tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גם השיר הידוע "ימים על ימי מלך תוסיף" נוצר על ידו (ביום הולדת האדמו"ר משה יהודה לייב פרידמן מפשקאן, בעת ביקורו בביתו שברומניה).
רבי ישראל אברהם הלחין את השירים "אוי אוי אוי שבת", "ונגלה כבוד ה'".
השיר "ועתה יגדל נא כח ה'" משולב: החלק הראשון חובר על ידי רבי אליעזר זוסיא, והחלק השני על ידי בנו רבי ישראל אברהם.
לפי דברי האדמו"ר רבי אליעזר זוסיא, הניגונים שחיבר בכלא הרומני כאשר סבל ייסורים חיזקו אותו לא להתמוטט.
רוב ניגוני סקולען שמורים בקלטות פרטיות אצל החסידים, ורק מיעוטם יוצאים לאור בהפקה מקצועית.
שירים רבים מבוצעים על ידי מבצעים אחרים (באלבום "ועינינו תראינה" בהפקת יוסי גיל מבוצעים כמה מניגוני סקולען, אחד מהם הוא שיר שאת שמו נושא האלבום "ועינינו תראינה").
דוד ורדיגר, אודה ה' אלקי בכל לבבי
יוסף משה כהנא, הגומל חסדים טובים
עיבוד נפתלי משה שניצלר, שירה יששכר גוטמן.
נועם 2, תשע"ח, עיבוד: מונה רוזנבלום, משה לאופר, רובי בנט ויהודה גלילי.
אברימי מושקוביץ, א סקולענע פארברענג, תש"פ.
אברימי מושקוביץ, א סקולענע שבת פארברענג, תשפ"א.
אברימי מושקוביץ, א סקולענע פארברענג 3 תשפ"ג.
אברימי מושקוביץ, א סקולענער ימים נוראים פארברענג, תשפ"ג.
ספרי רבי אליעזר זוסיא מסקולען
קדושת אליעזר - על חנוכה
נועם אליעזר - על התורה ועל ספר תהילים
על תולדות רבי אליעזר זוסיא מסקולען
הרב צבי יוסף מיסקי, זכרונות פון סקולענער רבי'ן (יידיש)
חסידות פרוסקרוב היא חסידות שפעלה בפודוליה (כיום באוקראינה).
החסידות נוסדה בדור החמישי לחסידות על ידי רבי לייבוש ליברזון.
רבי לייבוש ליברזון מקים השושלת היה בנו של רבי אליקים געציל, נינו של רבי ליבר הגדול מברדיטשוב וחתנו של רבי יוסף יונגרלייב מיאמפולה, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב.
רבי לייבוש היה חתנו של רבי יעקב יחיאל מקוריץ בנו של רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב ובשנית חתנו של רבי משה יהושע מפיקוב בנו של רבי ישראל מפיקוב בנו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
שימש כאדמו"ר בעיר פרוסקורוב (כיום חמילנצקי).
חתנו היה רבי יעקב מנובומינסק.
רבי משה חיים אפרים, ממלא מקום אביו רבי לייבוש.
בן נוסף של רבי לייבוש (מזיווג שני) היה רבי מרדכי מקישינב, חתן רבי אברהם מקוניב וחותנם של רבי אהרן מברזנה-לובושוב ורבי יחיאל מיכל מלוצק.
רבי יצחק קטן, ממלא מקום אביו.
חתניו היו רבי צבי אלימלך שפירא מלנצהוט ורבי יוסף הגר מטיסמניץ (בן רבי מנחם מנדל מזבלטוב).
רבי מתתיהו קטן, ממלא מקום אביו.
שימש כאדמו"ר במונסטריץ' ובסטניסלב שם בנה בית מדרש שנקרא על שמו 'ר' מאט'ס שול'.
חתנו רבי יעקב יוסף טברסקי (בן רבי מנחם נחום מרחמסטריווקא) מילא את מקומו.
נפטר בי"ג באייר תרצ"א בווינה.
חתניו האחרים: רבי יוסף מנחם הלברשטאם, משושלת צאנז, ששימש רב בעיירה פיעקלא הסמוכה לצאנז, ורבי דוד האגר, משושלת קוסוב-ויז'ניץ, שכיהן כרב בסטניסלב (שניהם נספו בשואה).
בן נוסף של רבי לייבוש היה רבי יוסף חנינא ליפא ליברזון.
בנו רבי דוד צבי (נולד תרי"ד, 1854) - כיהן בבקשביץ'.
חתן רבי לוי יצחק מהריצוב, נכדו של שמעלקא מברדיצ'ב נכדו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
בנו רבי אברהם זינגר, מילא את מקום אביו בבקשביץ'.
בנו של רבי מתתיהו, רבי ארון אריה (-תשל"ד, 1974) היגר לארצות הברית, ופתח בית מדרש ברובע הברונקס.
בהמשך עבר לבורו פארק ופתח שם בית כנסת.
לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו השני רבי שלמה יעקב קטן.
נכדו של רבי יצחק, רבי יצחק שפירא-קטן (בן חתנו רבי צבי אלימלך) כיהן כאדמו"ר מטיסמניץ בבורו פארק.
היה חתנו של רבי אלישע מגורליץ.
חסידות סיגט (בכתיב היידי נכתב "סיגעט" או "סיגוט") היא חצר חסידית שנוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19 בעיר סיגט שבמחוז מרמורש.
החסידות הייתה בעלת השפעה רבה בגליציה ובמזרח הונגריה עד שנות השואה.
לאחר השואה התמזגה חסידות סיגט בחסידות סאטמר.
חסידות סיגט, שתקעה יתד בבירת מחוז מרמרוש, התאפיינה בהחמרה דתית, ובלוחמה בכל מה שמצטייר כאיום על המסורת הדתית הקיימת.
מנהיגיה התנגדו בתוקף לתנועה הציונית, ללימודים חיצוניים ושינוי מהמנהגים והלבוש שהיו נהוגים בעבר.
אדמו"רי החסידות שללו כל תמיכה במפלגות היהודיות, לרבות אגודת ישראל החרדית, ואף הסתייגו משיתוף פעולה עם המנהיגות האורתודוקסית הכלל הונגרית.
האידאולוגיה של החסידות שאבה מתורתו של החתם סופר שקבע "חדש - אסור מן התורה" ומהחסידות הפולנית, ובעיקר מחסידות צאנז, שעם מנהיגיה היו לאדמו"רי סיגט, קשרי נישואין מסועפים.
החל מרבנותו של ה"ייטב לב" ועד השואה, שימשו ארבעה דורות ברציפות כרבני העיר סיגט.
במהלך כהונתם, פרצו מספר מחלוקות בין חסידות סיגט לחסידות ויז'ניץ שאליה השתייכו רוב חסידי העיר והמחוז.
רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים - מכונה ה"ייטב לב" על שם ספרו.
נולד בשנת תקס"ח (1808).נישא לרחל בתו של רבי משה דוד אשכנזי, רב העיר בטולצ'וב, שלימים עלה לארץ ישראל ונפטר בצפת.
שימש ברבנות בקהילת יהודי אוהעל, סטרופקוב (סלובקיה), גארליץ ודרוהוביץ'.
משנת תרי"ח שימש כרב העיר סיגט.
בתקופתו התחזקה החסידות בעיקר באזור מחוז מרמורש במזרח הונגריה (כיום ברומניה), אזור שהיה נתון בדרך כלל להשפעת חסידות ויז'ניץ.
נפטר בו' באלול תרמ"ו ונטמן בבית העלמין בסיגט, שם נבנה "אוהל" על קברו וקברי צאצאיו.
רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים - נולד בו' בסיוון תקצ"ו (1836).
נישא לבתו של רבי מנשה רובין מרופשיץ ובזיווג שני לבת דודו הרב יואל אשכנזי רבה של זלוטשוב, ממנה נולדו לו ילדיו.
שימש כרב בעיר טעטש, ולאחר פטירת אביו שימש כרב העיר וכאדמו"ר בסיגט.
התנגד בנחרצות לתנועה הציונית שהחלה להתפשט בימיו, התנגדות שעתידה לאפיין את צאצאיו וממשיכי דרכו.
נפטר כ"ט שבט תרס"ד, ונקבר בסיגט.
בניו המפורסמים היו – ממשיכו רבי חיים צבי טייטלבוים ורבי יואל טייטלבוים – לימים האדמו"ר מסאטמר.
חתניו היו רבי חנוך העניך מסאסוב, הרב ניסן טייטלבוים ו (בזיווג שני) רבי חיים מאיר יחיאל מריינזשוב ורבי דוד מבוקווסק.
נישא לברכה סימא בתו של רבי שלום אליעזר הלברשטאם האדמו"ר מראצפרט.
שימש ברבנות מאז פטירת אביו בשנת תרס"ד.
גם הוא כאביו וסבו שימש כאדמו"ר, רב ואב בית דין וראש ישיבה בסיגט.
חיבר ספר שו"ת וחידושים על התורה, המועדים והתלמוד.
בתקופתו פרצה סערה ומחלוקת בין חסידי סיגט לחסידי ויז'ניץ, על רקע איסוף הכספים לקופת רבי מאיר בעל הנס וספרות ענפה נכתבה מכל צד.
נפטר באופן פתאומי בו' בשבט תרפ"ו, ואף הוא הובא לקבורה באוהל אבותיו בסיגט.
אשתו נפטרה זמן קצר אחריו בהותירם יתומים צעירים.
בתקופה זו גברה השפעת אחיו רבי יואל טייטלבוים ששימש כרב בקראלי בהונגריה, וחלק גדול מחסידי סיגט נהה אחריו.
רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים (מכונה גם "זלמן לייב", תרע"ב, 1912 - כ"ה באייר תש"ד, 1944), היה בן 14 בפטירת אביו.
מילא את מקום אביו ברבנות לאחר חתונתו.
אשתו הראשונה הייתה רחל, בת דודו רבי יואל טייטלבוים.
אשתו זו נפטרה בשנת תרצ"א (1931) לאחר שנה מנישואיו והוא נישא בשנית לבת דודתו רחל יוכבד, נכדת האדמו"ר מראצפרט.
בגיל 32 נשלח עם בני קהילתו לאושוויץ, שם נספה עם כל בני משפחתו.
אחיו, רבי משה טייטלבוים, שניצל מהשואה, חזר לסיגט לאחר המלחמה ושימש שם כרב עד נסיעתו לניו יורק בשנת תש"ז, שם כיהן כראש קהילה של אנשי סיגט.
למעשה מאותה תקופה ראו עצמם חסידי סיגט שייכים לחסידות סאטמר שהתעצמה מאוד בניו יורק, בתקופת האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים.
עם פטירת האדמו"ר מסאטמר בשנת תשל"ט, קיבל על עצמו רבי משה טייטלבוים את תפקיד האדמו"ר מסאטמר, תפקיד אותו ממשיכים כיום שני בניו.
מלבד אדמו"רי סיגט, צאצאים רבים של רבי משה מאויהל ושל רבי יקותיאל יהודה מסיגט שימשו ברבנות ובאדמו"רות בגאליציה ובהונגריה והיו מחותנים של אדמו"רים חשובים.
כיום מכהנים בארצות הברית מצאצאי השושלת: רבי נחום אפרים אב"ד וואלווא ורבי אהרן אב"ד נירבאטור (שניהם עוסקים בתחום הכשרות ונחשבים למומחים בתחום) ורבי יעקב שלמה מייזליש מלימנוב.
בישראל מכהן רבי אפרים דב מהוסאקוב.
לפירוט נוסף ראו בדף השיחה.
לרבי אלעזר ניסן מדרוהוביטש היו שלושה בנים, רבי יקותיאל יהודה אבי שושלת סיגט, רבי שמואל רבה של גורליץ (-ט' בחשוון תרמ"ט, חתנו של רבי מנחם מנדל הורוביץ מסקאהל אחיינו של רבי נפתלי צבי הורוביץ) ורבי נחום צבי (חתנו של רבי מרדכי דוד מדומברובה) ממלא מקום אביו בדרוהוביטש.
רבי שמואל כיהן כרב בגורליץ לאחר שאחיו רבי יקותיאל יהודה עזב לסיגט, על פי הוראת רבי חיים הלברשטאם.
חתנו של רבי אלעזר ניסן היה רבי ישראל רפפורט רב בטרנוב.
חתניו של רבי יקותיאל יהודה היו אחיינו רבי ישראל יעקב מוואלווא, רבי ברוך הלברשטאם מגורליץ ורבי משה הורביץ מרוזבדוב.
חסידות פשדבורז' (ביידיש: פשעדבורז') הייתה חסידות פולנית.
מקים החסידות היה רבי ישעיהו מפשדבורז' תלמידו של החוזה מלובלין.
רבי ישעיה וולטפרייד מפשדבורז' (Przedbórz) נולד לרבי מאיר מאלעסק בשנת תקי"ח.
היה חתן של הנגיד הרב דן לוינברג מפשדבורז'.
היה מגדולי תלמידיו של החוזה מלובלין וחבירו של היהודי הקדוש מפשיסחא.
היה לפעמים פוסק אצל רבו החוזה מלובלין ואף כונה על ידיו 'ארון ספרים'.
בשנת תקמ"ח התמנה לרבנות פשדבורז'.
אחר פטירת רבו 'החוזה' בשנת תקע"ה החל לנהל חצר בעיירתו.
חתנו היה רבי בריש וינברג (חותנו של רבי יעקב דוד מרדושיץ).
מתלמידיו המפורסמים: רבי דוד יצחק ברומברג מפיוטרקוב חתנו של המאור ושמש, רבי שלמה מרדומסק, רבי משה מלעלוב ורבי יעקב מווידאוה.
אחריו כיהן בנו רבי עמנואל וואלטפרייד.
על פי הוראת החוזה מלובלין נקרא בשם זה כסגולה שלא יפטר בצעירותו כמו אחיו.
היה חתנו של רבי ישראל בנו של החוזה מלובלין ובזיווג שני חתנו של רבי משה אהרן מקוטנא.
היה תלמידו של רבי ישכר בר מרדושיץ.
לאחר פטירת רבי ישכר בר (שכיהן כרב בפשדבורז') החל לכהן כאדמו"ר בפשדבורז' ואת משרת הרבנות נתן לרבי משה מלעלוב.
לאחר שרבי משה עלה לארץ ישראל החל רבי עמנואל לכהן גם כרב.
נפטר בכ"ז בשבט תרכ"ה ונקבר בוורשה.
מזיווג ראשון היו ילדיו; ממלא מקומו רבי אברהם משה מראספשה וחתנו רבי משה אונגר מדומברובה.
אחרי רבי עמנואל כיהן בנו רבי אברהם משה מראספשה.
היה תלמידם של אביו ושל רבי חיים מצאנז.
כיהן כאדמו"ר בפשדבורז' לאחר פטירת אביו.
בשנת תרכ"ט החל לכהן כרב בסילוב אך לאחר שלוש שנים חזר לפדשבורז' עקב עלילת דם.
ארבעת בניו של רבי אברהם משה כיהנו כאדמו"רים:
רבי עמנואל כיהן כאדמו"ר בפאבניץ ובלודז', היה חתנו של רבי יהושע מדז'יקוב ובזיווג שני חתנו של רבי אריה לייב מאוז'רוב.
נפטר בי"ט באדר תרצ"ט ונקבר בלודז'.
חתניו היו רבי מנחם דוד הורוביץ בן גיסו רבי אלטר מדז'יקוב ורבי משה יחיאל אפשטיין בן גיסו רבי אברהם שלמה מאוז'רוב.
רבי ישעיהו כיהן כאדמו"ר בקאליש.
היה חתנו של רבי יחיאל מאלכסנדר.
רבי שלמה זלמן כיהן כאדמו"ר בטומשוב.
היה חתנו של רבי פנחס מקינצק.
בשנת תרצ"ב עבד ללודז' ובפרוץ מלחמת העולם השנייה עבד לוורשה שם נרצח.
רבי ישראל כיהן כאדמו"ר ברדומסק.
חסידות סקרנביץ הייתה חסידות פולנית, ענף מחסידות וורקא.
מקים החסידות היה רבי שמעון קאליש, בנו של רבי מנחם מנדל מוורקא.
רבי שמעון קאליש נולד בשנת ה'תרי"ז והיה בנו השני של רבי מנחם מנדל ונכדו של רבי יצחק מוורקא.
כבר בילדותו ניכר עליו שהוא בעל סגולות ומידות תרומיות, אך הוא ראה את עצמו כפשוט.
הוא ישב על כיסא האדמו"ר כארבעים שנה והיה ידוע בהליכותיו הצנועות.
נפטר בכ' בתשרי תרפ"ז ונטמן בסקרנביץ, באוהל שנבנה לכבודו וקיים עד היום (הכתובת: Strobowska 32, 96-100 Skierniewice, פולין).
רבי שמעון שלח רבים מחסידיו לארץ ישראל, וקבוצה מחסידיו בנתה את העיר בני ברק, בהם ראש העיר הראשון, יצחק גרשטנקורן.
רבי שמעון קאליש נפטר לבית עולמו בחול המועד סוכות, ה'תרפ"ז.
חמישה מבניו כיהנו אחריו כאדמו"רים, ראה להלן.
כאשר רוב החסידים הלכו אחר רבי בעריש מביאלה, הלך מיעוטם אחר בנו הגדול של רבי מנחם מנדל - רבי שמחה בונם קאליש מאוטבוצק.
רבי יעקב דוד קאליש חיבר ספר בשם "ישרש יעקב".
בנו רבי חיים, שהיה תלמידו של רבי בעריש ותלמידו של אביו, נסע אחר פטירתו לדודו רבי שמעון ולאחר פטירת דודו החל לכהן באדמו"רות.
חיבר הגהות על ספרו של אביו ואת הספר רעיוני תורה.
ילדיו היו הרב דב, רב בביסקיט וחתניו בן דודו רבי ישראל יצחק קאליש ורבי צמח דוד איגר (בנו של רבי אברהם מלובלין).
בניו של רבי שמעון קאליש
רבי מרדכי מנחם קאליש מאוטבוצק.
חתן רבי לוי יצחק גוטרמן מסיראטין (משושלת ראדזימין).
עסק במסחר, ולאחר פטירת אביו החל לכהן באדמו"רות.
חתן בן דודו רבי חיים מנדרזין.
בשואה ברח ונתפס על ידי הגרמנים ונשלח למחנות בגרמניה ומשם נשלח לוורשה שם נפטר בכ' בחשוון תש"ב.
חתנו היה הרב יצחק צבי שצדרוביצקי (בנו של רבי מאיר שלום מביאליסטוק).
רבי יוסף צבי, נולד בערך בשנת תרמ"ו.
היה חתנו של רבי יצחק יעקב רבינוביץ מביאלא.
היה רבה של קרטשוב משנת תרפ"ה, לאחר פטירת אביו אדמו"ר, כיהן כנשיא אגודת ישראל בוורשה.
בשנת תרצ"ה עלה לארץ ישראל וכיהן כרבה של בני ברק עד לפטירתו בא' באדר תשי"ז.
חסידיו פתחו בית כנסת גם ברחוב העבודה בתל אביב, הקיים עד היום.
חתנו היה רבי מנחם נחום טברסקי (מגזע הורניסטייפול).
דברי תורתו לוקטו על ידי הרב זאב דוד רייכמן בספר שארית יוסף.
היה חתנו של רבי ישראל אהרן מאופוטשנה (מגזע נישכיז).
היה חסידו של אחיו הגדול רבי מרדכי מנחם, ולאחר פטירתו של אחיו כיהן זמן מועט באדמו"רות.
היה חתנו של רבי אברהם מזארוויצה (צאצא של רבי משה לייב מסאסוב).
גם הוא היה חסידו של אחיו הגדול והחל לכהן אחר פטירתו.
הקים ישיבה בשם "שם משמעון".
בזמן השואה חסידיו שיחדו את הנאצים ב-50,000 דולר על מנת להצילו.
הנאצים לקחוהו במטוס ונחתו באמצע הדרך שם הרגוהו עם משפחתו.
חסידות פשעווארסק היא חסידות בעיר אנטוורפן, המכונה על שם העיירה הגליציאית פשבורסק שממנה הגיע הרבי הראשון, רבי משה יצחק גווירצמן.
רבי משה יצחק (ר' איציק'ל, י"ב בטבת ה'תרמ"ב - י' בתשרי ה'תשל"ז), בצעירותו התקרב לרבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא, ולאחר פטירתו היה תלמידו של בנו רבי שמחה ישכר בער הלברשטאם מצישינוב, מגזע חסידות צאנז.
לאחר חתונתו התגורר בפשבורסק ואחרי מלחמת העולם השנייה הגיע לגור בפריז ואחר כך בהמלצת האדמו"ר רבי אהרן מבעלז, עבר בשנת תשט"ז להתגורר באנטוורפן והקים שם את בית מדרשו ברחוב מרקטור המפורסם, בשם "בית המדרש פשעווארסק", לזכר עיירת מוצאו.
וכן שימש כנשיא כולל גליציה - חבת ירושלים.
לאחר פטירתו הכתירו החסידים (ובראשם רבי אלחנן היילפרין מרבני לונדון) את חתנו רבי יעקב לייזר (המכונה "ר' יענק'לה") לשמש כממשיך דרכו.
כיום משמש כרבי בנו, רבי אריה לייביש לייזר.
בנו הגדול של רבי לייביש, רבי נפתלי אלימלך, הוא רב הקהילה של החסידות בלונדון, בנו רבי אלטר, הוא רב הקהילה בוויליאמסבורג, ואחיינו הרב צבי כהנא הוא רב הקהילה במונסי.
קהילות נוספות קיימות בלונדון ובמנצ'סטר שבאנגליה, בווילאמסבורג ובבורו פארק שבברוקלין, במונסי ובירושלים.
בקיץ ה'תשפ"ה הוחל בהרחבת בית המדרש של החסידות באנטוורפן, שישים ושמונה שנים לאחר שהוקם.
הבנייה נעשית בידי אברכי החסידות.
מדי שבוע מתקיימת סעודת מלוה מלכה בראשות האדמו"ר, שבמהלכה מחלק האדמו"ר שום כסגולה להצלחה במשך השבוע.
חסידי פשעווארסק מקפידים על המנהג לתת צידה ליוצא לדרך, ורבים מהם לא יוצאים לדרכם לפני שיקבלו עוגיות (דבש) ברכה מידיו של הרבי.
אבות על בנים - קונטרס חידושי תורה, סיפורים ומכתבים מרבי יעקב לייזר
זכות אבות - על המועדים, ליקוט מהקלטות ומנהגים, מרבי יעקב לייזר
כתבי קודש (ארבעה חלקים) - מכתבי רבי משה יצחק ורבי יעקב, יצא לאור על ידי נפתלי אלימלך רייך.
י"ג אורות (שלושה חלקים) - סיפורים שסיפר רבי יעקב.
חלק ראשון בעיקר על בית צאנז.
חלק שני ושלישי בעיקר על צדיקי פולין וגליציה.
יצא לאור על ידי הרב יוסף נפתלי ווגשל
אמרי יעקב-דברי תורה על פרשיות השבוע ועל המועדים.
חסידות פרמישלאן הייתה חסידות שפעלה בגליציה המזרחית.
החסידות נוסדה על ידי רבי מאיר הגדול מפרמישלאן תלמידו של הבעל שם טוב.
חסידות נוספת שיצאה מחסידות פרמישלאן היא חסידות קאליש.
מחסידות קאליש יצאו עשרות חסידויות דרך חסידות נדבורנה שרוב צאצאיה שימשו באדמו"רות.
בדור האחרון, אחד מצאצאי אדמו"רי נדבורנה, רבי מאיר רוזנבוים, פתח חצר בשם "פרמישלאן".
בנוסף, מספר צאצאים של אדמו"רי השושלת מכהנים בשם "פרמישלאן".
רבי מאיר הגדול מפרמישלאן היה תלמיד חבר של הבעל שם טוב.
לאחר פטירת הבעל שם טוב החל לנהל עדה עצמאית.
לאחר פטירתו ייסד בנו רבי דוד את שושלת קאליש.
בן נוסף היה רבי פסח חסיד שלא שימש באדמו"רות.
רבי אהרן אריה לייב מילא מקום אביו בפרמילשאן, נפטר בב' באדר תקע"ג.
את מקום רבי אהרן אריה לייב מילא בנו רבי מאיר השני מפרמישלאן.
בנו הגדול היה רבי יצחק לייפר כיהן בקאלוש על מקום דודו רבי דוד.
ילדיו של רבי יצחק היו הרב יששכר דב (-ת"ר) מברז'ן, הרב יחיאל מיכל (-ט' בניסן תקצ"ג) מקומרנה.
רבי מאיר התפרסם בדורו כצדיק ובעל מופת גדול.
היה לו בן אחד וחמש בנות.
בנו בכורו ויחידו של רבי מאיר היה רבי צבי שהיה חסיד סטרטין לשם נסע ללא ידיעת אביו.
היה חתנו של רבי אהרן מברצ'יבה.
רבי מרדכי אריה בנו של רבי צבי.
בניו היו רבי אברהם מלבוב ורבי מאיר מפרמישלאן שהיה ממונה על ציון סבו רבי מאיר.
זה האחרון כונה בשם רבי מאיר "בעל תפילה".
חתנו ואחיינו רבי חיים אברהם ממיקולייב, מילא את מקום חמיו.
היה מסתגף רבות וחילק כספים רבים לצדקה.
ילדיו היו: רבי מרדכי ממלא מקומו, רבי אהרן אריה וחתניו רבי מנחם מנדל אייכנשטיין מזידיטשוב והרב יצחק מלמברג.
כמו כן כיהן רבי צבי פרנקל-תאומים שהיה חתן רבי מאיר מפרמישלאן וממלא מקומו בפרמישלאן נפטר בשנת תרט"ו.
בנו וממלא מקומו רבי ישראל אריה נולד בשנת תק"צ.
היה חתנו של רבי אלימלך רובין מסוקולוב, בנו של רבי אשר ישעיהו מרופשיץ.
בנים נוספים של רבי צבי היו רבי בנימין מלבוב וחתנו רבי יהושע מפרמישלאן (אביהם של רבי מרדכי דוד מארצות הברית ורבי ישראל מלבוב).
רבי מרדכי שמרלר, חתן רבי חיים אברהם ממיקולייב כיהן כאדמו"ר בחיי חותנו.
בניו רבי יעקב שלמה רבי מאיר ורבי צבי מילאו את מקומו:
רבי יעקב שלמה שמרלר היה חתנו של דודו רבי יואל מוסקוביץ' משאץ.
היה תלמידו של הרב יעקב הורוביץ אב"ד דליטין, בעל שו"ת הריב"ם.
כיהן כרב בווסלוי ומשנת תרס"א כאדמו"ר בעיירת המרפא גורא הומורי שבבוקובינה.
רבי מאיר חתן רבי אלימלך מיברוב (גזע רופשיץ).
אשתו התייתמה בילדותה וגדלה אצל בן דודו של אביה, רבי ישכר דב מבעלז.
מילא את מקום אביו בגורא-הומורא.
התכתב רבות בדברי תורה עם הרב משולם ראטה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה התחבא אצל רבי ישעיה שטיינר ולמד איתו בחברותא.
נפטר בי"ט באדר תש"ב בשריגראד שבטרנסניסטריה.
חתנו היה הרב אלתר ישראל וסרמן, אב"ד שכונת נווה דוד בחיפה.
חתנו הרב אברהם חיים ברנדווין האדמו"ר מסטרטין חיפה.
בניו של רבי ישראל לייב בן רבי צבי פרנקל חתן רבי מאיר מפרמישלאן:
רבי אשר ישעיהו חתנו וממלא מקומו של רבי לוי יצחק מסטרליסק.
רבי ישראל לייב, כיהן בלבוב ואחר כך בארצות הברית.
חתנו של רבי נחום בן רבי אהרן בנו של (סבו זקינו) רבי אשר ישעיהו מרופשיץ.
חתנו הרב אפרים זלמן מרגליות אב"ד לנקא.
רבי אשר ישעיהו פרנקל בן רבי אלימלך מפודהייץ, כיהן כאדמו"ר מפודהייץ בוויליאמסבורג שבארצות הברית.
רבי ישראל אריה מרגליות נולד בפרמישלאן בשנת תרנ"ג לרב אפרים זלמן, חתנו של רבי ישראל אריה פרנקל-תאומים.
נישא לבתו של רבי יצחק באב"ד רבה של טרטיקוב.
היגר ללונדון בשנת תרפ"ו ושם ייסד את בית מדרשו.
פעל לחיזוק הדת בייסוד מקוואות, בפתיחת בית ספר יהודי עצמאי ובעידוד התלמידים להמשך לימודים ישיבתיים.
נודע בהכנסת אורחים, נפטר בשנת תשט"ו ונקבר בבית הקברות ענפילד בלונדון.
חתנו היה הרב אברהם משה באב"ד.
ממשיכיו כיום הם נכדיו הרב אלכסנדר אשר בן רבי מאיר, רב קהילת אהל משה בווינה, ונכדו הרב שלמה בן-ציון הרבסט רב קהל פרמישלאן בפלטבוש-ניו יורק, ונכדו הרב אהרן בעק האדמו"ר מפרמישלאן מנשסטר.
רבי נפתלי מרדכי שמרלר, (בן רבי מאיר, בן רבי יעקב שלמה נכד רבי חיים אברהם ממיקולייב חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן) כיהן בדורוחוי וביאס ולאחר מכן עלה לישראל והתיישב בעכו שם כיהן באדמו"רות בשם שאץ-פרמישלאן (בהיותו חתנו של רבי מאיר משאץ).
היה חסידו של רבי ישכר דב מבעלז וכבחור נסע לבעלז שם היה מהיושבים ולמד חברותא עם הרב חיים מאיר יחיאל שפירא.
שלח את ילדיו לארץ ישראל מחשש שיושפעו מהסביבה הגויית שהייתה בדורוחוי.
בשנת תש"ז היה מבין האישים הבולטים ב"אגודת האדמו"רים והרבנים ברומניה" ופעל רבות בענייני יהדות.
סירב לעבור לבני ברק ליד בניו באמרו שבבני ברק יש מספיק רבנים אך בעכו אין מספיק מי שיפעל בענייני יהדות.
היה בעל תפילה קבוע בפסוקי דזמרא בחג השבועות אצל רבי אהרן רוקח.
נפטר בכ"ז באדר תשכ"ט ונקבר בבית הקברות שומרי שבת.
צאצא נוסף, רבי יהודה לייפער מכהן כאדמו"ר מפרמישלאן באנטוורפן.
אחיו הוא רבי אלימלך לייפער, מכהן כאדמו"ר מפרמישלאן ארצות הברית.
משמש כמגיד מישרים על קו טלפון פופולרי ביותר בשם 'האמנתי כי אדבר' תחת ארגון 'קול בחצרות הקודש'.
צאצאים מפורסמים של השושלת (מלבד שושלת נדבורנה) הם הרב נפתלי צבי שמרלר ראש ישיבת חיי עולם וחבר בד"צ העדה החרדית והרב אליהו שמרלר, שהיה ראש ישיבת צאנז.
רבי מאיר רוזנבוים, בנו של רבי דוד משה מקרעטשניף, הוא האדמו"ר מפרמישלאן בבני ברק.
חסידות סקאליה היא חסידות אוקראינית (גליציה המזרחית).
אבי השושלת היה רבי אליעזר חיים רבינוביץ, צאצא של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
רבי אליעזר חיים היה בנו של רבי ברוך מיאסי בנו של רבי יצחק מקאליס בנו של רבי יוסף מיאמפולה בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
סבתו הייתה בתו של רבי ברוך ממז'יבוז'.
היה חתנו של רבי אברהם דב אורטנברג רבה של לכוביץ' (חתנו של רבי יעקב יוסף השני מאוסטרהא).
כיהן כאדמו"ר תחת השלטון הרוסי ובשנת תר"ל נמלט לגליציה המזרחית שם כיהן בעיירה סקאליה.
בשנת תר"נ ביקר בארצות הברית.
בשנת תרע"ד ביקר שם שוב מתוך כוונה לעלות בהמשך לארץ ישראל, אך נפטר שם בה' באייר תרע"ו.
חיבר את הספר "שיח אליעזר".
בנו של רבי אליעזר חיים היה רבי ברוך פנחס.
היה חתנו של רבי אשר ישעיהו מקולבוסוף.
חיבר ספרים רבים וביניהם: "דברי ברוך", "אמרי ברוך", "מנחה חדשה" ו"אנעים זמירות".
נודע בגדולתו בתורה וקדושה וכבעל מופת ורוח הקודש.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר בווינה ונפטר בה בכ"ד באדר תר"פ.
חתנו היה רבי אהרן משה מחוסט.
בן נוסף של רבי אליעזר חיים היה רבי שמואל אברהם (תרמ"ג - ד' בתשרי תש"ב) מימפולה-ברנזוויל (כונה "הבראנזווילער" או האדמו"ר ממז'יבוז').
היה חתנו של רבי נפתלי צבי הורוביץ האדמו"ר מלינסק בקראקא-טורונטו.
חיבר ספר בשם "אמרי אש".
בנו של רבי ברוך פנחס היה רבי דוד יצחק אייזיק מסקאליא.
בצעירותו הוסמך על ידי מספר רבנים נודעים בהם רבי מאיר אריק.
היה חתן (בנישואים שניים) של רבי משה דוד הלוי לנדא אב"ד בורשטין.
לאחר פטירת אביו מילא את מקומו באדמו"רות ובשנת תרצ"ט נמלט לאנגליה.
לאחר מכן היגר לארצות הברית והתיישב בלואר איסט סייד ובהמשך בוויליאמסבורג.
בשנת תש"ל עבר לשכונת בורו פארק.
נפטר בלונדון בו' בשבט תשל"ט ונקבר בהר הזיתים.
בן נוסף של רבי ברוך פנחס היה רבי ישראל ממיאמי.
היה חתנו של רבי מרדכי זוסיא מטריסק-הוצלס-יאס.
בשנת תרצ"ח היגר מווינה ללונדון והקים בית כנסת בשכונת הנדון בלונדון.
כונה בווינה 'דער בלויער רבי' ('הרבי הכחול'), מפני שהלך בקפוטה כחולה.
עלה לישראל ונפטר ערירי בכ"ט באלול תשל"א.
חיבר ספר בשם 'ישמח ישראל'.
לאחר פטירת רבי דוד יצחק אייזיק נתמנה נכדו, רבי אברהם משה רבינוביץ (בן בנו יוסף ברוך פינחס) לממלא מקומו בבית מדרשו.
אף אביו התבטל אליו כחסיד לרבו.
דברי תורתו יצאו במספר ספרים, בהם "כוננת מאז".
נכד נוסף, רבי רפאל גולדשטיין (חתן בנו מאיר) החל לכהן כאדמו"ר בבית מדרש בשדרה ה-18 בבורו פארק.
יש לו מכון בשם "באר יצחק", שהוציא ספרים של אדמו"רי השושלת וכן עלון שבועי בשם "ניצוצי אורות".
לבנו של רבי רפאל, רבי דוד יצחק אייזיק, יש בית מדרש בשם "צמח דוד סקאליע" ברחוב ה-60.
חסידות סטרליסק הייתה חסידות גליציאנית.
אבי החסידות היה רבי אורי מסטרליסק.
רבי אורי היה בנו של ר' פנחס.
היה תלמידו של רבי שלמה מקרלין.
כמו כן נסע לרבי אלימלך מליז'נסק ולרבי יעקב יוסף מאוסטראה.
אשתו השנייה הייתה בלומה, בתו של רבי יעקב קופיל תלמידו של הבעל שם טוב (אביו של רבי מנחם מנדל מקוסוב).
לאחר פטירת רבו רבי שלמה, החל להנהיג בלבוב ואחר כך בסטרליסק.
כונה "השרף מסטרליסק" בשל תפילותיו הנלהבות כדרך רבו רבי שלמה.
לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי שלמה למשך ארבעה חודשים עד פטירתו בכ"ב בטבת תקפ"ז.
תלמידי אביו, רבי שלום רוקח מבעלז ורבי יהודה צבי מסטרטין, היו חסידיו.
לאחר פטירת רבי שלמה, פנו רוב התלמידים לסטרטין אל רבי יהודה צבי.
נכדיו של רבי אורי החלו לכהן לאחר מכן.
בנו של רבי שלמה היה רבי לוי יצחק, ממלא מקומו ברבנות ואדמו"רות.
אחריו כיהן חתנו, רבי אשר ישעיה פרנקל מסטרליסק-סטרי (מגזע פרמישלאן).
בדור זה החל לכהן בקיטוב רבי צבי הירש לאנדמאן חתן חתנו של רבי אורי כ"ז מרחשון תרכ"ח מנו"כ בווינא בביה"ח TOR 4 בשורה של ר' מאיר אלמאש (חותן ה'מנוחת אשר' מטשענגער).
רבי צבי היה בנו של רבי אברהם מבילקאמין, בנו של רבי יצחק רבה של ויז'ניץ שהיה תלמידו של רבי צבי הירש מנדבורנה.
אמו הייתה בתם של רבי צבי הירש ובלומה, בתו של רבי יעקב קופיל חסיד ולימים אשתו של רבי אורי מסטרליסק.
נישא לרבקה בתו של רבי יצחק (איציק) מסטרליסק חתנו של רבי אורי.
היה תלמידם של רבי מנחם מנדל מקוסוב ושל רבי שלום מבעלז, כיהן ברבנות בסטרליסק ובהמשיך כיהן ברבנות ואדמו"רות בקיטוב.
אחיו של רבי צבי הירש, רבי נחום מבילקאמין, כיהן אף הוא באדמו"רות.
בניו של רבי צבי היו:
רבי אורי מפודו- אילואיי (כ"ד באייר תקצ"ח - ג' בתשרי תרע"ז).
כיהן כרב בווישנוביץ שבגליציה ובלספיץ ופודו- אילואיי הרומניות.
חיבר ספרים בשם "אור יצהר" "שלמא רבא" ו"דמעות שלש".
רבי מנחם מנדל מפוטילוטש (ת"ר - ג' בתשרי תרע"ח).
חתנו של רבי חיים אליהו ליברמן מזולקובה חתנו של רבי חנוך הניך מאלעסק.
בגיל 30 החל לכהן ברבנות בפוטילוטש ולאחר מכן אף באדמו"רות.
חיבר ספרים רבים ביניהם:"משנת העתים", "דרושי יום יום", "אשכולות הגפן" ו"למודים בניסים".
רבי אברהם רב ואדמו"ר בשפיטובקה (תר"ב - ט"ו בסיוון תרפ"ד), חתנו של רבי יחיאל מיכל מקשיבקא.
רבי יעקב קופל מטרנופול (ת"ר-ו' תשרי תרע"ט).
חתן רבי משולם זושא מנדבורנה (נינו של רבי אלימלך מליז'נסק).
חיבר ספר על פרקי אבות בשם "והשיב לב אבות" וכן ספר "תולדות יעקב" על תהילים לפי הקבלה והדרש וכן ספר "בית יעקב" על כ"ב אותיות לפי הקבלה.
הוסמך על ידי רבי יוסף באב"ד (המנחת חינוך) ורבי צבי הירש הורנשטיין מלבוב.
כיהן ברבנות בקרילוב ואחר כך באדמו"רות בדרוהוביץ' ובאוקונה.
חתנו (של רבי צבי), רבי אפרים זלמן רוקח מהרובישוב (מגזע בעלז).
רבי יעקב יצחק כיהן כאדמו"ר בסיוון המולדבית ואחר ביאסי כרב ואדמו"ר.
היה מתפלל כדרך סטרליסק בהתלהבות רבה.
רבי מרדכי (מוט'ל) מאדז'וד (-כ"ט בניסן תשי"ט).
חתן רבי יחיאל מיכל הגר מסטרוז'ניץ.
כיהן ברבנות ואדמו"רות באדז'וד עשרות שנים.
רבי יהודה ליבוש כיהן בבערשעט שבמולדובה.
אחרי מלחמת העולם הראשונה עבר לבראילה ואחר כך עלה לישראל והתגורר בירושלים.(-כ"ד אלול תש"ז מנוחתו כבוד בהר הזיתים)
נישא לגיטל בת רבי מרדכי ליברזון משושלת פרוסקרוב ממנה נולדו לו שני בניו הגדולים ובשנית נישא לאסתר בת דודו רבי אורי מפודלוי ממנה נולד לו בנו הצעיר.
כיהן בהמשך בניקולייב ונפטר ונקבר פראג.
חיבורו "עזר השם" מצוי בכתב יד אצל צאצאו, רבי אברהם מראדוויל.
רבי אהרן רבה של טרליסק.
חתנו של רבי אברהם מפשמישל בנו של רבי משה מקארוב.
במלחמת העולם הראשונה עבר לאורנבורג בדרכו לטשקנט שם נפטר בג' בניסן.
כיהן בז'יטומיר בשם "האדמו"ר מקונסטנטין", על שם חותנו רבי יצחק הלוי מקונסטנטין.
חתנו וממלא מקומו רבי שמואל שפירא, בנו של רבי שלמה דב מבושיקבקה משושלת רבי פנחס מקוריץ.
בשנת תרצ"ה עבר למוסקבה ובשנת תרצ"ח הוגלה לסיביר שם נהרג בח' בניסן תש"ג.
בנו רבי שלמה דב התגורר ברוסיה עד שנת תשל"ב, אז היגר לארצות הברית וכיהן שם באדמו"רות שיפיטובקה.
חתנו רבי דוד שפירא מיילביסטגראד, בנו של רבי פנחס יהודה בנו של רבי יצחק גדליה נכדו של רבי פנחס מקוריץ.
בשנת תרצ"ג עלה לארץ ישראל ונפטר בג' באב תרצ"ה.
רבי שלום מפשמישל (-כ"ט באדר תרס"ו).
חתן רבי אברהם יהושע השיל מפשמישל (גזע בעלז).
חיבר ספר בשם "דובר שלום".
חתנו היה בן דודו רבי משה רוקח מפשמישל.
מילא את מקומו אביו בפוטילוטש ואחר כך בראווה-רוסקה.
עלה לישראל בשנת תש"כ, ופתח בית כנסת בנהריה.
הו"ל הספד על רבי מאיר שפירא בשם 'מתוקה שנת העובד'.
חתנו רבי אברהם יעקב דרברמדיקר צאצא של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
כיהן בפושקאן ואחר כך בתל אביב.
חיבר ספר בשם "לנפש חיה".
חתנו רבי אברהם יוסף יוסקה מיאסי.
רבי דוד בן רבי מרדכי מאדז'וד כיהן בבוקרשט בחיי אביו.
לאחר פטירתו מילא את מקומו ובשנת תש"כ עלה לישראל ופתח בית כנסת בנתניה.
רבי חנוך העניך בן רבי שלום מפשמישל.
בני רבי יחיאל מיכל מלוצק:
רבי יהודה לייבוש אדמו"ר ורב בבעלץ.
רבי משה יהושע אדמו"ר בבנדר.
חיבר ספר בשם "והשיב משה".
היה חתנו בזיווג שני של רבי מרדכי זוסיא מטריסק-הוצלס-יאס.
חתנו היה רבי שלום מבראד.
בנו של רבי משה יהושע, רבי יעקב שמשון התגורר בבני ברק וכיהן כאדמו"ר בבית מדרשו של אביו "תפילה למשה".
נפטר בט"ז בחשוון תש"ס ונקבר סמוך לאביו בבית הקברות שומרי שבת חלקת ויז'ניץ.
רבי שמואל בנו של רבי יחיאל מיכל מזיווגו השני, כיהן ברבנות בעלעד ובהמשך באדמו"רות בבוקרשט.
היה חתנו של דודו רבי פנחס מאוקונה.
כמו כן כיהנו אדמו"רים נוספים מגזע רבי אורי.
ביניהם, רבי לייבוש אפרתי ואחיו רבי יקותיאל בלבוב, רבי אורי בלבוב, ורבי לוי יצחק קלוגהויפט בלונדון.
רבי לוי יצחק קלוגהויפט כיהן בלונדון.
היה בנו של רבי משה, חתנו של רבי שלמה, בנו של רבי לוי יצחק אב"ד אטיניא, בנו של רבי שלמה מסטרליסק בנו של רבי אורי.
היה חתנו של רבי אפרים מרדכי שמרלר משושלת פרמישלאן.
רבי יעקב שלמה קלוגהויפט (-י' באייר תשפ"ד, 2024), בנו של רבי לוי יצחק, כיהן בלונדון ובהמשך בבורו פארק בארצות הברית.
חתניו הם רבי ישכר דב מרחמסטריווקא ליקווד, רבי יצחק מסאטינוב, הרב שלום פסח גרינברג, ורבי פנחס שלום רוטנברג מקוסון.
בחיי אביו כיהן כאב"ד סטרעליסק.
חתנו של רבי ישראל אברהם פורטוגל מסקולען
רבי אפרים מרדכי קלוגהופט, חתן רבי מנחם ישראל מקוסון.
רבי חיים מאיר חתנו של רבי אברהם יהושע העשיל ביק אב"ד מז'יבוז.
חסידות פוריסוב (ביידיש: פאריסוב) היא חסידות פולנית, ענף מחסידות פשיסחא.
מקים החסידות היה רבי יהושע אשר רבינוביץ, בנו של "היהודי הקדוש".
מייסד החסידות, רבי יהושע אשר, נולד בשנת תקס"ד.
מספר שנים לאחר פטירת אביו, "היהודי הקדוש", החל לכהן כרב וכאדמו"ר בזליחוב ובפוריסוב.
הוא נהג לנסוע לרבי ישראל מרוז'ין.
רבי יעקב צבי כיהן בפוריסוב.
היה תלמידם של רבי ישכר בר מרדושיץ, רבי אלעזר מקוז'ניץ, דודו רבי נחמיה רבינוביץ מביכוב ובן דודו רבי נתן דוד משידלובצה.
רבי נתן דוד מינהו לכהן באדמו"רות.
חיבר את הספר "עטרה לראש צדיק".
חתניו: רבי ירחמיאל בן רבי משה יוסף מאויהל, ובזיווג שני רבי יצחק ישעיה מטשכויב; רבי יקותיאל שמואל שמעלקע ערבליך, נינו של רבי משה לייב מסאסוב.
רבי אברהם מפוריסוב, החל לכהן בשנת תרס"ה.
היה תלמידם של רבי מנחם מנדל מקוצק, רבי יצחק מאיר מגור, רבי חנוך הניך מאלכסנדר ושל רבי יהודה אריה ליב אלתר ה"שפת אמת" מגור.
לאחר פטירת השפת אמת החל לנהל אדמו"רות בנוסח קוצק-גור.
רבי מאיר שלום מקאלושין, חתן ותלמיד אחיו רבי יעקב צבי, החל לכהן לאחר פטירת אחיו.
היה גם חסידם של רבי יצחק מנישכיז ורבי יחזקאל שרגא משינאווא.
כיהן ברבנות בפוריסוב, גרבילין וקאלושין.
תורותיו נאספו בספר "נהר שלום".
חתנו של רבי יהושע אשר היה רבי משה אליקים מזליחוב.
בנו של רבי יעקב צבי, רבי אורי יהושע אלחנן אשר כיהן כאדמו"ר לחלק מחסידי אביו.
כיהן בפוריסוב, קולבייל ומשנת תרע"ה בוורשה.
חיבר ספר "אמרי יהושע" על התורה.
בנו רבי יעקב צבי מקולבייל (תרמ"ז-בערך תש"ב) התמנה לאדמו"ר בגטו ורשה.
בנו של רבי אברהם, רבי יהושע אשר, שימש ברבנות פוריסוב ומאות חסידים הצטרפו אליו.
בנו רבי יעקב צבי מילא את מקומו.
בן נוסף היה רבי ישכר דב, נרצח בשואה.
בניו של רבי מאיר שלום היו: רבי יהושע אשר חתן קרובו רבי נתן דוד מקינצק.
כיהן בפוריסוב ולאחר מכן באוטבוצק וחסידיו נמנו באלפים.
נפטר באוטבוצק בי"ט בתשרי תרצ"ח.
בנו רבי מאיר שלום כיהן אחריו באוטבוצק.
;רבי שמואל מרדכי כיהן בפאליניץ.
נפטר בשנת תרצ"ט, מעט זמן לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
;בקאלושין כיהן תלמידו של רבי מאיר שלום, רבי אלעזר אלתר אליקים בריעה בידרמן (בן רבי דוד יוסף בן רבי שלמה יחיאל בן רבי משה מלעלוב).
היה חתנו של הרב ישראל הלפרין.
נין של הרב יהושע אשר, רבי צבי (בנו של הרב יעקב אהרן, בנו של הרב אריה מרדכי, שסירב להיות אדמו"ר), היה האדמו"ר מאוסטרובה-קינצק (נפטר בכ"ב בכסלו תש"ה בניו יורק).
לאחר כ-60 שנה מאז כיהנו האדמו"רים האחרונים בשמות פוריסוב וקאלשין החל אחד מצאצאי השושלת, רבי עקיבא רבינוביץ, לכהן כאדמו"ר בשם זה.
רבי עקיבא היה בנו של רבי בנימין רבינוביץ שהיה דיין בעדה החרדית ודור חמישי למייסד חסידות פוריסוב (בנו של הרב אריה מרדכי בן הרב יהושע אשר בן הרב אריה מרדכי בן רבי יהושע אשר).
הוא החל לשמש כאדמו"ר אחר פטירת אביו.
בית מדרשו נמצא בשכונת בתי ורשה בירושלים.
רבי עקיבא היה תלמיד מובהק של רבי אשר פריינד והאדמו"ר רבי יחיאל יהושע מביאלא.
אחיו רבי מאיר שלום החל לכהן בשם האדמו"ר מקאלושין.
אחיו הגדול הוא הרב חיים רבינוביץ, האדמו"ר ממשכנות הרועים.
חסידות פאלטישאן (נכתב גם פאלטישען, או פאלטיטשאן) היא חצר חסידית ששורשיה בצ'רנוביל-סקווירה.
מקורה בעיר פלטיצ'ן (ביידיש: "פאלטישאן") שבחבל מולדובה, רומניה.
האדמו"ר הראשון בפלטיצ'ן, רבי אלעזר טברסקי, היה בנם של רבי שלמה מסקווירה ופיגא, בתו של רבי אריה לייבוש רוקח ממגרוב, בנו של רבי יהושע מבעלז.
נולד בבלז בכ"ט בתשרי ה'תרנ"ג.
לאחר פטירת רבי יהושע בה'תרנ"ד, חזר רבי שלמה לסקווירה, אך הבן נשאר בבלז וגדל אצל סבו רבי אריה לייבוש, ודודו זקנו רבי ישכר דב רוקח מבעלז.
נישא בה'תר"ע בסוצ'אבה ("שאץ" ביידיש) לרבקה רחל בת רבי מאיר מוסקוביץ מחסידות שאץ.
בשנת ה'תר"ף עבר לרומניה והתיישב בפלטיצ'ן כאדמו"ר מסקווירה.
רבים מחסידי טשרנוביל וסקווירא נמלטו לשם בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה.
בשנת ה'תש"א עבר לבוקרשט בשל מחלת השיתוק של אשתו.
בשנת ה'תש"ו עבר לארצות הברית וייסד בשכונת בורו פארק בית מדרש עם קומץ מחסידיו.
נפטר בברוקלין בכ"א בתמוז ה'תשל"ו ונטמן בבית עלמין של חסידות פאפא בניו ג'רזי.
דברי תורתו וקורותיו כונסו על ידי נכדיו בספרים "פקודת אלעזר", ו"תפארת אלעזר".
על פי צוואתו של רבי אלעזר, הוכתר בנו היחיד רבי אברהם שמואל למלא את מקומו כאדמו"ר.
רבי אברהם שמואל נפטר בי"ג בשבט ה'תשמ"ד ונטמן ליד אביו.
לרבי אלעזר היו גם שתי בנות.
שרה נישאה לרבי ישראל אברהם שטיין (ה'תרע"ו - ה'תש"ן) שמילא מקום חמיו כרב העיר פלטיצ'ן לאחר שחמיו עזב לבוקרשט.
בשנת ה'תש"ז היגר לארצות הברית ופתח את בית המדרש פאלטישען בבנסנהורסט שבברוקלין.
שינדל מלכה נישאה לרבי אהרן אריה הכהן כ"ץ (ה'תרע"ד - ה'תשמ"ט) שהיה רב קהילת "חברה לומדי ש"ס" בבוקרשט ואחר כך רב "קהל עדת ישורון" בפלטבוש.
בשנת ה'תשי"ג פתח את בית המדרש קהל "בית אהרן".
את מקומו של רבי אברהם שמואל כאדמו"ר מפאלטישאן ממלא בנו, רבי שלום מאיר טברסקי, חתנו של רבי דוד משה רוזנבוים מקרעטשניף.
בן נוסף, רבי אריה לייביש טברסקי, מכהן כאדמו"ר ממגרוב.
שלושה בנים של רבי ישראל אברהם שטיין כיהנו כרבנים:
רבי מרדכי שטיין (י"ג באדר תש"א, 1941 - כ"א בניסן תשפ"ה, 2025) חתנו של רבי יוסף מאיר כהנא, האדמו"ר מספינקא-ירושלים) הוא אב"ד פאלטישען בורו פארק, בית מדרשו שברחוב ה-49 נקרא "קהל תפארת מרדכי".
רבי אפרים אהרן מכונה אף הוא אב"ד פאלטישאן בורו פארק, בית מדרשו ברחוב ה-55.
רבי יוסף שלום הוא אב"ד פאלטישאן-בנסנהורסט, חתן רבי ישכר בעריש רובין מקרסטיר.
חמשה בני הרב אהרן אריה כץ מכהנים כרבנים:
בכורו רבי מרדכי אברהם כ"ץ שימש כאב"ד קהל אברכי תורה ודעת (נפטר י' בשבט תשפ"ג, 2023)
רבי יהושע כ"ץ אב"ד מאגרוב
רבי מאיר כ"ץ משמש כראש הכולל סרט-ויזניץ בחיפה
רבי יונתן בנימין כ"ץ רב קהילת "בית אלעזר" פאלטישאן בפלטבוש
רבי דוד שלמה ממלא את מקום אביו כרב בית המדרש "בית אהרן-פאלטישאן".
בנו של רבי מרדכי שטיין, רבי יצחק, הוא גאב"ד "אבני שיש-פאלטישאן", בעבר היה ראב"ד בד"ץ קרלסבורג של רבי יחזקאל ראטה.
בן אחר של רבי מרדכי, רבי מנחם מענדל (חתן רבי יוסף משה מייזליש מווייצן), הוא אב"ד סאווראן בויליאמסבורג ברוקלין, והמוציא לאור את סדרת ספרי "פקודת אלעזר" של זקנו רבי אלעזר, האדמו"ר הראשון של החסידות.
חסידות פשקאן היא חצר חסידית, ענף של בית רוז'ין.
תחילתה של החסידות בעיירה פשקאן ברומניה, וכיום מרכזה בישראל בשכונת גילה בעיקר עם מעריצים ואוהדים מבני הציונות הדתית.
מייסד השושלת היה רבי משה יהודה לייב פרידמן שכונה "פֵּאשְקַנער", האדמו"ר הנוכחי הוא רבי הושע פרידמן בן שלום.
רבי משה יהודה לייב פרידמן (ט"ו בשבט תרכ"ה (1865) - י' באלול תש"ז (1947)) שכונה "פַּאשְקַנער", היה מייסד חסידות פשקאן.
היה בנו של רבי יצחק הראשון מבוהוש ונינו של רבי ישראל מרוז'ין.
נולד כבנו הרביעי של האדמו"ר יצחק הראשון מבוהוש, מייסד חסידות בוהוש ונקרא על שם סבו, הרב משה יהודה לייב מסאסוב.
למד אצל אביו בבוהוש, נישא לבת דודו, אלטע נחמה גיטל פרידמן.
לאחר פטירת אביו מונה אחיו הבכור רבי ישראל שלום יוסף פרידמן (בעל הספר "פאר-ישראל") לממלא מקום אביו בבוהוש, ואילו הוא עבר בתרנ"ז (1897), לפשקאן ופיתח שם מרכז חסידי גדול, שחסידים רבים היו נוהרים אליו מכל רחבי רומניה.
לאחר 40 שנה בפאשקאן, פונה על ידי השלטונות בתש"ד (1944) אל דורוחוי ולאחר מכן עבר לבוקרשט והקים שם מחדש את החצר חסידית של פאשקאן.
נפטר בבוקרשט ונטמן בחלקת אדמו"רי בוהוש בבוהוש.
רבי יעקב דוד פרידמן (ה'תרנ"ד - כ"ב באב ה'תשט"ו אוגוסט (1955)) היה האדמו"ר השני לשושלת חסידות פאשקאן ביפו בין השנים ה'תש"ז - ה'תשט"ו.
נולד בעיר בוהוש שברומניה בשנת ה'תרנ"ד, לאחר פטירת אביו של הרב יעקב דוד פרידמן, הרב משה יהודה לייב פרידמן, בשנת ה'תש"ז (1947) מונה לאדמו"ר.
הרב יעקב דוד פרידמן נחשב לעילוי גדול והיה לתלמיד חכם.
לאחר השואה שהה תקופה קצרה ברומניה, ובעזרת כמה יהודים הצליח בשנת ה'תש"י לברוח ממנה ולעלות לארץ ישראל.
לאחר שעלה ארצה השתכן הרב יעקב דוד ביפו, ומשך חסידים רבים שעלו לארץ ישראל לאחר השואה.
רבים מחסידי רומניה ראו בו את אדמו"רם ובעזרת הכריזמה שלו הוא הצליח לקרב רבים מהיהודים בחזרה אל יהדותם.
בכ"ב אב ה'תשט"ו נפטר רבי יעקב דוד ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק בחלקת אדמו"רי רוז'ין.
אשתו הרבנית חיה שרה סימה נפטרה בט' בכסלו ה'תשל"ח ונטמנה לצידו.
לאחר פטירתו של הרב יעקב דוד פרידמן נפסקה שושלת חצר החסידות פשקאן למשך שנים ארוכות וזאת לאחר סירוב בניו לכהן כאדמו"ר.
ולכן באותן שנים שושלת החסידות הומשכה באופן לא-רשמי על ידי מחותנו, הרב יצחק פרידמן (השני), האדמו"ר מבוהוש.
לאחר פטירתו של הרב יצחק פרידמן בשנת 1992 הוכתר נכדו, הרב יעקב מנדל פרידמן, לכהן כאדמו"ר מבוהוש.
בשנות האלפיים נכד מייסד השושלת הרב ישראל שלום יוסף פרידמן, החל לכהן כאדמו"ר והחל לערוך טיש בימי ההילולה של אבותיו (ג' בחשון, י"ט בכסלו וי'-י"א באלול וכן בימי הילולא נוספים), ובהזדמנויות נוספות, כדוגמת ימי ההילולה של אדמור"י חסידות הוסיאטין.
רבי ישראל נהג לחבוש כיפה סרוגה.
בשבתות לבש קפוטה חסידית וחבש שטריימל בעל כיפה מוגבהת, כמנהג אדמור"י רוז'ין.
בטישים החלים בימי חול, חבש קולפיק, גם זה כדרך אדמ"ורי רוז'ין.
נפטר בה' באייר, יום העצמאות תשע"ז, ונקבר בחלקת אדמור"י בית רוז'ין בבית הקברות נחלת יצחק.
לאחר פטירתו של הרב ישראל שלום פרידמן, הוכתר בנו הרב הושע פרידמן בן שלום לכהן כאדמו"ר מפאשקאן, הרב הושע פרידמן נולד ב-1959 בקיבוץ רשפים וגדל בקיבוץ סעד.
אמו ציפורה בתו של האדמו"ר מוויזנ'יץ רבי חיים מאיר הגר בעל ה"אמרי חיים".
פרידמן התגייס בשנת 1977 לצה"ל ושירת במשך שנים רבות במספר תפקידים בכירים, היה קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, וכיהן כקצין מילואים ראשי ומשמש כראש המכינה הקדם-צבאית בית ישראל.
בשנת ה'תשע"ז לאחר הכתרתו לאדמו"ר פרש מצה"ל, מוסר שיעורים והרצאות וכן עורך טישים בימי הילולא.
חסידות צאנז הוא שמה של שושלת חסידית שמקורה בעיר סאנץ (נובי סונץ') שבגליציה, השושלת נוסדה על ידי האדמו"ר רבי חיים הלברשטאם מצאנז.
רבי חיים היה תלמיד מובהק של רבי נפתלי צבי מרופשיץ.
את חצרו פתח לאחר פטירת רבי אשר ישעיה מרופשיץ, חתנו של רבי נפתלי צבי.
לאחר פטירתו (כ"ה בניסן תרל"ו, אפריל 1876) הקימו בניו חצרות עם שמות חדשים וחסידי אביהם התפצלו ביניהם, חלק הלכו לבנו הבכור, רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.
בנו הרביעי, רבי אהרן, נשאר לכהן כרב ואדמו"ר בצאנז אך כונה 'רב הקרייז' כלומר רב האזור ('הגלילות'), תואר שהיה לו כבר בחיי אביו.
גם בדורות שלאחריהם חלו התפלגויות בתוך החצרות של השושלת ועשרות חצרות שונות הוקמו מהשושלת, והתקיימו עד השואה.
אדמו"רי השושלת כיהנו כרבנים ואדמו"רים בעשרות עיירות בגליציה ובמזרח-אירופה.
רוב אדמו"רי ורבני השושלת נרצחו בשואה.
החסידויות המרכזיות כיום בשושלת הן חסידות באבוב וחסידות צאנז-קלויזנבורג.
בנוסף מכהנים אדמו"רים משושלות, צאנז גריבוב, צאנז ז'מיגראד, סטראפקוב, טשאקאווא, גורליץ, טשכויב, קשאנוב וברדיוב.
מלבד חצרות אלו, ישנן עוד חצרות שאדמו"ריהן היו חסידי צאנז, והם ממשיכים את דרכה של צאנז, בהן חסידות סאטמר וחסידות פשעווארסק.
קריית צאנז בנתניה הוקמה על ידי רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם שכיהן לפני השואה כרבה של העיר קלויזענבורג בטרנסילבניה.
למרות זאת כונה בשם "האדמו"ר מקלויזענבורג" או "צאנז קלויזענבורג".
כיום מקובל בישראל לכנות את בנו רבי צבי אלימלך הלברשטאם, בשם "האדמו"ר מצאנז", ללא שם לוואי, בעוד שאחיו רבי שמואל דוד הלברשטאם שבארצות הברית מכונה "האדמו"ר מצאנז קלויזנבורג" כשמה המקורי של החסידות.
רבי אהרן, בנו של ה"דברי חיים", נולד בתקפ"ו בעיר רודניק שבגליציה.
נישא לחנה עלקא בת הגביר ר' יעקב מדוקלה, נכד הרב יחזקאל לנדא (הנודע ביהודה).
היה תלמיד של אביו ושל רבי צבי הירש מרימנוב ועוד.
בשנת תרי"ז, בחיי אביו, נבחר לרב של צאנז ובהמשך גם לרב הגליל ובו כארבעים עיירות.
בתרל"ו החרים אדם שסירב לפסק דין שהוציא בית הדין ובעקבות כך ישב שישה שבועות בבית האסורים.
דברי תורתו עסקו רבות בחטא אדם הראשון ובעקידת יצחק.
העלה באש את כתביו לפני פטירתו.
מקצת מדברי תורתו נמצא בספר מגד ארץ לרבי אהרן הלברשטאם (נכד אחיו רבי דוד מקשאנוב).
תולדותיו ומכתבים שלו נדפסו בספר קדושת אהרן.
לאחר פטירתו מילא את מקומו באדמו"רות צאנז בנו רבי אריה לייבוש, שנולד בשנת תרי"ב.
בשנת תרמ"א מונה כרבה של גריבוב ובשנת תרס"ג נקרא למלא את מקום אביו בצאנז.
צאצאיו המשיכו את מקומו בצאנז ובגריבוב.
לאחר פטירתו מילא את מקומו בנו רבי מרדכי זאב מצאנז הי"ד שכיהן לפני כן בגריבוב.
בן נוסף של רבי אהרן, רבי שלום, היה חתנו של רבי מאיר מדז'יקוב.
כיהן כרב בפיקלו (הסמוכה לצאנז) וכראב"ד בצאנז.
לאחר פטירתו מילא את מקומו ברבנות כראב"ד צאנז חתנו רבי ברוך קנר (נינו של רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם) שעד אז כיהן כרב ואדמו"ר מטשכויב.
צאצאים נוספים של רבי חיים שכיהנו בצאנז היו:
רבי יחיאל נתן מברדיוב כיהן משנת תרמ"ה עד שנת תרס"ד כרבה של צאנז-ישן.
לאחר שעבר לברדיוב למלא את מקום אביו, מילא את מקומו ברבנות בנו רבי אביגדור צבי (חתנו של רבי אריה לייב מצאנז) שהתגורר בפיקלו, עד שנת תרצ"ג אז חזר לברדיוב לכהן כרב במקום אביו שנפטר.
חתנו של רבי יחיאל נתן, רבי חנה הירש רובין כיהן אף הוא כ"אדמו"ר מסאטמר" בצאנז-ישן.
רבי משה משינאווא, בנו של רבי יחזקאל שרגא.
דר משנת תרס"ג ועד לפטירתו בשנת תרע"ט בצאנז ונקבר ליד סבו הדברי חיים.
נכדו של רבי משה, רבי זלמן יהודה דר אף הוא בצאנז.
רבי נפתלי צבי הלברשטאם (נכדו של רבי דוד מקשאנוב) וצאצאיו שהיה להם ביהמ"ד בפיקלו.
חתנו רבי יצחק טוביה רובין (גזע גלגוב) ובנו רבי אשר ישעיה.
נכדו רבי מרדכי דוד אונגר (בן חתנו רבי משה) מגזע דומברובה ובנו רבי בן ציון היה להם ביהמ"ד בצאנז.
חסידות צאנז לאחר השואה בארצות הברית
רבי נפתלי, בנו של רבי ברוך הרב האחרון בגריבוב, נולד שביעי של פסח תרפ"ד בעיר צאנז עוד זכה להסתופף בצל זקינו רבי ליבוש צאנזער.
עם פרוץ המלחמה הנוראה, אלול תרצ"ט נתגלגל עד ארץ סביר ברוסיה שם למד בחברותא עם רבי שלום בראנדער הראש ישיבה מבעלזא.
רבי נפתלי הי' מהיחידים שם שלא נתגעלו במאכלות אסורות, ולמרות היותו עדיין בחור צעיר לימים, עמד שם בכל הניסיונות, עד שנחלשה מאד כח הראיה שלו, והרבה ליפול לתוך הבוץ והשלג, דבר שהיה מסוכן ביותר.
רק לבסוף כאשר מצאו יהודי שהי' לו שומן כשר, אף שלא היה בטיבו ואיכותו כמו הטריפה, אז נתרצה רבי נפתלי לאכול, ובזה הציל את ראייתו.
וגם עלה בידו במסי"נ להיות מן היחידים בגילו שלא חילל את השבת כל ימי היותו בסיביר.
ניצל מהשואה והיגר לארצות הברית שם החל לכהן באדמו"רות בצווי הריי"צ מליובאוויטש.
רבי נפתלי התגורר בבורו פארק, הקים מכון לחקר ייחוס, והיה נחשב לזקן אדמור"י בית צאנז.
היה מקרוב לרבי יואל מסאטמר.
ביקר בישראל לרגל חתונת נכדתו עם נכד האדמו"ר מויז'ניץ מרכז, והעדה החרדית ערכה לו קבלת פנים.
חצרו כונתה "חסידות צאנז גריבוב".
בשנותיו האחרונות החלו לכנותו בשם "האדמו"ר מצאנז" או "האדמו"ר מצאנז ארצות הברית", ללא תוספת השם "גריבוב".
נפטר בי"ב תמוז תש"פ, ותשעת בניו הוכתרו לאדמו"רים:
רבי ברוך מצאנז בורו פארק.
רבי מרדכי זאב מצאנז מונטיסלו.
נשיא "מפעל חק לישראל העולמי" ו"מערכת דברי חיים המבואר".
רבי מנחם צבי מקהל בני תורה דצאנז.
חתנו של רבי מאיר ממושלו.
מנהל מכון יוחסין שהקים אביו.
רבי חיים מאיר מצאנז מונסי.
וכמנהל התלמוד תורה של החסידות.
רבי קלונימוס קלמן מצאנז בעיר קריית יואל.
מכהן כראש ישיבה בחסידות סאטמר.
רבי ארי' ליבוש מצאנז גריבוב.
חסידות קריית צאנז - קלויזנבורג
לאחר השואה הקים רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם בן הרב מרודניק את קריית צאנז בנתניה.
למרות זאת הוא כונה בדרך כלל "הרבי מקלויזנבורג", על שם מקום מושבו לפני השואה.
כיום מקובל לכנות את חצרו של בנו בישראל, רבי צבי אלימלך הלברשטאם, בשם קריית צאנז בלבד, והוא מכונה "הרבי מקרית צאנז".
חסידות צאנז זמיגראד היא חצר חסידית מגליציה שבפולין, ענף מחסידות צאנז.
האדמו"ר הראשון היה רבי סיני הלברשטאם (נולד ב-1869), שהיה רב ואדמו"ר בעיר ז'מיגרד.
רבי סיני היה בנו של האדמו"ר ברוך הלברשטאם מגורליץ (1826-1906), שהיה בנו של האדמו"ר מצאנז רבי חיים הלברשטאם.
רבי סיני הלברשטאם נמלט לרוסיה ונפטר באומסק ב-25 ביולי 1941. היה חתנו של רבי נפתלי ממעליץ.
בנו של רבי סיני, האדמו"ר השני, רבי אריה לייבוש הלברשטאם, שהה בשנות מלחמת העולם השנייה באומסק.
כאזרח פולני התאפשרה יציאתו מרוסיה עם גל הפליטים של אחרי המלחמה וכך התאפשר לו לעלות לארץ ישראל.
הוא הקים את בית מדרשו בפתח תקווה, לאחר מכן ביפו ולאחר מכן בבני ברק בו כיהן כאדמו"ר עד לפטירתו בי"ח בטבת ה'תשס"ז (7 בינואר 2007).
היה חתנו של רבי יהודה צבי ברנדויין מסטרטין בזיווג ראשון ולאחר פטירת אשתו הראשונה בדמי ימיה נשא לאישה את בתו של רבי מנחם מנדל בורנשטיין, בן אחיו ובתו של האבני נזר מסוכטשוב.
רבי יעקב, אבי חסידות טשאקאווא.
חתנו של רבי דב בריש וידנפלד מטשבין.
רבי ישראל, אדמו"ר מז'מיגראד בניו יורק.
חתנו של הרב אפרים שלמה טולקצ'וב, חתן הרב שמשון אהרן פולונסקי.
הרב חיים יהודה רבה של אושפיצין חתן הרב יהושע פנחס בומבך רב באושפיצין.
הרב אברהם אביש (ה'תרנ"ד–ה'תש"א), רב בסאטמר.
חתן רבי העניך פריינד, רב באינטדם (בן הרב אברהם יהושע פריינד).
הרב דוד (ה'תרנ"ה–ה'תש"ב), דיין בסוסנוביץ.
חתן הרב חיים ברוך רובין.
נרצח בשואה בכ"ב בתמוז ה'תש"ב.
חתן הרב פנחס נתן סאפרין מקומרנה.
חתנו הרב ברוך הלברשטאם מגריבוב.
כיום מכהנים כל בניו של רבי אריה לייבוש כאדמו"רים:
בנו הבכור רבי סיני הלברשטאם (השני) מכהן כאדמו"ר מצאנז-ז'מיגרד בבורו פארק.
רבי יעקב יהושע הלברשטאם בעל הנמוקי יעקב מכהן כאדמו"ר צאנז-זּמיגרד באנטוורפן שבבלגיה.
רבי חיים נפתלי אהרן הלברשטאם כיהן כאדמו"ר בבני ברק.
לאחר פטירתו הוכתר בנו הרווק סיני הלברשטאם לאדמו"ר, הוא התארס והתחתן בתשפ"ג וכיום הוא נשוי ואב לבת.
רבי אברהם יחזקאל שרגא הלברשטאם מכהן כרב קהילת בית שלמה בויליאמסבורג.
בבורו פארק מכהן גם כן כאדמו"ר מז'מיגרד רבי סיני הלברשטאם, בנו של רבי ישראל (אדמו"ר מז'מיגראד ניו יורק).
וכמו כן הוא מכהן כנשיא ישיבת "מתיבתא דברי חיים" בביתר עילית.
ובראשות הישיבה מכהן בנו ר' ישראל הלברשטאם.
חסידות צאנז-קלויזנבורג היא חצר חסידית משושלת צאנז, שהוקמה לאחר השואה על ידי האדמו"ר רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, שכיהן לפני המלחמה כרב בעיר קלויזנבורג.
החצר משלבת בדרכה ובמנהגיה את אלו של צאנז, סיגט ודינוב.
הרב יקותיאל יהודה הקים את ישיבת צאנז ואת קריית צאנז בנתניה, שהיא מרכז החסידות.
כמו כן הוא ייסד את שכונת קריית צאנז בירושלים, את לניאדו - מרכז רפואי צאנז ואת מפעל הש"ס.
יזם את שכונת קריית צאנז בטבריה.
בארצות הברית הוא הקים קרייה חסידית ביוניון סיטי.
התגורר בנתניה ויוניון סיטי בארצות הברית לסירוגין.
לאחר פטירתו של המייסד, הוכתרו שני אדמו"רים במקביל: בנו, הרב צבי אלימלך הלברשטאם המתגורר בנתניה; ובנו, הרב שמואל דוד הלברשטאם המתגורר בבורו פארק, ניו יורק.
החסידים התחלקו בין היורשים לרוב על פי מפתח גאוגרפי:
בקריית צאנז בנתניה מתגוררות כ-600 משפחות, ואחרות בירושלים, קריית צאנז שבטבריה, אשדוד, בני ברק, צפת, פתח תקווה, חיפה, אלעד, רחובות, בית שמש, מודיעין עילית, וביתר עילית.
באירופה החסידות נוכחת בערים לונדון, אנטוורפן ומנצ'סטר.
בארצות הברית הן מתגוררות בבורו פארק, ויליאמסבורג, מונסי, יוניון סיטי, ולייקווד.
מבחינה פוליטית משתייכת החצר בישראל לסיעת שלומי אמוני ישראל בראשות מאיר פרוש, הן בבחירות לכנסת והן במישור המוניציפלי, ב מייצג את החסידות נציג חסידות צאנז הרב משה רוט שנכנס לתפקידו במסגרת החוק הנורווגי במקומו של השר מאיר פרוש.
לחסידות ישיבות גדולות בנתניה ובחיפה, וישיבות קטנות בנתניה, בני ברק, ירושלים ואלעד.
מדי שבוע יוצא עלון "בצילא דמהימנותא" ובו שיחות ודברי תורה שאמר האדמו"ר במהלך השבוע החולף.
הירחון של החסידות, ששמו "צאנז", יוצא משנת ה'תשל"ו.
החצר בניו יורק, המוכרת יותר כ"צאנז קלויזנבורג", מונה כ-2,500 משפחות, רובן בארצות הברית והשאר באירופה.
לחסידות מוסדות ובתי כנסת בבורו פארק, ויליאמסבורג, מונסי, לייקווד, ומונטריאל קנדה.
בשנת ה'תשע"ה נפתחו בתי כנסת בירושלים ובבני ברק.
רב החסידות בארצות הברית היה הפוסק רבי אפרים פישל הרשקוביץ זצ"ל.
החצר ביוניון סיטי מונה כמה עשרות משפחות.
לאחר פטירתו של גיס האדמו"ר ורב הקהילה, הרב שלמה גולדמן מזווהיל-צאנז בתמוז ה'תשע"ז, ממלא את מקומו באדמו"רות, גיסו הרב שאול יודא פריזנט (גם הוא חתן הרב הלברשטאם; אחיינו של רבי שלמה, רבי אליעזר גולדמן, הוכתר תחתיו באדמו"רות מזווהיל).
הערך העיקרי בחסידות הוא לימוד התורה.
ערך עליון של לימוד גפ"ת דף גמרא עם רש"י ותוספות ולהבינו לאשורו כדרך הלימוד בגליציה.
רבי יקותיאל יהודה נהג לדרוש בדרך הפלפול כפי שהיה נהוג בחצרות צאנז ודינוב, וכפי שקיבל מרבו רבי מאיר יחיאל הולשטוק האדמו"ר מאוסטרובצה וכפי שהיה נהוג בגליציה.
כדרכן של חצרות גליציה ובפרט חסידות צאנז, היא אינה בעלת שיטה חסידית מיוחדת.
באופן כללי מנהגי החסידות בלולים ממספר חצרות, והאדמו"רים אינם מקפידים על מנהגים קבועים.
רבי יקותיאל יהודה היה נוהג להתפלל באריכות גדולה ולעיתים בשעה מאוחרת.
בנו רבי שמואל דוד מתפלל אף מאוחר יותר מאביו, לעומת רבי צבי אלימלך שמיתן את ההנהגה ומתפלל בשעות המקובלות בשאר חצרות החסידות.
מפעל הש"ס העולמי הוא יוזמה ייחודית של חסידות צאנז-קלויזנבורג ללימוד גמרא בשיטת הבקיאות שכוללת לימוד של גמרא, רש"י ותוספות.
חסידות קוֹמרנה (ביידיש: קאמאַרנא) היא חסידות שנוסדה בראשית המאה ה-19. מייסדה היה רבי סנדר מקומרנה.
החסידות נקראת על שם העיירה קומרנה שבגליציה המזרחית, כיום במערב אוקראינה.
אדמו"רי השושלת היו מחברים פוריים, שחיברו עשרות ספרים בנגלה ובנסתר ובתורת הקבלה, בראשם רבי יצחק אייזיק מקאמארנא ובנו רבי אליעזר צבי.
חסידות קומרנא מתאפיינת בספרות קבלית ענפה ובהדגשת לימוד הקבלה, אף לצעירים.
ראשון השושלת היה רבי אלכסנדר סנדר אייכנשטיין, בנו של רבי יצחק אייזיק מכפר סאפרין (סבו של רבי אייזיק ספרין מקומרנא), ואחיו של רבי צבי הירש מזידיטשוב.
הרב אלכסנדר היה תלמידו של החוזה מלובלין.
כיהן ברבנות ז'וראבנו ואחר כך בקומרנו.
מסופר שלמד בהתמדה, כמעט בלי להפסיק לצורך אכילה.
חיבר את הספר "זיכרון דברים" על התורה ושו"ת.
נפטר בצעירותו בשנת תקע"ח (1818) ונקבר בעיירה אויהל שבהונגריה.
בנו, המפורסם בין אדמו"רי השושלת, הוא רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל סאפרין.
היה הראשון שהשתמש בשם סאפרין (על שם עיירת סבו רבי אייזיק מסאפרין) אותו החליף מהשם אייכנשטיין, נולד כ"ה בשבט תקס"ו.
לאחר שהתייתם מאביו בגיל 12, גדל אצל דודו רבי צבי הירש מזידיטשוב ולאחר חתונתו עבר לגור בעיירה הפולנית פינטשוב שם כיהן חמיו רבי אברהם מרדכי כרב.
בפינטשוב הוא התחיל לנהוג באדמו"רות.
זמן מה שימש רבי יצחק אייזיק כדיין בזידיטשוב, אבל העבירוהו מהרבנות.
הוא נתבזה, סבל, ואף רעב ללחם.
רבי יצחק אייזיק אמר שזכה למדרגותיו בשכר הרדיפות שסבל וקיבל את הכל באהבה ובשמחה.
לימים עבר לגור בעירו של אביו, קומרנו, בה חי עד סוף ימיו, ועל שם עיירה זו נקרא "רבי יצחק אייזיק מקאמרנא".
בהקדמת ספרו "זוהר חי", כתב עליו בנו שהיה גלגול הינוקא מהזוהר, האר"י, הבעש"ט, והגר"א (כמו כן כתב על עצמו ב"מגילת סתרים" שנולד בשנת משיח בן יוסף).
רבי יצחק אייזיק נחשב לאדמו"ר הדומיננטי בתולדות חסידות זו, והיה "אדמו"ר לאלפים", ומחבר פורה בשלל מקצועות תורניים, ובעיקר בתורת הקבלה.
הוא החשיב את עצמו כמעט כתלמידו הישיר של הבעש"ט אף שהיה כמה דורות אחריו, ואף הרבה לעסוק ולפרש את תורתו.
בספריו הנציח סיפורים רבים מתלמידי הבעש"ט.
רבי יצחק אייזיק נפטר בן 68 שנה, בי' באייר תרל"ד.
את מקומו מילא בנו רבי אליעזר צבי.
כאביו גם הוא היה מחבר פורה בספרות קבלה חסידית ואלפים היו חסידיו.
ספריו: "דמשק אליעזר" על הזוהר; אור עיניים - מפתח לקבלה; "בן ביתי" על התורה, "בן ביתי" על תהלים, "בן ביתי" על חמש מגילות, "בן ביתי" על סיומי הש"ס; "זקן ביתו" על מסכת אבות.
חתנו היה רבי יהודה צבי מראזלא.
עוד בן של רבי יצחק אייזיק היה רבי אלכסנדר סנדר מקומרנה, חתן רבי חיים משה מסטפין.
את מקומו של רבי אליעזר צבי מילא בנו רבי יעקב משה, שחיבר ספר שלא שרד בשואה.
היה תלמידם של רבי חיים מצאנז ורבי אברהם מטריסק.
היה מפורסם כבעל מופת והיה נערץ מאוד על עדת החסידים גם בפולין.
מחתניו היו האדמו"ר ממונקאץ' רבי חיים אלעזר שפירא, הרב אליהו בומבך רבה של אושפיצין רבי חיים נחום ממאשציסק (בן רבי משה מקשאנוב), רבי אהרן מנדל מרדזימין והרב שמחה מווישנה (בן רבי צבי מרוזבדוב).
אחריו כיהן בנו רבי שלום שהיה חתנו של רבי ישראל פרלוב מסטולין ("הינוקא מסטולין").
הוא נפטר לאחר זמן קצר, בכ"ו באייר תרצ"ז.
אחריו כיהן בנו רבי ברוך, האדמו"ר האחרון בעיר קומארנו.
רבי ברוך ספרין נהרג בשואה ביחד עם בני קהילתו בגטו סמבור שבגליציה.
רבי מנחם מאניש בנו של רבי אליעזר צבי, אדמו"ר בפלֶשׁטין, חתן רבי יוסף לבין (נכד רבי צבי הירש מזידיטשוב).
הוציא את ספרו של אביו "בן ביתי".
נפטר בסמבור בו' בטבת תרע"ג.
רבי פנחס נתן בנו של רבי אליעזר צבי, אדמו"ר בנאנאש וברידיק.
היה חתנו של רבי נפתלי חיים מדז'יקוב ובזיווג שני של רבי יהושע מדז'יקוב.
אחיינו, רבי שלום מקומרנה היה תלמידו.
נפטר בכ"ט באדר תרצ"ב ללא בנים.
רבי אברהם מרדכי בנו של רבי אליעזר צבי, אדמו"ר בבוריסלב.
חתן הרב חיים יעקב דומיניץ אב"ד עיר-חדש.
נפטר בח' בכסלו תש"ב ורוב משפחתו נרצחה בשואה:
רבי אליעזר צבי (תר"ס - תש"ב?) כיהן בווירשוב ובפאבניץ.
משך אליו חסידים רבים ואף גוים.
רבי אלתר כיהן בסמבור הישנה.
בנו רבי משה היה רבה של לימנה.
אחיינו של רבי אליעזר צבי, רבי משה חיים בן רבי סנדר (האח של רבי אליעזר צבי) כיהן כאדמו"ר באלטשטאט.
בנו הראשון רבי אלתר ישכר (חתן רבי שמעלקע מסערט) מילא את מקומו (נרצח בשואה),
ובנו השני רבי זיידא (חתן הרב אלתר שלום דוד רוטנברג רבה של קומרנה) כיהן בפשמישל (נרצח בשואה).
רבי אברהם מרדכי קליינברג, נכדו של רבי יצחק אייזיק מקומרנה (בן חתנו רבי מנשה), כיהן כאדמו"ר בזאלושיץ ובקראקא.
הוסמך על ידי סבו ועל ידי רבי חיים מצאנז.
בשנת תר"נ, פרצו פרעות ברוסיה, וככל הנראה הלשינו עליו שהוא נתין אוסטרי, ובשל כך ברח לקרקוב שם כיהן כאדמו"ר מזלושיץ עד לפטירתו.
חיבר את הספרים "אלפי מנשה" על התורה ו"עלי זית" על תיקוני הזוהר.
רבי שם קלינברג (סביבות תר"ל - כ"ח בניסן תש"ג) כיהן אחריו.
היה חתנו של רבי ישראל הורוביץ רבה של ויסליץ (שושלת לינסק).
דברי תורתו הודפסו בספר "אהלי שם".
רבי משה, חתן רבי פנחס שלום מקוסון כיהן כאדמו"ר מזאלושיץ באנטוורפן.
רבי זיידא משה חיים, כיהן בקשישוביץ (הסמוכה לקרקוב) ובפשמישל, אף הוא נרצח בשואה.
רבי חיים יעקב סאפרין (בן רבי אברהם מרדכי) היגר סמוך למלחמת העולם השנייה לארצות הברית והקים מחדש את שושלת האדמורי"ם לאחר השואה.
היה נשוי לרבנית חיה, בתו של רבי יצחק פלאם הרבי מקורטשין.
אחרי פטירתה בצעירותה (לאחר לידת שני בנים ושתי בנות) נשא את אחותה רבקה הענא (חנה), שילדה את יתר בניו.
פתח בית כנסת סמוך לכיכר השבת בשכונת גאולה בירושלים.
בית כנסת זה משמש כיום כ"שטיבלאך".
חיבר את הספרים: "בית אבות" ו"שבת שלום ומבורך".
"פרי חיים" על התורה, על הש"ס, ועל סדר הא-ב.
"פורת יוסף" על יוסף הצדיק.
האדמו"ר רבי שלום סאפרין בנו הגדול (בוריסלב תרע"ו - י"ג בתשרי תשנ"ח) עלה לארץ בשלהי תרצ"ט עם אחיו האדמו"ר רבי מנחם מאניש.
הוסמך להוראה בצעירותו על ידי בית הדין של מונקאטש.