tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זהו טקס הפתיחה הראשון של המשחקים האולימפיים שהתקיים מחוץ לאצטדיון.
הטקס החל בשעה 20:00 (זמן מקומי) ולקחו בו חלק כ-2,000 משתתפים.
בסוף הטקס הודלק הלפיד האולימפי על ידי נער ונערה, יחדיו על מנת לסמל את השוויון המגדרי.
נושאת דגל ישראל בטקס הפתיחה הייתה לוחמת הטאקוונדו, אבישג סמברג.
ההצעה לאירוח המשחקים ב-2018 התבססה על ההצעה שהגישה בואנוס איירס לאירוח משחקי הקיץ האולימפיים ב-2004 הכללה שדרה של מתקנים אולימפיים באורך 15 קילומטר במקום מתחמים מרוכזים.
בהצעה שהגישה בואנוס איירס לאירוח משחקי הקיץ האולימפיים לנוער ב-2018 השדרה האולימפית הוחלפה בשדרה הירוקה.
בספטמבר 2014 פורסם כי המתקנים יקובצו לארבעה מתחמים.
במקור תוכנן כי בכל מתחם יהיו אזור בשם "פסטביל המשחקים האולימפיים לנוער" שיכלול פעילות תרבותית, חוויות ספורט ובידור משפחתי.
אולם בכנס ה-129 של הוועד האולימפי הוחלט להציג תוכנית אב חדשה.
חברי הוועד האולימפי הבינלאומי יישהו במלון שרתון בעיר.
במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער ב-2018 התקיימו 241 תחרויות ב-32 ענפי ספורט שונים, המחולקים ל-36 מקצועות שונים, בהשתתפות ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות.
FIFA החליטה להחליף את ענף הכדורגל לענף הקטרגל.
וכדוריד חופים יחליף את כדוריד.
לראשונה, במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער יתחרו בריקוד (ברייקדאנס), קראטה וטיפוס כחלק מרצון הוועדה המארגנת והוועד האולימפי הבינלאומי להגביר את מעורבות הנוער במשחקים האולימפיים.
תחרויות הקראטה והטיפוס נכנסו גם לתוכנית המשחקים של אולימפיאדת טוקיו (2020).
במרץ 2017 אישר הוועד האולימפי הבינלאומי להוסיף תחרויות בענף החלקה מהירה על גלגיליות להב.
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בבואנוס איירס (BAYOGOC) לא מקיימת רישום של טבלת מדליות רשמית.
באולימפיאדה יוענקו סך הכל 748 מדליות ב-241 אירועים.
זוהי הופעת הבכורה למשלחות מ ו במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער.
ספורטאית יחידה מדרום סודאן השתתפה באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג אך כספורטאית עצמאית שהתחרתה תחת הדגל האולימפי.
פעילויות התרבות והחינוך עתידיים להתקיים באתרים הבאים:
תמונה שם האתר תמונה שם האתר תמונה שם האתר תמונה שם האתר מרכז תרבות רקולטה פלנטריום גלילאו גליליי תיאטרו קולון היכל אוסינה לאומנות האובליסק המוזיאון לאמנות לטינו-אמריקאית כיכר סן מרטין הגן הבוטני גן החיות מסלול המרוצים פאלרמו פלאסה דה מאז'ו מוזיאון "שביל קטן" המוזיאון הלאומי לאמנויות
המשלחת הישראלית מנתה 19 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט: אופניים, אתלטיקה, ג'ודו, התעמלות (אמנותית, אקרובטית ומכשירים), טאקוונדו, טריאתלון, שחייה ושיט.
המשלחת הישראלית זכתה בשלוש מדליות.
השחיינית, אנסטסיה גורבנקו זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, המתעמלים נועה קזדו יקר ויונתן פרידמן זכו במדליית כסף בהתעמלות אקרובטית לזוג מעורב, והשחיין דניס לוקטב זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
המשלחת לא זכתה במדליות כחלק מנבחרות לאומים מעורבות המורכבות מהספורטאים ממדינות שונות.
הישגים נוספים רשמו גולשי הרוח, נעמה גזית ותומר ורדימון, שסיימו, כל אחד בנפרד, במקום הרביעי בתחרויות הטכנו +293, והג'ודוקא אריאל שולמן, שהתמודד על מדליית הארד במשקל עד 55 ק"ג.
הישגים נוספים נרשמו בענף השחייה עם העפלה לשלושה גמרים נוספים: גל כהן גרומי סיים במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי לנערים, דניס לוקטב סיים במקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי לנערים, ואנסטסיה גורבנקו סיימה במקום השביעי במשחקה ל-100 מטר חופשי לנערות.
הישג בולט נוסף של המשלחת היה העפלה לגמר בתחרות הקרב רב של המתעמלת האומנותית, ולריה סוצקוב.
המשלחת הישראלית רשמה הופעות בכורה במשחקי הנוער בענף האופניים, ובענף ההתעמלות האקרובטית שצורף לראשונה לתוכנית המשחקים.
לוחמי הטאקוונדו, אבישג סמברג ודניאל גויכמן, העפילו למשחקים באמצעות כרטיס חופשי לאחר שתוניסיה, בניגוד לחוקת הוועד האולימפי הבינלאומי, מנעה את כניסתם של הספורטאים הישראלים לאליפות העולם לנוער בטאקוונדו לשנת 2018.
אולימפיאדת הנוער לוזאן (2020) היא אולימפיאדת הנוער השלישית במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער.
המשחקים התקיימו בין 9 בינואר 2020 עד 22 בינואר.
באולימפיאדה עתידים להשתתף כ-1,880 ספורטאים מ-71 מדינות שיתחרו ב-7 ענפי ספורט שונים.
לוזאן נבחרה כעיר המארחת לאחר שהועדפה על פניה של בראשוב ב-31 ביולי 2015 בכנס ה-128 של הוועד האולימפי הבינלאומי בקואלה לומפור.
ארבע ערים הביעו עניין באירוח המשחקים, אך רק שתי ערים הגישו לבסוף את מועמדותן: בראשוב (רומניה) ולוזאן (שווייץ).
ב-5 בדצמבר 2014 אישר הוועד האולימפי הבינלאומי את המועמדות של הערים.
ב-31 ביולי 2016 בכנס ה-128 של הוועד האולימפי ברואלה לומפור נבחרה לוזאן כעיר המארחת לאחר שזכתה בהצבעה ב-71 קולות לעומת 10 קולות לבראשוב.
תוצאות המכרז לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער 2020 עיר ארץ הצבעותלוזאן 71 בראשוב 10
ב-26 באוקטובר 2015, נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי, תומאס באך, מינה את דנקה ברטקובה, קלעית סלובקית ומדליסטית אולימפית, כיו"ר ועדת התיאום לקראת משחקי החורף האולימפיים ה-3 - לוזאן 2020. ועדת התיאום מורכבת משישה חברים השייכים לוועד האולימפי הבינלאומי.
יחד עם ועדת התיאום עובדת על הכנת המשחקים הוועדה המארגנת של אולימפיאדת הנוער לוזאן (LYOGOC).
מנכ"ל הוועדה המארגנת הוא איאן לוגן.
במשחקי החורף האולימפיים לנוער ב-2020 התקיימו 81 תחרויות ב-8 ענפי ספורט שונים המחולקים ל-16 מקצועות שונים בהשתתפות 1,872 ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות.
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בלוזאן (LYOGOC) לא מקיימת רישום של טבלת מדליות רשמית.
באולימפיאדה הוענקו סך הכל 243 מדליות ב-81 תחרויות.
79 מדינות השתתפו באולימפיאדת הנוער לוזאן.
ו שלחו השנה משלחת למשחקים לאחר שלא השתתפו באולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016).
אולם, ו לא השתתפו לראשונה במשחקי החורף לנוער.
המשלחת הישראלית מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים ספורט: החלקה אמנותית, סקי אלפיני, סקי בסגנון חופשי.
נושא דגל ישראל בטקס הפתיחה היה המחליק האמנותי, ניקיטה קובלנקו.
המשלחת הישראלית זכתה במדליות כסף וארד ראשונות.
הגולשת האלפינית, נועה סולוש, זכתה במדליית כסף במסלול המשולב ובמדליית ארד במסלול הסופר G.
אולימפיאדת החרשים היא אירוע של הוועד האולימפי הבינלאומי והוועד הבינלאומי לספורט לקויי שמיעה, שבו מתחרים ספורטאים חירשים בענפי ספורט שונים.
חירשים מתקשים להתחרות במשחקים האולימפיים הרגילים, בשל כך שהם אינם יכולים לשמוע את השופטים השורקים על מנת להתחיל מרוץ.
אולימפיאדת החירשים נערכת אחת לארבע שנים (הרצף נקטע בתקופת מלחמת העולם השנייה).
המשחקים הראשונים התקיימו בפריז, בשנת 1924. האולימפיאדה התחילה בתור אירוע קטן של 140 ספורטאים מ-9 מדינות אירופאיות, שהתחרו ב"משחקים הבינלאומיים השקטים בפריז".
בשנת 1949 התווספו משחקי החורף האולימפיים.
רשמית, משנת 1924 ועד שנת 1965 המשחקים נקראו "המשחקים הבינלאומיים עבור החירש".
משנת 1966 עד 1999 המשחקים נקראו "המשחקים העולמיים לחירשים".
משנת 2001 המשחקים נקראו "אולימפיאדת החירשים" (Deaflympics).
כדי להשתתף במשחקים, לספורטאים המתחרים צריך להיות אובדן שמיעה של לפחות 55 דציבלים, באוזן ה"טובה" שלהם.
אביזרי שמיעה אסורים, כדי למנוע יתרון לא הוגן של ספורטאי אחד על משנהו.
עד כה נערכו המשחקים ב-36 ערים, וב-21 מדינות, אך המשחקים נערכו מחוץ לאירופה רק 5 פעמים: וושינגטון 1965, לוס אנג'לס 1985, כרייסטצ'רץ', 1989, מלבורן 2005, וטייפה ב-2009. המשחקים האחרונים התרחשו בסמסון שבטורקיה, בשנת 2017. ישנם משחקי חורף ומשחקי קיץ המתקיימים בנפרד במדינות שונות.
אולימפיאדת הכימיה הבין-לאומית היא תחרות אקדמית שנתית לתלמידי תיכון.
זוהי אחת מתוך 4 אולימפיאדות מדעיות בינלאומיות שמיון אליהן נערך על ידי מערכת החינוך - אולימפיאדת הפיזיקה הבינלאומית, אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית והאולימפיאדה הבינלאומית במדעי המחשב - ואחת מתוך 14 אולימפיאדות מדעיות בינלאומיות סך הכל.
הוועידה הראשונה התקיימה בפראג שבצ'כוסלובקיה ב-1968. האירוע התקיים מדי שנה מאז, חוץ משנת 1971. מרכז המידע הבינלאומי של אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית מבוסס בברטיסלבה, סלובקיה.
כיום (בשנת 2025) משתתפות באולימפיאדה 92 מדינות מרחבי העולם.
המשלחות שהשתתפו באירועים הראשונים היו ברובן מדינות הגוש המזרחי לשעבר, ועד 1980, אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית השנתית ה-12, שהאירוע התקיים מחוץ לגוש באוסטריה.
עד 4 תלמידים לכל נבחרת ארצית מתחרים סביב יולי הן במדור תאורטי והן כמגוון ניסיוני, כאשר כמחצית מהמשתתפים מקבלים מדליות.
כל משלחת מורכבת מארבעה תלמידים ושני מדריכים (אחד מהם מוגדר כראש המשלחת או "מורה ראשי").
משלחת עשויה לכלול גם קומץ אורחים ומשקיפים מדעיים.
על התלמידים להיות מתחת לגיל 20 ואין להירשם כתלמידים קבועים במוסדות חינוך על-תיכוניים.
מדינות המעוניינות להשתתף באיגוד חייבים לשלוח משקיפים לשתי אולימפיאדות רצופות, לפני שהתלמידים יוכלו להשתתף באירוע.
בסך הכל השתתפו 68 מדינות ב-IChO ה-38 ב-2006: 67 כמשתתפות ו-1 כמשקיפות.
בשנת 2017 יותר מ-80 מדינות השתתפו באולימפיאדה.
אירועים אלה הם גם הזדמנויות מצוינות לתלמידים לפגוש אנשים מכל רחבי העולם אשר חולקים אינטרסים דומים, לבקר במקומות שונים, כדי ליצור קשר עם תרבויות שונות.
ככל שמטרות התחרות יוצרות, תחרויות ה- ICHO מסייעות להגברת יחסי הידידות בקרב צעירים ממדינות שונות; הם מעודדים שיתוף פעולה והבנה בינלאומית.
ישראל התחילה להשתתף באולימפיאדה בשנת 2005. המיונים לנבחרות בהשגחת נבחרות ישראל במדעים, ומאז החלה להשתתף, זכו חברי המשלחות הישראליות בכל שנה במדליות ותעודות הצטיינות.
תוכנית הלימודים כוללת נושאים מתחומי כימיה שונים, כולל כימיה אורגנית, כימיה אי-אורגנית, כימיה פיזיקלית, כימיה אנליטית, ביוכימיה, ספקטרוסקופיה ועוד.
אף על פי שחלק מהנושאים הללו נכללים ברוב תוכניות הכימיה של בתי הספר התיכוניים, ברוב המקרים, הם מוערכים ברמה הרבה יותר עמוקה ורבים עשויים לדרוש רמה של ידע והבנה הדומה לרמה של השכלה על-תיכונית.
בנוסף, המדינה המארחת של כל IChO בעיות סדרה של בעיות הכנה היטב לקראת התחרות מדי שנה.
בעיות הכנה אלה מכסות נושאים ספציפיים בעומק רב יותר מאשר בחינוך על-תיכוני טיפוסי.
ההכנה לאולימפיאדת הכימיה הבינלאומית דורשת רמה גבוהה של הבנה ועניין בכימיה ויכולת יוצאת דופן להתייחס לנושאים כימיים אחד עם השני, כמו גם עם העולם המעשי.
חבר מושבעים מדעי, אשר מותקן על ידי המדינה המארחת, מציע את המשימות.
חבר המושבעים הבינלאומי, המורכב משני המדריכים מכל אחת מהמדינות המשתתפות, דן במשימות התחרות ומתרגם אותן לשפת העדפת התלמידים.
מכיוון שהמדריכים בוחנים את הבחינות לפני שהן ניתנות למשתתפים, כל תקשורת בין החניכים לתלמידים אסורה בהחלט לפני השלמת שתי הבחינות, והתלמידים נדרשים למסור טלפונים ניידים ומחשבים ניידים למארגן.
התחרות מורכבת משני מבחנים, בדיקה תאורטית ובחינה מעשית.
משך שני המבחנים עד 5 שעות, והם מוחזקים בימים נפרדים, כאשר הבדיקה המעשית מתקיימת בדרך כלל לפני הבחינה התאורטית.
בבדיקה התאורטית יש ערך של 60 נקודות ובחינה המעשית יש ערך של 40 נקודות.
התלמידים מקבלים את הבדיקות מתורגמות לשפות העדפה.
חובתם של החונכים לתרגם את הבחינות מאנגלית לפני שהן ניתנות למשתתפים.
כל בדיקה נבחנת באופן עצמאי מהשני, וסכום תוצאות הבדיקות קובע את התוצאה הכוללת של המשתתף.
לאחר שהבחינות נערכות ומוערכות על ידי ועדה שמונתה על ידי המדינה המארחת ולפני הצגת פרסים, מדריכים דנים בהערכת הבחינות עם שופטי הוועדה כדי להבטיח את ההוגנות בהערכתם.
מדליית זהב מה- ICHO ה -40 כל המשתתפים מדורגים על סמך ציונים בודדים שלהם ולא מקבלים ציונים רשמיים צוות.
מדליות זהב מוענקות לכ -10% מהסטודנטים, מדליות כסף מוענקות לכ -20% מהסטודנטים הבאים, ומדליות ברונזה מוענקות ל -30% מהסטודנטים הבאים.
המספר המדויק של מדליות הוחלט על הסקירה העיוורת של התוצאות.
אותות נכבדים מוענקות ל -10% הבאים של המשתתפים שלא זכו במדליה.
פרס מיוחד אחד ניתן לסטודנט שמשיג את הציון הגבוה ביותר הכולל.
שני פרסים מיוחדים נפרדים ניתנים לתלמידים אשר מקבלים את הציון הטוב ביותר בבדיקות התאורטיות והמעשיות.
הרעיון של אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית פותח בצ'כוסלובקיה לשעבר ב -1968. הוא נועד במטרה להגדיל את מספר המגעים הבינלאומיים ואת חילופי המידע בין האומות.
הזמנות הועברו על ידי הוועדה הלאומית הצ'כוסלובקית לכל מדינות ברית ורשה, למעט רומניה (בשל נושאים פוליטיים בין רומניה לברית המועצות).
אולם במאי 1968, היחסים בין צ'כוסלובקיה לברית המועצות נעשו עדינים כל כך שרק פולין והונגריה השתתפו בתחרות הבינלאומית הראשונה.
אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית הראשונה התקיימה בפראג בין 18 ל -21 ביוני 1968. כל אחת משלוש המדינות המשתתפות שלחה צוות של שישה סטודנטים, וארבע משימות תאורטיות היו אמורות להיפתר.
כבר הוצעו הנחיות לתחרויות הבאות.
אולימפיאדת הכימיה השנייה התקיימה ב -1969 בפולין, ובולגריה השתתפה גם היא, ברית המועצות וגרמניה המזרחית שלחו משקיפים.
כל צוות היה מורכב מחמישה תלמידים, והוסיפה תחרות ניסויית.
הוחלט להזמין עוד מדינות סוציאליסטיות לתחרויות הבאות ולהגביל את מספר התלמידים לארבעה.
האולימפיאדה השלישית ב -1970 אורגנה בהונגריה עם גרמניה המזרחית, רומניה וברית המועצות כמדינות חדשות.
בתחרות זו חולקו לראשונה יותר משלושה פרסים.
לא התקיימה אולימפיאדה בשנת 1971, כמו בסוף התחרות בשנת 1970, מארגן לארח את האירוע הבא לא יכול להיות מוסכם על.
זה היה נפתר במשך שלוש השנים הבאות על ידי הסכמה דיפלומטית על ברית המועצות לארח 1972, בולגריה בשנת 1973, ורומניה בשנת 1974, החל את המסורת כדי להחליט על השנים המארחות מראש.
1972 הייתה הפעם הראשונה שבה משימות הכנה עבור אולימפיאדת הכימיה הבינלאומית נוצרה.
כמו כן, במושב המושבעים, הוצע כי הזמנות יש לשלוח וייטנאם, מונגוליה, וקובה.
לצערנו, הזמנות אלה לא נשלחו, והותירה שבעה להתחרות ב -1973.
ב -1974, רומניה הזמינה את שוודיה ויוגוסלביה לאולימפיאדה בבוקרשט, גרמניה ואוסטריה שלחו משקיפים.
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה הייתה המדינה הראשונה של נאט"ו עם משקיף בהווה, וזה היה יכול להתרחש רק משום שממשלת ברנדט קיבלה חוזים במזרח.
כך, ב -1975, גם גרמניה המערבית, אוסטריה ובלגיה השתתפו באולימפיאדת הכימיה הבינלאומית.
האולימפיאדה הראשונה במדינה לא-סוציאליסטית התקיימה ב -1980 בלינץ שבאוסטריה, אם כי ברית המועצות לא השתתפה.
מאז גדל מספר המדינות המשתתפות בהתמדה.
בשנת 1980, רק 13 מדינות השתתפו אך מספר זה גדל ל־21 על ידי אולימפיאדת 1984 בפרנקפורט / מיין.
עם נפילת מסך הברזל ופירוק ברית המועצות למדינות עצמאיות בתחילת שנות התשעים, גדל מספר המשתתפים שוב.
בנוסף, התעניינותן הגוברת של מדינות אסיה ואמריקה הלטינית התבררה עם גידול במספר המשתתפים ממדינות אלו.
בשנת 1998 השתתפו באולימפיאדה 47 משלחות.
נכון לשנת 2025, השתתפו 92 מדינות באולימפיאדת הכימיה הבינלאומית שהתקיימה באיחוד האמירויות ושלוש מדינות נוספות כמשקיפות.
להלן רשימת שיאי מס' המדליות ל-10 הדירוגים הראשונים, נכון לשנת 2021:
אולימפיאדת הנוער דקר (2026) היא אולימפיאדת הנוער הרביעית במתכונת של משחקי הקיץ האולימפיים לנוער.
המשחקים יערכו בין 31 באוקטובר עד 13 בנובמבר 2026. זו תהיה הפעם הראשונה שהמשחקים האולימפיים לנוער ייערכו ביבשת אפריקה.
זהו גם האירוע הרשמי הראשון שמארגן הוועד האולימפי הבין-לאומי באפריקה.
דקר נבחרה כעיר המארחת ב-8 באוקטובר 2018 בכנס ה-133 של הוועד האולימפי הבין-לאומי שנערך בבואנוס איירס, ארגנטינה.
האולימפיאדה הייתה אמורה להתקיים במקור בשנת 2022 אולם לאור בקשה מצד נשיא סנגל, מאקי סאל, הסכים הוועד האולימפי הבין-לאומי לדחיית האולימפיאדה לשנת 2026.
מתקני התחרויות באולימפיאדת הנוער דקר חולקו לשלושה אשכולות: דקר, דימניאדיו, וסאלי.
הכפר האולימפי אשר נבנה ישמש בעתיד כקמפוס החדש של אוניברסיטת אמאדו מאכתאר מבו.
אשכול מתקן תמונה ענפי ספורטדקרמתחם Tour de l'Oeufקפיצה למיםשחייהבייסבול/סופטבולסקייטבורדכדורסלאופנייםהוקי שדהריקודמתחם Iba Mar Diopאתלטיקהרוגבי שביעיותאגרוףטיפוסקשתותקסרנה סמבה דיירי דיאלורכיבההאצטדיון הלאומי de Lutteקטרגלהיאבקותחוף וייבר אלמדיסגלישת גליםדימניאדיודקר ארנההתעמלות אמנותיתהתעמלות מכשיריםבדמינטוןCICADאופנייםוושואקדמיית הטניס בדימניאדיוטניסמרכז הירידים דקרסיףקליעהטניס שולחןהרמת משקולותקראטהג'ודוטאקוונדוהיאבקותסאליחוף סאליקאנו/קיאקחתירהשיטכדוריד חופיםכדורעף חופיםטריאתלוןקרב חמש מודרנימועדון גולף סאליגולף
במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער ב-2026 עתידים להתקיים 239 תחרויות ב-35 ענפי ספורט שונים, המחולקים ל-37 מקצועות שונים, בהשתתפות ספורטאים בני 15 עד 18. מאפיין ייחודי של המשחקים הוא קיום תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות.
הוועד האולימפי הבין-לאומי אישר בדצמבר 2019 את תוכנית התחרויות של המשחקים, אשר לראשונה תהיה בעלת מספר זהה של תחרויות לנערים ולנערות.
הענפים ברייקדאנס, טיפוס, סקייטבורדינג, גלישת גלים וקראטה צורפו ל-28 ענפי הליבה של המשחקים.
ענף הקטרגל ממשיך מאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס לעומת ענף ההחלקה מהירה על גלגיליות להב שאינו ממשיך.
בענף ההיאבקות הוחלפו תחרויות היאבקות בסגנון יווני-רומי בתחרויות היאבקות חוף, ובענף ההתעמלות הורדו תחרויות הטרמפולינה וההתעמלות אקרובטית.
בינואר 2020 אישר הוועד האולימפי הבין-לאומי הוספה של שני ענפים למשחקים: בייסבול/סופטבול ווושו.
אולימפיאדת הנוער קנגוון (2024) הייתה אולימפיאדת הנוער הרביעית במתכונת של משחקי החורף האולימפיים לנוער.
מחוז קנגוון נבחר כעיר המארחת ב-10 בינואר 2020 בכנס ה-135 של הוועד האולימפי הבינלאומי שנערך בלוזאן, שווייץ.
במחוז קנגוון נמצאים היכלי הקרח שאירחו את ענפי ההוקי קרח, הקרלינג וההחלקה על הקרח באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018).
אופן בחירת העיר המארחת למשחקים האולימפיים ולמשחקים האולימפיים לנוער השתנתה בעקבות אישור אג'נדה 2020 על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי ב-2014. התהליך החדש אינו מתנהל בצורה של מכרז פתוח, אלא כשיח מתמשך בין הערים והוועדים האולימפיים הלאומיים לוועדת בחירת העיר המאחרת בוועד האולימפי הבין-לאומי.
השיח מורכב משלושה שלבים: שיח בלתי-רשמי ואינו מחייב, שיח מתמשך לאחר שהובע עניין באירוח המשחקים, שיח ייעודי של ועדת בחירת העיר עם ערים מועדפות לאירוח גרסה מסוימת של המשחקים.
בנוסף, התהליך החדש מאפשר לערים שהביעו עניין לשמור את השיח באופן חשאי עד השלבים המאוחרים שלו.
נשיא קוריאה הדרומית, מון ג'יאה-אין, שלח מכתב ב-20 בספטמבר 2019 לוועד האולימפי הבין-לאומי בו הביע את הרצון של מדינתו לארח את משחקי החורף האולימפיים לנוער בשנת 2024. חודשיים לאחר מכן הוצגה תוכנית ראשונית לאירוח המשחקים במחוז קנגוון על ידי הוועד האולימפי הדרום קוראיני.
ב-5 בדצמבר 2019 החליט הוועד המנהל של הוועד האולימפי הבין לאומי להיכנס לשיח ייעודי עם קוריאה הדרומית.
ב-8 בינואר 2020 המליצה הוועדה לבחירת עיר החורף המארחת העתידית לבחור את מחוז קנגוון.
ב-10 בינואר 2020 בישיבת הכנס ה-135 של הוועד האולימפי הבין-לאומי נבחר מחוז קנגוון לאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער בשנת 2024 ברב של 79 תומכים.
תוצאות ההצבעה לבחירת קוריאה הדרומית קנגווןלאירוח משחקי החורף האולימפיים לנוער 2024 בעד נגד נמנע 79 2 1
מתקני המשחקים חולקו בין שני אזורים: תחרויות ענפי השלג נערכו בפיונגצ'אנג ותחרויות ענפי הקרח נערכו בגנגנאונג .
כאשר בכל אחת מהערים הוגדר כפר אולימפי.
בעיר גנגנאונג הכפר האולימפי היה במעונות של האוניברסיטה הלאומית גנגנאונג-וואנג'ו.
עבור המתחרים בפיונגצ'אנג, הכפר האולימפי התארח באתר הנופש "היי 1" הממוקם בעיר גוהאן במחוז הסמוך.
עיירהשם המתקןתמונהספורטפיונגצ'אנגכיפת יונגפיונגטקס הפתיחה וטקס הנעילהמרכז קפיצות הסקי אלפינסיהקפיצות סקי, סקי נורדי משולבמרכז הביאתלון אלפינסיהביאתלון, סקי למרחקים, סקי נורדי משולבמרכז הגלישה אלפינסיהלוז', בובסלי, סקלטוןדונהפארק וולי היליסקי בסגנון חופשיגנגנאונגמרכז ההוקי גנגנאונגהוקי קרחמרכז הקרלינג גנגנאונגקרלינגגנגנאונג אובלטקס הפתיחה, החלקה מהירהמרכז הקרח גנגנאונגהחלקה מהירה במסלול קצר, החלקה אמנותית על הקרח
במשחקים התקיימו 81 תחרויות ב-7 ענפי ספורט המחולקים ל-15 מקצועות בהשתתפות 1,802 ספורטאים מ-78 מדינות.
לראשונה במשחקי הנוער לא התקיימו תחרויות של קבוצות מעורבות המורכבות מספורטאים ממדינות שונות.
ענף סקי הרים שרשם הופעת בכורה באולימפיאדת הנוער לוזאן (2020) לא נכלל בתוכנית המשחקים בקנגוון.
הוועדה המארגנת של משחקי אולימפיאדת הנוער בקנגוון (GYOGOC) לא מקיימת רישום של טבלת מדליות רשמית.
במשחקים הוענקו סך הכל 243 מדליות ב-81 תחרויות.
78 מדינות השתתפו באולימפיאדת הנוער קנגוון.
, , , ו רשמו את הופעת הבכורה שלהן במשחקי החורף לנוער.
לראשונה לא שלחה נבחרת למשחקי החורף האולימפיים לנוער.
בנוסף, בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה והמלצת הוועד האולימפי הבין-לאומי למנוע השתתפות של ספורטאים רוסים ובלארוסים בתחרויות בין-לאומיות, ספורטאי נוער מ ו לא השתתפו באף תחרות במהלך תקופת ההעפלה.
לכן, נבחרותיהם לא השתתפו לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער.
המשלחת הישראלית מנתה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף ההחלקה אומנותית בקטגוריית הנערות.
המשלחת ויתרה על המכסה שהושגה בענף זה בקטגוריית הריקוד בסבב הגראנד פרי לנוער לעונת 2023/24. המחליקה סופיה שיפרין סיימה את תחרות הנערות במקום ה-12 עם 152.54 נקודות.
אולימפיאדת המדע הבין-לאומית לנוער היא תחרות מדע שנתית לתלמידים עד גיל 15 (עד תאריך 31 בדצמבר של השנה שבה מתקיימת התחרות).
זוהי אחת מהאולימפיאדות הבינלאומיות למדע והתחרות הבינלאומית היחידה המכסה את תחומי הפיזיקה, הכימיה והביולוגיה בו זמנית.
האולימפיאדה נועדה לקדם עניין במדע בקרב תלמידי בתי הספר, וחשיפתם לפתרון בעיות, חשיבה ביקורתית וניסויים.
במהלך השנים, האולימפיאדה שואפת להשפיע לטובה על חינוך מדעי ומתמטיקה ברמת בית הספר.
מטרה חשובה של האולימפיאדות לצעירים היא להתנסות בתרבויות שונות ולחולל אינטראקציות בין תלמידים מרחבי העולם.
לפיכך, יש לאולימפיאדות פוטנציאל לקדם שלום והבנה עולמיים.
נכון לשנת 2019, יש 95 מדינות חברות.
אירוע האולימפיאדה הראשון נערך בג'קרטה, אינדונזיה בשנת 2004 והשתתפו בו 31 קבוצות.
נכון לשנת 2018, משתתפות כ-50 מדינות חברות בכל שנה באולימפיאדה המתקיימת במדינה מארחת.
המדינות המשתתפות שולחות משלחות של שלושה עד שישה תלמידים לתחרות ובנוסף אחד עד שלושה מדריכים ומשקיפים.
בשנת 2022 השתתפה ישראל לראשונה באולימפיאדה וכל ששת חברי הנבחרת זכו במדליות: 4 במדליית כסף ו-2 במדליית ארד.
התחרות מחולקת לשלושה מבחנים שכל אחד מהם נמשך בין שלוש לארבע שעות.
החלק התאורטי מורכב משני מבחנים: שאלון רב-בחירה המורכב מ-30 שאלות, ומבחן תאורטי.
החלק המעשי מורכב משלוש בחינות מעבדה, אחת לכל תחום.
המבחנים נועדו לתת מענה להבנת התלמידים את המושגים, וביכולתם ליישם מושגים על המצבים המתוארים במבחנים.
להלן רשימת המדינות והערים המארחות את התחרויות (בסוגריים מדינות משקיפות):
אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות היא תחרות ידע במתמטיקה בהשתתפות נערות.
התחרות נוסדה בשנת 2012 בהשראת אולימפיאדת המתמטיקה הסינית לנערות, ומתקיימת מדי שנה.
התחרות מתקיימת באירופה, אך משתתפות בה נציגות ממדינות שמחוץ לאירופה, בהן יפן, פרו וישראל.
התחרות נערכה לראשונה בקיימברידג' שבבריטניה, ומאז נערכה בשלוש עשרה מדינות נוספות באירופה.
מספר המדינות המשתתפות גדל מ-19 בתחרות הראשונה ל-56 בתחרות הארבע עשרה, ומספר הנערות המתחרות גדל מ-61 בתחרות הראשונה ל-219 בתחרות הארבע עשרה.
עד שנת 2025 השתתפה ישראל בעשר תחרויות.
התחרות דומה באופיה לאולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית, וכוללת שני מבחנים, המתקיימים תוך יומיים, שבכל אחד מהם שלוש שאלות, אותן על המשתתפות לפתור תוך ארבע וחצי שעות למבחן.
הציון שניתן לכל שאלה הוא בין 0 ל-7, כך שהציון המרבי שניתן לקבל הוא 42. המדינות המשתתפות שולחות נבחרות בנות ארבע נערות שגילן פחות מעשרים שנה וטרם למדו באוניברסיטה.
המדליות לזוכות בתחרות ניתנות לפי הכללים הבאים:
1/12 מהמתחרות בעלות הציון הגבוה ביותר מקבלות מדליית זהב.
1/6 המתחרות הבאות מקבלות מדליית כסף.
1/4 המתחרות הבאות מקבלות מדליית ארד.
כל מי שלא קיבלה מדליה אבל קיבלה ניקוד מרבי על אחת משש השאלות זוכה בציון לשבח.
עשר המדינות המובילות מבחינת מספר המדליות הן:
ישראל התחילה להשתתף באולימפיאדה זו בשנת 2016 וזכתה בשנה זו בשתי מדליות כסף.
בשנת 2017 דורגה ישראל במקום השישי, שזה הישג השיא שלה, וזכתה בשלוש מדליות כסף (ירדן מודעי, שירה בן דור ומאיה נוה).
בשנת 2018 זכתה ישראל במדליות זהב וכסף.
בשנת 2020 זכתה ישראל במדליית כסף (נגה פרידמן) ושתי מדליות ארד.
בשנת 2021 דורגה ישראל במקום התשיעי וזכתה בשתי מדליות.
נגה פרידמן זכתה בזהב ויערה שולמן זכתה במדליית כסף.
בשנת 2022 שוב דורגה ישראל במקום התשיעי.
כל ארבע חברות הנבחרת זכו במדליות.
נגה פרידמן שוב זכתה בזהב (ובמדליה שלישית ברציפות), ונגה לבין, יערה שולמן ותמר פאר זכו במדליית הארד.
בשנת 2023 זכתה נגה פרידמן במדליית זהב (מדליה רביעית ברציפות) ובמקום הראשון בין כלל המתחרות.
יערה שולמן זכתה במדליית כסף ונטע אילני זכתה במדליית ארד.בשנת 2024 זכו מישראל נטע אילני במדליית זהב (זכייה שנייה במדליה) ואולגה בסוב במדליית ארד.
בשנת 2025 דורגה ישראל במקום העשירי.
במדליית זהב זכו נטע אילני (מדליה שלישית ברציפות) ואולגה בסוב (שזכתה בארד בתחרות הקודמת).
שתי משתתפות נוספות מישראל (מעיין רביד ומאיה כהן) זכו בציון לשבח.
אולימפיאדת הבלשנות הבין-לאומית היא אחת אולימפיאדות המדע הבין-לאומיות לתלמידי בית ספר תיכון.
האולימפיאדה מכילה גם תחרות אישיות וגם קבוצתית.
התחרות האישית מורכבת מ-5 בעיות, הקשורות לתחומים העיקריים של בלשנות תאורטית, מתמטית ויישומית – פונטיקה, מורפולוגיה, סמנטיקה, תחביר, סוציו-לינגוויסטיקה וכו' – שעל התלמידים לפתור לבד במשך שש שעות.
התחרות הקבוצתית מורכבת מבעיה אחת קשה וגוזלת זמן במיוחד מאז ה-IOL השני.
לקבוצות המורכבות בדרך כלל מארבעה תלמידים, ניתנות ארבע שעות לפתור בעיה זו.
כמו כמעט כל אולימפיאדות המדע הבין-לאומיות, בעיותיה מתורגמות ופתורות בכמה שפות.
עם זאת, בניגוד לאולימפיאדות אחרות, התרגומים מסופקים על ידי ועדת הבעיות הרב-לשונית, גוף של מומחים בלתי תלוי בראשי הנבחרות.
מכיוון שהתלמידים יכולים להשיג יתרון מסוים אם הם מכירים אחת או יותר ממשפחות השפות שעליהן הבעיות, הבעיות מתבססות יותר ויותר על כמה מהשפות הפחות מוכרות בעולם.
למרבה המזל, עם יותר מ-6,000 שפות מדוברות ברחבי העולם (לא כולל מה שנקרא שפות מתות) אין חוסר לבחירה.
נוכחותם של ועדת בעיות וחבר שופטים עצמאיים אומרת שראשי הקבוצות אינם חייבים להיות מומחים בבלשנות (אף על פי שרובם כן): הם יכולים (ולעיתים קרובות עושים זאת) לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם הקבוצות שלהם, לספק אימון ברגע האחרון במהלך השבוע של התחרות.
בכל מקרה, היכולת המועילה ביותר היא חשיבה אנליטית ולוגית, משום שכל הפתרונות חייבים לכלול הנמקה ברורה.
הרעיון של בעיות בלשנות אוטרקיות (הלא דורשות ידע נוסף חוץ מתיאור הבעיה) נוצר בשנות ה-60, בסביבה האינטלקטואלית של המחלקה לבלשנות תאורטית ויישומית (OTiPL) של אוניברסיטת מוסקבה.
בשנת 1963 פרסם אנדריי זליזניאק ספר המכיל כמה בעיות של הסגנון הזה, ובעקבותיו הציע סטודנט אלפרד ז'ורינסקי לפרופסור ולדימיר אוספנסקי ליצור אולימפיאדה לתלמידי תיכון המכילה בעיות כאלה.
כך, בשנת 1965, נערכה "האולימפיאדה המסורתית של מוסקבה בבלשנות ומתמטיקה" הראשונה, עם ועד ארגוני שהורכבה מאוספנסקי (הנשיא), איגור מילוסלבסקי, אלכסנדר קיבריק ואנה פוליבנובה.
ועדת הבעיות הורכבה מז'ורינסקי (המחבר של רוב הבעיות) וזליזניאק, וגם בוריס גורודצקי (נשיא), אלכסנדרה רסקינה וויקטור רסקין.
אולימפיאדת מוסקבה נערכה מדי שנה עד 1982 ומשוקמה שוב ב-1988, והיא עדיין מתקיימת בימינו.
IOL-19 נערכה בין 25 ל-29 ביולי 2022 במכללת קינג ויליאם בקסטלטאון, האי מאן.
בראשותו של רוב טיר, האולימפיאדה אירחה 46 קבוצות מ-32 מדינות, כאשר מולדובה, שווייץ ותאילנד השתתפו בתחרות בפעם הראשונה.
ראש ועדת הבעיות היה סמואל אחמד.
בעיית התחרות הקבוצתית הכילה קטעים במנצ'ורית של המאה ה-17 וה-18 מ-Cheong-eo Nogeoldae ומה"מראה הקיסרית של השפה המנצ'ורית" של קיסר קאנגשי.
המשימה חייבה את התלמידים לנתח את הקטעים, להתאים משפטים במנצ'ורית הישנה והמודרנית לתרגומים שלהם וכן לכתוב באלפבית המנצ'ורי.
IOL 20 נערכה בין 24 ביולי ל-28 ביולי 2023 בבנסקו, בולגריה.
בראשות אלכס ולינוב, היא קיבלה 51 קבוצות מ-37 מדינות, והפיליפינים השתתפו לראשונה.
בראש ועדת הבעיות עמד מילנה ונבה.
חמש הבעיות בתחרות האישית עסקו בשפות כגון Guazacapán Xinka (שפה בגואטמלה שאין לה כיום דוברים), Apurinã (ברזיל), Coastal Marind (אינדונזיה), Plains Cree (קנדה) וSupyire (מאלי וחוף השנהב).
בעיית התחרות הקבוצתית עסקה בחלקי מילון של צ'סטר ס.
סטריט של Murrin-patha, שפה אבוריג'ינית אוסטרלית המדוברת על ידי יותר מ-2,000 אנשים בטריטוריה הצפונית.
בשנה הזאת גם נבחרת ישראל לקחה חלק בתחרות אחרי 11 שנים של חוסר נציגות.
נבחרת ישראל השתתפה בתחרות פעמיים.
לראשונה שלחה ישראל נציגות ב-2012, כשנבחרת בת 4 תלמידים:
הנבחרת קיבלה תמיכה מאוניברסיטת חיפה וGeneral Motors.
ב-2023 באולימפיאדה ה-20 שנערכה בבנסקו בבולגריה השתתפה נבחרת ישראל נוספת:
בשנה הזאת לראשונה קיבלה נבחרת ישראל פרס באולימפיאדה, מדליית ארד בתחרות האישית.
הנבחרת מומנה על ידי מימון המונים ותמיכה של שני ספונסרים, מורים עולים וGradientt.
ב-2024 באולימפיאדה ה-21 שנערכה בברזיל שלחה ישראל נבחרת נוספת:
וב-2025 באולימפיאדה ה-22 שנערכה בטאיוואן שלחה ישראל נבחרת נוספת:
הנה טבלה המסכמת את ההיסטוריה של האולימפיאדה:
רק מדינות שזכו במדליית זהב אחת לפחות מופיעות ברשימה.
אולימפיאדת הפיזיקה הבין־לאומית היא תחרות בינלאומית שנתית בפיזיקה לתלמידי תיכון.
כל מדינה המשתתפת בתחרות שולחת משלחת בת חמישה תלמידים ולרוב גם שני מלווים, ורשאית לשלוח משגיחים יחד עם המשלחת.
המשלחת נבחרת על ידי תחרויות מקדימות ברמה ארצית.
התלמידים נבחנים כיחידים, באמצעות מבחנים תאורטיים ומעבדתיים.
בתום התחרות מוענקות מדליות זהב, כסף וארד לתלמידים המצטיינים.
ציונים לשבח מחולקים למספר תלמידים נוספים.
אולימפיאדת הפיזיקה הבינלאומית נערכה לראשונה בוורשה, בירת פולין, ב-1967. מספר חודשים לפני כן, שלחו מארגני התחרות בפולין הזמנות לכל מדינות מרכז אירופה.
מביניהן ארבע מדינות נענו להזמנה: בולגריה, צ'כוסלובקיה, הונגריה ורומניה נענו להזמנה (חמש כולל פולין המארגנת).
כל מדינה שלחה נבחרת בת 3 תלמידי תיכון, ומלווה אחד.
אופי התחרות נקבע על פי כללי שלב הגמר של אולימפיאדת הפיזיקה הפולנית: היום הראשון מוקדש לשאלות תאורטיות וביום השני לביצוע ניסוי.
הבדל אחד בין התחרות הבינלאומית לזו הפולנית הוא בכך שהתלמידים היו צריכים להמתין עד לבדיקת תשובותיהם.
בזמן הבדיקה התלמידים נסעו לסיור בקרקוב ובגדנסק.
בתחרות הראשונה התלמידים נדרשו לענות על ארבע שאלות תאורטיות ואחת ניסויית.
האולימפיאדה השנייה אורגנה על ידי פרופסור קונפלבי בבודפשט, בירת הונגריה, בשנת 1968. בשנה זו השתתפו 8 מדינות בתחרות.
למדינות שהשתתפו שנה קודם הצטרפו גרמניה המזרחית, ברית המועצות ויוגוסלביה.
גם הפעם כל מדינה שלחה שלושה תלמידי תיכון ומלווה אחד.
זמן מה לפני התחרות השנייה יוסדו החוקים והכללים של החוקים באופן מפורש.
המסמכים אושרו על ידי מלווי המשלחות מספר חודשים אחרי התחרות בפגישה שערכו בצ'כוסלובקיה.
האולימפיאדה אורגנה בפעם השלישית על ידי פרופסור קוסטיאל בברנו שבצ'כוסלובקיה ב-1969. כל מדינה שלחה חמישה תלמידי תיכון ושני מלווים.
התחרות בברנו נעשתה בהתאם לכללים שגובשו מספר חודשים קודם לכן.
בפעם הרביעית האולימפיאדה התקיימה במוסקבה, בירת ברית המועצות, ב-1970. כל מדינה מהמדינות המשתתפות יוצגה על ידי שישה תלמידים ושני מלווים.
בשנה זו הוכנסו שינויים קלים לתקנון התחרות.
מאז הפעם החמישית שבה התחרות התקיימה בסופיה, בירת בולגריה, ב-1971, ועד היום, כל קבוצה מנתה חמישה תלמידים ושני מלווים.
התחרות לא התקיימה ב-1978 וב-1980, בגלל כניסתן של מדינות מערביות לתחרות.
המדינה המערבית הראשונה שהשתתפה בתחרות הייתה גרמניה המערבית.
הוצעה האפשרות שלסירוגין התחרות תאורגן על ידי מדינות הגוש המזרחי והמערבי.
אולם מספר מדינות מערביות דחו את ההצעה.
מדינות הגוש המזרחי סירבו לארגן את התחרות ב-1978 וב-1980. ב-1982 התחרות חזרה להתקיים במתכונת שנתית, משום שהצטרפו מספיק מדינות מערביות לחלוק את עול הארגון.
כיום, רשימת המדינות המארחות נקבעת מבעוד מועד.
לאחר הצטרפות מדינה חדשה לתחרות, עליה להודיע תוך שלוש שנים על מוכנותה לארח את האולימפיאדה.
לאחר הודעה זו, המדינה נכנסת לרשימת המתנה, שאורכה מספר עשרות שנים.
מדינה אשר לא תעשה כך, תושעה מהתחרות באופן זמני.
צרפת הושעתה באופן זה בשנת 2000.
התחרות מתפרסת על פני שני ימי בחינה נפרדים:
יום אחד מוקדש לבחינה תאורטית.
בחינה זו כוללת שלוש שאלות, המכסות לפחות ארבעה נושאים אשר נלמדים בבית ספר תיכון.
על פי רוב, לכל שאלה יש מספר סעיפי משנה.
מספר הנקודות המרבי בחלק זה הוא 30, לרוב כל שאלה מהווה 10 נקודות.
יום נוסף מוקדש לבחינה מעשית (מעבדה).
בחינה זו כוללת ניסוי אחד או שניים.
מספר הנקודות המרבי בחלק זה הוא 20.
שתי הבחינות נמשכות חמש שעות כל אחת.
בין שני ימים אלו מתקיים לפחות יום אחד של מנוחה אשר לרוב מטיילים במדינה המארחת בטיול שהמדינה המארחת מארגנת למשתתפים.
המשתתפים הם תלמידי תיכונים, אך לא תלמידי מכללות או אוניברסיטאות.
לרוב כל קבוצה מורכבת מחמישה תלמידים, ושני מלווים.
מספר הנקודות המזערי הנדרש על מנת לזכות במדליות אולימפיות או ציון לשבח נקבעת על ידי המארגנים בהתאם לחוקים הקבועים.
לפני כמה שנים חל שינוי בתקנון, וכעת חלוקת המדליות היא על פי דירוג הנקודות: מדליית זהב מוענקת ל-8% המשתתפים הראשונים, מדליית כסף מוענקת ל-25% הראשונים ומדליית ארד מוענקת ל-50% הראשונים.
ציון לשבח מוענק ל-67% המשתתפים הראשונים.
יתר המתחרים מקבלים תעודות השתתפות.
המתחרה בעל הציון הגבוה ביותר זוכה בפרס מיוחד, בנוסף למדליית הזהב.
תהליך המיון של נבחרת ישראל לאולימפיאדה הבינלאומית נמשך מעל שנה עד שנתיים.
משתתפים בו בעיקר תלמידי כיתות ט', י' ו-י"א.
השלב הראשון מורכב ממבחן בן 22 שאלות סגורות.
בשלב זה משתתפים מדי שנה כ-5,000 תלמידי פיזיקה מרחבי הארץ.
כ-400 מהתלמידים שהשתתפו בשלב הראשון ממשיכים אל השלב השני (8 אחוזים).
השלב השני מורכב ממבחן עם 15 שאלות סגורות (אמריקאיות), ומשתי שאלות פתוחות.
השאלות אינן מכילות חומר/ידע שאינו במסגרת התיכון/הבגרות אך הן ללא ספק מערבות חשיבה והבנה פיזיקלית מעל רמת הבגרות בתיכון.
ניתן לצפות בשאלות באתר האולימפיאדה הישראלית: https://www.ipho.org.il/copy-of
כ-30 תלמידים עוברים את השלב השני וממשיכים לשלב השלישי (כחצי אחוז ממי שהתחיל את התחרות הארצית), שמתקיים בחופשת הקיץ באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עד לשנת 2018 נערך בטכניון.
במחנה ההכנה, התלמידים לומדים בצורה אינטנסיבית שלל נושאים בפיזיקה, מהבוקר עד הלילה, כהכנה לאולימפיאדות ברמה אקדמית הרבה מעבר לתיכון.
במהלך המחנה מתקיימים מדי יום מבחן תאורטי ומעבדה.
הנושאים הנלמדים ברמה אקדמית: מכניקה קלאסית, חשמל ומגנטיות, הידרודינמיקה והידרוסטטיקה, תרמודינמיקה, יחסות פרטית, קוונטים, אופטיקה וגלים.
כ-15 עוברים לשלב הרביעי הכולל למידה עצמית רבה, תוך הגשת תרגילים ועבודות במתכונת שבועית לצוות האולימפיאדה המורכב ממשתתפי אולימפיאדה בעבר.
בנוסף, לכל תלמיד מוצמד מדריך אישי העוזר לו באופן פרטני.
התרגילים הם ברמה אולימפית, ניתן לצפות בתרגילים באתר: https://ipho.olimpicos.net/
בחופשת פסח מתקיים מחנה נוסף, שבו נבחרים 8 התלמידים המצטיינים שייצגו את ישראל באולימפיאדת הפיזיקה האסייתית, שמתקיימת באביב וזהה באופייה לאולימפיאדה הבינלאומית.
רמת השאלות קשה יותר מרמת השאלות בתחרות הבין לאומית.
לאחר שהנבחרת שבה מהאולימפיאדה האסייתית, נבחרים חמישה תלמידים שייסעו לאולימפיאדה הבינלאומית, שמתקיימת בקיץ לרוב בחודש ה-7.
ישראל הוזמנה לשלוח נציגים לאולימפיאדה בפיזיקה שנערכה בארצות הברית בשנת 1993. הנציגים היו פרופסור מנחם פיינגולד מהמחלקה להוראת המדעים בטכניון, ונציג משרד החינוך.
בשנה לאחר מכן הוסבה התחרות הארצית, שהייתה בחסות חברת החשמל לישראל, להכנת נבחרת ישראלית לתחרות הבינלאומית.
ישראל השתתפה לראשונה באולימפיאדה הבינלאומית ה-25 שהתקיימה בסין בשנת 1994. מאמן הנבחרת בשנה זו היה ד"ר אבי האוזר שהיה קודם לכן מאמן הנבחרת של ארצות הברית וחזר ארצה.
כמו כן אימנו את הנבחרת מר איגור ליסנקר וד"ר עופר אייל.
מאמן הנבחרת הישראלית משנת 1995 ועד היום הוא ד"ר אלי רז מהמחלקה לפיזיקה והנדסה אופטית במכללת אורט בראודה.
ישראל אירחה את האולימפיאדה הבינלאומית בפיזיקה בשנת 2019. בראש הוועדה המארגנת של האולימפיאדה עמד ד"ר אלי רז.
עד 2025 זכתה ישראל באולימפיאדה הבינלאומית ב-13 מדליות זהב שהושגו על ידי 11 משתתפים:
אריאל אמיר (1999) -לימים פרופסור לפיזיקה במכון ויצמן למדע
איתמר חסון (2009) - לימים ד"ר לפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב
גל דור (2011) - לימים ד"ר למתמטיקה מאוניבסיטת תל אביב
אסף רוזן (2011) - לימים ד"ר לפיזיקה ממכון ויצמן למדע
בנוסף למדליות הנ"ל זכו הנבחרות לאורך השנים במדליות כסף וארד.
רויטל ולך זכתה גם בתואר "המנצחת המוחלטת" (Absolute Female Winner), כלומר "התלמידה המצטיינת בעולם בפיזיקה".
אולימפיאדת הפיזיקה האסייתית (APhO) מיועדת לתלמידים טרום אוניברסיטאיים מארצות אסיה ומתקיימת החל משנת 2000 לפי אותו מודל של האולימפיאדה הבינלאומית למעט שבאולימפיאדה זו משתתפים עד 8 תלמידים בכל נבחרת ובתחרות הבינלאומית משתתפים 5 תלמידים.
אולימפיאדת אסיה ה-12 לפיזיקה, התקיימה בישראל באוניברסיטת תל אביב בשנת 2011 והשתתפו בה נבחרות מ-16 מדינות.
הנבחרת הישראלית הגיעה למקום הרביעי מתוך 16.
באולימפיאדת הפיזיקה האסייתית זכו יעקב ניימן (2003), גל דור (2011), אביב טילינגר (2019), מתן ויינמן ועמרי ניצן (2023) במדליות זהב.
אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השלישית התקיימה במקביל לאולימפיאדת ברלין (1936) ואורגנה על ידי האיגוד השחמט הגרמני הגדול (Grossdeutscher Schachbund).
האירוע התקיים במינכן בין 17 באוגוסט ל-1 בספטמבר 1936.
קרומינש, וולפגנג חזנפוס, וולדמר מז'גליס, לוצייס אנדזלינס, קארליס אוזולס, טניס מלנגליס, ארבידס קלנינש96.57 958 949 91.510 90
מדליית זהב - קארל הרומאדקה (צ'כוסלובקיה) עם תוצאה 14 מ-20 (70%)
מדליית זהב - בוריסלב קוסטיץ' (יוגוסלביה) עם תוצאה 16 מ-19 (84.2%)
מדליית זהב - אוזרן נדלקוביץ' (יוגוסלביה) עם תוצאה 8 מ-10 (80%)
אולימפיאדת השחמט היא אירוע שחמט דו שנתי המאורגן על ידי פיד"ה, ומתקיים באופן לא רשמי מאז 1924, ובאופן רשמי מאז 1927.
לאחר התחדשות המשחקים האולימפיים בתקופה המודרנית, הוצע שהשחמט יהיה ענף ספורט באולימפיאדה, אך הקושי להבדיל בין שחקן חובב לשחקן מקצועני בתחום השחמט, מנע את קבלת השחמט כענף אולימפי.
בתקופה בה התקיימו הדיונים התקיימו שתי אולימפיאדות שחמט לא רשמיות.
הראשונה התקיימה ב-1924 בפריז שבצרפת, שבה הגיעה צ'כוסלובקיה למקום הראשון, הונגריה למקום השני ושווייץ למקום השלישי.
השנייה התקיימה ב-1926 בבודפשט שבהונגריה - הונגריה זכתה במקום הראשון, יוגוסלביה בשני ורומניה בשלישי.
ב-1936, במינכן שבגרמניה, התקיימה האולימפיאדה הלא רשמית השלישית והסתיימה בניצחון הונגריה.
ב-1927, בלונדון שבאנגליה, התקיימה אולימפיאדת השחמט הרשמית הראשונה ומאז ועד 1939 התקיימו סך הכל שמונה אולימפיאדות שחמט רשמיות.
לאחר מלחמת העולם השנייה, בדוברובניק שביוגוסלביה, התחדשו אולימפיאדות השחמט והתנהלו בקביעות דו שנתית.
ישראל אירחה פעמיים את אולימפיאדת השחמט, ב-1964, בתל אביב וב-1976, בחיפה.
ארצות ערב, מדינות הגוש הקומוניסטי ועוד מדינות עוינות לישראל, החרימו את אולימפיאדת השחמט בחיפה.
לוב קיימה אירוע מתחרה בטריפולי, שם זכתה אל סלוודור במקום הראשון, תוניסיה בשני ופקיסטן בשלישי.
ב-1976, בהיעדר רוב המתחרות החזקות ממזרח אירופה, זכתה נבחרת ישראל לשחמט במקום הראשון בין נבחרות הנשים ונבחרת הגברים הגיעה למקום השישי.
גם באולימפיאדות ב-1978 וב-1980, זכו נבחרות הגברים והנשים להיכלל בנבחרות שהגיעו לעשרת המקומות הראשונים.
הישגים גדולים נוספים של נבחרת הגברים הגיעו לקראת שנות ה-2000: ב-1998 זכתה ישראל במקום הרביעי באולימפיאדה שנערכה באליסטה, ב-2006 זכתה ישראל במקום הרביעי באולימפיאדה שנערכה בטורינו, ב-2008 במדליית הכסף באולימפיאדה שנערכה בדרזדן, וב-2010 במדליית הארד באולימפיאדה שנערכה בחנטי-מנסייסק.
במהלך האולימפיאדות שהתקיימו עד שנת 2024, זכו נבחרות ישראל לגברים ולנשים, להיכלל 18 פעמים בנבחרות שהגיעו לעשרת המקומות הראשונים.
אולימפיאדת השחמט הראשונה אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בלונדון שבאנגליה בין 18 ביולי ל-30 ביולי 1927.
מדליית זהב - הולגר נורמן הנסן (דנמרק עם תוצאה 12 מ-15 (80%)
מדינהשחקניתנקודות1 רוסיה ורה מנצ'יק 10.52 שוודיה קטרינה בסקוב 9 3 אוסטריה פאולה וולף-קלמר 74 אנגליה אדית הולוואי 65 אנגליה אדית מישל 66 אנגליה אדית שרלוט פרייס5.5
אולימפיאדת השחמט השנייה אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לחובבנים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בהאג, בהולנד, בין 21 ביולי ל-6 באוגוסט 1928.
מדינהשחקןנקודות1 הולנד מקס אויבה 122 פולין דויד פז'פיורקה 11 3 לטביה הרמניס מטיסונס 10
אולימפיאדת השחמט השלישית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בהמבורג שבגרמניה בין 13 ביולי ל-27 ביולי 1930.
מדינהשחקניתנקודות1 צ'כוסלובקיה ורה מנצ'יק 6.52 אוסטריה פולה וולף-קאלמר 5.53 גרמניה וו.
הנשל 4.54 שוודיה קטרינה בסקוב 25 אנגליה אגנס סטיבנסון 1.5
אולימפיאדת השחמט הרביעית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בפראג בין 11 ביולי ל-26 ביולי 1931.
מדינהשחקניתנקודות1 צ'כוסלובקיה ורה מנצ'יק 8 2 אוסטריה פולה וולף-קאלמר 4 5 אנגליה אגנס סטיבנסון 3.5 4 שוודיה קטרינה בסקוב 2.5 5 גרמניה וו.
אולימפיאדת השחמט החמישית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בפולקסטון, שבבריטניה, בין 12 ביולי ל-23 ביולי 1933.
מדליית זהב - פרנק מרשל (ארצות הברית) עם תוצאה 7 מ-10 (70%)
מדליית כסף - לאונרדס אברמביצ'וס (ליטא) עם תוצאה 6 מ-9 (66.7%)
מדליית ארד - קונל יו אודונל אלכסנדר (אנגליה) עם תוצאה 7 מ-11 (63.6%)
מדינהשחקניתנקודות1 צ'כוסלובקיה ורה מנצ'יק 142 אנגליה אדית שרלוט פרייס 93 סקוטלנד מרי גילהירסט 8.5
אולימפיאדת השחמט השישית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בוורשה, שבפולין, בין 16 באוגוסט ל-31 באוגוסט 1935.
מדליית זהב - ישראל הורוביץ (ארצות הברית) עם תוצאה 12 מ-15 (80%)
באולימפיאדה זו השתתפה בפעם הראשונה משלחת מארץ ישראל שכללה את:
נגד איטליה 2:2 - תיקו
נגד אירלנד 0:4 - ניצחון
נגד לטביה 3:1 - הפסד
נגד יוגוסלביה 3:1 - הפסד
נגד פולין 3:1 - הפסד
נגד דנמרק 2:2 - תיקו
נגד אוסטריה 3:1 - הפסד
נגד פינלנד 2:2 - תיקו
נגד צ'כוסלובקיה 2:2 - תיקו
נגד שוודיה 3:1 - הפסד
אולימפיאדת השחמט השביעית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בסטוקהולם, שבשוודיה, בין 31 ביולי ל-14 באוגוסט 1937.
מדליית ארד - פטר טריפונוביץ (יוגוסלביה) עם תוצאה 11 מ-16 (68.8%)
מדליית זהב - ישראל הורוביץ (ארצות הברית) עם תוצאה 13 מ-15 (86.7%)
משלחת הגברים לא השתתפה באולימפיאדה.
בתחרות לנשים השתתפה מונה מיי קארף וזכה במקום 6–7.
מדינהשחקניתנקודות1 צ'כוסלובקיה ורה מנצ'יק 142 איטליה קלאריס בניני 103 לטביה מילדה לאוברטה 93 גרמניה סוניה גרף 96-7 פלסטין מונה מיי קארף 8
אולימפיאדת השחמט השמינית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה, תחרות לנשים ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בבואנוס איירס, שבארגנטינה, בין 24 באוגוסט ל-19 בספטמבר 1939.
באולימפיאדה זו השתתפה משלחת מארץ ישראל שכללה את:
יוסף פורת 9+,4=1- - מדליית זהב אישית
נגד קובה 1:3 - ניצחון
נגד פולין 2:2 - תיקו
נגד שוודיה 2:2 - תיקו
נגד אסטוניה 2:2 - תיקו
נגד ארגנטינה 2:2 - תיקו
נגד גרמניה 2:2 - תיקו
בתחרות לנשים השתתפה מונה מיי קארף (הפעם כנציגת ארצות הברית וזכתה במקום חמישי)
מדינהשחקניתנקודות1 אנגליה ורה מנצ'יק 183 גרמניה סוניה גרף 163 צ'ילה ברנה קרסקו 15.55 ארצות הברית מונה מיי קארף.
ב- 1 בספטמבר 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה, ולכן חלק משחמטאי האולימפיאדה נאלצו להישאר בארגנטינה עד סיום המלחמה ב-1945. בין הנשארים, מאיר ראוך, אריך אליסקסיס, גדעון סטולברג, פאולין פרידמן, מיגל ניידורף, קארל סקליצ'קה, משה צ'רניאק ורבים אחרים.
אולימפיאדת השחמט התשיעית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בדוברובניק, שבקרואטיה, בין 20 באוגוסט ל-11 בספטמבר 1950.
אולימפיאדת השחמט העשירית אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בהלסינקי, שבפינלנד, בין 9 באוגוסט ל-31 באוגוסט 1952.
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
הנבחרת סיימה במקום שני בגמר ב' - מקום עשירי בסה"כ.
נגד ארצות הברית 4:0 - הפסד
נגד שווייץ 0:4 - ניצחון
נגד יוון 0:4 - ניצחון
נגד גרמניה המזרחית 1:3 - ניצחון
נגד הולנד 2:2 - תיקו
נגד אוסטריה 2:2 - תיקו
אולימפיאדת השחמט ה-11 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה באמסטרדם, שבהולנד, בין 4 בספטמבר ל-25 בספטמבר 1954.
נגד חבל הסאר 1:3 - ניצחון
נגד נורווגיה 1:3 - ניצחון
נגד שוודיה 1:3 - ניצחון
נגד צרפת 1:3 - ניצחון
נגד בולגריה 1:3 - ניצחון
נגד ברית המועצות 2:2 - תיקו
נגד הולנד 1:3 - ניצחון
נגד ארגנטינה 3:1 - הפסד
נגד הונגריה 1:3 - ניצחון
אולימפיאדת השחמט ה-12 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה במוסקבה, שבברית המועצות, בין 31 באוגוסט ל-25 בספטמבר 1956.
נגד אוסטריה 1:3 - ניצחון
נגד מונגוליה 0:4 - ניצחון
נגד הונגריה 4:0 - הפסד
נגד בולגריה 3:1 - הפסד
נגד צ'כוסלובקיה 3:1 - הפסד
נגד דנמרק 1:3 - ניצחון
נגד רומניה 2:2 - תיקו
נגד אנגליה 2:2 - תיקו
אולימפיאדת השחמט הלא רשמית הראשונה התקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924).
במרכז הוועד המארגן של התחרות עמדו פייר וינסנט מצרפת ואלכסנדר אלכין.
המנצח זכה בתואר אלוף העולם לחובבים, כאשר המשחקים נערכו על בסיס אישי ולא בין קבוצות המדינות, שרק תשע מהן כללו ארבעה שחקנים.
האירוע התקיים בפריז בין 12 ביולי ל-20 ביולי 1924.
עם סיום המשחקים, ב-24 ביולי 1924 הוקם איגוד השחמט העולמי (פיד"ה).
מדינהשחקןנקודות 1 הרמניס מטיסונס 5.5 2 פריציס אפשניק 5 3 אדגר קול 4.5 4 ארפאד ויידה 45 מקס אויבה 46 אנטול טשפורנוף 4 7 לואיס פאלאו 3.5 8 מנואל גולמאיו טוריאנטה 3 9 קורנל האוושי 2.5
מדליית זהב - הרמניס מטיסונס (לטביה)
מדליית כסף - פריציס אפשניק (לטביה)
מדליית כסף - אדגר קול (בלגיה)
מדליית ארד - ארפאד ויידה (הונגריה)
מדליית ארד - מקס אויבה (הולנד)
מדליית ארד - אנטול טשפורנוף (פינלנד)
מדליית ארד - לואיס פאלאו (ארגנטינה)
מדליית ארד - מנואל גולמאיו טוריאנטה (ספרד)
מדליית ארד - קורנל האוושי (הונגריה)
מדליית ארד - קארל הרומאדקה (צ'כוסלובקיה)
אולימפיאדת השחמט הלא רשמית השנייה התקיימה בבודפשט, שבהונגריה, בין ה-26 ביוני ל-15 ביולי 1926, במקביל לכנס פיד"ה.
מדינהשחקניםנקודות1 אלק בקוני, ג'ורג' נגסי, אנדרה שטיינר, קארוי שטרק, ארפאד ויידה, ס.
זינר92 יוגוסלביה לאיוש אסטאלוש, דרגולוב צ'יריץ', ימרה גאורגי, בוריסלב קוסטיץ' 83 יאנוש בלוג, מיקלוש ברודי, י.
מנדלסון, זנו פרוקה, אלכסנדרו טירולר54 גוטליב מאשאט, ברונו מוריץ, אוטו רוסטר, וילהלם שונמן2
מדינהשחקןנקודות 1 ארנסט גרינפלד 9.5 1 מריו מונטיצ'לי 9.5 3 האנס קמוך 93 שנדור טאקאץ' 93 עקיבא רובינשטיין 9
בתחרות נשים השתתפו 8 מתמודדות.
אדית הולוואי מאנגליה זכתה במקום הראשון.
קלרה פראגו, נציגת הונגריה סיימה במקום הרביעי.
אולימפיאדת השחמט ה-13 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה במינכן, שבגרמניה בין 30 בספטמבר ל-23 באוקטובר 1958.
נגד דרום אפריקה 1:3 - ניצחון
נגד ארצות הברית 3:1 - הפסד
נגד נורווגיה 2:2 - תיקו
נגד אירלנד 1:3 - ניצחון
נגד פינלנד 3:1 - הפסד
נגד קולומביה 3:1 - הפסד
נגד בלגיה 1:3 - ניצחון
נגד הונגריה 2:2 - תיקו
אולימפיאדת השחמט ה-14 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בלייפציג, שבגרמניה, בין 26 באוקטובר ל-9 בנובמבר 1960.
עמנואל גוטי 7+,4=,2- - מדליית כסף אישית
נגד מלטה 0:4 - ניצחון
נגד אלבניה 1:3 - ניצחון
נגד גרמניה המזרחית 3:1 - הפסד
נגד יוגוסלביה 2:2 - תיקו
נגד הודו 0:4 - ניצחון
נגד איסלנד 1:3 - ניצחון
אולימפיאדת השחמט ה-15 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בווארנה, שבבולגריה, בין 15 בספטמבר ל-10 באוקטובר 1962.
נגד תוניסיה 1:3 - ניצחון
נגד מונגוליה 1:3 - ניצחון
נגד מונגוליה 3:1 - הפסד
נגד פינלנד 1:3 - ניצחון
אולימפיאדת השחמט ה-16 אורגנה על ידי פיד"ה.
בראשות ארגון האולימפיאדה עמד ישראל אשל, יו"ר הארגון הישראלי לשחמט והחבר הישראלי הראשון בוועד המרכזי של פיד"ה.
התחרות כללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בתל אביב בין 2 בנובמבר ל-25 בנובמבר 1964.
נגד הונגריה 3:1 - הפסד
נגד לוקסמבורג 0.5:3.5 - ניצחון
נגד ברית המועצות 3:1 - הפסד
נגד רומניה 3:1 - הפסד
נגד הולנד 3:1 - הפסד
נגד גרמניה 3:1 - הפסד
אולימפיאדת השחמט ה-18 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בלוגאנו, שבשווייץ, בין 17 באוקטובר ל-7 בנובמבר 1968.
נגד איטליה 1:3 - ניצחון
נגד פורטוגל 1:3 - ניצחון
נגד הפיליפינים 1.5:2.5 - ניצחון
נגד ברית המועצות 4:0 - הפסד
נגד קפריסין 0:4 - ניצחון
נגד מקסיקו 0:4 - ניצחון
נגד סקוטלנד 1:3 - ניצחון
נגד ברזיל 2:2 - תיקו
נגד איסלנד 2:2 - תיקו
נגד בלגיה 2:2 - תיקו
נגד שווייץ 2:2 - תיקו
אולימפיאדת השחמט ה-17 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בהוואנה, שבקובה, בין 23 באוקטובר ל-20 בנובמבר 1966.
נגד בוליביה 0:4 - ניצחון
נגד אקוודור 1:3 - ניצחון
נגד ארצות הברית 2:2 - תיקו
נגד אנגליה 1:3 - ניצחון
נגד בלגיה 0:4 - ניצחון
נגד אינדונזיה 1:3 - ניצחון
אולימפיאדת השחמט ה-19 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט.
היא התקיימה בזיגן, שבגרמניה, בין 5 בספטמבר ל-27 בספטמבר 1970.
אולימפיאדת הקיץ 1940 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה.
היא הייתה אמורה להיות האולימפיאדה ה-12 והייתה אמורה להיערך בטוקיו שבאימפריה היפנית אך בעקבות מלחמת סין–יפן השנייה הוחלט להעביר את התחרות להלסינקי שבפינלנד אך גם התחרות בהלסינקי בוטלה בעקבות פרוץ מלחמת החורף.
אירוח האולימפיאדה נמסר לטוקיו שביפן על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בישיבתו ה-35, שנערכה בברלין ב-31 ביולי 1936. טוקיו התמודדה על אירוח האולימפיאדה מול הלסינקי שבפינלנד.
האולימפיאדה נועדה להיערך בטוקיו מ-21 בספטמבר ועד 6 באוקטובר 1940. הוועד האולימפי החליט במרץ 1938, בהתכנסות בקהיר, לקיים את המשחקים כמתוכנן בטוקיו, למרות מלחמת סין–יפן.
ביולי 1938 ויתרה יפן על אירוח האולימפיאדה בגלל קשיים במלחמת סין–יפן, והוועד האולימפי החליט על העברת המשחקים להלסינקי, המתחרה האחרת במכרז האולימפי עליה.
מועדה נקבע מחדש ל-20 ביולי עד 4 באוגוסט 1940.
בעקבות פרוץ מלחמת החורף בין ברית המועצות לבין פינלנד בוטלה האולימפיאדה.
עם זאת, עסקני הוועד האולימפי לא אבדו תקווה לקיים את האולימפיאדה ובסוף נובמבר 1939 דווח שהם מתכנסים להחליט אם והיכן לקיים את האולימפיאדה.
ב-23 בדצמבר 1939 הודיעו בפינלנד שהם לא הסתלקו מאירוח האולימפיאדה ובכוונתם לארחו בארצם ובמרץ 1940, מיד לאחר חתימת הסכם השלום עם ברית המועצות, החל הוועד האולימפי הפיני בפעילות לשיקום האצטדיון כדי לארח את המשחקים.
אולם באמצע אפריל 1940 הודיעו בפינלנד שלא תהיה אולימפיאדה והמשחקים האולימפיים הושעו ולא התחדשו אלא באולימפיאדת לונדון ב-1948.
בסופו של דבר אירחה הלסינקי את המשחקים האולימפיים ב-1952 וטוקיו אירחה אותם ב-1964 וגם באולימפיאדת טוקיו 2020 שנערכה ב-2021.
אולימפיאדת הקיץ 1944 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב מלחמת העולם השנייה.
אירוח האולימפיאדה נמסר ללונדון שבבריטניה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בישיבתו ה-38, שנערכה בלונדון ב-9 ביוני 1939. לונדון זכתה בהצבעה על זהות העיר המארחת בסיבוב הראשון, מול שלוש ערים אחרות – רומא שבאיטליה, דטרויט שבארצות הברית ולוזאן שבשווייץ.
האולימפיאדה בוטלה עקב המלחמה, וב-1946 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי, ללא הצבעה, שאולימפיאדת הקיץ 1948 תיערך בלונדון.
אלו נערכו במטה הוועד בלוזאן שבשווייץ מ-17 ועד 19 ביוני באותה שנה.
אולימפיאדת הקיץ 1916 הייתה אולימפיאדה אשר תוכננה להיערך בברלין שבגרמניה בקיץ 1916, אולם היא בוטלה בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
אולימפיאדה זו היא האולימפיאדה השישית במניין האולימפיאדות בעת החדשה.
באולימפיאדה תוכנן גם שבוע של ספורט חורף שהיה אמור לכלול תחרויות החלקה מהירה, החלקה אמנותית, הוקי קרח וסקי נורדי.
אף שרעיון זה לא יצא אל הפועל בשל ביטול האולימפיאדה, הוא נתן את ההשראה לקיום אולימפיאדת חורף.
העיר ברלין זכתה במכרז לאירוח האולימפיאדה והועדפה על פני אלכסנדריה ובודפשט.
העבודה על האצטדיון הגרמני בברלין, האתר המרכזי של המשחקים, החלה בשנת 1912 באתר מסלול המרוצים גרונוולד.
האצטדיון, שתוכנן להכיל 18,000 מושבים, נחנך ב-8 ביוני 1913 בטקס שבו נכחו 60,000 צופים ובמהלכו שוחררו 10,000 יונים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמשכו ההכנות למשחקים האולימפיים, מאחר שהמלחמה לא נתפסה כמלחמה שתימשך מספר שנים.
אולם, בסופו של דבר, המשחקים בוטלו.
ברלין זכתה שנית באירוח המשחקים האולימפיים לקראת אולימפיאדת ברלין ב-1936.
אולימפיאדות פועלים בין-לאומיות היו אירועי ספורט בין-לאומיים שאורגנו בין השנים 1925–1937 על ידי SASI – ארגון ספורט-פועלים סוציאליסטי, שנתמך על ידי מפלגות סוציאל-דמוקרטיות והפדרציה הבין-לאומית לאיגודים מקצועיים.
אולימפיאדת הפועלים הייתה אירוע חלופי ל ומטרתו הייתה פוליטית ופחות ספורטיבית ולכן האיכות והרמה היו בהתאם.
המשתתפים היו חברים באגודות ספורט של מקומות עבודה והגיעו בעיקר מאירופה.
אירועים דומים כיום הם משחקי העולם של CSIT (קונפדרציה בין-לאומית לספורט חובבנים ועובדים).
איגוד ספורט הפועלים הסוציאליסטי הבין-לאומי הוקם בלוצרן, שווייץ בשנת 1920. אולימפיאדת הפועלים הבלתי רשמית הראשונה נערכה כעבור שנה בפראג, צ'כוסלובקיה.
בעוד הוועד האולימפי הבין-לאומי החרים את המדינות שנוצחו במלחמת העולם הראשונה (גרמניה, אוסטריה, הונגריה, בולגריה וטורקיה) מהשתתפות באולימפיאדת אנטוורפן (1920) ואת גרמניה מהשתתפות מאולימפיאדת פריז (1924), אולימפיאדת הפועלים אפשרה למדינות אלה להשתתף.
שלוש עשרה מדינות מאירופה השתתפו באולימפיאדת הפועלים הראשונה ב-1921. אולימפיאדת הפועלים הרשמית הראשונה הייתה משחקי החורף בשנת 1925 בעיירה שרייברהאו הגרמנית, שכיום היא חלק מפולין בשהתתפות 4 מדינות.
משחקי הקיץ הרשמיים הראשונים נערכו באותה שנה בפרנקפורט בהשתתפות 11 מדינות.
אולימפיאדת הפועלים נוצרה כמשקל נגד למשחקים האולימפיים, שנמתחה עליהם ביקורת על היותם מוגבלים למעמדות החברתיים העליונים.
תנועת הספורט הבין-לאומית של הפועלים לא האמינה שניתן לבטא את הרוח האולימפית האמיתית בתנועה אולימפית הנשלטת על ידי ההנהגה האריסטוקרטית.
אולימפיאדת הפועלים, התנגדה להדרת נשים מתחרויות הספורט ולגזענות.
המשחקים האולימפיים התבססו על תחרות בין אומות, בעוד אולימפיאדת הפועלים הדגישה את הבין-לאומיות, הידידות, הסולידריות והשלום.
לא נעשה שימוש בדגלים לאומיים, אלא בדגל האדום של תנועת הפועלים הבין-לאומית.
לספורטאים האלופים הוענקו תעודות, בניגוד למדליות שהוענקו במשחקים האולימפיים.
מרבית הספורטאים המתארחים שהו בבתיהן של משפחות מקומיות.
אולימפיאדת הפועלים הבין-לאומית הייתה פסטיבל שהתבסס על השתתפות המונית, שלא הגביל את ההשתתפות על רקע יכולת ספורטיבית ולכן, אולימפיאדת הפועלים שנערכה בווינה בקיץ 1931 הייתה האירוע הגדול ביותר, בהשתתפות כ-100,000 ספורטאים מ-26 מדינות מאירופה.
אולימפיאדת הפועלים בווינה משכה כרבע מיליון צופים.
פרטרסטדיון (כיום אצטדיון ארנסט האפל) הוקם בין השנים 1929 ל-1931 לקראת האולימפיאדה בשנת 1931. אולימפיאדת הפועלים האחרונה באנטוורפן ב-1937 הייתה אירוע משותף עם הספרטקיאדה שאורגן על ידי הספורט האדום הבין-לאומי (ארגון ספורט שנתמך על ידי הקומינטרן).
ספורטאים בודדים בלבד ברמה הבין-לאומית, השתתפו באירועים אלה, מרביתם מברית המועצות ומפינלנד.