tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ספריה זכו לפופולריות רבה בקרב חובבי ספרות בילוש ופשע, היא וספריה זכו במספר פרסים ותארים של ספרות פשע.
יצירות רבות עובדו למחזות וסרטים.
ב־20 בינואר 2022 יצא לאור הרומן "The Christie Affair" (בתרגום מילולי: "פרשת כריסטי", תורגם לעברית בשם "הרומן שלי עם כריסטי" בהוצאת "תכלת"), מאת הסופרת נינה דה גרמונט, ובהוצאת St.
הספר מציג פרשנות מחודשת לסיפור 11 ימי היעלמותה של אגתה כריסטי.
הספר יעובד לסדרת טלוויזיה מוגבלת על ידי "Miramax TV", של "מירמקס", ואת התסריט תכתוב ג'וליט תאוהידי.
אגרת טלוויזיה ואגרת רדיו הן אגרות הנהוגות בחלק גדול ממדינות אירופה, והן נגבות מכל מי שמחזיק ברשותו מקלט טלוויזיה או מקלט רדיו לשם מימון תחנות השידור הציבוריות.
גביית אגרות היא אחת מכמה שיטות מקובלות למימון הפקת שידורי טלוויזיה ורדיו, ומקורה בבריטניה בתקופה שבה החלו שידורי רדיו סדירים של ה-BBC.
בישראל בוטלה אגרת הטלוויזיה בשנת 2015, ואגרת הרדיו נגבית באופן עקיף כתוספת לתשלום רישיון הרכב השנתי.
שיטת מימון השידורים הציבוריים באמצעות אגרה מיוחדת נולדה בבריטניה ב-1922 עם התרחבות שידורי הרשת הממלכתית הבריטית BBC.
עד 1991 נגבתה האגרה על ידי הדואר הבריטי מבעלי המקלטים בבריטניה והועברה ל-BBC, כשמוסדות רשת השידור אחראים על תכנון התקציב והוצאתו לפועל בלי התערבות הממשלה.
מאז 1991 אחראית הרשת BBC עצמה על גביית האגרה, והיא עושה זאת באמצעות מיקור חוץ.
בבריטניה, גובה האגרה לשנת 2012 הוא 145.50 לירות שטרלינג לשנה למקלט צבעוני, או 49 לירות שטרלינג למקלט שחור-לבן, וניתנות הנחות לבעלי מוגבלויות.
מטרת השיטה היא לשחרר את BBC מתלות בגורמים ממשלתיים פוליטיים ומסחריים.
חסרונות של השיטה נעוצים בהכבדת נטל המס על הציבור ובקושי לאתר את בעלי המקלטים.
שיטות דומות התקבלו ברוב ארצות אירופה המערבית.
בארצות הברית מקובלת שיטה שונה, שבה הממשל מממן את רשת השידור הציבורית, ה-PBS, באמצעות כספי המיסים הרגילים, ואין אגרה מיוחדת.
בישראל אומצה בעבר שיטת האגרה, אולם באופן שונה מהמקובל בבריטניה.
כמו בבריטניה, רשות השידור הייתה האחראית על גביית האגרה, אולם בניגוד לשיטה הבריטית המקורית, רשות השידור הייתה חייבת לקבל את אישור ועדת הכספים של הכנסת לגובה האגרה ולתקציב המתוכנן.
במצב זה, ועדת הכספים יכולה לעכב את גביית האגרה ולהפעיל לחץ על רשות השידור, וכך לפגוע בעצמאותה.
בתקופת האינפלציה הדוהרת בתחילת שנות ה-80 הייתה חשיבות רבה למועד שבו נקבע גובה האגרה בגלל הירידה המתמדת בערך המטבע.
לא אחת נדחה הדיון בוועדת הכספים כדי ללחוץ על הטלוויזיה להתאים את שידוריה לציפיות של פוליטיקאים.
אגרת הרדיו מוטלת מכוח ונגבית באמצעות חלק מאגרת הרישוי לרכב השנתי שמועבר לתאגיד השידור הישראלי, כשעד לשנת 2017 היה מועבר לרשות השידור.
אגרה זו עודנה בתוקף ומשמשת כחלק ממקורות המימון של השידור הציבורי בישראל.
אגרת הטלוויזיה הוטלה מכוח סעיף 29 לחוק רשות השידור, ושולמה ישירות לרשות השידור.
האגרה הוטלה על כל משק בית שהחזיק מקלט טלוויזיה, כלומר היה יכול להשתמש במכשיר כדי לקלוט את השידורים, תוך התעלמות מהשימוש שנעשה בפועל במכשיר.
כך, כל מכשיר ווידאו, מחשב או מסך בעל ממיר מובנה או חיצוני של עידן פלוס.
במשקי בית המחוברים לטלוויזיה בכבלים או הלוויין, נדרש היה לשלם את האגרה לרשות השידור בלא קשר לתשלום דמי המנוי לחברות הכבלים או הלוויין.
גם מוסדות ובתי עסק היו חייבים בתשלום אגרה אך זו נגבתה עבור כל מקלט שברשותם וקיימות תקנות מיוחדות המסדירות את אופן התשלום.
מספר אוכלוסיות זכו להפחתות והקלות בתשלום אגרת הטלוויזיה.
בין אוכלוסיות אלו: אזרחים ותיקים, עיוורים, חלק ממקבלי הבטחת הכנסה, בתי חולים, בתי אבות בתי ספר ומוסדות חינוך.
רשות השידור כללה את אגף הגבייה, שמטרתו הייתה לגבות את האגרה לפי חוק.
רשות השידור השתמשה, בין השאר, בכלי התקשורת שבאחריותה כדי לעודד את הציבור לשלם את האגרה, תוך אזהרה מפני קנסות ועיקולים.
ביולי 2014, לאחר ביקורת רבה בציבור על תפקודה הרעוע של רשות השידור, אושרה בכנסת הרפורמה ברשות השידור.
חוק השידור הציבורי הישראלי ביטל את אגרת הטלוויזיה החל מ-1 באפריל 2015. משרד האוצר החליט לייקר את אגרת הרכב, כדי לממן את הוצאות השידור הציבורי.
תקציב המדינה - משרד החינוך מעביר בכל שנה תקציב לערוץ כאן חינוכית לצורך רכישת תוכן חינוכי לילדים, עד שנת 2018 היה מעביר לערוץ הטלוויזיה החינוכית וזה היה תקציבה העיקרי למימון הערוץ.
בנוסף עד שנת 2017, משרד האוצר היה מעביר בעת הצורך סיוע תקציבי לרשות השידור.
גורמים מסחריים - מאז אמצע שנות ה-80 נעזרת הטלוויזיה הישראלית בגורמים מסחריים המעניקים חסות לשידורים.
כמו כן התרחב מאוד שידורם של תשדירי שירות.
במקור נועדו השידורים האלה להפצת הודעות מטעם גופים ממלכתיים וציבוריים, ואילו כיום הם נושאים אופי של פרסומות (בהגבלות מסוימות).
אפשרויות מימון אלה אסורות בדגם המימון של BBC הבריטי, אולם קיימות בצורה מוגבלת בארצות אחרות באירופה.
בישראל השימוש בהן חיזק את התחושה בציבור כי האגרה אינה משיגה את מטרתה וממילא נסמכת רשות השידור גם על גורמים מסחריים.
ביקורת על מנגנון גביית האגרה
עד ביטולה בשנת 2015, שיטת גביית האגרה בישראל נמצאה במוקד של ויכוח וביקורת.
המבקרים ציינו כי האגרה היא לא יותר ממס נוסף, שהוא מעין "מס גולגולת", כלומר מס המוטל בלי התחשבות במצבו הכלכלי של האזרח (בפועל יש הקלות לקבוצות אוכלוסייה מסוימות, בעיקר בעלי מוגבלויות).
עוד הם אמרו שבישראל מרגישים את מגרעות השיטה, אבל לא נהנים במידה מספקת מיתרונותיה.
הסיבה העיקרית לכך היא הצורך של רשות השידור לקבל אישור לתקציבה מן הכנסת.
האישור הזה מבטל במידה רבה את העצמאות הכלכלית של רשות השידור ולפיכך מבטל את היתרונות שבגבייה העצמאית.
הגבייה העצמאית של אגרת הטלוויזיה עולה כסף רב - מעריכים את עלות גביית האגרה כאחוזים רבים מהסכום הנגבה.
קשה לחשב מספר מדויק שכן רשות השידור אינה מפרסמת את מבנה התקציב שלה אלא רק את התקציב הכולל, ויש צורך להסתמך על אומדנים למקורות ההכנסה השונים - פרסום, אגרת הרדיו ותמיכה ממשלתית.
בפברואר 2014 נחשפו חלק מהמספרים בוועדת הכספים של הכנסת, והתברר שבשנת 2013 שילמה רשות השידור כ-30 מיליון שקלים שכר טרחה לעורכי הדין המעורבים בגביית חובות.
בעבר הועלו הצעות לבטל את האגרה ולממן את פעילות רשות השידור ישירות מתקציב המדינה.
הצעה אחרת הייתה להטיל על חברות הכבלים והלוויין תשלום תמלוגים לרשות השידור על העברת השידורים שלה למנויים, כך שתמלוגים אלה ישמשו בסיס לתקציב רשות השידור, ויבטלו את הצורך לגבות את האגרה ממשקי בית המחוברים לרשתות הכבלים או הלוויין.
בעיה נוספת הייתה העובדה שקיימות בישראל רשתות שידור ממלכתיות שאינן נהנות מן האגרה.
הטלוויזיה החינוכית ממומנת ישירות מתקציב משרד החינוך, ובמידה מסוימת גם משידור פרסומות (במסגרת שידוריה בערוץ 2).
תחנות הרדיו של גלי צה"ל ממומנות מתקציב משרד הביטחון ומשרד התחבורה, ולאחרונה גם משידור "תשדירי שירות" ו"חסויות" מסחריות.
שתי רשתות השידור האלה אחראיות לחלק ניכר מהשידור הציבורי בישראל, אף על פי שהן אינן זכאיות לקבל מימון מכספי האגרה.
בסקר שערך עיתון "גלובס" בפברואר 2014, בו השתתפו כ-4,000 גולשים, הצביעו 85% מהמשתתפים בעד ביטול האגרה, ו-63% קראו לביטול השידור הציבורי בכללותו.
(מרבית הנותרים דרשו כי האגרה תיגבה רק מאזרחים המחוברים לשירותי הכבלים, וצורכים ערוצים אלה דרכם).
בדיון זה טענה רשות השידור שהאגרה היא מס, אך טענה זו נדחתה בפסק דינו של השופט אהרן ברק בטענה שהאגרה היא תשלום בגין שירות.
פסק דין זה ניתן אף על פי שגובה האגרה אינו תלוי בכמות השימוש בשירות (כלומר צפייה בשידורי רשות השידור).
העברת שידורי רדיו באינטרנט ושידורי טלוויזיה באינטרנט, והיכולת לקלוט שידורי טלוויזיה במחשב באמצעות כרטיס טלוויזיה, העלו את השאלה האם גם אמצעים אלה חייבים באגרה.
בפסק דין של בית משפט השלום בתל אביב, נקבע שמחשב הקולט שידורים באמצעות כרטיס טלוויזיה חייב באגרה, ואילו מחשב הקולט שידורי טלוויזיה דרך האינטרנט - פטור.
אָגָתָה הקדושה , הייתה נערה מקטניה שבסיציליה שעברה מרטיריום במאה ה-3 לספירה, אחת הקדושות הבתולות המוערכות בנצרות.
לפי האגדה, אגתה, נערה ממשפחת אצולה שנודעה ביפי מראֶהָ, הייתה למושא חיזורי הסנטור הרומאי קווינטיאנוס, בתקופת הרדיפות של הקיסר דקיוס (בסביבות 251 לספירה).
הבתולה הנוצרייה, הצדקת, דחתה אותו מיד.
כנקמה שלח אותה קווינטיאנוס להתגורר חודש בבית הזונה אפרודיסיה, כדי שזאת תשחית את מידותיה.
משלא צלחה מזימתו, העמידהּ למשפט בארמונו והורה לכלוא אותה.
כדי לשבור את רוחה גזר עליה עינויים שונים, שהידוע שבהם הוא כריתת שדיה.
למרות עזרת פטרוס הקדוש, שהתגלה אליה וריפא את חזה הפצוע, נכנעה לבסוף ומתה.
לפי אחת הגרסאות, קווינטיאנוס ציווה לפני כן לגלגל את גופה בגחלים בוערות, והאל גאל אותה מייסוריה ברעידת אדמה.
רק עובדת קיומה והמרטיריום שעברה מקובלים על הכנסייה הקתולית.
כל יתר הסיפור נחשב לאגדה, אך הפופולריות של אגתה לא נפגעת כלל מהספקות של המחקר הכנסייתי.
במסורת האיקונוגרפית הנוצרית היא מצוירת לרוב מציגה צלחת שעליה מונחים שדיה.
לעיתים נוספת לציור גם הצבת ששימשה בעינוייה.
עם זאת, לעיתים לא נלווה לדמותה ענף הדקל המסורתי שמייצג את המרטיריום, אולי בגלל החולשה שמבטא מותה בכלאה.
אגתה משמשת כקדושה המגנה של העיר קטאניה, עיר הולדתה של אגתה לפי אחדות מהמסורות, וכן של המיניקות ויוצקי הפעמונים (ככל הנראה בגלל דמיון צורת הפעמונים לאטריבוט שלה).
כן נהוג להתפלל אליה כדי למנוע שריפות והתפרצויות וולקניות.
בעת המודרנית נוסף לה תפקיד הקדושה שמגוננת על החולות בסרטן השד.
יום חגה הוא 5 בפברואר.
אגרת רב שרירא גאון היא איגרת שכתב רב שרירא גאון (רש"ג) סביב שנת ד'תשמ"ז (987) אל רבי יעקב בן נסים, ראש חכמי קירואן, כתשובה לשאלתו על השתלשלות התורה שבעל-פה מימי התנאים, האמוראים, הסבוראים והגאונים עד ימיו.
איגרת זו מהווה מקור מידע מרכזי, ובפרטים רבים בלעדי, על התקופות בהן היא עוסקת ותיארוכן.
האיגרת סוקרת את סדרי הזמנים ודרך העריכה של המשנה, הברייתות והתלמוד, וכן סוקרת את תקופת הגאונים.
האיגרת מסדרת את לוח הזמנים בו פעלו התנאים, האמוראים, הסבוראים ודורות הגאונים עד זמנו של רב שרירא.
איגרת זו היא יוצאת דופן מבין החומר הכתוב שהגיע לידינו, בהיותה תיעוד היסטורי מדוקדק בירידתו לפרטים הכרונולוגיים בספרות הרבנית הקדומה.
מסתבר שהאיגרת מייצגת מסורת כרונולוגית שעברה בתוך ישיבות הגאונים עוד מתקופת התלמוד, שכן התאריכים המצוינים בה מובאים כנתונים ברורים ולא משוערים.
הנוסח המופיע במהדורה המודפסת הראשונה של "ספר יוחסין" (שנת שכ"ו) לאברהם זכות, המכונה גם "הנוסח הספרדי".
נוסח מאוחר יותר יצא לאור בידי בֶּר גולדברג לפי כתב יד של מעתיק, המכונה "הנוסח הצרפתי".
שינוי בולט בין הנוסחים הוא שבנוסח שבספר יוחסין כתוב שרבי כתב את המשנה, ואילו לפי הנוסח השני אין זה ברור שרבי כתב את המשנה, ואפשר להבין שרק ערך אותה, אך היא נשארה כמסורת בע"פ עד תקופה מאוחרת יותר.
לגבי הסיבות להבדל בין הניסוחים ישנן הצעות שונות במחקר.
בעבר היה מקובל להניח כי הנוסח הספרדי מדויק יותר, וכך מחזיקים עד היום במקומות מסורתיים, אך יעקב נחום אפשטיין טען כי על פי רוב הנוסח הצרפתי הוא הנכון, וכך מקובל היום בקרב החוקרים.
אגתה ברברה (במלטית: Agatha Barbara, נולדה ב-11 במרץ 1923 ונפטרה ב-4 בפברואר 2002) הייתה פוליטיקאית מלטזית, אשר שימשה כנשיאת מלטה בשנים 1982–1987, שרה וחברת הפרלמנט של מלטה.
ברברה היא האישה הראשונה אשר החזיקה בתפקיד זה, והאישה שכיהנה הכי הרבה זמן בפרלמנט הלאומי (35 שנה).
אגתה ברברה נולדה בדרום מלטה.
אביה עבד עבור הצי המלכותי הבריטי ושכרו היה נמוך מאוד.
כתוצאה מכך, גדלו ברברה ושמונת אחיה בעוני רב.
אגתה הייתה הילדה השנייה, והבת הבכורה.
למרות העוני, למדה בחינוך ציבורי, אך מלחמת העולם השנייה מנעה ממנה את לימודי הקולג'.
בזמן המלחמה, עבדה במטבחי חיל האוויר המלכותי.
לאחר המלחמה היא עבדה כמורה בבית ספר, והצטרפה למפלגת העבודה.
בתקופת פעילותה הפוליטית, הקימה ברברה את תא הנשים המפלגתי.
עם הענקת זכות הבחירה לנשים במלטה בשנת 1947, נבחרה להיות האישה המלטית הראשונה שכיהנה בפרלמנט מבין 40 חברים.
היא ניצחה בכעשר מערכות בחירות רצופות, ובכך כיהנה בפרלמנט במשך כ-35 שנה, עד היבחרה לנשיאת מלטה בשנת 1982. היא נודעה כרפורמטורית כלכלית וחברתית.
כל תפקידים אלו היו בממשלותיו של ראש ממשלת מלטה דום מינטוף.
עד שנות ה-90 הייתה ברברה האישה היחידה בתולדות מלטה אשר כיהנה כשרה.
כשרת חינוך, ברברה פעלה למען חינוך חובה חינם לכל ילדי מלטה (כולל בית ספר תיכון), הכשרה ויצירת מערכות חינוך נגישות יותר עבור נכים, הגדלת החינוך המקצועי והנגשת לימודי המדעים לתלמידים ותלמידות כאחד.
כשרת העבודה, היא פעלה לצמצום האבטלה ושיפור שכר העובדים ותנאי עבודתם.
היא חוקקה חוק על שכר שווה בין נשים וגברים, תשלום חופשת לידה ויצירת מערכת של 40 שעות עבודה בשבוע.
היא גם הקימה מספר מוזיאונים לאומיים ופעלה לשימור אתרי מורשת.
במהלך שנים אלו שימשה לתקופות קצרות כסגניתו של ראש הממשלה מינטוף.
בשנת 1981 נבחרה ברברה לתפקיד נשיאת מלטה.
היא נכנסה בגיל 59 לתפקיד, והייתה האישה הראשונה בתפקיד זה.
אמנם תפקידו של נשיא מלטה הוא בעיקר סמלי, אך ברברה פעלה רבות לפתירת משברים חוקתיים במדינה.
בשנת 1987 סיימה את תפקידה כנשיאה, ועזבה את הפוליטיקה.
בתקופה זו החל דיוקנה להתנוסס על שטרות כסף במלטה.
אגתאומס (Agathaumas) הוא סוג מוטל בספק של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שחי באמריקה הצפונית לפני 66 מיליון שנה.
הוא היה הצרטופסיד הראשון שקיבל שם מדעי, אך לא ידוע עליו הרבה.
מאובניו התגלו לראשונה בוויומינג ב-1872 על ידי אדוארד דרינקר קופ.
מאובנים נוספי התגלו בתצורת מוריסון.
יצור זה תואר כדומה לסטירקוזאורוס ובכמה ציורים היה דומה למונוקלוניוס מקורנן בכבדות.
משערים שהוא הגיע לאורך ושקל 6 טונות.
בגופו הוא דמה במראה לטריצרטופס ויש המעריכים שהיו אותו יצור.
כנראה שמאובניו דומים מאוד למאובני הטריצרטופס ולצרטופסידים דומים ואפילו למאובני דינוזאורים אחרים כמו הצטיוזאורוס, כך שיכול להיות שמאובנים רבים שהיו משויכים אליו, בוטלו.
בשל כך ובשל חוסר היכולת להגדירו במדויק מהמאובנים שנמצאו האגתאומס מוגדר כ"טקסון מוטל בספק" (Nomen dubium).
אגתה דודה (בפולנית: Agata Kornhauser-Duda; נולדה ב-2 באפריל 1972) היא הגברת הראשונה של פולין, ורעייתו של נשיא פולין המכהן אנדז'יי דודה.
אגתה קורנהאוזר (דודה) נולדה בקרקוב בפולין.
אמה אליסיה היא פולינסיטית (חוקרת השפה, התרבות והספרות הפולנית).
אביה הוא המשורר והמתרגם יוליאן קורנהאוזר.
היא למדה גרמנית באוניברסיטה היגלונית ובמהלך הלימודים הכירה את בעלה אנדז'יי דודה, ב-1994 הם נישאו.
מ-1998 היא משמשת כמורה לגרמנית בבית הספר התיכון בקרקוב בו למדה.
היא התלוותה בין היתר לבעלה במהלך ביקורו בישראל.
בביקורה ב"יד ושם" היא בדקה אודות קרוביה שנספו בשואה, על רקע היותה בעלת שורשים יהודיים מצד אביה.
לכבודה שורטט תרשים גנאלוגי של היסטוריית משפחתה.
אגתה מוצנייצה (בלטבית: Agata Muceniece, נולדה ב־1 במרץ 1989, ריגה) היא דוגמנית ושחקנית לטבית־רוסייה.
היא נולדה ב־1 במרץ 1989 בריגה.
אביה, אדגר, עבד כברמן (הלך לעולמו כשאגתה הייתה ילדה), אמה הייתה טבחית; אחותה הגדולה היא סנטה (ילידת 1987).
בשנות הלימודים היא למדה באולפן התיאטרון "קסטה".
לאחר סיום הלימודים היא עבדה כדוגמנית, פרסמה מותג נעליים איטלקי ונסעה למדינות אירופה רבות.
כשחזרה לריגה נכנסה לאוניברסיטת לטביה ולמדה מנדרינית, בשנת 2008 עברה למוסקבה ונכנסה לפקולטה למשחק של מכון VGIK, אותו סיימה בהצטיינות בשנת 2012.
את הופעת הבכורה שלה בקולנוע עשתה ב־2007. התפקיד המפורסם ביותר הוא כשגילמה את דריה שטרקובה בסדרת הטלוויזיה "בית הספר הסגור".
היא גילמה את דמותה של קייט המשרתת בסדרת הטלוויזיה של הערוץ הראשון "שלושת המוסקטרים" וגילמה דמות משנית בסרט ההיסטורי "טובול".
בנובמבר 2019 כיכבה בקליפ של הראפר מוטה לשירו "Crossroads" עם בעלה.
מאז 1 בנובמבר 2019 – עובדת כמנחה בערוץ הטלוויזיה "פלנטה שלי" מבית VGTRK בפרויקט "מפחיד.
מעניין" על הבידור הקיצוני ביותר בכל אזורי העולם.
על הסט של הסדרה "בית הספר הסגור", היא פגשה את השחקן פאבל פרילוצ'ני; ב־19 ביולי 2011, הם נרשמו בחשאי באחד ממשרדי הרישום במוסקבה כזוג נשוי.
השחקנית אימצה את שם משפחתו של בעלה באופן רשמי ושם נעוריה מוצנייצה הפך לשם הבמה.
ב־11 בינואר 2013 נולד להם בן, טימותי וב־3 במרץ 2016 לזוג נולדה בת, ששמה מיה.
ב־24 בפברואר 2020 הודיעו בני הזוג על החלטתם להתגרש.
אגתה הארקנס היא דמות משנה בדיונית, המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס וארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #94 מינואר 1970 ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
אגתה הארקנס, אחת מן המכשפות המקוריות שנשפטו במשפטי המכשפות בסיילם, תוארה בחוברות הקומיקס כאנטי גיבורה, אנטגוניסטית ואף כבת ברית ומדריכה, שסייעה בין היתר למכשפת השני וארבעת המופלאים.
אגתה נחשבת לאחת מהמכשפות העוצמתיות ביותר ביקום מארוול, ומבין תלמידיה נמנים ונדה מקסימוף/מכשפת השני, פרנקלין ריצ'רדס, ניקולס סקראץ' ותלמידי אקדמיית הכישוף של דוקטור סטריינג', בה היא מכהנת כמעין פרופסור אמריטוס.
את אגתה ליווה בעבר בן-לוויה בשם אבוני, יצור מיסטי דמוי-חתול המסוגל לחוש בנוכחותם של יצורים מיסטיים אחרים.
את דמותה של אגתה הארקנס בסדרת הלייב אקשן "וונדה-ויז'ן" מגלמת השחקנית קתרין האן.
בתחילת הסדרה מתחזה הדמות לאגנס, שכנתם החטטנית אך הבלתי המזיקה של ונדה מקסימוף וויז'ן במהלך שהותם בעיירה וסטוויו.
בהמשך הסדרה נחשפת זהותה האמיתית כמכשפה וכאחראית לאירועים מסתוריים שונים שהופיעו במהלך הסדרה.
מוצאה ומקורה של אגתה הארקנס אינו ידוע.
אגתה זוכרת את ימיה על פני האדמה כ-500 שנה טרם שקיעת אטלנטיס, בקירוב לשנת 10,000 לפני הספירה.
בתקופה זו אגתה יצרה קשר עם ישות קוסמית מינורית בשם "המנבא", הטוען לאחריות על עיצוב העבר והעתיד של כדור הארץ, ונחשב למת עד להופעתו המחודשת בעידן המודרני.
ב השתקעה אגתה בסיילם, מסצ'וסטס, והקימה מסדר מכשפות בהנהגתה מתוך תקווה לעסוק בכישוף בחופשיות ב הנאור.
בשנת 1692 החל ציד המכשפות בסיילם, במהלכו נרדפה קבוצתה של אגתה בידי פוריטניים רדיקליים.
אגתה נתקלה בגיבורת-העל כוכב אש, שנשלחה אחורה בזמן ונרדפה בטענה שהיא מכשפה, והביאה אותה למקום מבטחים.
אגתה הסבירה לכוכב אש שהיא הניחה לציד המכשפות להתקיים כדי לחזק ולחשל את בעלי הקסם השונים, ושהיא אף שלחה את חברות המסדר להמית קוסמים חלשים.
אגתה הובילה את תלמידיה הנמלטים והקימה התיישבות סודית בשם ניו סיילם, החבויה בתוך קולורדו המודרנית.
תושבי ניו סיילם נדרו להבדיל את עצמם מבני האדם, והחילו עונש מוות על כל מעורבות עם העולם החיצון.
במרוצת השנים אגתה ביססה את עצמה כמנהיגת ניו סיילם וכמכשפה החזקה ביותר בקהילה, והמשיכה להסגיר מכשפים ומכשפות מסוימים לידי ציידי המכשפות, מתוך כוונה לחשל את בני הקהילה ולהיפטר מאלו שלא מסוגלים להגן על עצמם.
בנה היחיד, ניקולס סקראץ', גדל להיות מכשף מחונן בזכות עצמו.
לקראת סוף המאה ה-18 הצטרפה אגתה לקבוצת בנות החירות, קבוצת נשים ולוחמות צדק, ואימנה אותן בדרכי האמנויות המיסטיות.
בהמשך נשכרה אגתה לשמש כאומנת עבור פרנקלין ריצ'רדס, בנם של ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק וסוזן סטורם-ריצ'רדס/האישה הבלתי-נראית, חברי קבוצת ארבעת המופלאים.
בתחילה אגתה הסתירה את כוחותיה מפני ארבעת המופלאים, והשתמשה בהם כדי להגן על פרנקלין הצעיר מפני ארבעת המפחידים.
היא חשפה את כוחותיה כאשר נחלצה לעזרתם של ארבעת המופלאים בקרב נגד אניהילוס, ולאחר מכן המשיכה לשמש כבת בריתם בקרבות שונים וסייעה לפרנקלין כאשר כוחותיו החלו להופיע.
אגתה נפגשה עם ונדה מקסימוף/מכשפת השני בהצטלבות בין ארבעת המופלאים והאוונג'רס, והחלה לאמן אותה בכישוף.
בשהותה של אגתה בקרב ארבעת המופלאים השתלט בנה, ניקולס סקראץ', על ניו סיילם.
סקראץ' שכנע את תושבי ניו סיילם שאגתה בגדה בסודותיהם בזמן עבודתה עבור ארבעת המופלאים, והיא נחטפה בזמן עבודתה ונלקחה למשפט על פשעיה.
ארבעת המופלאים הגיעו לחלץ את אגתה ופרנקלין ונאבקו בשביעייה מסיילם, נכדיה של אגתה וילדיו הממזרים של סקראץ', שרשעותו נחשפה לעיני כל.
אגתה סייעה לארבעת המופלאים לכלוא את בנה בממד אחר, והתכחשה למעשיו.
מאוחר יותר, השביעייה מסיילם השתלטה על ניו סיילם ללא מנהיגם ואביהם המגורש, לכדו את אגתה והעלו אותה על המוקד.
ונדה וויז'ן נקלעו למקום והותקפו בידי השביעייה, ולמחרת היום הצליחו להביס את שוביהם.
במהלך הקרב אנרגיית כל תושבי ניו סיילם תועלה לידי מנהיג השביעייה, שאיבד את השליטה בכוח.
ונדה הצליחה ללכוד חלק מאנרגיית הקסם המשוחררת, שהשמידה כליל את ניו סיילם, והחליטה – בעידודה של דמותה האסטראלית של אגתה – לתעל את האנרגיה כדי להרות וללדת תאומים מויז'ן, בעלה האנדרואידי.
כאשר ילדיה התאומים של וונדה החלו להתנהג בצורה חריגה והיא עצמה איבדה את יציבותה הנפשית לאחר מותו של ויז'ן, אגתה צצה מחדש ללא הסבר לשובה הפתאומי.
בניה התאומים של ונדה נשאבו לתוך גופו של מפיסטו, שביטל את קיומם באומרו שנשמותיהם נוצרו משברי נשמתו שלו.
בתגובה, אגתה מחקה את זיכרונותיה של ונדה מבניה כדי להגן על שפיותה.
ונדה זכתה לזיכרונותיה מחדש, אך הדחיקה אותם לתקופה ארוכה.
אגתה המשיכה לאמן את ונדה בשימוש בכוחותיה המתחזקים, ועזרה לה בהחייאתו של וונדר מן מהמתים.
האוונג'רס מתפרקים, מארוול החדשה והשונה
במהלך אירועי "האוונג'רס מתפרקים", ונדה הזועמת התעמתה עם אגתה בדבר קיומם של התאומים שלה.
ניק פיורי וסוכני מצאו את גופתה של אגתה בביתה, והגיעו למסקנה שוונדה הרגה את מורתה בדם קר.
זמן מה לאחר התפרקות האוונג'רס ואירועי "בית אם", ונדה, שלקתה באמנזיה סלקטיבית, אמרה לקלינט ברטון שהיא נמצאת תחת טיפולה של "דודה אגתה".
הוקאיי עקב אחרי ונדה לדירתה בניסיון לגלות את זהותה של "דודה אגתה", אך ידית הדלת חמקה מידיו באופן מסתורי.
ונדה ציינה את קיומה של דודה אגתה בשיחה עם חיה, אם כי מאוחר יותר התגלה כי גרסה זו של ונדה היא למעשה דום-בוט מתחזה, שהחליף את מקומה של ונדה.
אגתה הארקנס צצה מחדש כחלק מהרצת הכותרים המחודשת "מארוול החדשה והשונה".
בתחילה הופיעה אגתה כרוח רפאים המתגלה לעיני ונדה מקסימוף, ומאשרת לקורא את מותה בהקדמה לאירועי "האוונג'רס מתפרקים".
במקביל שימשה אגתה כמספרת כל-יודעת בהרצת כותר "ויז'ן", לאחר שקיבלה חזיונות נבואיים באמצעות טקס שעירב את הקרבתו של אבוני.
אגתה נלחמה לצדה של ונדה ורוחה של אמה הביולוגית, נטליה מקסימוף, נגד ההתגלמות הפיזית של הכאוס.
אגתה ונטליה תיעלו את כוחותיהן דרך ונדה, ולאחר זימונו של קוויקסילבר, הן הצליחו להביס את התגלמות הכאוס – תוך פגיעה אנושה בהתגלמות הסדר, אלת הכישוף.
נטליה הקריבה את עצמה על מנת להשיב את התגלמות הסדר לקדמותה, ובעשותה זאת הקימה את אגתה לתחייה.
הפללתו של קפטן אמריקה ברציחתו של ת'נדרבולט רוס הביאה לאיחודן של בנות החירות, שהתאגדו כדי לנקות את שמו ולהוכיח את חפותו.
אגתה נשלחה בידי מנהיגת בנות החירות, דריאדה, לשוחח עם קפטן אמריקה כאשר הוא הבין שדריאדה היא למעשה אהובתו מימי מלחמת העולם השנייה, פגי קרטר, שקמה לתחייה.
אגתה הזהירה את קפטן אמריקה מפני אשתו של הגנרל הסובייטי אלכסנדר לוקין, אלכסה, ששמה לעצמה למטרה את החייאת בעלה.
לאחר מכן, אגתה סייעה לבנות החירות לחלץ את נשמתה של שרון קרטר מידי סלנה גאליו.
כאשר קורינה - חברת מסדר המכשפות - הייתה לכודה בממלכת וולטור, היא הצליחה להתגבר על שוביה ולהשתלט על הממלכה.
מלאה בתשוקת נקם, היא תכננה להביא לסוף העולם, אך אגתה תקפה אותה בעזרת פגיון קסום שנועד לשאוב את כוחה.
בעוד חברות אקדמיית סטריינג' ניקו מינורו וזואי לבו השמידו את המראה השחורה אשר קישרה בין ממלכת וולטור לבין כדור הארץ, האנרגיה שהשתחררה גרמה לפיצוץ עז, ועקבותיהן של שתי המכשפות נעלמו.
למעשה, קורינה נשלחה בחזרה לממלכת וולטור, בעוד אגתה הארקנס ירדה למחתרת ונעוריה שבו אליה תודות לאנרגיה המכושפת.
אגתה לאורך כל הדרך היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ק שייפר עבור שירות הזרמת המדיה דיסני+, המבוססת על דמותה של אגתה הארקנס מבית מארוול קומיקס.
הסדרה היא חלק מהיקום הקולנועי של מארוול בהפקת אולפני מארוול, ומשמשת כספין אוף לאירועי המיני-סדרה וונדה-ויז'ן.
שייפר משמשת כתסריטאית הסדרה הראשית.
את דמותה של הארקנס שבה לגלם קתרין האן, ולצדה מככבים אוברי פלזה, ג'ו לוק, פטי לופון, סאשיר זמאטה, אלי אן, דברה ג'ו ראפ ומיילס גוטיירז-ריילי.
באוקטובר 2021, דווח לראשונה על פיתוחה של הסדרה, שאושרה רשמית בנובמבר 2021. בתחילת שנת 2023, נמסר כי שייפר, גנדיה מונטיירו ורייצ'ל גולדברג ישמשו כבמאיות הסדרה.
עבור הפקת הסדרה שבו רבים מחברי צוות ההפקה, התסריטאים והשחקנים שלקחו חלק בהפקת "וונדה-ויז'ן".
צילומי הסדרה התקיימו מאמצע ינואר עד לשלהי מאי 2023 באולפני טרילית' שבאטלנטה, ג'ורג'יה, וצילומים נוספים התקיימו בלוס אנג'לס.
הסדרה עלתה לשירות "דיסני+" ב-18 בספטמבר 2024, והיא עתידה לכלול תשעה פרקים.
כמו כן, הסדרה מהווה חלק מהשלב החמישי ביקום הקולנועי של מארוול.
לאחר שהיא מוצאת את עצמה חסרת אונים וללא כוחותיה כתוצאה מלכידתה בווסטוויו, ניו ג'רזי, יוצאת אגתה הארקנס למסע יחד עם מכרים מעברה ובעלי ברית לא-טיפוסיים במטרה להשיב לעצמה את כוחותיה ולבנות מעגל מכשפות משלה.
קתרין האן – אגתה הארקנס, מכשפה עתיקת-יומין ורבת-עוצמה שעטתה על עצמה את זהותה הפיקטיבית של "אגנס", שכנתם החטטנית של וונדה מקסימוף וויז'ן בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
אוברי פלזה – ריו וידאל / מוות, מכשפה במעגל המכשפות המחודש של אגתה, שלה עבר משותף עמה, בהמשך מתגלה בתור מוות.
ג'ו לוק – "מתבגר" / ויליאם קפלן / בילי מקסימוף, נער בעל חוש הומור אפל המשמש כבן-לווייתה של אגתה.
מתגלה שבילי מקסימוף, בנה של וונדה נכנס לגופו של ויליאם כאשר נהרג בתאונת דרכים במקביל למחיקתו של בילי מעיוות המציאות שוונדה יצרה.
פטי לופון – ליליה קלדרו, מכשפה סיציליאנית בת 450 וחברה במעגל המכשפות המחודש של אגתה, המתמחה בניבוי עתידות.
שמה על ה"מתבגר" את החותם שמונע ממנו לחשוף את זהותו.
סאשיר זמאטה – ג'ניפר קייל, מכשפה המצטרפת למעגל המכשפות של אגתה.
עוד טרם היבחנותה לתפקיד בסדרה, זמאטה נמשכה לכל הקשור למכשפות וכישוף, כתבה חומר על הנושא עבור ספיישל הסטנדאפ שלה, "האישה הראשונה", ואף הושפעה מספרה של קריסטן ג'יי סוללי, "Witches, Sluts and Feminists: Conjuring the Sex Positive".
אלי אן – אליס וו-גוליבר, מכשפה המצטרפת למעגל המכשפות של אגתה.
דברה ג'ו ראפ – שרון דייוויס, תושבת וסטוויו, ניו ג'רזי, אשר גילמה את דמותה של גברת הארט בסיטקום הבדיוני של "וונדה-ויז'ן".
מיילס גוטיירז-ריילי – אדי, בן-זוגו של "מתבגר".
אמה קולפילד – שרה פרוקטור, תושבת וסטוויו, ניו ג'רזי, אשר גילמה את דמותה של דוטי ג'ונס בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
דייוויד פייטון – ג'ון קולינס, תושב וסטוויו, ניו ג'רזי, אשר גילם את דמותו של הרברט בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
דייוויד לנגל – הרולד פרוקטור, תושב וסטוויו, ניו ג'רזי, ובעלה של שרה אשר גילם את דמותו של פיל ג'ונס בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
אסיף עלי – אבילאש טנדון, תושב וסטוויו, ניו ג'רזי, אשר גילם את דמותו של נורם בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
איימוס גליק – איש משלוחים ותושב וסטוויו, ניו ג'רזי, אשר גילם את דמותו של דניס, הדוור המקומי בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
קייט פורבס – אונורה הארקנס, אמה של אגתה.
בריאן ברייטמן – השריף של איסטוויו, ניו ג'רזי.
אוקוואי אוקפוקוסילי – ורטיגו, מנהיגת הסיילם שבע.
אוון פיטרס – ראלף בוהנר, שחקן תושב וסטוויו, אשר גילם את דמותו של פייטרו מקסימוף בסיטקום הבדיוני "וונדה-ויז'ן".
מריה דיזיה – רבקה קפלן, אימו של ויליאם.
פול אדלשטיין – ג'ף קפלן, אביו של ויליאם.
לילה אחד, אגנס תופסת נער מסתורי שפרץ לביתה בחיפוש אחר "הדרך".
באמונה שהוא קשור לתיק הרצח, אגנס עוצרת ומתשאלת אותו בחדר החקירות.
ריו וידאל, סוכנת FBI שלה עבר עם אגנס, מגיעה לתחנה, לכאורה במטרה לסייע לה לפתור את החקירה, אך תחת זאת מסייעת לה להבין שהבחורה האלמונית שהיא רואה היא למעשה גופתה של וונדה מקסימוף, ושהיא למעשה המכשפה אגתה הארקנס, שנלכדה תחת כישופה של וונדה למשך שלוש שנים.
כשהיא מתעוררת מהכישוף, אגתה מבינה שכוחותיה נעלמו ושווידאל, שמתגלה כמכשפה נקמנית שחולקת עמה היסטוריה ארוכה, הגיעה לווסטוויו במטרה להרוג אותה.
אגתה משכנעת את וידאל לאפשר לה להשיב לעצמה את כוחותיה, אך זאת האחרונה מזהירה אותה שמעגל מכשפות מסתורי המכונה "השביעיה מסיילם" ירדפו אחריה בקרוב.
לאחר שווידאל עוזבת, אגתה נותרת לבדה עם ההחלטה מה לעשות בנוגע לנער המסתורי, שאותו היא למעשה חטפה.
בנוסף, מבינה אגתה שהיא אינה מסוגלת לשמוע את הנער אומר את שמו האמיתי או מוסר מידע אישי כלשהו, ועל-כן מחליטה לכנותו בפשטות "מתבגר".
השניים מבינים שעל מנת לפתוח את השער אל הדרך הם זקוקים למעגל מכשפות, ומגייסים לעזרתם את המכשפות ליליה קלדרו, ג'ניפר קייל ואליס וו-גוליבר.
עם זאת, אגתה מודעת לכך שהיא נדרשת לגייס את וידאל למעגל, ועל מנת להחליף את מקומה של במעגל, היא מחליטה בפזיזות לגייס את שרון דייוויס במקום זאת.
בזמן שארבע המכשפות ודייוויס מבצעות את הטקס לפתיחת השער אל הדרך, "מתבגר" חוזה בבואן של "השביעייה מסיילם" ונמלט לצד המעגל דרך השער.
3 Through Many Miles / Of Tricks and Trials לאורך קילומטרים רבים / של תעלולים ומבחנים רייצ'ל גולדברג קמרון סקווירס 25 בספטמבר 2024 אגתה מסבירה כי כדי להגיע לסוף הדרך, חברות המעגל יידרשו להתמודד עם סדרת ניסיונות, שכל אחד מהם מתמקד בענף שונה של כישוף.
במקביל, הן מגלות כי הסיגיל של "מתבגר" מונע מכל מכשפה לגלות את זהותו האמיתית.
במבחן הראשון מגלה המעגל בית חוף ובו בקבוק יין, ממנו שותות כולן למעט "מתבגר".
ג'ן מזהירה אותו בשיחה פרטית שלא לבטוח באגתה, שעל פי השמועות הקריבה את בנה בתמורה לספר הדארקהולד.
באותו רגע מתחיל טיימר לספור לאחור, וג'ן מבינה כי היין הורעל כאשר שרון מתעלפת.
במהלך איסוף המרכיבים להכנת תרופת-נגד, כל אחת מהמכשפות מתחילה להזות: ליליה רואה את גרסתה הצעירה ואת המורה שלה מתקופת הרנסאנס; ג'ן מדמיינת רופא שמכריח אותה להישאר מתחת למים; אליס רואה את אמה, לורנה וו, רגע לפני התאבדותה; ואגתה רואה עריסה שבתוכה נמצא הדארקהולד.
בעת שהן מכינות את תרופת-הנגד, הבית כולו מועבר לפתע מתחת לפני המים, והמעגל ניצב בפני סכנת טביעה.
בשניות האחרונות הן מסיימות להכין את התרופה, שותות ממנה ומאכילות בה את שרון.
מים מתחילים לחדור לחלל הבית, אך מנהרה נפתחת מתוך התנור, והקובן מצליח להימלט דרכה חזרה אל הדרך.
לאחר שהן מתאוששות, "מתבגר" מגלה כי שרון מתה.
4 If I Can't Reach You / Let My Song Teach You אם לא אמצאך / תני לשירי ללמדך רייצ'ל גולדברג ג'ובנה סרקיס 2 באוקטובר 2024 לאחר קבורתה של שרון נאלץ המעגל לזמן מכשפת-ירוק חלופית.
מתוך הלחש מופיעה ריו, דבר המעורר את מורת רוחה של אגתה.
בהמשך נתקל המעגל בבית המעוצב בסגנון שנות ה-70, המעורר מחדש תחושות אבל אצל אליס, כאשר מתברר כי מדובר באולפן הקלטות הקשור לאמה, לורנה.
"מתבגר" מנגן בטעות תקליט לאחור, וכך מזמן שד שהוא מקור הקללה הרובצת על משפחתה של אליס.
כדי להילחם בו, הקבוצה מנגנת את גרסתה של לורנה ל"בלדה", שמתברר ככישוף הגנה, ואליס מצליחה להרוג את השד.
בעת שהקובן עוזב את הבית הם מבחינים ש"מתבגר" נפצע קשות במהלך המבחן.
עם חזרתם אל הדרך ג'ן מרפאה את פצעיו וכך מצילה את חייו.
בהמשך ליליה, אליס וג'ן מתקרבות זו לזו, בעוד ריו מרמזת על עבר משותף בינה לבין אגתה.
"מתבגר" שואל את אגתה מה עלה בגורל בנה, אך היא נמנעת מלהשיב.
מאוחר יותר, כאשר אגתה מנסה לנשק את ריו, ריו אומרת לה כי "מתבגר" אינו בנה.
5 Darkest Hour / Wake Thy Power בשעה הכי חשוכה / העירו את כוחכן רייצ'ל גולדברג לורה מונטי 9 באוקטובר 2024 "השביעיה מסיילם" מגיעות אל הדרך ורודפות אחר המעגל, שנמלט באמצעות מטאטאים מעופפים מאולתרים.
לאחר שהם נמשכים חזרה אל הקרקע על ידי הדרך עצמה, הם נכנסים למבחן הבא, המתרחש בבקתה המעוצבת בסגנון שנות ה-80. הקבוצה משתמשת בלוח ויג'י ויוצרת קשר עם אמה של אגתה, אוונורה, שנרצחה בשנת 1693 על ידי אגתה עצמה יחד עם המעגל הקודם שלה.
אוונורה מזהירה את הקבוצה לנטוש את אגתה, משתלטת על גופה ותוקפת את החבורה.
אליס משתמשת בכוחותיה כדי לגרש את אוונורה מגופה של אגתה, אך אגתה סופגת את קסמה של אליס.
"מתבגר", שמבחין בנוכחות של רוח נוספת, עוצר את אגתה בכך שהוא קורא בקול את שמה: ניקולס סקראץ', בנה של אגתה – אך לא לפני שאליס מתה.
אגתה מתעקשת שהמעשה היה מקרי, אך "מתבגר" מתפרץ עליה בזעם.
כאשר ליליה וג'ן מצהירות שמטרותיהן זהות לאלו של אגתה, "מתבגר" כועס עוד יותר ומשתמש בקסם כדי לאלץ את ליליה וג'ן להשליך את אגתה אל מלכודת בוץ, ולאחר מכן מטיח גם אותן פנימה.
בעוד המכשפות שוקעות בבוץ, מופיע על ראשו של טין נזר הדומה לזה של מכשפת השני.
6 Familiar by Thy Side מוכר לצידך גנדיה מונטיירו ג'ייסון רוסטובסקי 16 באוקטובר 2024 בסצנת פלשבק מתואר "מתבגר", ששמו האמיתי הוא ויליאם קפלן, נער מאיסטוויו, החוגג את בר המצווה שלו, ובמהלכה הוא פוגש את ליליה.
לאחר שליליה קוראת בכף ידו דבר-מה שאינה חושפת בפניו, היא מטילה עליו סיגיל במטרה להגן עליו, ומיד לאחר מכן שוכחת את זהותו.
החגיגה נקטעת כאשר ההֶקס, שנוצר בקרבת מקום על ידי וונדה, מתחיל להתמוטט.
בדרכו סמוך לווסטוויו, ויליאם נהרג בתאונת דרכים, אך באותו רגע נשמתו של בילי מקסימוף נכנסת לגופו.
"ויליאם" מתקשה להסתגל לאחר התאונה בשל יכולתו החדשה לקרוא מחשבות ובשל אובדן זיכרונות מחייו הקודמים.
שלוש שנים לאחר מכן, ויליאם ובן זוגו, אדי, נפגשים עם ראלף בונר, שהיה נתון בעבר לשליטתה של אגתה בתוך ההקס.
ראלף מספר להם על מה שהתרחש שם ועל תאומיהם של וונדה וויז'ן – בילי וטומי – דבר המביא את ויליאם להבנה כי הוא למעשה בילי.
כשהוא נחוש להשתמש ב"דרך המכשפות" על מנת למצוא את טומי, בילי פונה אל אגתה ושובר את הכישוף של וונדה.
בהווה, אגתה מצליחה להיחלץ מבור הבוץ, ומכיוון שהיא מבינה שהחותם הקסום הוסר, היא מסיקה את מטרתו של בילי ואומרת לו שעליהם להמשיך יחד, שכן הוא אינו מסוגל לשלוט בכוחותיו לבדו.
7 Death's Hand in Mine למוות יד אני לוחץ ג'ק שייפר ג'יה קינג וקמרון סקווירס 23 באוקטובר 2024 אגתה ובילי ממשיכים לצעוד לאורך "הדרך" עד שהם נתקלים בטירה.
עם כניסתם אליה מופיעים עליהם תחפושות של מכשפות מתרבות פופולרית, ומוצגים בפניהם קלפי טארוט.
במידה ואינם מניחים את הקלפים הנכונים בסדר הנכון, חרבות התלויות מן התקרה נופלות מטה.
במקביל, מוצגים קטעי פלאשבק משיעורה הראשון של ליליה בנבואה החושפים כי היא חווה את חייה מחוץ לסדר כרונולוגי, דבר המסביר את פערי הזיכרון שלה ואת יכולות הראייה המוקדמת שלה.
לאחר נפילתה לבוץ, ליליה מגלה כי ריו היא התגלמותה של המוות.
היא מעירה את ג'ן, ולאחר שהן נמלטות מ"השביעיה מסיילם", הן עוברות במנהרות ומתאחדות מחדש עם אגתה ובילי.
משהבינה שהמבחן שייך לה, ליליה מניחה את הקלפים בסדר הנכון וכך מצילה את כולם.
לאחר שהיא מורה להם לברוח דרך היציאה, ליליה בוחרת להישאר מאחור כאשר "שבעת סיילם" מתקרבים.
היא הופכת אחד הקלפים, מה שגורם לחדר כולו להתהפך ולשפד הן את חברות "השביעיה מסיילם" והן אותה עצמה באמצעות החרבות.
בסצנה האחרונה נראית ליליה הצעירה משתתפת בשמחה בשיעור הראשון שלה בנבואה.
בילי וג'ן מצטרפים מחדש לאגתה בקצה "הדרך" ומגלים כי מדובר במעגל.
בילי נועל מחדש את נעליו, ושלושתם משוגרים למרתפה של אגתה.
ג'ן מגלה כי אגתה היא זו שכבלה את קסמה, ומבצעת טקס התרת קשרים, שבמהלכו היא משיבה לעצמה את כוחותיה ונעלמת, לאחר שקיבלה מן "הדרך" את מה שנזקקה לו.
אגתה מסייעת לבילי לאתר את נשמתו של טומי, ובילי משתיל אותה בגופו של ילד טובע, ולאחר מכן נעלם בעצמו.
בהמשך, אגתה מגדלת פרח מתוך סדק ברצפה, ובכך משלימה את המבחן.
היא נמלטת אל חצר ביתה, שם ריו תוקפת אותה.
בילי מתערב ומעניק לאגתה חלק מכוחותיו, אך ריו מצווה עליהם לבחור מי יצטרף אליה.
אגתה מהססת בתחילה, אך לבסוף מנשקת את ריו ומתה.
ריו עוזבת, ובילי חוזר לביתו.
עם כניסתו לחדר השינה שלו, הוא מגלה כי רבים מן החפצים בו תואמים להיבטים שונים של "הדרך", ושומע את צחוקה של אגתה.
9 Maiden Mother Crone עלמה, אם, מכשפה זקנה גנדיה מונטיירו ג'ק שייפר ולורה דוני 30 באוקטובר 2024 בשנת 1750 יולדת אגתה את ניקולס.
המוות מתייצבת כדי לקחת את התינוק, אך לאחר שהיא שומעת את תחינותיה של אגתה, היא מעניקה לה זמן נוסף לצידו.
במשך שש השנים הבאות מגדלת אגתה את בנה, תוך כדי שהיא הורגת מכשפות – דבר שניקולס מתחיל להתנגד לו.
השניים יוצרים יחד שיר ילדים, שהופך עם השנים ל"בלדת דרך המכשפות".
בסופו של דבר חולה ניקולס, והמוות לוקחת אותו, מה שמותיר את אגתה מרוסקת לחלוטין.
ללא דבר שיעצור בעדה עוד, מבלה אגתה מאות שנים ברצח מכשפות ובגניבת כוחותיהן, תוך שהיא מרמה אותן בהבטחות בדבר קיומה של הדרך.
בהווה, אגתה – כעת רוח רפאים – מספרת לבילי כי הדרך כלל לא הייתה קיימת עד שהוא הפך אותה למציאות באמצעות קסמיו.
בילי מאשים את עצמו במותן של ליליה, אליס ושרון, אך אגתה משיבה כי ממילא תכננה להרוג אותן, וכי ג'ן עדיין בחיים – כך שלמעשה הוא הציל חיים.
בילי חוזר לווסטוויו ומנסה לגרש את אגתה, אך היא מתנגדת, מתוך פחד להתמודד עם ניקולס בעולם הבא.
לבסוף בילי מתרצה ומאפשר לאגתה להדריך אותו.
לאחר שהוא אוטם את הכניסה לדרך ומתעד את שמות הנופלות, יוצאים בילי ואגתה יחד למסע לאיתורו של טומי.
באוגוסט 2019, בכנס הדו-שנתי של דיסני, ה-D23, נמסר כי קתרין האן תגלם את דמותה של אגנס, שכנתם החטטנית של וונדה מקסימוף וויז'ן במיני-הסדרה "וונדה-ויז'ן".
בפרקה השביעי של המיני-סדרה נחשף כי "אגנס" היא למעשה אגתה הארקנס, מכשפה עתיקת-יומין ורבת-עוצמה המעוניינת בקסם הכאוס של וונדה.
במאי 2021, שייפר חתמה על הסכם לשלוש שנים עם אולפני מארוול על פיתוח פרויקטים נוספים עבור שירות "דיסני+".
באוקטובר 2021, נמסר כי סדרת ספין אוף עבור "וונדה-ויז'ן", שתהיה "קומדיה שחורה" ותתמקד בדמותה של הארקנס נמצא בתהליך פיתוח ראשוני עבור השירות על ידי ג'ק שייפר, שמשמשת כתסריטאית וכמפיקה בפועל.
מעורבותה של האן בפרויקט היה חלק מעסקה גדולה יותר שעליה חתמה עם אולפני מארוול במסגרתה היא תגלם את דמותה של הארקנס בסדרות ובסרטים נוספים של היקום הקולנועי.
ב-12 בנובמבר 2022, נמסר רשמית על הפקת הסדרה, שזכתה לשם "Agatha: House of Harkness" (בתרגום חופשי: "אגתה: בית הארקנס").
ביולי 2022, נמסר על שינוי שם הסדרה ל-"Agatha: Coven of Chaos" (בתרגום חופשי: "אגתה: מעגל הכאוס").
בנובמבר ודצמבר 2023, נמסר כי על בימוי פרקים בסדרה יופקדו שייפר וגנדיה מונטיירו.
בינואר 2023, דיווח זה אושר רשמית לצד הדיווח כי הבמאית רייצ'ל גולדברג תיקח חלק בבימוי הסדרה; עוד נמסר כי שייפר תופקד על בימוי הפרק הראשון ומונטיירו על בימוי פרק הסיום.
בספטמבר 2023, זכתה הסדרה לשם חדש, הפעם "Agatha: Darkhold Diaries" (בתרגום חופשי: "אגתה: יומני הדארקהולד"); לאחר שהשחקנית אוברי פלזה פרסמה במאי 2023 תמונה של כיסא במאים הנושא שם זה, מעוצב בגופן המבוסס על זה ששימש את הסרט "יומני הנסיכה" (2001) בהפקת אולפני וולט דיסני.
בדיווחו על שינוי השם עבור "וראייטי", ציין הכתב אדם בי.
וארי כי השינויים המרובים אינם נובעים מחוסר החלטיותם של "אולפני מארוול", אלא מהווים אינדיקציה על כך שהדמות הראשית "שבה לתעלוליה הישנים".
במסמך שנוצר במשרד זכויות היוצרים של ארצות הברית עבור הפרק הראשון, צוין כי כותרת הסדרה היא פשוט "אגתה".
השחקנית דברה ג'ו ראפ תיארה את הסדרה כעונתה השנייה של "וונדה-ויז'ן", והשוותה אותה לסדרת האימה האמריקאית "אימה אמריקאית" בבחינת האופן שבו כל עונה היא "סוג של דבר חדש לגמרי".
על הפקת הסדרה הופקדו קווין פייגי, לואי ד'אספוזיטו, ויקטוריה אלונסו ובראד וינדרבאום.
במאי 2022, נמסר כי תסריטאי המיני-סדרה "וונדה-ויז'ן" – פיטר קמרון, קמרון סקווירס, לורה דוני ומייגן מקדונל – ישובו לכתיבת הסדרה, לצד התסריטאים לורה מונטי, ג'ובאנה סרקיס וג'ייסון רוסטובסקי.
לצד ההודעה על פיתוח הסדרה באוקטובר 2021, נמסר כי האן עתידה לשוב לגלם את דמותה של הארקנס; ליהוק אשר אושר רשמית עם ההכרזה הרשמית על הפקת הסדרה חודש לאחר מכן.
באוקטובר 2022, חשפה אמה קולפילד את שובה לגילום דמותה של שרה פרוקטור / "דוטי ג'ונס", לאחר שגילמה אותה במיני-סדרה "וונדה-ויז'ן".
בנובמבר 2022, נמסר על ליהוקם של ג'ו לוק, אוברי פלזה, אלי אן, מריה דיזיה, וסאשיר זמאטה לצוות השחקנים.
בדיווח של "Deadline Hollywood" על ליהוקו של לוק, תוארה דמותו כ"נער הומוסקסואל עם חוש הומור אפל", בעוד שפלזה תגלם את דמותה של ריו וידאל, דמות חדשה שנוצרה עבור הסדרה ועתידה למלא תפקיד אנטגוניסטי בעלילת הסדרה.
וכי אן, דיזיה וזאמטה יגלמו את דמויותיהן של מכשפות המצטרפות למעגל המכשפות של אגתה.
בדצמבר 2022, נמסר על ליהוקה של פטי לופון לגילום דמותה של המכשפה ליליה קלדרו.
בינואר 2023, נחשף כי דברה ג'ו ראפ, דייוויד פייטון, דייוויד לנגל, אסיף עלי, איימוס גליק, בריאן ברייטמן וקייט פורבס ישובו לגלם את דמויותיהם מ"וונדה-ויז'ן"; ונמסר על ליהוקו של מיילס גוטיירז-ריילי לגילום דמותו של אדי ושל אוקוואי אוקפוקוסילי לתפקיד שטרם פורסם.
על עיצוב התלבושות הופקד מעצב התלבושות דניאל סלון, לאחר שעבד בעבר על "וונדה-ויז'ן (2021), "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" (2022), ו"תור: אהבה ורעם" (2022) כעוזר מעצב תלבושות, בעוד שעל עיצוב ההפקה הופקד מעצב ההפקה ג'ון קולינס.
צילומי הסדרה החלו ב-17 בינואר 2023, באולפני טרילית' שבאטלנטה, ג'ורג'יה, והסתיימו ב-28 במאי 2023; על בימוי הפרקים הסדרה הופקדו שייפר, מונטיירו וגולדברג, ועל הצילומים, צלמי הקולנוע קיילב היימן וג'ון צ'מה.
צילומי הסצנות בהשתתפותה של ראפ התקיימו גם בלוס אנג'לס עד לפברואר 2023, לפני שהתחדשו שוב באטלנטה למשך חודשיים.
על פי הדיווחים, שביתת גילדת הסופרים של אמריקה, שהחלה במאי 2023, לא הייתה צפויה להשפיע על הפקת וצילומי הסדרה, כשעל פיהן נמסר כי בכוונת אולפני מארוול לצלם את מה שיוכלו במהלך שלב הצילומים הראשי ולבצע את כל תיקוני התסריטים הנחוצים במהלך הצילומים המחודשים של הסדרה.
בינואר 2023, רמזה האן כי עבור הסדרה ייכתבו שירים מקוריים, בדומה לשיר "Agatha All Along" מתוך "וונדה-ויז'ן".
במרץ 2023, נחשף כי למלאכת הלחנת הסדרה שב המלחין כריסטוף בק, לאחר שעשה זאת בעבר עבור "וונדה-ויז'ן" ופרויקטים נוספים מהיקום הקולנועי של מארוול.
באפריל 2023, נמסר כי זוג הפזמונאים קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז ישובו לכתוב את השירים לסדרה.
האן שימשה כסולנית עבור מספר שירים, בעוד ששאר השחקניות המגלמות את המכשפות שימשו כזמרות רקע.
הצצה ראשונה לסדרה נכללה בתכונות הבונוס של מהדורת הסטיל-בוק שהופצה בפורמטי בלו ריי ו-4K של "וונדה-ויז'ן", שיצאה לשווקים ב-28 בנובמבר 2023.
הסדרה עתידה לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה "דיסני+" בשלהי שנת 2024 לקראת ליל כל הקדושים, ולכלול תשעה פרקים.
כריסטנסן, פרננד בוס, מרי פארקר, יאנה ואנס ורוני בראון
אגרת הקודש היא חיבור בענייני קדושת הזיווג מחברה אינו ידוע, רבים מייחסים אותה לרמב"ן.
האגרת נדפסה לראשונה ברומא ה'ש"ו ואחריה במהדורות רבות.
החיבור הוכנס למספר חיבורים קדומים: מנורת המאור הקדמון, שבילי אמונה לרבי מאיר אבן אלדבי, ספר המוסר לרבי יהודה כלץ וספר ראשית חכמה, האגרת תורגמה ללטינית וגרמנית ונדפסה פעמים רבות.
שמו המקורי של הספר אינו אגרת הקודש, הספר נודע גם בשמות נוספים: 'חבור האדם אל אשתו', 'חופת חתנים', 'מלמד לאדם לדעת', 'פתח הקודש', 'שער הקדושה', 'שערי צדק'.
הרצי"ה קוק המליץ שלא לקרא את החיבור בדור הזה בנימוק שאינו מתאים לדור.
היחס ליחסי מין ביהדות בתקופת חיבור הספר היה כדבר טכני הנצרך לצורך הבאת ילדים וכדבר מאוס ובזוי באדם, כך למשל כתב הרמב"ם בספר מורה נבוכים (חלק ב פרק לג): .
בתורת הקבלה שהמקור הקדום לנושא זה הוא בספר אגרת הקודש היחס ליחסי מין הוא כדבר קדוש ונשגב, וכלשון המחבר בפרק א:
האגרת מתחלקת לחמישה פרקים, הקדמה וחמש דרכים:
הקדמה למהות הספר ושיר פתיחה
דרך א במהות החיבור – ביאור ענייני החיבור על פי תורת הסוד
דרך ב בזמן החיבור – המלצות המחבר לזמן קיום החיבור
דרך ג במזון החיבור – המחבר ממליץ על מאכלים המועילים לחיבור
דרך ד בכוונת החיבור – המלצות על מחשבות קדושות בעת הזיווג
דרך ה באיכות החיבור – המחבר ממליץ שאדם ישמח את אשתו בעת הזיווג
זהות מחבר האגרת אינה ברורה, הדעה המקובלת בעבר הייתה שמחבר האגרת הוא רמב"ן וכך כתב גם רבי ישראל אלנקווה בספר מנורת המאור.
כיום הוכח שמחבר האגרת אינו רמב"ן, במחקר הועלו מספר טענות לכך:
גרשום שלום העלה מספר טענות.
הראשונה, שהאגרת עושה שימוש נרחב במילה "סוד", בעוד הרמב"ן אינו נוהג לבאר את סודותיו אלא רק בקיצור.
עוד טען שהריקאנטי אשר בכל מקום שמצטט מהרמב"ן מביאו בשם אומרו, אך בהביאו את איגרת הקודש אינו מציין שהיא לרמב"ן.
טענתו העיקרית של רח"ד שעוועל היא שיחס המחבר ליחסי מין הוא כדבר קדוש וזה הבסיס העיקרי של האגרת, ויתרה מכך מתקיף את הרמב"ם שטען שהמין הוא חרפה לאדם ודבר מאוס, אך רמב"ן עצמו מסכים עם הרמב"ם וכותב בפירושו "כי המשגל דבר מרוחק ונמאס בתורה".
כך טען גם שדרך רמב"ן לצטט את דברי חז"ל בצורה מדויקת מה שלא נראה באגרת הקודש, ואף הלשון "הקבלה הפנימית" המופיעה בספר אינה לשונו הרגילה של רמב"ן.
אחד מהאחים רבי עזרא ורבי עזריאל
שעוועל יחס את האיגרת לאחד מהרבנים עזרא ועזריאל זאת מדברי הריקאנטי בספר טעמי המצוות אשר מביא קטע מאיגרת הקודש ולאחר מכן מביא קיצור של קטע זה בשם רבי עזריאל.
כך הוכיח גם שרגא אברמסון מתוך מובאה בשם רבי עזרא בדרשות רבי יהושע אבן שועיב אשר נמצאת באיגרת.
יהונתן גארב טען שמחבר האגרת הוא בן חוגם אך לא בהכרח הם עצמם.
גרשם שלום שיער באופן לא ודאי שמחברה הוא רבי יוסף ג'יקטיליה, מתוך הסתמכות על דימויים בין האיגרת לספר טעמי המצוות, אך חזר בו בספרו פרקי יסוד בהבנת הקבלה וסמליה.
יהודה ליבס כתב שמחקרו של שלום שנדפס מחדש לאחר מותו לא רלוונטי לאחר שהוכח שמחבר ספר טעמי המצוות הוא רבי יוסף הבא משושן הבירה.
רויטל טויטו הוכיחה מתוך השוואות לשוניות שונות שמחבר האגרת הוא רבי יוסף ג'יקטליה.
יהודה זייבלד כתב על השערות אלו שבאותה מידה ניתן לייחס את הספר לרבי יצחק החסיד שהשתמש בביטוי הנדיר לתקופתו "ריבונו של עולם" בדומה למחבר האגרת.
לפי אזוטריסיזם, אגרתה הוא אזור תת-קרקעי או בלתי נגיש הנמצא בליבת כדור הארץ.
אין ראיות המאשרות את קיומו.
מהקיום המדומיין של הממלכה נובעת האמונה כי כדור הארץ חלול.
האגדה נותרה מעורפלת ברובה באירופה עד 1910, כאשר דיווח מפורט של האוקולטיסט הצרפתי בן המאה התשע-עשרה אלכסנדר סן-איב ד'אלוויידר פורסם לאחר מותו.
בספרו Beasts, Men and Gods משנת 1922, מספר החוקר פרדיננד אוסנדובסקי סיפור שנמסר לו על ממלכה תת-קרקעית הקיימת בתוך כדור הארץ.
ממלכה זו הייתה ידועה לחברה בודהיסטית בדיונית בשם אגהרתי (Agharti).
במיתולוגיות שונות, בעיקר ביוונית ובנוצרית, מוזכרים קיומם של אזורים תת-קרקעיים כמו האדס וטרטרוס ביוונית, והגיהנום בנוצרית.
על פי מספר טענות, למקומות אלה, שאליהם ניתן לגשת לאחר המוות, ניתן להגיע דרך כניסות נסתרות.
כמו כן, במיתולוגיה ההינדית מוזכר גיהנום תת-קרקעי הנקרא פטאלה.
אגרתה מזוהה או מבולבלת לעיתים קרובות עם שמבהלה אשר מופיעה לעיתים קרובה בבודהיזם וג'ריאנה ובתורת הקלאצ'קרה הטיבטית, ואשר התחדשה במערב על ידי הלנה בלוואצקי והאגודה התאוסופית.
תאוסופיים במיוחד מתייחסים לאגרתי כמכלול עצום של מערות מתחת לטיבט המאוכלסות על ידי אלים למחצה, המכונים אסורות.
הלנה וניקולאי רוריך, שתורתם מקבילה במידה רבה לתאוסופיה, רואים בקיומה של שמבהלה הן רוחני הן וגשמי.
אגשאג'האזה (בהונגרית: Ágasegyháza) הוא כפר בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'־קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם מספר התושבים באגשאג'האזה נמצא בירידה.
האזור מיושב מאות שנים, היישוב עצמו היה פרוור של קצ'קמט עד שנת 1952, אז הוכרז ככפר עצמאי.
אגתה אוווילינגיימאנה (Agathe Uwilingiyimana; 23 במאי 1953 – 7 באפריל 1994), הידועה גם בשם מאדאם אגתה, הייתה דמות פוליטית רואנדית.
היא כיהנה כראש ממשלת רואנדה מ-18 ביולי 1993 ועד להירצחה ב-7 באפריל 1994, בתחילת התקופה של רצח העם ברואנדה.
היא הייתה ראש המדינה בפועל של רואנדה בזמן מותה.
אוווילינגיימאנה הייתה ראש הממשלה האישה הראשונה והיחידה עד כה של רואנדה.
אוווילינגיימאנה נולדה ב-23 במאי 1953 בכפר ניהרואנג'רי במחוז בוטארה, דרום רואנדה 140 ק"מ דרומית מזרחית לבירת רואנדה קיגאלי.
היא עברה עם הוריה החקלאים לקונגו הבלגית כדי למצוא עבודה, אך הם חזרו לבוטארה ב-1957. היא הייתה בת ללאום ההוטו שהיווה את רוב אוכלוסיית רואנדה.
לאחר הצלחתה בבחינות ציבוריות היא למדה בבית הספר התיכון נוטרדאם דה סיטו, וקיבלה תעודה להוראת מדעי הרוח ב-1973. היא המשיכה בלימודי תואר שני במתמטיקה וכימיה, ולאחר מכן הפכה למורה בבית ספר בבוטרה ב-1976. עד 1983 לימדה כימיה באוניברסיטה הלאומית של רואנדה בבוטארה.
היא הייתה נתונה לביקורת משומרי מסורת על קידום לימודי מתמטיקה ומדעים בקרב סטודנטיות.
אוווילינגיימאנה נישאה לחברה לכיתה בתיכון, איגנס בראהירה, ב-1976. היא שמרה על שם נעוריה, כמקובל אצל נשים רואנדיות.
בשנה שלאחר מכן נולד בנה הראשון מבין חמשת ילדיה.
בשנת 1986 הקימה אגודה שיתופית חברתית, בקרב צוות בית הספר האקדמי בוטארה.
תפקידה המתוקשר בארגון העזרה העצמית, הפך אותה למוכרת בקרב הרשויות בקיגאלי, שביקשו למנות מקבלי החלטות מדרום המדינה.
ב-1989 הפכה למנהלת במשרד המסחר.
בשנת 1992 הצטרפה למפלגת האופוזיציה, התנועה הדמוקרטית הרפובליקנית (MDR), ובאותה שנה באפריל מונתה לשרת החינוך על ידי דימאס נסנגיארמייה, ראש ממשלת האופוזיציה הראשון במסגרת תוכנית חלוקת כוח שנוהלה בין הנשיא ז'ובנל הביארימנה לחמש מפלגות האופוזיציה הגדולות.
כשרת החינוך, אוווילינגיימאנה ביטלה את שיטת המכסות האתניות האקדמיות, במקום זאת חילקה מקומות ופרסים בבתי ספר ציבוריים על בסיס כישרון.
שינוי זה התרחש בעיצומה של מלחמת האזרחים ברואנדה בשנים 1990 עד 1994, והקנה לה את האיבה של הקיצוניים, שכן שיטת המכסות העדיפה את ההוטים.
אוווילינגיימאנה ירשה את דימאס נסנגיארמייה כראש ממשלת רואנדה ב-17 ביולי 1993, לאחר פגישה בין הנשיא הביארימנה וחמש מפלגות האופוזיציה.
המפלגה התחלקה בין מתונים וקיצונים, והיא הייתה מצד המתונים.
נסנגיארמייה וה-MDR כינסו קונגרס יוצא דופן בקאבוסונזו ב-23–24 ביולי 1993, במהלכו ביקשו ממנה להתפטר מהמפלגה, יחד עם נשיא ה-MDR, פאוסטין טוואגיראמונגו.
אוווילינגיימאנה התפטרה לזמן קצר בשל חוסר התמיכה בה, אך קבוצה של אישים בולטים, כולל טוואגיראמונגו ות'אונסטה באגוסורה, גרמה לה לחזור בה מההתפטרות.
ה-MDR פוצל לפיכך לשני פלגים שכל אחד מהם טוען שהוא ה-MDR האמיתי.
בפגישה בקיגאלי פנה אליה הביארימנה בהתנשאות "את, אישה!", ועל כך השיבה "אל תדבר אליי ככה.
ממשלת הביארימנה–אוווילינגיימאנה עמדה בפני משימה קשה, להשלים בהצלחה את הסכמי ארושה עם החזית הפטריוטית של רואנדה (RPF), תנועת גרילה הנשלטת על ידי הטוטסי.
הסכם בין הביארימנה, חמש מפלגות האופוזיציה (בהנהגתה של אוווילינגיימאנה), לבין ה-RPF, הושג לבסוף ב-4 באוגוסט 1993. במסגרת הסכמי ארושה, ה-MRND השלטת של הביארימנה תקבל את נשיאות בתקופת המעבר, וראש הממשלה יהיה פאוסטין טוואגיראמונגו מה-MDR.
הנשיא הביארימנה פיטר אותה רשמית מתפקיד ראש הממשלה ב-4 באוגוסט 1993, אך היא נשארה בתפקיד שומרת במשך שמונה חודשים, עד מותה באפריל 1994. זאת, על אף שהייתה הסכמה על ידי כל המפלגות הנשלטות על ידי ההוטו, כולל ה-MDR שלה, ומפלגת השלטון של הנשיא הביארימנה.
ב-3 בנובמבר 1993, היא הזהירה בפומבי מפני אלימות תגמול נגד הטוטסי, בשל ההתנקשות בנשיא ההוטו-בורונדי, מלכיור נדאדיה, ואמרה כי נעשה שימוש באלימות כדי לשבש את ביצוע הסכמי ארושה.
השבעת ממשלת המעבר הרחבה (BBTG) הייתה אמורה להתבצע ב-25 במרץ 1994. בשלב זה, אוווילינגיימאנה אמורה הייתה לפרוש מתפקידה לטובת פאוסטין טוואגיראמונגו, לאחר שהובטח לה תפקיד שרה בדרג נמוך יותר בממשלה החדשה.
עם זאת, ה-RPF לא הופיעו לטקס, ודחו את הקמת השלטון החדש.
היא הגיעה איתם להסכמה שהממשלה החדשה תושבע למחרת.
השיחות בין הנשיא הביארימנה, אוווילינגיימאנה והחזית הפטריוטית של רואנדה לא הסתיימו, כשמטוסו של הנשיא הופל על ידי טילי קרקע-אוויר בסביבות השעה 20:30 ב-6 באפריל 1994. מאז מותו של הביארימנה ועד להירצחה למחרת בבוקר (כ-14 שעות), ראש הממשלה אוווילינגיימאנה הייתה ראש המדינה והממשלה החוקתית של רואנדה.
בראיון לרדיו פראנס בליל רצח הנשיא הביארימנה, אמרה אוווילינגיימאנה שתתקיים חקירה מיידית.
היא אמרה שביתה במצור, ואמרה את המילים האחרונות שלה שהוקלטו:
יש ירי, זה מטיל אימה על אנשים.
אנשים נמצאים בתוך בתיהם שוכבים על הרצפה.
אנו סובלים מהשלכות מותו של ראש המדינה, אני מאמינה שאנחנו, האזרחים, לא אחראים בשום אופן למותו של ראש המדינה שלנו.
כוח שמירת השלום של האו"ם שלח ליווי של עשרה שומרי שלום בלגים לביתה, לפני השעה 3 בבוקר למחרת בבוקר.
הם התכוונו לקחת אותה לרדיו רואנדה, משם היא תכננה לשדר מוקדם בבוקר קריאה לשקט לאומי.
ביתה של אווילינגיימאנה נשמר על ידי חמישה חיילי או"ם גנאים, שהוצבו בחוץ.
בתוך הבית, המשפחה הייתה מוגנת על ידי המשמר הנשיאותי של רואנדה, אך בין השעות 6:55 ל-7:15 בבוקר הקיף המשמר הנשיאותי את חיילי האו"ם ואמר להם להניח את נשקם.
בסופו של דבר, אחרי שהם נפגעו פיזית, הם נענו ומסרו את נשקם קצת לפני 9 בבוקר.
כשראו את ההתמודדות מחוץ לביתם, אוווילינגיימאנה ומשפחתה מצאו מקלט במתחם המתנדבים של האו"ם בקיגאלי בסביבות השעה 8 בבוקר.
עדי ראייה מספרים כי חיילים רואנדים נכנסו למתחם בשעה 10 בבוקר וחיפשו בו את אוווילינגיימאנה.
בחשש לחייהם של ילדיהם, יצאו אוווילינגיימאנה ובעלה.
המשמר הנשיאותי הרג את שניהם בבוקר ה-7 באפריל 1994. אוווילינגיימאנה נורתה בראשה וגופתה נמצאה עירומה עם בקבוק בירה שנדחף לתוך הנרתיק שלה.
ילדיה ברחו ובסופו של דבר מצאו מקלט בשווייץ.
בספרו "אני נגד אחי", סקוט פיטרסון כותב שחיילי האו"ם שנשלחו להגן על אוווילינגיימאנה סורסו, אברי המין שלהם נדחפו לתוך פיהם, ולאחר מכן נרצחו.
בספרו "לחץ ידיים עם השטן", כותב מפקד האו"ם, רומיאו דאלייר, כי אוווילינגיימאנה ובעלה נכנעו כדי להציל את ילדיהם, שנשארו מוסתרים במתחם הדיור הסמוך לעובדי תוכנית הפיתוח של האו"ם.
הילדים שרדו ונאספו על ידי קפטן מבאי דיאן, משקיף צבאי של משלחת הסיוע של האו"ם לרואנדה, שהבריח אותם למלון דה מיל קולינס.
בסופו של דבר הם הוברחו לשווייץ.
מייג'ור ברנרד נטויהאגה הועמד לדין על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה (ICTR) בגין רצח אוווילינגיימאנה ושומרי השלום של האו"ם, אך האישומים בוטלו.
בסופו של דבר הוא הורשע ברצח שומרי השלום.
ב-18 בדצמבר 2008, ה-ICTR מצא את קולונל תאונסטה באגוסורה אשם ברצח עם, פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה וגזר עליו מאסר עולם, בין השאר בשל מעורבותו ברציחות של אוווילינגיימאנה ושומרי השלום הבלגיים.
אוווילינגיימאנה זכורה כחלוצה בנושא זכויות נשים וחינוך ברואנדה, ומאמציה לטפל בתחום ההבדלים האתניים במדינה.
למרות שהקריירה הפוליטית שלה הייתה קצרה, היא הייתה תקדימית, כאחת הדמויות הנשיות הפוליטיות הבודדות באפריקה יחד עם סילבי קיניגי, ראש ממשלת בורונדי.
כאנדרטה לראש ממשלת רואנדה המנוחה, הקים הפורום לחינוך נשים אפריקאיות (FAWE) את תחרות הפרס החדשני של אגתה.
הפרס מממן פרויקטים חינוכיים ומניבי הכנסה, שמטרתם לשפר את סיכוייהן של בנות אפריקאיות.
אחת מהחברות המייסדות של FAWE הייתה אגתה אוווילינגיימאנה.
אגתה גיימו היא אתלטית צרפתייה, אלופת אירופה באולם (אפלדורן 2025) וזוכת מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2024) בריצת 1500 מטר.
סגנית אלופת אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטאלין שבאסטוניה ביולי זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר, לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום 32 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:06.18 דקות.
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיימה במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:04.94 דקות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה ביוני זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.69 דקות, אחרי קיארה מגין מאירלנד (4:04.66 דקות) וג'ורג'יה בל מהממלכה המאוחדת (4:05.33 דקות).
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט סיימה במקום תשיעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:59.08 דקות.
בשלב חצי הגמר קבעה שיא צרפת חדש של 3:56.69 דקות.
באליפות אירופה באולם שנערכה באפלדורן שבהולנד במרץ זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:07.23 דקות, לפני סלומה אפונסו מפורטוגל (4:07.66 דקות) ורבי וולקוט-נולאן מההמלכה המאוחדת (4:08.45 דקות).
בפיזיקה, אד מוגדר כחומר במצב צבירה גז שנמצא בטמפרטורה נמוכה יותר מהנקודה הקריטית שלו.
במצב כזה ניתן לעבות את האד לנוזל על ידי העלאת הלחץ עליו, מבלי שיש צורך לקרר אותו.
לדוגמה, הטמפרטורה הקריטית של מים היא 374.14 מעלות צלזיוס, זאת הטמפרטורה הגבוהה ביותר שבה יכולים להיות מים במצב צבירה נוזלי (בלחץ גבוה מאוד), לכן מים במצב צבירה גזי שיהיו בתנאי סביבה סטנדרטים יהיו אדי מים שניתן לעבות אותם בדחיסה מבלי להוריד את הטמפרטורה שלהם.
לבנזון נולד ולמד בווילנה, בירת גוברניית ווילנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בירת ליטא).
אמו נפטרה בילדותו והוא נשאר עם אביו, שהיה חולה וכן עברו שניהם להתגורר בביתו של הסב הזקן, שהיה לו לאב שני ודאג לחינוכו.