tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2001,"לאפארג'", שהייתה אז יצרנית המלט השנייה בגודלה בעולם, רכשה את Blue Circle Industries (BCI), חברה בריטית שהייתה באותה תקופה יצרנית המלט השישית בגודלה בעולם, תמורת 7.2 מיליארד דולר, והפכה ליצרנית המלט הגדולה בעולם.
בדצמבר 2007, הודיעה "לאפארג'" על רכישת קבוצת "אורסקום סמנט", יצרנית מלט מצרית הפועלת ברחבי אפריקה והמזרח התיכון, תמורת 12.8 מיליארד דולר.
"אורסקום סמנט" הייתה חטיבה של "אוראסקום קונסטרקשן אינדסטריז", חברת בנייה מצרית השייכת לקונצרן"אורסקום" של המיליארדר נאסף סוויריס.
בעקבות הרכישה קיבל סוויריס 11.4% ממניות "לאפארג'" ומושב בדירקטוריון החברה.
ב-15 במאי 2008 רכשה "לאפארג'" את עסקי ייצור הבטון המוכן של תאגיד "Larsen & Toubro" בהודו תמורת 349 מיליון דולר.
ב-7 באפריל 2014, הודיעו "לאפארג'" וחברת "הולסים" השווייצרית על מיזוג באמצעות החלפת מניות, שיחס החליפין יתבסס על 9 מניות "הולסים" עבור 10 מניות "לאפארג'"; שהחברה החדשה תמוקם בשווייץ ויהיה לה כושר ייצור של 427 מיליון טון בשנה.
כדי להבטיח את אישור הרגולטורים למיזוג, נאלצו שתי החברות למכור נכסים עם הכנסות כוללות של חמישה מיליארד יורו (6.9 מיליארד דולר) ורווחים לפני ריבית, מס פחת והפתחות בסך 800 מיליון יורו, אותם מכרה למתחרה CRH plc.
מנכ"ל "לאפארג'", ברונו לפונט, ויו"ר "הולסים", וולפגנג רייצלה, הפכו ליושבי ראש משותפים של הקבוצה החדשה.
מנהלים משתי החברות אמרו שהעסקה תחסוך לחברה הממוזגת 1.4 מיליארד יורו (1.9 מיליארד דולר) מדי שנה ותיצור את "הקבוצה המתקדמת ביותר בתעשיית חומרי הבניין".
המיזוג הושלם ב-10 ביולי 2015, וכמה ימים אחר כך הושקה החברה החדשה רשמית ברחבי העולם תחת השם LafargeHolcim, ששמה שונה לקבוצת Holcim ב-8 ביולי 2021.
בעקבות הסכם השלום בין ישראל לירדן הוחל בייבוא של מלט מ"חברת מפעלי המלט הירדנים" (Jordan Cement Factories Company), תחילה רק לשטחי הרשות הפלסטינית.
אך בספטמבר 1997 אישר שר המסחר והתעשייה, נתן שרנסקי, יבוא מלט ירדני לישראל ללא הגבלה.
בפברואר 1998 הכירה ישראל בתקן האיכות הירדני, וחודש אחר כך הותר למשאיות מלט מירדן לעבור את עם הסוחרה ישירות עד למרכז הפצה ביריחו.
במקביל באותה עת רכש קונצרן חומרי הבנייה הצרפתי "לאפארג'", יצרן המלט הגדול בעולם, שליש ממניות חברת המלט הירדנית.
בנוסף החזיק הקונצרן מפעלים רבים סמוך לישראל: שלושה במצרים, שבעה בטורקיה ושלושה ברומניה.
חברת "לאפארג'" ייסדה בישראל שנה אחר כך את חברת "סי אנד אל (צמנט ישראל)", בשותפות עם חברת "כימוביל" הישראלית, והקימה מסוף ובו ציוד לפריקה ואחסון מלט בנמל אשדוד.
בסוף 2001 צברה החברה נתח של של כ-30% מהשוק בישראל, יחד עם יבואן נוסף - חברת "לב ברון", על חשבון מונופל המלט של "נשר מפעלי מלט ישראליים".
בדצמבר 2001, בעקבות הצלחתה של חברת "לאפארג'" לתפוס נתח שוק משמעותי, התלוננה "נשר" למשרד התעשייה והמסחר כי היא מייבאת מלט לישראל במחירי היצף.
לטענת "נשר" לאחר שהשוק המקומי יתמוטט, היא צפויה להעלות את מחיר המלט מחדש.
חברת "לאפארג'" מצידה, הגישה תלונה לממונה על ההגבלים העסקיים שבמשרד התעשייה והמסחר, ולפיה "נשר" מענישה לקוחות הרוכשים מלט מיובא שלא דרכה וסירבה לספק להן מלט.
בנוסף טענה כי יצוא המלט שלה מרומניה לישראל לא נעשה במחירי היצף וכי המחיר בישראל גבוה יותר מהמחיר ברומניה, וגם עתרה לבג"ץ.
באפריל 2002 הודיעה "לאפארג'" כי בשל המצב הביטחוני הפסיקה לייבא מלט מירדן לישראל.
זמן קצר אחר כך הממונה על ההיצף במשרד התעשייה והמסחר סיים היום את חקירתו והציע מנגנון של קביעת "מחיר מטרה" מוסכם עם היבואנים; אך בשלב זה החליטה "לאפארג'" לצאת מהפעילות בישראל.
ביוני 2016, צרפת פתחה בחקירה בנוגע לפעילותה של חברת "לאפארג'" בסוריה.
החקירה החלה בעקבות דיווחים של העיתונאית הצרפתייה דורותי מרים קלוג, שפורסמו בלה מונד ובFrance 24, שחשפו עסקאות שהחברה עשתה עם מגוון קבוצות חמושות, כולל המדינה האסלאמית (דאעש) וג'בהת פתח א-שאם, על מנת לשמור על פעילות מפעל המלט שלה בסוריה.
ארגון המדינה האסלאמית כבש את המפעל ב-19 בספטמבר 2014. בשנת 2017 נחקרו בכירים בחברה בגין טענות אלה בבתי משפט אזרחיים ופליליים.
"לאפארג'" ביקשה לדחות את הטענות, בטענה שהתשלומים נועדו לאפשר לה להמשיך בפעילות מסחרית, לא לתמוך בארגון המדינה האסלאמית, וכי החברה ומנהליה לא יכולים להיות אחראים לפעולות שביצעה חברת הבת הסורית שלה.
בתחילה, בית המשפט לערעורים בפריז הסכים עם טענותיה.
ב-7 בספטמבר 2021, בית המשפט העליון של צרפת אישר את האישומים במימון טרור וסיכון חיי עובדים, וביטל את פסיקת בית המשפט לערעורים, וקבע כי קיימות ראיות מספיקות, כולל פרוטוקולים מפגישות של החברה, כדי שהשופט החוקר יקבע שהיה לה "ידע מדויק" על אופי פעילותו של דאעש.
בהחלטתו בית המשפט העליון קבע כי לצורך הרשעה בשיתוף פעולה בפשעים נגד האנושות, "לאפארג'" לא הייתה צריכה להיות חלק מדאעש, אלא "מספיק שלנאשם יש ידיעה שהמבצעים העיקריים מבצעים או עומדים לבצע פשע כזה נגד האנושות, וכי בעזרתו או עזרתו, הוא מסייע להכנתו או ביצועו".
בית המשפט הגיע למסקנה כי "תשלום בידיעה של סכום של כמה מיליוני דולרים לארגון שמטרתו פלילית בלבד מספיק כדי לאפיין שיתוף פעולה על ידי סיוע".
בית המשפט העליון החזיר את העניין לבית המשפט לערעורים.
ב-18 במאי 2022, דחתה בית המשפט לערעורים של פריז את בקשת "לאפארג'" לבטל את האישומים בגין שיתוף פעולה בפשעים נגד האנושות וסיכון חיים.
באישור האישומים, קבעו שופטי בית המשפט לערעורים כי "למרות שנאמר לה כי פעולות דאעש עלולות להוות פשעים נגד האנושות, "לאפארג'", שיכלה לשים קץ לפעילותה לברת הבת בסוריה, על ידי בקשה ממנה לסגור את המפעל, החליטה במקום זאת להמשיך בפעילות זו...
גם אם פירוש הדבר היה תשלום של כמה מיליוני דולרים לארגוני טרור".
ב-17 באוקטובר 2022, הגיע משרד המשפטים של ארצות הברית להסדר טיעון פלילי עם "לאפארג'", במסגרתו שילמה קנס בסך 777.8 מיליון דולר.
דובר החברה וגורם אכיפת חוק אמרו כי בכירים ב"לאפארג'" הסכימו לעסקה, לאחר שהודו כי שילמו 5.92 מיליון דולר למנהיגי המדינה האסלאמית וחזית אל-נוסרה וקראו להם לסייע לשמור על פעילות מתקני הייצור שלה.
לאקי לוק היא סדרת קומיקס מאת המאייר והכותב הבלגי מוריס דה בוורה (שנודע בייחוד בכינויו האמנותי "מוריס"), אשר פורסמה לראשונה בשנת 1946 בכתב העת הבלגי ספירו.
עלילת הקומיקס מתרחשת במערב הפרוע ומתמקדת בעלילותיו של בוקר (קאובוי) אשר ידוע כאקדוחן אשר מהיר יותר אף מהצל של עצמו.
לאורך השנים ספריו של לאקי לוק זכו להצלחה רבה ותורגמו לשפות רבות.
בנוסף לחוברות הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" ו"אסטריקס", "לאקי לוק" נחשב לאחת מסדרות הקומיקס הפופולריות והנמכרות ביותר ביבשת אירופה.
יחיעם פדן תרגם שניים מספרי הסדרה - ג'סי ג'יימס (35) והקרקס המערבוני הגדול (36) - להוצאת דליה פלד.
את פרקי הסדרה בטלוויזיה הישראלית תרגמה דורית דליות.
בעקבות הצלחת ספרי הקומיקס הופקו במשך השנים סדרות וסרטי טלוויזיה מונפשים המבוססים על עלילת סדרת הקומיקס כמו גם סרט קולנוע לייב אקשן ומשחקי וידאו.
דמותו של לאקי לוק נוצרה על ידי המאייר והכותב הבלגי מוריס דה בוורה Maurice de bévère, שנהג לחתום על יצירותיו בכינויו Morris) החל משנת 1947. הסדרה הפכה למפורסמת במיוחד החל מצירופו של הכותב היהודי צרפתי רנה גוסיני (René Goscinny) החל משנת 1957.
הסיפורים הראשונים הופיעו כסיפורים בהמשכים בעיתון הקומיקס "ספירו" ולאחר מכן ב"פילוט" לפני שהפכו לסדרה עצמאית המוצאת לאור בחוברות שלמות אשר כל אחת מתמקדת בעלילה אחת.
בשנת 1977 נפטר גוסיני מהתקף לב במהלך בדיקת מאמץ.
עד לשנת 1983 יצאו לאור עוד מספר אלבומים משותפים למוריס ולגוסיני, שהוכנו מראש.
לאחר מכן המשיך מוריס עם מספר רב של כותבים שונים לכתוב עוד סיפורים של לאקי לוק.
בנוסף, כותבים ומאיירים אחרים מוציאים אף הם סיפורים של לאקי לוק (באישור).
בשל דרישות הצנזורה האמריקאית, לאקי לוק החליף בהמשך את הסיגריה בחיטה.
מעבר כזה כבר נעשה באלבומי הקומיקס החל משנת 1983, מה שזיכה אותו באות הוקרה מאת ארגון הבריאות העולמי.
במהלך 2001 נפטר מוריס כתוצאה מנפילה, אך אחרים המשיכו ועדיין ממשיכים לכתוב סיפורים של לאקי לוק.
רוב עלילת הסדרה מתרחשת במערב ארצות הברית בתקופת המערב הפרוע שבשלהי המאה ה-19. הגיבור הראשי של הסדרה הוא לאקי לוק, קאובוי נודד אשר ניחן בכישרון ירי רב ובחוכמה מרובה.
כינויו הוא "האיש שיורה מהר יותר מצילו" וזו הסיסמה המופיעה בגב מרבית אלבומיו.
לאורך הסדרה לאקי לוק נלחם בפורעי החוק השונים במערב הפרוע ובייחוד בכנופיית האחים דלטון.
פירוש שמו של לאקי לוק בעברית הוא "לוק בר מזל".
גיבור הסדרה הוא אכן בעל מזל רב.
אל לאקי לוק מצטרף באופן קבוע סוסו הלבן ג'ולי ג'אמפר (הקופץ השמח) הנחשב לסוס החכם ביותר במערב, והוא גם מסוגל לדבר.
לעיתים רבות מתלווה אל לאקי לוק גם כלבו רן-טאן-פלאן (Rantanplan, נקרא Rintindumb באנגלית ו"רינטינבל" בדיבוב העברי) (שהחל את דרכו כפרודיה על הכלב רין טין טין) הנחשב לכלב הטיפש ביותר במערב, וג'ולי ג'אמפר סולד ממנו עקב טיפשותו.
רן-טאן-פלאן אחראי בדרך כלל להשגיח שהאחים דלטון לא ימלטו מבית הכלא בו הם כלואים, אף על פי כן, הוא לעולם לא מונע מהם לברוח.
בניגוד לרן-טאן-פלאן, ג'ולי ג'אמפר נחשב לסוס חכם במיוחד שמסוגל אף לשחק שח-מט עם לאקי לוק או לקיים איתו התערבויות.
בנוסף, ג'ולי ג'אמפר תמיד יודע תחת איזה חלון להתמקם מחוץ למבנים בהם נמצא לאקי לוק על מנת שבמקרה של צרה, לאקי לוק יקפוץ ישר מהחלון על גבו של ג'ולי כדי לברוח.
פעם אחת נאלץ לאקי לוק לסחוב את ג'ולי ג'אמפר על גבו לאחר הפסד במשחק קוביות (בו ג'ולי ג'אמפר רימה).
כמו כן, לאורך הסדרה מוצגים גם מקומות ואירועים ההיסטוריים שונים מאותה התקופה כגון קווי המרכבה של ולס פארגו, הפוני אקספרס, בניין הטלגרפיה הבין יבשתי הראשון והבהלה לזהב באוקלהומה.
חלק מהספרים מכילים גם דף המספק רקע היסטורי לאירועים ולאישים המתוארים בספר.
סצנה אופיינית לסוף הסיפורים הוא לאקי לוק הרוכב על ג'ולי ג'אמפר לעבר השקיעה כשהוא שר לעצמו שיר על היותו בוקר (קאובוי) בודד הרחוק מביתו (על אף שבמהלך הסדרה כולה, אין ללאקי לוק בית מוגדר).
לאקי לוק פוגש במהלך הרפתקאותיו שלל דמויות מהמערב הפרוע, חלקן פיקטיביות לחלוטין, אך רובן מבוססות על דמויות אמיתיות מהתקופה.
בין שאר הדמויות המופיעות ניתן למצוא את ארבעת האחים דלטון (Dalton).
בספר הראשון בו הם מופיעים, הם נהרגים (כפי שקרה במציאות).
אלא שהסתבר שהקהל אהד מאוד את דמויותיהן ולכן החליטו הכותבים להכניס לסיפורים הבאים את הדודנים שלהם – ארבעת האחים: ג'ו (Joe), ויליאם (William), ג'אק (Jack) ואווריל (Averelle).
דמויות האחים דלטון הללו הופכות להיות בין הדמויות הנפוצות ביותר ברבים מאלבומיו של לאקי לוק.
10. Alerte aux Pieds Bleus ("הישמרו מהרגליים הכחולות") (1958)
12. Les Cousins Dalton ("לאקי לוק נגד דודני דלטון") (1958)
22. Les Dalton dans le blizzard ("הדלטונים נקלעים לסופת שלגים") (1963)
26. Les Dalton se rachètent ("הדלטונים מכפרים על מעשיהם") (1965)
44. La Guérison des Dalton ("תרופת המרפא של הדלטונים") (1975)
60. L'Amnésie des Dalton ("הדלטונים לוקים באמנזיה") (1991)
לאורך השנים הופקו ארבעה סרטי אנימציה.
הסרט "The Ballad of the Daltons" יצא לשווקים בשנת 1990 ישירות לווידאו.
שלושת הסרטים הנוספים הם חלק מטרילוגיה: שלושה סרטים מצוירים נעשו:
les Dalton en cavale (הדלטונים במנוסה) בשנת 1982
בנוסף, יצאו שלוש סדרות טלוויזיה מצוירות בדמותו של לאקי לוק:
בשנת 1983 יצאה סדרה של 26 פרקים שאורכם כ-26 דקות כל אחד על ידי האנה ברברה
בשנת 1991 יצאה סדרה נוספת של 26 פרקים של 26 דקות על ידי I.D.D.H
בשנת 2001 יצאה סדרה נוספת של 52 פרקים של 26 דקות כל אחד, על ידי Xilam Productions
חברת Xilam הפיקו לאחרונה את סרט האנימציה "Tous à l'Ouest: Une aventure de Lucky Luke" שיצא לאקרנים בצרפת ב-5 בדצמבר 2007.
בשנת 1991 הופקו שני סרטים בסדרה ("Lucky Luke" ו-"Lucky Luke 2") ובשנת 1992 הופקה סדרת טלוויזיה בשם "The Adventures of Lucky Luke".
בסרטים ובסדרה כיכב השחקן טרנס היל (Terence Hill) בדמותו של לאקי לוק.
בשנת 2004 הפיק הבמאי פיליפ חיים סרט לייב אקשן נוסף בשם "Les Dalton" ("הדלטונים") בו גילם השחקן תיל שווייגר את דמותו של לאקי לוק.
סרט זה סטה מאוד מהקו המקובל בסיפוריו של לאקי לוק והסרט בנוסף לכישלון ספג גם ביקורת רבה.
ב-2008 יצא לאקרנים הסרט הצרפתי לאקי לוק בכיכובו של ז'אן דוז'רדן, שאומנם היה נאמן מאוד למקור הספרותי אך לא נחל הצלחה רבה.
הוא התקבל בצורה גרועה מאוד על ידי המבקרים, אף שההיבט החזותי ואיכות המשחק זכו לשבחים, הביקורות העיקריות נגעו לחולשות התסריט.
עבור דוז'רדן זו השתתפות שנייה בעולם של לוק, אחרי שגילם דמות קאובוי נלעג מאוד בסרט Les Dalton מ-2004.
בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה לאורך השנים, במיוחד בקרב ילדים, הופקו לאורך השנים משחקי וידאו שונים עבור פלטפורמות משחק רבות אשר התבססו על עלילת הסדרה.
רוב משחקי הווידאו של לאקי לוק פותחו לאורך השנים על ידי חברת Infogrames, ויצאו לשווקים רק באירופה.
בנוסף, בשנים האחרונות פיתחה חברת Troglodytes משחק וידאו של לאקי לוק עבור טלפונים ניידים.
בסוף 2007 יצא לשווקים באירופה משחק הווידאו "Lucky Luke: Go West" אשר מיועד עבור המחשב האישי, ה-Wii והנינטנדו DS.
חלק קטן מחוברות הקומיקס של לאקי לוק תורגמו לעברית וראו אור בישראל.
הסדרה המונפשת של שנות ה-80 שודרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים בדיבוב לאנגלית (תחת השם "לאקי בר מזל").
כמו כן, הופצו בשנות השמונים והתשעים קלפי משחק לילדים וכן אלבום לאיסופם, שכללו את דמויות הסדרה.
הסדרה המונפשת משנת 2001, שנקראה "לאקי לוק" שודרה בערוץ הילדים בדיבוב לעברית בשנת 2003 ובשידורים חוזרים בערוץ ג'וניור.
גלעד קלטר דיבב את לאקי.
לאקוניה , או לאקדיימוניה, היא יחידה אזורית וחבל ארץ היסטורי של יוון.
לאקוניה המודרנית שייכת מנהלתית למחוז פלופונסוס, וממוקמת בדרום מזרח הפלופונסוס שבדרום יוון, בין ים מירטון במערב, מפרץ לאקוניה והים התיכון בדרום, מסיניאה ומפרץ מסיניאה במערב, וארקאדיה בצפון.
בתקופת יוון העתיקה, לאקוניה נשלטה על ידי הפוליס ספרטה.
ספרטה הייתה הכוח הראשון במעלתו בפלופונסוס, עמדה בראש הליגה הפלופונסית, נאבקה עם אתונה העתיקה על ההגמוניה ביוון כולה, והגיעה לשיא תהילתה כאשר עמדה בראש הכוחות היווניים שהדפו את הפרסים, כשאלו ניסו לכבוש את יוון בשנת 480 לפנה"ס.
שטחה של לאקוניה המודרנית עומד על 3,636 קמ"ר, ואוכלוסייתה מונה, נכון ל-2011, 89,138 נפשות, כאשר יותר משליש האוכלוסייה מתגוררת בתחומי הרשות המוניציפלית של ספרטה המודרנית, העיר הגדולה בלאקוניה, ובירתה המנהלתית.
המושגים "דיבור לאקוני", "משפט לאקוני" או "שפה לאקונית", שואבים את שמם מחבל הארץ העתיק.
גבולותיה הטבעיים וההיסטוריים של לאקוניה הם הרי טייגטוס במערבה, הרי ארקאדיה בצפון, הרי הפרנוסוס במזרחה, ומפרץ לאדוניה בדרום.
לאקוניה מכילה בשטחה את חצי האי מליאס במזרחה, עמק נהר אֶוּרוֹטַס, העובר במרכזה, וחלק גדול מחצי האי מאני במערבה.
חצי האי מליאס מפריד בין מפרץ לאקוניה במערב לים האגאי במזרח.
הים סביב כף מליאס, בקצה חצי האי, ידוע בבוגדנותו והשיט בו מסוכן וקשה בשל מזג האוויר ההפכפך והסערות העזות והתכופות המאפיינים אותו.
ממערב לחצי האי שוכן האי אלפוניסוס (Ελαφόνησος), השייך גם הוא ליחידה האזורית המודרנית של לאקוניה, והמפורסם בחופיו החוליים והארוכים.
נהר אורוטס, העובר במרכז לאקוניה, הוא הנהר הארוך ביותר בלאקוניה ועמקו הוא האזור הכי פורה והכי מאוכלס בה.
עמק האורוטס מכיל מטעי פירות הדר, מטעי זיתים, ואזורי מרעה, והוא ידוע בתעשיית התפוזים הגדולה בו - הגדולה ביותר בכל הפלופונסוס, וכנראה גם ביוון כולה.
חצי האי מאני הוא אזור הררי ומיושב בדלילות, הפריד בין המפרץ המסיני במערב לבין המפרץ הלקוני במזרח.
קצו של חצי האי, כף מטפן, הוא הנקודה הדרומית ביותר של יוון היבשתית.
ההר פרופיטיס אליאס (2,407 מטר) בהרי טייגטוס הוא ההר הגבוה ביותר בפלופונסוס.
הוא נמצא ממערב לספרטה ועמק אורוטס, ודרכו עוברת הדרך היחידה שמקשרת בין לאקוניה ומסינה.
על פי המיתולוגיה חבל הארץ נקרא על שם לאקיידמון, מייסדה האגדי של ספרטה.
לאקוניה נשלטה על ידי התרבות המינואית עד בערך למחצית האלף השני לפנה"ס.
כאשר החלו להתפתח בה מרכזים איכאים של התרבות המיקנית, שהבולט בהם היה העיר המיקנית לאקדיימון.
הפלישה הדורית בסוף האלף השני לפנה"ס לפלופונסוס הובילה להתמוטטותה של התרבות המיקנית גם בלאקוניה.
ראשית ההתנחלות הדורית החלה בצפון האורוטס, והתקדמה דרומה עד לאימקלאי.
5 יישובים דורים התאחדו במאה ה-8 לפנה"ס לעיר ספרטה, שהפכה במהרה לכוח המרכזי והיחידי בלאקוניה.
ההיסטוריה של לאקוניה עד לתקופה הרומית ובמהלכה מקבילה להיסטוריה של ספרטה.
תחת שלטון האימפריה הרומית, ולאחר מכן תחת האימפריה הביזנטית איבדה בהדרגה ספרטה את שליטתה על לאקוניה, ושטחה צומצם לעמק האורוטס בלבד.
שאר לאקוניה הייתה נתונה לשליטת הנציבים הרומים והביזנטיים של פרובינקיית אכיאה.
מ-1205 לספירה הנוצרית, הייתה לאקוניה, כמו רוב הפלופונסוס, תחת השלטון הפרנקי של נסיכות אכאיה, ואף הוקמה בשטחה העיר מיסטרס, על ידי הנסיך גיום השני וילאהרדואין, שייעד אותה לבירת ממלכתו.
ב-1430 הייתה לאקוניה, יחד עם שאר הפלופונס, תחת שליטתה של האימפריה הביזנטית המחודשת, אולם רק לתקופה של 20 שנה, שאחריה עברה לאקוניה ב-1460 לידי האימפריה העות'מאנית.
תושביה היוונים של לאקוניה לקחו חלק פעיל במרד היווני נגד הטורקים ומ-1830 הייתה לאקוניה חלק ממדינת יוון המודרנית.
ב-1834 הכריז המלך היווני אוטו על כוונתו לבנות ליד ספרטה העתיקה, בירת לאקוניה, עיר חדשה בשם ספרטה, שכיום מהווה את בירתה של לאקוניה.
לאצְיוֹ (באיטלקית: Lazio, בלטינית: Latium) הוא מחוז במרכז איטליה.
בלאציו מתגוררים כ-5 מיליון תושבים.
המחוז גובל במחוזות טוסקנה, מארקה (Marche), אברוצו (Abruzzo), אומבריה (Umbria), מוליזה (Molise), קמפניה (Campania) ובים הטירני.
שמו של המחוז נגזר משמם של תושביו המקוריים – השבטים הלטינים, אשר הרומים הם צאצאיהם.
הלטינים ייסדו קואליציה של מספר התיישבויות קטנות, אשר נלחמו נגד האטרוסקים והסמניטים, קואליציה אשר נהפכה לחלק מהרפובליקה הרומית בשנת 338 לפנה"ס.
השם לאציו ידוע גם בזכות קבוצת הכדורגל של המחוז, ס.ס לאציו, מהבולטות באיטליה.
סוצ'ייטה ספורטיבה לאציו (באיטלקית: Società Sportiva Lazio SpA ובקיצור אס-אס לאציו) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר רומא, אשר ידועה כ"ביאנקוצ'לסטי" (תכולים לבנים באיטלקית).
המועדון משחק בסרייה א' וזכה פעמיים באליפות איטליה (1974, 2000), שבע פעמים בקופה איטליה, 5 פעמים בסופר קאפ האיטלקי ("סופר קופה איטליאנה"), פעם אחת בגביע אופ"א ופעם אחת בסופר קאפ האירופי.
הקבוצה משחקת בחולצות תכולות, עם מכנסיים לבנים וגרביים לבנים, וחולקת את האצטדיון הביתי (ה"סטאדיו אולימפיקו") עם היריבה העירונית מ.ס.
היריבות בין שתי הקבוצות היא ארוכת שנים והמפגשים ביניהם נקראים "דרבי הבירה" (Derby della Capitale באיטלקית) והוא אחד מרגעי השיא בעונת הכדורגל האיטלקית.
השם לאציו הוא שם המחוז בו רומא שוכנת.
התכול העמוק והלבן הטהור נבחרו בהשראת דגל יוון, המדינה שהחלה את מסורת האולימפיאדה.
בתחילת דרכו של המועדון, השתתף המועדון במספר ענפי ספורט, אך החל משנת 1902, המועדון החל להשתתף בענף הכדורגל.
המועדון היה חובבני ולא השתתף בליגה המסודרת עד לשנת 1913, אז נרשמה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה של ההתאחדות האיטלקית.
היא הגיעה לדו-קרב הארצי מספר פעמים אבל כשלה, לעיתים הושפלה כמו ה-1–9 המצטבר נגד קזלה ב-1914 ו-1–6 נגד ג'נובה בשנת 1893 ו-1923.
בשנת 1927, היה לאציו המועדון היחיד מרומא שהתנגד לרצון המשטר הפשיסטי באיטליה לאחד את כל הקבוצות ברומא לקבוצה אחת, קבוצה שנקראה א.ס.
רומא והפכה ליריבתה הגדולה של לאציו.
המועדון שיחק בסרייה א' האיטלקית החל מ-1929 בהנהגת החלוץ סילביו פיולה, אך ההישג הגדול ביותר שלו לפני מלחמת העולם השנייה היה מקום שני, ב-1937. בעונת 1940/1941 הגיע המועדון לחצי גמר הגביע האיטלקי לאחר שניצח ברבע גמר את קבוצת ספציה.
עליות וירידות - ה"סקודטו" הראשון
לאחר סיום המלחמה המועדון המשיך להיכשל בליגה, אך בו בזמן זכה בגביע האיטלקי, בשנת 1958. המועדון ירד לראשונה לליגת המשנה (סרייה ב') בסוף עונת 1960/1961 מהמקום האחרון בליגה, וחזרה לליגה הבכירה שנתיים לאחר מכן.
הקבוצה ירדה פעם נוספת לליגה השנייה בסוף עונת 1970/1971, וחזרה שוב לסרייה א' ב-1972/1973. הקבוצה גילתה יכולה מעולה ונכנסה לרצף של תוצאות טובות, והצליחה לסיים במקום השלישי בעונת 1972/1973, שהיה קרוב מאוד לזכייה בתואר האליפות, אך הפסידה במחזור האחרון.
בסופו של דבר ה"סקודטו" (אליפות איטליה) הראשון הגיע בעונת 1973/1974 עם קבוצה שכללה את הקפטן ג'וזפה וילסון, הקשרים לוצ'יאנו רה-צ'קוני (שכונה "המלאך הבלונדיני") ומריו פרוסטלפי, החלוץ ג'ורג'ו צ'ינאגילה, תחת הדרכתו של המאמן תומאסו מאסטרלי.
אולם, מותם הטרגי של רה-צ'קוני (שנורה למוות בטעות על ידי חברו לאחר שהתחזה לשדוד את חנות התכשיטים שלו) ומאסטרלי (שנפטר מסרטן), ועזיבתו של החלוץ צ'ינאגליה, היווה מכה קשה למועדון בשנים אלו והוא נקלע לתקופה רעה.
הקבוצה אומנם סיימה במקום השמיני בלבד ב-1978/1979, אבל לראשונה שחקן הקבוצה, ברונו גיורדאנו, סיים כמלך השערים בסרייה א'.
המועדון ירד ליגה ב-1980 בעל כורחו, אחרי שבמרץ 1980 נודע למשטרת המס האיטלקית על מעורבות מספר כדורגלנים בקבלת כספים תמורת הפסד קבוצתם.
לאחר סיום החקירה הוחלט על עונשים קשים כלפי הקבוצות המעורבות (ביניהם: מילאן, בולוניה ופלרמו).
על לאציו הושת קנס כבד של 10 מיליון לירות, ובנוסף היא נשלחה לסרייה ב'.
הקבוצה נשארה בליגה השנייה במשך 3 עונות, שהיוו את התקופה הכי רעה של לאציו בהיסטוריה.
המועדון חזר לליגה הבכירה בסוף עונת 1982/1983, ועונה לאחר מכן ניצל מירידה נוספת רק ביום האחרון של הליגה.
אולם, כבר בעונת 1984/1985 חזרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר עונה שכללה 2 ניצחונות ב-30 משחקים ועם 15 נקודות בלבד בטבלה.
ב-1986 הופחתו ללאציו 9 נקודות בליגת המשנה בעקבות פרשת הימורים לא חוקיים של שחקנה קלאודיו וינאצאני - מכת מוות בתקופה שבה עדיין ניתנו 2 נקודות על ניצחון.
נעשו מאמצים כבירים של הקבוצה להישאר בכל זאת בליגה ולהימנע מירידה לסרייה ג', שלבסוף הצליחה רק בפלייאוף הירידה כאשר ניצחה את טרנטו וקמפובאסו.
עונה זו סימנה את השינוי עבור הקבוצה, שעלתה עונה לאחר מכן חזרה לסרייה א' בסוף עונת 1987/1988 תחת הדרכתו של המאמן ג'יאנמרקו קאלרי.
דף חדש נפתח במועדון עם הצטרפותו של סרג'ו קרניוטי ב-1992, שהיה מוכן להשקיע לטווח ארוך בהבאת שחקנים למועדון ורכש, בין היתר, את פול גאסקוין, שהיה מבוקש מאוד באנגליה עצמה, מטוטנהאם הוטספר תמורת 5.5 מיליון יורו.
לאחר מכן המשיך לנפץ את שיאי סכומי ההעברות כשרכש את חואן סבסטיאן ורון תמורת 18 מיליון יורו, כריסטיאן ויירי תמורת 19 מיליון יורו, ושבר את ה-שיא עולמי לאותה התקופה עם רכישתו של הרנן קרספו מפארמה תמורת 35 מיליון יורו.
כמו כן, המועדון זכה בגביע האיטלקי בשנים 1998 ו־2004, וכן בגביע המחזיקות של אופ"א בשנת 1999. בנוסף, הייתה לאציו הקבוצה האיטלקית הראשונה שנסחרה בבורסה האיטלקית בשנת 2000.
לאחר משבר כלכלי וקריסה של המשקיע קראניוטי וחברת המזון הבינלאומית שלו, צ'יריו, המועדון נוהל בשנת 2004 על ידי מפרק מטעם הבנק, על מנת להימכר לבעלים הנוכחי, קלאודיו לוטיטו.
העונה החדשה החלה במכירת השחקנים הבולטים במועדון, אשר נועדה לכסות את הגרעון של הקבוצה, כדוגמת מכירת שחקן הבית והקפטן האהוד על ידי האוהדים אלסנדרו נסטה.
מנגד, בקיץ 2004 כוכב לאציו לשעבר בן ה-36, פאולו די קאניו, הסכים להצטרף לקבוצתו האהובה לקדנציה נוספת, בעודו מוותר על חוזה מפתה הרבה יותר מטעם קבוצתו הקודמת, צ'רלטון אתלטיק.
בעונת , לאציו ניצחה בדרבי הראשון 1-3, כאשר הדרבי השני הסתיים בתוצאה 0-0.
בתום עונת , לאחר חשיפת פרשות השוחד והשחיתות בליגה האיטלקית, נגזר דינה של לאציו לרדת לסרייה ב' יחד עם יובנטוס ופיורנטינה ולספוג הפחתה של 7 נקודות.
בנוסף נשלל מלאציו הכרטיס לגביע אופ"א.
אולם, לאחר ערעור שבה לאציו לליגה הבכירה, אך עם הפחתה של 11 נקודות.
אחרי ערעור נוסף, שנערך מספר חודשים מפתיחת עונת , הוחזרו ללאציו 8 נקודות כך שבפועל הופחתו ללאציו 3 נקודות בלבד, והקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה.
את העונה הבאה סיימה לאציו במקום ה-12 בליגה בלבד.
בעונת 2008/2009 זכתה לאציו בגביע ה"קופה איטליה" בפעם החמישית, לאחר ניצחון על סמפדוריה בגמר.
את עונת 2009/2010 החלה לאציו עם מפגש סופר קאפ איטלקי נגד האלופה אינטר מילאנו בבייג'ינג והצליחה לנצח ולהניף גביע סופר קאפ שלישי על חשבונה.
בעונת 2012/2013 זכתה לאציו בגביע "קופה איטליה" שישי, לאחר ניצחון 0-1 בגמר על היריבה השנואה רומא.
בעונת 2016/2017 הגיע לאציו לגמר הקופה איטליה, אבל הפסידה בגמר ליובנטוס 2-0. בגמר הסופר-קאפ האיטלקי לשנת 2017 ניצחה לאציו את יובנטוס, שהייתה דאבליסטית, וזכתה בגביע הסופרקאפ הרביעי שלה.
בעונת 2018/2019 זכתה לאציו ב"קופה איטליה" השביעי לאחר ניצחון 0-2 על אטאלנטה.
הקבוצה חולקת את אצטדיון סטאדיו אולימפיקו המונה 82,656 מקומות עם המועדון היריב בעיר רומא, א.
שתי הקבוצות משחקות אחת נגד השנייה בדרבי הרומאי המפורסם, כאשר השנאה והטמפרמנט במהלך משחקים אלה גורמים לעיתים תכופות לאלימות וקטטות בין מחנות האוהדים.
חלק מאוהדי לאציו מזוהה עם תנועות לאומניות ופאשיסטיות, ואוהדיה גורמים לעיתים לפרובוקציות, על ידי קריאות ומחוות שמזוהות עם זרמים לאומניים וימניים באיטליה.
המועדונים חולקים היסטוריה של יריבות: בשנת 1979 נהרג אוהד קבוצת לאציו מזיקוק שנורה מיציע אוהדי רומא.
בעונת 2003 קרה אירוע חסר תקדים, כאשר ה"אולטראס" של א.
רומא גרמו לעצירת המשחק ודחייתו, לאחר שהופצו שמועות כוזבות על כך שילד נהרג על ידי המשטרה זמן קצר לפני המשחק.
בתקרית מפורסמת נוספת, שאירעה בסוף משחק הדרבי בינואר 2005, שחקן לאציו פאולו די קאניו הצדיע לעבר אוהדי רומא במועל יד.
לרשימת כל שחקני לאציו בעלי ערך בוויקיפדיה ראו :קטגוריה:כדורגלני לאציו.
צ'ארלס "לאקי" לוצ'יאנו היה חבר במאפיה האמריקאית, מייסד המועצה ואחראי במידה רבה, עם עמיתו מאיר לנסקי, למבנה המודרני הכולל את חמש משפחות המאפיה בארצות הברית.
נולד בסיציליה ב-1897, היגר לארצות הברית ב-1906 והתערה בעולם הפשע הסיציליאני-אמריקני.
היכרותו עם מאיר לנסקי החלה בתגרת רחוב ביניהם שלאחריה התיידדו.
ב-1927 היגרו לארצות הברית רבים מתושבי קסטלמארה שבסיציליה.
משהתבססו בניו יורק פרצה מלחמה בינם לבין כנופיית ג'וזפה מסרייה.
מלחמה זו נודעה בשם מלחמת הקסטלמארזים.
במהלך המלחמה לוצ'יאנו היה מהבכירים בצידו של ג'ו מסרייה.
ב-1929 נחטף לוצ'יאנו לרכב, הוכה, נדקר והושלך לחוף הים כשהוא פצוע קשה.
למרות פציעתו החלים וזכה מאז לכינוי "לאקי" (בר מזל).
ב-1931 תכנן עם ידידו לנסקי את השתלטות הדור הצעיר על המאפיה, וכצעד ראשון החליט לרצוח את מפקדו ג'ו מסרייה.
הוא הזמין אותו למסעדה וכאשר לוצ'יאנו הלך לשירותים נכנסה קבוצת אנשים ורצחה את מסרייה.
הרוצחים היו קבוצה מעורבת של איטלקים ויהודים, ובהם אלברט אנסטסיה, בן סיגל, ויטו ג'נובזה וג'ו אדוניס.
מותו של מסרייה איפשר למרנזנו להשתלט על המאפיה.
הוא מינה את עצמו ל"בוס כל הבוסים" והכריז על לוצ'יאנו כסגנו.
בשבועות הבאים כינס אספה שבה התווה את עתידו של העולם התחתון.
כל ארגוני הפשע האיטלקי בניו יורק חולקו לחמש משפחות.
באותה הזדמנות נבחרה מועצה (Commission) שתפקידה לגשר במריבות בין המשפחות.
מרנזנו הכריז על שמות ראשי המשפחות, ולוצ'יאנו קיבל לידיו את השליטה בארגונו של מסרייה.
כעבור חצי שנה החל לוצ'יאנו לחשוש שמרנזנו רוצה להיפטר ממנו ומחבריו, ושלח את לנסקי לתכנן את חיסולו של מרנזנו.
לנסקי בחר קבוצה של פושעים יהודים שלא היו מוכּרים לאנשיו של מרנזנו, ובמסווה של סוכני אלכוהול פדרליים הם נכנסו למפקדתו של מרנזנו, וירו בו למוות.
לאחר מותו של מרנזנו השתלטו לנסקי ולוצ'יאנו על המאפיה ויצרו חוקים חדשים.
המאפיה החלה לעבוד בשיתוף פעולה עם כנופיית פשע אחרות, ונוסדה מועצת מנהלים שההחלטות בה התקבלו בהצבעה.
עם חברי המועצה נמנו לנסקי, לוצ'יאנו, לואיס בוכהלטר, פרנק קוסטלו, ובן סיגל.
ב-1936 נעצר לוצ'יאנו, נשפט ונידון למאסר של שלושים עד חמישים שנה.
במלחמת העולם השנייה רקם לנסקי עסקה שבמסגרתה לוצ'יאנו יסייע לפלישה האמריקנית לסיציליה על ידי קשריו עם חברי המאפיה בסיציליה, ותמורת זה ישוחרר מהכלא.
ואכן, ב-1946 שוחרר לוצ'יאנו וגורש מארצות הברית לאיטליה.
הוא מת בגיל 64 מבעיית לב.
בסדרה "אימפריית הפשע" גילם את דמותו וינסנט פיאצה.
בסרט "באגסי" משחק ביל גרהם בתפקיד לוצ'יאנו.
יש הטוענים כי דמותו של ויטו קורליאונה בסרט "הסנדק" מבוססת על דמותו של לוצ'יאנו.
הלאקים (בלאקית: лак; ברוסית: лакцы) הוא עם קווקזי המונה (בשנת 2002) כ-156,500 נפש בפדרציה הרוסית, מהם כ-140,000 חיים בדאגסטן.
כ-110,000 מן הלאקים חיים בערים, במיוחד בבירה הדאגסטנית מחצ'קלה והיתר בכפרים.
כן ישנו מיעוט לאקי קטן (הנתונים נכונים לשנת 1989) באוזבקיסטן (כ-2,800 נפש), טג'יקיסטן (כ-2,400 נפש), אזרבייג'ן (כ-1,800 נפש), קזחסטן (כ-1,200 נפש) אוקראינה (כ-1,000 נפש) ומספר מאות לאקים המתגוררים בטורקיה.
הלאקים שייכים לקבוצת העמים הצפון מזרח קווקזים אליהם שייכים גם האווארים, הדרגינים והלזגינים כמו גם עמים נוספים בדאגסטן.
מולדתם של הלאקים היא אזורי ההרים של דאגסטן.
בשנת 1944 הגלה סטלין את הצ'צ'נים מאזור המישור, ורבים מן הלאקים הועברו לשם בכפייה.
בו זמנית נהרסו בתיהם וכפריהם נמחקו כליל.
בשפה הלאקית לפחות 7 ניבים מקומיים.
השפה הלאקית הסיפרותית היא מהעתיקות בדאגסטאן.
הלאקים אימצו את הכתב הערבי במהלך המאה ה-15. בשנת 1928 נעשה ניסיון לאמץ את הכתב הלטיני ומ-1938 נכתבת השפה הלאקית בכתב קירילי.
רוב הלאקים דוברי רוסית כשפה שנייה.
דתם של הלאקים היא האסלאם הסוני.
הלאקים נזכרים כבר במאה החמישית לפני הספירה כאחד מהעמים המאכלסים את אלבניה הקווקזית, נחשבים כאחד העמים העתיקים באזור קווקז.
עיר בירתם של הלאקים, קומוך, ידועה כאחת מהערים העתיקות ביותר באזור דאגסטאן.
הלאקים ידועים גם בעקבות התנגדותם לכיבוש האירני במחצית הראשונה של המאה ה-18. במלחמת העולם השנייה נלחמו לאקים רבים בצבא ברית המועצות, 6 מתוכם זכו בתואר גיבור ברית המועצות.
לאקה היא עיירת נמל והיישוב השני בגודלו באי פאקסי, האי הקטן מבין שבעת האיים היוניים הראשיים.
לאקה נמצאת בחלק הצפוני של פאקסי לחופו של מפרץ טבעי גדול.
בלאקה נמל לספינות תיירים ולספינות דיג.
מסביב ליישוב עצי זית בצבע ירוק כסוף ועצי ברוש.
זהו יעד תיירות פופולרי אליו מגיעים בשייט כדי ליהנות מגלישת גלים, צלילה ושחייה.
הכלכלה במקום מבוססת על חקלאות שעיקרה גידול עצי זיית והכנה של שמן זית ועל תיירות.
מספר התושבים בלאקה מונה מספר מאות.
רוב הבתים בלאקה הם בסגנון ונציאני.
בלאקה שני חופי ים, האחד נקרא קאנוני (Kanoni) והוא מכוסה חלוקי אבן והשני נקרא הראמי (Harami) והוא חוף חולי.
במקום מסעדות, מאפיות ובארים רבים.
שרות של אוטובוסים מקשר את לאקה עם גאיוס בירת האי דרך לוגוס.
בזמן מסעי הצלב עברו במקום חיילים מצבאות הצלבנים ומסוף המאה ה-14 לספירה פאקסי כשאר האיים היוניים נשלט על ידי הרפובליקה הוונציאנית.
נפוליאון שהכה את הוונציינים באיטליה כבש מיד לאחר מכן את האיים היוניים ובהם את פאקסוס בסביבות שנת 1800. האי נכבש על ידי כח רוסי טורקי ומייד לאחר מכן בשנת 1815, על ידי הבריטים שהקימה את האיחוד של האיים היוניים.
, בנו ויורשו לכס המלכות של בוגדאן הראשון.
בימיו בירת הנסיכות המשיכה להיות בסירט.
לצקו היה בנו השני של השליט בוגדאן הראשון ושל אשתו הפולניה, מריה.
לא ידוע מה הייתה שנת לידתו.
השם לאצקו הוא צורת הקטנה רוסינית (רוטנית) של השם ולדיסלב, לדיסלב או לאסלו.
לא ידוע גם באילו נסיבות ירש את כס המלכות מאחיינו פטרו הראשון..
לצקו הקים את הקנצלריה הנסיכותית במולדובה..
לצקו ביקש את חסות האפיפיור מול המעצמות השכנות הקתוליות - הונגריה ופולין - שהחל מ-1370 נשלטו על ידי מלך אחד - לאיוש או לודוויק הגדול מאנז'ו.
התיעוד הראשון המציין את לצקו הוא איגרת מ-24 ביולי 1370 של האפיפיור אורבנוס החמישי מאביניון שביקש מהבישופים של פראג, ורוצלב וקרקוב לחקור אם קיימת כוונה אצל שליט מולדובה לעבור לדת הקתולית יחד עם נתיניו.
שני נזירים פרנציסקנים, ניקולאוס דה מלסאק ופאול דה שווידניץ, שפעלו בטרגו סירט וניהלו פעילות מיסיונרית קתולית בחצר השליט שכנעו אותו לעבור לדת הרומית - קתולית (1370).
לצקו פנה לאפיפיור והביע את רצונו להכיר את ההייררכיה ואת הדוגמות של הכנסייה הקתולית.
מולדובה הוכרה אז על ידי האפיפיור כישות מדינית אוטונומית במסגרת העולם הנוצרי הקתולי (Christianitas), כפופה ישירות לכס הקדוש.
אחרי שלאצקו, חלק מהבויארים ומהעם עבר בצורה חגיגית לדת הקתולית, הארכיבישוף פלוריאן של קרקוב, הכתיר ב-9 במרץ 1371 את הבישוף של סירט, אנדריי וסילו ממשפחת יאסטשבייץ.
באותה שנה, ב-3 בספטמבר, האפיפיור גרגוריוס האחד עשר מינה במולדובה בישוף נוסף - הבישוף ב מילקוב, בעבר הכומר המוודה של אשת המלך לאיוש מאנז'ו.
ב-1373 הוקמה בישופות גם בצ'טאטיה אלבה.
האפיפיור הכיר בלאצקו כ"דוכס מולדובה, שעמה ולאכי" - dux Moldavie partium seu nationis Wlachie)
לאצקו היה נשוי לאנה, שנשארה נוצרית אורתודוקסית ולזוג נולדה בת בשם אנסטסיה.
מפני שסירבה להמיר את דתה ולא ילדה לו בנים לאצקו פנה לאפיפיור, עם בקשה לבטל את נישואיו, אך סורב (במכתב מ-25 בינואר 1372).
בתם, הנסיכה אנסטסיה נישאה לבן של דוכס ליטא, יוג קוריאטוביץ או יוגה הליטאי.
בתם, גם כן אנסטסיה, נישאה לרומן הראשון, שליט מולדובה.
רומאן היה בן של שטפן מושאט, שהיה בן של בוגדאן הראשון.
לצקו מת ב-1375. הוא נקבר לבסוף בכנסייה אורתודוקסית, ולא קתולית, במנזר בוגדאנה בעיר רדאוץ לצד אביו בוגדאן הראשון.
לימים, ב-1480 השליט שטפן הגדול הציב על קברו מצבה עם כתובת
בעצמותיו שנחקרו במאה ה-21 נמצאו שריטות מוזרות ,על רגלו הימנית כמו בעקבות פגיעה מבעל חיים וברגלו השמאלית פריאוסטיטיס.
אחרי מות לצקו כתר מולדובה עבר בירושה לאחיין שלו, פטרו מושאט (פטרו השני)
אנסטסיה או אנה - (מתה ב-1420) נשואה ליוגה קוריאטוביץ' או "יוגה הליטאי" (Iuga Litvanul) (המוזכר גם כיורג קוריאטוביץ' או יורי קוריאטוביץ') בן של דוכס ליטא.
ביתם, גם כן אנסטסיה נישאה לרומן הראשון, שליט מולדובה
לאקי סטרייק הוא מותג סיגריות אמריקאי, בבעלות החברות R.J.
המותג הופץ לראשונה ב-1871 בארצות הברית ובמשך שנים ארוכות היה מותג מוביל בשוק הסיגריות העולמי.
בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הייתה לאקי סטרייק הסיגריה הנמכרת ביותר בארצות הברית.
המותג 'לאקי סטרייק' הופץ תחילה כטבק לעיסה, ומאוחר יותר הופץ גם כסיגריה.
ראשי חברת הטבק האמריקאית, ובעיקר ג'ורג' וושינגטון היל, שמו דגש חזק לאורך העשורים הראשונים של המאה ה-20, על חדשנות בפרסום המוצר.
באותן שנים ראשונות של שיווק הסיגריות בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, לחברות הטבק היה כוח רב בקביעת מיתוסים עממיים על טיבן של סיגריות, ועל החוקים שחוקקו באמריקה הנוגעים להפצה וקניה של סיגריות.
השפעה זו, הובילה במידת מה, לחופש פעולה רחב שהתבטא בהתעלמות ממחקרים ראשוניים אודות סכנות העישון, פרסום סיגריות כמוצר בריא, והטמעה של פעולת העישון כפעולה נחשקת, דרך פרסומות בעיתונים, ברדיו ודרך פרסומות סמויות בהן כוכבי קולנוע עישנו לאקי סטרייק בסרטים.
ב-1917, החלה לאקי סטרייק להשתמש לראשונה בסיסמה 'זה קלוי', כדי להדגיש את תהליך ייבוש הטבק של הסיגריה שעבר קלייה, בניגוד למותגים אחרים באותה התקופה שהשתמשו בטכניקת ייבוש בשמש.
הרעיון לסיסמה הגיע מנשיא החברה, ג'ורג' וושינגטון היל, שטען כי תהליך הקלייה של הטבק, מעניק לסיגריה טעם 'קליל' יותר - טענה אשר היל חשב עליה לראשונה, בעת ביקור במפעלי הטבק של חברתו, בעודו מתבונן בתהליך הקלייה.
במרוצת שנות ה-20 של המאה ה-20, החלה לאקי סטרייק סדרה של מסעות פרסום שיועדו לקהל הנשים.
באותן שנים, פרסומות לסיגריות פנו לקהל הגברי בלבד, זאת מאחר שפעולת העישון נתפסה כגברית בעיקרה.
היל, נשיא החברה האמריקאית לטבק, רצה להגביר את מכירות הטבק של החברה שלו, על ידי פרסום אגרסיבי ופתיחת הסיגריות של החברה שלו לקהלים שטרם נוצלו.
הקמפיין של לאקי סטרייק לנשים נשען על התפיסה (שלא הייתה מעוגנת במחקר) שסיגריות מובילות להורדת משקל.
הקמפיין עשה שימוש בסלוגנים כגון במקום לקחת מתוקים, קחי לאקי, ויצר אפקט משמעותי על מכירות הסיגריה.
המכירות של לאקי סטרייק עלו בלמעלה מ-300% בשנתו הראשונה של הקמפיין.
בשנות ה-60, הושקו שני סוגים חדשים של לאקי סטרייק, סיגריות פילטר וסיגריות בטעם מנטה בשם 'לאקי ירוק'.
לאקי סטרייק עברה לבעלות מוחלטת של חברת הטבק הבריטית BAT ב-1976.
ב-2006, נפסקה מכירת רוב המותגים של לאקי סטרייק בצפון אמריקה, אולם המשיכו להימכר באזורים אחרים של העולם בהן פועלת חברת הטבק הבריטית.
Reynolds Tobacco Company עדיין מפיצה לאקי סטרייק בגרסה נטולת פילטר בארצות הברית כיום.
מקור השם 'לאקי סטרייק' (בעברית: מכה מוצלחת), היה בתקופת הבהלה לזהב של סוף המאה ה-19 בארצות הברית, במרוצתה רבים נהרו לחצוב בהרים ובנהרות על-מנת למצוא זהב, בשל שמועות רבות על זהב המצוי ברחבי ארצות הברית באזורים לא ממופים.
הביטוי 'לאקי סטרייק', היה בשימוש על ידי כורים אשר איחלו אחד לשני 'פגיעה בת-מזל' בעורק זהב.
הבחירה בשם 'לאקי סטרייק', היוותה מעין קריצה כלפי כורי הזהב, ולאוכלוסייה הכללית, על כך שקניית המותג 'לאקי סטרייק', תיתן מזל לאלו אשר רוכשים אותו.
בתחילת שנות הארבעים, שונתה חפיסת לאקי סטרייק, שהייתה בעלת רקע ירוק עם עיגול אדום במרכז בו הכיתוב של שם הסיגריה, לחפיסה זהה בעלת רקע לבן.
הסבר רווח באותה תקופה, שאנשי לאקי סטרייק עצמם הפיצו, הייתה שהצבע הירוק יוצר באמצעות כספית, ובשל המלחמה הגדולה, עלות הכספית קפצה, ולפיכך בחרו לוותר עליה.
הסבר זה הופץ בפרסומות ללאקי עם הכיתוב 'הירוק הלך למלחמה', כדי לקרוץ להתגייסות המשאבים האזרחיים לטובת המלחמה הגדולה.
ריימונד לואוי, המעצב שהיה אמון על השינוי בחפיסה, לפי אמונה פופולרית, התערב עם נשיא החברה שיצליח להעלות את מכירות המותג עם שינוי העיצוב, שנותר ללא שינוי החל מ-1917. השינוי בצבע פתר את בעיית הריח הלא נעים שעלה מהקופסאות (בשל הכספית), ונחשב לעיצוב פופולרי במיוחד בתרבות המערבית.
משמעות ראשי התיבות בקופסה המחודשת
החל מ-1945, נוספו בראש החפיסה האותיות באנגלית - .L.S.M.F.T
פשר ראשי התיבות הוא - לאקי סטרייק זה טבק איכותי (Lucky Strike Means Fine Tobacco)
לצד קופסת לאקי סטרייק, יש אייקון של אינדיאני, לרוב בצבע אדום על הרקע הלבן של החפיסה.
מיתוס פופולרי לגבי האייקון הוא שאם מסתכלים על הלוגו מצדדים שונים, מגלים תמונות שונות לחלוטין.
למעשה, הלוגו מיוחס לצ'יף פאּוהאטאן, אשר חי במהלך המאה ה-17 באזור וירג'יניה באמריקה הצפונית, והיה ידוע בשל גידולי הטבק האיכותיים שלו.
הצ'יף הוא גם אביה של פוקהונטס הידועה, אשר התחתנה עם אחד מראשוני מגדלי הטבק האמריקנים, ג'ון רולף.
מטרת הצבתו הייתה לשדר אמינות ומסורת ארוכה של טבק.
מיתוס פופולרי מסביר את שם המותג 'לאקי סטרייק', בהימצאותה של סיגריה אחת הממולאת במריחואנה באחת ממאה מכל חפיסות המותג.
מה שהופך את מי שהתמזל מזלו להשיג חפיסה זו למי ש'פגע במזל'.
המיתוס כרוך בדרך כלל סביב הוויה צבאית, בתארו את הסיבה להימצאות המריחואנה בחבילות הלאקי כאספקה לחיילים אמריקאיים במלחמה (מלחמת העולם הראשונה/שנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם וכיוצא בזה), שנועדה להעניק להם רוגע ותקווה.
המיתוס מופרך בקלות, שכן ייצור המותג התחיל עוד במאה ה-19, הרבה לפני המלחמות אותן מייחסים כמקור לנתינת השם.
שינוי עיצוב הקופסה לצבע לבן
ישנן טענות שעיצוב החפיסה החדש מ-1942 לרקע לבן, בניגוד לירוק שהיה נהוג עד אז, נועד לפנות לקהל נשי מתוחכם יותר, בהציגן עיצוב יותר נקי ופשוט.
אולם, המעצב של חידוש זה, ריימונד לואוי, טען בכמה הזדמנויות שזהו עיצוב גברי במהותו.
העיצוב פשוט ואינו מאמץ את הצופה בו, העיצוב נאמן למקור (לואוי השאיר את אותו מרכז אדום עם הכיתוב לאקי סטרייק במרכז החפיסה החדשה) וטיעונו האחרון הוא הפס האדום הדק מסביב לשם המותג, אשר מזכיר לצופה בול-פגיעה - פעילות גברית מובהקת באותה התקופה.
משמעות ראשי התיבות בראש הקופסה
משחקי מילים רבים נעשו על חשבון ראשי התיבות המפורסמים של לאקיי סטרייק .L.S.M.F.T.
ניתן למצוא את חלקם באתרים שונים המתמחים בסלנג.
רובם ככולם מתייחסים לפעילויות מיניות שונות.
חומות של תקווה - ניתן לראות בהחלפות הסיגריות של האסירים מדי פעם, חפיסות של לאקי סטרייק
שאטר איילנד - שני הגיבורים של הסרט מעשנים לאקי סטרייק
הסיגריות הוזכרו בשירים מאת טום וויטס, בילי ג'ואל, זי זי טופ ועוד.
בסדרה מד מן אשר מתרחשת בשנות השישים של המאה ה-20, לאקי סטרייק היא לקוח מרכזי של חברת הפרסום 'סטרלינג קופר' שקורותיה הבדיוניים הם מרכז העלילה של הסדרה.
במרוצת הסדרה, מאבדת 'סטרלינג קופר' את לאקי סטרייק לטובת חברת BBDO, שהייתה למעשה, החברה שפרסמה את לאקי סטרייק באותה התקופה.
עד לשנת 1999 הפיצה את הסיגריה בישראל, חברת אלישר.
אולם, בשל שינוי באסטרטגיית השיווק של החברה, הפסיקה החברה לייבא את הסיגריה לישראל.
החלטה זו תפסה את שוק המפיצים לא ערוכים, שכן אף אחד לא שיער שחברת אלישר תפסיק לשווק סיגריות אלו, ואף גררה תביעות כלפי חברת אלישר, שהסתיימו לטובת חברת אלישר.
במשך כ-13 שנה, הסיגריה לא שווקה בארץ בשל סוגיות משפטיות הנוגעות לזכויות ההפצה.
החל משנת 2012 החלה החברה למכור מחדש את המותג בישראל.
לאקאטורו (Lakatoro) היא בירתו של מחוז מאלאמפה שבוונואטו.
העיירה שוכנת על חופו המזרחי של האי מאלאקולה (Malakula) והיא היישוב הגדול באי.
ליד העיר פועל שדה תעופה.
אוכלוסיית העיירה מונה 705 תושבים נכון ל-2012. בעיירה מספר חנויות בנק ושוק איכרים המוכר תוצרת מקומית.
לאקדיימון (ביוונית עתיקה: Λακεδαίμων) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית נחשב למייסד האגדי של ספרטה.
לאקדיימון היה בנם של זאוס והפליאדה טייגטה.
הוא נישא לספרטה בתו של אורטס מלך לאקוניה.
הוא ייסד את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו האהובה.
הספרטנים מכונים לעיתים "לאקדיימונים" על שמו.
לו ולספרטה נולדו שני בנים, אמיקלס שירש את המלוכה, ואורידיקה שנישאה לאקריסיוס וילדה לו את דנאה שילדה את פרסאוס.
לאקי סטאר היא סדרת ספרי מדע בדיוני לילדים שנכתבו על ידי אייזיק אסימוב.
הספרים מגוללים את הרפתקאותיהם של דייוויד "לאקי" סטאר ועוזרו ג'ון אריכא ג'ונס ברחבי מערכת השמש.
כל ספר מתרחש בכוכב לכת או אזור אחר במערכת השמש.
הספר תחילה פורסם תחילה תחת השם הבדוי פול פרנץ' אבל לאחר הכנסת שלושת חוקי הרובוטיקה לספר "לאקי סטאר וכוכב החמה" זהותו האמיתית של כותב הספר התגלתה.
קיימים שישה ספרים בסדרה (שמהם חמישה תורגמו לעברית) תוכנן גם ספר שביעי, "לאקי סטאר ושלגי פלוטו" אבל אסימוב ביטל את פרסומו והקדיש את זמנו לכתיבת ספרים לא בדיוניים.
התרגום העברי של ראובן לסמן ייחודי מאד.
הוא משלב עברית מודרנית מאד (נכון לשנת 1979) עם ארמית תלמודית ועברית משנאית.
למשל: לסמן בחר לתרגם "אסטרונומים" "תוכנים", ואת כינויו של John "bigman" Jones ל: ג'ון אריכא ג'ונס.
לאקי סטאר מגיע למאדים ופוגש שם צורות חיים תבוניות לא ידועות לאדם.
במהלך תוכנית להשמדת הפיראטים בחגורת האסטרואידים המאיימים על כל מי שעובר באזור זה, לאקי סטאר מסתנן לתוך ספינת חלל שאמורה לחבל בבסיס השודדים, בהמשך, לאקי סטאר מבין שהשודדים יכולים להשתלט על מערכת השמש כולה, יחד עם אריכא מצליח לחשוף את מנהיג השודדים המסתורי ואת רוצח הוריו.
לאקי ואריכא מגיעים לכוכב נוגה (בשנות החמישים הייתה סברה שקיים אוקיינוס בנוגה אף על פי שהיא אינה נכונה) ושומעים על יצורים שנקראים צפרדע V, לכולם יש חיבה בלתי מוסברת אליהם.
לאקי עוזב את העיר אפרודיטה שנמצאת תחת כיפה בקרקעית הים בצוללת במטרה להשיג אדם שברח מהעיר.
שמגיע לפני הים נתקל בניסיון של הצפרדעים לגרום לו למות ומבין לאקי שיש להם יכולת להשפיע על המוח של אנשים ומשתמשים בהם כדי להרוס את העיר.
הצפרדעים בעצמן אינן יכולות להשתלט על מוחות ולגרום לפקודות ברורות כל כך ולכן חייב להיות מישהו שמפעיל אותן.
לבסוף לאקי תופס את האדם, הורס את מחשבו והבעיה נפתרה.
לאקי סטאר ואריכא מגיעים לכוכב חמה כדי לבדוק את מתקן המחקר "אור" בתור נציגים של מועצת המדע, כמעט נרצחים וסטאר מוצא רובוט מתוצרת סיריוס, המדינה האויבת של כדור הארץ.
חשוף לשמש מחוץ לכיפה בזמן שאריכא יוצא למכרות, עוקב אחריו אדם בשם אורטיל שבא להרוג אותו אבל ניסיונו נכשל כאשר צורת חיים לא ידועה לאדם שולפת זרועות מתקרת המערה ומתחילה לשאוב ממנו את האנרגיה.
לאקי ואריכא מגיעים לירח של צדק, צדק 9 שעליו מתבצע מחקר לספינת אמש"ך שזוהי דרך חדשה לטיסה שאיתה בני האדם יוכלו ליישב עוד חלקים במערכת השמש כמו עוד ירחים של צדק.
לאקי מביא איתו צפרדע V שהביא מנוגה וכך יכול להרגיש אילו רגשות יש לאנשים.
לאחר שצפרדע הV נרצחת לאקי מבין שבני סיריוס שתלו רובוט דמוי אדם והם מתכוונים לחבל בפרויקט ולגנוב מידע.
צפרדע הV הייתה הדרך היחידה שלאקי יבין מי רובוט כי לרובוט אין רגשות.
לאחר מכן יוצאת הטיסה הראשונה של ספינת האמש"ך אי פעם ולאקי ואריכא מצטרפים אליה.
הספינה נוחתת בירח איו ולאחר מכן יש בעיה בספינת החלל והיא נופלת בלי שליטה לכיוון צדק.
לאקי סטאר מצליח להשתלט על הספינה ומגיע שוב לכוכב איו ושם חושף את הבוגד שלא היה כלל רובוט ואת הרובוט שהיה בדמות כלב נחייה.
לאקי ואריכא נשלחים לכוכב שבתאי כי הירח טיטאן ומערכת שבתאי נתפסה על ידי בני סיריוס מפני שלא הייתה מיושבת.
לאחר מכן לנלקחים בשבי מאלצים את לאקי לתת עדות לטובת סיריוס בוועידה הבינלאומית אחרת יהרגו את אריכא, לאקי מחליט לתת עדות.
בוועידה הבינלאומית בוסטה לאקי אומר שבא לאחד הירחים של שבתאי כדי לקחת אותו לעצמו, אף על פי שנתן עדות שהייתה אמורה לעזור לסיריוס מוכיח שטענתם לא נכונה וכדור הארץ זוכה בוועידה.
דייוויד סטאר, סייר חלל, 1952
לאקאי 9352 (מצרפתית: Lacaille 9352, נקרא גם גליזה 887, LHS 70 או 217987 HD) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של 10.7 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים דג דרומי.
זהו אחד הכוכבים הקרובים ביותר לכדור הארץ והוא הננס האדום השני הכי בהיר בשמים (אחרי לאקאי 8760).
כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את לאקאי 9352 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 7.3, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי.
הכוכב התגלה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי בין השנים 1750 ו-1754 בזמן שמיפה את שמי הדרום מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה.
הכוכב הופיע בקטלוג כוכבים של שמי הדרום שפורסם בשנת 1763 כשנה לאחר מותו של דה לאקאי והכיל כ-10,000 כוכבים.
בשנת 1881 גילה האסטרונום האמריקאי בנג'מין גולד שלכוכב תנועה עצמית מהירה ביחס לשאר הכוכבים, כמעט 7 שניות קשת בשנה.
בשל תנועה מהירה זו הוא עתיד לעבור אל תחומי קבוצת פסל תוך פחות מ-1,000 שנים.
לאקאי 9352 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M0.5 V.
מסתו מוערכת בכחצי מסת שמש, רדיוסו מוערך במעט פחות מחצי רדיוס שמש ועוצמת הארתו היא כאחוז מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,600 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום.
הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של כ-7 שניות קשת בשנה, ששקולה למהירות אמיתית של למעלה מ-100 קילומטר בשנייה, והוא הכוכב עם התנועה העצמית הרביעית בגודלה מבין הכוכבים המוכרים.
עד היום לא התגלו עדויות לקיומם של כוכבי לכת המקיפים אותו.
הכוכב הקרוב ביותר ללאקאי 9352 הוא מערכת הכוכבים המשולשת EZ בדלי שמורכבת משלושה ננסים אדומים ונמצאת במרחק של כ-4.1 שנות אור ממנו, דומה למרחק שבין מערכת השמש ובין מערכת אלפא קנטאורי.
מעט רחוק יותר, במרחק של כ-4.7 שנות אור נמצא הכוכב ε באינדיאני שממרחק זה יהיה עם בהירות נראית מדרגה 2.7, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ.
הננס האדום לאקאי 8760 נמצא במרחק של 4.9 שנות אור ובהירותו הנראית ממרחק זה היא מדרגה 4.9, כלומר צופה אנושי יוכל לראותו משם ללא ציוד עזר.
הכוכב τ בלווייתן נמצא במרחק של כמעט 8 שנות אור מלאקאי 9352 ויראה משם עם בהירות נראית מדרגה 2.6, דומה לבהירותה של השמש כפי שהיא נראית משם.
לאקאי 8760 (מצרפתית: Lacaille 8760, נקרא גם גליזה 825, LHS 66 או AX במיקרוסקופ) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-12.9 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים מיקרוסקופ.
זהו אחד הכוכבים הקרובים ביותר למערכת השמש והוא הננס האדום הכי בהיר בשמים, אך למרות זה, כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את לאקאי 8760 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 6.67, נמוכה מעט מסף הראייה האנושי.
ניתן לצפות בו באמצעות משקפת כשתי מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב θ1 (תטא 1) במיקרוסקופ וכ-2.8 מעלות ממזרח לכוכב ζ (זטא) במיקרוסקופ.
בשנת 1875 גילה האסטרונום הגרמני קרלוס מסטה שלכוכב תנועה עצמית גדולה יחסית של כ-3.5 שניות קשת בשנה.
בשנת 1979 נצפתה להבת שמש יוצאת מפני הכוכב ובהירותו עלתה במספר עשיריות של דרגת בהירות.
כתוצאה מכך סווג לאקאי 8760 ככוכב הבזק וקיבל גם ציון של כוכב משתנה - AX במיקרוסקופ.
לאקאי 8760 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M0 V, על הגבול של כוכב הסדרה הראשית כתום.
מסתו מוערכת בכ-0.6 מסת שמש, רדיוסו מוערך בכחצי רדיוס שמש ועוצמת הארתו היא קרוב ל-3 אחוזים מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,340 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום.
הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של כ-3.5 שניות קשת בשנה ומסלולו נטוי ביחס לדיסקת שביל החלב ומביא אותו למרחק של כ-1,500 שנות אור ממישור הגלקסיה.
כמו כן מסלולו מאוד אליפטי ומרחקו ממרכז הגלקסיה משתנה בין 21,000 שנות אור ל-34,000 שנות אור.
גילו של הכוכב מוערך בלמעלה מ-5.6 מיליארד שנים ומהירות הסיבוב של הכוכב על צירו היא איטית יחסית והוא משלים סיבוב אחד בכ-40 ימים.
לכוכבים בעלי סיבוב איטי יש בדרך כלל פעילות מגנטית חלשה ומעט כתמי שמש.
מסיבה זו היותו של לאקאי 8760 כוכב הבזק היא מפתיעה, אם כי תדירות ההתפרצויות ועוצמתן הן נמוכות ביחס לכוכבי הבזק אחרים.
כמו כן שלא כמו כוכבי הבזק רבים, לאקאי 8760 אינו מסווג כמשתנה BY בדרקון שכן כתמי השמש שעל פניו מעטים וקטנים מכדי ליצור שינויים בבהירותו.
עד היום לא התגלו עדויות לקיומם של כוכבי לכת המקיפים אותו, אך אם ישנם כאלה הם צריכים להיות במרחק של בין רבע לחצי יחידה אסטרונומית על מנת שהטמפרטורה שעל פניהם תאפשר קיום חיים.
הכוכב הקרוב ביותר ללאקאי 8760 הוא ε באינדיאני שנמצא במרחק של כ-4.1 שנות אור ממנו, דומה למרחק שבין מערכת השמש למערכת אלפא קנטאורי.
ממרחק זה יראה ε באינדיאני ככוכב עם בהירות מדרגה 2.4 כלומר בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ.
כל הננסים האדומים לא ניתנים לצפייה ללא ציוד עזר על ידי צופה אנושי שיהיה בקרבת לאקאי 8760. השמש תראה משם ככוכב לא בולט עם בהירות מדרגה 2.8.
במשפטים, לאקונה (בעברית: חֶסֶר) היא חסר בדין, העדרה של הוראה בחקיקה או בתקדים המתייחסת למקרה.
בחוק יסודות המשפט, תש"ם–1980 נקבעה הוראה המורה לבית המשפט מה ייעשה בעת מציאת לאקונה, לפיה: "ראה בית המשפט שאלה משפטית הטעונה הכרעה, ולא מצא לה תשובה בדבר חקיקה, בהלכה פסוקה או בדרך של היקש, יכריע בה לאור עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של מורשת ישראל".
בתיקון משנת 2018 הורחבה זיקה זו ל"עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של המשפט העברי ומורשת ישראל".
במקום שמתגלה "לאקונה" בחוזה, רשאי בית המשפט להשלים את החסר, ובלבד שהוא יוכל לסמוך עצמו על הוראת דין (חקוקה או הלכתית), שמכוחה ניתן לבצע השלמה זו.
הוראת דין כללית שכזו מצויה, למשל, בסעיף 26 לחוק החוזים (חלק כללי), התשל"ג–1973, שעניינה הנוהג שבין הצדדים או הנוהג המקובל בחוזים מאותו סוג.
לאציזה (באיטלקית ובוונציאנית: Lazise) היא קומונה על חופו המזרחי של אגם גארדה הנמצאת בנפת ורונה שבמחוז ונטו, בצפון איטליה.
מקור השם לאציזה מן המילה הלטינית לקוס (lacus), שמשמעותה כפר האגם.
בין השנים 888 ל־961, בתקופת שלטונם של ברנגר השני ובנו, מלכי איטליה, העיר הייתה כפופה רק למלך, כלומר, "וילה חופשית" ולא כפופה לאדון פיאודלי.
בשנת 961 פלשו לאיטליה חיילי גרמניה, שירדו מכיוון עמק אדיג'ה אל חופי גארדה.
בשנת 983 העניק אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ללאציזה את הזכות לבצר את עצמה ולבסס זכויות מסחר.
במאות ה-13 וה-14 נכבשה לאציזה על ידי שושלת סקאליג'רי ששלטו בעיר ורונה במשך מאה עשרים וחמש שנים והם בנו את הטירה בלאציזה והקיפו את העיר בחומה.
בשנת 1405, הייתה לאציזה תחת שלטון הרפובליקה של ונציה עד שנפוליאון כבש את צפון איטליה בשנת 1796. לאחר קונגרס וינה (1815) הייתה לאציזה תחת האימפריה האוסטרית ומאז מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית (1866) שייכת לאיטליה.
הטירה של לאציזה היא מימי הביניים.
בניית הטירה החלה במאה ה-9 והיא נועדה להגן מפני התקפות מצד הונגריה.
מהמאה ה-12 הייתה הטירה בידי משפחת דלה סקאלה והתקופה הזו נקראת "תקופת סקאליג'רי".
מלבד הטירה של לאציזה היו בבעלות המשפחה בין היתר גם הטירות של מלצ'זינה, סירמיונה וטורי דל בנקו.
לאחר החלפת בעלויות בתקופות שונות כיום בעליה היא עיריית לאציזה.
בקיר הצפוני של המגדל הראשי של הטירה יש חור ענק זכר לפגיעת תותח במהלך המלחמות של המאה ה-15 בין הרפובליקה של ונציה לדוכסות מילאנו.
הכנסייה הרומנסקית של ניקולאוס הקדוש, פטרון הדייגים, נמצאת בנמל.
10 דונם שבהם שחזור תפאורות של סרטים מוכרים, למשל שליחות קטלנית ופארק היורה.
בלאציזה נמצאים שרידים מבתי הכלונסאות הפרהיסטוריים בהרי האלפים שמדגימים את חשיבותה בתקופת הברונזה.
לאציזה מונה 6,916 תושבים נכון ל־2017 לפי נתוני מפקד אוכלוסין של המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה והיא יעד נופש פופולרי בדרום אירופה בזכות הנוף היפה של הרי האלפים.
בלב העיר יש מדרחוב שבו אין מעבר למכוניות ואופנועים ובו בתי קפה רבים באוויר הפתוח, חנויות, גלידריות וברים.
לאצצ'קה (בהונגרית: Lácacséke) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית לאצצ'קה נמצאת בירידה כבר שנים רבות מ-334 תושבים בשנת 2013 עד 281 תושבים בשנת 2018.
בשנת 1950 הוקם היישוב לאצצ'קה לאחר מיזוג של שני הכפרים לאצה (Láca) וצ'קה (Cséke), ובשנת 1951 קיבל הכפר המאוחד את שמו הנוכחי.
בשני הכפרים חיו מעט יהודים.
לאקין קפה היא רשת של בתי קפה בסין.
החברה נוסדה בבייג'ינג באוקטובר 2017 וזכתה לגידול מטאורי.
רוב אתרי החברה הם דוכנים הממלאים הזמנות באתר האינטרנט לאיסוף או משלוח.
באפריל 2020 הודיעה החברה כי חקירה פנימית גילתה שסמנכ"ל החברה, ג'יאן ליו, ועוד מספר עובדים של החברה זייפו את נתוני המכירות של החברה בשנת 2019 בהיקף של 2.2 מיליארד יואן (310 מיליון דולר).
לאקין קפה נוסדה בשנת 2017 על ידי ג'יאה צ'יאן (מכונה במערב "ג'ני") וקיבלה תזרים מזומנים מהיזם הסדרתי הסיני זֶנגיַאו לוּ (מכונה במערב "צ'ארלס").
החברה הושקה עם אסטרטגיה של גידול מהיר, כדי לתפוס נתח נרחב בשוק הקפה הקמעונאי של סין, תוך תכנון לפתוח כמה מאות דוכנים.
ב-1 בינואר 2018, לאקין קפה החלה עם חנויות בבייג'ינג ושנגחאי.
ההצלחה הייתה מעל המצופה, כבר תוך חמישה חודשים היו לה 525 חנויות, ותוך שנתיים כבר היו לחברה מעל 2,300 דוכנים בדוחקה את Sturbucks מהמקום השני בסין.
במהלך 2018 צדה החברה את עיני המשקיעים הגדולים במשק.
היא השלימה גיוס סבב א' של 20 מיליון דולר מחברת ההשקעות הממשלתית הסינגפורית GIC וחתמה בספטמבר על הסכם שיתוף פעולה עם Tencent.
בדצמבר סיכמה עם משקיע חדש על השקעה של 200 מיליון דולר.
במאי 2019 הנפיקה מניות בנאסד"ק.
ביולי 2019 הוערך שווי החברה בכ-4.37 מיליארד דולר.
לאקי דאק: ברווז בר מזל הוא סרט טלוויזיה אמריקאי-קנדי מוזיקלי בהנפשה ממוחשבת לילדים, מסוגת קומדיה והרפתקאות, אשר הופק על ידי Nelvana בשיתוף ערוץ דיסני ג'וניור, בו הוא שודר ברחבי העולם.
עלילת הסרט, אשר נכתב על ידי מייקל ג' שטרן ובוים על ידי דון קים, עוקבת אחר לאקי דאק, ברווז גומי פגום המתאחד עם צעצועים שונים בשביל למצוא בית חם ואוהב.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בארצות הברית בערוץ דיסני ג'וניור ב-20 ביוני 2014. בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ג'וניור ב-29 באוגוסט 2014, במסגרת ספיישל סיום החופש הגדול, כאשר לפניו שודר פרק חדש מהסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס" ואחריו שודר הסרט "סינדרלה".
אורך הסרט הוא כ-43 דקות.
לאקי דאק הוא ברווז גומי פגום שיוצר במפעל צעצועים, ולכן יועד להשלכה במקום לשליחה לחנות.
לשמחתו, לאקי דאק מצא את עצמו בספינת הובלה.
לפתע, בעקבות סופה, לאקי דאק נזרק מהספינה יחד עם פלו, היפופוטמית צעצוע, וסנאפ, צב צעצוע.
החברים מחליטים לצאת להרפתקה ולמצוא בית חם ואוהב.
במהלך הסרט מושרים שישה שירים מקוריים על ידי הדמויות.
הדיבוב העברי בוים על ידי תמי ברק, והופק על ידי גלי נשר.
תפקידמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתלאקיכריסטיאן בורלחובי סטארסנאפטום קוואנוסער בדישיפלומייגן הילטיקטי כהןכריש-צעצועמילטון בארנסצביקה פורמןבוב בובליריצ'רד בינסלידניגייג' מונרולורן סבירקפטן צ'ייסדן צ'אמרוימולי שולמןווינגורוברט טינקלרדור סרוגוכתבת חדשותלינדה באלנטיןקולות דולפיניםג'וזף מוטיקי, דניס אוליבר
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי גלעד שמואלי, הדר שחף-מעיין, ערן מור ותמי ברק.
סרט הטלוויזיה הוכרז לראשונה באוקטובר 2013, כאשר נודע שיהיה בהנפשה ממוחשבת בהפקת Nelvana בשיתוף ערוץ דיסני ג'וניור, בו הוא ישודר ברחבי הועלם בקיץ 2014 כשהוא נחשב ל"סרט המקורי הראשון אי פעם" שלו.