tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המתרגל כורע עם הישבן על הקשתות הפנימיות של כפות הרגליים, מותח את הידיים קדימה כשהידיים פרושות ממש מהקרקע, ועושה הבעת פנים עם פה פתוח לרווחה והלשון בחוץ כדי להידמות לאריה.
איינגאר מציין שזו התנוחה המסורתית; הוא קורא לה סימהסאנה 1.
סימהסאנה 2 של איינגאר מתחילה מתנוחת לוטוס (פאדמאסנה).
לאחר מכן המתרגל עומד על הברכיים ומניע את הגוף קדימה עד שחלקו הקדמי של הגוף פונה לרצפה והכתפיים ישירות מעל הידיים, הידיים ישרות.
הבעת הפנים זהה לתנוחת סימהסאנה 1.
תיאר גרסה של "תנוחת אריה" עם הרגליים כמו בתנוחה עם הבעת הפנים ותנוחת הידיים כמו בסימהסאנה, והציע אותה כמושב מתאים ל.
סימון חוסה אנטוניו דה לה סנטיסימה טרינידד בוליבר אי פּאלסיוס (בספרדית: Simón José Antonio de la Santísima Trinidad Bolívar y Palacios ; 24 ביולי 1783 - 17 בדצמבר 1830) היה מחשובי המצביאים באמריקה הדרומית, נחשב ל"אבי האומה" במדינות רבות.
זכה לכינויים רבים כגון "ג'ורג' וושינגטון של אמריקה הדרומית", "המשחרר" (El Libertador) ועוד, ולזכותו נזקפת השגת עצמאותן של שש ארצות באמריקה הדרומית והמרכזית: פנמה, ונצואלה, קולומביה, אקוודור, פרו ובוליביה (הקרויה על שמו) במלחמות העצמאות ביבשת בראשית המאה ה-19.
בוליבר הוא יליד קראקס ונצואלה, בן למשפחה קריאולית (ילידי אמריקה ממוצא אירופאי).
הוריו של בוליבר מתו עוד בילדותו, ובמותם הוא ירש הון רב.
לאחר מות הוריו גדל, עם אחיו חואן, תחת השגחתו של דודם.
ב-1797 התגייס ושירת כקאדט בגדוד של אביו.
ב-1799 נסע לספרד להשלמת לימודיו.
הוא למד במדריד והיה מקורב לחצר המלכותית.
במדריד הכיר את מריה תרזה שהייתה גם היא בת למשפחה עשירה מקראקס, ונישא לה ב-1802. לאחר נישואיהם חזרו לוונצואלה שם חלתה בקדחת ונפטרה לאחר 8 חודשים.
מאוחר יותר ניהל מערכת יחסים עם מנואלה סאנס, שאף סיכלה ניסיון התנקשות בחייו ב-1828. מערכת היחסים בין השניים נמשכה עד מותו של בוליבר, ב-1830.
לאחר שחי בספרד ובפריז חזר בשנת 1807 לוונצואלה והתייצב בראש קבוצה של קריאולים רדיקלים ששאפו למגר את השלטון הספרדי כשלב במאבק ליצירת איחוד של כל יבשת אמריקה הדרומית.
בשנת 1810 הצליחה הקבוצה להפיל את השלטון הספרדי ולהקים ממשלה.
זו הייתה הממשלה הראשונה באמריקה הדרומית שנבחרה בבחירות חופשיות.
אולם המאבק בין תומכיו של בוליבר לבין השלטון הספרדי ובני בריתו התחדש ונמשך למעשה עד 1824, המועד בו שוחררה בוליביה, המושבה הספרדית האחרונה באמריקה הדרומית.
הספרדים האיצו בסימון בוליבר לסגת מוונצואלה לגרנדה החדשה (Nueva Granada), כיום קולומביה.
בוליבר תפס פיקוד על כוח צבאי קולומביאני, וכבש ב-1814 את בוגוטה.
ב-1819 הכריז על עצמאות רפובליקת קולומביה הגדולה.
אזור זה כולל כיום את אקוודור, קולומביה, ונצואלה ופנמה.
ב-17 בדצמבר 1819 הפך לנשיאה הראשון.
ב-24 ביוני 1821 ניצח בוליבר את הצבא הספרדי בקרבובו (Carabobo), ונצואלה.
הוא המשיך לכבוש שטחים רבים והוסיף לשטחי רפובליקת קולומביה, שכעת הייתה בשלטונו, את אקוודור.
בוליבר חלם על איחוד אמריקה הדרומית, אך לא יכול להשיג זאת במהלך המאבק לעצמאות.
קולומביה הגדולה הייתה המהלך הראשון שלו ליצירת מדינה אחת לכל היבשת.
ואולם, פוליטיקאים אחרים ומנהיגים מקומיים התנגדו לרעיונותיו, ובוליבר המאוכזב התפטר מהנשיאות בשנת 1830, וזמן קצר לאחר מכן, ב-17 בדצמבר, נפטר בסנטה מרתה, קולומביה.
יש לציין כי המאבק בשלטון הספרדי היה מאבק של האוכלוסייה הקריאולית בשלטון הספרדי ולא מאבק עממי.
משסולקו הספרדים ששלטו במדינות דרום אמריקה והמורדים הקריאולים אחזו בשלטון היחס אל האוכלוסייה העממית, בני השבטים האינדיאנים, לא השתנה.
רק לקראת סוף המאה העשרים מנהיגים אינדיאנים הצליחו להגיע לשלטון בארצותיהם.
שרידי גופתו של בוליבר הועברו ב-1842 לקראקס, בירת ונצואלה, ומאז 1876 הם מוצגים בפנתאון הלאומי שם.
שנים אחדות לאחר מפלתו ומותו, זכה בוליבר למעמד של גיבור לאומי במדינות אמריקה הדרומית, שאותן סייע לשחרר משלטון ספרד: בוליביה, ונצואלה, פנמה, קולומביה, אקוודור ופרו.
מאז שנות ה-40 של המאה ה-19 ועד ימינו טוענים פוליטיקאים במדינות אלה, מכל הקשת הפוליטית, שהם ממשיכי דרכו של בוליבר.
פסלים ואנדרטאות בדמות בוליבר מעטרים כיכרות ופארקים ברחבי אמריקה הלטינית, וכן במדינות אחרות.
על שמו נקראו רחובות ושדרות מרכזיים, מבני ציבור ומוסדות רבים (בהם אוניברסיטת סימון בוליבר בוונצואלה) באמריקה הלטינית.
נמל התעופה הבינלאומי בקראקס נקרא על שמו.
בשנת 1881 הוקם בעיר מרידה שבוונצואלה שירות דואר מקומי במטרה לממן את פעילות "מועדון בוליבר" המקומי לציון שנת יובל המאה להולדתו.
על שמו נקרא מבצע הריגול הנאצי באמריקה הדרומית, "מבצע בוליבר".
שני מטבעות דרום אמריקניים נקראים על שם בוליבר: בוליביאנו בבוליביה ובוליבר בוונצואלה.
ביולי 2010 הורה נשיא ונצואלה הוגו צ'אווס להוציא את שרידיו מקברו, לחקור את נסיבות מותו של בוליבר, זאת בעקבות שמועות שנפוצו על כך שנרצח על ידי מתנקשים.
זמן קצר לאחר מכן, פרסם העיתון הקולומביאני "אל טיימפו" קטעים מיומניו של רופאו של בוליבר, הצרפתי רוספרו רבנרנד, אשר לפיהם סיבת המוות הייתה שחפת או מחלה כרונית אחרת הקשורה לריאות.
בשנת 1999 שונה שמה של ונצואלה ל-"הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה" (República Bolivariana de Venezuela), כחלק משינוי רדיקלי שהוגו צ'אווס הוביל תחת הכינוי "המהפכה הבוליברית".
קורות חייו הונצחו בספרים רבים.
בין השאר, בספרו של גבריאל גרסיה מרקס, "גנרל במבוך".
בשנת 2013 יצא הסרט the liberator המבוסס על חייו של בוליבר.
הלהקה Ska-P הוציאה שיר סקא פאנק המנציח אותו הנקרא "המשחרר" (בספרדית: "el libertador").
סימון אסימפטוטי (ידוע גם כסימון לנדאו) משמש במתמטיקה כסימון מקוצר שמתאר את התנהגותן של פונקציות עבור ערכים הולכים וגדלים (או הולכים וקטנים), וזאת באמצעות השוואתן לפונקציות אחרות.
היתרון שבשימוש בסימונים אסימפטוטיים הוא שהוא מאפשר לקבל הערכה טובה על אופן הגידול של ערכי הפונקציה מבלי שיהיה צורך לדעת אותו במדויק.
לסימונים אסימפטוטיים שני תחומים מרכזיים שבהם הם יעילים: במדעי המחשב הם משמשים כדי להעריך את הסיבוכיות של אלגוריתמים, ובמתמטיקה הם משמשים על מנת להעריך את גודל השגיאה בקירובים שונים.
השימוש בסימון אסימפטוטי מערב תמיד פונקציה , על פי רוב מקבוצת הטבעיים לעצמה או הממשיים לעצמה.
הפונקציה משמשת בתור קנה המידה ההשוואתי לפונקציות אחרות.
לרוב ההתעניינות היא בקצב הגדילה של כאשר הערכים שהיא מקבלת שואפים לאינסוף, אולם הדבר אינו הכרחי.
בהגדרות שנביא כאן נניח כי כל הפונקציות הן מהטבעיים לעצמם (מצב נפוץ במיוחד במדעי המחשב, מכיוון שמדדי סיבוכיות זמן וזיכרון הם חיוביים ובדידים).
עם זאת, גם ללא ההנחה נדרוש מ-g להיות אי שלילית החל מאיבר מסוים.
להלן חמשת הסימונים האסימפטוטיים המקובלים:
סימוןהגדרה מילוליתהגדרה מתמטית (באמצעות גבולות)הסבר אינטואיטיביחסם עליון אסימפטוטיקצב הגדילה של אינו עולה על זה של (עד כדי קבוע).
משמש כ"תקרה" לקצב הגדילה.חסם עליון חזק גדלה לאט משמעותית מ־.
עבור גדול מספיק, הופכת זניחה ביחס ל־.חסם תחתון אסימפטוטיקצב הגדילה של אינו נופל מזה של .
גדלה לפחות באותו סדר גודל כמו .חסם תחתון חזק גדלה מהר משמעותית מ־.
בסקאלה אסימפטוטית, הופכת זניחה ביחס ל־.חסם הדוק אסימפטוטי ו־ גדלות בדיוק באותו קצב אסימפטוטי (שונות זו מזו לכל היותר בכפל בקבוע).
הסימון הנפוץ ביותר הוא הסימון "O" (קרי: אוֹוּ גדול).
כאשר עוסקים בשאיפה של לאינסוף, מוגדרת הקבוצה בתור אוסף כל הפונקציות (בעלות אותו תחום וטווח כמו ) עבורן קיימים קבועים חיוביים כך שלכל מתקיים .
כלומר: עבור ערכי n הולכים וגדלים שמקבלת , היא קטנה יותר מ- עד כדי כפל בקבוע.
בסימון מתמטי המשתמש בגבולות, ניתן להגדיר כי פונקציה שייכת ל- אם .
מטעמי פשטות, נהוג לכתוב כאשר הכוונה היא שמתקיים .
ביטוי זה עשוי לגרום לבלבול אם מתייחסים אליו כמציין שוויון ולא שייכות; בפרט, הוא אינו סימטרי.
למשל, מתקיים , אבל .
בעוד הסימון O מציין כי הפונקציה חסומה בקצב גידולה על ידי קצב הגידול של , הרי שהסימון "o" (קרי: אוֹוּ קטן) בא לציין כי קצב הגידול של קטן ממש יחסית לקצב הגידול של .
בצורה פורמלית, אומרים ש- היא אם לכל קבוע חיובי קיים כך שלכל מתקיים .
בסימון באמצעות גבולות ניתן לתאר תכונה זו על ידי הגבול .
באמצעות הסימונים שהוגדרו לעיל נהוג להגדיר סימון נוסף:
אם ורק אם וגם , אולם לעיתים מגדירים כי אם ורק אם , ולא באמצעות התנאי לעיל, למרות השקילות.
פירוש הסימון הוא ש- גדל לפחות בקצב של .
פירוש הסימון הוא ש- גדל בקצב שגדול ממש מהקצב של , ופירוש הסימון הוא שקצבי הגידול של ו- הם שווים אסימפטוטית (כלומר, שתי הפונקציות הן מאותו סדר גודל).
אף שהחסמים שהוצגו לעיל עוסקים בפונקציות מהמספרים הטבעיים לעצמם ובתכונותיהן כאשר הן מקבלות ערכים השואפים לאינסוף, ניתן להכליל את הסימון לטיפול במקרים אחרים.
עיקר החשיבות בביצוע הכללה שכזו הוא בהבהרה של הגודל אליו שואפים הערכים שהפונקציות מקבלות.
לדוגמה, עבור פונקציה ממשיות ופונקציה חיובית אומרים ש- כאשר אם קיימים כך שלכל x בסביבה מתקיים .
כמו כן, אומרים ש- כאשר אם לכל קיים כך שלכל x בסביבה מתקיים .התנאי האחרון שקול לדרישה .
באופן דומה כאשר אם ורק אם .
נניח כי אלגוריתם מיון מסוים מבצע בדיוק פעולות בסיסיות על קלט מגודל .
ככל ש- גדל כך ההשפעה של הגורם גדלה בעוד ההשפעה של שאר הגורמים הופכת לזניחה.
לדוגמה, עבור , גודלו של גדול פי 1,000 מגודלו של , ופי מיליון מגודלו של , ולכן שני הגורמים הללו זניחים ביחס ל- ובמרבית השימושים לא תהיה להם כל חשיבות.
בנוסף, למקדם של הביטוי יש חשיבות אפסית בלבד כאשר משווים את הביטוי לביטויים גדולים יותר.
למשל, אם משווים את ל-, כבר עבור הביטוי יהיה גדול יותר.
אפילו אם המקדם של יהיה 1,000,000, עבור ומעלה שוב יתקבל כי גדול יותר.
על כן, כאשר מתעניינים בגידול האסימפטוטי של אין חשיבות למקדם שלו.
בשל כך משתמשים בסימון על מנת לייצג את המאפיין העיקרי של קצב הגידול של הביטוי שבאגף שמאל.
ידוע כי ניתן לתאר את פונקציית האקספוננט באמצעות טור טיילור אינסופי באופן הבא:
כאשר ונרצה לקרב עד רמת דיוק של פולינום טיילור מסדר שני, דרך פשוטה לתאר ביטוי זה באמצעות חסם אסימפטוטי היא זו:
פירושו של סימון זה הוא כי ניתן לתאר את באמצעות הפונקציה ועוד פונקציית "שארית" ששייכת למחלקה , כלומר היא זניחה יחסית ל- כאשר - בנוסחה: - כלומר, השארית זניחה ביחס לאיבר האחרון בטור שמחושב באופן מדויק.
במקרה זה נכונה גם טענה חזקה יותר:
כאשר כאן השתמשנו ב-O גדול.
אסירים במחנות ריכוז נאציים, באזורי הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה, סומנו בעיקר באמצעות תגים של משולשי בד צבעוניים, שנתפרו על חולצת האסיר ומכנסיו.
בין מחנות הריכוז השונים לא שררה אחידות בשיטת סימון האסירים.
בשלהי מלחמת העולם השנייה פחת השימוש בסימון, שהפך יותר ויותר אקראי, ללא קשר הכרחי למאפייניו האישיים של האסיר.
צורת המשולש לסימון אסירים נבחרה על פי צורת משולש האזהרה הנפוץ בתמרורי דרכים.
משולש אדום לאסירים פוליטיים - חברי איגודים מקצועיים, קומוניסטים, בונים חופשיים, אנרכיסטים (חלק מהאנרכיסטים סומנו במשולש שחור כ"א-סוציאליים").
כך סומנו רוצחים, גנבים, שודדים, רמאים, וכדומה.
משולש כחול ל"מהגרים": כל אלה שעזבו את גרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון מסיבות פוליטיות ושבו לאחר זמן מה.
כולם היו חשודים כמרגלים וחתרנים, וב-1935 ניתנו הוראות להכניסם ל"מחנות חינוך", מהם שוחררו לפי החלטת הגסטאפו.
גם לאחר מכן, הם היו נתונים בסכנת מעצר מחדש.
משולש סגול ל"פרשני המקרא", אנשים שמטעמי מצפון התנגדו לשירות צבאי, כאשר הקבוצה העיקרית שבהם הייתה עדי יהוה.
משולש ורוד להומוסקסואלים ולפושעי מין.
משולש שחור לאסירים "א-סוציאליים", בהם צוענים, שבשלב מאוחר יותר ענדו משולש חום, מפגרים, משתמטים מעבודה, זונות, לסביות, וחלק מן האנרכיסטים והפמיניסטיות.
משולש חום לצוענים (לאחר שהופסק תיוגם במשולש שחור).
כמו כן, היה נהוג לציין בפס דק מעל המשולש אסירים חוזרים - כאלה ששבו למחנה לתקופת מאסר נוספת לאחר שנעצרו שוב או ששהו במחנה אחר.
קטגוריה קטנה של אסירים הייתה "Sonderaktion Wehrmacht": אלה היו חיילי ורמאכט בעייתיים שנשלחו למחנה זקסנהאוזן.
היו 800 אסירים כאלה בסך הכל, ו-70 מהם מתו במחנה.
הם סומנו במשולש אדום הפוך.
יהודים סומנו בשני משולשים, המונחים זה על גבי זה, היוצרים צורת מגן דוד.
המשולש התחתון, שקודקודו פונה מעלה היה צהוב לסימון יהודי, ואילו המשולש העליון שקודקודו מטה, סימן את אופי האסיר כמפורט ברשימת צבעי המשולשים.
סימונים אלה ליהודים היו נהוגים במחנה הריכוז אושוויץ עד ל-30 ביוני 1944. החל מ-1 ביולי 1944 סומנו האסירים היהודים באופן זהה לזה של האסירים שאינם יהודים, אלא שנוסף להם פס צהוב במקביל לצלע העליונה של המשולש.
ביניהם היו גם אסירים שסומנו על היותם "מחללי גזע", כלומר, יהודים בקשרים עם ארים.
הגברים סומנו במשולש טבעתי שחור על משולש צהוב, ואילו הנשים סומנו במשולש צהוב על משולש שחור.
חלק מן האסירים נשאו גם אות לטינית גדולה במרכז המשולש לסימון השתייכותם הלאומית.
כך, האות B סימנה בלגים, F - צרפתים,
לאסירים בפלוגת עונשין נוסף עיגול שחור מתחת למשולש.
לאסירים שניסו לברוח נוסף עיגול אדום מתחת למשולש.
נוסף לתגים, היו אסירים שסומנו כאסירים מיוחדים, ואלה אולצו לענוד סרט חום סביב הזרוע.
במחנה הריכוז אושוויץ נוספה על שיטת סימון האסירים באמצעות משולשי בד צבעוניים על הבגד, אף שיטת סימון ייחודית בקעקוע מספר האסיר על גופו.
שיטה זו לא יושמה במחנות ריכוז אחרים.
לאסירים שנמצאו כשירים לעבודה (להבדיל מאלה שנשלחו מיידית להשמדה) ניתן מספר אסיר אשר נרקם על חולצת האסיר ואף קועקע על גופו.
קעקוע מספרי אסיר החל באושוויץ בסתיו 1941. תחילה נעשה שימוש בתבנית שבה סודרו מחטים באורך של כסנטימטר בצורת המספר, לאחר מכן הייתה התבנית מוצמדת במכה לחלק השמאלי העליון בחזה האסיר ומיד לאחר הסרתה היה דיו נמרח אל תוך החורים המדממים.
הראשונים להיות מקועקעים היו אלפי שבויי מלחמה סובייטים.
בחודש מרץ 1942 החלו אסירים במחנה אושוויץ II (בירקנאו) להיות מסומנים במספר אסיר מקועקע.
הקעקוע בדיו כחול בוצע בידי אסירים מיומנים כחלק מתהליך הקליטה של האסיר.
מספר האסיר קועקע על חלקה הפנימי או החיצוני של האמה.
משמאל למספרו הייחודי של האסיר קועקעה אות, או אותיות לטיניות, אשר שימשה לזיהוי סדרות של אסירים.
האותיות AU (קיצור של Auschwitz) שימשו לזיהוי שבויי מלחמה סובייטים, האות Z לצוענים (גרמנית: Zigeuner).
אסירים יהודים סומנו לרוב במשולש משמאל למספר.
החל מאביב 1943 כל האסירים במחנה הריכוז אושוויץ קועקעו, הן אלה שהגיעו לאחר מועד זה ואף אסירים ותיקים שהיו כבר במקום אותה עת.
יוצאי הדופן היחידים אשר זכו לפטור מקעקוע מספר אסיר היו אסירים לא יהודים בעלי אזרחות גרמנית, ואסירים שהגיעו למקום לצורך "חינוך מחדש" או "חינוך לעבודה" והוחזקו במחנה נפרד.
במחנה העבודה אושוויץ מונוביץ מוספרו האסירים במספור רץ לפי זמן הגעתם למחנה.
פרימו לוי (שעל זרועו קועקע 174517) מתאר בספרו "הזהו האדם" כיצד המספרים מתמצתים את שלבי ההשמדה של יהדות אירופה:
החל מ-13 במאי 1944 החלו אסירים יהודים גברים מקבלים מספרי אסיר בסדרות A ולאחריה B (במקום המשולש שהיה נהוג עד אותה עת).
נשים החלו מקבלות מספרים בסדרות אלה ב-16 במאי 1944. סדרה A לגברים ניתנה בסדר רץ עד למספר 20,000, אולם עקב טעות, נשים קיבלו מספרי אסיר בסדרה זו עד למספר 30,000. עם סיום סדרה A, החלו האסירים מקבלים מספרים בסדרה B.
הכוונה המקורית הייתה להמשיך ולסמן אסירים בסדרות רציפות לפי סדר האותיות הלטיני, 20,000 אסירים בכל סדרה, שחרור המחנה ב-27 בינואר 1945 ותבוסת גרמניה שיבשו תוכנית זו.
הסופר יחיאל די-נור תיאר את חייו בישראל עם המספר על היד:
במחנה מיילץ, שהיה מחנה עבודה והוסב למחנה ריכוז, סומנו האסירים לאחר ההסבה בכתובת KL - ראשי תיבות של Konzentrationslager - .
הכתובת קועקעה על זרוע ידם הימנית.
סימולציות ניהול ממוחשבות הן סוגת משחקים הכולל שילוב של מיומנות, מזל ואסטרטגיה כדי להדמות את המציאות.
בעולם המשחקים, משחקי סימולציות ניהול ממוחשבים מתארות סוגת משחקים רחבה ומגוונת של משחקי מחשב.
חלק מהמשחקים בסוגה זו אמור להדמות את המציאות בעולם האמיתי, בעוד אחרים אמורים להדמות את העולם העסקי.
קיימים גם משחקים המַדמים את שני התחומים (לדוגמה, סימס 2).
סימולציות ניהול ובנייה - משחקים בהם השחקנים מנהלים ממשל, קבוצת ספורט, עסק, בניית עיר, או אפילו משחקים את האלוהים בעולם.
סימולציות דייטים - משחקים המתרכזים ביציאה לדייטים.
במשחקי תפקידים כגון harvest moon ו-Thousand Arms, הדייט הוא חלק מהמשחק.
סימולציות חיים - משחקים בהם השחקנים מנהלים צורת חיים או מערכת אקולוגית.
אחד המשחקים הידועים בסוגה זו הוא הסימס על כל סוגיו.
ניתן להכליל בסוגה זו גם סימולציות גידול חיות מחמד.
סימולציות כלי רכב - משחקים בהם השחקן נוהג בכלי רכב.
סוגה זו כוללת סימולטורי טיסה, סימולטורי מרוצים, ומשחקים אחרים המאפשרים לנהוג בטנקים, רכבות, ספינות ועוד.
דוגמאות למשחים מסוג זה הם "פלייט סימולטור", "Need for Speed", "Elasto Mania", פרו סייקלינג מנג'ר ועוד.
סימולציות תמונות - משחקים בהם השחקן מצלם תמונות של חיות או אנשים.
בסוגה זו נכללים משחקים כגון Pokémon Snap או Afrika.
משחקי מלחמה מסוימים עם רמה גבוהה של תאימות למציאות, שמעבר למשחקי מלחמה המתרחשים בעולם פנטזיה או בדיוני.
משחקים אלה מנסים להדמות מלחמה מציאותית במישור האסטרטגי או הטקטי.
משחקי ירי טקטי בעלי רמה גבוהה של תאימות למציאות.
משחקים אלה מנסים להדמות את התחושות שחווים בשדה קרב.
משחקי Sim שונים, שנוצרו על ידי חברות כמו Maxis.
משחקים אלה מדמים מגוון רחב של תחומים וחוויות.
סימון ביטון היא במאית סרטים דוקומנטריים יהודיה מרוקאית-ישראלית-צרפתית, זוכה פרס סזאר ופרס פסטיבל סאנדנס.
נולדה ברבאט שבמרוקו ב-3 בינואר 1955 לאב צורף.
בשנת 1966 עלתה עם משפחתה לישראל.
שירותה הצבאי במהלך מלחמת יום כיפור השפיע רבות עליה ועל דעותיה והיא מגדירה את עצמה פציפיסטית.
ביטון למדה המכון ללימודי סינמטוגרפיה מתקדמים (L'Institut des hautes études cinématographiques) בפריז.
ביטון הרואה עצמה יהודיה-ערביה ומתגוררת בפריז.
סגנון עבודתה כולל מחקרים היסטוריים, דו"חות ממקור ראשון ודיוקנאות אינטימיים של סופרים, אמנים, ודמויות פוליטיות.
כל סרטיה מעידים על מחויבותה לייצג טוב יותר את ההיסטוריה והתרבויות המורכבות של המזרח התיכון וצפון אפריקה.
ביטון מדברת עברית וערבית ומבקשת בעזרת הכרותה עם שתי התרבויות להציג בסרטיה את המורכבות הגדולה בסכסוך הישראלי-פלסטיני.
חלק מעבודותיה שודרו בו זמנית בטלוויזיה באירופה, במדינות דוברות ערבית ובישראל, ויצרו ויכוח ער בכל הצדדים של הסכסוך במזרח התיכון.
סרטה פיגוע עוסק בהשלכות האישיות של הפיגוע בשוק מחנה יהודה שהתרחש ב-4 בספטמבר 1997. ביטון פגשה משפחות של שלוש נערות שנהרגו בפיגוע וכן את המשפחות של המפגעים.
הסרט מנסה להציע תובנות לפסיכולוגיה ולאידאולוגיה שמנציחה את האלימות במזרח התיכון.
סרטה "חומה", העוסק בבניית גדר ההפרדה זכה בפרס "רוח החופש" בפסטיבל ירושלים בשנת 2004. בשנת 2009 יצא "רייצ'ל", סרטה על מותה של הפעילה רייצ'ל קורי.
הסרט "רייצ'ל" עורר סערה כאשר הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים היהודי בסן פרנסיסקו כאשר חלק מהארגונים רשמיים של הקהילה היהודית טענו שהסרט חד צדדי ואינו מציג את הצד הישראלי בפרשה.
1990: Great Voices of Arab Song (סדרה בת שלושה פרקים על אום כולתום, מוחמד עבד אל-והאב ופריד אל-אטראש)
2001: האזרח בשארה (על עזמי בשארה)
סימום היא רוח חזקה, יבשה ועמוסת אבק.
המילה מתארת בדרך כלל רוח מקומית במזרח התיכון, ובפרט בסהרה, ירדן, עיראק, סוריה ומדבריות חצי האי ערב.
הטמפרטורה של רוח זו עשויה לעלות על 54 מעלות צלזיוס והלחות היחסית עשויה לרדת מתחת ל-10%.
איות חלופי כולל את הצורות סמום, סמון וסימון.
שם נוסף בו נעשה שימוש הוא סמיאל (הלחם של המילה הערבית سامّ, סם, והמילה הטורקית "יל", שפירושה "רוח".) סוג חלופי של סימום המתרחש באזור מרכז אסיה ידוע בשם "גרמסל" (гармсель).
פירוש השם הוא "רוח רעילה" כי התפרצות פתאומית של סימום עלולה לגרום למכת חום.
הרוח החמה מביאה לגוף יותר חום מכפי שניתן להיפטר ממנו באידוי הזיעה.
בדרך כלל הסאמום יוצא מדרום-מזרח או מדרום-דרום-מזרח, ונושא עמו ענני אבק וחול.
ייסורים קשים עוֹבְרִים עַל הָאָדָם שזעם הסמוּם נָתַך עליו.
נטען כי "סימום" התרחש ב-17 ביוני 1859 בגולטה ובסנטה ברברה, קליפורניה.
ההיסטוריון המקומי ווקר טומפקינס כתב כי:במהלך הבוקר, הטמפרטורה נעה סביב הרמה הרגילה של 24 עד 27 מעלות צלזיוס, אך בסביבות השעה 13:00, רוחות חמות ביותר, חזקות ומלאות אבק, החלו לנשוב מכיוון הרי סנטה אינז צפונה.
בשעה 14:00 הטמפרטורה הגיעה כביכול ל-56 מעלות.
נאמר כי טמפרטורה זו תועדה על ידי ספינת סקר חוף אמריקאית רשמית שפעלה מול החוף, בתעלת סנטה ברברה.
בשעה 17:00, לפי הדיווחים, הטמפרטורה ירדה ל-50 מעלות, ובשעה 19:00 הטמפרטורה חזרה לשיעור הנורמלי של 25 מעלות.טומפקינס ציטט כביכול מדו"ח של ממשלת ארצות הברית האומר, "עגלים, ארנבות ובקר מתו על רגליהם.
פירות נפלו מהעצים אל האדמה ונחרכו בצד [ממנו נשבה] הרוח; כל גינות הירק נהרסו.
דייג בסירת משוטים הגיע לבור החול של גולטה כשפניו וזרועותיו מכוסות שלפוחיות כאילו נחשף לכבשן פיצוץ." כמו כן, לדברי טומפקינס, התושבים המקומיים ניצלו מהחום על ידי חיפוש מחסה בבתי חומות העשויים מאדובי (Adobe, בנייה אדמה וחומרים אורגניים) עבים שהיו הבנייה הסטנדרטית באותה תקופה.
עם זאת, מומחים מערערים על דו"ח זה.
פרופסור ג'ואל מייקלסן מ-UCSB (אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה), למשל, אמר:מעולם לא מצאתי מקור חיצוני שיאשר את הסיפור של טומפקינס, ואני מאוד סקפטי לגבי אמיתותו.
אני לא מטיל ספק בכך שרוחות חזקות חמות ויבשות במדרון עלולות להעלות הרבה אבק ולייצר טמפרטורות גבוהות מאוד – אבל עד 115 מעלות פרנהייט (46 מעלות צלזיוס) לכל היותר.
חום של 133 מעלות פרנהייט (56 מעלות צלזיוס) פשוט לא הגיוני מבחינה פיזית, מכיוון שהוא ידרוש יצירת מסת אוויר חמה במיוחד אי-שם בצפון מזרח.
מזג האוויר של יום שני האחרון היה דוגמה חזקה מאוד לסוג התנאים שייצרו גל חום כזה, והטמפרטורות שלנו הגיעו ל-20 מעלות פחות מהנתון של טומפקינס.
רוחות חזקות יותר יכלו להגביר מעט את החימום, אבל לא עד כדי כך.
הוסיפו לכל הספקנות המבוססת על מדע המטאורולוגיה את הנטייה הידועה של טומפקינס לערבב מינונים ליברליים של סיפורת ב'היסטוריות' שלו, ואני חושב שיש טענה נגד אמיתות הסיפור הזה.המטאורולוג כריסטופר ס' ברט כתב על התקרית-לכאורה:אין תיעוד מי ביצע את המדידה הזו או היכן בדיוק בוצעה בסנטה ברברה.
מקורות מאוחרים אומרים שהוא נעשה על ספינת סקר גאוגרפית של החוף האמריקאי.
אם זה המקרה, הטמפרטורה אינה אפשרית מכיוון שהמים ליד סנטה ברברה ביוני לעולם אינם חמים יותר מ-70 מעלות פרנהייט, וכל רוח הנושבת מעל האוקיינוס תשנה את הטמפרטורה שלה עקב המים הקרירים, לא משנה כמה האוויר חם.
הדו"ח הזה הוא יחיד ויש ראיות פיזיות (יבולים שרופים וחיות מתות) שמשהו מדהים קרה כאן היום, אבל אי אפשר לאמת את שיא הטמפרטורה."
הסיפור הקצר של אדגר אלן פו "MS.
נמצא בבקבוק" (1833) הציג סערה מול חופי ג'אווה, שבה "כל תופעה נראתה כאילו אני [הגיבור-המספר] בעיצומו של סימום."
במאמר הפוליטי "Chartism", תומאס קרלייל טען שאפילו העניים שבגברים שהשלימו עם אומללות ועמל אינם יכולים להשלים עם העוול משום שהם שומרים על תחושה מולדת שצדק גבוה יותר (אלוהי) חייב לשלוט בעולם: "לכוח כשלעצמו, מולו התנגדות היא חסרת תקווה, יש אפקט נגד סימומים דוממים והרבה תופעות אחרות מסוג זה.
מצאנו שזה מספיק כדי לייצר כניעה מוחלטת.
אבל עוול קבוע, אפילו שמקורו בכוח אינסופי, יתברר כבלתי נסבל על ידי גברים."
ואלדן (Walden, 1854), מאת הנרי דייוויד תורו, מתייחס לסימום.
הוא משתמש בסימום כדי לתאר את הדחף שלו לברוח ממשהו בלתי רצוי.
"אין ריח רע כמו זה שנובע מהטוב הנגוע.
זה אנושי, זה אלוהי, נבלה.
אילו ידעתי בוודאות שאדם מגיע לביתי במטרה מודעת לעשות לי טוב, הייתי צריך לברוח על חיי, כמו מהרוח היבשה והצורבת של המדבריות האפריקאיות הנקראת סימום, הממלאת את הפה, האף והאוזניים והעיניים באבק עד שאתה נחנק, מחשש שאקבל קצת מהטוב שנעשה למעני – חלק מהנגיף שלו התערבב בדמי.
לא – במקרה הזה אני מעדיף לסבול את הרוע בדרך הטבעית".
ברומן "זמנים קשים" משנת 1854, תיאר צ'ארלס דיקנס את חום אמצע הקיץ המעיק של המפעלים המפויחים והמעושנים של קוקטאון: "האווירה של ארמונות הפיות האלה הייתה כמו נשימת הסימום; ותושביהם, תחת תעוקת החום, עמלו בבלבול הדעת במדבר" (ספר ב', פרק א').
בספרו American Notes תיאר דיקנס את "רוח המפלגה [הפוליטית] הפוגעת ההיא" כ"הסימום של אמריקה, מחליא ומקלקל כל מי שחיים בריאים בהישג ידו."
ברומן El filibusterismo של חוסה ריזאל (1891), כריסוסטומו איבארה מריר ונקמני מופיע מחדש בתור סימום.
מטרתו היא הפלת השלטון הקולוניאלי בפיליפינים, באמצעות האצה של התעללות מערכתית שקיימת ממילא.
ברומן דרקולה של ברם סטוקר (1897), לוסי, המתארת את הופעתו של דרקולה בחדרה, כותבת ביומנה ב-17 בספטמבר כי "נדמה היה שמספר עצום של כתמים קטנים נכנסו פנימה מבעד לחלון השבור ומסתובבים בגלגלים כמו עמוד האבק שמטיילים מתארים כשיש סימום במדבר."
ברומן של ג'יימס ג'ויס "דיוקן האמן כאיש צעיר" (1914), "לבו של סטיבן [קמל] כמו פרח המדבר שמרגיש את הסימום מגיע מרחוק".
ברומן Main Street של סינקלר לואיס (1920), יש התייחסות ל"סימום החקירה של דודה בסי".
בהתאם למסורת של מפלעי האחים רייט, שקראו למנועי המטוסים שלהם על שם רוחות, ה-Wright Aeronautical R-1200 משנת 1925 נקרא "סימון".
סימון מכה במהלך פרק 2 בסדרת הסרט "טרזן הנמר" (1929).
בספרו של הנרי לואיס מנקן Making a President (1932), הוא מתייחס ל"סימון אמיתי של שיהוקים".
ברומן "פוסט קפטן" של פטריק אובריאן (1972), בן דודה הסובל נפשית של דיאנה וילייר, אדוארד לוונדס, מעיר לאחר שנודע לו שדוקטור מטורין הוא מנתח ימי: "טוב מאוד – אתה על הים אבל לא בו: אתה לא חסיד של אמבטיות קרות.
מקורזל עד לכדי טוסט בלבד, אדוני; יובש, מיובש על ידי הסימום, הסימום הנורא."
שיר בשם "סימום" מופיע באלבום של Yellow Magic Orchestra שיצא ב-1978. ללהקת The Creatures יש שיר בשם "Simoom" באלבומם Boomerang משנת 1989, ובו המילים "Simoom, simoom...
בסרט "הפצוע האנגלי" (1996) יש סצנה שבה הרוזן לסלו אלמסי מספר לקתרין קליפטון היסטוריות של רוחות בעלות שם, אחת מהן היא "סימון".
ברמז לכתבי הרודוטוס, אלמסי אומר לקתרין שפעם היה עם ערבי שראה את ה"סימון" כמרושע כל כך, שהם יצאו לקראתו בצבא עם "חרבות מורמות".
במשחק קלפי האספנות Magic: The Gathering, קלף בשם "Simoon" הופיע לראשונה בסט ההרחבה Visions ביבשת הבדיונית Jamuraa.
קלף זה הופיע במזנון של חפיסות מסוג II עכשוויות והיה יעיל במיוחד מול חפיסות חמשת הצבעים הירוק הפופולריות שנשענו על יצורים קטנים עם קשיחות בדרג 1.
בסדרת משחקי הווידאו "המכשף" יכול השחקן לרקוח פצצה הקרויה "Samum" באמצעות מערכת האלכימיה של המשחק.
הפצצה מתפקדת כמעין רימון הלם הנועד לשתק את האויב עליו נזרקה הפצצה, ולעוור אותו לזמן מה.
סימון (במקור: S1m0ne) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר קומדיה מדע בדיוני שכתב, הפיק וביים אנדרו ניקול.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 2002 ומככבים בו אל פצ'ינו, קתרין קינר, וינונה ריידר ואוון רייצ'ל ווד, והוא מספר על במאי קולנוע כושל שמצליח לייצר דמות וירטואלית שהופכת לכוכבת סרטו החדש.
אף אחד לא יודע שלא מדובר בדמות אמיתית והכוכבת לא נגישה מן הסתם למסיבות עיתונאים, אירועים ומפגשי מעריצים.
לאט לאט השקר שבנה מתחיל לעורר את חשדם של הסובבים אותו עד שהוא נכנע ומגלה את האמת.
ויקטור טרנסקי (בגילומו של אל פצ'ינו) הוא במאי שבמהלך צילומי סרט שלו נגמר לו התקציב.
כוכבת הסרט שלו, ניקולה אנדרס (וינונה ריידר) לא מוכנה להתמודד עם הקשיים החדשים ופורשת מהצילומים.
טרנסקי מבין שבלעדיה הוא לא יוכל להשלים את הסרט בזמן ומקבל את הצעת חברו האנק אלאנו (אליאס קוטס) ליצור דמות וירטואלית שתחליף את הכוכבת שפרשה.
על תוכנת Simulation One הם יוצרים דמות ומשם התוכנה גוזרים את שמה: "סימוֹן".
סימון (רייצ'ל רוברטס) משולבת בסרט שהופך להצלחה אדירה וכולם מתחילים לחפש את הכוכבת החדשה.
טרנסקי מספר לעיתונאים ולמעריצים הנלהבים כי סימון בעלת אופי מתבודד ומבקשת את פרטיותה, מה שרק מעצים את רצון המדיה לראיין ולפגוש אותה.
הוא מסכים בסופו של דבר לראיונות רק מול מסך מחשב כשהוא גם מדבב אותה באותה תוכנה שהופכת את קולו לקול של אישה.
סימון, ש"לא מוכנה להופיע עם שחקנים אחרים אלא רק לבדה" עולה לדרגת סופרסטאר ואף זוכה בשני פרסי אוסקר, אותם מקבל עבורה הסוכן שלה, טרנסקי עצמו.
השמועות לפיהן טרנסקי מתעלל בכוכבת, סוגר אותה בביתה ולא מאפשר לה לצאת מתחילות להשפיע על הבמאי שמחליט למחוק את הדמות ולזרוק את קובצי המחשב בהם היא קיימת לים.
הוא מספר שהיא חלתה בווירוס נדיר ומתה, אך המעריצים מתקשים לקבל את רוע הגזירה והמשטרה עוצרת אותו בחשד לרצח.
בתו וגרושתו מצליחות לחדור לחדר העבודה הסודי של טרנסקי, מוצאות את המחשב ומחזירות את סימון לחיים.
סימון שוב מתראיינת לטלוויזיה, יחד עם טרנסקי והכיסוי שלהם לפרשה היא שהיא הייתה בהריון וטרנסקי "קנה" לה זמן במהלך הפרשה כדי שהיא תוכל להתבודד.
בעקבות הדברים הוא משוחרר מתחנת המעצר וממשיך, יחד עם ביתו וגרושתו בהפעלת סימון וכנראה גם דמויות חדשות.
שם השחקן/ית שם הדמותאל פצ'ינו ויקטור טרנסקירייצ'ל רוברטססימוןקתרין קינר איילין כריסטיאןאוון רייצ'ל ווד לייני כריסטיאןוינונה ריידרניקולה אנדרס
הסרט זכה לתגובות מעורבות של הקהל והמבקרים.
באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון 51% מתוך 156 ביקורות.
באתר Metacritic קיבל הסרט את הציון 49 מתוך 38 ביקורות, כשרוב המבקרים התקשו להחליט אם הם אוהבים את הסרט או לא.
בסוף השבוע הראשון שלו באקרנים העשיר הסרט את קופתו ב-3,813,463 דולר ודורג במקום ה-9. בסך הכול רשם הסרט הכנסות בסך $19,576,023 בעולם.
סימון אבקריאן הוא שחקן צרפתי.
אבקריאן נולד בגאנס שבמחוז איל-דה-פראנס בצרפת, למשפחה ממוצא ארמני.
בגיל 9 עבר עם משפחתו לגור בלבנון.
בשנת 1977, כשהיה בגיל 15, עבר להתגורר בלוס אנג'לס ארצות הברית ושם שיחק בתיאטרון הארמני כ-8 שנים.
בשנת 1985, כשהיה בגיל 23, חזר לצרפת, שם הצטרף לאריאן מנושקין בתיאטרון תיאטר דו סולֵיי (Théâtre du Soleil) ושיחק עימה במספר הצגות, אבקריין עזב את התיאטרון בצרפת בשנת 1993.
על משחקו במחזה "Beast on the Moon" בשנת 2001, המציג את חייו של ניצול מרצח העם הארמני, זכה בפרס מולייר לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2012 לקח חלק בסדרת הטלוויזיה, "Kaboul Kitchen", וכן שיחק בסרט הטלוויזיה האמריקאי "זרפה" (Zarafa).
בשנת 2013 שיחק בסדרת הדרמה, "The Marchers".
באותה שנה שיחק בסדרה "The Cut".
בשנת 2008 שיחק גם בסדרת הריגול הבריטית, "ספוקס" כקונסול האיראני.
בשנת 2002 שיחק אבקריאן בסרט הקולנוע האמריקאי, "אררט" (Ararat), פרי עטו של אטום אגויאן.
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע, "האמת אודות צ'רלי" (The Truth About Charlie), של הבמאי ג'ונתן דמי וכן שיחק בסרט "ארם" (Aram).
בשנת 2003 שיחק בדרמת הפשע הצרפתית "Ni pour, ni contre (bien au contraire)" של הבמאי סדריק קלאפיש.
בשנת 2004 שיחק בסרט הקולנוע הישראלי, "ולקחת לך אישה", פרי עטם של רונית ושלומי אלקבץ, בו גילם את דמותו של אליהו.
על משחקו בסרט זה הוא חלק יחד עם רונית אלקבץ את פרס המשחק הטוב ביותר ב"פסטיבל מונס" בבלגיה בשנת 2004. באותה שנה שיחק בסרט האמריקאי, "יס" לצד ג'ואן אלן, סם ניל ועוד.
באותה שנה לקח חלק בסרט הקולנוע האמריקאי, "קזינו רויאל", בתפקיד "אלכס דמטריוס" ובהמשך לוהק לסרט, "The Serpent".
בשנת 2007 דיבב את קולו של אביה של "מרג'ן" בסרט האנימציה "פרספוליס".
באותה שנה שיחק בסרט, "חקירה מעבר לקווים" (Rendition).
בשנת 2008 שיחק בחלק השני בטרילוגיית הסרטים של רונית ושלומי אלקבץ, "שבעה" ובסרט שירת הכלות.
בשנת 2009 שיחק בסרט הקולנוע האמריקאי, "הגנה סודית" (Secret défense).
באותה שנה שיחק בסרט מאת סאלי פוטר, "Rage".
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע הצרפתי, "צבא הפשיעה" (ARMY OF CRIME), בבימויו של רובר גדיגיאן.
בשנת 2010 שיחק בסרט הקולנוע, "ראש של טורקי" שוב לצדה של אלקבץ.
בשנת 2014 שיחק בחלק השלישי בטרילוגיית הסרטים של האחים שלומי ורונית אלקבץ, "גט - המשפט של ויויאן אמסלם", שקדמו לו הסרטים "ולקחת לך אישה" (הסרט הראשון) ו"שבעה" (הסרט השני).
הסרט זכה בפרס אופיר כ"סרט הטוב ביותר" וייצג את ישראל בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר" בפרס האוסקר האמריקאי.
בשנת 2017 שיחק בסרט האקשן הצרפתי-אמריקאי "אוברדרייב" לצד סקוט איסטווד.
בשנת 2019 שיחק בקומדיה הצרפתית "אדמונד דה ברז'ראק" לצד הזמר טום לב, בשנה זו גם דיבב בסרט האנימציה הצרפתי "הסנוניות של קאבול" שהיה מועמד לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע, מועמד בפסטיבל הקולנוע בקאן ומועמד לפרס סזאר לסרט האנימציה הטוב ביותר.
בשנת 2022 שיחק במותחן האקשן הצרפתי "ללא הפוגה" שעלה ישירות לשירות של נטפליקס.
סימון אריאן ביילס היא מתעמלת אמריקאית, אלופה אולימפית בקרקע (ריו דה ז'ניירו 2016), בקרב רב אישי וקבוצתי ובקפיצות (ריו דה ז'ניירו 2016 ופריז 2024).
בנוסף היא אלופת העולם בקרב-רב אישי ובעלת 43 מדליות אולימפיות ומאליפויות העולם, מהן 32 מדליות זהב.
היא בעלת המספר הגדול ביותר של מדליות, ובעלת מספר מדליות הזהב הגדול ביותר באליפויות העולם בהתעמלות.
ביילס היא המתעמלת האפרו-אמריקנית הראשונה בהיסטוריה שזכתה במדליית זהב אישית באליפות עולם.
אביה קלווין קלמונס סבל מהתמכרויות שונות ולא היה בקשר עם ביילס מאז לידתה.
אמה הביולוגית שאנון, התמודדה עם התמכרות לאלכוהול ולסמים, נעצרה והורשעה מספר פעמים בעברות שונות, והתקשתה בגידול שמונת ילדי המשפחה.
בגיל שלוש עברה ביילס עם שלושה מאחיה ליוסטון שבטקסס, שם גדלה בבית סבה וסבתה מצד אמה, רון ונלי ביילס, וב-2003, הם אימצו אותה ואת אחת מאחיותיה באופן רשמי.
באותה שנה החלה להתאמן בהתעמלות מכשירים, לאחר שהמאמנת איימי בורמן במועדון ספורט מקומי ביוסטון זיהתה אותה מחקה מתעמלות אחרות והמליצה לצרפה לאימונים.
מאז שימשה בורמן כמאמנת של ביילס.
ב-2011 החליטה לוותר על לימודים בתיכון ולהתרכז באימוני ההתעמלות.
באפריל 2013 השתתפה לראשונה בתחרות של התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, כשהתחרתה באמריקן קאפ.
באוקטובר אותה שנה השתתפה באליפות העולם בהתעמלות, שנערכה באנטוורפן שבבלגיה.
היא זכתה במדליית זהב בתחרות הקרב רב ובתחרות תרגיל הקרקע.
בסוס קפיצות סיימה שנייה לאחר בת ארצה מקליה מרוני, בתרגיל הקורה סיימה שלישית לאחר אליה מוסטפינה וקיילה רוס ובמקבילים מדורגים סיימה רביעית.
היא הייתה המתעמלת האפרו-אמריקנית הראשונה שזכתה במדליית זהב אישית באליפות העולם.
בעקבות זכייתה בתחרות הייתה מושא להערה גזענית מצד המתחרה האיטלקית קרלוטה פרליטו, שאמרה בראיון שבפעם הבאה היא ובת ארצה יצבעו את עורן לשחור על מנת שיוכלו גם הן לזכות.
באליפות העולם ב-2014 זכתה פעם נוספת במדליית זהב בקרב רב ובתרגיל קרקע, והוסיפה לכך מדליית זהב בתרגיל הקורה ומדליית זהב קבוצתית עם נבחרת ארצות הברית.
בסוס הקפיצות סיימה שנייה, לאחר הונג הן-ג'ונג' הצפון קוריאנית.
היא לא העפילה לגמר בתחרות המקבילים המדורגים.
היא הייתה המתעמלת הראשונה מאז לודמילה טורישצ'בה ב-1974, שזכתה בארבע מדליות זהב באותה אליפות עולם.
ב-2015, זכתה בפעם השלישית ברציפות באליפות ארצות הברית בקרב רב, וגם זכתה במקום הראשון בתרגילי הקפיצות והקורה ובמקום השני בתרגיל הקרקע.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בגלאזגו שבסקוטלנד, זכתה פעם נוספת בארבע מדליות זהב.
היא זכתה בפעם השלישית ברציפות בקרב רב, ובמדליות זהב בתרגילי הקורה, קרקע והתחרות הקבוצתית.
בנוסף זכתה במדליית ארד בקפיצות.
ב-2016, זכתה בפעם הרביעית ברציפות באליפות ארצות הברית בקרב רב, וכן זכתה בשלוש מדליות זהב בתרגיל הקורה, קפיצות וקרקע.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה ביילס בארבע מדליות זהב, מהן שלוש אישיות ובמדליית ארד אחת, והייתה בכך למתעמלת האמריקאית המצליחה ביותר בכל הזמנים.
בתחרות הקבוצתית זכתה במדליית זהב ביחד עם לורי הרננדז, גבי דאגלס, אלי רייזמן, מדיסון קושיאן, בתוצאה של 184.897 נקודות, לפני רוסיה (176.688 נקודות) וסין (176.003 נקודות).
היא היחידה מבין המתעמלות האמריקאיות, שהתחרתה בכל ארבעת המכשירים, קפיצות (15.933 נקודות), מקבילים מדורגים (14.800 נקודות), קורה (15.300 נקודות) וקרקע (15.800 נקודות),
בקרב-רב אישי זכתה בתוצאה של 62.198 נקודות, לפני אלי רייזמן (60.098 נקודות) ואליה מוסטפינה מרוסיה (58.665 נקודות).
בתחרות הקפיצות זכתה במדליית זהב נוספת בתוצאה של 15.966 נקודות, לפני מריה פאסקה (15.253), וג'וליה שטיינגרובר (15.266) ובתחרות הקרקע זכתה במדליית זהב רביעית בתוצאה של 15.966 נקודות.
במכשיר הקורה זכתה במדליית ארד בתוצאה של 14.733 נקודות לאחר סאנה ווברס ההולנדית (15.466 נקודות) ובת ארצה לורי הרננדז (15.333 נקודות).
בעקבות הישגיה, נבחרה על ידי חברי המשלחת האולימפית האמריקאית לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הסיום.
לאחר המשחקים האולימפיים יצאה להפסקה בת שנה, במהלכה השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" וסיימה במקום הרביעי.
בנובמבר 2017 שבה להתאמן, הפעם תחת מאמן חדש, לורן לנדי.
ביילס חזרה לנבחרת הלאומית באופן רשמי במרץ 2018, כאשר בתחרות הראשונה בה השתתפה, אליפות ארצות הברית הקלאסית, זכתה במדליית הזהב בקרב-רב בתוצאה כוללת של 58.700. בנוסף זכתה בזהב במכשיר הקרקע, בתרגיל הקורה וקיבלה את הציון הגבוה ביותר בקפיצה בודדת במכשיר הקפיצות.
באליפות הלאומית של ארצות הברית, שהתקיימה באוגוסט, זכתה ביילס במקום הראשון בכל אחד מהמכשירים, לראשונה בתולדות האליפות, ובמקום הראשון בתחרות הקרב-רב כשהיא מקדימה את המקום השני, מורגן הורד, ב-6.55 נקודות.
בערב פתיחת אליפות העולם, שנערכה בדוחא בנובמבר 2018, סבלה ביילס מכאב בטן וקיבלה טיפול בבית חולים בעקבות אבן, שהתגלתה באחת מכליותיה.
באליפות עצמה היא הובילה את נבחרת ארצות הברית לזכייה במדליית זהב קבוצתית, היא זכתה בפעם הרביעית בתחרות הקרב רב, במדליות זהב בתרגילי הקפיצות והקרקע, במדליית כסף במקבילים מדורגים, ובמדליית ארד בתרגיל הקורה.
ביולי 2019, התחרתה ביילס באליפות ארצות הברית הקלאסית, בה זכתה במדליית הזהב בקרב-רב בהפרש של 2.1 נקודות מהמקום השני בו זכתה המתעמלת ריילי מקוסקר.
בנוסף, זכתה במדליית זהב במכשיר הקרקע, מדליית ארד במכשיר הקורה והגיעה למקום חמישי במקבילים מדורגים.
באליפות העולם ב-2019, זכתה בחמש מדליות זהב: בתחרות הקבוצתית עם נבחרת ארצות הברית, בקרב-רב אישי, בתרגיל הקפיצות, בתרגיל הקורה ובתרגיל הקרקע.
באולימפיאדת טוקיו 2020 הפסיקה ביילס את השתתפותה בתחרות הקבוצתית לאחר תרגיל הקפיצות במהלך מקצה הגמר, וציינה שהיא "צריכה להתמקד בבריאות הנפשית שלי".
היא זכתה עם הנבחרת במדליית כסף.
בהמשך הודיעה שהיא מסירה את השתתפותה מגמר התחרויות האישיות בתרגילי הקרקע, קורה ומקבילים מדורגים.
עם זאת, ביילס החליטה להשתתף בגמר הקורה, וזכתה במדליית ארד בתוצאה של 14.000 נק'.
ביילס לקחה הפסקה בתחרויות לאחר האולימפיאדה בטענה שהיא סובלת מקשיים מנטליים.
ביוני 2023 הודיעה על השתתפותה באוגוסט בתחרות ה-U.S.
Classic לקראת אולימפיאדת פריז (2024) וזכתה במדליית זהב.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה באנטוורפן, בלגיה באוקטובר 2023 זכתה ב-5 מדליות, 4 זהב ואחת כסף.
במדליות זהב זכתה בתחרות הקבוצתית, בתחרות הקרב רב בפעם השישית ברציפות, בתרגיל הקרקע ובתרגיל הקורה ובמדליית כסף זכתה בתרגיל הקפיצות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל המקבילים המדורגים.
במהלך האליפות היא ביצעה לראשונה בעולם את אלמנט יורצ'נקו דאבל-פייק על שולחן הקפיצות, והאלמנט ייקרא מעתה ואילך "ביילס 2".
היא גם הופיעה בתרגיל הקרקע עם השיר "יוניקורן" של נועה קירל, כפי שהופיעה עם השיר באליפות ארצות הברית 2023.
באולימפיאדת פריז ב-2024 זכתה בשלוש מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית, בקרב-רב ובקפיצות.
בנוסף, זכתה במדליית כסף בתרגיל הקרקע.
מחודש אוגוסט 2020 נמצאת בזוגיות עם שחקן הפוטבול ג'ונתן אוונס.
מקום רביעי בתוכנית "רוקדים עם כוכבים", בה השתתפה לאחר אולימפיאדת ריו
ב-2017 זכתה בפרס ESPY לספורטאית השנה
ב-2018, חשפה, כי אף היא הייתה מקורבנות ההתעללות המינית של רופא נבחרת ההתעמלות האמריקאית לארי נאסר.
על כך זכתה יחד עם חברותיה, בפרס ארתור אש למעשי אומץ וגבורה בתחום הספורט
ביילס הופיעה ברשימת לשנת 2021 של מגזין פורצ'ן.
נכללה ברשימת "טיים 100" לשנת 2025 בזכות הישגיה יוצאי הדופן בתחום ההתעמלות, קביעת סטנדרטים חדשים בענף, והשפעתה כמודל לחיקוי בזכות "מחויבותה למצוינות, חוסן נפשי והובלה ערכית בספורט העולמי".
סימולציות ניהול ובנייה הוא ז'אנר של משחקי וידאו המתמקד בבנייה, ניהול ואופטימיזציה של מערכות מורכבות.
השחקנים בדרך כלל לוקחים על עצמם את התפקיד של מנהל אשר צריך להקים, להרחיב ולנהל קהילות או פרויקטים בדיוניים עם משאבים מוגבלים, כמו למשל ערים, פארקי שעשועים, בתי חולים, בתי עסק, ועוד.
במשחקים הללו מושם בדרך כלל דגש רב על תכנון אסטרטגי, ניהול משאבים ומיומנויות קבלת החלטות.
במשחקי סימולציות ניהול ובנייה השחקן מקבל את האחריות לתכנן, לבנות ולתחזק מבנים ומערכות שונות תוך כדי ניהול תקציבים, כוח אדם ומשאבים אחרים.
המשחקים בז'אנר מיועדים בדרך כלל לשחקן יחיד.
המשחקים נוטים לרוב להתמקד בתחום הבנייה של הפרויקט כאשר השחקן צריך לבנות ולבצע התאמות אישיות שונות למבנים, מתקנים ותשתיות שיענו על צרכים שונים.
בנוסף לבנייה, השחקן לוקח על עצמו גם את התפקיד של המנהל אשר מפקח על התפעול השוטף של הפרויקט וצריך לקבל החלטות הקשורות לצוות העובדים, לכספים, ללוגיסטיקה ולהיבטים אחרים של ניהול הפרויקט.
השחקן צריך בדרך כלל לייעל את המערכות שהם בונים ככל האפשר על מנת להשיג יעדים ספציפיים, כמו מקסום רווחים, שיפור היעילות, ו/או לוודא שהאזרחים הווירטואליים או הלקוחות יהיו שבעי רצון.
בתוך משחקי סימולציות ניהול ובנייה בדרך ישנם כלים אנליטיים שונים בהם ניתן להיעזר במהלך המשחק על מנת לקבל החלטות חשובות שונות.
בנוסף לכך השחקן מקבל לעיתים רבות עצות אודות בעיות שונות שצצות והצרכים החשובים ביותר של הפרויקט שצריכים להילקח בחשבון.
משחקי בניית ערים (City-building games) - במשחקים אלו השחקן צופה על העיר מנקודת תצפית גבוהה בשמיים, בעודו מפתח ומנהל את העיר.
בדרך כלל הוא מסוגל רק לשלוט בבחירת המיקום שבו יוצבו המבנים והתשתיות ובאלמנטים אחרים הקשורים לניהול העיר, כגון תשלום שכר וסדרי עדיפויות בעבודה.
העיר מתפתחת בהתאם להחלטות השחקן.
משחקי בניית פארקים - במשחקים אלו השחקן בונה ומנהל פארקים, פארקי שעשועים, לונה פארק עם רכבות הרים, גני חיות וכדומה.
על השחקן לבנות מתקנים ולדאוג לתחזוקה, ולמשוך מבקרים אל הפארק.
ידועים במיוחד משחקים בזיכיון "פארק היורה" בהם השחקן בונה פארק דינוזאורים ואף יכול ליצור מיני כלאיים חדשים.
משחקי סימולציה של עסקים (Business simulation games) - משחקים שבהם השחקן ממוקד בניהול ההיבטים הכלכליים השונים של עסק, במטרה להעלות בסופו של דבר את הרווחיות של העסק.
במשחקים מסוג זה בדרך אין אלמנטים של בנייה.
משחקי סימולציה פוליטית (Government simulation games) - משחקים שבהם השחקן ממלא את התפקיד של ראשי הממשל במדינות מסוימות (מדינות קיימות או מדינות בדיוניות).
משחקי ניהול של קבוצות ספורט (Sports management games) - במשחקים אלו השחקן ממלא את התפקיד של מנהל קבוצת ספורט.
בדרך כלל הוא צריך להתמקד בתחומים כגון אסטרטגיה, טקטיקה, בחירת השחקנים/העברות, קביעת הרכבים ובהחלטות כלכליות שונות.
רשימת משחקי סימולציות ניהול ובנייה בולטים
שנה שם המשחק פיתוח הערות פלטפורמות1982 אוטופיהMattelבניית יישוב וניהול המשאבים באי נידח.
סימון אלפסי (8 באוקטובר 1923 – 21 בדצמבר 2004) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בבית"ר ירושלים.
אלפסי נחשב לאחד השחקנים המשמעותיים בשנותיו הראשונות של המועדון, ולאחר מכן שימש כמאמן-שחקן והוביל את בית"ר ירושלים לליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה.
אלפסי נולד בירושלים, ובשנים שקדמו להקמת בית"ר ירושלים שיחק בקבוצת בית"ר ימין משה.
אלפסי נחשב לשחקן וירטואוז ולאחד החלוצים הבכירים בארץ ישראל בתקופתו.
לאחר ביצועים מרשימים בבית"ר ירושלים בשנים 1942–1945 ביקשה ממנו בית"ר תל אביב, שנחשבה לקבוצה חזקה בשנות הארבעים, לחזק אותה במשחקיה הבינלאומיים.
בין השאר שיחק בשורותיה בביירות בנובמבר 1944. ב-6 במאי 1945 ניצחה בית"ר תל אביב 2–4 את היידוק ספליט, ואלפסי כבש את השער השלישי.
במרץ 1948 כבש שני שערים במשחק של בית"ר תל אביב מול פתח תקווה.
ב-29 בנובמבר 1947 כבש שישה שערים בניצחון 1–8 על קבוצת דגל ציון, והוא שיאן השערים למשחק אחד בקבוצת בית"ר ירושלים.
בעונת 1952/1953 עבר לשחק בהפועל חיפה, אך לאחר עונה אחת החליט לחזור כשחקן-מאמן לבית"ר ירושלים, והוביל אותה בעונת 1953/1954, לראשונה בתולדותיה, לליגה הבכירה דאז ליגה א', בעזרתו של לוניה דבורין, ששימש עוזר מאמן, ואף אימן בפועל במשחקים האחרונים של העונה, כדי שאלפסי יוכל להתרכז במשחק.
בשנת 1948 היה אלפסי לשחקן הראשון מקבוצת בית"ר ירושלים שזומן לסגל נבחרת ישראל אך לא הספיק לרשום הופעת בכורה.
מנחם בגין אמר עליו בשנת 1955: "שער אחד של אלפסי שווה כמה נאומים שלי".
בשנת 1956, כשהוא בגיל 33, סיים את קריירת המשחק שלו ותלה את הנעליים.
לאחר מכן המשיך לאמן את בית"ר ירושלים במשך מספר עונות ולאורך שתי קדנציות.
לאחר פיטוריו באוקטובר 1961 בשל תוצאות חלשות של הקבוצה, סיים את דרכו בעולם הכדורגל.
בפברואר 1963 מונה למאמן בית"ר חולון.
בשנות ה-70 עבד כמדריך כדורגל במועדון נוער ירושלמי.
הוא הוצא לפנסיה מוקדמת בתחילת שנות ה-80.
אלפסי נפטר בקיבוץ רמת השופט בשנת 2004, בגיל 81.
סימום מכני או סימום טכנולוגי , הוא שימוש באמצעים מכניים בלתי חוקיים המוסתרים באופניים במסגרת מרוצי אופניים.
הטכניקה הנחשבת כנפוצה יותר בקטגוריה זו היא הסתרת מנוע זעיר בשלדת האופניים.
טענות ראשונות לשימוש בסימום מכני עלו ב-2010 על ידי רוכב העבר והעיתונאי האיטלקי דווידה קסאני, אולם חקירות לא רשמיות שנערכו לא הוכיחו שימוש באמצעים אלו.
מקרה ראשון בו נמצא מקרה של סימום מכני היה באליפות העולם בסייקלוקרוס בינואר 2016, כשבאופני הרוכבת הבלגית בת ה-19, פמקה ון דן דריסה (Femke Van den Driessche) נתגלה מנוע.
באפריל 2016 היא הושעתה לשש שנים בגין העבירה.
נושא הסימום המכני עלה לראשונה לתודעה הציבורית במאי 2010 כאשר הועלה לאתר יוטיוב סרטון שנערך על ידי חובב אופניים אלמוני, והורכב משני חלקים.
בחלק הראשון נראתה כתבה מערוץ הטלוויזיה האיטלקית, RAI, בה סקר רוכב העבר ופרשן הטלוויזיה במרוצי אופניים, דווידה קסאני, פיתוח המאפשר הכנסת מנוע חשמלי זעיר וסוללה לשלדת האופניים, או הסלקתו בתוך בקבוק השתייה הצמוד לשלדה, וטען כי רוכב מסוים העיד בפניו כי נעשה שימוש בסימום מכני במרוצי אופניים מקצועניים.
בחלק השני של הסרטון ניסה יוצרו להוכיח באמצעות הילוכים חוזרים כי פביאן קנצ'לארה השתמש במנוע שכזה בניצחונותיו בטור של פלנדריה ובפריז - רובה ב-2010. קנצ'לארה הגיב ואמר כי "ההאשמות הן כה טפשיות שאני חסר מילים".
ה-UCI הודיע כי הוא נערך לבדיקת שימוש עתידי בפיתוח הטכנולוגי שדווח אך אינו בודק שום תלונה כנגד קבוצה או רוכב מסוימים.
בהמשך, דעך העניין בפרשה זו.
תחקיר "Stade 2" ו"קוריירה דלה סרה"
מספר חודשים לאחר תפיסתה של ון דן דריסה בתחילת 2016, יצאו תוכנית הטלוויזיה הצרפתית, "Stade 2" והעיתון האיטלקי, "קוריירה דלה סרה", בתחקיר משותף שטען שבשני מרוצים: סטראדה ביאנקה (מרוץ אופניים חד-יומי יוקרתי באזור סיינה) ובמרוץ קופי-ברטלי (מרוץ קטעים במחוז אמיליה-רומאניה) נעשה ב-2016 שימוש בסימום מכני.
בכתבה ובמאמר נטען כי בתחקיר בוצעו בזמן המרוץ, באמצעות מצלמה עם גלאי חום, סקירות על אופני המתחרים ונמצאו חמישה מקרים של חשד למנוע מוסתר במוט האוכף ושני מקרים של חשד למנוע בגלגל השיניים הקדמי (קראנק) ובגלגל השיניים האחורי (קסטה).
התחקיר הביא אף עדויות מהנדסים ששללו את האפשרות שמקור החום אינו מנוע.
בהמשך הכתבה ראיינו יוצרי הכתבה את המהנדס ההונגרי אישטוון וריאש (Istvan Varjas) שמייצר מנועים המתאימים לשימוש המדובר.
וריאש הציג בפניהם מנוע מדגם ישן שייצר וטען כי מנועים כאלו היו יכולים להיות בשימוש כבר מ-1998. הוא מסר ליוצרי הכתבה כי המנועים שבשימוש נוכחי הם קלי משקל, באורך של 5 ס"מ, יכולים לייצר 250 ואט ומתאימים בעיקר לשימוש בקדנס (מספר סיבובי דוושות בדקה) גבוה.
וריאש אף הראה ליוצרי הכתבה את הטכנולוגיה המתקדמת ביותר: חישוקי גלגלי קרבון המצוידים במגנטי נאודימיום המסוגלים לייצר כוח של 60 ואט וניתנים לגילוי רק באמצעים משוכללים ויקרים.
נכון למועד הכנת הכתבה, נקב וריאש במחיר של 50 אלף אירו לזוג גלגלים כאלו, המיוצרים רק לספורטאים בודדים.
סימון אלפסי (נולד ב-29 ביולי 1945) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית יקנעם עלית מ־1989 ועד 2024, מטעם מפלגת העבודה.
בתקופת כהונתו גדל היישוב מ-5,000 תושבים לכ-25 אלף.
סימון אלפסי נולד בשנת 1945 בעיירה אוריקה שבמרוקו לניסים וחסיבה.
למד בבית הספר "אליאנס", ובמקביל עבד על מנת לסייע בכלכלת המשפחה.
בשנת 1962 עלתה משפחת אלפסי לישראל.
סימון, אז בן 16, הוביל את המשפחה שסירבה בהוראתו להתפנות ממרכז הקליטה עד שישלחו אותה ליישוב בו מתגורר חברו הטוב, שאמר לו ל"הגיע ליישוב שנמצא 22 קילומטר מחיפה".
לאחר מספר ימי המתנה הגיעה המשפחה ליקנעם עילית.
אלפסי שירת בצה"ל, ונפצע במלחמת יום הכיפורים בקרב על גבעת חמוטל.
במהלך המלחמה נולד בנו צחי, וברית המילה נדחתה בכחודש ימים על מנת שיוכל להשתתף בה.
בסוף 1978 נבחר לחבר מועצה מטעם סיעה עצמאית שהקים בשם "צעירי יקנעם" וב-1983 מטעם המערך.
בשנת 1989 נבחר לראשונה לראשות המועצה המקומית, ומאז כיהן ברציפות במשך 35 שנים, בראשות יקנעם עילית, שבשנת 2007 הוכרזה כעיר, עד לשנת 2024. בכניסתו לתפקיד התמודד עם משבר כלכלי חריף כאשר מפעל "סולתם", שבו הועסקו מרבית תושבי היישוב, נקלע למשבר ופיטר מאות מעובדיו.
במסגרת ניסיונות למנוע פיטורין בסולתם הציע לחברה הנחות ארנונה תמורת הימנעות מפיטורין.
אלפסי פעל להביא למתחם סולתם המתרוקן חברות אחרות שיעסיקו את תושבי יוקנעם עלית שגדלה אז הודות לעלייה מברית המועצות, והחל לפעול להקמת פארק היי-טק יישובי במקום.
בשנת 1993 הניח אלפסי את אבן הפינה להקמת פארק ההיי-טק הראשון ביקנעם.
הפארק הוכרז כמח"ר - מרכז חדשנות רפואית.
הפארק מונה כיום כ-150 חברות היי-טק, כולל חממות טכנולוגיות.
כ-50% מהחברות הן חברות רפואיות.
בפארק מועסקים כ-8,000 עובדים, ומחזור הפעילות השנתי של החברות בו הוא כ-7 מיליארד דולר.
על הישגיו בפיתוח התעסוקה בעירו דירג אותו הירחון "פורבס ישראל" בשנת 2013 כאחד מחמשת ראשי הערים הטובים בישראל.
אלפסי הוביל להקמת פארק התעשייה "מבוא כרמל" המשותף ליקנעם עילית, למועצה האזורית מגידו, לעוספיא ולדלית אל-כרמל.
בימים אלו עמל אלפסי ביחד עם ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל, אייל בצר, ועם רכבת ישראל על הקמת פארק נוסף - פארק תעסוקה, מסחר ובילוי הכולל אטרקציות לילדים.
הפארק צפוי לקום בסמוך לתחנת הרכבת יקנעם – כפר יהושע.
בשנת 2014 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי של אלפסי: "הרץ למרחקים ארוכים".
בבחירות שהתקיימו באוקטובר 2018 נבחר אלפסי לראשות העירייה בפעם השביעית עם כ-75% מהקולות.
אלפסי קיבל כ-75% גם בבחירות בשנת 2013.
אלפסי הוא איש מפלגת העבודה, והיה מקורבם של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין ונשיא המדינה שמעון פרס.
לאחר הבחירות לכנסת העשרים ושלוש קרא ליו"ר מפלגת העבודה, עמיר פרץ, להצטרף לקואליציה בראשות בנימין נתניהו.
ביוני 2022, הודיע אלפסי כי אינו מתכוון להתמודד לקדנציה נוספת בבחירות הבאות שהתקיימו בפברואר 2024, ובכך סיים כהונה של 35 שנה בראשות יקנעם עלית.
מ"מ יו"ר האספה הכללית של השלטון המקומי
יו"ר סיעת העבודה בשלטון המקומי
יו"ר דירקטוריון פארק תעשייה "מבוא כרמל"
באפריל 2025 נבחר לעמוד בראש עמותת ידידי מרכז לבריאות הנפש "מזור" בעכו
סימון CE הוא תו סימון ותקינה אירופי שיש לסמן בו מוצרים בטרם שיווקם באזור הכלכלי האירופי, בטורקיה ובשווייץ.
באמצעות הסימון היצרן או המשווק מצהיר כי המוצר עומד בתקנים האירופאיים כדוגמת דרישות בטיחות, דרישות בריאותיות או דרישות הנוגעות לאיכות.
הסימון מורכב מלוגו CE, ולעיתים מספר מזהה בן 4 ספרות של גוף מאשר אירופי שהיה מעורב בתהליך הערכת העמידה של המוצר בסטנדרטים.
האחריות על סימון המוצר היא על מי שאחראי לשיווק המוצר באירופה, כדוגמת יצרן אירופי, יבואן או מפיץ של מוצר שיוצר מחוץ לאיחוד.
האחריות לסימון CE מוטלת על מי שמשווק את המוצר באיחוד האירופי, כלומר יצרן הממוקם באיחוד האירופי, היבואן או המפיץ של מוצר שיוצר מחוץ לאיחוד האירופי, או חברת בת אירופית של יצרן לא אירופי.
יצרן המוצר מדביק עליו את סימון ה-CE אך עליו לנקוט בצעדים מחויבים מסוימים לפני שהמוצר יכול לשאת את סימון ה-CE.
על היצרן לבצע הערכת תאימות, להקים קובץ טכני ולחתום על הצהרה שנקבעה בתקנים של סוג המוצר (לדוגמה תקני האיכות של מוצרים אלקטרונים).
על התיעוד להיות זמין לרשויות על פי בקשה.
על יבואני מוצרים לוודא כי היצרן מחוץ לאיחוד האירופי נקט בצעדים הנדרשים וכי התיעוד זמין על פי בקשה.
על היבואנים לוודא כי תמיד ניתן ליצור קשר עם היצרן.
המפיצים חייבים להיות מסוגלים להוכיח לרשויות הלאומיות שהם פעלו בזהירות הראויה ועליהם לקבל אישור מהיצרן או מהיבואן כי ננקטו הצעדים הנדרשים.
אם יבואנים או מפיצים משווקים את המוצרים בשמם, הם לוקחים על עצמם את אחריות היצרן.
במקרה זה עליהם לקבל מידע מספיק על תכנון וייצור המוצר, מכיוון שהם ייקחו על עצמם את האחריות החוקית כאשר הם מדביקים את סימון ה-CE.
ישנם כללים מסוימים העומדים בבסיס ההליך להדבקת הסימון:
מוצרים הכפופים להוראות מסוימות של האיחוד האירופי או תקנות האיחוד האירופי הקובעות סימון CE חייבים להיות מודבקים עם סימון ה-CE לפני שניתן יהיה לשווק אותם.
על היצרנים לבדוק, באחריותם הבלעדית, איזה חקיקה של האיחוד האירופי הם צריכים להחיל על מוצריהם.
ניתן לשווק את המוצר רק אם הוא תואם להוראות כל ההוראות והתקנות הרלוונטיות ואם הליך הערכת ההתאמה בוצע בהתאם.
היצרן מכין הצהרת תאימות של האיחוד האירופי או הצהרת ביצוע (עבור מוצרי בנייה) ומדביק את סימון ה-CE על המוצר.
אם נקבע בהנחיות או בתקנות, על צד שלישי מורשה (גוף מוסמך) להיות מעורב בהליך הערכת ההתאמה או בהקמת מערכת איכות ייצור.
אם סימון ה-CE מודבק על מוצר, הוא יכול לשאת סימונים נוספים רק אם הם בעלי משמעות שונה, אינם חופפים לסימון ה-CE ואינם מבלבלים ואינם פוגעים בקריאות ובנראות של סימון ה-CE.
מכיוון שהשגת תאימות יכולה להיות מורכבת מאוד, ישנה חשיבות רבה להערכת תאימות לסימון CE, המסופק על ידי גוף שהודיע עליה, לאורך כל תהליך סימון ה-CE, החל מאימות התכנון והקמת התיק הטכני ועד להצהרת התאימות של האיחוד האירופי.
מדריך ליישום הוראות המבוססות על הגישה החדשה והגישה הגלובלית ("המדריך הכחול") פורסם לראשונה על ידי האיחוד האירופי בשנת 2000.
אחד העקרונות החשובים של האיחוד האירופי הוא יצירת שוק פנימי ללא גבולות פנימיים, המאפשר העברה חופשית בתוכו של מוצרים, אנשים, שירותים והון.
כתוצאה מכך מוצר המשווק במדינה אחת בתוך האיחוד האירופי יכול לנוע באופן חופשי לכל מקום אחר בתוך האיחוד האירופי.
עקרון ההכרה ההדדית מבטא את ההכרה ההדדית של מדינה חברה באיחוד האירופי במשטר רגולטורי של מדינה חברה אחרת בתחומים שונים, כולל בתחום התקינה.
בשנת 1985 הוחל בתהליך של הרמוניזציה והאחדה בתקינה ובחקיקה הטכנית במדינות שבתחומי האיחוד האירופי.
החל מאותה שנה פורסמו דירקטיבות לגבי תקנים עבור מוצרים רבים, בהן מפורטות דרישות בנוגע לבטיחות, בריאות, איכות סביבה והגנת הצרכן.
הדירקטיבות מתייחסות למגוון רחב של סוגי מוצרים, כגון: צעצועים, מוצרי בניה, אביזרים למערכות גז ועוד.
המדינות השונות בתוך האיחוד האירופי מחויבות לאמץ את הדירקטיבות לתוך החקיקה המדינתית שלהן.
ישנם גם הסכמים בדבר הכרה הדדית בהערכת תאימות בין האיחוד האירופי לבין מדינות אחרות כגון: ארצות הברית, יפן, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד וישראל.
לכן, סימון CE נמצא כיום על מוצרים רבים מהמדינות הללו.
ביולי 2021, במסגרת חוק ההסדרים, משרד האוצר קידם הצעה על פיה מדינת ישראל תאמץ דה־פקטו את התקינה האירופית, ותקבע כי עמידה בתקן האירופי תיעשה על סמך הצהרת יצרן בלבד.
מוצרים המשווקים בשוק האירופי יוכלו להיכנס לישראל ללא צורך באישור תקן של מכון התקנים הישראלי.
מטרת ההצעה היא להסיר חסמי יבוא, להגביר את התחרות ולהוריד את מחירי המוצרים לצרכן הישראלי.
באירופה קיימים מספר ארגוני תקינה, הקובעים את התקנים האירופאים:
הוועדה האירופית לתקינה של אלקטרוניקה –
מכון התקנים האירופי לתקשורת -
במטרה לזרז את ההתאמה ברמה הבין-לאומית בין התקנים השונים, נוטות ועדות התקינה האירופאיות לאמץ תקנים בין-לאומיים או להשתמש בהם כבסיס להכנת תקנים אירופאיים.
תקנים של ארגונים דוגמת ארגון התקינה הבינלאומי ואיגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי.
סימון באלאר הייתה זמרת מצו-סופרן ואלט אופראית, ששרה בתפקידים ראשיים, לרבות ביצועי בכורה, בלה מונה, בריסל.
שני הוריה עבדו באופרה של פריז, אביה לואי באלאר היה זמר בס מ-1894 עד 1897, ואילו אמה, ברת' ברונוויל (נולדה ב-6 במרץ 1865 בפריז), הופיעה לראשונה כסופרן בתפקיד אליס ב"רוברט השד" של ג'אקומו מאיירבר, אבל ויתרה על הקריירה עם נישואיה בשנת 1891.