויז והשאלה האם פניוויז אוכל ילדים רק מפני שהוא מפלצת, או שיש בכך יותר:
ב-23 במרץ 2017, הוכרז כי המלחין בנג'מין וואלפיש ילחין את הפסקול עבור הסרט.
הסרט יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-9 בספטמבר 2017. ב-7 במרץ 2017, סטיבן קינג הכריז כי כותרת המשנה של הסרט תהיה "זה: חלק ראשון - מועדון הלוזרים".
בישראל, הסרט יצא לאקרנים ב-14 בספטמבר 2017.
הדיווח הראשון של אנשים המחופשים לליצנים מפחידים היה בגרינוויל, דרום קרוליינה, כשילד קטן סיפר לאמו על זוג ליצנים שניסו לפתות אותו לעזוב עימם.
לאחר מכן, מספר הליצנים שנצפו במדינות אמריקאיות שונות, כולל פלורידה, ניו יורק, ויסקונסין וקנטקי, ובהמשך במדינות מערביות אחרות, גבר מאוגוסט 2016 עד לאוקטובר 2016, בעקבות מאות "תצפיות של ליצנים" ברחבי ארצות הברית וקנדה, התופעה התפשטה מצפון אמריקה לאירופה, אוסטרליה אמריקה הלטינית וישראל, וגרמה לפאניקה והיסטריה עולמית.
בראיון לBBC אמר השחקן ביל סקארסגארד שהוא מרגיש אשמה על התופעה המצערת, לקח אחריות והתנצל בפני הנפגעים.
חלק מן החוקרים שחקרו את תופעת "טרור הליצנים" משערים כי לפחות חלק מן העדויות נעשו כקמפיין שיווק ויראלי עבור הסרט, או עבור הסרט של רוב זומבי, "31", סרט אימה שאף הוא עוסק בליצנים.
מפקד משטרת גרינוויל, קן מילר, הצהיר בפני הכתבים כי החוקרים אינם בטוחים בקשר לשאלה האם יש לתצפיות קשר כלשהו עם הסרט "31".
דובר "New Line Cinema" פרסם הצהרה בטענה כי החברה בהחלט לא מעורבת בהפצת התופעה.
ב-16 בפברואר 2016, המפיק רוי לי, חשף בריאיון ל"קולידר", כי הסרט נועד להיות החלק הראשון בדואולוגיה מתוכננת של שני סרטים, כך שהסרט הנוכחי יתמקד בנקודת מבטם של הילדים, בעוד שהסרט השני יתמקד בנקודת מבטם של הילדים לאחר שבגרו ופרשו איש איש לחייו.
סרט ההמשך עלה לאקרנים בארצות הברית ב-6 בספטמבר 2019.
ב-29 מרץ 2022, נמסר כי שירות הזרמת המדיה "HBO Max" שוקדת על פיתוח סדרת פריקוול, שתעסוק בקבוצה נוספת של ילדים הנאלצים להתעמת עם פניוויז הליצן, ושאירועיה יובילו לתחילת הסרט.
עוד נמסר כי על כתיבתה והפקתה בפועל יהיו אמונים במאי הדואולוגיה, אנדי מוסקייטי, ואחותו, ברברה, והמפיק ג'ייסון פוקס; וכי הוא "It: Welcome To Derry" (בתרגום חופשי לעברית: "זה: ברוכים הבאים לדרי").
זדנק קובק (בצ'כית: Zdeněk Koubek; 8 בדצמבר 1913 - 12 ביוני 1986) היה אתלט צ'כוסלובקי טרנסקסואל.
הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר ובמדליית ארד בקפיצה לרוחק במשחקי העולם לנשים (לונדון 1934).
הוא זכה במספר אליפויות צ'כוסלובקיה בריצות מ-100 מטר ועד 800 מטר, בקפיצה לרוחק בקפיצה לגובה וכן קבע מספר שיאי עולם בריצת 800 מטר.
בשנת 1936 עבר ניתוח להתאמה מגדרית ופרש מספורט תחרותי.
קובק נולד כנקבה בשם זדנה "זדנקה" קובקובה (Zdena "Zdeňka" Koubková) בפסקוב מוראביה ליד אוסטרבה, למשפחה בת 8 אחים ואחיות.
מספר חודשים לאחר הולדתו המשפחה עברה להתגורר בברנו מוראביה, שם גדל והתחיל להתאמן באתלטיקה.
בשנת 1930 הוא זכה באליפות צ'כוסלובקיה במדליית כסף בריצת 800 מטר (2:30 דקות) ובקפיצה לגובה (1.40 מטר).
בשנת 1934 זכה קובק ב-5 תוארי אליפות צ'כוסלובקיה בריצות ל-100 מטר ל-200 מטר ול-800 מטר, בקפיצה לרוחק ובקפיצה לגובה.
בתחרות שנערכה ב-14 ביוני 1934 קבע קובק בריצת 800 מטר שיא עולם חדש של 2:16.4 דקות.
במשחקים העולמיים לנשים שנערכו בלונדון באוגוסט 1934 זכה קובק בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 2:12.8 דקות, לפני מרתה ורטמן משוודיה (2:13.8 דקות) והאלופה היוצאת גלאדיס לן מבריטניה (2:14.2 דקות).
מדליית ארד, בקפיצה לרוחק בשיא לאומי חדש של 5.695 מטר, אחרי טראוטה גיפנר (5.805 מטר) והדוויג בושולטה (5.79 מטר), שתיהן מגרמניה.
באותה העת החלו לדון בעיתונים בגבריותו המוגזמת ביחס לנשים, וציינו כי מכנסיים יתאימו לו יותר מחצאית.
בשנת 1935 פרש מספורט תחרותי ונסע למסע של 6 חודשים בארצות הברית.
שנה לאחר מכן, הוא עבר ניתוח לאישור מגדר ושינה את שמו.
הוא ויתר על האפשרות להיות מאמן אתלטיקה ורק לאחר מלחמת העולם השנייה הצטרף כשחקן בקבוצת הרוגבי של אחיו ירוסלב.
הוא היה נשוי לאישה והזוג התגורר בפראג, עד למותו בשנת 1986 בהיותו בן 73.
בשנת 1935 יצא רומן על אודותיו "שיא העולם של זדנה" מאת לידה מרלינובה, על קריירת הספורט שלו וחייו המוקדמים לפני השינוי המגדרי.
זה אני הוא מחזמר להיטים ישראלי מאת מאור זגורי, המבוסס על שיריו של הזמר אייל גולן.
המחזמר עלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי ב-16 באפריל 2019.
ב-5 ביוני 2022 ירד המסך על ההצגה לאחר שלוש שנים.
מחזמר להיטים זה הוא השני פרי עטו של זגורי, שכתב בתחילת דרכו המקצועית את המחזמר "נתתי לה חיי" שעלה בתיאטרון הבימה.
בתאריך 29 במאי 2018 קיים התיאטרון הקאמרי מסיבת עיתונאים ובה חשף את התוכנית החדשה שלו לעונת 2019-2018, בה נכלל מחזמר על פי שיריו של אייל גולן בשם "זה אני" מאת מאור זגורי, אשר בירך את הקאמרי "על הצעד האמיץ והחשוב", כדבריו.
על הפרסום הגיבה גם שרת התרבות מירי רגב, שאמרה כי היא "גאה שחזוני להציב את התרבות הישראלית המזרחית בקדמת הבמה מחלחל בקרב מוסדות התרבות שלנו".
פרסום הכוונה להעלות את המחזמר עורר סערה ציבורית, בעיקר בקרב ארגוני נשים, בשל העובדה שגולן נחשד בעבר בפרשת משחקי חברה.
פורום יוצרות התיאטרון בישראל שלח מכתב להנהלת הקאמרי בו כתבו כי הן רואות "בחומרה רבה את הבמה שנותן התיאטרון ...
לאדם בעל כתם מוסרי כמו זה של אייל גולן".
המנכ"ל החדש של הקאמרי, רן גואטה, הדף את הביקורות, ואמר: "יש לאייל הרבה שירים מעולים.
אני לא מתעסק בעניין הכתם או לא כתם.
מבחינתי הוא זמר גדול ויש לו מקום ביצירה הישראלית".
הנהלת התיאטרון הקאמרי מסרה כי הדיון הציבורי בעניין גולן לגיטימי וחשוב, אך זר לשיקולים האמנותיים.
אל המחאה הציבורית הצטרפו גם מורים ומורות לתיאטרון מרחבי הארץ, אשר התארגנו וגייסו עשרות חתימות על מכתב מחאה.
שחקני ועובדי הקאמרי, בהם דרור קרן ושרה פון שוורצה, הביעו גם הם את מחאתם.
גורם בכיר בתיאטרון הבימה אמר כי "הבימה" פסל את המחזמר, וכי "לסירוב היה גם סיבה מוסרית".
רק לאחר הדחייה מצד התיאטרון הלאומי, פנה זגורי לקאמרי, שאימץ את המחזמר השנוי במחלוקת.
עלילת המחזמר מתמקדת בסיפורה של משפחת טולדנו, משפחה חרדית ירושלמית של חוזרים בתשובה, ובמרכזו מסע התבגרותה של בת הזקונים אדריאנה.
האב נפתלי טולדנו (איציק כהן) הוא המנצח הראשי ומייסדה של "התזמורת הספרדית ירושלים" המלווה בבן טיפוחיו הפייטן אליהו אליאס (יוסי שטרית / בר צברי).
האם מרסדס (יסמין לוי) הייתה בעברה החילוני זמרת בלהקה צבאית, והורישה את אהבתה למוזיקה לשלוש בנותיה: מיראבל השמרנית (שמרית לוי ששון), נרי המרדנית (מורן מזור) ואדריאנה (נופר סלמאן) הצעירה שאף מנגנת בתזמורתו של אביה.
אדריאנה חולמת ללכת בדרך אמה ולהתגייס ללהקת חיל הים, למרות שמשפחתה החרדית אוסרת על שירת נשים.
במסע להגשמת חלומה נתקלת אדריאנה בשלל דמויות ומקומות המשפיעים על מסלול חייה.
במועדון בעיר העתיקה בירושלים בניהולה של לינדה (ספיר סבן / שני יצהרי / ג'ולייטה) היא פוגשת בשני מלצרים מזמרים: מוראד (לואי עלי) ופרדי (עדי אלון) - בו היא מתאהבת לראשונה בחייה.
במסעה המטלטל נסחפת אדריאנה אל תוך חיי הלילה של תל אביב, לומדת על הקשיים הכרוכים בהגשמת החלום, ומתמודדת עם הדילמה הנצחית של כולנו: הבחירה בין ערכי המשפחה לבין הגשמה עצמית.
מתאהב באדריאנה, והופך לבן זוגהּ.מוראדלואי עלי / ליאב יעקוביאיןמלצר מזמר במועדון של לינדהלינדהספיר סבן / שני יצהרי / ג'ולייטהואלרי חמאתי/ לימור עובדמנהלת מועדון בעיר העתיקהאליהו אליאסיוסי שטרית / בר צברייוסי שטרית/מתן לויפייטן - בן טיפוחיו של נפתלי טולדנו
ניהול מוזיקלי: מאור סבג; כוריאוגרפיה: עוז מורג; תפאורה: נטע הקר; תלבושות: מאור צבר; תאורה: זיו וולושין.
במהלך ההכנות להעלאת המחזמר פנו היוצרים יוסי גיספן, תמיר קליסקי וירון כהן אל התיאטרון הקאמרי בדרישה שלא לעשות שימוש בשיריהם במחזמר, וזאת בשל הפרת זכויות יוצרים.
ביל סקארסגארד שב לגלם את דמותו של "זה"/פניוויז הליצן המרקד מהסרט הקודם.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-6 בספטמבר 2019, תחת הפצתם של אולפני האחים וורנר וניו ליין סינמה.
בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-5 בספטמבר 2019.
27 שנה לאחר אירועי קיץ 1989, חברי מועדון הלוזרים כבר גדלו ופרשו איש איש לחייו ולעיסוקיו.
אך שיחת טלפון מטרידה שבאה בעקבות שובו של "זה", מאלצת את חברי המועדון לשעבר לשוב לדרי, מיין, על מנת לקיים את ההבטחה שחרטו בדם בצעירותם ולהילחם פעם נוספת מול "זה", כשהם אינם יודעים שהפעם "זה" חזר חזק יותר מתמיד וצמא יותר לנקמה בהם.
בשנת 2016, בדרי, מיין, הומוסקסואל צעיר בשם אדריאן מלון מבקר בקרנבל המקומי יחד עם בן זוגו, דון האגרת'י, שם הם מוטרדים בידי קבוצת נערים הוללת, בראשותו של ג'ון "וובי" גרטון, בשל נטייתם המינית.
הזוג עוזב את הקרנבל, אך הם נופלים למארב על ידי הקבוצה ומוכים קשות.
אדריאן מושלך מהגשר אל המים שמתחת, שם הוא ניצל על ידי פניוויז, שלכאורה מציע לו את עזרתו, אך למעשה רוצח אותו ועוקר את לבו.
מייק הנלון, החבר היחיד במועדון הלוזרים שנשאר בדרי, שומע על האירוע באמצעות סורק המשטרה שברשותו, וממהר לזירת הרצח.
לאחר שהבין ש"זה" התעורר מחדש, מייק מתקשר לשאר חברי המועדון וקורא להם לשוב לדרי.
שאר הלוזרים, שגדלו וכעת נמצאים בשלהי שנות השלושים לחייהם, שכחו כולם את טראומת ילדותם ואת זיכרונותיהם מהמאבק מול "זה".
כל חברי המועדון מוטרדים עמוקות מהשיחה הטלפונית ממייק, אך מסכימים באי רצון לחזור לדרי, פרט לסטנלי שמחליט להתאבד לאחר שנזכר במוראות העבר.
עם בואם לדרי, שאר החברים נפגשים במסעדה סינית מקומית ומעלים זיכרונות ישנים תוך שיתוף סיפורים מחייהם החדשים.
עם זאת, "זה" תוקף אותם, ואחרי שמייק חושף את הסיבה האמיתית לשובם לדרי והחברים מבינים כי סטנלי התאבד, ריצ'י ואדי מחליטים לעזוב.
ביל מגיע עם מייק בחזרה לביתו, שם מייק מספר לו את כל מה שגילה על דרי במהלך השנים החולפות, ומגלה לו שהוא נפגש עם שבט אינדיאני שלימד אותו את טקס הצ'וד, טקס שיאפשר להרוס את "זה" אחת ולתמיד.
השניים שבים למלון בו הקבוצה מתאכסנת, ומשכנעים את ריצ'י ואדי להישאר ולסיים את מה שהם התחילו.
מייק מגלה לקבוצה שעל מנת שהטקס יעבוד, על כל לוזר להחזיק בחפץ בעל משמעות אישית מעברו.
הקבוצה ניגשת למשימה ומתפצלת לרוחבה ואורכה של דרי על מנת להשיג את החפצים, כשתוך כדי הם שורדים מפגשים אישיים מול "זה".
ביל מגלה שפניוויז שם לו למטרה את דין, ילד צעיר שפגש קודם לכן, רודף אחריו אל הקרנבל, אך מאחר את המועד.
מוכה טראומה מכישלונותיו להציל את ג'ורג'י וגם את דין, ביל מחליט לרצוח את "זה" לבדו.
שאר הלוזרים, לאחר שהצליחו להרוג את הנרי, עוקבים אחר ביל לבית נייבולט הנטוש במטרה לעזור לו.
בתור הבית, "זה" מתגרה בבני מועדון על ידי פיצולם לשתי קבוצות ולבישת צורת ראשו הכרות של סטנלי, אך הם מצליחים להתגונן מפניו ולהימלט אל תעלות הביוב, שם הם מוצאים את המעבר למערה בה "זה" משתכן.
מייק מכין את הצעדים הנדרשים לקיום טקס הצ'וד, כולל שריפת החפצים שאספו קודם לכן, ומורה לאחרים לשיר מזמור, שבמהלכו מופיעים "אורות המוות", צורתו האמיתית של "זה".
על אף שנראה כי הטקס מצליח, "זה" מופיע ומאלץ את מייק לחשוף בפני בני הקבוצה כי החלק האחרון של הטקס כולל את הקרבתם העצמית, ולאחר מכן "משליך" אותם לתוך תרחישים סיוטיים מהם הם נאלצים לברוח.
בזמן שביל נאלץ להתעמת עם העובדה שהוא העמיד פנים שהוא חולה ביום מותו של ג'ורג'י, וגרם בכך למותו שלא במתכוון, ריצ'י נתפס על ידי "אורות המוות", אך אדי מציל אותו; עם זאת, הוא נפצע אנושות על ידי פניוויז.
הלוזרים מבינים כי ניתן להרוג את פניוויז בכך שיגרמו לו להרגיש קטן יותר ממה שהוא באמת.
הלוזרים מעליבים אותו וגורמים לו להיות חלש וקטן יותר פיזית, עד שהם מסוגלים לקרוע את ליבו ולמחוץ אותו.
לאחר מותו של "זה", ריצ'י מנסה להציל את אדי, אך זה האחרון מת מפציעותיו.
או אז המערה מתחילה להתפורר סביבם, וריצ'י מנסה להוציא את גופתו של אדי מהמערה, אך האחרים מונעים ממנו לעשות כן.
הלוזרים הנותרים חוזרים למחצבה שם הם שוחים יחד פעם אחרונה מאז ילדותם ומנחמים את ריצ'י שבור הלב על פטירתו של אדי.
באפילוג של הסרט, ביל מתחיל לכתוב ספר חדש בהשראת האירועים האחרונים.
בוורלי, שהבינה כי בן הוא זה למעשה שכתב לה את שיר האהבה לפני שנים, חולקת עימו נשיקה ראשונה והשניים מתחילים מערכת יחסים רומנטית ואף עוברים לגור יחד.
ריצ'י חוזר לגשר שם הוא גילף בילדותו את ראשי התיבות "R+E" לציון שמו ושל אדם אחר, שכעת נחשף כאדי; ריצ'י מגלף את ראשי התיבות מחדש לפני שעוזב את דרי.
שם השחקן/ית שם הדמות הערות ג'יימס מק'אבוי ויליאם "ביל" דנברו מנהיג מועדון הלוזרים לשעבר.
סופר ותסריטאי מצליח הנשוי לאודרה.
ג'סיקה צ'סטיין בוורלי "בוו" מארש חברה לשעבר במועדון הלוזרים.
מעצבת אופנה מצליחה הנשואה לטום רוגאן.
ג'יי ראיין בנג'מין "בן" הנסקום חבר לשעבר במועדון הלוזרים ואדריכל בעל מוניטין רב.
ג'רמי ריי טיילור בן בצעירותו.
ביל היידר ריצ'רד "ריצ'י" טוזייר חבר לשעבר במועדון הלוזרים, שהפך לסטנדאפיסט מצליח.
אייזיאה מוסטפא מייקל "מייק" הנלון חבר לשעבר במועדון הלוזרים.
היחיד מהקבוצה שנשאר לגור בדרי לאחר אירועי קיץ 1989 וכעת עובד כספרן בספרייה המקומית.
ג'יימס רנסון אדוארד "אדי" קספארק חבר לשעבר במועדון הלוזרים, והיפוכונדר המנהל עסק מצליח להערכת סיכונים.
ג'ק דילן גרייזר אדי בצעירותו.
אנדי בין סטנלי "סטן" אוריס חבר לשעבר במועדון הלוזרים ושותף במשרד רואי חשבון גדול באטלנטה.
"זה" הוא ישות עתיקה ועל-טבעית בעלת היכולת לשנות צורה המתעוררת שוב 27 שנה לאחר תבוסתה האחרונה על ידי מועדון הלוזרים.
בסרט מוסבר כי "זה" הגיע לכדור הארץ בתקופה פרהיסטורית במהלך אירוע מסיבי וקטליסטי המזכיר פגיעת אסטרואיד, ונחת במקום שיהפוך ברבות השנים לדרי, מיין.
בשל יכולתו לשנות צורה, את דמותו של "זה" מגלמים מספר שחקנים, כשהעיקרי בהם הוא ביל סקארסגארד בדמותו של פניוויז הליצן המרקד.
שם השחקן/ית שם הדמות הערות ביל סקארסגארד רוברט "בוב" גריי/פניוויז הליצן המרקד אמן בקרקס נודד שהגיע לדרי בסביבות המאה ה-19 יחד עם בתו תחת הפרסונה של פניוויז הליצן המרקד, שנשמתו הושחתה על ידי "זה".
לאחר מכן, ברבות השנים, דמותו של פניוויז הפכה לצורה האהובה ביותר על "זה".
ג'קסון רוברט סקוט ג'ורג' "ג'ורג'י" דנברו אחיו של ביל, שנרצח על ידי "זה" באוקטובר 1989.חוויאר בוטט הובר קבצן מצורע שפוגש באדי.
המכשפה אחת מצורותיו של "זה".
ג'ואן גרגסון גברת קרש אישה מבוגרת ועדינה למראה, שנרמז כי היא בתו של פניוויז הליצן, שדמותה נלבשת על ידי "זה" על מנת לארוב לבוורלי בביתה הישן.
אוון טיג פטריק הוקסטטר חברו של הנרי שנרצח על ידי פניוויז בתעלות הביוב בקיץ 1989.
שם השחקן/ית שם הדמות הערות טיץ' גראנט הנרי באוורס הנמסיס האנושי של מועדון הלוזרים.
מת לכאורה במהלך מאבק עם מייק בקיץ 1989. ניקולס המילטון הנרי בצעירותו.
קסבייה דולן אדריאן מלון נער הומוסקסואל שהופך לקרבנו הראשון של "זה" מזה 27 שנה לאחר שעובר התעללות במהלך קרנבל בידי קבוצת נערים הומופובים.
טיילר פריי דון האגרת'י נער הומוסקסואל ובן זוגו של אדריאן שמותקף עמו בידי קבוצת נערים הומופובים ולאחר מכן נאלץ להיות עד לרציחתו של אדריאן על ידי "זה".
ג'ס ויקסלר אודרה פיליפס דוגמנית ושחקנית מפורסמת ואשתו של ביל.
ויל ביינבריק טום רוגאן בעלה השובניסטי, האלים והמכה של בוורלי.
סטיבן בוגארט אלווין מארש אביה של בוורלי, שנהג להתעלל בה מינית.מולי אטקינסון סוניה קספארק אמו השתלטנית וכבדת המשקל של אדי, שסובלת מתסמונת מינכהאוזן באמצעות שליח.
מירה קספארק אשתו התלותית כבדת המשקל של אדי; שזהה לחמותה, סוניה.
ג'ייק ויירי ג'ון "וובי" גרטון קבוצת נערים המתנכלים לאדריאן ודון על רקע הומופובי.
אריק ג'ונולה סטיב דובאיי קונור סמית' כריסטופר אונווין לוק רוזלר דין ילד צעיר שפוגש בביל, ומאוחר יותר נרצח על ידי "זה" במהלך קרניבל בפארק שעשועים.
רייאן קירה ויקטוריה פולר ילדה צעירה שנרצחת על ידי "זה".
קייטי לונמן בטי ריפסום ילדה צעירה שנרצחה על ידי "זה" באירועי 1989.
בנוסף, הסופר סטיבן קינג מופיע בהופעת אורח כבעליו של בית העבוט המקומי, במאי הסרט אנדרו מוסקייטי מופיע בהופעת אורח כלקוח בבית המרקחת, הבמאי פיטר בוגדנוביץ' מופיע בהופעת אורח כבמאי הסרט המבוסס על אחד מספריו המצליחים של ביל, וברנדון קריין, שגילם את דמותו של בן הצעיר בעיבוד הטלוויזיוני, מופיע בהופעת אורח.
בנוסף, לפני עליית הסרט לאקרנים דווח כי דמותו של מטורין הצב תופיע במהלך הסרט, אולם לבסוף דמותו לא נכללה.
ב-16 בפברואר 2016, המפיק רוי לי, בריאיון עם "Collider.com", הזכיר את קיומו של סרט שני, וציין כי: "[דאוברמן] כתב את התסריט האחרון שנכלל עם [מוסקייטי], כך ש[הרומן] 'זה' מתרחש כשני סרטים".
ב-19 ביולי 2017, מוסקייטי חשף שהתכנון הוא להתחיל את הפקת סרט ההמשך באביב הבא, והוסיף: "כנראה יהיה לנו את התסריט עבור החלק השני בינואר [2018].
באופן אידיאלי, נתחיל את ההפקה במרץ.
החלק הראשון הוא רק על הילדים, החלק השני הוא על אותן הדמויות כ-30 שנה מאוחר יותר, כמבוגרים, עם פלאשבקים לשנת 1989, כשהם היו ילדים".
ב-21 ביולי 2017, מוסקייטי דיבר על הציפייה לקיים דיאלוג בסרט השני שאינו קיים בראשון, והצהיר: "...
נראה כאילו אנחנו הולכים לעשות את זה.
זה החצי השני, לא סרט המשך.
זה החצי השני וזה מאוד קשור לחצי הראשון." מוסקייטי אישר שהוא מקווה ששתי סצנות שהורדו בעריכה מהסרט הראשון יכללו בסרט השני, ושאחת מהסצנות היא סצנת השריפה בנקודה השחורה מתוך הספר.
בספטמבר 2017, "ניו ליין סינמה" הודיעה שסרט ההמשך ייצא לאקרנים ב-6 בספטמבר 2019, עם תסריט מאת גארי דאוברמן.
אנדרס מוסקייטי גם הוא שב לביים את סרט ההמשך.
בספטמבר 2017, מוסקייטי ואחותו, ברברה, אמרו כי השחקנית ג'סיקה צ'סטיין תהיה הבחירה המועדפת ביותר שלהם לגילום דמותה הבוגרת של בוורלי מארש.
בנובמבר 2017, צ'סטיין עצמה הביעה עניין בהשתתפות בסרט.
לבסוף, בפברואר 2018, צ'סטיין לוהקה רשמית לגילום דמותה של בוורלי.
באפריל 2018, ביל היידר וג'יימס מק'אבוי לוהקו לגילום דמויותיהם הבוגרות של ריצ'י טוזייר וביל דנברו, בהתאמה.
במאי 2018, ג'יימס ראנסון, אנדי בין וג'יי ראיין לוהקו לגילום דמויותיהם הבוגרות של אדי קספארק, סטנלי אוריס ובן הנסקום, בהתאמה.
ביוני 2018 אייזיאה מוסטפא לוהק לגילום דמותו הבוגרת של מייק הנלון, ואילו קסבייה דולן וויל בינברינק לוהקו לדמויותיהם של אדריאן מלון וטום רוגאן.
בסוף יוני, נודע שטיץ' גארט וג'ס ויקסלר יגלמו את הנרי באוורס בגרסתו הבוגרת ואת אודרה פיליפס.
צילומי הסרט הראשיים החלו ב-19 ביוני 2018, ומתוכננים להסתיים ב-20 באוקטובר 2018 באולפני טורונטו פיינווד ובאזורים שונים סביב העיירה פורט הופ וטורונטו, אונטריו.
צילומי הסרט הסתיימו ב-31 באוקטובר 2018.
האפקטים החזותיים סופקו על ידי החברות "אטומיק ארטס" ו"אולפני מתוד", תחת פיקוחם של ברוק לינדון-סטנפורד, ג'סטין קורניש, ג'וש סימונדס וניקולס ברוקס ששימשו כמפקחים על תהליכי ההפקה עם עזרתן של חברות האפקטים "Cubica", "Lola VFX", "Make VFX", "Rodeo FX ו-"Soho VFX".
השחקנים הצעירים עברו הצערת גיל באופן דיגיטלי על מנת להתאים את גילם הנוכחי לגילאים בו היו במהלך צילומי הסרט הראשון.
התמונה הראשונה של גרסאותיהם הבוגרות של חברי מועדון הלוזרים הופצה ב-2 ביולי 2018, עם תחילת צילומי הסרט.
ב-31 באוקטובר 2018, כרזת הטיזר הראשונה לסרט נחשפה.
בנוסף, קטעים נבחרים מתוך הסרט הוצגו בכנס ה-"CinemaCon" ב-2 באפריל 2019.
ב-9 במאי 2019, הטיזר טריילר והכרזה השנייה נחשפו, והטיזר צבר יותר מ-39 מיליון צפיות ביוטיוב.
ב-17 ביולי 2019, נחשפה הכרזה הרשמית, ואילו הטריילר הסופי הוצג לראשונה במהלך כנס הקומיק-קון שנפתח בסן דייגו ב-18 ביולי 2019.
הסרט עלה לאקרנים ב-6 בספטמבר 2019, כשנתיים בדיוק לאחר עליית הסרט הראשון לאקרנים, תחת הפצתם של אולפני האחים וורנר וניו ליין סינמה.
זדנקה הונסובה (בצ'כית: Zdenka Honsová; 3 ביולי 1927 – 16 במאי 1994) הייתה מתעמלת צ'כוסלובקית, אלופה אולימפית (לונדון 1948) בתחרות הקבוצתית בהתעמלות.
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה הונסובה יחד עם חברותיה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית לפני הונגריה וארצות הברית, מתוך 11 נבחרות.
השתתפותה הייתה מצוינת והיא דורגה במקום הראשון מתוך 90 המשתתפות בתחרות עם 54.85 נק' (ראשונה בקורה - 23.40 נק', ראשונה בטבעות (התקיים רק תרגיל חובה) - 9.60 נק', עשירית בקפיצות - 21.85 נק'), לפני אדית פריני-וקינגר מהונגריה (54.25 נק') ולאורה מיקלי מאיטליה (53.65 נק').
אחת מחברות הנבחרת, אלישקה מיסקובה, חלתה בשיתוק ילדים כבר ביום הראשון לבואן ללונדון והוחלפה על ידי ורה רוז'יצ'קובה.
באותו היום שבו הן התחרו, נפטרה חברתן, אלישקה מיסקובה.
זה הוא האנטגוניסט ואחת מהדמויות הראשיות ברומן האימה של סטיבן קינג משנת 1986, "זה".
הדמות היא ישות מלאה ברוע קוסמי קדום שרודפת את ילדי דרי, מיין, כל עשרים ושבע שנה, תוך כדי שימוש במגוון כוחות הכוללים את היכולת לשנות צורה, ולתמרן ולהשפיע על מבוגרים מסביבו.
לאורך עלילת הרומן, "זה" מופיע בעיקר בדמותו של פניוויז הליצן המרקד.
קינג הצהיר בראיון בשנת 2013 כי הוא הגה את הרעיון לדמותו של פניוויז לאחר ששאל את עצמו מה מפחיד ילדים "יותר מכל דבר אחר בעולם", והרגיש שהתשובה היא ליצנים.
קינג חשב על דמוי-טרול כמו בסיפור הילדים "Three Billy Goats Gruff", שחי במערכת ביוב.
הדמות גולמה בצורתו של פניוויז על ידי טים קארי בעיבוד הטלוויזיוני משנת 1990, על ידי ליליפוט בעיבוד הטלוויזיוני של שנת 1998 ועל ידי ביל סקארסגארד בעיבוד הקולנועי שעלה לאקרנים בשנת 2017 ובהמשכו שעלה לאקרנים בשנת 2019.
ההשראה לדמותו של פניוויז הגיעה לקינג במהלך שנת 1978, כאשר נאלץ ללכת לבדו באופן רגלי במהלך השקיעה על מנת לאסוף את מכוניתו שתוקנה לאחרונה במוסך בקולורדו.
קינג אמר בראיון כי במהלך המסע הוא החל לחוות תחושה של בדידות מוזרה, ושהוא היה מודע לצליל שמגפיו יצרו על פני גשר העץ שהוא נאלץ לחצות במהלך המסע.
הצליל הזכיר לו את סיפור הילדים "Three Billy Goats Gruff", וקינג החל לתהות מה יעשה אם יתקל בטרול כמו הדמויות באגדה.
הדימוי השפיע והרשים את קינג עד כדי כך שבשנת 1981 החליט לכתוב רומן על יצור מרושע שמסתתר מתחת למקום בטוח לכאורה, והחליף את העיזים בילדים, הפך את הגשר לעיירת דרי, ואת הנחל שמתחת לתעלות הביוב שלו.
קינג בחר לכתוב את דמות הליצן כצורתו העיקרית של "זה" מכיוון שקינג חשב שמדובר בדימוי שילדים מוצאים מושך ומפחיד כאחד.:
במספר נקודות בעלילה, "זה" מתייחס לעצמו כ"אוכל העולמות" אך למרות זאת הוא נקרא בפשטות "זה" על ידי גיבורי הרומן.
על פי מגזין "Bustle", ייתכן ומקור השם פניוויז הוא מהפתגם הבריטי "Penny Wise, Pound Foolish" (זהיר בפרוטות, טיפש בפאונדים; בתרגום חופשי), המתייחס לאדם שנזהר באדיקות בעניינים של מה בכך אך מסכן את עצמו בענייני הרי-גורל.
המגזין משער שהשם משמש כאזהרה לילדים שלא להתייחס לחייהם כמובנים מאליהם.
"זה" הוא ישות על-טבעית ועתיקה שמקורה אינו ידוע, שנולד יחד עם ישות נוספת בשם "מטורין הצב" הרבה לפני בריאתו של היקום.
מטורין הצב משמש כאויבו הנצחי של "זה", ויריבותם של השניים נובעת מהניגודים ביניהם (יצירה מול צריכה).
מהרומן עולה כי "זה", יחד עם הצב, הם בעצמם יצירות של יוצר נפרד, הכל יכול, המכונה "האחר" (ייתכן שמדובר בגאן, ישות עתיקה שאומרים עליה שהוא זה שיצר את היקומים השונים שבהם מתקיימים הרומנים של קינג).
הרומן מעולם לא מפרש באופן ברור את טבעו האמיתי, ומתאר אותו כבלתי ניתן להגדרה על ידי האינטלקט האנושי.
נראה כי הוא שוכן במתכונתו האמיתית בממד השוכן על גבולותיו של המקרו-וורס ומתואר כאי-אור המורכב מחושך צפוף שניתן לתאר כרשת צפופה ואינסופית של קווים אנכיים הדומים לכלוב.
לא ברור אם דמותו של "זה" בעולם האמיתי הוא רק צל של צורתו האמיתית הממוקמת במקרו-וורס.
עם זאת, מוזכר כי "זה" הגיע לעולמנו בתקופה פרהיסטוריות באירוע מסיבי וקטליסטי המזכיר פגיעת אסטרואיד, ונחת בנקודה המדויקת שבה תיווסד העיירה דרי מיליוני שנים לאחר מכן.
עם היווסדה של דרי, "זה" הפך לחלק אִינְטֶגְרָלִי מהעיר וחיי תושביה השונים, ונכנס איתם למערכת יחסים סימביוזית.
"זה" נשאר במצב המזכיר תרדמה, ומתעורר כל 27 שנים על מנת להאכיל את עצמו.
אף על פי שאין לו מין ספציפי, ולאורך העלילה ההתייחסות אליו נעשית בלשון זכר, בשלב מתקדם של העלילה, מועדון הלוזרים מתחיל להאמין שייתכן ו"זה" הוא למעשה נקבה (בעיקר מפני ש"זה" לובש צורה של עכבישה גדולה).
בנוסף, כשאודרה דנברו ראתה את "זה" בצורתו האמיתית, מתואר כי היא חושבת לעצמה: "הו, אלוהים אדירים!
זה נקבה." למרות זאת, צורתו האמיתית של "זה" מעולם אינה ידועה באמת.
בסוף הרומן, הצורה הפיזית הסופית ש"זה" לובש היא של עכבישה עצומה שלמעשה נמצאת בהריון, אבל זאת מכיוון שצורה זו היא הכי הקרובה למה שהמוח האנושי יכול להבין.
ל"זה" אין צורה אמיתית בעולם הפיזי, וברגעים המעטים שבהם הוא מתגלה בצורתו האמיתית, הוא מתואר כ"אורות המוות", כדורי אור כתומים והרסניים, שמי שפוגש בהם פנים אל פנים עם "אורות המוות" יכול ליפול לתרדמה קטטונית, לאבד את שפיותו או אפילו למות.
האנשים הידועים היחידים שעמדו בפני "אורות המוות" ושרדו הן אשתו של ביל, אודרה דנברו, ובוורלי מארש.
לאורך הרומן, מספר אירועים מתוארים דרך נקודת מבטו של "זה", דרכם הוא מתאר את עצמו כישות ה"עליונה", את הצב כישות ה"קרובה לעליונותו" ואת בני אדם כ"צעצועים" בלבד.
בנוסף, "זה" מסביר כי אחת הסיבות שהוא מעדיף להרוג ולטרוף ילדים (אם כי הוא אינו בררן במיוחד), היא לא מצורך הטבע, אלא מכיוון שפחדיהם של ילדים קלים יותר למימוש פיזי וכך לילדים קל יותר לחוש אימה.
"זה" מתאר את התהליך כדומה לתהליך המלחת בשר.
יכולתו לשנות את המציאות באופן מנטלי שנמצאת בבסיס היכולת של "זה" ליצור אינטראקציה עם העולם מתגלה כחרב פיפיות, כאשר מועדון הלוזרים מבין שעל מנת להכניע אותו יש צורך לרדד ולהמעיט את הדימוי העצמי שלו.
אף על פי ש"זה" מופיע בצורות רבות שנשאבים בעיקר מרפרטואר דמיונם הרב-גוני של קרבנותיו הספציפיים ומפחדיהם הגרועים ביותר, דמותו של פניוויז הליצן המרקד היא צורתו האהובה והמועדפת ביותר על "זה", שמוצא את דמותו של פניוויז כאפקטיבית במיוחד.
פניוויז, המכונה על ידי "זה" גם כ"בוב גריי" מתואר כליצן הדומה מאוד להכלאה בין בוזו הליצן לקלארבל הליצן, עם שתי ציציות שיער כתומים מחודדים, לבוש בתלבושת משי גדולה וכסופה, עם עניבה כחולה, צווארון ופומפונים כתומים.
טקס הצ'וד זהו טקס מיסטי המשמש את המועדון הלוזרים, יחד עם סיועו של מטורין הצב, להביס את "זה" באופן סופי.
טקס הצ'וד מתואר כקרב בין רצון אחד לשני.
על ידי יצירת קשר חזותי עם "זה", ביל דנברו רואה את הנפש שלו ושל "זה" נזרקים למרחק של אלף מיילים לשעה דרך מרחב של חושך מוחלט אל קצה המקרו-וורס, שם הוא יכול לראות את מטורין הצב ולדבר איתו.
לאחר שהגיע לקצה המקרו-וורס, ביל מצליח לתקוף את "זה" פסיכולוגית, ומשכנע את עצמו לנשוך שוב ושוב את לשונו; וגורם ל"זה" לכאב אדיר, שמאלצת אותו לקטוע את המגע הנפשי ביניהם ולחזור לכדור הארץ, ולסגת כשהוא פצוע אנושות אך טרם נהרג.
בשנת 1985, חברי מועדון הלוזרים (כעת מבוגרים) שבים לדרי ומבצעים שוב את הטקס על מנת להרוג את "זה", אך בשונה מהפעם הראשונה, "זה" מצליח להתנגד לביל בהתנגדות רבה יותר (בעיקר גם מכיוון שמטורין הצב שהגן עליו בילדותו נחנק מהקיא שלו).
ריצ'י טוזייר מתגנב גם הוא לטקס, ובזכות עזרתו ביל מצליח לדחוק את "זה" ולגרום לו לסגת.
לאחר שרדף אחריו, ביל קורע את גופו של "זה" (הנמצא בצורת העכבישה), קורע החוצה את לבו וכותש אותו בידיו החשופות, בזמן שבן הנסקום דואג לרסק עם מגפיו את כל הביציות שנפלטו מגופו של "זה" שהוא היה יכול למצוא.
לאחר שחברי מועדון הלוזרים עוזב את התעלות הביוב, סערה עצומה פוגעת במרכז דרי כסמל למותו של "זה".
במיני הסדרה משנת 1990 דמותו של פניוויז הליצן המרקד גולמה על ידי השחקן טים קארי.
כהן, הוא כתב את התסריט ללא מושג ברור מי ייבחר לגלם את הדמות.
לפני מעורבותו של טומי לי וואלאס במלאכת הבימוי, מלקולם מקדואל ורודי מקדואל היו מבין המועמדים לגילום הדמות.
לוחות הסיפור המקוריים תיארו את פניוויז עם עצמות לחיים בולטות, סנטר מחודד ומצח בולט.
עיצוב זה, שדרש שימוש בתותבים ואפקטים מיוחדים, נדחה תחת התעקשותו של קארי שחש כי אלו רק יפריעו ליכולתו לגלם את הדמות.
לבסוף, התותב היחיד בו נעשה שימוש היה הגולגולת המוגדלת, שנעשתה על ידי אמן האפקטים המיוחדים ברט מיקסון.
לדברי מיקסון, ההשראה שלו לעיצוב דמותו של פניוויז היה לון צ'ייני בדמותו של אריק בסרט "פנטום האופרה".
לצורך גוון העור של הדמות, נעשה שימוש בקרם איפור לבן על מנת לגרום לפניוויז להראות כמו "קריקטורה חיה".
קארי העניק לפניוויז מבטא ברונקסי, על מנת שייראה כמו דמות מתוך קומיקס ישן.
ביצירת צורתו הסופית של "זה", אמר מיקסון שכיוון שהמראה דמויי עכבישה שלו היה רק הדבר הקרוב ביותר אליו המוח האנושי מסוגל להבין, הוא החליט להפוך אותו לחייזרי יותר, ולתת לו עור בשרני במקום בו שלד עכבישי.
ברוב הסצנות, העכבישה יוצגה על ידי בובה באורך שלושה מטרים עם גפיים באורך מטר.
לבובה הייתה ראש מכני שנשלט על ידי שלט רחוק.
בתוך בובת העכבישה התמקם שחקן שתמרן את זרועות העכבישה.
עבור המיני-סדרה, לדמותו של "זה" נוצרה צורה חדשה: דמותו של קפטן הנסקום (בגילומו של סטיב מקאג').
בסדרת הטלוויזיה משנת 1998 דמותו של פניוויז הליצן מגולמת על ידי השחקן ההודי ליליפוט.
לדמותו של "זה" נוצרה צורה חדשה עבור לסדרה: הילד הרקוב (בגילומו של פארזאאן דסטור).
בעיבודו הקולנועי ובעיבוד ההמשך של הרומן, דמותו של פניוויז הליצן גולמה על ידי השחקן השוודי ביל סקארסגארד.
בשנת 2010, כשהסרט עוד היה בהליכי הפקה ראשוניים, התסריטאי דייוויד קייגניץ' אמר שהוא מתכוון לייצג את "זה" כ"פחות מודע לאירוניה ובעל סוריאליזם משלו", וכי לולא באסטר קיטון עוד היה בחיים, הו היה בוחר בו לגלם את דמותו של "זה".
במאי 2015, כאשר הבמאי קארי פוקונאגה נבחר לביים את הפרויקט, הוכרז כי התפקיד יעבור יגולם על ידי השחקן ויל פולטר, לאחר שפוקאנאגה התלהב מהאודישן שלו.
עם זאת, באפריל 2016, לאחר שפוקאנאגה עזב את הפרויקט, פולטר עזב אחריו בשל בעיות בלוח הזמנים שלו.
כשסקארסגארד נבחר לגלם את דמותו של פניוויז בשנת 2017, הבמאי החדש אנדרס מוסקייטי התעקש כי השחקן לא יפגוש את הילדים שגילמו את חברי מועדון הלוזרים לפני הצילומים, מתוך כוונה לגרום לשחקנים לחוש אימה אמיתית כשיראו אותו לראשונה.
בנוסף, הוחלט לא לשלב צורות מסוימות של "זה" המופיעות בספר, ובמיוחד אלה של מפלצות מסרטי שנות החמישים כמו איש הזאב, המומיה, מפלצת של פרנקנשטיין והרוזן דרקולה, ובחרו במקום לשנות אותן לצורות של טראומות ילדות.
בראיינט הסבירה כי התלבושת משלבת את כל התקופות האלו, מתוך כוונה להדגיש את הנקודה כי פניוויז הוא יצור שהגיע מזמן אחר.
בתכנון התלבושת של פניוויז, בראיינט כללה תפירה של פורטוני, דבר שהעניק לתלבושת אפקט דמוי קרפ, על מנת להעניק לדמות מראה אורגני יותר.
בראיינט שיחקה עם תקופות מרובות כדרך לשקף את עובדת היותו של פניוויז ליצן אלמותי ונצחי, והוסיפה ללבושו של פניוויז "איכות בובתית וילדותית יותר" על ידי קיצור המכנסיים שלו ונתינת קו מותן גבוה מהרגיל לז'קט שלו.
ביל סקארסגארד, בתיאור גישתו לגילום הדמות, אמר:
סקאסגארד עוד ציין כי אף על פי שהיה מעריץ של הדמות בגילומו של קארי, הוא לא ניסה לחקות אותו, ובחר במקום לבסס את המימיקות שלו על התנהגות של בעלי חיים מסוימים ועל התנהגותו של אחיו הצעיר כשהיה בן שמונה.
עבור שני העיבודים הקולנועיים, לדמותו של "זה" נוצרו שתי צורות חדשות: הקורבן השרוף מהתקרית של מפעלי "קיצ'נר" (בגילומו של קרטר מוסלמן) וג'ודית (בגילומו של טייטום לי); דמות שיצאה מציור שצויר בהשראתו של אמדאו מודיליאני.
בנוסף, נרמז במפורש כי רוברט "בוב" גריי היה אמן אמיתי בקרקס נודד שהגיע לדרי בסביבות המאה ה-19 יחד עם בתו הקטנה תחת הפרסונה של פניוויז הליצן המרקד.
עם זאת, לאחר הגעתם לדרי, נשמתו של בוב הושחרה והושחתה על ידי "זה", שניצל אותו למטרותיו הזדוניות.
לאחר מכן, "זה" מצא את הפרסונה של בוב כפניוויז הליצן כאפקטיבית ושימושית והחל להעדיף את השימוש בצורה זו בקביעות על מנת לצוד את קרבנותיו.
מספר כלי תקשורת כמו "הגרדיאן" ציינו את הדמות ודירגו אותה כאחד הליצנים המפחידים ביותר שקיימים בתרבות הקולנוע או הפופ.
מבקרים כמו מארק דרי יצרו קישורים בין דמותו של פניוויז הליצן ולרוצח הסדרתי ג'ון ויין גייסי, שהיה מתחפש למסיבות ילדים קהילתיות כ"פוגו הליצן"; דרי הצהיר כי הדמות "[גילמה] את הפחדים הראשוניים שלנו בדמותו של רונלד מקדונלד הסוציופתי שכולו נוטף ערמומיות מתקתקה".
עם זאת, באתר האינטרנט שלו, קינג לא מזכיר את גייסי בדיון על ההשראה לדמותו של פניוויז.
להקת הפאנק רוק (Punk rock) האמריקאית "פניוויז" לקחה את שמה מהדמות.
הדמות הפכה להשראה אפשרית לשני אירועים נפרדים שתועדו של אנשים המתחפשים לליצנים מצמררים בנורת'המפטון שבאנגליה ובסטטן איילנד שבניו יורק.
בשנת 2016 דווח על ידי התקשורת מספר דיווחים על הופעות אקראיות של "ליצנים מרושעים", בהם שבעה אנשים באלבמה שהואשמו ב"פעילות הקשורה לליצנים".
מספר דיווחים בעיתונים ציטטו את אפיון דמותו של פניוויז כהשפעה על ההתפרצות, מה שהביא את קינג להערה כי אנשים צריכים להירגע מההיסטריה שנגרמה על ידי תצפיות ולא לקחת את עבודתו ברצינות.
הפעם הראשונה בה דווח על אנשים שהתחפשו לליצנים מרושעים הייתה בגרינוויל, דרום קרוליינה, שם דווח על אם שדיווחה שבנה הקטן סיפר לה על זוג ליצנים שניסו לפתות אותו.
חלק מן החוקרים שחקרו את תופעת "טרור הליצנים" משערים כי לפחות חלק מן העדויות נעשו כקמפיין שיווק ויראלי עבור הסרט "זה" או עבור הסרט של רוב זומבי, "31", סרט אימה שאף הוא עוסק בליצנים.
דובר מטעם "ניו ליין סינמה" (מפיצת עיבודיו הקולנועיים של הרומן) פרסם הודעה רשמית כי לחברת ההפצה אין חלק בתופעת הליצנים.
זדנק שטיבר (בצ'כית: Zdeněk Štybar; נולד ב-11 בדצמבר 1985) הוא רוכב סייקלו - קרוס ואופני כביש צ'כי.
שטיבר נחשב לאחד הרוכבים הצ'כים הבולטים והטובים ב, הן בסייקלו - קרוס והן באופני כביש.
בזכות הישגיו, שכוללים זכייה באליפות העולם בסייקלו - קרוס בשנת 2010, 2011, 2014, ניצחון בסטראדה ביאנקה (2015), אומלופ הט ניוסבלד (2019), E3 בינקבנק קלאסיק (2019).
בנוסף לכך שטיבר ניצח בקטע בטור דה פראנס, ובוואלטה אספנייה.
שטיבר נולד ב-1985 בפלאנה (צ'כיה).
הוא התחיל את דרכו כרוכב סייקלו - קרוס, בשנת 2005 ו-2006 ניצח את אליפות העולם בסייקלו - קרוס עד גיל 23. ובשנת 2008 ו-2009 זכה במדליית כסף באליפות העולם בסייקלו - קרוס במקצה העלית.
בשנת 2010 ניצח שטיבר את אליפות העולם בסייקלו - קרוס, שהתקיימה במולדתו, צ'כיה.
ב-2011 שטיבר הצטרף לקוויק סטפ הבלגית, והפך לרוכב הבלגי היחיד בקבוצה.
הוא לא רשם הישגים בולטים בענף הכביש, אך ניצח בגרמניה את אליפות העולם בסייקלו - קרוס בפעם השנייה ברציפות.
2012: השתתפות ראשונה בגרנד טור
את עונת 2012 פתח שטיבר עם מקום שני במרוץ ארבעת הימים של דנקרק, ואף ניצח בקטע הרביעי במרוץ.
הוא ניצח את הקטע השלישי ב.
שטיבר נבחר לוואלטה אספנייה, ושימש בעיקר כפועל של חברי קבוצתו.
2013: ניצחון בקטע בוואלטה אספנייה
בעונת 2013 שטיבר החל להתנסות בקלאסיקות האביב, בעיקר בתור פועל של תום בונן, סילביאן שאבנל ואחרים.
אך בפריז - רובה רשם את אחת התוצאות גדולות שלו בעונת 2013, מסיים במקום ה-6, 39 שניות אחרי פביאן קנצ'לרה המנצח.
ניקי טרפסטרה, בן קבוצתו של שטיבר, סיים שלישי.
בחודש אוגוסט, ניצח שטיבר את אנקו טור, לאחר שגם ניצח את הקטע ה-3 וה-7. כשישה ימים לאחר ניצחונו באנקו טור, זינק שטיבר לוואלטה אספנייה בפעם השנייה ברציפות.
וגם ניצח את הקטע ה-7, לאחר שגבר על פיליפ ז'ילבר בספרינט.
אבל בניגוד לפעם קודמת, הפעם שטיבר לא סיים את המרוץ ופרש במהלך הקטע ה-15.
שטיבר המשיך להראות יכולת טובה בקלאסיקות האביב, מסיים שביעי במילאנו - סן רמו, ו-5 בפריז - רובה.
הוא ניצח את אליפות צ'כיה במרוץ כביש, את הקטע השני באנקו טור ואת המרוץ החד יומי "בינץ' - שימאי - בינץ'".
הוא ניצח גם את אליפות העולם בסייקלו - קרוס, בפעם השלישית.
2015: ניצחון בסטראדה ביאנקה ובקטע בטור דה פראנס
עונת 2015 נחשבת לאחת העונות הטובות בקריירה של שטיבר, היא התחילה עם מקום שלישי במרוץ החד יומי "וולאטה מורסיה", ואחרי זה מקום 7 באומלופ הט ניוסבלד.
ב-7 במרץ, ניצח שטיבר את המרוץ החד יומי היוקרתי סטראדה ביאנקה, לאחר שגבר על גרג ואן אוורמאט.
הוא סיים שני בE3 הארלבקה, בפיגור של 25 שניות מהמנצח גריינט תומאס.
שטיבר סיים תשיעי ברונדה ון פלנדרן, ושני בפריז - רובה, לאחר שהפסיד לג'ון דגנקולב בספרינט.
בחודש יולי נבחר לראשונה לטור דה פראנס, וניצח את הקטע ה-6 במרוץ לאחר בריחת יחיד, הוא סיים את הטור במקום ה-103 הכללי.
בטור של צ'כיה, ניצח את הקטע הרביעי והאחרון במרוץ, וסיים שלישי כללי.
שטיבר סיים שני בסטראדה ביאנקה, לאחר שהפסיד לפביאן קנצ'לרה בספרינט.
הוא ניצח את הקטע השני וסיים שביעי בטירנו - אדריאטיקו.
ברונדה ון פלנדרן הגיע שטיבר שוב בעשירייה הראשונה, הפעם במקום השמיני.
לאחר שבשנתיים הקודמות היה חלק משמעותי מהמרוץ, בשנה הזאת שטיבר סיים במקום ה-110. שטיבר התחרה באופני כביש באולימפיאדת ריו, אך לא סיים את המרוץ.
הוא התחרה בוואלטה אספנייה בפעם השלישית, וסיים במקום ה-60 הכללי.
לקראת סוף העונה, סיים שני במרוץ "בינץ' - שימאי - בינץ'".
שטיבר סיים תשיעי בקורן-בריסל-קורן, ורביעי בסטראדה ביאנקה.
בפריז - רובה, שטיבר נכנע לגרג ואן אוורמאט וסיים שני מתוך ספרינט בקבוצה של חמישה רוכבים.
זה היה ההישג הטוב של שטיבר במרוץ עד כה.
הוא ניצח בפעם השנייה את אליפות צ'כיה במרוץ כביש, הישגים אלו עזרו לשטיבר להיבחר לטור דה פראנס, בו סיים במקום ה-102 הכללי.
שטיבר המשיך להיראות טוב בקלאסיקות האביב אך זה עדיין לא הספיק לו לניצחון באחת מהן, כאשר סיים שביעי בסטראדה ביאנקה, שמיני בגנט - וולגם, שישי בדווארס דור פלנדרן ותשיעי בפריז - רובה.
הוא התחרה בג'ירו ד'איטליה 2018 שיצא לדרך מישראל, שימש כפועל של אליה ויוויאני וסייע לו לנצח בקטעים במרוץ.
הוא סיים במקום ה-13 בבינקבנק טור, וניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ.
הוא סיים שישי בקלאסיקת ברטאן ובגרנד פרי קוויבק.
2019:ניצחון בE3 בינקבנק קלאסיק ובאומלופ הט ניוסבלד
בתחילת 2019 ניצח שטיבר את אומלופ הט ניוסבלד, לאחר שגבר על גרג ואן אוורמאט, טים ולנס, אלכסיי לוצנקו ודילן טונס בספרינט סיום.
שטיבר רשם עוד הצלחה גם בE3 בינקבנק קלאסיק, מנצח בספרינט סיום את ווט ואן ארט, גרג ואן אוורמאט, ואלברטו בטיול.
שטיבר סיים שמיני בפריז - רובה, וזינק בפעם הרביעית לוואלטה אספנייה.
ההישג הבכיר שלו במרוץ היה מקום 3 בקטע ה-19.
זדנייק זיקאן (בצ'כית: Zdeněk Zikán; 10 בנובמבר 1937