tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא נתגלה לראשונה על ידי הלוויין הצרפתי "קורו" (Corot) בקיץ 2008. לאחר מכן נעשו סדרה של תצפיות מנקודות שונות ברחבי העולם, ביניהם גם במצפה הכוכבים של אוניברסיטת תל אביב בקרבת מכתש רמון.
הכוכב התפרסם לציבור בשנת 2010 עם מאמר בכתב העת "Nature".
הגילוי היה פרי עבודתם של כ־60 אסטרונומים מרחבי העולם, ביניהם הפרופסורים צבי מזא"ה ואבי שפורר מאוניברסיטת תל אביב.
קפלר 20e וקפלר 20f – זוג כוכבי לכת שהתגלו על ידי טלסקופ החלל קפלר.
הגילוי פורסם ב־20 בדצמבר 2011, זוהי פעם ראשונה שאושר זיהוי של כוכב לכת דמוי גודל ארץ.
שני כוכבי הלכת, יחד עם עוד שלושה כוכבי לכת, מקיפים כוכב דמוי שמש בשם קפלר־20, הנמצא במרחק של כ־950 שנות אור מכדור הארץ.
גדלו של קפלר־20e הוא רק 0.87 פעמים גדלו של כדור הארץ, והוא משלים הקפה סביב השמש שלו פעם ב־6.1 יום.
קפלר־20f גדול מכדור הארץ ב־3 אחוזים, ומשלים הקפה סביב השמש שלו פעם ב־19.6 ימים.
כוכבי הלכת חמים מכדי שיתקיימו עליהם חיים.
HD 189733 b הוא כוכב לכת גדול החג סביב לכוכב HD 189733. בתצפיות שנערכו עליו בעזרת טלסקופ החלל האבל וטלסקופ החלל שפיצר התגלו עליו מים, מתאן, פחמן חד־חמצני ופחמן דו־חמצני.
בדרך כלל המצאות פחמן דו־חמצני מעידה על התכנות לקיום חיים.
מניחים כי בגלל חומו של הכוכב HD 189733 לא יהיו עליו חיים אבל הטכנולוגיה שאפשרה מציאת פחמן דו־חמצני עליו תעזור במציאת כוכבים אחרים בעלי סימנים לקיום חיים.
קפלר־22b הוא כוכב לכת המקיף כוכב מסוג G, ונמצא באזור ישיב.
מרחקו לכוכב האם הוא כ־0.85 יחידות אסטרונומיות, אולם, כוכב האם שלו פולט כ־25% פחות קרינה מהשמש, ולכן טמפרטורת פני השטח שלו מתאימה לחיים מחוץ לכדור הארץ.
KOI-961 הוא ננס אדום שהתגלו סביבו שלושה כוכבי לכת.
זוהי המערכת הראשונה שנמצאה שכל כוכבי הלכת שבה קטנים מכדור הארץ.
כוכבי הלכת שבמערכת נמצאים במסלול קרוב לכוכב, הרבה פנימה מאזור ישיב.
קפלר־37b הוא כוכב לכת חוץ־שמשי המקיף את הכוכב קפלר 37 אשר נמצא בקבוצת הכוכבים נבל.
נכון לפברואר 2013 זה הוא כוכב הלכת הקטן ביותר שהתגלה מסביב לכוכב מהסדרה הראשית.
הרדיוס של כוכב לכת זה הוא מעט גדול יותר מזה של הירח של כדור הארץ.
קפלר־186f הוא כוכב לכת דמוי ארץ המקיף את ננס אדום, קפלר־186, המרוחק 492 שנות אור מכדור הארץ והתגלה על ידי טלסקופ החלל קפלר.
זהו כוכב הלכת החוץ שמשי הראשון עם רדיוס דומה לזה של כדור הארץ שהתגלה באזור ישיב של כוכב אחר.
K2-18b הוא כוכב לכת דמוי ארץ המקיף את ננס אדום, המרוחק 120 שנות אור מכדור הארץ והתגלה על ידי טלסקופ החלל קפלר.
בשנת 2019 התגלתה כמות ניכרת של מים באטמוספירה שלו.
פרוקסימה קנטאורי b הוא אקזופלנטה באזור הישיב של הכוכב פרוקסימה קנטאורי שנמצא במערכת השמש אלפא קנטאורי במרחק 4 שנות אור מכדור הארץ.
האקזופלנטה הזאת היא האקזופלנטה הקרובה ביותר לכדור הארץ שנמצאת באזור הישיב.
TRAPPIST-1, כוכב מסוג ננס קר מאוד, הנמצא במרחק 39.13 שנות אור מכדור הארץ.
במערכת כוכבי לכת שלו התגלו בשנת 2017 שבעה כוכבי לכת סלעיים הנמצאים באזור ישיב ולכן, במסגרת המידע החסר לגביהם נקבע כי יש אפשרות סבירה לקיום חיים בהם.
כוכבי לכת מחוץ לגלקסיית שביל החלב
כוכבי לכת מחוץ לגלקסיית שביל החלב נקראים .
הראשון שבהם הוכרז ב-2020 ונקרא M51-ULS-1b, והוא נמצא בגלקסיית המערבולת.
כוכבי וולף-ראייה הם כוכבים מפותחים ומסיביים ביותר (לפחות 20 מסות שמש), חמים ביותר (בין 25,000 ל-50,000 קלווין) המתאפיינים ברוח שמש חזקה במיוחד ומהירה במיוחד - עד 2,000 ק"מ בשנייה הגורמת לאובדן מסה בקצב שיכול להגיע ל 1025×2 ק"ג בשנה, פי מיליארד מקצב אובדן המסה של השמש.
כוכבי וולף-ראייה הם כוכבים משתנים משום שהם מעיפים מדי פעם כמויות עצומות של חומר לחלל תוך עליה בבהירות של כעשירית דרגה.
בשנת 1867 גילו האסטרונומים הצרפתים שארל וולף (Charles Wolf) וז'ורז' ראייה (Georges Rayet) במצפה הכוכבים של פריז שלושה כוכבים בקבוצת הכוכבים ברבור עם רצועות פליטה רחבות מעבר לספקטרום הרציף הרגיל.
אורם של רוב הכוכבים מציג פסי בליעה כתוצאה מהגזים הנמצאים בשכבות החיצוניות של הכוכבים ובולעים חלק מהספקטרום הרציף בהתאם להרכבם הכימי.
כוכבים המציגים פסי פליטה הם נדירים ונקראים על שם מגליהם כוכבי וולף-ראייה.
פסי הפליטה של הכוכבים שנתגלו היו שונים מפסי הפליטה המאפיינים מימן ולא היו מוכרים.
בשנת 1868 התגלה היסוד הליום שיותר מאוחר התגלה כיוצר של פסי הפליטה האלו.
רוחבם של פסי הפליטה היה רחב יותר מהרוחב הנפוץ של פסי פליטה וההסבר לכך ניתן רק בשנת 1929 ולפיו רוחב הפסים נובע מכך שהגז שיוצר את הפסים נע במהירויות גדולות במיוחד - 300-2,400 ק"מ לשנייה וגורם להרחבת דופלר המסיט את ספקטרום האור הנפלט בהתאם לכיוון תנועת הגז ולמהירותו.
המסקנה מתוצאות אלו היא שמדובר בכוכבים המעיפים החוצה כמויות גדולות של גז במהירויות גבוהות כך שנוצרת מסביבם ערפילית פליטה.
המהירויות הגבוהות של הגז נגרמות מלחץ הקרינה הגבוה המאפיין כוכבים חמים במיוחד.
בתצפיות מאוחרות יותר נמצאו גם פסי פליטה המאפיינים פחמן, חנקן וחמצן בנוסף לפסי הפליטה המאפיינים הליום.
כוכבי וולף-ראייה מסווגים על פי פסי הפליטה הדומיננטיים יותר לכוכבים עשירים בחנקן (WN) וכוכבים עשירים בפחמן וחמצן (WC).
בשל הספקטרום המיוחד של אורם ניתן לזהות כוכבי וולף-ראייה בגלקסיות שכנות ועד היום נתגלו כ-100 כוכבים כאלו בענן המגלני הגדול ו-12 בענן המגלני הקטן, בנוסף על כ-230 כוכבים שנתגלו בשביל החלב.
כוכב וולף-ראייה הקרוב ביותר והבהיר ביותר הוא אחד מכוכבי מערכת הכוכבים של רגור (γ במפרש) שנמצאת במרחק של כ-840 שנות אור ובהירותה הכוללת היא מדרגה 1.8.
כוכבי וולף-ראייה הם שלב התפתחות רגיל של כוכבים מסיביים מאוד מסוג ספקטרלי O, שבהם רוחות שמש חזקות מעיפות החוצה שכבות גדולות של גז.
הטמפרטורה הגבוהה של הכוכבים יוצרת קרינה על סגולה חזקה המעוררת את אטומי הגז ליצירת ערפילית פליטה המתאפיינת בפסי הפליטה של החומרים המרכיבים אותה.
בשלב הראשון פסי הפליטה מתאפיינים בתוצרי היתוך גרעיני של מימן להליום (בעיקר הליום וחנקן - כוכבי WN) ובשלב מאוחר יותר נוספים תוצרי ההיתוך של הליום (פחמן וחמצן - כוכבי WC).
בשל מסתם הגבוהה כוכבי וולף-ראייה צפויים להפוך בסוף חייהם לסופרנובה.
עם זאת קיימים ננסים לבנים בעלי פסי פליטה המאפיינים כוכבי וולף-ראייה.
פסים אלו נוצרים מהערפילית הפלנטרית המקיפה אותם והאטומים שבה מעוררים על ידי הקרינה של הננס הלבן.
כוכב R136b הוא אחד הכוכבים הכבדים ביותר והבהירים ביותר הידועים לאדם.
כוכב WR 102 הוא הכוכב החם ביותר שהתגלה עד כה עם טמפרטורה של 210,000 מעלות.
כוכב הקופים הוא סרט קולנוע אמריקאי המשתייך לסוגת המדע בדיוני-הישרדות שיצא לאקרנים ב-8 בפברואר 1968. הסרט מבוסס על הרומן "כוכב הקופים" מאת פייר בול שיצא בשנת 1963. בסרט מככבים צ'רלטון הסטון, רודי מקדואל, קים האנטר, מוריס אוונס, ג'יימס דאלי, ג'יימס ויטמור ולינדה האריסון.
הסרט יצא תחת חברת ההפקה פוקס המאה ה-20.
הסרט מגולל את סיפורם של צוות אסטרונאוטים שנוחת בכוכב משונה בעתיד הרחוק.
למרות העובדה שהכוכב נראה שומם תחילה, חברי הצוות השורדים נתקלים בחברה שבה קופים התפתחו לכדי יצורים בעלי אינטליגנציה אנושית עם יכולת לדבר.
המינים הדומיננטיים ובני האדם שועבדו לעבדות בידי הקופים.
התסריט נכתב במקור בידי רוד סרלינג אך שוכתב רבות לפני שנעשה בו שימוש.
השינויים כללו, בין היתר, שינוי שמן של הדמויות והפיכת חברת הקופים לפרימיטיבית יותר, לעומת הרעיון המקורי היקר יותר לצילום, שכלל בניינים עתידניים וטכנולוגיה מתקדמת.
ג'יי לי תומפסון ובלייק אדוארדס היו אמורים לביים את הסרט, אך המפיק, ארתור פ.
ג'ייקובס, על פי עצתו של צ'רלטון הסטון בחר בפרנקלין שפנר שיביים אותו.
צילומי הסרט נערכו במאי עד אוגוסט 1967, בעיקר בקליפורניה ואריזונה אך צילומי הפתיח התרחשו באגם פאוול שביוטה.
ארבעת האסטרונאוטים טיילור (צ'רלטון הסטון), לנדון (רוברט גאנר), סטיוארט (דיאן סטנלי) ודודג' (ג'ף ברטון) שרויים בתרדמת חורף עמוקה כשספינת החלל שלהם מתרסקת באגם בכוכב לכת זר, בשנת 3978, לאחר מסע בחלל במהירות הקרובה למהירות האור, ושארך כ-2006 שנים.
כוכב הלכת נטול ירח וענניו זוהרים בלילה.
ללא שום אמצעי תקשורת, השלושה ששרדו את ההתרסקות חוקרים את סביבתם החדשה ומגלים סימני חיים.
לאחר חיפוש ארוך, פוגשים האסטרונאוטים בבני אדם חסרי אינטליגנציה, חסרי יכולת דיבור או תקשור עם בני אדם אחרים, אשר נשלטים על ידי קופים אינטליגנטים בעלי יכולות ותכונות אנושיות.
לאחר מכן, מאבד טיילור את שני עמיתיו למסע ונכלא במושבת הקופים, יחד עם בני אדם אחרים.
במהלך ישיבתו במכלאה נמצא טיילור כשונה מבני האדם האחרים, בשל יכולתו לתקשר ולחקות את מעשיהם של הקופים המקומיים.
בעיני הקופים דבר זה נתפס כלא הגיוני, בשל תפיסתם את בני האדם כיצורים חסרי תבונה.
לאחר ניסיון בריחה כושל מהמכלאה, נערך דיון משפטי במטרה להחליט על עתידו של טיילור ובו נחקר טיילור אודות יכולותיו האנושיות.
הוא מוחזר למכלאה ובורח בעזרתם של קופה ואחיינה המאמינים לטענותיו ומצדדים בו, למקום שנקרא "האזור האסור".
על חוף הים באזור האסור מוצא טיילור את פלג גופו העליון של פסל החירות, ומבין כי הכוכב עליו התרסקה חלליתו הוא כדור הארץ ושחברת בני האדם שהכיר השמידה את עצמה, כנראה באמצעות מלחמה גרעינית.
בשנות ה-60 המאוחרות, רוב האולפנים היו סבורים כי הפקתו של הסרט איננה בת ביצוע מפני שהוא עתידני וכתוצאה מכך תסריט הסרט המקורי שוכתב רבות.
גרסתו של רוד סרלינג, יוצר הסדרה "אזור הדמדומים" הייתה הקרובה ביותר לביצוע אך היא נדחתה בשל מספר סיבות.
הסיבה העיקרית לכך הייתה העלות, עקב תיאור חברת הקופים כחלק מטכנולוגיה מתקדמת.
תסריט זה דרש הפקת סטים, תפאורות ואפקטים מיוחדים שהיו יקרים באותה תקופה.
תסריטו של סרלינג שוכתב וחברת הקופים נעשתה לפרימיטיבית במטרה לחסוך עלויות.
עם זאת, התפנית המסוגננת בסיום הסרט שכתב נשארה על כנה, והפכה לאחת מסצנות הסיום המפורסמות ביותר של כל הזמנים.
מיקומם המדויק של המדינה המפורקת ופסל החירות (כפי שמסופר בסרט הדוקומנטרי "מאחורי כוכב הקופים" משנת 1998), שונו על פני תרשימים שונים למגוון.
גרסה אחת מני רבות תיארה את הפסל קבור עד אפו בלב הג'ונגל, בעוד אחרת תיארה את הפסל מפורק לרסיסים.
כדי לשכנע את חברת פוקס המאה ה-20 שהפקת הסרט בת ביצוע, יצרו המפיקים סצנת מבחן קצרה באמצעות גרסאות מוקדמות של בובות קופים.
צ'רלטון הסטון הופיע בתור גרסה מוקדמת של טיילור (בשם תומאס, כפי שהופיע בטיוטות תסריטו של סרלינג), אדוארד ג'י רובינסון בתור זייאוס, והשחקנים האלמונים דאז, ג'יימס ברולין ולינדה האריסון בתור קורנליוס וזירה.
האריסון, שהייתה חברתו של מנהל האולפן באותה עת, שיחקה את נובה בסרט המקורי ובהמשך הראשון שלו, והגיחה לתפקיד אורח בחידוש לסרט (בבימויו של טים ברטון), כפי שעשה גם הסטון, למעלה מ-30 שנה לאחר מכן.
ל"כוכב הקופים" יצאו ארבעה סרטי המשך:
הקרב למען כוכב הקופים (1973)
בשנת 2001 יצא חידוש לסרט בעל אותו השם בבימויו של טים ברטון.
בשנת 2011 יצא סרט נוסף, פריקוול בשם "כוכב הקופים: המרד", בבימויו של רופרט ויאט.
וב-2014 יצא הסרט כוכב הקופים: השחר, המתרחש כעשר שנים אחריו.
בשנת 2017 יצא סרט ההמשך "כוכב הקופים: המלחמה" ובשנת 2024 הסרט "כוכב הקופים: ממלכה חדשה".
"כוכב הקופים" התקבל באהדה על ידי המבקרים, והוא נחשב בעיני רבים לאחד הסרטים הטובים של 1968. הסרט מחזיק ב-89% של רייטינג ה"Certified Fresh" באתר ביקורות הסרטים "Rotten Tomatoes", המבוססים על 44 ביקורות.
בשנת 2008 הסרט נבחר על ידי מגזין אמפייר הבריטי כאחד מ-500 הסרטים הגדולים ביותר של כל הזמנים.
פרס זוכה פרס אוסקר של כבוד עבור הישגי איפור מצטיינים ג'ון צ'יימברס מועמדויות עיצוב התלבושות הטוב ביותר מורטון האייק התכליל הטוב ביותר ג'רי גולדסמית'
הסרט זכה בפרס אוסקר לכבוד עבור הישגי האיפור המצטיינים של ג'ון צ'יימברס.
בנוסף, היה הסרט מועמד לפרס לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (מורטון האייק) ופרס התכליל הטוב ביותר.
כוכב לכת מינורי הוא גוף שמימי הנע במסלול סביב כוכב, שאינו מוגדר בלעדית ככוכב לכת או כשביט.
עד שנת 2006 השתמש האיגוד האסטרונומי הבינלאומי במונח "כוכב לכת מינורי" באופן רשמי.
החל מאותה שנה סווגו כוכבי לכת מינוריים לגופים המוגדרים ככוכבי לכת ננסיים ואלה המוגדרים כגופים קטנים במערכת השמש (SSSB).
ההגדרה 'כוכב לכת מינורי' נטבעה ב-1801, כדי לתאר עצמים כאלה, בראשם קרס, המוגדר כיום ככוכב לכת ננסי.
בהמשך נתגלו גופים טרנס-נפטוניים, כמו ורונה, הנכללים בהגדרה זו.
המונח הלועזי "Minor planet" - שתורגם לעברית כ"כוכב לכת מינורי" - מתייחס לעיתים במשמעות צרה לאסטרואיד.
כוכב לכת מינורי הוא גוף שמיימי שאינו מוגדר ככוכב לכת, כירח או כמטאורואיד, אבל גם לא כשביט.
אסטרואידים, קנטאורים וגופים טרנס-נפטוניים בחגורת קויפר, בדיסק המפוזר ובעננת אורט הם כוכבי לכת מינוריים.
כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (בשוודית: Kometjakten) הוא ספר מאת הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון, ואשר פורסם לראשונה בשנת 1946 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab".
זהו הספר השני בסדרת ספרי המומינים.
הספר תורגם לעברית על ידי רות דנור ויצא לראשונה לאור בשנת 1984 בהוצאת זמורה ביתן.
בשנת 2019 יצא הספר שנית לאור בעברית בתרגומה של דנה כספי.
אל בית המומינים מגיע אורח מוזר בשם עכבר המושק אשר מספר להם על היקום ועל הכוכבים המסוכנים המשוטטים בו.
כמו כן הוא מציין בפניהם כי הוא חש לאחרונה כי אסון גדול עומד לקרות.
בעקבות כך, סניף ומומין מחליטים ללכת למצפה כוכבים מרוחק כדי לברר פרטים נוספים על כוכב שביט אשר לדעתם צפוי להתרסק בקרוב על כדור הארץ.
במהלך מסעם הם נתקלים בסנופקין הנווד שמצטרף אליהם.
הסירה של החבורה נתקעת בהמשך במערה והחבורה כמעט ונופלת לתוך בור עמוק אך מר המיולין מציל אותם באמצעות רשת הפרפרים שברשותו.
לאחר מסע רב הרפתקאות בהרים המבודדים החבורה מאתרת את מצפה הכוכבים והחוקרים במצפה הכוכבים מיידעים אותם בכך שכוכב השביט אכן עושה דרכו לכדור הארץ ומציינים בפניהם את המועד המדויק בו כוכב השביט צפוי להתרסק על כדור הארץ.
בעקבות כך החבורה מחליטה לחזור באופן מיידי לביתם כדי להזהיר את תושבי עמק המומינים.
בדרכם חזרה לעמק המומינים מצטרפים אל החבורה סנורקה, סנורק ומר המיולין.
לאחר שהחבורה פוגשת במומינאמא ומומינאבא, החבורה מחליטה למצוא מחסה במערה המסתורית.
עם זאת, כוכב השביט לא מתרסק בסוף הסיפור בעמק המומינים.
בספר זה הוצגו סנופקין, סנורק, סנורקה ומר המיולין לראשונה בסדרת ספרי המומינים.
על בסיס ספר זה ינסון כתבה ואיירה 26 רצועות קומיקס שבועיות תחת השם "מומינטרול וסוף העולם".
גרסת הקומיקס המחודשת נבדלת במובנים רבים מהגרסה המקורית של הסיפור - לדוגמה, המומינים שומעים על כוכב השביט במהדורת החדשות ברדיו ולא מהחוקרים במצפה הכוכבים.
כמו כן, בגרסה זו מאי הקטנה נכללת גם כן בניגוד לגרסת הספר.
בגרסה זו כוכב השביט פוגע ישירות בעמק המומינים וגורם לנזק רב.
הספר עובד מספר פעמים לסרטי אנימציה:
סרט האנימציה הרוסי "Moomin-troll and the comet" שהופק בשנת 1978
סרט האנימציה "כוכב השביט" שהופק בשנת 1992 בשיתוף פעולה פיני-יפני, סרט זה שודר בטלוויזיה החינוכית בתחילת שנת 2000.
סרט אנימציית הסטופ מושן הפיני "Moomins and the Comet Chase" שהופק בשנת 2010
כוכב הקופים הוא סרט מדע בדיוני ופעולה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של טים ברטון ובכיכובם של מארק וולברג, טים רות', הלנה בונהם קרטר, מייקל קלארק דאנקן, פול ג'יאמטי ואסטלה וורן.
הסרט מבוסס על רומן באותו השם מאת פייר בול, והוא מהווה גרסה מחודשת של הסרט משנת 1968 באותו השם.
העלילה מתרחשת בשנת 2029. בתחילת הסרט מוצגת תחנת החלל "אוברון" בה שימפנזים מאומנים לבצע משימות בחלל.
כאשר שימפנזה בשם פריקלס נעלם לתוך חור תולעת, האסטרונאוט האמריקני הצעיר קפטן ליאו דוידסון (מגולם על ידי מארק וולברג) יוצא בעקבותיו בניגוד לפקודת מפקד תחנת החלל הממונה עליו.
אך דוידסון נעלם גם הוא בתוך החור השחור שגורם לחללית שלו להתרסק על פלנטה לא ידועה.
דוידסון מוצא עצמו לכוד בעולם אכזר המאוכלס בקופים בעלי אינטליגנציה גבוהה, דוברי אנגלית שהם שליטי הפלנטה, בעוד שבני האנוש בפלנטה, אשר הם פרימיטיביים, משמשים כעבדים בעבור הקופים.
בעזרתה של קופה בשם ארי (מגולמת על ידי הלנה בונהם קרטר), דוידסון מחליט להוביל את המרד האנושי נגד צבא בלתי מנוצח של גורילות שבראשם עומד הגנרל ת'ייד (מגולם על ידי טים רות') שתוצאותיו יהיו חירות למין האנושי או השמדה מוחלטת של המין האנושי בפלנטה.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותמארק וולברגקפטן ליאו דוידסוןאסטרונאוטטים רות'גנרל תיידשימפנזההלנה בונהם קרטרארישימפנזהמייקל קלארק דאנקןקולונל אטארגורילהפול ג'יאמטילימבואורנגאוטןאסטלה וורןדיאנה
כאשר יצא לראשונה לאקרנים, הסרט היה להצלחה כלכלית, זאת על אף שקיבל ביקורות שליליות ולציון 45% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 155 ביקורות.
ביקורת רבה התמקדה בסוף המבלבל של הסרט, אם כי הסרט זכה לשבחים בתחום האיפור.
על אף הצלחתו הכלכלית, פוקס המאה ה-20 בחרה שלא ליצור לסרט זה סרט המשך, והוחלט על אתחול המותג מחדש - עם צאתו של הסרט "כוכב הקופים: המרד".
כוכב־לכת דמוי ארץ (נקרא גם תאום ארצי, אנלוג ארצי, באנגלית: Earth analog, Twin Earth, Earth-like planet) הוא מין כוכב לכת מחוץ למערכת השמש בו תנאי סביבה הדומים לאלו שעל כדור הארץ.
החשיבות במציאת כוכבי לכת כאלו נובעת משני טעמים.
הראשון הוא האפשרות לקיומם של יצורים חיים מורכבים מחוץ לכדור הארץ.
השני הוא פתרון להתיישבות עתידית כאשר כדור הארץ יפסיק להיות מתאים למחיה עבור בני אדם ויצורים חיים אחרים.
משערים כי ככל שכוכב לכת יהיה דומה יותר לכדור הארץ, כך גדל הסיכוי למצוא בו חיים מורכבים הדומים לאלו שעל כדור הארץ.
ההשערה בדבר קיומו של תאום ארצי נוגעת בתחומי המדע, הפילוסופיה, המדע הבדיוני והתרבות הפופולרית, כאשר שאלה זו הייתה בעיקרה פילוסופית טרם המחקר המדעי החל לחפש אחר פלנטות חוץ־שמשיות.
נכון להיום, בעידן המחקר המדעי בנושא, נמצאו מספר אקזופלנטות (כוכבי לכת חוץ־שמשיים) הדומות לכדור הארץ, אולם לא נמצאו עליהן חיים, והן רחוקות מדי להתיישבות באמצעים הטכנולוגיים שיש לבני האדם היום.
ישנן תאוריות הטוענות שבעבר חלק מכוכבי הלכת היו מתאימים למחיה או שניתן להפוך אותם לכאלו - תהליך הנקרא בשם "הארצה".
נכון ליולי 2024 אושר קיומן של 6,800 אקזופלנטות ב־4,909 מערכות פלנטריות ובהן 996 מערכות מרובות כוכבי לכת, כאשר ישנו ניסיון למצוא מתוכם כוכבי לכת הדומים לכדור הארץ.
מוערך כי הפילוסוף הפיתגוראי פילולאוס שיער בשנת 400 לפני הספירה את קיומו של "כדור־ארץ נגדי" כחלק מהמודל שלו ליקום.
על פי היפותזה שלו, במרכז היקום מצויה מעין "אש מרכזית" שסובבים אותה שלושה גופים בשלושה מסלולים: "אנטי כדור־הארץ" בזמן מחזור של 24 שעות, אחר כך כדור הארץ בזמן מחזור של 24 שעות, ולבסוף השמש בזמן מחזור של שנה אחת.
כדור הארץ והנגדי שלו תמיד נמצאים בצדדים מנוגדים של האש המרכזית, ולכן הם נסתרים זה מזה.
עם עליית הפופולריות של תאוריות גיאוצנטריות הטוענות שכדור הארץ נמצא במרכז היקום, קפא הניסיון לשער את קיומו של כוכב השווה לכדור הארץ בחשיבותו.
במאה ה־16 הציע קופרניקוס, אסטרונום פולני, את המודל ההליוצנטרי לפיו כדור הארץ סובב סביב השמש ולא להפך, מה שחולל שינוי בתפיסה של כדור הארץ - הוא אינו מיוחד ואינו מרכז היקום, לכן עשויים להיות רבים כמוהו.
בשנים 1858–1920, אנשים רבים ובהם מדענים האמינו כי כוכב הלכת מאדים דומה מאוד לכדור הארץ במסלולו סביב השמש, בעונות על פניו ובנטיית ציר הסיבוב שלו, אך יבש יותר ובעל אטמוספירה סמיכה יותר.
אנשים שיערו שקיימת עליו ציוויליזציה שאף הקימה ערוצי נחל עליו, אולם כאשר השתכללו הטלסקופים התגלה שלא קיימת במאדים ציויליזציה וערוצי הנחל היו אשליה אופטית.
בדומה למאדים, עד שנות ה־60 של המאה ה־20 אנשים רבים וביניהם מדענים האמינו שנוגה דומה לכדור הארץ, אך מדברי או לח עם עננים ואוקיינוסים, חם יותר ובעל אטמוספירה סמיכה יותר.
בשנות ה־60 התברר שהטמפרטורה על פני השטח שלו היא כ־482°C והאטמוספירה שלו צפופה פי 92 מזו של כדור הארץ.
כיום, לא נצפה כוכב לכת במערכת השמש הדומה לכדור הארץ, אבל יש המשערים שניתן לבצע בחלק מהם תהליך הארצה - תהליך שבו באופן מלאכותי הופכים כוכב לכת לדומה לכדור הארץ.
עיקר המחקר בנושא מחפש אחר כוכבי לכת חוץ־שמשיים (אקזופלנטות), כאשר חישוב מנובמבר 2013 מעריך שכ־22% ממערכות השמש בגלקסיה הן בעלות פלנטה הנמצאת באזור החיים, ומספר הפלנטות האלו מוערך בכ־40 מיליארד.
החישוב בוצע לפי תצפיותיו של טלסקופ החלל קפלר, כלי שבאמצעותו התגלו 913 אקזופלנטות.
טלסקופ החלל WFIRST, אשר יהיה מצויד בקורונגרף מתקדם לצילום כוכבי לכת, מתוכנן להיות משוגר במחצית שנות ה־20 של המאה ה־21.
מידת ההידמות של כוכב לכת לכדור הארץ תלויה במשתנים רבים, אך ישנה הסכמה כללית שכוכב לכת זה יהיה כוכב לכת ארצי (כלומר כוכב לכת בעל פני שטח מוצקים), וישנם כמה מחקרים העוסקים במציאת כוכבי לכת מסוג זה.
משתנים נוספים שניתן להתחשב בהם הם גודל כוכב הלכת, הכבידה על פניו, גודל וסוג השמש אותה מקיף (תאום שמשי), מרחק המסלול ממנה ויציבותו, נטיית ציר הסיבוב של כוכב לכת ומהירות סיבובו, גאוגרפיה פיזית - אוקיינוסים, אוויר ומזג אוויר, שדה מגנטי והימצאות חיים מורכבים הדומים לחיים על כדור הארץ.
אם בכוכב לכת ישנם חיים מורכבים הדומים לאלו שעל כדור הארץ, ניתן להסיק שקיימים בו רבים מן המאפיינים האחרים.
בנוסף יש לזכור שכדור הארץ בעברו הקדום היה בעל מאפיינים שונים מהיום, למשל הרכב האטמוספירה: חמצן היה נדיר באטמוספירה עד הופעת יצורים המבצעים פוטוסינתזה, מה שיצר אטמוספירה עשירה בחמצן (זהו גם אחד העקרונות שבבסיס תהליך ההארצה).
גורם נוסף המקשה על מציאת תאום ארצי הוא הימצאותו של לווין טבעי כמו הירח של כדור הארץ שגורם לתופעות כמו גאות ושפל.
גודל הפלנטה עשוי להיות מרכיב חשוב מכיוון שלכוכב לכת הדומה יותר לכדור הארץ יש יותר סיכוי להיות ארצי ובעל אטמוספירה מתאימה.
אם כוכב הלכת קטן בהרבה מכדור הארץ, הסיכוי שתהיה לו אטמוספירה סמיכה מספיק קטן, כמו בירח ובמאדים.
לעומת זאת אם כוכב הלכת גדול בהרבה מכדור הארץ גדל הסיכוי שהוא יהיה ענק גזים - בעל ליבה מוצקה קטנה ושכבת גזים גדולה וסמיכה כמו צדק ונפטון.
כוכבי הלכת החוץ־שמשיים הראשונים שהתגלו היו גדולים בהרבה מכדור הארץ וקרובים מאוד לכוכב האם שלהם, ולהם ניתן השם "צדקים חמים".
הסיבה לכך היא שגילויים אלו נעשים בעיקר באמצעות מדידת שינוי מחזורי בבהירות של כוכב (כמו בטלסקופ החלל קפלר) או באמצעות מדידה ספקטרוסקופית לזיהוי תנודות מחזוריות של כוכב על פי אפקט דופלר (כמו בספקטרוגרף ).
ככל שכוכב הלכת גדול יותר, מאסיבי יותר וקרוב יותר לכוכב האם שלו, כך השפעותיו על הכוכב נעשות משמעותיות יותר וקלות יותר למדידה.
להלן טבלה המשווה גדלים של כוכבי־לכת עם כדור הארץ, בסדר יורד:
שם כוכב הלכת מסת ארץ (Me) רדיוס ארץ (Re) הערות קפלר־22b 2.38 גדול בהרבה, נמצא באזור הישיב של אנלוג שמשי.
גליזה 667 Cc 4.27 גדול בהרבה, נמצא באזור הישיב.
באפריל 2017 אושר לראשונה קיומה של אטמוספירה לכוכב לכת זה אלפא קנטאורי B b 1.127 הדומה ביותר בגודלו לכדור הארץ, אבל חם בהרבה.
ישנה מחלוקת לגבי קיומו .
המסקנה הנובעת מהטבלה היא שגודלו של כוכב לכת אינו מספק די מידע על מנת להעריך את אופי כוכב הלכת ולכן יש להתחשב בנתונים אחרים.
יש להתייחס גם לטמפרטורה, משתנה המושפע מגודל הכוכב (או כוכבים במערכת מרובת כוכבים) במרכז המערכת וסוגו, והמרחק של כוכב הלכת הסובב סביבו.
לדוגמה, ניתן לראות שכוכבי לכת כמו נוגה ואלפא קנטאורי Bb דומים מאוד בגודלם לכדור הארץ, אך הם חמים בהרבה וקרובים מאוד לשמש שלהם.
משתנה נוסף מושפע גודל הוא הכבידה על פני כוכב הלכת: כוכב לכת בעל מסה גדולה ורדיוס קטן עשוי להיות בעל כבידה עוצמתית יותר מכדור הארץ, וכוכב לכת בעל מסה קטנה ורדיוס גדול עשוי להיות בעל כבידה חלשה יותר מכדור הארץ.
לסיכום, גודל כוכב הלכת הוא אמצעי סינון ראשוני למציאת תאום ארצי, בעיקר משום שלא ניתן למדוד מסה של כוכבי לכת חוץ שמשיים באופן מדויק ולכוכבי לכת בגודל של כדור הארץ יש יותר סיכוי להיות ארציים ולא גזיים.
על מנת שכוכב לכת יוכל להיות דמוי כדור הארץ עליו להיות בעל קרקע, ולהכיל את אותם סוגי הקרקע ואותם היסודות.
הרכב הקרקע הדומה ביותר לכדור הארץ נמצא בגופים הארציים שבמערכת השמש כמו מאדים וטיטאן, אך עם הבדלים אחרים כמו טמפרטורה וכמות מים.
יש להתחשב בכך שמרבית סוגי הקרקע שנוצרו בכדור הארץ הם תוצאות של קשרי גומלין עם מים (סלע משקע, חרסית) והאטמוספירה, פעילות געשית (בזלת), פעולות האדם ותוצרי לוואי של יצורים חיים (פחם, אבן גיר).
כוכב לכת דמוי ארץ יהיה צריך, ככל הנראה, לעבור את אותם התהליכים הגאולוגיים שעבר כדור הארץ על מנת להיות דומה לו, ואולי להכיל מים, אטמוספירה, יצורים חיים ופעילות געשית.
מן הטבלה בצד שמאל (התפלגות היסודות בקרום כדור הארץ) עולה שכוכב לכת דמוי ארץ צריך להכיל כמויות גדולות של חמצן וצורן (סיליקון), בעיקר בצורתם הנפוצה על כדור הארץ - תרכובות סיליקטיות.
גם לאלומיניום יש חלק ביצירת סיליקטים בשם סילימניטים.
משערים כי רוב הברזל בכדור הארץ אינו נמצא בקרום שלו אלא בגלעין שלו, ביחד עם ניקל ומעט קובלט, תכונה חשובה מכיוון שגלעין כדור הארץ, על פי תאוריית הדינמו, יוצר את השדה המגנטי של כדור הארץ.
שדה מגנטי זה מקטין את השפעתן של סופות שמש מגנטיות והיעדרו יסכן את החיים על פני כדור הארץ, לכן יש לשקול את קיומה של מגנטוספירה (שדה אלקטרומגנטי) על כוכב לכת מועמד.
ישנם גורמים שונים המשפיעים על הטמפרטורה של כוכב לכת, כשהעיקריים הם סוג השמש (או שמשות) במערכת וגודלה, מרחק כוכב הלכת ממנה והימצאות אטמוספירה על כוכב הלכת (מה שיוצר אפקט חממה).
כוכב לכת ללא אטמוספירה הנמצא בשדה קרינה של כוכב יתחמם לטמפרטורה הנקראת "טמפרטורת שיווי המשקל הפלנטרית", הטמפרטורה בה הקרינה שמקבל כוכב הלכת מכוכב האם שלו והקרינה שהוא פולט שוות.
- טמפרטורת שיווי המשקל הפלנטרית של כוכב לכת
- טמפרטורת הקרינה של כוכב האם
- האלבדו של כוכב הלכת (ערך בין הקובע את אחוזי הקרינה שגוף או משטח מחזיר)
- המרחק בין כוכב הלכת לכוכב האם שלו
עבור נוסחה זו מתקבל שטמפרטורת שיווי המשקל של כדור הארץ היא 225K (-18°C), טמפרטורה נמוכה מזו שבפועל.
הסיבה לכך היא אפקט החממה שנוצר על ידי האטמוספירה בה הנוסחה אינה מתחשבת.
הטמפרטורה המתאימה לכוכב לכת על מנת שיהיה דומה לכדור הארץ היא הטמפרטורה בה יימצאו מים במצב צבירה נוזלי - טמפרטורה חמה מדי ומים יתאדו מן הקרקע, וטמפרטורה קרה מדי תגרום למים לקפוא.
אטמוספירה מתאימה היא מרכיב מהותי בהידמותו של כוכב לכת לכדור הארץ.
האטמוספירה של כדור הארץ מכילה גזים חיוניים לחיים, יוצרת שינויים מטאורולוגיים, מסננת את קרינת השמש ויוצרת אפקט חממה.
כוכב לכת דמוי ארץ, אם כן, צריך להכיל מאפייני אטמוספירה דומים לכדור הארץ כמו לחץ אטמוספירי והרכב כימי.
לא קיימים אמצעי מדידה שיכולים למדוד את מאפייני האטמוספירה של אקזופלנטה, אך ניתן להעריך באופן גס את הסיכוי להימצאות אטמוספירה על כוכב לכת.
ראשית יש לבחון את גודל כוכב הלכת, שכן לכוכבי לכת בגודל של כדור הארץ יש יותר סיכוי להיות דומים לו.
אם כוכב לכת יהיה קטן מדי כוח המשיכה שלו לא יוכל להחזיק אטמוספירה צפופה מספיק, ואם הוא יהיה גדול בהרבה (סדר גודל של נפטון או צדק) יהיה לו כוח משיכה גדול יותר ולכן גם אטמוספירה סמיכה מדי.
מאחר שהגזים המרכיבים את אטמוספירת כדור הארץ הם חיוניים לכלל היצורים החיים על פניו, הכרחי שכוכב לכת יכיל את אותו ההרכב כדי להיות בר־התיישבות.
תופעות של מזג אוויר הן גם חלק חשוב עבור החי על פני כדור הארץ, וללא אפקט חממה טמפרטורת כדור הארץ הייתה נמוכה בהרבה.
חיוניותם של המרכיבים הללו נכונה עבור יצורים חיים על פני כדור הארץ, אך יש להתחשב גם באפשרות של קיום חיים שונים מן המוכר הזקוקים לאטמוספירה אחרת או להיעדרה.
כדור הארץ מכיל מים בכמות גדולה - כ־75% מהשטח שלו מכוסה במים (הידרוספירה), הם מהווים עד 7% מהאטמוספירה (לחות) והיצורים החיים על פני כדור הארץ מורכבים מהם וזקוקים להם כדי להתקיים.
על כוכב לכת דמוי ארץ להכיל מים במצב צבירה נוזלי כדי לקיים חיים המבוססים על פחמן ומים כמו בכדור הארץ.
טווח המרחקים בין כוכב הלכת לכוכב האם שלו בו מים יימצאו במצב צבירה נוזלי נקרא "האזור הישיב" (Habitable Zone).
ההשערה היא שהסיכוי של כוכב לכת להיות מתאים להתיישבות או להכיל חיים גדל אם כוכב הלכת נמצא בטווח זה.
העקרונות המנחים בהגדרת אזור זה הם:
מים מצויים במצב צבירה נוזלי בטמפרטורות (), בלחץ של אטמוספירה אחת.
חישוב טווח האזור הישיב באמצעות חוק סטפן־בולצמן (Stefan-Boltzmann).
אם מתייחסים לשטף הקרינה כקרינת גוף שחור מתקבל:
- עוצמת ההארה של הכוכב (כמה קרינה ליחידת שטח הוא פולט)
- שטח מעטפת של כדור (כוכב לכת הוא כדור בקירוב)
- הטמפרטורה האפקטיבית של כוכב הלכת, ובמקרה של האזור הישיב
אם נבודד את הביטוי נגיע לביטוי הבא:
אם נציב את מרחק כדור הארץ מהשמש ועוצמת ההארה של השמש , ונחלק את שני הביטויים נקבל:
עבור השמש וכדור הארץ מתקבל אזור ישיב בטווח של 0.7–1.5 יחידות אסטרונומיות, ובעזרת נתון זה אפשר להעריך מהו טווח האזור הישיב סביב כוכב אחר.
ההגדרה הנוכחית של האזור הישיב נתונה לביקורת מכיוון שהיא מתעלמת מנתונים משמעותיים של כוכב הלכת ומהאפשרות לקיום חיים השונים מאלו שבכדור הארץ.
חישוב האזור אינו מתייחס לאלבדו של כוכב הלכת, כלומר הוא מתייחס לכוכב הלכת כגוף שחור (שאינו מחזיר קרינה שפוגעת בו), כשבפועל כוכבי לכת מחזירים חלק מן הקרינה.
בנוסף, אין התייחסות לקיומה של אטמוספירה, מאפיין חשוב שמשפיע על מידת אפקט החממה בכוכב הלכת.
אי דיוק נוסף הוא התרחקות הטבעת של האזור הישיב עם העלייה בגיל הכוכב, תופעה שמתרחשת כתוצאה מעליה בבהירות הכוכב לקראת יציאתו מן הסדרה הראשית.
הגדרת האזור הישיב נובעת מהנחה כי חיים מתקיימים בסביבה מימית, אולם יש המשערים שחיים יכולים להתפתח על בסיס מולקולות אחרות מהמולקולות האורגניות על פני כדור הארץ (מימן, פחמן וחמצן).
לאור הבעיות המתוארות בפסקה הקודמת נעשו ניסיונות להגדיר מחדש את האזור הישיב, כולל הכנסת מושג חדש - האזור הישיב המורחב.
על ידי העיקרון לפיו טבעת האזור הישיב מתרחקת ומתרחבת עם הזמן כתוצאה מעליה בבהירות הכוכב, מגדירים אזור ישיב רחב יותר המתפרס על פני זמן ממושך יותר ולא בנקודה יחידה בזמן.
כוכב לכת דמוי ארץ צריך להימצא במערכת של כוכב (כדור פלזמה הפולט קרינה כמו השמש) שדומה לשמש בתכונותיו כדי להיות מתאים, וחיפוש אחר כוכבים כאלו עשוי לעזור במציאת כוכבי לכת דמויי ארץ.
יש להתייחס למערכת כולה כדי לקבוע אם כוכב לכת מתאים להיות דמוי ארץ.
המאפיינים שמשפיעים על מידת ההתאמה הם:
גילאי הכוכב וכוכב הלכת שלו חייבים להיות לפחות 3 מיליארד שנים כדי לקיים חיים מורכבים.
אמנם מוערך שיצורים חד־תאיים החלו להתפתח על כדור הארץ 0.8 מיליארד שנים לאחר שנוצר, אולם יצורים רב־תאיים הופיעו רק 3–4 מיליארד שנים לאחר מכן.
הכוכב צריך להיות בסדרה הראשית, כלומר להתיך מימן להליום ולהיות בשלב הראשי של חייו .
בנוסף, הכוכב צריך להישאר בסדרה הראשית לפחות 3 מיליארד שנים, כלומר בטווח זמן זה הוא אינו עובר לשלב הבא שלו, אלא ממשיך להתיך מימן.
כוכב לכת דמוי ארץ דורש את קיומם של תנאים דומים לאורך זמן, ללא שינויים קיצוניים שיגרמו לו להיות בלתי ישיב.
האזור הישיב, טווח המרחקים סביב הכוכב בו יכולים להימצא מים במצב צבירה נוזלי, צריך להיות ברוחב מתאים לאורך זמן ולא להשתנות בתכיפות.
מסלולו של כוכב הלכת סביב הכוכב צריך להיות יציב ולא אקסצנטרי מדי, אחרת יחווה הכוכב כמויות משתנות של קרינה ועשוי לחלוף על פני האזור הישיב שלו מספר פעמים בהקפה.
במערכת מרובת כוכבים, הסבירות שלכוכב לכת יהיה מסלול קבוע היא נמוכה, שכן הוא יושפע מהכבידה של הכוכבים שבמערכת ויסטה ממסלולו.
גם כוכבי לכת גדולים בעלי מספר מסות צדק עלולים להסיט את מסלולם של כוכבי לכת קטנים יותר, לכן קיומם עשוי לפגוע ביציבות המסלול.
מתכתיות היא מדד לכמות היסודות הכבדים יותר מהליום המצויים בכוכב.
לפי המתכתיות ניתן לשער מהו גיל הכוכב, כשמתכתיות גבוהה מעידה על כוכב מדור צעיר יותר.
המתכתיות היא מרכיב חשוב בכוכב דמוי שמש מכיוון שכוכבי לכת מורכבים ברובם מיסודות כבדים מהליום, וכוכב צריך להיות בעל מתכתיות של לפחות 0.4 מזו של השמש () על מנת שיוכל ליצור כוכבי לכת.
מתכתיות גבוהה יותר מגדילה את הסיכוי להיווצרות כוכבי לכת גדולים יותר הדומים יותר לצדק, כך שאם כוכב לכת כזה יימצא באזור הישיב קיימת אפשרות שאחד הירחים שלו יהיה כוכב לכת דמוי ארץ.
בנוסף, בשמש כמות ליתיום פחותה מכוכבים דמויי שמש אחרים, ונמצא קשר בין כמות ליתיום נמוכה בכוכבים להימצאות מערכת פלנטרית סביב הכוכב.
באמצעות קשר זה ניתן למקד את החיפוש עבור כוכבים להם רמת ליתיום נמוכה ביחס לאחרים.
הגבלת גיל המינימום ל־3 מיליארד שנים מגבילה את אפשרויות הסיווג ספרקטלי לכוכבים מסוג F, G, K ו־M, מכיוון שכוכבים חמים יותר הם בעלי תוחלת חיים קצרה יותר (השמש משויכת לסיווג G2).
באשר לכוכבים מסוג F, הדאגה העיקרית היא קרינה על־סגולה חזקה שעלולה להזיק ליצורים חיים, אולם קיימת השערה שקרינה על־סגולה חזקה יותר תיצור שכבת אוזון עבה יותר שתגן עליהם.
כוכבים מסוג M קרים בהרבה מן השמש, אך הם מעוררים עניין כי הם מהווים כ־76% מכוכבי הסדרה הראשית ולכן עשויים להימצא בקלות.
למרות השכיחות של כוכבי M ותוחלת החיים הארוכה במיוחד שלהם, האזור הישיב שלהם צר והם בעלי נטייה להתפרצויות אנרגיה בלתי צפויות.
אמנם המרחק מכדור הארץ הוא לא תנאי הכרחי להידמות כוכב לכת אליו, אך זהו נתון משמעותי אם רוצים לחקור אותו, להנחית עליו גשושית או לשלוח אליו משימה מאוישת.
ישנה עדיפות לעצמים במערכת השמש מכיוון שהם נגישים יותר מעצמים חוץ־שמשיים, אם כי קיים קושי כלכלי, תכנוני והנדסי לשלוח משימות גם אליהם.
חלק מכוכבי הלכת החוץ־שמשיים שנצפו רחוקים מאוד מכדור הארץ, ולא ניתן יהיה להגיע אליהם בפרק זמן סביר בטכנולוגיה שעומדת לרשות האדם היום.
להלן טבלה המשווה את מרחקם מכדור הארץ של הכוכבים הקרובים ביותר בעלי כוכבי לכת דמויי ארץ אפשריים (מרחקם של כוכבי הלכת מהכוכב זניח ביחס למרחק הכוכב מכדור הארץ):
יחידת המידה שבטבלה היא פארסק, ולשם השוואה - המרחק של כדור הארץ מהירח הוא פארסק, גודל הקטן בשמונה סדרי גודל מהנתון בטבלה.
מידע נוסף שלא ניתן בטבלה הוא שאלו הם הכוכבים הקרובים ביותר לכדור הארץ שמכילים פלנטות, כשחלק מהכוכבים חסרי נתוני מרחק או רחוקים יותר (בערך עד פי 1000 מהנתון בטבלה).
בעבר רווחה הדעה שכוכבי לכת כמו נוגה, מאדים ונפטון דומים מאוד לכדור הארץ ועשויים להכיל חיים.
למרות הפרכת רעיונות אלו בתצפיות שנעשו במאה ה־20, מדענים ממשיכים לחשוב על פתרונות התיישבות במערכת השמש כשהמניעים העיקריים לעשות זאת הם הקרבה שלהם לכדור הארץ והתחשבות בהתפתחות טכנולוגית עתידית שתאפשר את הפיכתם לישיבים.
למען השוואה - המערכת הקרובה ביותר לכדור הארץ, אלפא קנטאורי, מצויה במרחק 4.4 שנות אור, שהן 111.3 מיליון פעמים המרחק בין כדור הארץ לירח (המקום המרוחק ביותר מכדור הארץ אליו הגיע אדם).
למאדים מספר נקודות דמיון עם כדור הארץ: יש לו אטמוספירה, אפקט חממה, כיפות קרח, תופעת זוהר הקוטב, נקיפת ציר דומה, פעילות געשית, אקלים משתנה ועדויות להימצאות מים כמו סלעי משקע, ערוצים יבשים וכמות גדולה של מימן שנמדדה.
ישנה תאוריה שטוענת כי במאדים התקיימו בעבר חיים בסביבה של מים נוזלים, אך נכחדו.
בנוסף, תהליך ההארצה מאפשר את הפיכתו של מאדים לכוכב לכת המתאים למחיה ליצורים החיים שבכדור הארץ.
טיעון אחר לטובת הרעיון הוא שבני אדם כבר הצליחו להנחית עצמים על מאדים, ולכן נחיתה מאוישת היא אפשרית.
הגשושית "קיוריוסיטי" (סקרנות) נחתה באוגוסט 2012 על פני מאדים, ומטרתה לבדוק האם מאדים מתאים לקיום חיים, או שהיה מתאים.
למרות כל אלו, לרעיון החיים על פני המאדים קשיים מהותיים.
ראשית, מאדים קטן בהרבה מכדור הארץ, האטמוספירה שלו דלה ועתירת פחמן דו־חמצני והכבידה על פניו נמוכה יותר.
האקלים במאדים קפוא מדי למחיה, ונטיית הציר שלו משתנה בקיצוניות כך שהשינויים באקלים עם השנים קיצוניים גם כן.
במאדים לחץ אטמוספירי בשיעור של 0.6% מכדור הארץ והטמפרטורה הממוצעת על פניו היא 210K (63°C-), כך שמים יימצאו במצב מוצק בשל טמפרטורה נמוכה או יתאדו במהרה לאור לחץ האוויר הנמוך.
נוגה הוא כוכב הלכת השני בסדרו מן השמש, והוא חולק עם כדור הארץ מאפיינים כמו קיומם של אטמוספירה, פעילות געשית, אפקט חממה, עננים ומשקעים, מגנטוספירה וגודל דומה.
האטמוספירה של נוגה מכילה 96.5% פחמן דו־חמצני והיא צפופה פי 92 מזו של כדור הארץ, מה שגורם לאפקט חממה מאסיבי שמעלה את טמפרטורת פני השטח שלו ל־737K (464°C) ולכך שלא ניתן לראות אותם בשימוש בתחום האור הנראה.
הגשושית מגלן מיפתה בשנות ה־90 את פני השטח של נוגה באמצעות מכ"ם (רדאר), וגילתה שעל פניו יש הרי געש, עדות לקיומה של פעילות געשית, אולם לא ידוע אירוע התפרצות בהווה.
ישנה השערה כי נוגה הכיל בעבר כמות מים גדולה, והם התאדו כתוצאה ממגע מתמשך עם רוח השמש.
תנאי האקלים בנוגה אינם מתאימים למחיה עבור בני האדם: העננים שלו עשויים מאדים וטיפות זעירות של חומצה גופרתית, חומר פעיל שמפרק כל תרכובת אורגנית.
הם מורידים גשמים חומציים שמתאדים בטרם הגיעו לקרקע בעקבות טמפרטורת פני השטח הגבוהה של נוגה, בנוסף לסופות ברקים שמתרחשות בו.
השכבות הגבוהות של אטמוספירת נוגה מקיפות אותו בקצב של כ־360 קמ"ש, כשבפני הקרקע המהירות איטית, אך האטמוספירה סמיכה יותר.
השדה המגנטי של נוגה חלש בהרבה מזה של כדור הארץ, אחת הסיבות לכך היא סיבובו האיטי - יממה בנוגה אורכת כ־243 יממות ארציות.
גישה אחת להתמודדות עם תנאי הסביבה שבנוגה היא הארצה, כלומר להפוך את נוגה לישיב באופן מלאכותי באמצעות שינוי הרכב האטמוספירה שלו והצפתו באוקיינוסים.
גישה אחרת היא הקמת ערים צפות בגובה של 50 קילומטר מעל אדמת נוגה.
בגובה זה הלחץ האטמוספירי דומה לזה של כדור הארץ, והטמפרטורה נעה בין 0°C ל־50°C.
המבנים של ערים אלו יהיו מלאים באוויר בהרכב זהה לזה של כדור הארץ, ומכוח חוק ארכימדס הם יצופו מעל נוגה בגובה שבו הלחץ האטמוספירי החיצוני שווה לזה הפנימי.
בנוסף, מאחר שלא בוצע שינוי בהרכב האטמוספירה של נוגה, יציאה מחוץ למבנה העיר יהיה קטלני עבור יצורים חיים בשל שיעור פחמן דו־חמצני וחומצה גופרתית גבוה.
טיטאן הוא הראשון מבין 62 ירחי שבתאי שהתגלה, והוא הירח השני בגודלו במערכת השמש, אחרי גנימד של צדק.
טיטאן מעורר עניין מכיוון שהוא הירח היחיד במערכת השמש שיש לו אטמוספירה סמיכה, והעצם היחיד במערכת השמש מלבד כדור הארץ שעל פניו גופים נוזליים של חומר, המקבילים למקווי המים שעל כדור הארץ.
האטמוספירה של טיטאן מכילה 94% חנקן ו־6% מתאן, שהם גזי חממה, מה שגורם לאפקט חממה.
עם זאת, טיטאן הוא העצם היחיד במערכת השמש שיש לו גם רכיבים המחלישים ומקררים את עוצמת אפקט החממה.
הסיבה לכך היא הימצאות של שתי שכבות אטמוספירה עיקריות - העליונה בעלת אפקט מחמם, התחתית צפופה יותר ובעלת אפקט מקרר.
הטמפרטורה בטיטאן היא 94K או -179°C, טמפרטורה בה מים קפואים, אבל חומרים כמו מתאן, אתאן וחנקן שידועים על כדור הארץ כגזים, הם במצב צבירה נוזלי.
משוער על פי תצפיות שבטיטאן ישנם אוקיינוסים של מתאן המתאדים לאטמוספירה, מתעבים לעננים ויורדים כגשמים במחזור דומה למחזור המים של כדור הארץ.
מתאן הוא תרכובת אורגנית, לכן מכירים באפשרות שיכולים להיות חיים בטיטאן המבוססים על מתאן בדומה למיקרואורגניזמים יוצרי מתאן שקיימים על כדור הארץ.
לסיכום, טיטאן אינו דומה לכדור הארץ בתנאי הסביבה שלו עם טמפרטורה נמוכה, גודל קטן, כבידה חלשה והיעדר חמצן.
עם זאת, הוא עשוי להכיל יצורים חד־תאיים והוא מרוחק מן השמש כך שבעתיד, כאשר השמש תתחמם והאזור הישיב יתרחב, הוא יתחמם גם כן.
בנוסף קיימת השערה לפיה טיטאן דומה לכדור הארץ הקדום בטרם נוצרו בו חיים מלבד העובדה שהוא קר יותר, מה שמציב את טיטאן כירח שדומה לכדור הארץ, אך לא זהה.
הסיכוי למצוא כוכב לכת חוץ־שמשי דומה לכדור הארץ אינו ניתן לחישוב מדויק מכיוון .אך במהלך המאה ה-21 התגלו מספר כוכבי לכת דמויי ארץ (בין היתר כוכב הלכת קפלר 22b).
על רקע אי הוודאות ובעקבות אי ההתאמה של עצמים במערכת השמש מדענים ממשיכים לחפש אקזופלנטות (כוכבי לכת חוץ־שמשיים) הדומות לכדור הארץ.
טלסקופ החלל קורוט ששוגר בשנת 2006 וטלסקופ החלל קפלר ששוגר בשנת 2009 במטרה לחפש אקזופלנטות דמויות ארץ, הם האמצעים העיקריים לגילוי כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש.
עד פברואר 2014 אושרו 1,077 אקזופלנטות, מתוכן בודדות דומות לכדור הארץ.
בפרק זה רשימה חלקית של מועמדים אפשריים.
בשנת 2016 נמצאו עדויות לפיהן ישנו כוכב לכת באזור הישיב של אלפא קנטאורי, המערכת הקרובה ביותר אלינו (מרחק 4.3 שנות אור).
כוכב הלכת קפלר־22b (Kepler-22b) נצפה לראשונה בשנת 2009 ואושר בשנת 2011. הוא היה כוכב הלכת הראשון שנמצא באזור ישיב של כוכב דמוי שמש (מסוג G).
כוכב הלכת מקיף את כוכב האם שלו במשך 290 יממות ארציות - כמעט כמו כדור הארץ, אך לא ידועה האקסצנטריות של מסלולו.
הרדיוס שלו מוערך בכ־2.4 רדיוסי ארץ והמסה שלו מוערכת בכ־7.92 מסות ארץ, מה שהופך אותו לסופר־ארץ.
מסלולו של כוכב הלכת קרוב לכוכב האם בכ־15% מאשר כדור הארץ לשמש, אולם קפלר־22 מאיר בכ־25% פחות מן השמש, כך שהטמפרטורה על פניו עשויה להיות דומה לכדור הארץ.
טמפרטורת שיווי המשקל (ללא אטמוספירה) שלו היא -11°C, ובתוספת אפקט חממה כפי שיש בכדור הארץ הטמפרטורה הממוצעת על פניו היא 22°C.
צפיפותו דומה לצפיפות כדור הארץ, אך לא ברור עדיין אם זהו כוכב לכת ארצי.
גליזה 581c (Gliese 581c) הוא כוכב לכת המקיף את הננס האדום גליזה 581 והתגלה בשנת 2007. כוכב האם אותו מקיף קטן פי שלושה מן השמש, והטמפרטורה שלו היא 3200K.
מסת כוכב הלכת מוערכת להיות כ־5.6 מסות ארץ, אולם לא ידוע הרדיוס שלו והרכבו הכימי.
בהנחה שזהו כוכב לכת ארצי שלו ליבת ברזל גדולה בדומה לכדור הארץ ניתן להעריך שקוטרו הוא כ־1.5 מזה של כדור הארץ, אך לא ניתן להעריך זאת במדויק בהיעדר נתונים כמו צפיפות והרכב כימי.
זה כוכב הלכת החוץ־שמשי הראשון שהתגלה בתוך תחום האזור הישיב של כוכב האם שלו, ועל מנת לדעת את הטמפרטורה עליו יש להתחשב באלבדו ואפקט החממה.
בהנחה שהכוכב ללא אטמוספירה, עם אלבדו כמו של נוגה (0.64) הטמפרטורה על פניו תהיה -3°C ועם אלבדו כמו של כדור הארץ (0.2496) הטמפרטורה על פניו תהיה 40°C.
גילוי זה השפיע על החברה האנושית בכך שהוביל לשליחת אות רדיו עוצמתית לעבר כוכב הלכת ב־9 באוקטובר 2009 מכדור הארץ, ובה 501 מסרים שנבחרו בתחרות.
עם זאת, התאמתו של כוכב הלכת שנויה במחלוקת.
הכוכב גליזה 581 הוא ננס אדום, מה שגורם לו להיות מועד להתפרצויות אנרגיה עוצמתיות.
נוסף על סכנת הקרינה, טמפרטורת שיווי המשקל של כוכב הלכת (-3°C – 40°C) היא הטמפרטורה המינימלית שלו, ובהיעדר מידע על האטמוספירה שלו הוא עשוי להיות חם בהרבה מן הצפוי.
לא ידוע אם זהו כוכב לכת ארצי או שהוא דומה יותר לצדק או נפטון, כאשר יש סבירות גבוהה שכוכבי לכת בגודל סופר־ארץ דומים לנפטון.
נתון נוסף שעשוי להקשות על התאמתו הוא המסלול המסונכרן של גליזה 581c עם כוכב האם שלו.
מסלול מסונכרן משמעותו שכוכב הלכת מפנה תמיד את אותו הצד לכוכב שלו כך שמחצית ממנו מוארת באופן תמידי והמחצית השנייה אינה מוארת כלל, מה שגורם להפרשי טמפרטורות קיצוניים בין שני החצאים.
כוכב לכת נוסף במערכת, גליזה 581g (נקרא גם זארמינה), התגלה בשנת 2010, אולם קיומו לא אושר עדיין.
אם הוא אכן קיים, יהיה כוכב הלכת הדומה ביותר לכדור הארץ שנמצא מכיוון שהוא נמצא בדיוק במרכזו של האזור הישיב של גליזה 581. כוכב לכת בלתי מאושר נוסף במערכת הוא גליזה 581d, ואם הוא קיים הוא יימצא בחלקו החיצוני של האזור הישיב.
המסה המינימלית שלו, בדומה לגליזה 581c, היא כ־5.6 מסות ארץ.
בהיעדר אטמוספירה הטמפרטורה בצידו המואר תהיה כ־100°C וכ־-150°C בצידו החשוך, אך קיום של אטמוספירה סמיכה עשוי להפוך אותו לדומה יותר לכדור הארץ.
גליזה 667 היא מערכת מרובת כוכבים בה שלושה כוכבים המסומנים באותיות A, B ו־C, ולהם סיווג ספקטרלי של K3V, K5V ו־M1.5V בהתאמה.
מאז הגילוי של האקזופלנטה הראשונה במערכת נעשו ניסיונות לבניית מודל יציב של המערכת עבור ארבעה וחמישה כוכבי לכת.
על פי המודל העדכני ביותר עבור שבעה כוכבים, סביב הכוכב גליזה 667C סובבים לפחות חמישה כוכבי לכת ודאיים ושניים בלתי מאושרים, כאשר שלושה מהם בגודל סופר־ארץ ובטווח האזור הישיב.
מוערך כי כוכב הלכת גליזה 667Cc מקבל מכוכב האם שלו 90% מהקרינה שכדור הארץ מקבל מן השמש, ושחלק גדול מהקרינה הזו היא בתחום התת־אדום ולא בתחום האור הנראה.
קפלר־62 (Kepler-62) הוא כוכב מסוג K2V, שבטווח האזור הישיב שלו נמצאים כוכבי הלכת קפלר־62e וקפלר־62f.
מלבד הימצאותם באזור הישיב, הגודל שלהם קטן דיו (1.4 ו־1.6 רדיוסי ארץ) כדי לאפשר להם להיות ארציים או מכוסי אוקיינוס עם ליבה מוצקה.
רוב כוכבי הלכת שהתגלו קודם לכן הם גדולים בהרבה מכדור הארץ ולכן בעלי סיכוי רב יותר להיות דומים לצדק או לנפטון, ואילו השניים בעלי סיכוי רב יותר להיות דמויי ארץ.
טמפרטורות שיווי המשקל של כוכבי הלכת e, f הן 270K, 208K בהתאמה (-65°C, -3°C) ומשך הקפת כוכב האם שלהם הוא 122, 267 יממות ארציות בהתאמה.
קפלר־69 (Kepler-69) הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג G, כלומר הוא דומה מאוד לשמש.
סביבו חג כוכב הלכת קפלר־69c, אשר הרדיוס שלו הוא 1.7 רדיוסים של כדור הארץ וזמן ההקפה שלו הוא 242.5 יום.
עם הגילוי שלו בשנת 2013 הוא עורר עניין ככוכב דמוי ארץ, אולם מיקומו בגבול הפנימי של האזור הישיב הופך אותו לדומה יותר לנוגה.
קפלר־452b הוא כוכב לכת חוץ־שמשי הסובב סביב כוכב מסוג G2 קפלר־452. הוא התגלה על ידי טלסקופ החלל קפלר והתגלית פורסמה על ידי נאס"א ב־23 ביולי 2015. הוא הכוכב הקטן ביותר שאותר באזור ישיב ועשוי לאפשר חיים.
קפלר־452b גדול ב־60% יותר מכדור הארץ, והשמש שלו גדולה ב־10% מהשמש של כדור הארץ.
המרחק בין הכוכב לכדור הארץ הוא 1,400 שנות אור, והוא נמצא בקבוצת הכוכבים ברבור.
בנאס"א סבורים כי פני השטח של קפלר־452b הם סלעיים ודומים לאלו של כדור הארץ.
כוכב לכת המרוחק 110 שנות אור ומקיף כל 33 יום את הננס אדום K2-18; באטמוספירה שלו נתגלו לראשונה בשנת 2019 אדי מים.
הארצה היא תהליך היפותטי בו הופך גרם שמיים בלתי ישיב לישיב עבור בני אדם (דמוי ארץ) באופן מלאכותי.
התהליך תואר לראשונה ביצירות מדע בדיוני ומזוהה בעיקר איתן, אך היום גורמים כמו נאס"א דנים באפשרות מכוונה עתידית לעשות כן.
האמצעים הטכנולוגיים של ימינו אינם מאפשרים הארצה מלאה של גרם שמיים, והעלויות הכלכליות יחד עם הקצב האיטי של התהליך הופכות אותו ללא כדאי עדיין.
תהליך הארצה יכלול שינויים במאפיינים כמו אטמוספירה, הימצאות מים, אפקט חממה, תוואי השטח וקיום ביוספירה מתאימה.
ההתאמות יעשו בהתאם לעצם אותו רוצים להאריץ, לדוגמה - מאדים הוא כוכב לכת קר, עם אטמוספירה דלילה שמכילה בעיקר פחמן דו־חמצני וללא מים נוזליים על פני השטח.
הארצתו עשויה לכלול את העשרת האטמוספירה שלו בפחמן דו־חמצני שמצוי על פניו בצורת קרח כדי להגביר את אפקט החממה, ואז יישובו באצות שיבצעו פוטוסינתזה וימירו את הפחמן הדו־חמצני לחמצן.
התהליך המלא מורכב בהרבה וכולל אספקטים נוספים.
כוכב לכת הליום הוא טיפוס היפותטי של כוכב לכת חוץ שמשי המורכב מהליום.
כוכב לכת זה עשוי להיווצר מננס לבן קל שאיבד חלק ניכר ממסתו.
בניגוד לענקי הגזים, כדוגמת צדק ושבתאי המורכבים בעיקר ממימן עם אחוז מסוים של הליום ושברי אחוז של יסודות אחרים.
כוכבי לכת הליום צפויים להיות מורכבים מהליום בלבד מכיוון שהם תוצרים של כוכב ש"שרף" את המימן בתהליך של היתוך גרעיני.
לפי אחד המודלים, כוכב לכת הליום יכול להיווצר מננס לבן במערכת של שני ננסים לבנים, בהם הננס המסיבי יותר ספח אליו מסה מהננס הקל יותר.
מנגנון אחר שיכול ליצור כוכב לכת המורכב מהליום הוא תהליך של נידוף באור, בו מרבית המימן עוזבת את כוכב הלכת.
נכון ל-2015 לא נצפה גרם שמיים מסוג זה.
לפי המודלים המתמטיים, כוכב לכת הליום עשוי להיות דומה בממדיו לענקי הגזים המוכרים לנו.
אך בניגוד אליהם, כוכבי לכת הליום יכולים לעלות במסתם על 13 מסות צדק מבלי להתחיל היתוך גרעיני של דאוטריום ולכן לא יהפכו לננסים חומים.
כוכב לוּיטֶן הוא ננס אדום שנמצא במרחק של כ-12.2 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים כלב קטן.
בשנת 1935 גילו האסטרונומים לויטן ואדווין אביגהאוזן שלכוכב תנועה עצמית גדולה של כ-3.7 שניות קשת בשנה.
כוכב לויטן הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M3.5V עם מסה של כרבע מסת שמש ורדיוס של כשליש רדיוס שמש.
טמפרטורת פניו מוערכת בכ-3,150 קלווין והוא מאיר בעוצמה של קצת יותר מאלפית מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 100 מכך באור תת-אדום.
בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 9.87 ונדרש טלסקופ על מנת לצפות בו.
הכוכב מסתובב על צירו במהירות נמוכה מאוד ונראה שהוא משלים סיבוב ביותר מ-100 ימים.
אם לכוכב יש כוכב לכת שמאפשר את קיומם של מים במצב צבירה נוזלי, הוא צריך להיות במרחק של כ-0.15 יחידה אסטרונומית עם זמן הקפה של כ-40 ימים, אך לא ידוע על קיומם של כוכבי לכת המקיפים אותו.
כוכב לויטן נמצא במרחק של כ-1.2 שנות אור מפרוקיון, שהוא הכוכב הקרוב ביותר אליו, וממרחק זה נראה ככוכב הבהיר ביותר בשמים עם בהירות מדרגה 4.5-, דומה לבהירות המרבית של נוגה כפי שהוא נראה מכדור הארץ.
ניתן להיעזר בפרוקיון על מנת לאתר את מיקומו של כוכב לויטן כ-3 מעלות ממערב לו או כ-3 מעלות מדרום ל-β בכלב קטן.
סיריוס נמצא במרחק של 5.8 שנות אור ממנו ועם בהירות נראית מדרגה 2.3- הוא הכוכב השני הכי בהיר בשמים עם בהירות דומה לשל צדק או של מאדים.
שאר השכנים של כוכב לויטן הם ננסים אדומים כמוהו, ביניהם DX בסרטן שנמצא במרחק של כ-5.5 שנות אור ממנו.
השמש תראה מכוכב לויטן ככוכב חסר יחוד עם בהירות מדרגה 2.7.
כוכב טִיגָרְדֶן הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-12.5 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים טלה.
זהו אחד הכוכבים הקרובים למערכת השמש, אך כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את כוכב טיגרדן לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 15, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי.
ניתן לראותו רק באמצעות טלסקופ מקצועי, כמעלה מדרום-מזרח לכוכב π בטלה.
הכוכב התגלה בשנת 2003 במהלך סקירת נתונים של עצמים עמומים מאוד (דרגות בהירות בין 11 ל-18) ועם תנועה עצמית גדולה שצולמו בין השנים 1996 ו-2001 ונועדו לזיהוי של מסלולי אסטרואידים בקרבת כדור הארץ.
לכוכב בהירות נמוכה מאוד ותנועה עצמית גבוהה יחסית כך שהוא זוהה בסקר וממדידת המרחק והספקטרום שלו התברר שלא מדובר באסטרואיד אלא בכוכב.
כוכב טיגרדן נקרא על שם האסטרונום בונארד טיגרדן שהוביל את צוות החוקרים שגילה את הכוכב.
כוכב טיגרדן הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M6.5 V.
רדיוסו מוערך ב-0.13 רדיוס שמש, מסתו מוערכת בפחות מעשירית מסת שמש ולמעשה היא רק מעט מעל לגבול התחתון שמאפשר היתוך של מימן להליום.
עוצמת הארתו היא כ-11 מיליוניות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-2,650 קלווין, כמעט כל קרינתו היא בתחום התת-אדום.
לכוכב טיגרדן תנועה עצמית גבוהה במיוחד של כ-5 שניות קשת והוא הכוכב עם התנועה העצמית השביעית בגודלה מבין הכוכבים שמוכרים כיום.
מתצפיות שנעשו בשנת 2010 עולה שלכוכב כרומוספירה פעילה ושהמהירות הרדיאלית שלו משתנה באופן שעשוי להגרם מקיום של כוכב לכת המקיף אותו.
עם זאת הנתונים שנאספו לא מאפשרים לקבוע אם אכן קיימים כוכבי לכת כלשהם המקיפים את כוכב טיגרדן.
בשנת 2019 פורסם מחקר המאשר כי לכוכב ישנם לפחות שני כוכבי לכת, כוכב טיגרדן b וכוכב טיגרדן c, אשר המסה שלהם דומה לזו של כדור הארץ ומסלול הקפתם את הכוכב עשוי לאפשר את הימצאותם של מים במצב נוזלי.
הכוכב הקרוב ביותר לכוכב טיגרדן הוא הננס האדום גליזה 83.1 שנמצא במרחק של כ-4 שנות אור ממנו, אך למרות הקרבה הוא עמום מכדי שעין אנושית תוכל להבחין בו ממרחק זה.
במרחק של כ-6 שנות אור נמצא ε בארידנוס שממרחק זה יראה עם בהירות מדרגה 2.7, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ ובמרחק של פחות מ-8 שנות אור נמצא τ בלווייתן שממרחק זה יהיה קל לצפייה עם בהירות מדרגה 2.5 לעומת 3.5 כפי שהוא נראה מכדור הארץ.
השמש תראה משם ככוכב חסר יחוד עם דרגת בהירות 2.75.
כוכב הקופים: ממלכה חדשה הוא סרט פעולה-מדע בדיוני שבוים על ידי וס בול על פי תסריט מאת בול וג'וש פרידמן.
הסרט הוא המשך לאירועי הסרט "כוכב הקופים: המלחמה" (2017).
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-10 במאי 2024, ובישראל ב-9 במאי.
300 שנה לאחר אירועי "כוכב הקופים: המלחמה", צצו שבטי קופים רבים בנווה המדבר שאליו הוביל סיזר את נתיניו, בעוד שבני האדם נסוגו חזרה למצבם הפרה-היסטורי.
פרוקימוס סיזר, אחד ממנהיגי שבטי הקופים החדשים, מעוות את תורתו של סיזר ומנצלה על מנת לשעבד שבטי קופים אחרים, תוך חיפוש אחר עקבותיה האחרונים של טכנולוגיה אנושית חשאית; מנגד, נואה קורנליוס, קוף שימפנזה צעיר, יוצא למסע בחיפוש אחר חירות למין הקופי לצדה של נערה אנושית בשם מיי.
אוון טיג – נואה קורנליוס, קוף שימפנזה צעיר היוצא למסע בחיפוש אחר גאולת המין הקופי.
פריה אלן – מיי, נערה אנושית המצטרפת למסעו של נואה.
קווין דוראנד - פרוקסימוס סיזר, שימפנזה, מנהיג שבט רב עוצמה המחפש אחר טכנולוגיה אנושית.
פיטר מייקון – ראקה, אורנגאוטן פיקח ובן בריתו של נואה.
באוקטובר 2016, הצהיר במאי הסרטים "כוכב הקופים: השחר" (2014) ו"כוכב הקופים: המלחמה" (2017), מאט ריבס, על תוכניותיו לפיתוח סרט רביעי בסדרת האתחול של "כוכב הקופים".
באמצע שנת 2017, לאחר הפצת הסרט "המלחמה", ריבס והתסריטאי מארק בומבק הביעו שוב את תקוותם להפיק סרטי המשך.
ריבס אמר כי דמותו של סטיב זאן, "קוף רע" ("Bad Ape"), הקים עולם פרימטי "גדול בהרבה" מעבר לקהילת הקופים של סיזר, והוסיף כי ישנם קופים "שגדלו ללא יתרונות מנהיגותו של קיסר" וציין כי עימות יתעורר אם הקופים של סיזר יתקלו בקופים אאוטסיידרים אלו.
בומבק ציין כי "כנראה נותר רק עוד פרק אחד גדול לספר", והסביר כיצד סיזר "הפך לבן-דמותו של משה רבנו בעולם הקופים".
בומבק אף ציין את האפשרות כי האולפנים יבחרו להפקיד את פיתוחו של סרט ההמשך, שיוכל להתרחש מאות שנים לאחר "המלחמה", בידיהם של קולנענים אחרים.
אף על פי כן, הבהיר בומבק כי טרם אושר פיתוחו של סרט ההמשך הפוטנציאלי, והביע את רצונו "לקחת אוויר ולתת לדברים לנוח קצת." באפריל 2019, לאחר רכישת אולפני המאה ה-20, הודיעו אולפני וולט דיסני על פיתוחם של סרטי "כוכב הקופים".
באוגוסט 2019, אושר רשמית כי סרטים עתידיים כלשהם ישתלבו עם המשכיות סרטי הטרילוגיה המאותחלת.
בדצמבר 2019, נמסר כי על בימוי וכתיבת הסרט יהיה אמון וס בול.
בפברואר 2020, אישר בול אישר כי הסרט לא יהיה אתחול מחודש, אלא תיעוד "מורשתו של סיזר".
בנוסף, אושר כי על הפקת הסרט יהיו אמונים ג'ו הרטוויק ג'וניור, דייוויד סטארק ופיטר צ'רנין.
במאי 2020, נחשף כי על כתיבת התסריט יופקד ג'וש פרידמן, אותו הוא יכתוב יחד עם בול, וכי לצוות ההפקה שבו המפיקים ריק ג'פה ואמנדה סילבר.
בול ופרידמן דנו על כתיבת התסריט באמצעות שיחות וידאו בזום, שגרה שנמשכה עם התפרצות מגפת הקורונה.
בול הצהיר כי במקום לשמש כסרט המשך ישיר ל"המלחמה", לסרט תהיה יותר תחושה של המשך לסרטים המקוריים, והעיר כי הפקת הסרט תוכל להתחיל באמצעים וירטואליים נוכח התפרצות המגפה, זאת בשל העובדה שחלק גדול מהסרט מופק באמצעות CGI.
במרץ 2022, נשיא אולפני המאה ה-20, סטיב אסבל, הצהיר כי הוא מצפה לטיוטת התסריט בקרוב, בתקווה שצילומי הסרט יחלו עד סוף השנה.
ביוני 2022, נמסר כי חברת "Shinbone Productions" תיקח חלק בהפקת הסרט, בעוד שהחיפושים אחר השחקן הראשי עודם נמצאים בעיצומם.
באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקו של אוון טיג לתפקיד הראשי.
ב-29 בספטמבר 2022, נמסר על ליהוקם של פרייה אלן ופיטר מייקון לצוות השחקנים.
צילומי הסרט התעתדו להתחיל באוגוסט 2022, באוסטרליה.
עם זאת, בספטמבר 2022, לצד ההכרזה על ליהוקם של אלן ומייקון, נמסר כי צילומי הסרט יחלו באוקטובר 2022.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-10 במאי 2024. בתחילה תוכנן לצאת לאקרנים ב-24 במאי, אולם הוקדם כדי שלא יצא באותו הזמן עם פיוריוסה: מסאגת מקס הזועם וגארפילד.
ביוני 2022, נמסר כי אולפני וולט דיסני ואולפני המאה ה-20 מקווים כי הסרט ישיק טרילוגיה חדשה בזיכיון "כוכב הקופים".
הסרט זכה לביקורת חיובית בסך הכל של 81% מתוך 271 ביקורות ברוטן טומייטוז.
הסרט זכה לביקורת חיובית על הכבוד שעושה למקורות:
מנגד חלק מהמבקרים ביקרו את הסרט על אורכו ושאינו יוצר די עניין:
כוכב השחר הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1980 בבימויו של עקיבא ברקין, עם נועם קניאל ואשר צרפתי בתפקידים הראשיים.
עלילת הסרט מתרכזת סביב נועם קניאל שהיה אז מפורסם בישראל והוא שר בסרט שישה שירים שהולחנו על ידי אביו, אלי קניאל, למילים של אליעוז רבין.
הסרט צולם ביפו העתיקה ובעיקר בנמל יפו.
הסרט והשירים שבו לא זכו להצלחה.
זהו סרטו היחיד של נועם קניאל בישראל.
אבי (נועם קניאל) הוא נער בגיל ההתבגרות בעל כישרון זמרה.
הוא גר בדירה קטנה ביפו עם אביו הדייג שמעון (אשר צרפתי) ואמו סטלה (ז'ניה פונטיין).
אבי עוזר לאביו בדיג בלילות ובשווק הדגים ועקב זה הוא מידרדר בלימודים למורת רוחה של אמו.
שמעון ודייגים נוספים מאוימים על ידי חבורת עבריינים שבראשם לוסיין (נסים זוהר) וסמי (יוסף שילוח) שהוא אחיה של סטלה.
העבריינים דורשים שכל הדגים ישווקו למפעל שלהם.
שמעון מסרב ובתגובה מפוצצים ושורפים את סירת הדייג שלו הנקראת "כוכב השחר".
שמעון שוקע בשתיית אלכוהול ויושב כל הזמן במסעדה של אליאס (אריה אליאס), משחק קלפים ושותה לשוכרה.
המצב בבית מידרדר וסמי מציע לסטלה שתעזוב את בעלה ותעבור עם אבי לגור אצלו.
לבסוף היא עוברת לאחיה אך אבי מחליט להישאר ולתמוך באביו.