tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהמשך שנה זו העמידה חברת מנורה מבטחים החזקות לבלנדר קו אשראי צרכני בסך 90 מיליון שקלים, לאחר שחצתה את רף ה-350 אלף לקוחות רשומים וכ-35 אלף לקוחות משלמים.
הייתה זו הפעם הראשונה שנעשה שימוש במבנה זה בישראל להעמדת קו אשראי עתידי.
בשנת 2021, עם הקמת החברה המשותפת עם בנק הפועלים, העמיד הבנק לבלנדר קו אשראי של כ-82 מיליון שקלים.
באותה שנה קיבלה בלנדר קו אשראי נוסף, מקבוצת ההשקעות הצרפתית Eiffel, בסכום מצטבר של 18 מיליון אירו.
בשנת 2022 הרחיבה החברה את פעילותה לפולין קיבלה קו אשראי נוסף מקרן ההשקעות Pollen Street Capital לגיוס מצטבר של 50 מיליון אירו.
עוד באותה שנה חתמה בלנדר חתמה על שיתוף פעולה עסקי עם מספר רשתות קמעונאיות ישראליות, בהן באג, KSP, iDigital, אמריקן לייזר, דיזנהאוז ומחסני חשמל, להטמעת פלטפורמת התשלומים של החברה בנקודות המכירה ובאתרי הסחר שלהן.
כמו כן קיבלה בשנה זו קו אשראי לפעילות המימון לרכב מבנק מזרחי טפחות בסך של כ־50 מיליון ש"ח.
בלנדר הוכרזה כאחת מ-100 חברות הסטארט אפ המובילות באסיה לשנת 2016, על ידי המגזין הטכנולוגי Red Herring.
בשנת 2022 דורגה בלנדר במקום ה-42 ברשימת 100 החברות הצומחות בישראל, של גלובס ו־statista.
בלנטמאב מפודוטין (באנגלית Belantamab Mafodotin) היא תרופה ביולוגית נגד סרטן.
היא מורכבת מנוגדן מצומד לתרופה (נוגדן-תרופה מצומד, Antibody–Drug Conjugate, ADC), ומשמשת לטיפול במיאלומה נפוצה חוזרת, או עמידה לטיפול.
היא מכוונת נגד האנטיגן המבוטא על פני תאי פלזמה ממאירים, ומוצג כלפי תאי B של מערכת החיסון, BCMA, B-cell maturation antigen).
הנוגדן מצומד לתרופה ציטוטוקסית, מונומתיל אוריסטטין F (Monomethyl Auristatin F MMAF)
טיפול במבוגרים עם מיאלומה נפוצה חוזרת או עמידה, לאחר קבלת לפחות ארבעה קווי טיפול קודמים, כולל מעכב פרוטאזום, חומר אימונומודולטורי ונוגדן אנטי-CD38.
פגיעות בקרנית העין (keratopathy), טשטוש ראייה, ועיניים יבשות.
תופעות לוואי נדירות, אך חמורות כוללות:
פגיעה חמורה בראייה, העלולה להיות בלתי הפיכה במקרים מסוימים.
רגישות יתר ידועה לחומר הפעיל או לאחד ממרכיבי התרופה.
מחלות עיניים פעילות חמורות שאינן מאוזנות.
הנוגדן המצומד לתרופה נקשר ל-BCMA על פני תאי פלזמה (דם), חודר לתוכו, ומשחרר את התרופה-MMAF.
התרופה הציטוטוקסית מעכב פולימריזציה של מיקרוטובול, עוצר את מחזור התא, וגורם לאפופטוזיס.
בנוסף, קיימת פעילות ציטוטוקסית תלויה-נוגדן (ADCC).
ספיגה (פרמקולוגיה): מתן תוך-ורידי בלבד.
פיזור: נפח פיזור קטן, אופייני לנוגדנים.
לא זוהו אינטראקציות פרמקוקינטיות משמעותיות; יש לנקוט זהירות בשילוב עם תרופות מדכאות מח-עצם.
התרופה נבדקה במחקרי DREAMM כטיפול יחיד ובשילוב עם תרופות נוספות, ונמצאת במחקרים קליניים מתקדמים לשיפור יעילות והפחתת רעילות עינית.
התרופה עלולה לגרום לנזק עוברי בשל מנגנון הפעולה הציטוטוקסי שלה.
השימוש בהריון ובהנקה אסור, ויש להקפיד על אמצעי מניעה במהלך הטיפול ולאחריו.
בִּלְעָם בֶּן בְּעוֹר הוא דמות מקראית שסיפורה מופיע בתורה, בספר במדבר, ומאוחר יותר נזכר בספר דברים.
בלעם מתואר כנביא שניסה לקלל ונמצא מברך את עם ישראל בהיותם במדבר טרם כניסתם לארץ.
בספר יהושע הוא נקרא גם קוסם.
ב-1968 התגלתה עדות חוץ מקראית (מהמאה ה-9 לפנה"ס-המאה ה-8 לפנה"ס) על בלעם בן בעור, הידועה כ"כתובת בלעם".
על פי המסופר בפרשת בלק שבספר במדבר, בלק בן ציפור מלך מואב התיירא מעם ישראל שעלה מארץ מצרים, ולכן שלח את זקני מואב ומדין אל בלעם שגר בארם נהריים ביישוב פתור על נהר פרת, (), שישכרו אותו לקלל את עם ישראל.
הזקנים מגיעים לבלעם ומציעים לו את הצעתם ובלעם מתלבט.
בהתחלה נאמר לו על ידי האלוהים שנגלה אליו בחלום, שהוא לא יוכל לקלל את עם ישראל "כי ברוך הוא", ובהמשך, בהסכמת אלוהים מתאפשר לו ללכת, ובתנאי שאת אשר ישים אלוהים בפיו אותו ידבר.
בלעם מסכים להצעה ונפגש עם בלק בגבול מואב ליד נחל ארנון.
לפי רש"י, לבלעם הייתה הצלחה קודמת.
כאשר הכתוב מספר: () אומר רש"י: "באו חשבון" - שלא היה יכול סיחון לכבשה (את מואב) והלך ושכר את בלעם לקללו וזה שאמר לו בלק: כי ידעתי את אשר תברך מבורך ().
בדרכו אל בלק, מתייצב מלאך בדרך לעומת בלעם מספר פעמים עד שהוא גורם לרביצת האתון עליה רכב.
בלעם מכה את האתון, וזו פותחת את פיה בדרך פלא ומתווכחת עמו.
המלאך חוזר ומתרה בבלעם לומר אך ורק את דברי האלהים.
לאחר המפגש לוקח בלק את בלעם לבמות בעל, שהוא הר גבוה, שממנו אפשר לראות את מחנה ישראל.
ולאחר שבנה שבעה מזבחות והקריב בכל מזבח פר ואיל, הוא מנסה לקללם אבל לא מצליח (שם, ).
בפעם השלישית הוא הולך למקום הקרוי ראש הפעור הנשקף אל פני הישימון, חוזר על התהליך ושוב מברך את ישראל.
בלעם מתאר את עצמו באופן הבא:
לאחר שסיים את נבואותיו ולא הצליח במשימתו, הוא חוזר לעירו בבושת פנים, ולפי חלק מהפרשנויות הוא נותן עצה להחטיא את עם ישראל באמצעות פיתויָן של בנות מואב ומדין, שישדלו את ישראל לעבוד את בעל פעור, האל האזורי של המקום שבו הם נמצאים.
פרשנות זו לא מופיעה בסיפור העוסק בו, והיא נחשפת מדברי משה בפרשה הבאה: .
ואכן ישראל נוהים אחרי בנות מואב ואחר עבודת בעל פעור, ונענשים בעונש כבד.
בגלל שכירת בלעם לקלל את ישראל, המקרא מכריז איבה מוחלטת על מואב.
עוד מתואר שם שקללתו המאגית רבת-העוצמה של בלעם הייתה עלולה להצליח, ולעשות שמות בישראל, אילולא חסד אלוהי מיוחד, שה' עושה עם ישראל.
התערבות אלוהית זו שנעשית לפנים משורת הדין, מוזכרת בעוד כמה מקומות בתנ"ך, ביהושע, () במיכה, () ובספר נחמיה ().
סופו של בלעם היה שישראל הרגו אותו במלחמת מדין כמתואר בספר במדבר (), וכמתואר בספר יהושע:
הקשר בין מואב, מדין, בלעם
בין השליחים לבלעם נמצאים גם זקני מדין.
לאחר כישלון הקללות של בלעם מסופר שבנות מואב פיתו את בני ישראל בעצת בלעם, ובתוך סיפור זה מסופר שפנחס הרג את זמרי בן סלוא שזנה עם כזבי בת צור המדיינית.
כן מסופר שבלעם נהרג במלחמת מדין.
נראה שמדין ומואב שיתפו פעולה במישור הצבאי וגם במישור הדתי - מאגי.
מקום ישיבתם של המדיינים מאפשר לשני המחנות הללו לתקוף את ישראל משני צדדים.
משום כך בני ישראל מצווים גם על מדיין: .
יש המסיקים מכך שבלעם היה מדייני.
אלחנן פרינץ מוכיח מהפסוקים בעקבות פירוש חז"ל כי בלעם היה רודף בצע.
תכונה זו מסבירה את מעשיו.
תחילה, נתן לבלק תשובה שלילית ורק לאחר שבלק שלח שליחים יותר מכובדים והציע לו סכום רב יותר של כסף בלעם הסכים.
בנוסף, בלעם הלך עם שליחי בלק למרות שאלוהים אמר לו שהוא ידבר במקומו.
בלעם הלך בתקווה שהוא יוכל לשנות את דעתו של אלוהים כדי שהוא יוכל לקבל את הכסף והזהב שהבטיח לו בלק אך בלי להצטרך לקלל את עם ישראל.
בלעם חושב שמשמעות השליחות שלו היא השכר והכסף הרב שיקבל מבלק.
הוא מסכים ללכת לעם ישראל למרות שיודע בליבו שבסוף לא יוכל לקלל את עם ישראל, מכיוון שאלוהים הוא זה שמדבר.
אך הוא מקווה שאלוהים ישנה את דעתו, כך שבסוף הוא יוכל לקלל אותם על מנת לקבל את השכר הרב.
הרש"ר הירש, טוען בפרשנותו ל כי סוג אמונתו של בלעם באלוהים היא האמונה שישנו ניתוק בין הבורא לבריאה.
כלומר, שאלוהים קיים אך אינו יודע את ההתרחשויות הקורות בין אדם לחברו, ולכן לא קיימת דרישה מן האדם להתנהגות ערכית כלפי בני אדם אחרים.
אמונתו של בלעם מסבירה את התנהגותו - התעלמותו מכוונת מאלוהים והליכה עם שליחי בלק.
לדעת הרב הירש, זו הסיבה שהאמין בלעם שיוכל לשנות את דעתו של אלוהים על ידי קסמים ומעשי "נחשים".
חז"ל מנו את בלעם בין שבעת נביאי אומות העולם, וסברו שמדרגת נבואתו הייתה קרובה למדרגת נבואתו של משה רבנו על סמך פרשנות הפסוק "לא קם נביא עוד בישראל כמשה - בישראל לא קם, אבל באומות העולם קם ומאן הוא?
יש מדרשים הטוענים אף שהיה גדול בכמה דברים ממשה רבינו.
בתלמוד הוא מתואר כמי שיכול לכוון לשבריר השנייה שבו הקב"ה כועס ובמסכת אבות מציינים אותו כאנטיתזה לאברהם אבינו, בעל אופי רע: קנאי, יהיר וחומרני.
לעומת הגישה הדיכוטומית במדרשים לגבי גדלותו של בלעם, בספר הזוהר היחס אליו בעיקר שלילי.
כך הוא מדומה לשרף עצים המתערב באפרסמון בעת חטיבתם, ונאמר עליו שמשתמש בכתרים תחתונים לא קדושים, לעומת משה שמשתמש בכתר של המלך העליון.
(זוהר שמות, פרשת בלק) עוד הוא מתואר כמי שכוחו גדול בעיקר בכישוף, בשל היותו בעל מום ושתום עין.
בתלמוד מתוארים דבריו של מין אחד לרבי חנינא, כי ראה ב"פנקסיה דבלעם" שבלעם מת בגיל 33 על ידי "פנחס ליסטאה".
יש הטוענים לקשר בין דמותו של בלעם לבין דמותו של ישו בעולמם של חז"ל, בנקודת הגיל, ובנקודות נוספות בתלמוד.
בעקבות זאת, מפרש אברהם גייגר ש"פנחס ליסטאה" (השודד) הכוונה היא לפונטיוס פילטוס, ו"פנקסיה דבלעם" (ספרו של בלעם) הכוונה היא לאוונגליון - ספרי הבשורות המהווים את החלק המרכזי של הברית החדשה.
בגמרא מסכת סוטה נאמר שבלעם היה אחד מהיועצים של פרעה, כך נאמר על הפסוק מספר "הבה נתחכמה לו" - : "שלושה היו באותה עצה – בלעם, יתרו ואיוב.
בלעם שיעץ נהרג, איוב ששתק התייסר, יתרו שברח בניו מיושבי לשכת הגזית" – פרשן המקרא חזקוני סבור כי מדובר בבלעם אחר, סבו של בלעם שקלל, כיישוב לסתירת גיל מותו של בלעם.
רש"י בפירושו לסנהדרין שם כתב ששני בעלי המאמרים חולקים ביניהם מה היה גילו של בלעם, וממילא אם בלעם אכן השתתף בעצת פרעה.
במספר מקומות בתלמוד הבבלי מוזכר סיפור לפיו טרם גיורו העלה אונקלוס אחיינו של טיטוס באוב את בלעם ושאל אותו אודות היחס לישראל בעולם האמת.
בלעם סיפר לו כי ישראל חשובים שם, אך פקד עליו שלא לדרוש בשלומם וטובתם (כפי שהצטוו ישראל עצמם אודות מואב).
לשאלת אונקלוס כיצד נענש בלעם על שעולל לישראל, ענה לו כי נידון בשכבת זרע רותחת.
רש"י במקום מסביר כי עונש זה ניתן לו "מדה כנגד מדה, שבעצתו התחיל העם לזנות אל בנות מואב".
אור החיים כותב בשם המקובלים: "כי נפשו של בלעם באה (התגלגלה) בחמורו של רבי פנחס בן יאיר וזה יורה שנתקן באחריתו".
רבי צדוק הכהן מלובלין ביאר כי בלעם השיג את כוח החוצפה, ובעקבתא דמשיחא יבוא כוח זה לידי מימוש.
חז"ל פירשו את גזרון שמו של בלעם: "בלע - עם" או "בלה - עם" כלומר טורף עם או מבלבל עם.
למחקר המקראי אין תשובה חד משמעית לשאלה בדבר משמעות השם.
לפי סברה אחת זו וריאציה על השם "בלע" המוכר מהמקרא, ולמעשה "בלע בן בעור" מופיע ראשון ברשימת מלכי אדום הנזכרת במקרא, רשימה שעל משמעותה נחלקו החוקרים.
לפי סברה אחרת, זהו קיצור לצירוף יבל+עם, כלומר האל הקרוב לשבט, מרבה את השבט או את יבול האדמה, בדומה לשם המקום "יבלעם".
זיהויו של בלעם עם דמויות אחרות
בתלמוד הבבלי מזוהה לבן הארמי עם בלעם בן בעור, או עם בעור – אביו של בלעם.
דברי הגמרא, "בן בעור" – שבא על בעירו, מתייחסים לכאורה לבלעם עצמו, שכן אגדות חז"ל מלמדות על כך שבלעם נהג לשכב עם אתונו; ולפי זה המשך הגמרא "הוא בעור הוא כושן רשעתים הוא לבן הארמי" מתייחס לבלעם עצמו.
בתרגום יונתן לתורה מזוהה גם כן בלעם עם לבן.
ואולם רש"י בפירושו על התלמוד מזהה את בעור, אביו של בלעם, כלבן.
בתרגום רב יוסף על הספר דברי הימים, מזוהה בלעם כלבן, וכ"בלע בן בעור", אחד משמונת מלכי אדום.
עם זה, בבמדבר רבה מתואר בלע בן בעור כצאצא של אדום (עשו).
ייחוס זה של בלע בן בעור כצאצא של עשו מקשה על הטענה שבלעם בן בעור הוא בלע בן בעור (משום שבלעם ולבן היו ארמיים, ולא אדומי).
רבי אברהם בן עזרא, בפירוש האבן עזרא על התורה, שולל את הזיהוי של לבן כבלעם בן בעור או כבלע בן בעור, ומשער שהכוונה בדברי חז"ל היא הדמיה של הדמויות ולא זיהוין.
בספר הזוהר בפרשת חיי שרה מובא כי בעור היה בנו של לבן הארמי, ומשכך בלעם בן בעור היה נכדו של לבן.
בלעם וחזונו על משיח השקר
בספרות המדרשית מתואר בלעם כחוזה את הופעתו של אדם שייחס את עצמו לאל, והוא מתנבא על אובדנו.
במסכת סנהדרין מצוטט מין אחד שסיפר לרב חנינא .
ראו לעיל הסבר מאמר זה.
בפסקה תלמודית אחרת נאמר: .
היו מן הראשונים שפירשו שהכוונה אינה לפרשה המקראית המובאת בספר במדבר, אלא לספר אודות בלעם שייתכן שהיה קיים בעבר, כמו ספר הישר וספרים נוספים המוזכרים במקרא כספרים שעליהם התבסס הכותב המקראי; כך כתבו הריטב"א ועוד במסכת בבא בתרא שם, וכן מבואר בדרשות אבן שועיב בפרשת בלק.
אחריהם הביעו דעה זו חכמים נוספים כמו רבי מנחם ציוני ורבי ישעיה הלוי הורוביץ בעל השל"ה.
השערה דומה העלה לאחרונה זאב ח.
עדות חוץ מקראית על בלעם בן בעור התגלתה בתל דיר עלא שבירדן ב-1968. דיר עלא מזוהה עם סוכות המקראית, והכתובת נמצאה באתר מקדשי המתוארך לשנים: 880–760 לפנה"ס - מאות שנים לאחר הזמן שבו חי בלעם לפי המקרא.
כתובת בלעם, שנכתבה על גבי טיח בדיו אדום ושחור, פותחת במילים: "בלעם בר בער [=בן בעור] אש חזה אלהן [=איש חוזה אלוהים, כלומר נביא]".
בכתובת מתואר בלעם כנביא אפוקליפטי החוזה את אחרית הימים, ומזהיר מפני הרעה המתקרבת, דבר המתקשר לנבואותיו במקרא.
בִּלְעִין הוא כפר פלסטיני, הנמצא מזרחית למודיעין עילית, ב"שטח B", שבשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית.
בכפר כ-1,800 תושבים, המתפרנסים בעיקר מחקלאות.
המשפחות ("חמולות") העיקריות בכפר הן אבו רחמה, ח'טיב ובורנאת.
הכפר התפרסם בעיקר בגלל המאבק הממושך נגד הקמת גדר ההפרדה בסמוך אליו.
במקום נמצאו חרסים בודדים מן התקופה הרומית, מימי הביניים ומהתקופה העות'מאנית.
בעבר הוצע לזהות את המקום עם היישוב בעלה שנזכר בתלמוד הירושלמי (סנהדרין יח ע"ג), אך הצעה זו איננה מקובלת.
בשטח הכפר וסביבתו מספר אתרים ארכאולוגיים.
חרבת אבו א-דנין ממערב, בה נחשפו שרידי מבנים, מספר, בורות מים, חלקי עמודים ומשקלת בית בד אבני מפתן במסגרת חפירות הצלה של רשות העתיקות.
לפני בנייה במקום של ההתנחלות מודיעין עילית.
וח'רבת נג'מת מרים, בה ביקר בשנת 1870, חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן וכתב:
כמו שאר הארץ עבר הכפר לשלטון האימפריה העות'מאנית בשנת 1517 והיה חלק מה"נחיה" (נפה) של רמלה.
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, בבלעין הייתה אוכלוסייה של 133 נפש, כולם מוסלמים.
במפקד אוכלוסין בשנת 1931 בארץ ישראל היו בכפר 66 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 166 תושבים, כולם מוסלמים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 210 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 3,992 דונם, אשר מתוכם 800 דונם לגידולי דגנים.
בעקבות קביעת הגבול בין ירדן וישראל כ-500 מטר ממערב לכפר, איבד הכפר כ-60% מאדמותיו החקלאיות.
בסקר האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 365 תושבים.
בעקבות הסכם אוסלו, 51.4% מאדמות הכפר נמצאות בשטח B, ו-48.6% הנותרים נמצאים בשטח C.
באפריל 2016 חנך שר ברשות הפלסטינית, וליד עסאף, תערוכת כבוד בכפר בילעין לשהידים-מחבלים שהיו שותפים בגל הטרור בשנים 2015–2016. בתערוכה הונצחו בין היתר ענן אבו סבחה מקלנדיה, שרצח את ראובן בירמכר ועופר בן ארי בפיגוע הדקירה בשער יפו בירושלים.
באירוע השקת התערוכה השתתף גם אביו של המחבל בהא עליאן, מג'בל מוכבאר, שרצח שלושה יהודים בפיגוע בקו 78 בשכונת ארמון הנציב בירושלים שתמונתו הוצגה בתערוכה.
בשנת 1991 פנתה "הקרן לגאולת הקרקע" אל פליאה אלבק, שכיהנה כמנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה, בבקשה לרשום 780 דונם מאדמות פרטיות של תושבי בלעין כאדמות מדינה.
הבקשה לא הסתמכה על מסמכים אלא על תצהיר כי הקרן רכשה את השטח אך אינה מעוניינת לבצע רישום בטאבו על שמה.
על אדמות אלו הוקמה ההתנחלות "קריית ספר" שיועדה לציבור החרדי, שבהמשך התפתחה לעיר מודיעין עילית.
סך הכל, הקצתה המדינה לקרן לגאולת קרקע, בחינם, קרקע בת 1,250 דונם במודיעין עילית.
הקרן התקשרה עם יזמים פרטיים לפיתוח היישוב.
בהם החברות סולל בונה וחפציבה שבנו כ-2,000 דירות, ודניה סיבוס שבנתה 2,500 דירות.
בתחילת שנות ה-2000 יזם איש העסקים שמואל עינב את פרויקט "מתתיהו מזרח", פרויקט הרחבה של מודיעין עילית.
לטענתו רכש במקום, יחד עם שותפים זרים, כ-1,300 דונם.
תושבי בלעין טענו שמעולם לא מכרו קרקעות במקום, ועתרו לבג"ץ.
בעקבות טענה זו הכריזה מדינת ישראל על חלק מהשטח כאדמת מדינה, וחלקן הופקע לטובת הקמת גדר ההפרדה.
בפברואר 2007 הלבינה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי את הפרויקט, לאחר שנבנו בו 42 בנייני מגורים ובהם כ-1,500 דירות.
הכפר התפרסם בתחילת המאה ה-21 בגלל המאבק נגד הקמת גדר ההפרדה בסמוך אליו.
גדר ההפרדה באזור מותירה מחוץ לכפר 1,647 דונם מתוך 4,085 דונם הנכללים באדמות הכפר לפי החלוקה המנדטורית של אדמות הכפרים, מתוכם 678 דונם בבעלות פרטית והשאר אדמות מדינה.
החל מחודש ינואר 2005 מנהל הכפר מאבק כנגד גדר ההפרדה.
המאבק כלל עתירה לבג"ץ, שבה נקבע שהגדר באזור תוכננה ונבנתה כך שתאפשר את הרחבתה העתידית של מודיעין עילית ולאו דווקא לפי שיקולים ביטחוניים.
לכן קבע בג"ץ שיש לפסול את תוואי הגדר.
המאבק כולל הפגנות הנערכות בכפר מדי יום שישי, שבהן לוקחים חלק תושבי הכפר והכפרים הסמוכים, וכן מבקרים מבחוץ: פלסטינים מיהודה והשומרון, ישראלים, בעיקר פעילי שמאל רדיקלי, פעילי קבוצת אנרכיסטים נגד הגדר ופעילים בינלאומיים כגון תנועת הסולידריות הבינלאומית.
בשנת 2006 יצא לאקרנים הסרט התיעודי "בילעין חביבתי", בהשראת מאבקם של תושבי הכפר.
צלם הסרט, עימאד בורנאט, נפצע לאחר שהוכה על ידי חיילי מג"ב.
ב-2010 יצא לאקרנים הסרט באורך המלא "זרמים קטועים" בבימוי והפקה משותפת של גיא דוידי ואלכסנדר גוצ'מאן.
הסרט עוסק בבעיית הנגישות למי שתייה בכפר ועוקב אחר החיים בהשפעת המחסור המתמשך במים במשך ארבע שנים.
ב-2012 יצא הסרט "חמש מצלמות שבורות" המתעד את מאבק תושבי הכפר.
הסרט נכלל בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט התיעודי.
צמוד לכפר ממערב ממוקמת שמורת הטבע אלוני בילעין, בה 160 עצי אלון מצוי ומספר עצי חרוב, המהווים שריד ליער האלונים שכיסה עד אמצע המאה ה-19 את השפלה ומורדות השומרון, ששרד בזכות קבר שיח' איברהים שהיה במקום.
בלסינג קאקו (Blessing Kaku; נולד ב-5 במרץ 1978) הוא כדורגלן עבר ניגרי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קאקו החל לשחק בקבוצת שארקס אוף פורת'הארקוס הניגרית שממנה עבר לקבוצה הארלבייק הבלגית, בה פתח בקריירה האירופאית שלו.
לאחר שתי עונות בהארלבייק עבר לקבוצת ראסינג גנק הבלגית לשתי עונות.
לאחר שהות זו בבלגיה עבר קאקו לישראל.
בתחילה שיחק בקבוצת הפועל באר שבע, שם שיחק שנה וחצי, כשאחריה עבר למועדון ספורט אשדוד.
בשנת 2004, נרכש קאקו על ידי הקבוצה האנגלית בולטון וונדררס.
העברתו של קאקו מאשדוד לבולטון נחקרה מספר שנים מאוחר יותר כחלק מפרשה בה נחשפו סוכני שחקנים ששילמו למאמנים תמורת העברת שחקנים.
לאחר תקופה קצרה בבולטון עבר קאקו לשחק בקבוצת דרבי קאונטי מליגת המשנה האנגלית עד תום העונה
בקיץ 2005 חזר קאקו משהותו באנגליה והצטרף לקבוצת מכבי תל אביב, שבנתה באותה עונה קבוצת כוכבים שכללה את אייל ברקוביץ', אבי נמני וג'ובאני רוסו, אך עזב באמצע העונה מספר ימים לאחר שטון קאנן התמנה למאמן הקבוצה וחזר לאשדוד.
בתום אותה עונה עבר למכבי פתח תקווה.
בקיץ 2008 עבר לשחק בקבוצה הקפריסאית פראלימני ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
לקאקו 4 הופעות בנבחרת ניגריה.
בלעדייך הוא אלבומו השלישי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב־5 במאי 1997. האלבום מכר למעלה מ־380,000 עותקים בנקודות מכירה בישראל (בתוך יומיים כ־80,000 עותקים ו־120 אלף עותקים בשלושה חודשים), ובכך הפך לאלבום הישראלי הנמכר ביותר אי פעם.
בתחילת שנת 1997 שוחרר הסינגל הראשון "לב של גבר", שהפך ללהיט גדול (ואחד מהשירים המזוהים עם גולן עד היום).
לאחר מכן יצא הדואט המשותף של גולן וזאב נחמה "צאי אל החלון" ובאותו שבוע התארחו גולן וחברי אתניX בתוכניתו של דן שילון ובתוכניתו של אלי יצפאן בטלוויזיה.
בחודש מאי, יצא האלבום והניב להיטים נוספים: "בלעדייך", עינייך מספרות" ועוד.
אף על פי התעלמות תחנות הרדיו, האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים במכירותיו ונחשב לפורץ דרך במוזיקה המזרחית.
"צאי אל החלון" ו"לב של גבר" הגיעו למקומות השני והשלישי בהתאמה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ז, וגולן עצמו זכה בתואר "זמר השנה" של התחנה, ובכך הפך לזמר המזרחי הראשון אשר זכה בתואר זה.
במרץ 2018 הגיע האלבום למקום הראשון ב"מצעד ה-70" של העיתון ישראל היום לפי בחירת הקהל, ולמקום 29 בבחירת המומחים.
עיבודים והפקה מוזיקלית: זאב נחמה ותמיר קליסקי.
גיטרה חשמלית ואקוסטית: גיל אלון.
קלידים: יוסי יוסף, תמיר קליסקי.
דרבוקות: רוני דדון, גולן דהרי.
בוזוקי: איזקיס אוזמוס, אריס נחום.
קולות: ניקולס, שלום צבר, עופרי סאלם, טלי עמר, יוסי יוסף וזאב נחמה.
הוקלט ונערך באולפני "בן-צור" - רח' צ'לנוב 36 תל אביב
טכנאי הקלטה ומיקס: מרק רוטוול
בלסינג אוקגבארה (נולדה ב-9 באוקטובר 1988) היא אתלטית ניגרית.
היא סגנית אלופת עולם (מוסקבה 2013) ובעלת מדליית ארד אולימפית (בייג'ינג 2008) בקפיצה לרוחק.
בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים.
במבחנים למשחקים הפאן אפריקניים שנערכו בלאגוס במאי 2007, קבעה אוקגבארה בקפיצה משולשת שיא ניגרי חדש של 14.13 מטר.
במשחקים עצמם, שנערכו באלג'יר, היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק וסיימה במקום הרביעי בקפיצה משולשת.
בתחרות זו גם נשבר השיא שקבעה, על ידי בת ארצה צ'יניוניה אוהדוגה, שקפצה למרחק 14.21 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה אוקגבארה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 6.91 מטר, אחרי מאורן מאגי מברזיל וטטיאנה לבדייבה מרוסיה.
באליפות המכללות באתלטיקה לנשים (NCAA) השלימה אוקגבארה את רצף ניצחונותיה בתחרויות הקולג'ים לאותה שנה, כאשר ניצחה בתחרות הקפיצה לרוחק ובריצת 100 מטר.
בשנת 2010 קבעה אוקגבארה בריצת 100 מטר שיא ניגריה חדש של 11.04 שניות, ובחרה שלא להשתתף בתחרויות הקפיצה, כדי לשמור על כוחה לקראת אליפויות האתלטיקה האפריקניות.
באליפות אפריקה באתלטיקה, שנערכה בתחילת אוגוסט 2010 בניירובי, זכתה אוקגבארה בשלוש מדליות זהב.
ב, שנערך בספליט, היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה אוקגבארה פעמיים במקום חמישי, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.12 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.74 שניות ובמקום 18 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.36 מטר.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה אוקגבארה במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 10.92 שניות, במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.64 שניות ובמקום 17 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.34 מטר.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכתה אוקגבארה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.99 מטר, אחרי אלופת העולם בריטני ריס מארצות הברית (7.01 מטר) ולפני איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.82 מטר) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 22.32 שניות, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (22.19 שניות) ומיוריאל אהורה מחוף השנהב (22.32 שניות).
תחרות תוצאה מקום תאריךריצת 100 מטר10.79 שניותלונדון27 ביולי 2013ריצת 200 מטר22.23 שניותיוג'ין31 במאי 2014קפיצה לרוחק7.00 מטרמונקו19 ביולי 2013קפיצה משולשת14.13 מטרלאגוס19 במאי 2007
בלסמיק הוא כלי גרפי קטן מאפשר שרטוט מסכים לאתרי אינטרנט, שולחן עבודה, יישומי מכשירים ניידים וכדומה.
הממשק מאפשר גרירה והצבה של רכיבים בצורה פשוטה.
לא ניתן ליצור רכיבים חדשים, אלו רכיבים קיימים שיש להישען עליהם.
בלסמיק הוקמה במרץ 2008 על ידי פלדי גיליצוני, לשעבר מהנדס תוכנה בכיר בחברת Adobe.
הבלסמיק מוקאפ הושק ביוני 2008 בגרסה מבוססת Web.
ב-2011 בלסמיק הרוויחה קרוב ל-5 מיליון דולר ממכירות.
הסביבה של בלסמיק אינטואיטיבית, קלה לשימוש ומציעה מגוון רחב של רכיבים קיימים לשימוש מהיר, באמצעות פעולות של גרירה והצבה.
הרכיבים הקיימים מאפשרים למשתמש ליצור אב טיפוס המשורטט על גבי במה על מנת לעצב ממשק משתמש חדש לגמרי.
בלנקה קנאלס (בספרדית: Blanca Canales; 17 בפברואר 1906 - 25 ביולי 1996) הייתה מורה ופעילה לאומנית פוארטו ריקנית.
קנאלס הצטרפה למפלגה הפוארטו ריקנית הלאומית ב-1931 ועזרה לייסד את ארגון "בנות החירות", אגודת הנשים של המפלגה.
כמנהיגת המפלגה הלאומית בעיר חיויה, היא החביאה כלי נשק בביתה, ששימשו במרד בשנת 1950 נגד שלטון ארצות הברית באי.
היא הנהיגה את התקוממות חיויה, וכוחותיה החזיקו בעיר במשך שלושה ימים עד שהובסו בידי הכוחות האמריקאיים.
קנאלס נולדה בעיר חיויה (Jayuya) שבפוארטו ריקו.
היא הייתה אחותו הצעירה של הסופר והפוליטיקאי נמסיו קנאלס.
משפחתה הייתה פעילה פוליטית, ואביה היה חבר במפלגת איחוד פוארטו ריקו, אשר פעלה למען עצמאות מארצות הברית.
כילדה, ליוותה קנאלס את אביה לפעולות פוליטיות ופיתחה אהבה לנאומים, דגלים ומצעדים.
ב-1924 נפטר אביה, והיא עברה עם אמה לעיר פונסה, שם סיימה את לימודי התיכון.
ב-1930 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת פוארטו ריקו, אחריו המשיכה ללמוד עבודה סוציאלית.
עוד בזמן לימודיה, השתתפה קנאלס בכנס שערך נשיא המפלגה הפוארטו ריקנית הלאומית, פדרו אלביסו קמפוס, והתרשמה מעקרונות העצמאות שהוא הטיף להם.
כשחזרה לחיויה בסיום לימודיה, ב-1931, הצטרפה למפלגה ופעלה לארגון אגודת הנשים של המפלגה, "בנות החירות".
במהלך שנות ה-30 היו עימותים גוברים בין הממשל הפוארטו ריקני שמינתה ארצות הברית לבין הלאומנים.
ב-1936 נעצר קמפוס, וב-1937 אירע טבח פונסה, במהלכו ירו כוחות המשטרה במשתתפים בתהלוכה לזכר הסחר בעבדים באי ובמחאה נגד מעצרו של קמפוס.
המשטרה הרגה 21 אזרחים ופצעה יותר מ-200. רוב ההרוגים נורו בגבם.
קמפוס שוחרר מהכלא רק ב-1947.
קנאלס הייתה פעילה באופן שוטף משנות ה-30 ועד ההתקוממות ב-1950. חלק מהזמן עיקר פעילותה היה בגיוס כספים עקב נסיעותיה המרובות במסגרת עבודתה.
בעת ההתקוממות, הייתה הדמות המובילה בפעילות הלאומנית בחיויה, שמרה בביתה את מסתור הנשק של המהפכנים, ואף אירחה בביתה את נשיא המפלגה.
חוק איסור הפרסום הפוארטוריקני ותחילת ההתקוממות
ב-21 במאי 1948, הועבר בסנאט הפוארטוריקני חוק שמטרתו להגביל את זכויותיהם של הלאומנים מבחינת חופש תנועה וחופש פרסום.
בין היתר, החוק - שנקרא בספרדית Ley de la Mordaza והידוע גם כחוק 53 - הפך לפשע כל פרסום או הפצה של תכנים שנועדו להתנגד לממשל שתחת שליטה אמריקאית.
העונש המרבי שקבע החוק היה 10 שנות מאסר וקנס בגובה 10,000 דולר.
ב-21 ביוני 1948 נשא פדרו אלביסו קמפוס נאום נגד החוק, בו טען שהוא אינו חוקתי ומפר את חופש הביטוי הקבוע בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית.
לאירוע נהרו לאומנים מכל רחבי פוארטו ריקו, גם לשמוע את דברי קמפוס, וגם למנוע את מעצרו.
החקיקה וההתנגדות לה הציתו את תחילת תכנון המהפכה המזוינת בידי הלאומנים, שתכננו את מהפכתם לשנת 1952, עת הסנאט האמריקאי היה עתיד להסדיר את הסטטוס של פוארטו ריקו כנכס אמריקאי על פי חוק.
בתקופה זו, החלה המשטרה לפעול ביתר שאת לדיכוי הפעילים לעצמאות פוארטו ריקו, וב-26 באוקטובר 1950 ניסו שוב לעצור את קמפוס, שהצליח להימלט.
בינתיים, סגרו כוחות משטרה רבים על ביתו בסן חואן.
ביום המחרת, ירו שוטרים על קבוצת פעילים, והרגו ארבעה מהם.
בתגובה, כמה ימים מאוחר יותר, ב-30 באוקטובר, יצאה הפקודה לתאי המהפכה להתקומם מיד בערים פונסה, חיויה, מאיאגואס, נרנחיטו, ארסיבו, אוטואדו וסן חואן.
כמתוכנן, בבוקר ה-30 באוקטובר 1950, המנהיגים הלאומניים בחיויה, שכללו את קנאלס, בן דודה אליו טורסולה, וקרלוס איריסארי - הוציאו את הנשק שהוסתר בביתה של קנאלס בבאריו קואבי, וחימשו את קבוצת הלאומנים שהתייצבו במקום.
הם הובילו את הקבוצה במתקפה על תחנת המשטרה, ולאחר מכן השתלטו גם על בית הדואר, הציתו אותו, וחתכו את כל כבלי הטלפונים.
קנאלס הובילה את המתקוממים לכיכר העיר, ושם הניפה את דגל פוארטו ריקו (פעולה שהייתה אסור על פי חוק), והצהירה על פוארטו ריקו כעל רפובליקה חופשית.
כשקיבלה קנאלס ידיעה שאיריסארי נפצע, הבהילה אותו לבית החולים באוטואדו, העיר השכנה.
הלאומנים הצליחו להחזיק בעיר למשך שלושה ימים, עד שהותקפו אווירית בידי כוחות חיל האוויר האמריקאי, וקרקעית בידי ארטילריה וכוחות רגליים אמריקאיים ושל המשמר הלאומי של פוארטו ריקו.
הם נכנעו כשאלה הגיעו לגבולות העיר כדי למנוע הרס נוסף של חיויה ואובדן חיים.
בהתקוממות נהרג שוטר אחד ונפצעו שלושה אחרים.
למרות שלא הייתה זו קנאלס שירתה בשוטר ההרוג, היא הואשמה ברציחתו, ונידונה בשל כך למאסר עולם ועוד שישים שנה.
ביוני 1951 הועברה קנאלס לבית הכלא הפדרלי אלדרסון בווירג'יניה המערבית.
לכלא זה הועברה גם המהפכנית לוליטה לברון ב-1954, לאחר שהשתתפה בירי חמישה חברי קונגרס.
ב-1967, לאחר 17 שנים בכלא, זכתה קנאלס לחנינה מאת מושל פוארטו ריקו, רוברטו סאנצ'ס וילייה.
היא המשיכה בפעילותה למען עצמאות ארצה עד יום מותה.
קנאלס נפטרה בביתה, אשר היה בית ילדותה, בשנת 1996.
את ביתה הפכו למוזיאון על שמה.
שמה גם מופיע על לוח אבן שהוצב למרגלות אנדרטה לזכר ההתקוממות בחיויה.
בלסטואידים (שם מדעי: Blastoidea) הם מחלקה של חסרי חוליות ממערכת קווצי העור שנכחדה לפני כ-250 מיליון שנה.
הם הופיעו ביחד עם מחלקות אחרות ממערכת קווצי העור בתקופת אורדוביק והגיעו לשיאם בתקופת קרבון מיסיסיפי, עם זאת מקורם כנראה ממחלקה אחרת בתקופת הקמבריון הנקראת Cystoidea.
בלסטואידים מופיעים כמאובנים עד הכחדתם בסוף תקופת הפרם.
המאובנים נפוצים יחסית בעיקר בסלעים מקרבון מיסיסיפי.
בלסינג צ'יבויקה אלקה הוא כדורגלן ניגרי בעמדת החלוץ המשחק בפרטיזן טירנה.
אלקה התחיל את הקריירה שלו באקדמיית פליינג ספורט ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של גוריצה מליגת העל הסלובנית.
ב-7 בדצמבר 2014 אלקה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד קרקה.
ב-28 בפברואר 2015 אלקה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בהפסד 5-1 למריבור.
בעונת אלקה הספיק להבקיע 12 שערים עד המחזור ה-19.
את העונה אלקה סיים רביעי ברשימת מלך שערי הליגה עם 15 שערי ליגה ב-31 משחקי ליגה.
בנוסף, אלקה זכה עם אולימפיה באליפות.
את עונת התחיל באולימפיה, אך ב-28 באוגוסט 2017 חתם במ.ס.
באותו יום, אלקה ערך את הופעת הבכורה שלו באשדוד בהפסד 4-1 לבית"ר ירושלים.
ב-21 באוקטובר אלקה הבקיע את שער הבכורה שלו באשדוד בניצחון 1-2 נגד בני יהודה.
ב-26 ביולי 2018 אלקה חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית.
במדי הקבוצה כבש 17 שערי ליגה ב-58 הופעות.
ב-11 באוגוסט 2020 חתם אלקה בבירסחוט הבלגית.
ב-1 בספטמבר 2021 אלקה הושאל לגנצ'לרבירלי.
ב-5 באוגוסט 2022 חתם אלקה קאשימה אנטלרס היפנית.
ב-21 במרץ 2024 חתם לעונה באיסטיקלול דושנבה מליגת העל הטג'יקית.
ב-23 בינואר 2025 חתם בפרטיזן טירנה האלבנית.
בלסטוציסט (או כִּיסְתָה רִאשׁוֹנִית) הוא המבנה שנוצר בשלבי ההתפתחות הראשוניים של היונקים.
המבנה מורכב משני חלקים: מסת התאים הפנימית (ICM, או אמבריובלסט), שמאוחר יותר תהפוך לעובר.
חלק זה נוצר עוד קודם להשתרשות ברירית הרחם.
החלק החיצוני מכונה טְרוֹפוֹבְּלַסְט והוא מורכב מחלל הנבט (Blastocoel) ומשכבת התאים החיצונית המקיפה את כלל הבלסטוציסט.
הטרופובלסט תהפוך בהמשך לשליית העובר.
בבני אדם, הבלסטוציסט נוצרת כ-5 ימים לאחר ההפריה, כאשר חלל נוצר במורולה, השלב הראשוני ביצירת העובר, המורכב מ-16 תאים.
לבלסטוציסט קוטר של כ-0.1–0.2 מילימטר, והיא מורכבת מכ-200–300 תאים, ולאחר מכן עוברים התאים תהליך התחלקות מהיר.
כשבעה ימים מאוחר יותר עוברת הבלסטוציסט השרשה, כאשר היא משתרשת אל דופן הרחם, ממשיכה בהתפתחותה, כולל תהליך הגסטרולציה.
"בלעדיך" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור ב-8 ביוני 2020.
השיר נכנס לפלייליסט הרשמי של גלגלצ וכאן גימל ב-17 ביוני 2020.
בצאת הסינגל סיפרה ריטה איך השיר נוצר: "יש בי רצון גדול להכיר לקהל שלי את המוזיקה והשירים הפרסיים: השפה העשירה, הביטויים, חוסר הציניות, המטאפורות לצד הלחנים הנוגעים ללב, אבל לרוב לא הצלחתי לתרגם אותם במדויק לעברית והנחתי לזה.
הפעם, בעידודה של אחותי מיטרה, החלטתי לא לתרגם, אלא לכתוב טקסט חדש ללחן השיר הזה שבו התאהבתי ואני שומעת אותו ללא הפסקה.
צרויה להב הנדירה עזרה לי להלביש את המילים שלי על הלחן.
החלטתי להישאר נאמנה לעיבוד המקורי שריגש אותי בפשטותו".
השיר זכה לביקורת חיובית מצד יוסי חרסונסקי שאמר: "ריטה כמו ריטה "חיה" את הסיפור, מצליחה "להרגיש" את מי שהיא מגלמת, וליצור את האיזון הקולי הנכון.
חלוקת האנרגיות מקבלת חיזוק בעיבוד האפקטיבי הידידותי למשתמש, שמקדם את ההתרגשות ומוביל אותה מאיפוק בתחילת השיר לשיא הדרמה האישית במעלה המנעד הקולי".
דידי הררי אירח את ריטה במסגרת התכנית דידי לוקאלי ברדיו ושיבח את ריטה על השיר: "שיר יפה...לחן מדהים והמילים שלך יפות מאוד".
ביקורת חיובית נוספת הגיעה מצד דודי פטימר שאמר: "השיר הזה בא לי כ"רעם ביום בהיר" וכבש את ליבי מהרגע הראשון הן מבחינת הטקסט המלנכולי והכן והן מבחינת הפזמון שאי אפשר שלא להתמכר אליו".
עלי זנד וקילי - לחן
בן שופן - עיבוד והפקה מוזיקלית (על פי העיבוד וההפקה המוזיקלית המקוריים לשיר "Jadeh Shab")
הוא הנער הרביעי בהיסטוריה שרץ מתחת ל-20 שניות בריצת 200 מטר, אחרי יוסיין בולט, אריון נייטון ולטסיל טבוגו.
6 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2020–2025) ושיאן ישראל בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
בנוסף הוא שיאן אירופה לנוער בריצת 200 מטר.
אחותו הצעירה היא האתלטית מרסי אפריפה.
אפריפה נולד וגדל בישראל, בן להורים מגאנה.
אפריפה גדל ברמת גן ולמד בתיכון "אהל שם" שבעיר.
את שירותו הצבאי הוא מעביר במעמד של ספורטאי מצטיין.
הוא מתאמן בקבוצת מכבי תל אביב, בהדרכתו של איגור בלון.
אפריפה החל את דרכו בספורט כשהיה בן שש, אז הצטרף למחלקת הילדים של מכבי תל אביב בכדורגל.
שנתיים לאחר מכן נאלץ לעזוב עקב בעיות כלכליות.
בגיל 11, הגיע לענף האתלטיקה כאשר החל להתחרות במסגרת תחרויות בתי-ספר יסודיים, ולאחר שזכה בכמה מהן הצטרף למחלקת האתלטיקה של מכבי תל אביב, שם התאמן תחת המאמן ולרי צ'גין במשך שנה, ולאחריה עבר לעבוד עם המאמן איגור בלון.
באליפות ישראל לנוער שנערכה ביוני, זכה אפריפה במדליית זהב בריצת 100 מטר, בתוצאה של 10.85 שניות.
בשלב המוקדמות קבע תוצאה של 10.88 שניות ועלה לגמר מהמקום הראשון.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי, זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.67 שניות, אחרי חברו לקבוצה אמרי פרסיאדו (21.11 שניות) ולפני דור קולביץ (21.68 שניות), שלושתם מקבוצת מכבי תל אביב.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי, זכה אפריפה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר, בשיא ישראלי חדש לקדטים של 10.49 שניות, שיפור לשיאו בן 16 השנים של רם מור (10.60 שניות), לפני אמרי פרסיאדו (10.61 שניות) ועומרי סדן (10.76 שניות), שלושתם מקבוצת מכבי תל אביב.
כבר בשלב המוקדמות שבר את שיאו האישי, כשקבע תוצאה של 10.63 שניות וסיים במקום הראשון במקצה שלו.
התוצאה שקבע בריצת 100 מטר דירגה אותו במקום הראשון באירופה והחמישי בעולם עד גיל 18 לאותה שנה, והתוצאה שקבע בריצת 200 מטר דירגה אותו אף היא במקום הראשון באירופה והחמישי בעולם עד גיל 18 לאותה שנה.
באליפות הפועל שנערכה בתחילת יוני, ניצח אפריפה בריצת 200 מטר בשיא נוער חדש של 21.07 שניות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל, הגן על תוארו בריצת 100 מטר כשקבע שיא נוער חדש של 10.47 שניות.
הוא הקדים את חברו לקבוצה עומרי סדן (10.71 שניות) ואת תומאס דובנוב רז מאס רמת השרון (10.74 שניות).
באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ב-17 ביולי אותה שנה, סיים במקום הרביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.01 שניות, רק 3 מאיות ממדליית הארד.
בשלב המוקדמות סיים במקום הראשון הכללי לאחר שקבע שיא ישראלי עד גיל 23 ולנוער של 20.94 שניות.
כחודש לאחר מכן, באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בניירובי שבקניה ב-21 באוגוסט אותה שנה, סיים במקום השביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.03 שניות.
בשלב חצי הגמר קבע תוצאה של 20.49 שניות, עם רוח גבית מעל המותר של 2.3 מטר לשנייה ועלה מהמקום השלישי לריצת הגמר.
במסגרת ליגת הקדטים והנוער שהתקיימה בהדר יוסף ב-18 במרץ 2022, קבע אפריפה בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 20.83 שניות, שיפור לשיא בן 13 השנים של דמיטרי גלושצ'נקו (20.86 שניות).
באליפות ישראל לנוער שנערכה בתחילת יוני, זכה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר, בשיא ישראלי חדש לנוער של 10.36 שניות.
כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש לנוער של 10.42 שניות, שיפור לשיא בן ארבע השנים של גל ארד (10.45 שניות), ובריצת 200 מטר קבע שיא ישראלי חדש של 20.71 שניות.
בתחרות לנוער שנערכה במנהיים שבגרמניה ב-3 ביולי אותה שנה, זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 20.55 שניות.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה ב-4 באוגוסט אותה שנה, זכה אפריפה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא לאומי ובשיא אליפות חדש של 19.96 שניות, לפני לטסיל טבוגו מבוטסואנה (19.96 שניות) וקאלב לו מאוסטרליה (20.48 שניות).
כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 20.37 שניות ושיפר אותו בשלב חצי הגמר והעמיד אותו על 20.17 שניות.
התוצאה שקבע מדרגת אותו השלישי בהיסטוריה בריצת 200 מטר לאצנים עד גיל 20, אחרי יוסיין בולט ואריון נייטון.
שבועיים לאחר מכן, השתתף לראשונה באליפות אירופה לבוגרים שנערכה במינכן, וסיים במקום השביעי בגמר ריצת 200 מטר בתוצאה של 20.69 שניות.
הוא הגיע לתחרות מדורג ראשון עם תוצאת השנה באירופה (19.96 שניות), והתחיל אוטומטית בשלב חצי הגמר, שבו סיים בתוצאה של 20.34 שניות ועלה לגמר כמפסיד המהיר בעל התוצאה החמישית בטיבה.
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו שבפינלנד ביולי 2023, הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.67 שניות, לפני רפאל בוג'ו מהולנד (20.68 שניות) וטימותה מומנטלר משווייץ (20.85 שניות).
באליפות אירופה שנערכה ברומא, סיים אפריפה במקום השביעי בגמר ריצת 200 מטר עם תוצאה של 20.97 שניות.
לגמר הוא עלה אחרי שבחצי הגמר קבע זמן של 20.46 שניות וסיים שני במקצה שלו.
באולימפיאדת פריז 2024 בשלב המוקדמות, הוא סיים במקום חמישי במקצה שלו בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.78 שניות, שלא הספיק לו לעלות לשלב חצי הגמר.
בשלב בית הניחומים הוא סיים במקום רביעי במקצה שלו בתוצאה של 20.88 שניות, והודח מהמשך התחרות.
בתחרות שנערכה בהדר יוסף ב-30 בדצמבר, הוא קבע בריצת 300 מטר שיא ישראלי חדש של 32.76 שניות, שיפור לשיא בן תשע השנים של דונלד סנפורד (32.94 שניות).
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בברגן שבנורווגיה ב-19 ביולי 2025, הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.64 שניות, לפני דמיאנו דנטאטו מאיטליה (20.69 שניות) וחיימה סאנצ'ו מספרד (20.76 שניות), ובכך הגן על תוארו.
בלעא היא עיירה פלסטינית בנפת טולכרם, על הר רשין, הממוקמת בגובה כ-430 מטר מעל פני הים, כתשעה ק"מ צפונית-מזרחית לטולכרם, וכשלושה ק"מ מכביש טולכרם–שכם.
המחקר המדעי אינו יודע מה מקור השם.
אגדות מקומיות מספרות על שני מקורות אפשריים לשֵם:
המקום נקרא על שם בלעם בן קייס שחי במקום, בתקופה הכנענית (אין פרטים).
המקום נקרא כך כי בשל מיקומו הגבוה, הוא בולע את כל מי שמנסה לתפוס אותו.
הכפר נוסד ככל הנראה בתקופה העות'מאנית.
אדם זרטל ביקר בכפר במסגרת סקר הר מנשה ומצא חרסים בעיקר מהתקופה העות'מאנית (80%) והתקופה המודרנית (20%), ועל בסיס ממצא זה הסיק כי הכפר נוסד מתישהו במשך המאה ה-16 או ה-17. על פי דוד גרוסמן, תושבי הכפר הגיעו ממספר מקומות, בהם ברברה, דיר אל-ע'וסון וג'ת.
בתקופת המרד הערבי, הכפר היה בסיס של כנופיות ערביות והבריטים ערכו שם מספר קרבות נגדן.
הכפר יושב על שטח של 21,151 דונם, מתוכם 21,109 דונם בבעלות פרטית ו-42 דונם מושע.
רוב האדמות משמשות לחקלאות וזה מקור ההכנסה העיקרי של התושבים.
חקלאי העיירה מייצרים מדי שנה כ-10,000 טונות של שמן זית בממוצע.
בנוסף על כך, החקלאים בכפר מגדלים גם תאנים, משמשים ושקדים.
חיטה ושעורה גדלות בחורף ואילו עגבניות ופלפלים ירוקים גדלים במהלך הקיץ.
משפחות רבות מחזיקות אלפי תרנגולות וכן כבשים, עיזים ובקר.
מקור תעסוקה משמעותי נוסף הוא הרשות הפלסטינית.
רבים מתושבי הכפר עובדים כמורים, רופאים, מנהלי עסקים ובשירות הביטחון המסכל.
בבלעא שישה בתי ספר: שני תיכונים וארבעה יסודיים.
בנים ובנות לומדים בבתי ספר שונים.
ישנם גם שלושה גני ילדים.
בבלעא יש 8 מסגדים, העתיק שבהם הוא מסגד אל-ח'דר, שזה כינויו של אליהו הנביא.
בלנקה פצ'י (במקור גריינר, בהונגרית: Péchy Blanka; פץ', 21 בספטמבר 1894 – בודפשט, 6 ביולי 1988) הייתה שחקנית, סופרת, מטפחת השפה, מגישה ברדיו, נספחת התרבות בשגרירות הונגריה בווינה, יהודייה-הונגרייה מנהלת קולגיום הונגריקום (Collegium Hungaricum) בווינה, מייסדת קרן ופרס קזינצי, זוכת פרס האמן המצטיין.
קרן קזינצי הקימה פרס על שמה (בשנת 1994 לאחר מותה) שנקרא פרס פצ'י בלנקה (Péchy Blanka-díj).
בלנקה פצ'י נולדה במשפחה יהודית כבתם של מור גריינר (1861–1915) סוחר, ושל סידוניה זור (Sohr).
סבה וסבתה מצד אביה היו מאיר גריינר ואנה לוי.
היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בשנת 1914, שם הייתה בת כיתתה של גיזי ביור.
(לימים אחת השחקניות המפורסמות של הונגריה).
החוזה הראשון שלה היה בתיאטרון הקומדיה של בודפשט ואחרי שנתיים עברה ל"תיאטרון ההונגרי" (Magyar Színház) ואחרי זה ל"תיאטרון מרכז העיר" (Belvárosi Színház) של ארתור בארדוש.
בלנקה פצ'י בלטה בתקופתה ביכולותיה לקרוא ודקלם שירה.
היא הייתה אחת ממקדמי השירה של המשורר אנדרה אדי.
בשנים 1928 עד 1934 הופיעה עם להקתו הווינאית של מקס ריינהרדט ולאחר שובה לבודפשט שיחקה כמעט בכל תיאטראות הדרמה של בירת הונגריה.
אחרי ששרדה את השואה ואת מלחמת העולם השנייה, משנת 1945 הייתה חברה בתיאטרון הלאומי של בודפשט.
בשנת 1948 עברה שוב לבירת אוסטריה למשך שלוש שנים.
היא הפכה לנספחת התרבות בשגרירות הונגריה בווינה ולמנהלת ה"קולגיום הונגריקום" בבירת אוסטריה.
משנת 1952 שיחקה שוב בתיאטראות של בודפשט.
בשנת 1956 כיכבה בתפקיד משנה בקומדית הקולנוע "סיפור על 12 ניחושים".
על פי IMDb, היא הופיעה בסך הכל ב-26 סרטים.
בשנת 1959 הוענק לה פרס האמן המעוטר.
משנת 1962 לימדה דיבור על הבמה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט.
משנת 1964, לאחר פרישתה, לקחה על עצמה הופעות נוספות וכן השיקה סדרה ברדיו הממלכתי ההונגרי לטיפוח השפה ההונגרית בשם "קשה לדבר", ששודרה ביותר מ-300 פרקים.
הוענק לה פרס SZOT בשנת 1964. היא החלה לעסוק בספרות יפה בשנת 1942, כאשר פורסם סיפורה הקצר הראשון ביומון ה"אומה הונגרית" (Magyar Nemzet).
לאחר פרישתה מהבמה, עבדה בעיקר כסופרת והמשיכה גם את סדרת טיפוח השפה שלה ברדיו.
בלנקה פצ'י הייתה תחילה אשתו של הסופר ועיתונאי לאיוש מדיאר שהוצא להורג בברית המועצות בטיהורים הגדולים שם.
הם התגרשו בתחיל שנות ה-20 של המאה ה-20 והיא נישאה לעיתונאי פאל רלה (מקודם: רייכמן) ב-25 ביוני 1925. בשנת 1979 הפכה לאזרחית כבוד של העיר גיור.
האדם משתוקק לחום (אמו של לוונשטיין, 1973)
עששית שולית האופה (אשתו של פון מלדר, 1961)
הגייה והבנה (עם איבאן פנאג', בודפשט, 1965)
חסרי נאמנות נאמנים (רומן חייה של לילה בויובסקי, בודפשט, 1969)
ערב בדנובה (זיכרונות, בודפשט, 1977)
כיכר נקראה על שמה בעיר פץ'.
אזרחות כבוד של גיור (1979)
בלסיוס מרם היה חוקר טבע, זואולוג, חוקר צפרות, מתמטיקאי והרפטולוג גרמני.
ב-1804 הוא הפך לפרופסור לכלכלה פוליטית ובוטניקה באוניברסיטת מרבורג.
מרם נולד בברמן, גרמניה ולמד באוניברסיטת גטינגן אצל יוהאן פרידריך בלומנבך.
הוא פיתח עניין בזואולוגיה, במיוחד באורניתולוגיה.
ברמן זכה להכרה בתור הצפר הראשון שהציע חלוקה של ציפור לתוך Ratitae (ratites או ציפור ריצה, עם שטוח עצם חזה שטוחה) ו־Carinatae (carinates או ציפור עפה, עם עצם חזה הפוכה), אשר היווה חלק מהסיווג שלו לציפורים ב-Tentamen Systematis Naturalis Avium, שפורסם בברלין בשנת 1816 (ב-Abhandlugen Akad.
באופן דומה, באופוס שלו משנת 1820, Versuch eines Systems der Amphibien, היה המדען הראשון שהפריד במדויק בין דו-חיים לזוחלים, בין תנינים ללטאות ואיחד לטאות ונחשים בסדרה אחת.
מרם זוכה להוקרה בשמותיהם המדעיים של שני נחשים דרום אמריקאים: תת-המין Erythrolamprus miliaris merremi, והמין Xenodon merremii.
בלפאטפלווה (בהונגרית: Bélapátfalva) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה צפונית לאגר.
כמו יישובים רבים באירופה גם בבלפאטפלווה מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור מיושב לסירוגין מאז שנוסד בשנת 1232 והוא הפך לעיר רשמית ביולי 2004.
יהודים חיו בבלפאטפלווה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהעיר בשואת יהודי הונגריה.
בלנקנזה הוא פרוור ברובע אלטונה בחלק המערבי של המבורג, גרמניה.
עד 1938 הייתה בלנקנזה עירייה עצמאית בהולשטיין.
שוכנת על הגדה הימנית של נהר האלבה.
אוכלוסייתה מנתה 13,637 נפש, נכון לשנת 2020. כיום היא אחת השכונות האמידות בהמבורג.
בלנקנזה הייתה כפר דייגים על גדת נהר האלבה.
בשנת 1060, הארכיבישוף אדלברט מברמן בנה בית מגורים של פרובוסט באתר יישוב ישן בגבעת סילברג (Süllberg).
מאוחר יותר בנו רוזני הולשטיין טירה באתר.
עד 1927 הייתה בלנקנזה עיירה עצמאית בהולשטיין, ולאחר מכן אוחדה עם העיר אלטונה על פי חוק.
בשנת 1938 אוחדה אלטונה עם המבורג על פי חוק המבורג רבתי.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה בפרוור מחנה צוערים של קציני לופטוואפה, שהפך למטה 85 Group Signals עבור חיל האוויר המלכותי ב-1945.
לאחר מלחמת העולם השנייה פעל בעיר בית יתומים לילדים יהודים ניצולי השואה, בית הילדים בבלנקנזה.
השם "בלנקנזה" נובע מהביטוי הגרמני, בגרמנית תחתית, blank ness, כלומר "צוק לבן" - אחד ממאפייני הנוף של המקום, על נהר האלבה.
על פי רישומי 2006 של המשרד הסטטיסטי של המבורג ושלזוויג-הולשטיין, בלנקנזה משתרעת על שטח של 8.3 קמ"ר.
בלנקנזה ממוקמת דרומית לסילדורף (Sülldorf), מזרחית לריסן (Rissen) ומערבית לנינשטטן (Nienstedten).
מדרום לבלנקנזה נמצאת הנקודה הרחבה ביותר של נהר האלבה (2.8 ק"מ) המספקת אפשרויות תיירות ונופש שונות.
שם שוכן גם מפעל איירבוס.
הנופים מהחלקים הפונים לנהר בבלנקנזה הביאו לכך שבאזורים אלה יש נכסים נחשקים ומחירי נדל"ן גבוהים.
בבתי המגורים על צלע רחובות זעירים להולכי רגל בלבד ו-4,864 מדרגות.
בסטרנדווג (Strandweg) שוכן מלון סטרנד, שנבנה ב-1902, וכן בתי קפה ומסעדות.
יש שני מגדלורים, גן רומי, מוזיאון בובות, פארקים ושבילי הליכה.
ברובע בית ספר יסודי, 3 תיכונים ובית ספר מחוזי.
מאז 1997 נוסעים מדי שנה רוכבי האופניים הטובים בעולם דרך בלנקנזה במסלול ה-EuroEyes Cyclassics, מרוץ הטור העולמי היחיד של גרמניה.
רחובות בלנקנזה נכללים בדרך כלל במסלול מספר פעמים, מכיוון שהרוכבים צריכים לחצות את הגבעה התלולה של וסברג (Waseberg), שנמצאת גם היא ברובע, שלוש פעמים.
מועדון הכדורגל של SV Blankenese נוסד בשנת 1903) ומועדון FTSV Komet Blankenese נוסד ב-1907.
קונסוליית הכבוד של מרוקו שהוקמה בהמבורג בשנת 1960 ממוקמת ברחוב אין דה בארגן (In de Bargen).
הרחובות Blankeneser Landstrasse ו-Blankenese Bahnhofstrasse ("רחוב תחנת הרכבת") מהווים את הצומת העיקרי של פעילויות מסחריות בבנקנזה.
החנויות, הבנקים וסניפי הדואר פתוחים בשעות עבודה רגילות מיום שני עד שבת, אך שוק האיכרים הציבורי הפופולרי פתוח רק בימי שלישי, שישי ושבת.
בית החולים Tabea GmbH, הממוקם בקסטרברגשטראסה (Kösterbergstrasse), כולל 32 מיטות ומתמחה בניתוחי ירך וברך וניתוחי דליות.
ברובע יש 73 רופאים בפרקטיקה פרטית ו-5 בתי מרקחת.
לבלנקנזה יש רכבת תחתית של S-Bahn וברובע שוכנת תחנת בלנקנזה ומספר תחנות אוטובוס של ארגון התחבורה הציבורית.
לפי נתוני המחלקה לכלי רכב (Kraftfahrt-Bundesamt), היו רשומות ברובע 6,333 מכוניות פרטיות (486 מכוניות לכל 1000 איש).
בקיץ 2008, תחנת הרכבת המרכזית בבלנקנזה נבנתה מחדש.
בבלנקנזה מפליגות הסעות רבות ביום.
ישנם מצופים רבים בנהר המסייעים להנחות את כל גודלי כלי השיט, שכן בחלק זה של הנהר יש רכסים תת-מימיים רבים.
נכון ליולי 2020 ישנם ברובע ארבעה מגדלורים: המגדלור הישן והחדש Blankenese Low Lighthouse, בגובה 42 מ' ושלושה סיפוני רציפים למבקרים ברחוב שטרנדווג (Strandweg), מגדלור בגובה של 32 מ' עם רציף דומה ליד מסעדות מעבורת, מגדלור בגובה 40 מ' ב-Bauerspark ומגדלור בגובה 62.25 מ' במרינת הסירות.
שני זוגות המגדלורים מאותתים על נהר האלבה עבור ספינות מגיעות.
שני המגדלורים החדשים הוקמו בקיץ 2020 בגלל הרחבה של אפיק הנהר.
שני המגדלורים הישנים אמורים היו להיהרס בסתיו 2020.
על הגבעה של באורסברג ממוקם מפעל מים באותו שם מאז 1859, המספק מים לפרוורים המערביים של המבורג ולעיירה הסמוכה שנפלד (Schenefeld).
שני כלי שיט שקועים מחוץ למצר השיט הבינלאומי הראשי.
הם יועדו להסרה מכיוון שהם עלולים להוות סכנה לתנועת נופש ימי.
עם זאת, הם פופולריים בקרב המקומיים, ולכן הושארו שם:
שרידי הסקונר הפיני בעל ארבעה תרנים "פולסטיירנן" (Polstjernan, כוכב הקוטב), שעלה באש ב-20 באוקטובר 1926 בתעלת קיל של היום ונגרר על ידי חברת החילוץ Harmstorf שבסיסה בבלנקנזה.
מיקום: ליד הגדה הנקראת "פאלקנשטיינר אופר" (Falkensteiner Ufer), בית מס.
מטען העץ של הספינה עלה באש כאשר מנוע התפוצץ בעת מעבר תעלת הקייזר וילהלם (תעלת קיל של היום).
כמה ימים לאחר מכן נגררה לבלנקנזה, שם עגנה זמנית.
חברת הביטוח חלקה על אחריותה והספינה נותרה מונחת שם מאז.
מכיוון שהשלד נטה לצוף בתנאי שיטפון, הוא עוגן למקומו בגרוטאות מתכת מחלקי צוללת לאחר מלחמת העולם השנייה ומאז שימש כשובר גלים.
כמה מטרים משם שוכנים שרידי הדוברה אווה (Uwe), ששקעה שם בשנת 1975 בעקבות התנגשות בספינה Wiedau.
אווה נקרעה לחתיכות ובעוד רוב נתחיה נגררו לנמל, התברר ששדרתה הייתה כבדה מדי והיא נותרה בין פולסטיירנן לבין המגדלור של בלנקנזה.
לבלנקנזה יש אתר המפרסם תמונות ואירועי חדשות עדכניים עבור תושביה.
בנוסף, אפשר לצפות בשידור חי ממצלמות רשת ממעלה וממורד נהר האלבה, החל מהנמל עד קוקסהאפן (Cuxhaven).
מצלמות רשת אלה מאפשרות למבקרים וירטואליים בבלנקנזה לצפות בספינות המכולות המסחריות הרבות המפליגות במעלה ובמורד האלבה בזמן אמת.
לבלנקנזה ברית ערים תאומות עם:
עמותת בלעדיהם – עמותה לתמיכה במשפחות נעדרים היא ארגון המאגד את משפחות הנעדרים בישראל ומטרתה להקים מערך לאיתור הנעדרים האזרחיים, שיפור התיאום בין הגורמים השונים במדינה בסוגיית הנעדרים וקידום הטיפול והתמיכה במשפחותיהם.
העמותה נוסדה בשנת 2015, ונכון ל-2024 חברות בעמותה משפחות של 69 נעדרים שטרם אותרו.
בין פעילי העמותה נמנים גם יוסי יעקובי, אביה של עדי יעקובי; דוד בלס, מנהל בנק לפיתוח התעשייה לשעבר; אורי כץ, אנתרופולוג שכתב עבודת דוקטורט באוניברסיטת בן-גוריון על הנושא; חוקרים פרטיים, וכן אנשי אקדמיה בתחום הסוציולוגיה והפסיכולוגיה.
פעילות העמותה נעשית כולה בהתנדבות.
במשטרת ישראל נפתחים בכל שנה כ-4,600 תיקי נעדרים ומדווחים למוקד 100 כ-25,000 אירועי נעדרים.
רוב הנעדרים מאותרים תוך זמן קצר, בטווח של שעות או ימים.
חלקם הקטן, כ-15-20 בשנה, לא נמצאים כלל.
ברשימת הנעדרים העדכנית מאז קום המדינה רשומים מעל 600 אנשים נעדרים.
העמותה נוסדה בשנת 2015 על ידי ורדה ושוקי מיניביצקי, במלאת שנה להיעלמותו של בנם, דניאל מיניביצקי.
בין מקימי העמותה נמנים: גיל שמואלי ושאול ר.
בתקופה הסמוכה להקמת הארגון פנה ח"כ איל בן ראובן למרכז המידע של הכנסת להפקת דו"ח בדבר אופן הטיפול של משטרת ישראל והמרכז הלאומי לרפואה משפטית, באיתור נעדרים אזרחיים ובזיהוי אלמונים.
הדו"ח שבדק את אופן עבודת הגורמים הנ"ל ומידת התיאום ביניהם בשנים 2001-2014 הצביע על קיומה של בעיה באופן התיאום בין המכון הלאומי לרפואה משפטית שדרכו עוברות גופות כל האלמונים, לבין המשטרה שתפקידה לברר את זהותם.
בין ממצאי הדו"ח צוינו פערים חמורים כך שבין השנים 2015-2004 נאספו 622 גופות במכון הפתולוגי שלא זוהו, בעוד שבמשטרה נאסף תיעוד רק של 193 גופות תחת ההגדרה "אלמוני".
כאשר אף אחד מהגורמים הנ"ל לא יכל להסביר את הפער של 429 האלמוניים.
הדו"ח הצביע על כך שבמקרים רבים (457) לא בוצע עבור גופות האלמונים שום הליך זיהוי מסודר, ובנוסף חקירות רבות שכבר נפתחו אינן ממוצות ונזנחות לאחר זמן קצר או שלא ננקטות כל הפעולות הדרושות.
כמו כן לא נלקחות מכל משפחות הנעדרים דגימות DNA.
חשיפת ממצאי הדו"ח, שלחלקו כבר נחשפו בני משפחות הנעדרים מניסיונן מול המערכת, הייתה מהמניעים להקמת העמותה.
כבר עם פרסום הדו"ח הגיבה העמותה .
בכנס הייסוד וההשקה של העמותה, במעמד ראש המל"ל לשעבר יוסי כהן, ראש עירית תל אביב, רון חולדאי, ורב-אלוף במיל' בני גנץ, הרמטכ"ל לשעבר ויו"ר "המחנה הממלכתי" הציג ח"כ איל בן ראובן את הממצאים ואת תוכניותיו להתמודדות עם הבעיה במסגרת הרשות המחוקקת ועבודת שאר הגורמים.
בנוסף ציין בן ראובן כי נכון להיום (2015) יש במשטרה רק אדם אחד המטפל בתיקי הנעדרים.
בינואר 2018 פורסמה סדרת תחקירים בשם "כאילו בלעה אותם האדמה", שהפיקה מיה איידן בערוץ 10. בסדרה זו אמר מיניביצקי:
נכון לינואר 2024, לא קיים גוף שאחראי על הנעדרים האזרחיים, למעט משטרת ישראל העוסקת בתחום כחלק מכלל עיסוקיה, ואמורה לאתר נעדרים.
במקרה שבו משפחה נקלעת למצב מסוג זה היא עשויה למצוא עצמה במצב משפטי סבוך בכל מה שקשור לגישה לכספים וירושה, נכסים, עגינות, ועוד.
העמותה פועלת להקמת יחידה ממלכתית לטיפול ותמיכה לאורך זמן בנושא הנעדרים ומשפחותיהם - מעין "יחידת אית"ן אזרחית", ובמקביל הקימה פורום תמיכה בעבור המשפחות.
כמו כן פועלת העמותה בהסברה להעלאת המודעות לנושא והיבטיו.
בפסח 2015 ארגנו פעילי העמותה בכיכר רבין מיצג סדר פסח אלטרנטיבי ("סדר הנעדרים") במטרה להעלות את המודעות לאותן משפחות שלא יודעות מה עלה בגורל ילדיהן.
מקימי העמותה והמתנדבים נפגשו הן עם הנשיא ראובן ריבלין (שנת 2016) והן עם הנשיא יצחק הרצוג (שנת 2023), על מנת לקדם את חשיבות הנושא ולהעלאות את המודעות.
באוגוסט 2016 הפגינו בני משפחות ופעילי העמותה מול המכון לרפואה משפטית באבו כביר בדרישה להצליב בין נתוני DNA של נעדרים בישראל לבין גופות אלמונים.
לטענתם באופן שיטתי לא מתקיימות בדיקות והצלבות בין דגימות שמסרו בני המשפחות לבין גופות אלמונים, דבר שעשוי לסייע בסגירת מעגל עבור חלק מהמשפחות.
לפי דוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ישנן מאות רבות של גופות אלמונים במכון.
בעקבות המשבר הפוליטי בישראל (2019–2022) נתקלה העמותה בקושי לקדם הצעות חוק בנושא, ברם ב-2021 ביוזמת העמותה ומספר חברי כנסת, הוגשה הצעת חוק "הוועדה לטיפול במשפחות אזרחים נעדרים" אשר עברה ב-2022 את הקריאה הראשונה והועברה להמשך דיונים.
אחת ממטרות החוק היא להגדיר לראשונה "מיהו נעדר" שכן פרט לנוהל במשטרת ישראל, אין לגופי הרווחה השונים (לדוגמה האפוטרופוס הכללי) ושאר גורמי ממשל ורשויות וכל שכן גופים ומוסדות פרטיים הגדרה והכרה בסטטוס נעדר ובמשמעויות שאמורות להיגזר מכך.
ב-2021 הקים מאיר שפיגלר יו"ר הביטוח הלאומי ועדה לבחינת הטבות וסיוע מטעם המוסד למשפחות נעדרים שבשל הסיטואציה הממושכת נקלעו למשבר נפשי וכלכלי.
הוועדה הגישה את המלצותיה לדיון של הוועדה לביטחון לאומי..
כיום גובש נוהל לפיו לאחר חודש מיום ההיעדרות לוקחים דגימות DNA מבני המשפחה המועברות גם אל המכון הפתולוגי כדי שכאשר מתקבל אצלם ממצא פתולוגי חדש, ניתן יהיה לערוך הקבלה וזיהוי.
ביולי 2022 העלתה העמותה בשיתוף עם חברת האוטובוסים מטרופולין קמפיין ארצי להעלאת המודעות לנושא ולזיהוי הנעדרים באמצעות שלטי פרסום על האוטובוסים בהם יתנוססו תמונותיהם של עשרות נעדרים מהשנים האחרונות, בצירוף המסר: "בני משפחותיהם סופרים כל רגע".
הצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות אזרחים נעדרים
ב-2018 בתקופת הכנסת ה-20 הגיש ח"כ דאז, אלוף במיל' איל בן ראובן יחד עם ח"כים ממגוון סיעות הכנסת הן הקואליציה והן האופוזיציה הצעת חוק בנושא.
ביוני-2022 עברה הצעת החוק שהוגשה שוב על ידי ח"כ דאז נירה שפק את אישור המליאה בקריאה ראשונה והוחזרה ל לשם הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
מטרתו של החוק: להגדיר בחוק את מעמדו של אזרח נעדר, להסדיר מערך תמיכה וליווי למשפחות הנעדרים וכן להסדיר סוגיות בעניינו רכוש הנעדר ובני משפחתו.
בנוסף, מוצע להקים ועדה בין משרדית שתגבש נהלים לשם טיפול בזכויות בני המשפחות של הנעדרים..
הגדרתו של המושג נעדר לעניין החוק:
"נעדר" – מי שהתקיימו בו כל אלה:
(1) הוא היה אמור להגיע לביתו או לכל מסגרת אחרת שהוא לן בה ולא חזר לאותו מקום שישים ימים לפחות מיום שנמסרה על כך הודעה למשטרת ישראל.
(2) מקום הימצאו אינו ידוע, לא ניתן ליצור עימו קשר וכל המאמצים לעלות על עקבותיו לא צלחו.
(3) הוא אינו נעדר כהגדרתו בחוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים התשס"ח–2008.
(4) אין כל ראיה כי אינו בחיים.
(5) יש לגביו הכרזה תקפה כנעדר לפי פקודות המשטרה.
הקמת ועדת סיוע לבני משפחת נעדר – ע"פ החוק תוקם ועדה מלווה ומייעצת שתפקידה לתכלל את המענים שנותנים משרדי הממשלה בטיפול בבני משפחות נעדרים ובהסרת חסמים בטיפול.
(1) נציג משרד הרווחה והביטחון החברתי והוא יהיה היושב ראש.
(2) נציג המשרד לביטחון הפנים (מכונה כיום בשם המשרד לביטחון לאומי)
(4) נציג המוסד לביטוח לאומי
בין סעיפי החוק ישנה התייחסות לנוהל ההודעה על נעדר תוך שימת לב לאי פגיעה בנוהלי חקירה והתייחסות להקמת תוכנית סיוע לבני משפחות בהתאם לתנאי זכאות, משך הזכאות ואופי העזרה הנדרשת.
קובי ניגרקר (נולד ב-1990), הידוע בשם הבמה Blastoyz, הוא מפיק פסיטראנס, מוזיקאי ודי ג'יי ישראלי בין-לאומי.
ניגרקר החל לתקלט בגיל 9 בבית הוריו ובגיל 16 דבק בו השם "בלסטויז".
נכון לנובמבר 2024, בלסטויז ממוקם במקום ה-16 ברשימת האמנים המושמעים בספוטיפיי עם 841,000 השמעות חודשיות.
נכון לדצמבר 2024, שניים משיריו של בלסטויז (Mandala, After Dark) נמצאים ברשימת השירים המושמעים ביותר בספוטיפיי, ומדורגים במקומות 49 ו-97 בהתאמה.
בלסטויז נחשב לאחד מהתקליטנים הטראנס המצליחים בעולם וממובילי סגנון הפסיטראנס ברחבי העולם.
הוא חבר של קבע בפסטיבלי המוזיקה האלקטרונית הגדולים בעולם דוגמת טומורולנד, EDC, פסטיבל אולטרה מיאמי, אולטרה אירופה, טראנסמישן באוסטרליה, אירועי ענק באסיה ובדרום אמריקה.