tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מדינות רבות מכירות בחשיבות האינטרנציונליזציה במטרה ליצור מיומנויות שהן תחרותיות ויכולות לתמרן בהצלחה רבה יותר בשווקים הגלובליים.
הדרישות המקצועיות המשתנות מן הבוגרים מחייבות לא רק הכנה מקצועית ואקדמית, אלא גם מיומנויות רב־תרבותיות המושגות דרך תהליך האינטרנציונליזציה.
בנוסף, המוסדות המקומיים נהנים מביקוש גובר של סטודנטים זרים לתארים שלהם, והם מהווים עבורם מקור הכנסה.
מנקודת המבט של הסטודנטים, לאינטרנציונליזציה יש מגוון משמעויות בהכנתם לעולם הגלובלי שכן היא מאפשרת להם לשרוד ולהתפתח בסביבה הגלובלית והתחרותית של העידן הנוכחי, מקנה להם ידע ויכולות, כגון הבנת שפות זרות, תרבויות ומסורות שהם בעלי ערך לעתידם המקצועי ותורמים לאפשרויות ההעסקה שלהם.
כיום ישנה הבחנה בין שתי אסטרטגיות הקשורות לאינטרנציונליזציה.
הראשונה, המתרחשת במוסד החינוכי עצמו ומכונה 'אינטרנציונליזציה מבית' והשנייה, מתייחסת לפעילויות המתרחשות מחוץ למוסד וחוצות את גבולות המדינה ולכן מכונה 'אינטרנציונליזציה מחוץ'.
המושג הראשון כולל את שילובם של תכנים בינלאומיים ובין־תרבותיים בתהליכי הלמידה/ההוראה בפעילויות שמעבר לתוכנית הלימודים וכולל קשר עם קהילות אתניות מקומיות, בעוד אינטרנציונליזציה מחוץ מתייחסת לחינוך חוצה גבולות הכולל שיתוף פעולה עם סטודנטים וחוקרים מחו"ל והשתתפות פעילה בוועדות וסמינרים בינלאומיים.
ברוב המדינות, אינטרנציונליזציה הפכה להיבט חשוב של מערכת השכלה הגבוהה.
מנהלי מוסדות להשכלה גבוהים חותרים לבנאם מוסדותיהם מטעמים כלכליים, פוליטיים, אקדמיים, וסיבות חברתיות-תרבותיות וממשלות מגדילות בהתאם את המשאבים התומכים בתהליך זה.
אינטרנציונליזציה נתפסת כאמצעי חיוני להבטחת התפתחותה של מערכת ההשכלה הגבוהה וכבעלת יתרונות רבים עבור מוסדות החינוך, הסגל והסטודנטים.
תהליך בולוניה, שהחל באירופה בשנת 1999 במטרה ליצור מרחב השכלה אירופי משותף הוא דוגמה מצוינת להמחשת חשיבותה של האינטרנציונליזציה למערכת ההשכלה הגבוהה.
לאחר שיושם במשך כחמש עשרה שנים, נמצא כי אלפי מוסדות להשכלה גבוהה באירופה ומחוצה לה הצליחו ליצור שפה משותפת, לסטודנטים הלומדים באוניברסיטאות יש נגישות רבה יותר להשכלה הגבוהה ולרכישת מקצוע והמוסדות האקדמיים מתאפיינים בשקיפות רבה יותר באשר לדרישותיהם ולהישגיהם.
המוסדות מכירים בהישגים של עמיתיהם, והודות לכך ניידותם של הסטודנטים בין המוסדות רבה יותר.
ואכן, הפעולות הבינלאומיות של האוניברסיטאות התרחבו בעוצמה, בטווח ובמורכבות במהלך העשורים האחרונים.
היבט נוסף הקשור לתהליך האינטרנציונליזציה, במיוחד בקרב מוסדות להשכלה גבוהה, נוגע לשימוש באנגלית כשפת הוראה.
לפי דו"ח מרכז טאוב, לתהליך האינטרנציונליזציה יתרונות רבים עבור סטודנטים, אנשי סגל ובעלי עניין במערכת ההשכלה הגבוהה, יחד עם זאת, מקובל להזכיר חלק מהאתגרים הבאים בהקשר לתהליך זה במערכת ההשכלה הגבוהה: א.
"בריחת מוחות": הכוונה בהקשר זה לכך שפתיחת הגבולות ועידוד ניעּות בין־לאומית מביאים לעיתים לידי תנועת מוחות חד-כיוונית של סטודנטים ואנשי סגל מצטיינים – מהמדינות המתפתחות אל מדינות מפותחות.
מדובר בתהליכים ביורוקרטיים מסורבלים ויקרים: השאיפה להסמכה בין־לאומית עלולה לגרום למוסדות אקדמיים לעיסוק יתר בתהליכים ביורוקרטיים ואף לרוקן מתוכן את מהות הלימוד, כדי לקבל את ההסמכה.
השתלטות תרבותית וחברתית-כלכלית של מערכות חינוך ממדינות מפותחות.
החשש בהקשר זה הוא שמערכות החינוך מהמדינות המפותחות, ובעיקר אלה הדוברות אנגלית, ישתלטו על מערכות חינוך במדינות אחרות, השתלטות אשר עלולה להביא לידי אובדן יסוד הרב־תרבותיות בה.
סקר בנושא שנערך בשנת 2014 על ידי התאחדות האוניברסיטאות הבינלאומית (IAU) מראה שנושא הבינאום מהווה חלק משמעותי באסטרטגיה של רוב המוסדות להשכלה גבוהה ברחבי העולם ובהתאם, מנהלי האוניברסיטאות וקובעי המדיניות רואים בו מרכיב חשוב ביותר בעתידה של ההשכלה הגבוהה.
תהליך של בניית תוכנית לימודים בינלאומית החלה בשנת 1996 באופן מתוכנן ושיטתי.
אוניברסיטת דרום אוסטרליה יישמה מגוון אסטרטגיות להטמעת תוכניות לימוד בינלאומיות במרקם המדיניות והנהלים של האוניברסיטה.
האוניברסיטה אימצה שבע איכויות של בוגר לכל בוגרי האוניברסיטה.
אחת מהן התייחסה באופן ספציפי לכישורים ולנקודות מבט בינלאומיות ובין תרבותיות.
הצוות האקדמי הבהיר כי בכדי לקבל תואר הסטודנטים יצטרכו ללמד, להתאמן ולהעריך את כישוריהם והידע הבינלאומי והתרבותי שלהם.
בשנת 2006, עשור לאחר אימוץ גישה זו, אינטרנציונליזציה של תוכנית הלימודים בכל התוכניות לתואר הראשון, סקר הצביע על כך כי סטודנטים בינלאומיים וסטודנטים מקומיים לא היו מרוצים מאיכותם וכמותם של האינטראקציות שהם קיימו עם אחרים בתוך הכיתה או מחוצה לה.
כדי להתקדם לקראת הקמת קהילות גלובליות יצירתיות ש'אינטראקציה ומשתפות פעולה – אבל בדרכים חדשות ובלתי מובנות בעבר' (כפי שצוטט ב"שיאל ומקנזי",2008) עלינו לכלול היבטים פורמליים ובלתי פורמליים ב"תוכנית הלימודים" ולהבטיח אינטראקציה בין תרבותית חיובית ומעורבות המתרחשים כחלק נורמלי ובלתי נפרד מהלוויה של כל סטודנט באוניברסיטה.
הגיע הזמן לפתח גישות והתערבויות חדשות ויעילות להבטחת חוויה טובה ומתגמלת עבור הסטודנטים אשר תייצר אינטראקציה בין תרבותית לכל התלמידים.
המטרה הסופית לבינאום תוכנית לימודים היא לשפר את הלמידה ואת ציוני התלמידים.
ההתכנסות של אנשים ממקומות שונים בעולם ללמוד יש את הפוטנציאל להקים קהילות גלובליות יצירתיות שלומדות לתקשר ולשתף פעולה בחדשות ודרכים שלא היו מובנות בעבר.
שינוי משמעותי לוקח זמן ויש לבצע אותו בצורה מלומדת ורפלקטיבית, תוך מעקב מדוקדק אחר התוצאות.
אנשי חינוך רבים כיום פועלים עם מודעות גבוהה לכוחות הגלובליים המשפיעים על עבודתם.
מודעות זו יכולה להביאם לתת דגש על שימוש בטכנולוגיה ותקשורת חוצי גבולות בתוך הכיתה, כמו גם על הכנת התלמידים לתפקוד בתוך כלכלה עולמית תחרותית.
תהליך האינטרנציונליזציה בבתי הספר מקבל משמעויות שונות ויש לו מופעים מגוונים בהקשרים שונים: במדינות מפותחות אל מול מדינות לא מפותחות, בהקשר לפעילויות קוריקולריות מול פעילויות חוץ-קוריקולריות ובהקשרים ארגוניים.
הרציונל לפיתוח ממדים גלובליים ובינלאומיים בחינוך נובע ממספר מניעים, אשר ניתן לסווגם באופן כללי למניעים אידאולוגיים או פרגמטיים.
הרעיון של תוכנית לימודים רשמית עם דגש בינלאומי הופיע לראשונה בשנות ה־60 המאוחרות עם התפתחות של ארגון ה־"International Baccalaureate".
אבל הרלוונטיות של אוריינטציה כזו בתוכנית הלימודים תופסת הכרה הולכת וגוברת במערכות חינוך לאומיות בשנים האחרונות.
כך, בתי ספר ברחבי עולם מציעים תוכנית לימודים בינלאומית במטרה לאפשר לתלמידים ממגוון רחב של רקעים לאומיים ללמוד יחד, ולהקנות חינוך המקובל על מוסדות להשכלה ברחבי העולם.
המידה שבה תוכנית לימודים הופכת לבינלאומית תלויה במשתנים שונים כגון תמהיל הלאומים של התלמידים הקיים בתוך בית הספר והמיקום של בית הספר.
הנושאים הבולטים התורמים לתהליך האינטרנציונליזציה הם חינוך לקראת אזרחות גלובלית וזכויות אדם, כמו גם בעיות סביבתיות עולמיות והשלכותיהן, בעיות אשר הובילו ממשלות רבות לתת דגש על הצורך בחינוך שמוביל לעתיד בר-קיימא.
ואכן, תוכניות בחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי המשלבות אלמנטים של צדק חברתי, הבנה בין־תרבותית, זכויות אדם וקיימות הולכות ומתרבות בשנים האחרונות בבתי ספר ברחבי העולם.
אינטרנציונליזציה בתוך בית הספר המקומי הוא תהליך מורכב המציב אתגרים רבים.
חסמי התהליך בבתי ספר מגוונים וכוללים מחסומים מוסדיים הכוללים העדר התמיכה בתהליך על ידי מדיניות המוסדות הרלוונטיים או היעדר מימון.
לעיתים קרובות, מנהלים בוחרים שלא לתעדף חינוך בינלאומי בהקצאת משאבים בעיקר בגלל שתכנים כאלה לא מהווים מרכיב הכרחי בתוכנית הלימודים הפורמלית והמחייבת.
חסמים נוספים יכולים להיות ברמת הפרט כמו למשל, העדר המומחיות או העניין הנדרשים של מורים ותלמידים כדי להשתתף בתהליכים של אינטרנציונליזציה.
בהקשר זה תוכניות אינטרנציונליזציה רבות נסמכות על רצונם של מורים טובים לתרום לנושאים בינלאומיים בשעות הפנאי שלהם.
מורים המוכנים לקחת על עצמם את האתגר הזה לעיתים קרובות צריכים לחפש תמיכה חיצונית והזדמנויות הכשרה (אשר הן מוגבלות) שיאפשרו להם לעמוד במשימתם.
אתגר נוסף קשור לביקורת על התהליך לפיה פעולות אינטרנציונליזציה ואסטרטגיות פדגוגיות עשויות לתרום להרחבת פערים בין תלמידים.
באופן כללי ניתן לאמר כי בתי ספר פרטיים מבצעים שינויים שיתאימו לחינוך בינלאומי, בעוד שבתי ספר ציבוריים, אינם מבצעים שינויים כאלה.
מצבה המיוחד של מדינת ישראל מבחינה פוליטית, יחד עם ריחוק פיזי משותפים בינלאומיים אפשריים, עלויות גבוהות וחוסר מודעות ליתרונות התהליך לעיצובו וחינוכו של התלמיד, יצרו מצב בו תחום זה לא מפותח כלל במערכת החינוך ולא זוכה להתייחסות מקובעי המדיניות ולא מהמורים והמנהלים במערכת.
מצד אחד, מהותה והגדרתה של ישראל כמדינה יהודית וחוקי ההגירה והחינוך בה חותרים למעשה לכיוון הפוך מאינטרנציונליזציה במובנים רבים ומדגישים יותר את ההיבט הלוקאלי והאתני מאשר את הגלובלי והבינלאומי.
מצד שני, ישראל כמדינה דמוקרטית מודרנית ותחרותית נדרשת לחנך דורות של צעירים בעלי מיומנויות גלובליות, הכוללות לא רק שליטה בשפות ובטכנולוגיה, אלא גם מחויבות לערכים גלובליים המעודדים זכויות אדם, הגנה על הסביבה והכרת האחר.
מערכות החינוך בעולם, לרבות בישראל, נהנות ממידה מועטה למדי של אוטונומיה יחסית למערכת ההשכלה הגבוהה, שכן תוכני הלימוד ונושאים ארגוניים רבים נקבעים מטעם משרד החינוך או הרשויות המקומיות.
אוריינות בינלאומית הפכה קריטית בכל תחומי חיינו — התרבותיים, הטכנולוגיים, הכלכליים והפוליטיים.
שאלת הגדרתה של האינטרנציונליזציה, קיומה ושורשיה מתרחבת במערכת החינוך, בעיקר לעבר בתי הספר העל־יסודיים, שהם הכלי העיקרי להכנת התלמידים לקראת היותם סטודנטים במוסדות להשכלה הגבוהה או להעסקתם במקומות עבודה גלובליים.
ממחקרן של ימיני ופולופ שנערך בשנת 2014 על בתי ספר בישראל, עלה כי לא משרד החינוך ולא סוכנים רגולטוריים אחרים מספקים אסטרטגיה רשמית והוראות בקשר ליישום תהליך אינטרנציונליזציה.
לפיכך, בתי ספר נשארים עם אוטונומיה רחבה ופרשנויות שונות של הנושא.
מנהלי בתי הספר פועלים באופן יזמי בהחלטה לנצל את החירויות שלהם ולעסוק במיזמי אינטרנציונליזציה ספציפיים.
עוד עלה כי אינטרנציונליזציה ממלאת תפקיד משמעותי באסטרטגיות הניהוליות והדימוי של בתי הספר שנחקרו, ובכל זאת, כל אחד מבתי הספר שנחקרו פיתח שיטות עבודה שונות בהקשר זה.
בכל הנוגע למערכת ההשכלה גבוהה בישראל הרי שלאור המציאות המשתנה שהולכת ונהיית גלובלית יותר במישורים השונים, פיתוח אינטרנציונליזציה בהשכלה הגבוהה נתפס כיום כתהליך הכרחי כדי להבטיח את איכות מערכת ההשכלה הגבוהה ואת השמירה על עמידה מתמדת בסטנדרטים בינלאומיים בהוראה ובמחקר.
הקידום האירופי של נושא האינטרנציונליזציה במערכת החינוך התחיל מתהליך בולוניה המתמקד במספר נושאים עם דגש על תנועתיות בין־מוסדית ובינלאומית של סטודנטים וסגל, בקרת איכות משותפת, הרחבת הזדמנויות להשכלה גבוהה, תרגום תעודות וקורסים לשפות אירופאיות נפוצות, אחידות בתארים ובמעקב אחרי תוצרי הלימוד שהושגו על ידי הסטודנטים ולא החומר שהועבר.
כיום, האינטרנציונליזציה בהשכלה הגבוהה היא מרכיב מרכזי מאוד במערכת השואפת להיות ברמה אקדמית מובילה, לפתוח את שעריה לעולם ולבנות קשרים בינלאומיים.
אינטרנציונליזציה נתפסת כגורם חשוב ביצירת אווירה המעודדת יזמות, חדשנות ויצירתיות, שנחשבים למנועי צמיחה משמעותיים.
ואכן, עם התגברות המודעוּת למרכזיותו של תהליך בולוניה בשנים האחרונות בישראל, מוסדות אקדמיים רבים בוחנים את המשמעויות של יישום רכיבי התהליך בקנה מידה מקומי.
ביטוי למודעות הגוברת הוא בהשתתפות מוסדות אקדמיים מישראל בהגשת פרויקטים לאישור במסגרת התהליך.
כיום כל המוסדות האקדמיים בישראל מביאים בחשבון את תהליך האינטרנציונליזציה, וחלקם הגדול מגבשים צעדים לקידום התהליך בקנה מידה מוסדי, כגון הנהגה של חובת לימוד קורס אחד לפחות באנגלית, עידוד חילופי סטודנטים ופיתוח תוכניות בין לאומיות.
עם זאת, המועצה להשכלה גבוהה טרם החליטה על עמדה רשמית ביחס לתהליך בולוניה, וכך גם בכל הנוגע לאינטרנציונליזציה של מערכת ההשכלה הגבוהה.
במתמטיקה, אינטרפולציה ביליניארית היא מקרה פרטי של אינטרפולציה ליניארית עבור פונקציות אינטרפולציה של שני משתנים (למשל, x ו-y) על מרובע מרושת בשני ממדים (2D).
רעיון המפתח הוא לבצע אינטרפולציה ליניארית קודם בכיוון אחד, ואז שוב לכיוון השני.
למרות שכל צעד הוא ליניארי בערכו, האינטרפולציה בכללותה אינה ליניארית אלא ריבועית עבור מיקום הדגימה.
נניח שאנו רוצים למצוא את הערך של הפונקציה הלא ידועה בנקודה .
ההנחה היא כי אנחנו יודעים את הערך של בארבע הנקודות:
ראשית נעשה אינטרפולציה ליניארית בכיוון .
נמשיך על ידי אינטרפולציה בכיוון כדי להשיג את ההערכה הרצויה:
יש לשים לב כי אנו מגיעים לאותה תוצאה אם נעשה אינטרפולציה קודם לאורך כיוון ואז לאורך כיוון .
דרך חלופית לכתוב את הפתרון לבעיית האינטרפולציה:
כאשר המקדמים הם פתרון המערכת הליניארית:
אם פתרון מועדף מבחינת (f(Q אז אנחנו יכולים לכתוב:
שבו המקדמים הם פתרון של:
אם אנו בוחרים מערכת קואורדינטות בה ארבע נקודות כאשר הידועות הן (0, 0), (0, 1), (1, 0), (1, 1), ואז אינטרפולציה הנוסחה מפושטת לכדי:
או באופן שקול, לפעולה המטריציונית:
בניגוד למה שהשם מרמז, אינטרפולציה ביליניארית, אינה ליניארית; אלא תוצר של שתי פונקציות ליניאריות.
בשני המקרים, מספר הקבועים (ארבעה) תואמים את מספר נקודות הנתונים בהן נתון את האינטרפולנט הליניארי לאורך הקווים המקבילים בכיוון או , באופן שקול, אם או מוגדר כקבוע.
לאורך כל קו ישר אחר, האינטרפולציה היא ריבועית.
עם זאת, גם אם אינטרפולציה אינה ליניארי בנקודה ( ו - ), היא ליניארית במשרעת, כפי שיוצא מן המשוואות לעיל: כל מקדם , פרופורציונליים לערך של הפונקציה .
התוצאה של אינטרפולציה ביליניארית, אינה תלויה בבחירת הציר הראשון לאינטרפולציה.
כלומר אם נבחרלבצע את אינטרפולציה הליניארית קודם בכיוון ואז ב , תוצאת הקירוב תהיה זהה.
הרחבה ברורה של אינטרפולציה ביליניארית לשלושה ממדים נקראת אינטרפולציה תרילינארית.
בראייה ממוחשבת ו עיבוד תמונה, אינטרפולציה ביליניארית הוא טכניקה בסיסית של "Resampling".
בתוך מיפוי מרקם, שימוש זה ידוע גם בשם סינון ביליניארי או מיפוי מרקם ביליניארי, ויכול לשמש כדי לייצר תמונה מציאותית סבירה.
אלגוריתם משמש למפות מיקום של פיקסל, המקביל לנקודה על מפת המרקם.
ממוצע משוקלל של מאפיינים (צבע, אלפא, וכו'.) של ארבעת הרכיבים שמסביב, מחושב, ומיוצר על המסך פיקסל.
תהליך זה חוזר על עצמו עבור כל פיקסל ויוצרים את המרקם כולו.
אינטרפולציה ביליניארית מחשיבה את 2x2 הערכים הקרובים של ערכי פיקסל ידועים לפיקסל הלא ידוע.
אז נלקח ממוצע משוקלל של 4 הפיקסלים להגיע לערך הסופי של האינטרפולציה.
המשקל שעל כל 4 הפיקסלים ערכים מבוסס על מרחק פיקסל מחושב (בשטח 2D) מכל אחת מהנקודות הידועות.
כפי שניתן לראות בדוגמה משמאל, ערך העצמה בפיקסל שחושב להיות בשורה 20.2, וטור 14.5 יכול להיות מחושב על ידי אינטרפולציה ליניארית ראשונה בין הערכים בטור 14 ו-15 על כל שורות 20, 21, הנותנת:
ואז מבצעים אינטרפולציה באופן ליניארי בין ערכים אלה, הנותנת:
אלגוריתם זה מפחית חלק מהעיוות החזותי שנגרם על ידי שינוי גודל תמונה על ידי רכיב "זום" (zoom) לא אינטגרלי, בניגוד לאינטרפולציה "השכן הקרוב", אשר תגרום לקצת פיקסלים להיראות גדולים יותר מאשר אחרים, בתמונה המוגדלת.
במתמטיקה, אינטרפולציה ליניארית היא שיטה של התאמת עקומה תוך שימוש בפולינום ליניארי כדי לבנות נקודות חדשות בטווח של נקודות נתונים בדידות ידועות.
אינטרפולציה ליניארית בין שתי נקודות ידועות
אם שתי נקודות ידועות ניתנות על ידי הקואורדינטות ו , האינטרפונט הליניארי הוא קו ישר בין נקודות אלה.
עבור ערך x במרווח את הערך y לאורך קו ישר ניתן למצוא על ידי המשוואה:
אשר יכול להיות נגזר גאומטרית מן האיור משמאל.
זהו מקרה מיוחד של אינטרפולציה פולינומית עם n = 1.
פתרון המשוואה עבור y, כאשר ידוע ערך x, נותן:
וזו הנוסחה של אינטרפולציה ליניארית במרווח .
מחוץ למרווח זה, הנוסחה זהה לאקסטרפולציה.
נוסחה זו יכולה גם להיות מובנת כממוצע משוקלל.
המשקלים תלויים ביחס הפוך למרחק בין נקודות הקצה לנקודה ידועה; לנקודה קרובה יותר יש השפעה רבה יותר מאשר לנקודה רחוקה.
לפיכך, המשקולות הם ו אשר הן מרחקים מנורמלים בין הנקודה הלא ידועה, ונקודות הקצה הידועות.
אשר מניב את נוסחת האינטרפולציה הליניארית הנתונה לעיל.
אינטרפולציה ליניארית על קבוצה של נקודות נתונים מוגדר כשרשור אינטרפולנטים ליניאריים בין כל זוג של נקודות נתונות.
התוצאה היא עקומה רציפה, בדרך כלל עם נגזרת בלתי-רציפה, היינו פונקציה חלקה - .
אינטרפולציה ליניארית משמשת לעיתים קרובות כדי לאמוד ערך של פונקציה מסוימת f באמצעות שני ערכים ידועים של הפונקציה בנקודות אחרות.
השגיאה של קירוב זה מוגדרת:
כאשר p מציין את פולינום האינטרפולציה הליניארית שהוגדר לעיל
ניתן להוכיח באמצעות משפט רול שאם ל- f נגזרת שנייה רציפה, השגיאה תחומה על ידי:
כפי שרואים מכך, קירוב בין שתי נקודות עבור פונקציה נתונה מחמיר עם הנגזרת השנייה של פונקציה המקורבת.
זה נכון גם באופן אינטואיטיבי: ככל שהפונקציה "עקומה" יותר, כך יורעו ההערכות שנעשות עם אינטרפולציה ליניארית פשוטה.
אינטרפולציה ליניארית משמשת לעיתים קרובות כדי למלא פערים בטבלה.
נניח שיש טבלה שמכילה אוכלוסיית ארץ מסוימת ב-1970, 1980, 1990 ו-2000, ורוצים להעריך את האוכלוסייה ב-1994. אינטרפולציה ליניארית היא דרך קלה לעשות את זה.
הפעולה הבסיסית של אינטרפולציה ליניארית בין שני ערכים נפוצה בגרפיקה ממוחשבת.
בז'רגון, פעולה זו נקראת lerp.
המונח יכול לשמש פועל או שם עצם של הפעולה.
פעולות lerp בנויות לתוך החומרה של כל מעבד גרפי במחשב מודרני.
הן משמשות לעיתים קרובות בתור אבני בניין עבור פעולות מורכבות יותר: לדוגמה, אינטרפולציה ביליניארית ניתן להשיג בשלוש פעולות lerp.
מכיוון שפעולה זו "זולה" (מבחינת ביצועים), זה גם דרך טובה ליישם טבלאות חיפוש מדויקות עם חיפוש מהיר עבור פונקציה חלקה מבלי לבצע יותר מדי דגימות של ערכי הטבלה.
אם פונקציית C0 אינה מספיקה, למשל אם התהליך הזה הפיק נקודות נתונים הידועות כחלקות יותר מ - C0, מקובל להחליף אינטרפולציה ליניארית עם "אינטרפולציית שֶׁגֶם" (spline interpolation), או אפילו אינטרפולציה פולינומית במקרים מסוימים.
אינטרפולציה ליניארית כפי שמתוארת כאן היא עבור נקודות נתונים בממד המרחבי הבודד.
במקרה של שני ממדים מרחביים, הרחבה של אינטרפולציה ליניארית נקרא אינטרפולציה בילנארית, בשלושה ממדים, אינטרפולציה תרילינארית.
יש לשים לב, כי אינטרפולנטים אלו כבר אינם פונקציות ליניאריות של קואורדינטות מרחביות, אלא תוצרים של פונקציות ליניאריות; תופעה זו של איבוד ליניאריות באה לידי ביטוי בבירור באיור שלמטה של אינטרפולציה בילנארית.
הרחבות אחרות של אינטרפולציה ליניארית יכולות להיות מיושמות בסוגים אחרים של רשת (mesh), כגון רשת משולשת או טטראהדרלית, כולל "משטח בזייה" (Bézier surface).
אלה עשויים להיות מוגדרים כפונקציה ליניארית רב ממדית (האיור התחתון).
הגישה לאינטרנט אפשרית בקוריאה הצפונית, אך מותרת רק עם אישור מיוחד והאינטרנט משמש בעיקר עבור מטרות ממשלתיות ועל ידי זרים.
במדינה קיימות תשתיות פס רחב מסוימות, כולל סיבים אופטיים המקשרים בין המוסדות הגדולים.
עם זאת, שירותים מקוונים עבור רוב האנשים והמוסדות מסופקים בחינם באמצעות רשת אינטראנט המכונה קוואנגמיונג (광명, "האור הזורח"), כאשר הגישה לאינטרנט העולמי מוגבלת רק חלק קטן מאוד מהמשתמשים.
כתחליף לגישה המוגבלת לרשת האינטרנט, קוריאה הצפונית מפעילה רשת Wi-Fi ציבורית, המיועדת למכשירים ניידים ומאפשרת גישה לרשת אינטראנט המפוקחת על ידי המדינה.
יש רק ספק שירותי אינטרנט אחד המספק חיבור לאינטרנט בקוריאה הצפונית: Star Joint Venture Co, מיזם משותף בין תאגיד הדואר וטלקומוניקציה של ממשלת קוריאה הצפונית וחברת Loxley Pacific הממוקמת בתאילנד.
הספק לקח שליטה על הקצאת כתובות האינטרנט ב-21 בדצמבר 2009. טרם הקמת הספק הגישה לאינטרנט התאפשרה רק באמצעות קישור לוויני לגרמניה, או עבור חלק משימושי הממשלה באמצעות חיבור ישיר עם צ'יינה יוניקום.
כמעט כל תעבורת האינטרנט של קוריאה הצפונית מנותבת דרך סין באמצעות צ'יינה יוניקום.
החל מפברואר 2013, זרים מסוגלים להתחבר לאינטרנט באמצעות רשתות 3G דרך Koryolink.
הרשאת גישה לאינטרנט נשארת מוגבלת מאוד.
עם זאת, יש גידול הדרגתי בתעשיית ה-IT וגידול בגישה לאינטרנט בתוך קוריאה הצפונית.
בחודש אוקטובר 2010, עלה אתר האינטרנט של סוכנות הידיעות הקוריאנית המרכזית באמצעות שרת הנמצא בקוריאה הצפונית וניתן לגישה מכל העולם באמצעות כתובת IP צפון קוריאנית, וסימן בכך את החיבור הישיר הראשון הידוע של המדינה לאינטרנט.
בערך באותו הזמן, ב-9 באוקטובר, לעיתונאים שביקרו בפיונגיאנג עבור מסיבות חגיגות ה-65 שנים למפלגת הפועלים של קוריאה ניתנה גישה לחדר עיתונאים עם קישוריות מלאה לאינטרנט.
נכון לדצמבר 2014 ישנם 1,024 כתובות אינטרנט רשמיות בקוריאה הצפונית, על אף שעיתונאי הניו יורק טיימס מאמינים כי המספר גבוה יותר.
מספר משתמשי האינטרנט מוערך בלא יותר מכמה אלפים בלבד.
נטען כי אלה היכולים לקבל גישה לאינטרנט ללא מגבלות כוללים פקידים בכירים, חברי ארגונים לא-ממשלתיים, ושגרירי המדינה.
קים ג'ונג-איל אמר כי אהב "לגלוש ברשת".
לפי חוקר האבטחה עופר גייר, סך תעבורת האינטרנט של המדינה נמוך מזה של איי פוקלנד.
עריק מקוריאה הצפונית טוען כי משנת 2014 רשת האינטרנט משמשת במטרה להגביל את השימוש של הציבור באינטרנט עולמי, בעיקר במלונות.
על אף שהוא זמין ברוב הקמפוסים, הממשלה מפעילה "פיקוח הדוק על השימוש באינטרנט." ייתכן ואזרחים רבים של קוריאה הצפונית כלל אינם מודעים לקיומו של האינטרנט.
מכיוון שסוני, אפל ומיקרוסופט אינן מורשות להפיץ את המוצרים שלהן לקוריאה הצפונית, חברות צד שלישי קונות את המוצרים שלהן, מוכרות אותם כשלהם ללקוחות.
מעט מאוד ידוע על תעשיית האלקטרוניקה בקוריאה הצפונית עקב מדיניות הבידוד הממשלתית.
מאפריל 2016, קוריאה הצפונית החלה לחסום את פייסבוק, טוויטר, יוטיוב ואתרי אינטרנט של קוריאה הדרומית בשל "החשש שלה עם התפשטות המידע המקוון".
ב-19 בספטמבר 2016, שרת השמות של קוריאה הצפונית – שמכיל מידע על כל האתרים בעלי סיומת ".kp" – הוגדר באופן שגוי, ואפשר בכך לחוקרים לגשת ולפרסם שמות המתחם וחלק מקובץ המידע בנוגע לאתר, ובכך נחשף כי לקוריאה הצפונית יש רק 28 אתרי אינטרנט.
תקנות האינטרנט של קוריאה הדרומית
משתמשי אינטרנט בקוריאה הדרומית חייבים לציית לחוקי הסחר עם קוריאה הצפונית (סעיף 9 חלק 2) שעל פיהם יש לקבל את אישור משרד האיחוד של קוריאה הדרומית להתחברות לאתרים צפון קוריאנים.
נכון ל-2014 לקוריאה הצפונית יש טווח כתובות אחד ידוע של 1,024 כתובות IPv4:
למרות הגבלת הגישה לאינטרנט בקוריאה הצפונית, מאגר כתובות ה-IP הקטן הוביל להקצאה שמרנית מאוד של כתובות.
כך למשל, לאוניברסיטת פיונגיאנג למדע ולטכנולוגיה, הייתה בשנת 2012 רק כתובות IP אחת לאינטרנט העולמי.
אינטרנט ברוסיה או אינטרנט רוסי ולעיתים רונט (Runet, באמצעות שתי האותיות הראשונות מרוסית+נט) הוא חלק מהאינטרנט הקשור לרוסיה.
נכון לשנת 2015, הגישה לאינטרנט ברוסיה זמינה לעסקים ולמשתמשים ביתיים בצורות שונות, כולל חיוג, כבלים, DSL, FTTH, אינטרנט סלולרי, אלחוטי ולווין.
נכון לספטמבר 2020 רוסיה דורגה במקום 47 מבין מדינות העולם לפי מהירות הגישה לאינטרנט בפס רחב קבוע, עם מהירות הורדה ממוצעת של 75.91 מגהבייט לשנייה ו-88 במהירות הגישה לאינטרנט סלולרי עם 22.83 מגה-בייט לשנייה.
בספטמבר 2011 רוסיה עקפה את גרמניה בשוק האירופי עם מספר המבקרים ברשת.
במרץ 2013 סקר מצא כי רוסית הפכה לשפה השנייה הנפוצה ביותר באינטרנט.
האינטרנט ברוסיה נקרא לפעמים גם רונט, אם כי מונח זה מתייחס בעיקר לאינטרנט בשפה הרוסית.
הרוסים הם משתמשים חזקים ברשתות החברתיות, מהם Odnoklassniki.ru (בשימוש על ידי 75% מגילאי 25–35 הרוסים בשנת 2009) ו-VKontakte הם הפופולריים ביותר.
LiveJournal מהווה אף הוא פלטפורמה פופולרית.
בדיעבד, ניתן לייחס רשת נתונים בשפה הרוסית להפצת הדואר והעיתונות ברוסיה, והעברת מידע באמצעים טכניים הגיעה עם הטלגרף והרדיו.
רומן מדע בדיוני משנת 1837 "שנת 4338: מכתבי פטרבורג", מאת הפילוסוף הרוסי מהמאה ה-19, ולדימיר אודוייבסקי, מכיל תחזיות כמו "בתי חברים מחוברים באמצעות טלגרפים מגנטיים המאפשרים לאנשים שחיים רחוק אחד מהשני לדבר איתם.
זה לזה" ו"כתבי עת ביתיים" שהחליפו התכתבות קבועה" ב"מידע על בריאותם הטובה או הרעה של המארחים, חדשות משפחתיות, מחשבות והערות שונות, המצאות קטנות וכן הזמנות.")
מערכות מחשוב נודעו בברית המועצות כבר משנות החמישים.
החל משנת 1952 נערכה עבודה במכון למוסקבה למכניקת דיוק והנדסת מחשבים במוסקבה (בראשות סרגיי לבדב) על מערכת הגנה מפני טילים אוטומטית שהשתמשה ברשת מחשבים כשחישבה נתוני מכ"ם על טילי ניסוי באמצעות מכונה מרכזית בשם M-40 והחליפה מידע עם מסופים מרוחקים קטנים יותר המרוחקים כ-100–200 ק"מ.
המדענים השתמשו בכמה מיקומים בברית המועצות לצורך עבודותיהם, הגדול ביותר היה טווח ניסויים מאסיבי מערבית לאגם בלחש.
בינתיים משתמשי רדיו חובבים בכל רחבי ברית המועצות ניהלו חיבורי P2P עם חבריהם ברחבי העולם באמצעות קודי נתונים.
מאוחר יותר, רשת נתונים אוטומטית מסיבית בשם "אקספרס" הושקה בשנת 1972 כדי לשרת את צורכי הרכבות הרוסיות.
המדינות האחרות שהשתתפו היו בריטניה, ארצות הברית, קנדה, שוודיה, מערב גרמניה, מזרח גרמניה, איטליה, פינלנד, פיליפינים, גואטמלה, יפן, תאילנד, לוקסמבורג, דנמרק, ברזיל וניו זילנד.
כמו כן, בשנת 1983 הוקם "טלפורט סן פרנסיסקו מוסקבה" (SFMT) על ידי VNIIPAS וצוות אמריקאי שכלל את ג'ואל שץ, מייקל קליימן וצ'ט ווטסון עם תמיכה כספית ראשונית מהנרי דקין.
SFMT סיפק שירות דוא"ל באמצעות פלטפורמת PeaceNet ותמיכה רב-לשונית.
מאוחר יותר היא הקימה את חברת הטלפונים SovAm Teleport בשנות ה-80 המאוחרות.
בינתיים, ב-1 באפריל 1984 במתיחת אחד באפריל על "המחשב מהקרמלין" Kremvax נערך ברשת לדוברי אנגלית Usenet.
ישנם דיווחים על חיבורי אינטרנט ספונטניים (UUCP ו-telnet) "מהבית" דרך X.25 בברית המועצות כבר בשנת 1988. בשנת 1990 יזמה חברת GlasNet מטעם האגודה האמריקאית לתקשורת פרוגרסיבית שימוש באינטרנט בכמה פרויקטים חינוכיים בברית המועצות (באמצעות Sovam).
בשנים 1990–1991 התרחבה רשת האינטרנט הרוסית במהירות, היא הצטרפה ל-EUnet ושימשה להפצת ידיעות על ניסיון ההפיכה הסובייטי בשנת 1991 ברחבי העולם בזמן שאנשי ק.ג.ב.
ניסו לדכא את פעילות התקשורת ההמונית בנושא.
לאחר נפילת ברית המועצות עברה הרשת לחזקת הפדרציה הרוסית, יחד עם רשתות טלפון עצומות.
עם שינוי הכלכלה, תעשיות טלקומוניקציה מבוססות שוק צמחו במהירות, ספקי אינטרנט שונים הופיעו במדינה.
בינתיים, על פי הדיווחים, הצומת הרוסי הראשון ב-FidoNet הופיע באוקטובר 1990 בנובוסיבירסק.
פעילות FidoNet הרוסית אכן תרמה להתפתחות האינטרנט ברוסיה, מכיוון שהרשת ההמונית באמצעות BBSes הייתה פופולרית לזמן מה באינטרנט בתחילת שנות ה-90.
במרץ 1991 החלה הקרן הלאומית למדע לאפשר למדינות הגוש המזרחי להתחבר לרשת ה-TCP/IP העולמית ("אינטרנט תקין").
באמצע שנות התשעים הופיעו רשתות מחשבים (בהן TCP / IP שהחליפה את ה-UUCP) בענפים רבים של חיי המסחר במדינות הפוסט-סובייטיות.
האינטרנט הפך לאמצעי תקשורת פופולרי עבור כל אדם בעולם שדיבר רוסית.
הוקמו רשתות כמו Uznet באוזבקיסטן ו-Kaznet בקזחסטן).
באוקטובר 2007 הודיע סגן ראש הממשלה, דמיטרי מדבדב, כי כל בתי הספר ברוסיה (כ-59,000 במספר) מחוברים לאינטרנט, אולם מאוחר יותר התפרסמו חששות שיש בעיות עם קבלן שיוכל לשרת אותם.
גם בדצמבר 2007, נודע על שימוש בתוכנות לא חוקיות בבתי ספר ברוסיה והוכרזו תוכניות לבדיקה רשמית של לינוקס בבתי הספר של מחוז פרם, טטרסטן ומחוז טומסק כדי לקבוע היתכנות ליישום נוסף של חינוך מבוסס לינוקס באזורים אחרים במדינה.
בשנים שלאחר מכן תוצאות הבדיקה נחשבו למוצלחות, אך הופיעו בעיות ארגוניות חדשות, כולל בעיות בחלוקת הכספים שהוקצו על ידי המדינה.
על פי נתונים סטטיסטיים של המועצה האירופית, במחצית השנייה של 2012 מספר המנויים החדשים המחוברים בטכנולוגיית FTTx ברוסיה גדל ב-2.2 מיליון בני אדם, יותר מכל 27 מדינות האיחוד האירופי ביחד.
המספר הכולל של משקי בית עם חיבור FTTx הגיע ל-7.5 מיליון.
המשמעות היא שב-2012 יותר מ-40% ממשתמשי הפס הרחב הקבועים היו מחוברים באמצעות סיבים אופטיים.
רוסיה השיגה התקדמות בולטת בהשגת קישוריות פס רחב לאזרחיה.
קישוריות פס רחב נייד הן קרוב לממוצע בכלכלות מתקדמות (60 מנויים פעילים לכל 100 תושבים), שיעורי חדירת הטלפונים הניידים הם מהגבוהים בעולם ורוסיה מובילה עולמית במחיר הזול של פס רחב קבוע, למנוי.
עלויות העומדות בקריטריונים המשתלמים של איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי ביותר מ-90% ממשקי הבית הרוסים.
מהירות החיבור לאינטרנט ברוסיה הממוצעת של 7.4 מגה בייט לשנייה היא גם כמעט פי שניים מהממוצע הגלובלי של 3.8 מגה בייט לשנייה.
ברם, רוסיה עדיין עומדת בפני אתגרים בהקטנת הפער הדיגיטלי בהגעה לאזורים כפריים ומרוחקים.
חדירת הפס הרחב הקבועה היא הגבוהה ביותר במוסקבה והנמוכה ביותר ברפובליקה הצ'צ'נית.
לאור גודלה העצום של רוסיה ורמות הפיתוח המגוונות, הפער הדיגיטלי ממשיך להימשך.
במרץ 2007 פורסם דו"ח שמצא כי 28 מיליון אנשים בני 18 ומעלה ברוסיה (25%) השתמשו באינטרנט בחצי השנה האחרונה (משתמשים חודשיים 23.9 / 21%; 10.1 מדי יום שהם 9%).
בנובמבר 2006, דיווח TNS Gallup מדיה, שכינה מקורות מסוימים "מחקר קהל אינטרנטי איכותי ברוסיה", העמיד קהל רוסי חודשי על יותר מ-15 מיליון איש.
פרויקט הניטור של Rukv.ru מצא 1,001,806 כתובות WWW בתוך .ru ו-.su שהגיבו במרץ 2008. שירות רישום הדומיינים הלאומי RU-Center הודיע על הקמתו של הדומיין המיליון של .ru ב-17 בספטמבר 2007.
ב-3 באפריל 2008 נפתח פורום האינטרנט הרוסי 2008 על ידי נשיא רוסיה הנבחר דמיטרי מדבדב, שאמר בנאום הפתיחה לפורום שהוא מעריך כי משתמשי האינטרנט הרוסי מגיע ל-40 מיליון משתמשים, או 28 אחוזים מהאוכלוסייה.
הוא גם הצהיר שאתרי אינטרנט רוסיים מבצעים עסקאות שנתיות של 3 מיליארד דולר ויש להם הכנסות מפרסום של 370 מיליון דולר.
באוקטובר 2008 פתח הנשיא מדבדב בלוג וידאו משלו, שהורחב באפריל 2009 עם גרסה נפרדת באתר LiveJournal.
ביוני 2009 פרסמה FOM תוצאות סקר חדש שמצא כי בחצי השנה החולפת משתמשים בני 18 ומעלה היו 33%, או 37.5 מיליון מהמשתמשים הרוסיים.
ב-CIA World Factbook נכתב כי היו 10.382 מיליון מארחי אינטרנט בשנת 2008 ו-40.853 מיליון משתמשי אינטרנט בשנת 2010 ברוסיה.
בחודש מרץ 2011 הגיע מספר מנויי הפס הרחב ל-16.5 מיליון עם חדירה של כמעט 30%.
מספרים אלה גדלו בתוך שנתיים ב-180% לעומת 9 מיליון בשנת 2009. שיעור החדירה הגבוה ביותר מעל 70% הוא במוסקבה ובפטרבורג, שתי הערים הללו מהוות גם רבע מכלל המנויים (3.2 ו-1.2 מיליון בהתאמה).
בספטמבר 2011 עקפה רוסיה את גרמניה כשוק האירופי עם מספר המבקרים הגבוה ביותר ברשת.
במרץ 2013 הוכרז כי רוסית היא כעת השפה השנייה בשימוש באינטרנט.
על פי הערכות דיילי טלקום, עד לרבעון השלישי של 2013 היו 26.3 מיליון מנויי פס רחב.
ספקי שירותי האינטרנט הגדולים ביותר לפי נתח שוק בסוף 2013 היו: רוסטלקום עם נתח של 38.6%, ER-Telecom עם 11.1%, VimpelCom עם 10.1%, MTS עם 9.4%, TransTelekom עם 4.6%, AKADO עם 3.3% וספקיות אחרות עם 22.9%.
מאז שנת 2013, המדינה מעסיקה משתמשי אינטרנט במטרה להפיץ תעמולה ודיסאפורמציה הדוגלת בפעילות של ממשלת רוסיה ובהכפשת האופוזיציה ומדינות המערב, כך על פי הניו יורק טיימס.
הארגון המרכזי המעסיק אותם, הסוכנות לחקר האינטרנט (Интернет исследования), הייתה בתחילה משרד באולגינו, סנקט פטרבורג ובהמשך עברה למשרד גדול יותר לרחוב סבושקינה, גם הוא בפטרבורג.
העובדים צריכים להיות נוכחים במשרד במשך 12 שעות ביום בכל יום שני.
הם מעורבים בפעילויות שונות, כולל יצירת נראות של תמיכה המונית בממשלה ברשתות החברתיות (הן ברוסית והן באנגלית), הפצת טקסטים בין מדיות שונות ותקיפה קולקטיבית של משתמשים עם דעות אנטי-ממשלתיות, ולעיתים קרובות משתמשים בזהויות מרובות.
המשכורת קבועה ומשולמת רק אם עובד כתב מספר קבוע של תגובות ליום שלא נמוך ממספר קבוע של אותיות.
על התגובות להכיל מילות מפתח, קבוצה קבועה לכל יום.
באופן קולקטיבי הם מכונים "טרולי הקרמלין" או "הטרולים מאולגינו".
אותו ארגון מארח גם מספר אתרים, ביניהם סוכנות הידיעות חרקוב, המתיימרת להיות סוכנות חדשות הפועלת ממזרח אוקראינה או מאזור דונבאס ומספקת חדשות מקומיות, אך למעשה אין לה צוות מחוץ לבניין המשרדים בסנקט פטרבורג.
פיתוח תשתיות האינטרנט ברוסיה החל בפיתוח רשתות מחשוב מבוססות מודם אנלוגי בערים סובייטיות, בעיקר במוסדות מדעיים.
הראשון שחיבר בין מארחי דואר אלקטרוני של יוניקס (כולל רפובליקות סובייטיות) היה ארגון RELCOM שהוקם ב-1 באוגוסט 1990 במכון קורצ'אטוב לפיזיקה גרעינית במוסקבה.
הם תפקדו יחד כקואופרטיב לתכנות, עם מערכת ההפעלה דמוית יוניקס, DEMOS הסובייטית.
באוגוסט 1990 הם הקימו ניתוב דוא"ל קבוע עם צומת אינטרנט באוניברסיטת הלסינקי דרך קו קול בתשלום.
עוד בשנות ה-90 בנתה רוסטלקום מערכות כבלים סיב אופטיות בינלאומיות – "Zapadny" (דנמרק-רוסיה), "Yuzhny" (איטליה-טורקיה-אוקראינה-רוסיה) ו-"Vostochny" (רוסיה-יפן-קוריאה) – כמו גם "קו סיבים אופטיים מוסקבה-חברובסק".
המצב הקפיץ את עמדתה של רוסיה בכניסתה לשוק המעבר הבינלאומי לטלקומוניקציה.
עם זאת, יכולת שידור נמוכה (560 מגה-בייט לשנייה) מכל שלוש המערכות המיועדות בעיקר לתקשורת קולית הפכה למכשול העיקרי שמנע את ההתרחבות הבינלאומית.
בשנת 2005 הונח קו התקשורת הסיב-אופטי של צ'ליאבינסק-חברובסק המשתרע על פני 10 אלף קילומטרים.
קצב השידור המינימלי הוא 120 ג'יגה לשנייה.
למרות השפע של ספקיות אינטרנט מקומיות ומסחריות רבות שפועלות בערים גדולות, רוב קווי הכבלים הארציים הקיימים מוחזקים על ידי מספר קטן של מפעילים גדולים כמו "מונופול" לשעבר, הנמצא בשליטה הממשלתית Rostelecom וחברת התקשורת של חברת הרכבות, Transtelecom, הפועלת בתחום סיבי DWDM.
כיסוי הטלפון הסלולרי עם השירותים הדיגיטליים כגון GPRS נמצא כמעט בכל מקום.
בשנת 2007 חברת גולדן טלקום הקימה במוסקבה רשת Wi-Fi מסיבית לשימוש מסחרי המוכרת כרשת האלחוטית העירונית הגדולה בעולם.
חוף הים השחור של רוסיה הפך לאזור חשוב עבור רשתות הסיבים האופטיים, שכן הוא שימש כעמוד התווך של התקשורת במהלך משחקי החורף האולימפיים בשנת 2014.
באוקטובר 2010 מפעילת המובייל MegaFon בחרה בנתבי Huawei NE5000E לבניית צמתי תשתית לרשת IP / MPLS של 40 Gbit / s בערים הגדולות ברוסיה, כולל מוסקבה ופטרבורג.
בינתיים, החברה הודיעה גם על פתיחת מה שהיא מציגה כמרכז הנתונים הגדול ביותר ברוסיה בסמרה.
בשנת 2011, רוסטלקום החלה ביישום ציוד מבוסס WDM כרשת העברת נתונים ברפובליקה של דאגסטן.
רוחב הפס של קווי הסיבים האופטיים גדל ל-2.5 ג'יגה בייט לשנייה.
רוסטלקום השקיעה בפרויקט כ-48 מיליון רובל.
עד 2011 רשת התשתיות ברוסיה התבססה על טכנולוגיית DWDM עם קיבולת של 10 ו-40 ג'יגה בייט לשנייה.
המפעיל החל פרויקטים להרחבת קיבולת קו המעבר אירופה-אסיה בשני סניפים עצמאיים.
קווי תקשורת נמצאים בשלבי בנייה בשלב השני, כשבניית הסניף הראשון הסתיימה בשנת 2011 (חברובסק - סטוקהולם).
הסניף השני (חברובסק - פרנקפורט) הושלם בשנת 2013. בנוסף, תשתית מורחבת נבנית במסלול חברובסק - נחודקה - טוקיו וחברובסק - הונג קונג, שם מוכנס גם ציוד של 100 ג'יגה WDM.
נכון לעכשיו, MasterTel, שבסיסה במוסקבה ובסנקט פטרבורג, היא ספקית אינטרנט המספקת קווי סיבים אופטיים במהירות גבוהה של עד 10 ג'יגה בייט לשנייה לצרכנים ולעסקים.
בשנת 2012 הודיעה הפדרציה הרוסית על יעד שאפתני לספק ל-90% ממשקי הבית מהירויות חיבור "אולטרה מהירות" של לפחות 100 מגה-בייט לשנייה.
האחריות הוטלה על רוסטלקום, שבונה חיבור עבור כ-4 מיליון יישובים כפריים באמצעות התקנת 200,000 ק"מ של כבל סיב אופטי.
אינטרנציונליזציה מבית (לעיתים גם בינאום מבית) היא תהליך המשלב את הממד הבין-לאומי, הבין-תרבותי והגלובלי ביעדי ארגון או מוסד, בתפקודו ובפעילויותיו, אשר מתרחש מתוך הארגון או המוסד עצמו.
המונח מתייחס לרוב למוסדות חינוך.
אינטרנציונליזציה בחינוך היא תהליך המשלב את הממד הבין-לאומי, הבין-תרבותי והגלובלי ביעדי הארגון, בתפקודו ובפעילויותיו.
המונח אינטרנציונליזציה מבית הוא אסטרטגיה אחת באינטרנציונליזציה בחינוך המתרחשת במוסד החינוכי עצמו.
ניתן לראות ניצנים ראשונים לבינאום בחינוך מבית בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר כתבו מבחן בגרות בינלאומית.
בסוף שנות ה-80 החלו להפעיל ברחבי אירופה בחלק ממוסדות ההשכלה תוכניות בינלאומיות מבית, כמו ארסמוס, שעודדו מרצים ומורים להיפגש עם עמיתיהם ממדינות שונות במטרה ללמוד מהם על שיטות הוראה ותוכניות לימוד שונות.
הנציבות האירופית שבאיחוד האירופי היא זו שיזמה והציעה את התוכניות.
תוכניות אלו החלו בעיקר במוסדות חינוך להשכלה גבוהה והם השתנו עם הזמן ועברו גם לבתי ספר.
בעשור האחרון עלה הצורך לבסס תוכנית לימודים מוסדרת אשר שמה לה למטרה להביא לתלמידים ערכים בינלאומיים.
המונח "אינטרנציונליזציה מבית", אשר הוגדר באופן רשמי על ידי קראוטר כ"כל פעילות בינלאומית למעט תנודות מורים וסטודנטים", לוקה בחסר.
כיום מקובל להגדיר את המונח כ"שילוב של מרחבים בין-תרבותיים ובין-לאומיים בתוכנית הלימודים הרשמית והלא רשמית עבור כלל התלמידים במוסדות הלימוד השונים." מונח זה הוטבע ב-2015 על ידי ג'ו בילין ואלספת' ג'ונס.
מצד אחד תהליכים של אינטרנציונליזציה מבית מאפשרים מוביליות חברתית על ידי מעבר ומפגש בין מדינות ומצד שני במקומות בהם האפשרויות למוביליות חברתית מצומצמות האסטרטגיה של אינטרנציונליזציה מבית מנסה להקנות ערכים בינלאומיים בעזרת תוכנית לימודים בינלאומית.
תהליך האינטרנציונליזציה מבית בבתי ספר
בבתי ספר שונים בעולם מתקיימים תהליכים של אינטרנציונליזציה מבית בכמה אופנים בהתאם לריבוי התלמידים מלאומים שונים בבית הספר, למיקום הגאוגרפי של בית הספר, למוטיבציה של צוות בית הספר, הורי התלמידים והתלמידים.
תמיכה של המדינה במהלכים אלו יכולה גם כן להשפיע על תהליך האינטרנציונליזציה מבית.
האינטרנציונליזציה באה לידי ביטוי בבתי ספר שונים באופנים שונים.
בחלק מבתי הספר שמים דגש על שימוש בטכנולוגיות חוצי גבולות כמו שיחות זום או סקייפ עם תלמידים ממדינות רחוקות.
בחלק מבתי הספר האינטרנציונליזציה באה לידי ביטוי בתוכנית הלימודים באמצעות שיעורים המכינים את התלמידים להתנהל בכלכלה גלובלית תחרותית ולדבר שפות שונות.
ישנם נושאים הבולטים בבתי ספר רבים ומקבלים ביטוי בתוכניות הלימודים המחנכים לאינטרנציונליזציה.
חינוך למודעות ומניעת בעיות סביבתיות כלל עולמיות כמו ההתחממות הגלובלית, חינוך לערכים של זכויות אדם המבוססים על חירות ושוויון.
נושאים כמו שיח בין תרבותי וצדק חברתי וחלוקתי גם כן נכנסים לתוכנית הלימודים בבתי ספר רבים.
במקביל לצמיחה בבינאום בחינוך מבית ישנם אתגרים שצוותי בתי ספר מתמודדים איתם.
חוסר דרישה ממסדית ללמד נושאים אלו ובהתאם לכך חוסר תמיכה ותיקצוב מטעם הממסד, מיעוט המורים המוכשרים ללמד נושאים אלו ומיעוט הכשרות המורים בתחום.
במקומות מסוימים ישנו אתגר אידאולוגי נוסף: יש הטוענים שבינאום בחינוך מרחיב את הפערים בין בתי ספר פרטיים ממעמד גבוה שיכולים לאפשר לעצמם להשקיע את הזמן והמשאבים לשיעורים אלו בעוד בתי ספר ציבוריים מתקשים יותר לעשות זאת.
בישראל אין מדיניות ברורה מצד משרד החינוך לגבי בינאום בחינוך מבית.
בהתאם לכך בתי ספר פועלים באופן עצמאי בנושא.
המצב החברתי בישראל הוא ייחודי בהקשר זה.
עולים רבים שהגיעו לישראל ממדינות שונות ומגוונות הביאו סל ערכים מגוון.
בשנים האחרונות עולים רבים אינם מגיעים ממדינות שחירות ושוויון עומדות בראש סולם הערכים שלהן.
עולים אלו, יחד עם ציבור דתי מסורתי גדול מאוד החי בארץ לרוב יעדיפו להשקיע את המשאבים הכספיים והזמן בקידום ערכים כמו לאומיות, משפחה, דאגה לאחר וערכים מסורתיים נוספים.
אלו רואים את הלאומיות והחינוך הלאומי כבעל ערך רב יותר מחינוך בינלאומי.
דבר זה מקבל ביטויים רבים בשיעורי אזרחות, היסטוריה ואף באופן בו מלמדים שיעורי תנ"ך ויהדות.
מצד שני, קבוצות העולים באים עם מטען תרבותי ולאומי מגוון מה שיוצר דה פקטו בכתות מרחב אינטרנציונלי.
ישנם קבוצות אחרות בישראל, לרוב חילוניות, שבינאום החינוך תואם את עולם הערכים הליברלי שלהם.
בתי ספר בקרב קהילות כאלו לעיתים קרובות יקבלו תמיכה מקרב ההורים והסביבה וצוות ההנהלה אף הוא יהיה עם מוטיבציה לחנך את התלמידים לערכים כמו חירות ושוויון והיכרות עם לאומים אחרים.
בשנים האחרונות בישראל, בדומה לשאר העולם, ישנם יותר בתי ספר וצוותי הוראה שמחנכים לאינטרנציונליזציה, לרוב אלו יוזמות מוקמיות, פרטיות שאינם זוכים לתמיכה מצד הממסד.
בתכנות מחשב, אינטרפולציה של מחרוזת היא תהליך של פענוח מחרוזת מילולית המכילה שומרי מקום, המספקת תוצאה שבה שומרי המקום מוחלפים בערכים המתאימים להם.
זוהי צורה של עיבוד תבנית פשוט או, במונחים פורמליים, צורה של קוואזי ציטוט (או החלפה לוגית).
שומר המקום עשוי להיות שם משתנה, או בשפות מסוימות ביטוי שרירותי, שמפוענח בהקשר הנוכחי.
אינטרפולציה של מחרוזת היא אלטרנטיבה לבניית מחרוזת באמצעות שרשור, הדורשת פתיחת וסגירת מירכאות שוב ושוב או החלפה למחרוזת בפורמט printf, כאשר המשתנה רחוק מהמקום שבו נעשה בו שימוש.
בדרך כלל מוצעים שני סוגים של ביטוי מילולי: אחד עם אינטרפולציה מופעלת, השני בלי.
כאשר אין הפעלה של אינטרפולציה, עדיין יכולה להתבצע פעולת פענוח של מחרוזות מיוחדות, לדוגמה רצף כגון &quot; עשוי להתפענח בהקשרים מסוימים כמרכאות (למשל ב-HTML), אפילו כאשר אין תמיכה באינטרפולציה.
מחרוזות ללא אינטרפולציה שגם נמלטות מפענוח רצפים נקראות מחרוזות גולמיות.
לדוגמה, בממשק שורת פקודה של יוניקס, מחרוזות במירכאות בודדות הן גולמיות, ואילו מחרוזות במירכאות כפולות מפעילות אינטרפולציה.
מצייני מיקום מיוצגים בדרך כלל על ידי סימן ייעודי (בדרך כלל $ או %), למשל או , או עם סוגריים מסולסלים, למשל {apples}, ולפעמים שניהם, למשל .
במקרים מסוימים ניתן להשתמש במפרטי עיצוב נוספים (כמו ב-printf), למשל {apples:3}, ובמקרים מסוימים ניתן לבצע אינטרפולציה של מפרטי העיצוב עצמם, למשל {apples:width} .
הרחבת המחרוזת מתרחשת בדרך כלל בזמן ריצה.
תמיכת השפה באינטרפולציה של מחרוזת משתנה מאוד בין שפות.
שפות מסוימות אינן מציעות אינטרפולציה למחרוזות, ומשתמשות במקום זאת בשרשור, פונקציות עיצוב פשוטות או ספריות של תבניות.
אינטרפולציה של מחרוזת נפוצה בשפות תכנות רבות העושות שימוש רב בייצוגי מחרוזת של נתונים, כגון Apache Groovy, ג'וליה, Kotlin, Perl, PHP, פייתון, Ruby, סקאלה, סוויפט, Tcl ורוב ממשקי שורת הפקודה של יוניקס.
ישנם שני סוגים עיקריים של אלגוריתמי הרחבת משתנים לאינטרפולציה של משתנים:
"החלף והרחב שומרי מקום": יצירת מחרוזת חדשה על בסיס המחרוזת המקורית, על ידי פעולות מצא-החלף.
מצא הפניה למשתנה (שומר מקום), החלף אותו בערך המשתנה שלו.
אלגוריתם זה אינו מציע אסטרטגיית מטמון.
"פצל וצרף מחרוזת": פיצול המחרוזת למערך, ומיזוגו עם מערך הערכים המתאים; לאחר מכן צירוף כל הפריטים על ידי שרשור.
ניתן לשמור את המחרוזת המפוצלת במטמון לשימוש חוזר, למשל כאשר הערכים משתנים.
אינטרפולציה של מחרוזות, כמו שרשור מחרוזות, עשויה להוביל לבעיות אבטחה.
אם נתוני קלט של המשתמש יעברו מילוט או סינון שגוי, המערכת תיחשף להזרקת SQL, הזרקת סקריפט, הזרקת ישות חיצונית של XML (XXE) והתקפות סקריפטים בין-אתרים (XSS).
אם $id מוחלף ב " '; ", ביצוע שאילתה זו ימחק את כל הנתונים בטבלה.
החל מגרסה 6 קיימת תמיכה באינטרפולציה של מחרוזת.
נכון לשנת 2022, בשפת Go אין תמיכה באינטרפולציה של מחרוזות.
היו כמה הצעות להוספת תמיכה בגרסה הבאה של השפה, Go 2. במקום אינטרפולציה, גו משתמשת בפורמט printf בפונקציה fmt.Sprintf, בשרשור מחרוזות או בספריות לבניית תבניות כמו text/template.
בשפת גרובי, מחרוזות עם אינטרפולציה ידועות כ-GSStrings:def quality = "superhero"
נכון ל-2022, שפת התכנות ג'אווה אינה תומכת באינטרפולציה של מחרוזות, במקום זאת היא משתמשת בפונקציות ליצירת פורמט, הידועות שבהן הן המחלקה MessageFormat (החל מגרסת Java 1.1) והפונקציה הסטטית String.format (החל מגרסה 5 של השפה).
JavaScript, החל מתקן ECMAScript 2015 (ES6), תומכת באינטרפולציה של מחרוזות תוך שימוש בסימן הטעמה משני (`).
תכונה זו נקראת תבניות מילוליות.
ניתן להשתמש בתבנית מילולית גם עבור מחרוזת מרובת שורות:
השפה תומכת גם בתכונות פורמט מתקדמות, כגון:
נים מספקת אינטרפולציה של מחרוזות באמצעות מודול ה-strutils.
מחרוזות מילוליות עם פורמט, בהשראת F-string של שפת התכנות פייתון, מסופקות באמצעות מודול strformat, המאקרו strformat מוודא שמחרוזת הפורמט מעוצבת היטב ובעלת טיפוסים נכונים, ולאחר מכן מורחבת לקוד מקור של Nim בזמן ההידור.
כאשר עושים שימוש במירכאות בודדות, לא מבוצעת אינטרפולציה.
Python תומכת באינטרפולציה של מחרוזות החל מגרסה 3.6, תחת השם "formatted string literals".
מחרוזת שכזו מתחילה ב-f או F לפני פתיחת המירכאות, ומשתמשת בסוגריים מסולסלים עבור שומרי המקום:apples = 4
לראסט אין אינטרפולציה של מחרוזות באופן כללי, אך השפה מספקת פונקציונליות דומה באמצעות פקודת מאקרו, המכונה "מזהים לכודים במחרוזות פורמט", שהוצגה בגרסה 1.58.0, שפורסמה בינואר 2022.
ראסט מספקת עיצוב באמצעות מודול std::fmt, אשר מתממשקים אליו באמצעות פקודות מאקרו שונות כגון format!, write!, ו-print!.
פקודות מאקרו אלו מומרות לקוד מקור ראסט בזמן ההידור, שם כל ארגומנט מקיים אינטראקציה עם הפורמטר.
הפורמטר תומך בפרמטרים מיקומיים, פרמטרים בעלי שם, טיפוסים של ארגומנטים, הגדרת תכונות עיצוב שונות ולכידת מזהים מהסביבה.let (apples, bananas) = (4, 3);
Scala החל מגרסה 2.10 הטמיעה את האינטרפולטורים הבאים של מחרוזות: s, f ו-raw.
אפשר גם לכתוב אינטרפולטורים מותאמים אישית או לדרוס את הסטנדרטיים.
האינטרפולטור f הוא מאקרו מהדר המשכתב מחדש מחרוזת פורמט עם ביטויים מוטבעים כקריאה ל-String.format.
הוא מוודא שמחרוזת הפורמט מעוצבת היטב ובעלת טיפוסיות נכונה.
אינטרפולציית מחרוזת של Scala 2.10+ מאפשרת הטמעת הפניות משתנות ישירות במחרוזות מעובדות.
בשפת Sciter כל פונקציה עם שם שמתחיל ב-$ נחשבת כפונקציה עם אינטרפולציה ולכן האינטרפולציה ניתנת להתאמה אישית ורגישה להקשר:var apples = 4
בסוויפט, ניתן ליצור ערך מחרוזת חדש משילוב של קבועים, משתנים, מחרוזות וביטויים על ידי הכללת הערכים שלהם בתוך מחרוזת.
כל פריט המוכנס למחרוזת עטוף בזוג סוגריים, עם קו נטוי אחורי.
שפת הפקודה של הכלי תמיד תמכה באינטרפולציה של מחרוזות בכל המחרוזות המופרדות במירכאות.
אם רוצים לשנות את הפורמט של הערכים ולא רק להחליף אותם, קיימת פונקציית פירמוט.
נכון לגרסה 1.4, TypeScript תומכת באינטרפולציה של מחרוזות באמצעות סימן הטעמה משני (`).
נכון ל-Visual Basic 14, אינטרפולציה של מחרוזות נתמכת בשפה.
אינטרנט בקופסה היא ספרייה דיגיטלית בעלות נמוכה, המורכבת מנקודת גישה ל-Wi-Fi והתקן אחסון דיגיטלי, שמשתמשים סמוכים יכולים להתחבר אליה, ולצרוך ממנה מידע המותקן בה מקומית.
מימוש הרעיון הן תוכנית הן חומרתית, השתנה מאז 2012 בעקבות מזעור השטח הפיזי שמצריך התקן האחסון והאלקטרוניקה של המכשיר.
החל מ-2017 מושתתת חומרת המכשיר על ראספברי פאי וכרטיס זיכרון.
הרעיון ליצירת המכשיר נהגה על ידי בראדוק גסקיל, והוא צמח ממיזם "מחשב נייד לכל ילד" (OLPC) האמריקאי.
הספרייה הדיגיטלית במכשיר מורכבת ממספר "מודולים", כאשר מודול יכול להיות מותקן מראש, או שהותקן לבחירת המשתמש.
האנציקלופדיה הרפואית של ויקיפדיה (MDWiki)
גרסה קלת-משקל אחסון של "אקדמיית קהאן"
אינטרנט בקופסה, באתר מטא ויקי
אינטרסיטי 125 היא רכבת דיזל מהירה הנמצאת בשימוש מספר קווים בבריטניה.
האינטרסיטי 125, הידועה גם בשם "הרכבת המהירה" (High Speed Train או HST), היא רכבת נוסעים מהירה המונעת בדיזל שפותחה על ידי בריטיש רייל (British Rail) בשנות ה-70 של המאה ה-20. היא תוכננה להגיע למהירות מרבית של 125 מייל לשעה (201 קמ"ש), מה שהעניק לה את שמה.
הרכבת מורכבת משני קרונות ניהוג מסדרה 43, אחד בכל קצה, ומערך של שבעה עד תשעה קרונות נוסעים מדגם "סימן 3".
כל קרון ניהוג מצויד במנוע דיזל פקסמן וולנטה עם 2,250 כוחות סוס (1,678 קילוואט).
העיצוב הייחודי של חזית הרכבת בעל צורת הטריז האווירודינמית תוכנן על ידי המעצב התעשייתי סר קנת' גריינג'.
הרכבת תוכננה כמענה ביניים זמני עד להשלמת פיתוח פרויקט רכבת הנוסעים המתקדמת (APT).
אולם, האינטרסיטי 125 הוכחה כרכבת אמינה ואחת המצליחות שפעלו ברשת הרכבות הבריטית, כניסתן לשירות החל מ-1976 הביאה לצמצום משמעותי של זמני הנסיעה וכן הגדלת תנועת הנוסעים בקווים שבהם הופעלו.
הרכבות היו סוס עבודה אמין אשר נותרו בשירות במשך עשרות שנים, הרכבות הראשונות הוצאו משירות רק ב-2017 (לאחר 41 שנות שירות) ונכון ל-2024 רכבות אינטסיטי 125 נמצאות בשימוש קווים ראשיים של הרכבת המערבית הגדולה, נטוורק רייל וסקוטרייל.
בשנת 1987, האינטרסיטי 125 שברה את שיא המהירות העולמי לרכבת דיזל, כאשר הגיעה למהירות מרבית של 148 מייל לשעה (238 קמ"ש) שיא בו היא מחזיקה עד היום.
הרכבת הבין-אוקיינוסית במצר היבשה טהונטפק (CIIT) בדרום מקסיקו - מאז 2023
נטוורק רייל (תחזוקה) - מאז 2003
הרכבת המערבית הגדולה - מאז 1998
וירג'ין רייל: קו החוף המערבי, קרוס קנטרי (אזורי דרום ומערב אנגליה), קו החוף המזרחי
נשיונל אקספרס: הקו הראשי מידלנד (בין לונדון ללידס ויורק), קו החוף המזרחי
חברת הקו הראשי החוף המזרחי
קבוצת סטייג'קוץ': רכבות איסט מידלנדז
אבליו: רכבת מזרח מידלנדז (EMR), סקוטרייל
אינטרסיטי 225 היא רכבת חשמלית מהירה הנמצאת בשימוש מספר קווים בבריטניה.
מערך האינטרסיטי 225 מורכב מקטר חשמלי בריטיש רייל סדרה 91, תשעה קרונות סימן 4 וקרון ניהוג (DVT).
הרכבת תוכננה לפעול במהירויות של עד 140 מייל לשעה (225 קמ"ש; מכאן שמה), אם כי היא מוגבלת ל-125 מייל לשעה (201 קמ"ש) בשירות עקב בגלל מגבלות תשתית.
הרכבות הוכנסו לשירות החל מ-1989 בקו החוף המזרחי הראשי (ECML), בעיקר בקווי השירות בין לונדון קינגס קרוס ללידס, יורק ואדינבורו.
פיתוח האינטרסיטי 225 הושפע מפרויקט הרכבת המתקדמת לנוסעים (APT), ממנו נלקחו אלמנטים ופיתוחים טכנולוגים רבים.
מאז 2019 רכבות האינטרסיטי 225 החלו בתהליך הוצאה משירות בקווים המהירים של המפעיל רכבת לונדון וצפון-מזרח (LNER) בחוף המזרחי לטובת רכבות מסדרה 800 ו-801 "אזומה".
נכון ל-2024 כשבעה מערכי אינטרסיטי 225 נמצאים בשירות פעיל חברת רכבות לונדון וצפון-מזרח, Tfw רייל רכשה 37 קרונות נוסעים סימן 4 ו-8 קרונות ניהוג ממערך האינטרסיטי לשימוש הקווים הראשיים בין קארדיף וסוונסי למנצ'סטר והוליהד.
בשימוש בוויילס, שהחל ביולי 2021, הקטר החשמלי מסדרה 91 הוחלף בקטרי דיזל מסדרה 67 שכן חלקים מרשת המסילות הוולשית אינם מחושמלים.
רכבת לונדון וצפון-מזרח (LNER) כולל בשירות המהיר "הסקוטי המעופף" בין לונדון לאדינבורו
טרנספורט פור ויילס רייל (TfW רייל)
בריטיש רייל: שירות "אינטרסיטי" (לפני הפרטת הרשת)
אַינֵיאָס הוא דמות אגדית, נמנה עם גיבורי מלחמת טרויה, אל למחצה, בנם של אנכיסס ושל האלה ונוס, ואביה הקדמון של משפחת היוליים, משפחתו של יוליוס קיסר.
כשכבשו היוונים את טרויה, רצה איניאס להישאר בעיר כדי לנקום בהלנה, אך אמו ביקשה שיימלט.
בדרכם מתה אשתו קראוסה , והוא המשיך עם אביו אנכיסס ובנו להפליג אל מולדת חדשה תוך כדי שהוא נושא את פסל האלה אתנה – הפלאדיום .
ונוס שכנעה את יופיטר להישבע לה שבנה ימלוך על איטליה, והובילה את איניאס אל המלכה דידו בקרתחדשת.
בקרתאגו סיפר איניאס לראשונה את פרשת הסוס הטרויאני.
בהמשך שמע איניאס את הנבואה שעל פיה ימלוך באיטליה ובכל תבל, ובמצוות האל מרקוריוס עזב את קרתאגו והמשיך במסע.
דידו המאוהבת זעמה על עזיבתו, והתאבדה בשריפה.
במסעו ירד איניאס בהדרכת סיבילה לשאול, שם פגש את דידו, אשר נמלטה מפניו אל בעלה הראשון ושם פגש גם את אביו המת, שהראה לו את צאצאיו העתידים להיות מנהיגי רומא.
לאחר נדודים רבים הגיע איניאס לאיטליה, והשתתף בקרבות קשים עם המתנגדים לכניסתו.
איניאס נפצע בקרב, ונוס אמו נתנה לו צמח בעל סגולות מרפא.
בסיום הפך איניאס ליצור פלאי על־אנושי, התגבר על אויביו, והיה לאביו של מייסד אלבה לונגה, ממנה באו רמוס ורומולוס, מייסדי רומא.
ההיסטוריון היווני הלאניקוס מלסבוס (המאה ה־5 לפנה"ס) כתב ביצירתו "טרואיקה" על נדודיו של איניאס לאחר נפילת טרויה.
אולם סיפור עלילותיו של איניאס מגולל בעיקר באפוס "אינאיס" (או "איניאדה") של המשורר הרומאי ורגיליוס (נכתבה בין השנים 29–19 לפסה"נ).
על פי עדויות ארכאולוגיות, המיתוס בדבר הקשר בין איניאס לרומא היה ידוע באטרוריה כבר בסוף המאה ה־6 לפנה"ס.
ב"טרואיקה" מופיע האזכור המוקדם ביותר בספרות של הקשר בין איניאס לרומא.
מיתוס זה נזכר מאוחר יותר אצל הסופרים הרומים: באפוס "המלחמה הפונית" של המשורר גנאיוס נאיוויוס (המאה ה־3 לפנה"ס), באפוס "האנאלים" של המשורר קווינטוס אניוס (המאה ה־2 לפנה"ס), ובספר "ההתחלות" של קאטו הזקן.
המיתוס זכה לתפוצה רבה בזמן המלחמות הפוניות.
סיפור חייו של איניאס מתואר גם בספרה של אורסולה לה גווין, "לאוויניה".
בספר זה מוצג הסיפור מנקודת מבטה של אשתו.
אינטרפרומטריה היא משפחה של שיטות מדידה המאפשרות קבלת מידע מתבניות ההתאבכות של גלים, בדרך כלל גלים של השדה האלקטרומגנטי (או פונקציית הגל של חלקיקים).
אף על פי שאינטרפרומטרים ניתן עקרונית לבנות לכל תדר של הספקטרום האלקטרומגנטי השימוש העיקרי בהם הוא בתחום האופטי שבו תבנית ההתאבכות מתקבלת על ידי פיצול ואיחוד מחדש של אלומת אור.
תבנית ההתאבכות שתתקבל באמצעות האינטרפרומטר יכולה לתת מידע על הפרש הדרכים האופטיות בין שתי הקרניים ביחס לאורך הגל של האור.
בידיעת אורך הגל של האור ניתן למדוד שינויים זעירים בדרך האופטית ולהפך.
אינטרפרומטריה היא אחת הדרכים המדויקות ביותר למדידת שינויים במרחק.
ציוד למדידה מדויקת של טיב פני שטח או חישת ויברציה משתמש באינטרפרומטריה.
אחד האינטרפרומטרים המפורסמים ביותר הוא אינטרפרומטר מייקלסון (Michelson) שהומצא על ידי אלברט אברהם מייקלסון המבוסס על פיצול הקרן באמצעות מראה חצי חדירה והחזרת הקרניים באמצעות מראות הניתנות להזזה (בדרך כלל על ידי מערכת גלגלי שיניים או ברגים מיקרומטריים, בשל השינויים הקטנים והעדינים הנדרשים).
באינטרפרומטר זה נעשה שימוש בניסוי מייקלסון-מורלי על מנת למדוד את השינוי במהירות האור כאשר כדור הארץ נע בכיוונים שונים ביחס לאתר.
שום שינוי כזה לא נמדד.
על מנת להסביר את תוצאות הניסוי הציע לורנץ את משוואות לורנץ המתארות התכווצות גופים הנעים באתר בהתאם למהירותם.
בשנת 1905 בתורת היחסות הפרטית הציע אלברט איינשטיין הסבר אחר לתוצאות אלו, אשר אליהם הגיע משיקולים תאורטיים עצמאיים: מהירות האור קבועה לכל הצופים, מה שמייתר את הצורך באתר שבו האור יתקדם.
אינטרפרומטר פברי-פרו (Fabry-Perot) (נקרא גם "אטלון") מורכב משתי מראות חצי מחזירות.
עקרון הפעולה שלו פשוט ביותר:
קרן נשלחת בזווית אל המראה הראשונה, חלקה עובר וחלקה מוחזר.
החלק העובר מגיע אל המראה השנייה, חלקו עובר וחלקו מוחזר.
החלק המוחזר מגיע אל המראה הראשונה, חוזר ממנה אל המראה השנייה וחוזר חלילה.
בעקבות כך יוצאות קרניים מקבילות משני צידי המראה החצי-מחזירה, שאותן אפשר לרכז באמצעות עדשה ולקבל תבנית התאבכות.
למשל, בתמונה משמאל אנו רואים את חלק הקרן העובר דרך שתי המראות ולא מוחזר כלל (ציור 1), ואת חלק הקרן היוצא לאחר שהוחזר פעמיים (ציור 2).
עוצמת הקרן היוצאת נתונה על ידי
כאשר הוא מקדם ההחזרה של המראה, הוא מקדם ההעברה שלה, היא עוצמת הקרן הנכנסת ו- הוא מספר ההחזרות בתוך האטלון.
בדרך כלל משתמשים בקרניים בכיוון שממנו הגיעה הקרן, מכיוון ששם העדינות (Finesse) גבוהה יותר.
באינטרפרומטרים אלה משתמשים בבניית מסננים אופטיים צרי סרט, על ידי תכנון שכבות דקות כך שרק אורכי גל שעוברים התאבכות בונה עוברים דרכן, ואחרים מוחזרים.
אינטרפרומטר מאך-זנדר (Mach-Zehnder) מבוסס על פיצול הקרן לשתי קרניים שעוברות דרך גאומטרית זהה (אך דרך אופטית שונה, עקב מעברה של אחת משתי הקרניים בתווך שונה, הוא התווך הנבדק), ונועד לבדיקת תכונות של חומרים.
על ידי הצבת חומר כלשהו בדרכה של אחת הקרניים ניתן לדעת משינוי פאזת הקרן את טיב החומר וצפיפותו.
לחלופין, כשניתן לשנות את מקדם השבירה של החומר (ולכן את הדרך האופטית) ניתן לשלוט בעוצמת האות המתאבך.
בתכונה זו משתמשים בבניית מאפנני עוצמה בתקשורת אופטית בקצב גבוה.
אחד השימושים העיקריים של אינטרפרומטר מאך-זנדר הוא לשם מדידת ההשפעות עקב שינויים בלחץ, שינויים בצפיפות, או שינויים בטמפרטורה של גזים.
הדבר נבדק על ידי הצבת תאי-מחקר המכילים גז מסוים בדרכה של אחת הקרניים, ומדידת השינויים בתבנית ההתאבכות המתקבלת, עקב שינויי לחץ וטמפרטורה בתא.
מאפיין המייחד את אינטרפרומטר מאך-זנדר הוא העובדה שהקרניים לא עוברות יותר מפעם אחת במסלול, להבדיל מאינטרפרומטר מייקלסון שבו כל קרן מוחזרת ממראה דרך אותו מסלול שבו כבר עברה.
אינטרפרומטר הנבורי-בראון הוא אינטרפרומטר עוצמה (בשונה מאינטרפרומטרי הפאזה).
זוהי טכניקה המיועדת למדידת הגודל הזוויתי של כוכבים.