tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יחד עם שאר השופטים בדעת המיעוט, הצטרף צ'ייס לשופט סטיבן פילד, כמשקל נגד לדעת הרוב שהגדירה למעשה את התיקון ה-14 כ"חקיקת הבל בטלה".
סלמון צ'ייס נפטר משבץ מוחי ב-7 במאי 1873 בניו יורק.
הוא נטמן בבית הקברות אוק היל שבוושינגטון ובאוקטובר 1886 הועברו עצמותיו לבית הקברות ספרינג גרוב שבסינסינטי.
לאחר מותו של צ'ייס הנהיג בית המשפט העליון מסורת שכסאו של שופט שנפטר וחזית החלק של שולחן השופטים שמולו הוא ישב יעוטרו בבד שחור במהלך תקופת האבל, זאת בנוסף לבד שחור שמעטר את דלת הכניסה לאולם בית המשפט.
"בנק צ'ייס הלאומי" (Chase National Bank), קודמו של "צ'ייס מנהטן בנק" (Chase Manhattan Bank), שכיום נקרא ג'יי פי מורגן צ'ייס, קרוי על שמו, אף על פי שלא היה לו כל קשר, עסקי או אחר, לבנק זה.
במאי 1865 נבחר צ'ייס כעמית מדרגה שלישית של "המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית" .
במסדר זה היו חברים קצינים של צבא האיחוד ששירתו במלחמת האזרחים, והוא התיר לאזרחים דגולים שתמכו במטרת האיחוד להצטרף אליו כעמיתים מדרגה שלישית.
צ'ייס היה אחד הראשונים לקבל את הכבוד הזה.
דיוקנו של צ'ייס הופיע על שטר של 10,000 דולר, העריך הגבוה ביותר שהונפק למטבע האמריקאי.
ב-1945 הודפס שטר זה בפעם האחרונה.
ב-1969 החל הפדרל ריזרב להוציא מהמחזור שטרות בעריכים גבוהים מן המחזור ונכון ל-2009 רק 336 שטרות כאלה לא הוחזרו לצורך השמדה.
על שמו של צ'ייס נקראו מחוז צ'ייס בקנזס והעיר צ'ייס סיטי שבווירג'יניה.
היישובים צ'ייסוויל בפלורידה, מסצ'וסטס, קרוליינה הצפונית (שהיה קיים רק בשנים 1868–1871), ניו יורק, אוהיו וטנסי, נקראו גם הם על שמו.
מחנה צ'ייס בקולומבוס, אוהיו, ואולם צ'ייס באקדמיה של משמר החופים של ארצות הברית, נקראו על שמו, וכן ספינה של משמר החופים שהייתה בשירות בשנים 1968–2011, ולאחר מכן הועברה לחיל הים של ניגריה.
על שמו נקראו גם אולם צ'ייס בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד, בית צ'ייס בבית הספר למנהל עסקים על שם טאק בדארטמות' קולג', וקולג' סלמון פ.
צ'ייס למשפטים באוניברסיטה הצפונית של קנטקי.
לזכרו של צ'ייס קיימת נקודת ציון היסטורית (מספר 76 בניו המפשייר) לצד כביש 12A, בתחומי עיירת הולדתו, קורניש.
בית הולדתו של צ'ייס בקורניש עדיין עומד על תילו וב-1975 הוא נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
סלמה שטרן-טויבלר (נולדה ב־24 ביולי 1890, קיפנהיים, גרמניה – נפטרה 17 באוגוסט 1981, בזל) הייתה אחת ההיסטוריוניות הראשונות בגרמניה, ומחברת יצירה בת שבעה כרכים (3,740 עמודים), "המדינה הפרוסית והיהודים."
סלמה שטרן גדלה במשפחה יהודית מהמעמד הבינוני-גבוה.
בשנת 1901 עברה המשפחה לבאדן-באדן.
בשנת 1904 היא הייתה הילדה הראשונה שלמדה בגימנסיה "גרוסרצוגליך באדישס", בית ספר תיכון לבנים, בו סיימה את לימודיה בשנת 1908.
היא למדה היסטוריה, פילוסופיה ופילולוגיה באוניברסיטת היידלברג, אך עזבה לאחר שלושה סמסטרים, וסיימה את לימודיה באוניברסיטת מינכן בשנת 1913.
בשנת 1914 עברה לפרנקפורט לגור עם אמה ואחותה, והחלה קריירה כהיסטוריונית באופן עצמאי בהתמחות בהיסטוריה גרמנית-יהודית.
זמן קצר לאחר הקמת בית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין בשנת 1919, נענתה שטרן להזמנה להצטרף לצוות המחקר של המוסד.
שם החלה לעבוד על שני הכרכים הראשונים של "Der preussische Staat und die Juden" (המדינה הפרוסית והיהודים), מחקר על יהדות פרוסיה תחת פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, שפורסם בשנת 1925.
בשנת 1927 קיבלה שטרן את הדוקטורט, והתחתנה עם מנהל ומייסד האקדמיה, ההיסטוריון אויגן טויבלר.
כשלוש שנים לאחר עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1936 עברו בני הזוג לאנגליה, אך חזרו לגרמניה הנאצית כעבור שנה.
בשנת 1938 היה אחד הכרכים מוכן לפרסום על ידי הוצאת שוקן, אך בשל מדיניות הרדיפה של הנאצים כלפי יהודי גרמניה הנאצית, נשרף כל המלאי, כולל כתב היד המקורי ומסמכים רבים במהלך ליל הבדולח.
שטרן לא הורשתה לבקר בספריות ציבוריות או בארכיונים, אך קיבלה עזרה מכמה חוקרים לסיים את עבודתה.
בהקדמה "Der preussische Staat und die Juden" מזכיר כי עותק אחד העוסק ביהודים תחת פרידריך הגדול, ניצל על ידי עובדת אנונימית של ההוצאה לאור שוקן, שהגיעה לדירתם בשרלוטנבורג בסוף נובמבר 1938.
במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה בשנת 1941 ברחו שטרן וטויבלר לארצות הברית, וחצו את האוקיינוס האטלנטי באוניה האחרונה לפני שהיטלר הכריז מלחמה על ארצות הברית.
הנאצים אישרו לה לקחת עמה את העותק היחיד ששרד.
תחילה התגוררו בני הזוג בניו יורק.
בין השנים 1947–1955 היא הייתה אחראית על הארכיונים היהודים-אמריקאים בהיברו יוניון קולג'.
שטרן הפכה לאלמנה בשנת 1953. לבני הזוג לא היו ילדים.
בשנת 1955 פרשה ועסקה בהקמת מכון ליאו בק.
בשנת 1960 עברה שטרן לבזל, שווייץ, שם התגוררה אחותה.
בין השנים 1961 - 1972 פרסמה את "Der preußische Staat und die Juden" (המדינה הפרוסית והיהודים).
היא נפטרה בבזל ב-17 באוגוסט 1981.
מחקריה זכו לתשומת לב עולמית ונחשבים עד היום לחשובים ביותר אודות יהדות פרוסיה.
סלמו (שם מדעי: Salmo) היא סוג של דגים ממשפחת הסלמוניים, הכולל את מרבית מיני המשפחה החיים באירופה והיחידים החיים באוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה הצפונית.
הוא הוגדר ב-1758 בידי קארולוס לינאוס.
חלק ממיני הסוג מכונים אלתית כמו שהשם מרמז, אך חלקם נחשבים לדגי טרוטה כמו טרוטה חומה.
דגים אלה מהווים דגי מאכל חשובים לאדם והם נידוגים מהים או מהנהרות בכמויות גדולות.
סַלְמוֹן הַדָּנוּבָּה (שם מדעי: Hucho hucho) הוא מין של דג גרם ממשפחת הסלמוניים, החי בעיקר בנהר הדנובה שבמרכז אירופה.
הוא קרובו של המין סלמון סיבירי, הגדול שבדגי הסלמון והוא מצוי בסכנת הכחדה.
מין סלמון זה מגיע לאורך ממוצע של 60 עד 120 סנטימטרים, אך יכול גם להגיע לאורך 1.2 מטר ולמשקל של מעל 50 קילוגרם.
הוא בעל גוף זרים ארוך ובעל ראש ארוך וגדול ביחס לגודל הגוף עם לסתות מעוקלות מעט ובהן שיניים דקות אך חדות.
הסנפירים משולשים עם זנב חזק העוזר לדג לנוע במהירות במים.
צבעו חום-אפרפר עם גב אדום ועליו כתמים כהים והבטן בהירה.
הצעירים ניזונים בעיקר מחרקי מים ודגים אחרים והפרטים הבוגרים הם טורפים הניזונים מדגים ושאר יצורים קטנים מימיים.
סלמון זה הוא שוכן מים מתוקים בלבד המצוי בעיקר בחבל הדנובה, לרוב סביב האגן הדרומי שלו אך הוא נודד במעלה נהרות קטנים יותר כדי להתרבות בנהרות ייחודיים, כשהנקבות מטילות ביצים על החצץ של הקרקעית.
הוא מצוי בין השאר באוסטריה, גרמניה והבלקן בסלובניה, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה, סרביה ומונטנגרו.
הסלמון מצוי בסכנה בטבע עקב בניית סכרים בנתיבי מחייתו ועקב דיג יתר.
הנהר סלמון הוא יובל של הנהר קלאמת באורך של 31.5 קילומטרים בצפון קליפורניה בארצות הברית.
מקורו של הנהר בהרים הגבוהים של הרכסים האלפים של טריניטי, ו (כולם תת-רכסים של רכס הרי קלאמת הגדול יותר).
נהר הסלמון נוצר ממפגש שני נחלים:
נורת פורק (North Fork, "המזלג הצפוני") – הוא נחל באורך 59.4 קילומטרים.
מקורו באגמים האנגליים (English Lakes) ליד פסגת אינגליש (English Peak) בגובה 2,232 מטרים ב.
שטח אגן הניקוז של הנורת פורק הוא כ-530 קמ"ר של שטח טרשי ומיוער.
הנחל כולו שוכן בתוך היער הלאומי קלאמת.
סאות פורק (South Fork, "המזלג הדרומי") – נחל באורך 63.6 קילומטרים והוא היובל הגדול יותר של הנהר סלמון.
מקורו ב, על הגבול בין מחוזות קליפורניה טריניטי וסיסקיו, כ-24 קילומטרים דרומית-מזרחית לססילוויל (Cecilville).
הוא זורם בדרך כלל לצפון-מערב דרך הרי סלמון עד למפגשו עם נורת פורק.
שטח אגן הניקוז של הסאות פורק הוא 750 קמ"ר, והוא שוכן כולו בתוך היער הלאומי קלאמת, עם חלק ניכר ב.
היובל הגדול ביותר שלו, איסט פורק סאות פורק סלמון ריוור (East Fork South Fork Salmon River), שמקורו מצפון-מזרח לססילוויל, ליד המפגש בין והרי סלמון, זורם 24.5 קילומטרים לדרום-מערב ונשפך לסאות פורק במעלה הזרם מעל ססילוויל.
שני הנחלים מתמזגים ב (מילולית "מזלגות נהר הסלמון"), ויוצרים את נהר הסלמון המרכזי באורך 31.5 קילומטרים.
יובל גדול, וולי קריק (Wooley Creek), נשפך לנהר סלמון המרכזי במרחק של כ-6 קילומטרים מהשפך של הסלמון לנהר קלאמת בסומס באר (Somes Bar), והוא גדול כמעט כמו הנורת פורק.
החלק התחתון של הנהר סלמון מגדיר את הגבול של מחוזות קליפורניה מחוז סיסקיו והמבולדט.
אגן הניקוז של הנהר, ששטחו 1,950 קמ"ר, נמצא כולו בתוך היער הלאומי קלאמת, ופחות משני אחוזים משטח הקרקע הם בבעלות פרטית.
כמעט מחצית מאגן הניקוז היא אזורי טבע בראשיתי מוגנים פדרלית, כולל חלקים של בדרום, במזרח, ו בצפון.
עשרים וחמישה אחוזים נוספים מאגן הניקוז מוגדרים כשמורת רצף מאוחרת (Late Successional Reserve) במסגרת ומנוהלים במטרה לשפר ולשמר את מאפייני היער הראשוני ואת בית הגידול.
בניגוד למרבית נהרות קליפורניה הגדולים האחרים, הסלמון זורם חופשי לחלוטין, ללא סכרים או הטיות משמעותיות של מימיו מכל סוג שהוא.
זהו אחד האזורים הבתוליים ביותר במערכת הנהר קלאמת ואחד מהנהרות הבתוליים ביותר בקליפורניה.
הוא שומר על האוכלוסייה הקיימת היחידה בטבע של אלתית גמלונית באגן הניקוז של הקלאמת ומכיל כמה מבתי הגידול הטובים ביותר בחוף המערבי של ארצות הברית לאלתית, סטילהד, חדקן ירוק, צמד פסיפי ודגים אחרים.
נהר הסלמון הראשי, הנורת פורק, הסאות פורק והוולי קריק הם חלק מהמערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים, לאחר שהוגדרה על ידי שר הפנים ססיל אנדרוס בינואר 1981, שפעל בתגובה לעצומה של מושל קליפורניה ג'רי בראון להוספת הנהרות למערכת הנהרות הפדרלית והנופית.
שריפות יער הן המנגנון המשמעותי ביותר של שינוי אקולוגי ואחד האיומים הגדולים ביותר על הנהר ועל אגן הניקוז שלו.
שריפות הן חלק טבעי מהמערכת האקולוגית הזו, אך כיום הן מתודלקות לעיתים קרובות על ידי נסורת מכריתת עצים וחומר צמחי יבש שהצטברו במהלך עשרות שנים של מאמצים לדכא שריפות, ולכן שריפות הן הרבה יותר חמות, אינטנסיביות ותדירות מכפי שהיו השריפות שפרצו באופן טבעי בעבר.
המשקעים העודפים פוגעים באיכות בית הגידול של אורגניזמים מימיים, במיוחד עבור אלתית כסופה, אלתית גמלונית, חדקן וטרוטת עין-הקשת.
סלמן עמר הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
כיום מאמן את הילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית.
עמר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים.
בגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת וכבר בעונתו הראשונה היה שותף לעלייה של המועדון לליגה הראשונה אחרי 4 שנות היעדרות.
ב-22 במרץ 1997 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הראשונה בתיקו 1-1 נגד מכבי פתח תקווה.
עמר שיחק בכל הקריירה שלו בקבוצה למעט עונת 2004/2005 בה שיחק במ.ס.
עם פרישתו מכדורגל מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל ירושלים.
בהמשך מונה לעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת ובהמשך למאמן ראשי.
במהלך עונת מונה למאמנה של הילאל אל-קודס אותה אימן עד לסיום העונה.
בינואר מונה למאמנה של אהלי אל-ח'ליל ובסיום העונה עזב את המועדון.
ב-24 בדצמבר 2017 חזר לקדנציה שנייה באהלי.
בקיץ מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל קטמון ירושלים.
בספטמבר מונה למאמנה של הפועל בני לוד אותה אימן 3 חודשים.
בקיץ מונה למאמנה של שבאב א-דאהרייה וכעבור כמה חודשים חזר לקדנציה שנייה בהילאל אל-קודס.
סלמי סיביו (ברומנית: Salam de Sibiu) או בשם האחר, נקניק חורף (ברומנית: Salam de iarnă), הוא נקניק סלמי שיוצר תחילה בסינאיה ובמדיאש, ברומניה ובהמשך בערים רומניות נוספות.
זה נקניק מבשר חזיר מיובש, מעושן ולא מבושל.
נקניק זה נחשב למוצר איכותי מאוד ומחירו גבוה.
על ראשיתו יש מחלוקת ועל מרכיביו התהלכו אגדות.
מרכיבי הסלמי סיביו ודרך הכנתו
הנקניק הזה מבוסס על בשר חזיר, 70% הם בשר של חזירות בוגרות, בנות לפחות שנה וחצי, ללא שומן וללא כלי דם.
ב-30% הנוספים יש סלנינה, מוצקה, מגב החזיר.
הבשר והשומן קצוצים או נטחנים לגודל של גרגר אורז.
מוסיפים מלח בישול (שישה גרם לכל מאה גרם של בשר), פלפל שחור, שום ופלפל אנגלי.
לכך מוסיפים מיני סוכר, ויטמין C ונתרין חנקני בכמות של מינימום 0,01 מיליגרם ומקסימום 0,1 גרם לכל מאה גרם של בשר.
הסוכרים והנתרין החנקני נאכלים על ידי המיקרואורגיזמים המצוים בבשר ויוצרים את הצבע האדום האופייני.
את התוכן מכניסים לתוך עטיפות מתאימות - בתחילה השתמשו לשם כך במעיים של סוסים וזה שורש השמועה, שזה נקניק מבשר סוסים.
בנקניק זה אין צבעי מאכל ואין חלבון צמחי.
לאחר השחיטה מועבר הבשר לקירור, כך שהטמפרטורה ליד העצם תגיע ל-2 עד 4 מעלות צלזיוס תוך 12 שעות - במצב זה משאירים את הבשר ל-48 עד 72 שעות.
הבשר והשומן (סלנינה) נטחנים ומעורבבים עם התבלינים.
התערובת מונחת על תבנית עם חור באמצע, חור דרכו מופרשים הנוזלים, תוך ערבוב מפעם לפעם וכך מופרשים 6 עד 7 אחוזים מהתוכן.
אחרי זה התערובת מקוררת עמוק יותר ל-7- עד 10- מעלות, כדי שהשומן יתקשה.
כעבור שלושה ימים שמים את התערובת בכלי קיבול מתאימים, בעבר מעיים של סוסים, בהווה אריזות פלסטיק.
הנקניקים מוצבים לאוורור בטמפרטורה של 4 עד 6 מעלות ולחות של 80 עד 85 אחוזים במשך 48 שעות.
הנקניקים הגמורים מועברים להבשלה של שלושה עד שישה חודשים, במהלכם תצטבר עליהם שכבת עובש, שתיתן להם את טעמם וצבעם הלבן-אפור האופייני.
ב-1885 עבר לרומניה בנאי בשם פיליפו דוצי (Filippo Dozzi), במקורו מאודינה, איטליה, שבא במטרה לעסוק בבניית לבנים ממחצבה בעמק הפרחובה.
לאחר הגעתו, דוצי, שהיה בעל ידע משפחתי בהכנת סלמי, שם לב שתנאי המקום בסינאיה מתאימים מאוד לייצור סלמי המיובש בזרמי אוויר.
הוא הכין סלמי ומכר אותו לעובדי המחצבה ולכל דורש ובהדרגה גדל הביקוש לסלמי שלו.
ב-1910 קנה דוצי מבנה, שהכיל מסעדה, מרתף יינות ובית מלון וייסד את Întreprinderea Individuală Filippo Dozzi (המפעל הפרטי של פיליפו דוצי).
דוצי החל החל לייצר סלמי מבשר חזיר מיובש באוויר.
מכיוון שייצור סלמי סיביו היה כרוך בזמן הבשלה וייבוש של שישה עד שבעה חודשים הסלמי היה נדיר ויקר בהתאם, הסלמי נחשב למוצר מותרות כבר מתחילת ייצורו.
תקופת ייצור הסלמי התחילה ב-1 באוקטובר והסתיימה באפריל, כי רק בתקופה זו היה מזג האוויר קר במידה מספקת.
באותה תקופה לא היו מקררים חשמליים, את הבשר שמרו במרתפים קרים ונעזרו גם בקרח, שנאסף בחורף מהנחל המקומי ואוכסן במרתף.
רק ב-1921 הותקן המקרר הראשון.
דוצי מכר את הסלמי שלו בשם סלמי של חורף (Salam de Iarnă) וייצא אותו ברחבי האימפריה האוסטרו-הונגרית.
מכיוון שהיה גם סלמי חורף בהונגריה, היו בעיות עם הרשויות ההונגריות והיצרנים שלא רצו להכניס את סלמי החורף הרומני למדינה.
היצרן, דוצ'י, שינה רשמית את שם המוצר ל"סלמי של סיביו" ב-1937.
החברה זכתה להצלחה רבה, בשנת 1938 ייצרה כ-100 טון סלמי.
לאחר מותו של פיליפו דוצי, בשנת 1943, שני בניו, אנטוניו וג'וזפה, להם גילה את המתכון הסודי לסלמי סיביו, ניהלו את החברה עד שהולאמה בשנת 1954.
גרסה אחרת על ראשית סלמי סיביו ברומניה, גורסת שב-1922 Josef Theil (יוזף טייל), בעל מפעל למוצרי בשר במדיאש בשם Theil & Co.
AG Salami und Selchwarenfabrik, רומניה, הקים מפעל נוסף בסיביו וייצר שם נקניק סלמי, תחת השם Veritabilul salam de Sibiu (הסלמי האמיתי של סיביו).
בשנות השלושים של המאה העשרים ייצור סלמי סיביו במפעלים אלה הגיע לעשרים קרונות רכבת בשנה.
ב-1940 המפעל נסגר והמבנים נקנו על ידי Robert Berghaus מגרמניה, ששיפץ אותו וצייד אותו בציוד מודרני.
המפעל נפתח מחדש ב-1941 תחת השם Scandia Română SAR ועד 1943 סיפק לצבא גרמניה הנאצית את כל שימורי הבשר הדרושים לו בחזית המזרחית.
המפעל הולאם ב-1948, אך השם נשמר ומשנות החמישים החלו לייצא סלמי סיביו למדינות רבות, בהן אוסטריה, גרמניה, צ'כוסלובקיה, פולין, ישראל, בלגיה, שוודיה וברית המועצות.
בתקופה הקומוניסטית נבנו מפעלים נוספים לייצור סלמי סיביו, ב-1976 בבקאו ואחרי זה בסלונטה על הגבול עם הונגריה, בגאלאץ ועוד.
מרבית הייצור, 90%, הופנה לייצוא אל ארצות המערב ואל ברית המועצות.
בשנים 1967 - 1968, החברה הממשלתית, ששמה שונה כעת ל-"Intreprinderea pentru Industrializarea Carnii" (המפעל לתיעוש הבשר), נבנתה מחדש והורחבה, כך שניתן היה לייצר סלמי כל השנה וניתן היה לצמצם את תקופת ההבשלה לשלושה חודשים בקירוב.
התוצרת השנתית גדלה לכ-2,000 טון והחברה העסיקה 150 עובדים.
לאחר המהפכה הרומנית שונה שם החברה ל-S.C.
והופרטה בשנים 1995-1998. מאז 1998 היא שוב חברה פרטית לחלוטין.
מלכתחילה מחיר סלמי סיביו היה גבוה ממחירי סלמי אחרים וגם שימש בתקופה הקומוניסטית כאחד הטובין הבודדים, שניתן היה לקחת לחוץ לארץ והיה לו ביקוש שם.
מחיר הסלמי סיביו היה 120 לאי לקילוגרם כשמחיר הנקניק מסוג פריזר עלה 11 לאי וסוגי הסלמי היקרים ביותר הגיעו ל-64 לאי.
סלמון במדיח כלים היא מנת דג אמריקאית המתבשלת בחום של מדיח הכלים.
עיקר הבישול מתרחש בשלב הייבוש של המדיח.
דרך בישול זו איננה מומלצת, ועלולה להביא לאכילת דגים שאינם מבושלים כראוי, להרעלת מזון, לבחילות ולהקאות.
חתיכות סלמון מתובלות עטופות היטב בשתי שכבות לפחות של רדיד אלומיניום מוכנסות למדיח כלים.
מגדירים את מדיח הכלים לבצע שטיפה וייבוש.
היתרון בשיטה הוא שהבישול נטול ריח.
למדיח כלים אין טמפרטורות מוגדרות כמו כיריים ותנור ולכן יש סיכון שהדג לא יתבשל לגמרי.
מקור המנה בארצות הברית, הכנה זו של דגים הודגמה על ידי וינסנט פרייס בשנת 1975 כאשר הופיע ב-The Tonight Show עם ג'וני קרסון.
פרייס הציג אותה כ"מנה שכל טיפש יכול להכין".
הכנת המנה הוצגה בתוכנית הקנדית The Surreal Gourmet בהנחיית בוב בלומר בשנת 2002. דיווחים על המנה פורסמו על ידי וול סטריט ג'ורנל, NBC, BBC, ווג, CHOICE ו-CBS News אשר ראיינו את קים דאגלס על הספר The Black Book of Hollywood Diet Secrets היכן שהמנה מוצגת.
סלמה סלסטה פראיואלו איינגונו (בספרדית: Salma Celeste Paralluelo Ayingono; נולדה ב-13 בנובמבר 2003) היא אצנית לשעבר ושחקנית כדורגל ספרדייה, המשחקת בעמדת קיצונית שמאלית בקבוצת ברצלונה ובנבחרת ספרד.
פראיואלו נולדה בסרגוסה, בספרד, לאב ספרדי ואם מגינאה המשוונית.
האם הגיעה לספרד על מנת לטפל בבנה מנישואים קודמים שסבל מפגם חמור בראיה.
בדצמבר 2012, הוא נעלם בסרגוסה ולאחר כחודש נמצאה גופתו.
לפראיואלו שני אחים ששניהם שחקני כדורגל גם כן.
פארוולו החלה לשחק כדורגל במועדון סן חוזה בסרגוסה ולאחר מכן עברה למועדון סרגוסה סי אף אף.
בעונת 2019/20 חתמה פראיואלו בוויאריאל.
היא שחקה במועדון כ-3 עונות ובשנת 2022 הייתה מועמדת לפרס פושקאש על שער שכבשה במדי המועדון נגד ברצלונה.
פראיואלו חתמה בברצלונה בעונת 23–2022 לאחר תום חוזהה בוויאריאל.
בעונת 23–2022 זכתה עם קבוצתה באליפות ספרד ובליגת האלופות ואף עלתה בהרכב במשחק הגמר.
פרוואלו בחרה לשחק בנבחרת ספרד על אף שיכלה לשחק גם בנבחרת גינאה המשוונית.
היא זכתה עם הנבחרות הצעירות באליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 17 ואליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17 ב-2018 ובשנת 2022 באליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 20.
היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ב-11 בנובמבר 2022 במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה.
פראיואלו זומנה לגביע העולם בכדורגל נשים 2023 בו נבחרתה העפילה לגמר.
פרוואלו כבשה שער ניצחון ברבע הגמר מול הולנד בהארכה וכן את השער הראשון בחצי הגמר מול נבחרת שוודיה.
פראיואלו התחילה במועדון האתלטיקה של סן חוזה בסרגוסה והצטרפה לאחר מכן למועדון סקופריו-71 גם כן בסרגוסה.
היא זכתה במדליה הראשונה שלה ב-2019 בריצת 400 מטר באליפות ספרד באתלטיקה קלה.
הזכייה אפשרה לה להשתתף באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019.
היא זכתה ב-2019 ב2 מדליות נוספות באליפות אירופה לנוער בבאקו.
אליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018
נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 20
אליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 20: 2022
סלמי חורף (בהונגרית: Téliszalámi) הוא סוג של סלמי מעושן העשוי מבשר חזיר ובייקון וסאלו חזיר.
סלמי החורף של סגד הוא מעמד גאוגרפי מוגן של האיחוד האירופי מאז 2007, וסלמי החורף של פיק והרץ הוא הונגריקום מאז 2014.
שמו נובע מהעובדה שבעבר היו מייצרים אותו רק בחורף.
הסיבה לכך הייתה שלחות האוויר בסגד בדרך כלל לא הייתה נמוכה מספיק כדי שחומר הגלם יאבד את כמות המים הנכונה במהלך היישון ולכן הוא היה מקורר תחילה ולאחר מכן מעושן כך.
עד שלא היו מכונות (משאבות) המתאימות לכך, יכלו לקרר את הסלמי רק בקרח (בחורף, באמצעות הקרח של נהר הטיסה והאגמים בסביבה).
מצד שני, בנוסף למוצרים האחרים, לא היו מספיק עובדים לייצר אותו, ולכן המפעל העסיק בחורף פועלים חקלאיים עונתיים להכנת הסלמי.
סלנג (בעברית: עָגָה) הוא שימוש לא תקני בשפה, לעיתים על ידי קבוצה חברתית מסוימת, לרבות המצאת מילים חדשות שלא קיימות במשלב התקני, או ייבוא מילים משפה אחרת.
בחלק מהמקרים מילות סלנג עוברות תהליך שבסופו הן חלק לגיטימי בשפה.
המילה סלנג ידועה כבר מהמאה ה-18, ומקורה אינו ידוע.
לעיתים קרובות נוצרים ביטויי סלנג כחלק מסוציולקט שנועד להבחין בין חברי קבוצה אחת לאחרת, ובמובן זה הוא משמש כדרך לאפשר לבני קבוצה מסוימת לזהות זה את זה.
במקרים רבים נוטות תת-תרבויות בעלות מובחנות מקצועית או מובחנות באורח חיים לפתח סלנג ייחודי להן, כפי שאפשר להבחין אצל מכורים לסמים, פושעים, שוטרים, מוזיקאים, אנשי תיאטרון ובעלי מקצועות אחרים שבהם קיימת אינטראקציה ענפה בין חברי תת-התרבות.
חשוב להבחין בין עגה לז'רגון, שהוא מילון המונחים האופייני לעוסקים במקצוע מסוים.
הז'רגון עשוי לשמש כדי להבחין או לבודד מי שאינו חבר בקבוצה, אך הוא לא מחליף את הדקדוק או הלקסיקון התקניים אלא מוסיף מונחים מוסכמים טכניים, מקצועיים או מוסדיים שאינם רלוונטיים לאנשים חיצוניים, אך לחברי הקבוצה מאפשרים החלפת מידע יעילה יותר.
בעברית, בגלל מאפייניה הייחודיים כשפה מתחדשת, שחלקים בה דלים בתארים ושמות עצם נדרשים, מתפקד הסלנג כדרך לא רשמית להעשרת המאגר הלשוני, ולעיתים קרובות חודרות מלות עגה בהדרגה אל תוך השפה הרשמית ובמקרים מסוימים אף מתקבלות באופן רשמי ומלא לאוצר המילים באמצעות האקדמיה ללשון העברית.
לפי פרוכטמן (2006) ישנם כמה גורמים אשר תורמים להתפתחות הסלנג ולשימוש בו.
גורמים חברתיים – חברות סגורות נוטות לפתח מעין "לשון סתרים" מיוחדת להן; הסלנג מתפתח ביתר טבעיות בחברות כאלה, בעיקר של צעירים: תלמידים, חיילים בצבא, תנועות נוער, אגודות ספורט וקשור גם למקומות גאוגרפיים – וכך מקבל צביון מקומי.
גורמים פסיכולוגיים – הרצון להתבטא בחופשיות וביצירתיות, להרגיש חלק מחברה סגורה ואף לקרוא תגר על הממסד.
הסלנג אם כן, מטפח תחושת שייכות וזהות בתוך הקבוצה.
שיתוף והבנת הסלנג מאפשר לחברי הקבוצה להרגיש שהם חלק ממשהו בלעדי, ומפריד אותם מאחרים (הורים או דמויות סמכות).
יתר על כן, באמצעות שימוש בשפה שאינה מוכרת או לא מובנת על ידי אחרים, יכולים חברי הקבוצה לתבוע תחושת עצמאות ושליטה על עולמם החברתי.
חוקרים רבים מדגישים את תפקיד השפה ביצירת זהות ובניית גבולות חברתיים בין קבוצות.
כאשר חברי הקבוצה יוצרים סלנג משלהם, הם עושים זאת כחלק ממנגנון טבעי של בידול תרבותי והגדרה עצמית, במיוחד בניגוד למבוגרים.
ביטוי זיקה לתרבויות אחרות – ביטוי כזה יכול להיות מתוך הערצה לתרבויות אלה, מתוך הרגל בשל חשיפה לבני תרבויות אלה שאינם מדברים היטב את השפה המקומית או מתוך רצון לתת רושם אקזוטי.
לדוגמה, ישראלי העובד כמוזג בבית המרזח עשוי לומר כי הוא "בארמן" ב"פאב", כחיקויי למילים האנגליות Bartender ו-Pub.
קיצור אופני ביטוי: פעמים רבות, משמשים ביטויי סלנג כדרך לקצר ביטויים או להפוך ביטויים ארוכים לשמישים יותר – לעיתים תוך כדי שיבוש או התעלמות מכללי השפה התקנית.
כך, לדוגמה, במסגרות צה"ליות נוהגים לומר "נשקים" או "רכבים" במקום "כלי נשק" ו"כלי רכב" או "תעלה על א'" במקום "לבש את המדים המתאימים ליציאה מן הבסיס".
לשימוש בסלנג מספר תפקידים בולטים, המסבירים במידה רבה את הסיבות להופעת מילות וביטויי סלנג:
נגיעה בנושאים רגישים: מילות סלנג מאפשרות להגדיר באופן ישיר ופתוח עצמים, מצבים, תארים ומושגים שאינם מוגדרים בשפה הרשמית, לרוב משום שהם עוסקים בנושאים כמו מין, סמים או נטייה מינית.
לדוגמה, ביטויי סלנג הנוגעים לשימוש בסמים כמו "סטלן", "מסניף", "שורה", "מריח", "צינגלה", "אצבע", "סוליה", "בוף", "שאכטה", "מחשש", "אפוף", ודומיהם נוצרו כדי למלא צורך בהגדרות של מצבים, דמויות, עצמים וכדומה הקשורים בשימוש בסם.
מין, והרגלים מיניים משמשים מטרות רחבות אף יותר, בעיקר בביטויים מושאלים המשתמשים באברי המין כדי לסמן תארים, מצבים, או דמויות בהקשר לא מיני.
לדוגמה: "יש לו ביצים", "קפוץ לי", "מעניין לי את התחת", "כוס אמא שלך" "שמוק", "זין" וכדומה.
רוביק רוזנטל הרחיב בעניין הדינמיקה של השימוש בסלנג בתחום המיני:
הבחנה ומעמד: סלנג הנוצר כדי להבחין בין קבוצה אחת לאחרת, באמצעות יצירת אוצר מילים ייחודי לקבוצה שבה הומצא הסלנג.
פעמים רבות, סלנג כזה מופיע בתת-תרבות הסובלת מנחיתות ממשית או נתפשת, והסלנג משמש כלי כדי להפּך את המצב ולהציג את תת-התרבות כעליונה או מיוחדת.
סלנג כזה אופייני לקבוצות של פושעים, משתמשים בסמים, זונות, וכדומה.
אפשר להבחין גם בכך שכאשר תת-תרבות מסוימת זוכה לשינוי במעמדה, הדבר משתקף גם בסלנג המשמש אותה.
לשם דוגמה, השינוי במעמדם של הומוסקסואלים בישראל הביא לשחיקה ניכרת בהיקף ובייחודיות של הסלנג הלהט"בי וביטויים "שמורים" שלה (לדוגמה, "אוחצ'ה") החלו חודרים בסיוע סוכני שפה חשובים כמו עיתונאים אל תוך הזרם המרכזי של השפה.
ברוב המקרים, כאשר ביטוי המשמש קבוצה מסוימת מתחיל לשמש בקבוצות אחרות, הוא חדל מלשמש כמבחין בין הקבוצות והשימוש בו עשוי לדעוך.
דוגמה טיפוסית לכך היא העובדה שכאשר ביטוי עגה מופיע בפרסומות והופך בכך נחלת הכלל, מסמנת הופעתו בדרך כלל את קץ שמישותו בתוך תת-התרבות שיצרה אותו.
השלמת החסר: תפקיד חשוב אחר של הסלנג הוא השלמת מילים חסרות בשפה.
תפקיד זה של הסלנג הוא בעל חשיבות מיוחדת בעברית, שבה ישנם תחומים רבים בהם אוצר המילים דל יחסית.
כך, לדוגמה, מילים כמו "מפתח שוודי", "ג'בקה", "רצ'ט", "בוקסה", "ג'ק", "שטיכמוס", "שטאלבנד", וכדומה מנסים לחפות על חסרון שמות מוכרים לכלי עבודה.
במקרים אחרים, מילת עגה או מילה תקנית משמשת בסיס לשלל הטיות והשלמות.
לדוגמה, המילים "נודניק" ו"נקניק" (הראשונה מיידיש, השנייה בעברית תקנית) שימשו לבריאת "מנדנד", "נאג'ס", "נוג'ס", "נדנוד", "מתנקנק", "ניקנק", וכדומה.
במקרים אחרים, סלנג בורא מילים ומשמעויות חדשות במהירות וביעילות רבה, בהתאם להשתנות החברה או הטכנולוגיה.
המילה "שחורדינית", לדוגמה, הומצאה כדי להגדיר אישה שצבעה את שיערה לבלונד; המילה "יזיזות" הומצאה כדי לתאר מערכת יחסים עם ידידים, הכוללת בעיקר קיום יחסי-מין; הפעלים "לסמס" (שורש ס.
ט.) באו למלא פער בשפה בתחום הטכנולוגיה.
סלנג נוצר ברוב המקרים באמצעות אחד משני סוגים של שינויים:
סמנטי: שינוי במשמעות מילה או משחק מילים.
צורני: שינוי מילים או יצירת מילים חדשות.
במקרים כאלו, השינוי לובש פעמים רבות דמות של עיוות משמעות מקובלת או תקנית או אפילו היפוכה.
ישנן דרכים רבות ליצירה צורות סמנטית וצורנית של מילות סלנג.
שאילה משפות אחרות: מילה משפה אחרת מאומצת כמילת סלנג.
לפי ניתוח משנת 2005, בעברית שאול עיקר הסלנג מערבית, יידיש ואנגלית, אך ישנן גם מילים רבות השאולות מרוסית, צרפתית וגרמנית.
לדוגמה: מניאק, נו, סמטוכה, פראייר, ערס, תכל'ס, ז'לוב, סחי, שיט, שמוק, ממזרתה.
הוספת סיומת: הוספת סיומות כמו -ניק, -לה, -יסט, -צ'יק, -צ'וק, -וש, וכדומה.
לדוגמה: "אימוש", "ממוש", "מוישה'לה", "טנקיסט", "נויניק" (אדם העוסק בטיפוח הנוי בקיבוץ), "סג"מניק", "גולנצ'יק", "חיילצ'וק", "ג'ובניק".
הרכבת מילים (הלחם): שילוב של שתי מילים או יותר ליצירת מילה חדשה או שילוב חדש.
לדוגמה: "צחוקים וחחות" (על בסיס חה-חה, קול הצחוק), "שחורדינית" (על משקל בלונדינית), "רבובדיה" (הרב עובדיה), "צרפוקאים" (מרוקאים ששפת האם שלהם צרפתית).
קיצורים וראשי תיבות: קיצורים וראשי–תיבות במקום ביטויים שלמים.
מטונימיה וסינקדוכה: שימוש בחלק כמיצג השלם, או הגדרת השלם על פי מרכיביו.
שימוש בשמות: שימוש בשמות כדי להגדיר אדם או תכונה.
לדוגמה: "דמבו", "פייפר" (להגדרת אדם בעל אוזניים גדולות), "משקפופר", "קסוקר", "אבו ארבע" (למרכיבי משקפיים), "פרחה", "יענטע", "ווחש", "קופיקו", "פולני", "יקה", "פרסי מדוני", וכו'.
פוליסמיה: משחק במשמעויות השונות שיש למילה.
כמו הענקת משמעות נוספת למילים : "קל", "נדיר", "טילים" וכו'.
מטפורה: שימוש בדימוי כדי להגדיר דבר או תכונה: "פרצוף תחת", "תפס תחת", "ילד קקה", "מקטין ראש".
חריזה: שימוש בחריזה או חזרה משובשת ונחרזת של מילה.
לדוגמה: "או"ם שמום", "פרצוף צנע בלי אנטנה", "קוף בלי משקוף", "מה?
הכפלות: הכפלת הברות או חלקי מילה, עם או בלי הקשר אונומטופאי.
אפוקופיה: השמטת סוף מילה או ביטוי.
לדוגמה: "זותו" במקום "זאת אומרת", "להית" במקום "להתראות".
אפרסיס: השמטת תחילית או מילה ראשונה.
השמטות מרובות: השמטה של תחילת, אמצע, סוף, וכו' בו זמנית.
היפוך סדר: היפוך סדר ההברות או המילים.
המרת מילה: החלפת מילה אחת באחרת, פעמים רבות כדי לעדן ביטוי.
לדוגמה: "כוס סודה בלי מים", "לא מפחידים יונה עם יין", "לך תחפש מי ינענע אותך", "אני אראה לך מאיפה משתין הדג/מאיזה עץ עושים גיטרה".
פונטי: מילים שנוצרו מהצליל המתקשר אליהן בצורה אונומטופאית.
למשל: "צ'חצ'ח" שככל הנראה מבוסס על האופן שבו נשמע דיבורם של עולים ממרוקו, שבו בולטות אותיות כמו צ' וח', באוזני העולים בני עדות אשכנז או "ווזווז" - מלשון המילה היידית וואָס [vus], שפירושה "מה" הוא שם גנאי לאשכנזי שנוצר בדרך דומה.
דוגמה אחרת היא "בלינג בלינג".
בדומה למשלבים אחרים, גם הסלנג עשיר בביטויים, מהם המורכבים ממילים תקניות בלבד, שרק צירופן לביטוי הופך את הביטוי לסלנג, ומהן שכבר חלק מהמילים המרכיבות אותן הן בסלנג.
"חבל על הזמן" (בקיצור חבל"ז): ביטוי שמשמעותו בסלנג הפוכה ממה שמובן משמיעה ראשונה, וכוונתו "משובח שבמשובחים".
במקור, קיצור של הביטוי "(כל כך טוב, ש)חבל על הזמן לתאר, חבל על כל מילה".
"בוקרה פיל מישמיש", שמקורו בערבית, הוא ביטוי סירוב שאינו נחשב לבוטה.
כפרה עליך: ביטוי של חיבה, משמעותו כיום הוא "מותק", "יקיר" או "אהוב".
tl;dr = too long; didn't read (ובעברית: אמ;לק = ארוך מדי, לא קראתי)
מילות סלנג נפוצות מוצאות את מקומן גם במילון לשפה התקנית, ובמהדורת 2004 של "מילון אבן-שושן" נכללות לא מעט מילות סלנג.
בנוסף לכך יוצאים לאור מילוני סלנג, שהבולט מביניהם בעברית הוא ספרם של דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה, מילון עולמי לעברית מדוברת.
עם זאת, השפה המדוברת מטבעה חשופה לשינויים רבים ומהירים, ומילונים אלה מאבדים את עדכניותם לאחר זמן קצר.
מילון הסלנג הישראלי, בעריכת רפאל ספן, 1965.
מילון הסלנג הישראלי, הוצאת קריית ספר, 1971.
דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה, מילון עולמי לעברית מדוברת, הוצאת א.
עודד אחיאסף ואחרים, לקסיקון הסלנג העברי והצבאי, הוצאת פרולוג, 1993.
ראובן שפירא ונתן רועי, לקסיקון שוטרים וגנבים, הוצאת ידיעות אחרונות, 1997.
מייק אלדר, סלנג צבאי, הוצאת פרולוג, 1994.
משה יהלום, סלנג והומור, מילון לישראלית מדוברת, הוצאת "דור", 2002.
רוביק רוזנטל, מילון הסלנג המקיף, כתר הוצאה לאור, 2005.
רוביק רוזנטל, הלקסיקון של החיים, הוצאת כתר, 2007.
רוביק רוזנטל, הלקסיקון של החיים, הוצאת כתר, 2018.
מילון אבן שושנה, מילון סלנג אינטרנטי של הקהילה הגאה, מחבר ושנת פרסום לא ידועים.
דורבנות - אתר אינטרנט לנושא
איטה ישראלי, סלנג ועוד, מילון סלנג אמריקאי (אנגלית-עברית), 2003.
איטה ישראלי, סלנג ועוד, מילון סלנג ישראלי (עברית-אנגלית), 2005.
סלמנדרת ענק יפנית (שם מדעי: Andrias japonicus) היא מין מסוג סלמנדרת ענק האנדמית ליפן.
הסלמנדרה עשויה להגיע לאורך של עד 1.5 מטרים, והיא הדו-חיים השני בגודלו בעולם כיום, לאחר סלמנדרת הענק הסינית.
סלמנדרת הענק היפנית מקיימת אורח חיים מימי וכמעט ואינה עולה אל היבשה.
בתי הגידול שלה הם נחלים מהירי זרימה באזורים הרריים, קרירים ולחים.
גופה כבד ומגושם וצבעה חום עם כתמים כהים.
ראשה גדול ושטוח ובו זוג עיניים קטנות, ללא עפעפיים.
זימים קיימים אצל הצעירים בלבד, ואילו הבוגרים נושמים רק דרך העור.
בצידי הגוף ישנם קפלי עור, המגדילים את שטח הפנים ומאפשרים ספיחה מרבית של חמצן מן המים, הודות לכלי הדם הרבים המצויים על פני העור.
משקלו של פרט בוגר עשוי להגיע ל-25 קילוגרם ואורכו ל-1.5 מטרים.
מזונו מורכב מדגים, צפרדעים, יונקים קטנים ופרוקי-רגליים.
עונת הרבייה חלה באוגוסט, אז מתכנסות סלמנדרות הענק באזורים קבועים.
הזכרים מתחרים ביניהם בקרבות על הזכות להפרות את ביצי הנקבות.
הנקבות מטילות 400–500 ביצים במים וכמה זכרים מפרים את הביצים.
לאחר מכן, שומר כל זכר באגרסיביוות על ביצים שהטילו כמה נקבות עד בקיעתן, בתוך קן הנבנה במחילה על גדות הנהר.
תוחלת החיים שלהם ארוכה (לעיתים אף למעלה מחמישים שנים), והם מקיימים אורח חיים לילי.
לסלמנדרת הענק היפנית אין אויבים טבעיים.
תושבים מקומיים צדים אותה מדי פעם בשל בשרה, אך עיקר הסכנה לקיומה היא בירוא שטחי המחיה שלה למען צורכי האדם.
עם זאת, בשל מעמדה החוקי כחיה מוגנת, כמה מאזורי המחיה שלה מוגנים בקפדנות וגודלה היחסי של האוכלוסייה נשמר.
סלמנדרה מצויה (שם מדעי: Salamandra infraimmaculata), מין במשפחת הסלמנדריים החי בצפון המזרח התיכון ובטורקיה.
גבול התפוצה העולמי הדרומי שלו הוא בצפון ארץ ישראל (בכרמל ובגליל).
בעבר היא סווגה כתת-מין של הסלמנדרה הכתומה שחיה באירופה (Salamandra salamandra), אך מחקר גנטי הגדיר מין זה כמין נפרד לאחרונה.
השם העממי המקובל למינים השונים של הסוג סלמנדרה (Salamandra) הוא סלמנדרת האש (Fire salamander).
אוכלוסיות הסלמנדרה מתרכזות בעיקר סביב מקווי מים מתוקים קטנים, שלוליות גדולות ונחלים עתירי גבים, בהם הן מתרבות.
בישראל הסלמנדרות מתרבות גם במקווי מים זמניים ובשלוליות חורף, ומציגות התאמות אבולוציוניות מגוונות להתמודדות עם זמניות בית הגידול.
גודלו של הבוגר עד 30 ס"מ.
צבעו שחור עם כתמים כתומים או צהובים.
דגם הכתמים שונה בין פרטים, ומשתנה מעט מאוד במהלך חייו של פרט, כך שהדגם מהווה מעין "טביעת אצבע" ולפיו ניתן לזהות פרטים באופן אישי.
לסלמנדרה הבוגרת בלוטת רעל המופרש בעת סכנה מנקבוביות המצויות על עורה לאורך הגב.
לא ידוע על טורפים טבעיים של הבוגרים, כנראה הודות לרעילותם.
אורך חייהן של הסלמנדרות עשוי להיות ארוך מאוד.
במוזיאון הגרמני להיסטוריה של הטבע ע"ש אלכסנדר קניג חיה סלמנדרה אף יותר מ-50 שנה.
כמו כל הדו-חיים, עורן של הסלמנדרות אינו אטום למים והן זקוקות לסביבה לחה על-מנת שלא להתייבש.
לכן הסלמנדרות הבוגרות פעילות בעיקר בלילות גשומים או ערפיליים, או כאשר הקרקע לחה.
במהלך הקיץ החם והיבש, הסלמנדרות מסתתרות במערות, בסדקים בקרקע או בגזעי עצים רקובים על מנת לשמור על לחות גופן, ומפחיתות את פעילותן.
הסלמנדרות, הן כראשנים והן כבוגרים, ניזונות בעיקר מחסרי חוליות.
ראשני הסלמנדרה חיים בבריכות מים מתוקים וטורפים את רוב המינים הקטנים מהם החיים באותן בריכות, כולל סרטנים קטנים ממחלקת הסרטנים הירודים או שטרגליים, זחלי יתושים, ראשני צפרדעים וקרפדות.
ראשני הסלמנדרה מאוד אגרסיביים זה כלפי זה ולעיתים קרובות ראשנים גדולים יטרפו ראשנים קטנים יותר (תופעה זואולוגית נפוצה הקרויה קניבליזם).
בעוד קניבליזם עשוי להיות הכרחי עבור הישרדות הראשנים בתנאים מסוימים, הראשנים מפנים התנהגות אגרסיבית זאת כלפי ראשנים אחרים רק בהתאם למידת הקרבה הגנטית בין השניים, כלומר, התוקפנות נמוכה ביותר בין אחים וגבוהה ביותר בין ראשנים שאינם קרובים גנטית .
כאשר דגים מצויים בבריכה, הם הטורפים העיקריים של ראשני הסלמנדרה.
נוכחות דגים בבריכה בדרך כלל תביא לירידה משמעותית באוכלוסיית הראשנים או לפגיעה בקצב גדילתם.
בהיעדר דגים במקווה המים, ראשני הסלמנדרה הם טורפי-על, ומשפיעים באופן משמעותי על הרכב ומגוון המינים בבריכה.
הבוגרים חיים על היבשה וניזונים מחרקים, שלשולים, חשופיות, חלזונות קטנים, רבי-הרגליים, סרטנאים ואף מפרטי סלמנדרה צעירים.
עונת הרבייה של הסלמנדרות בישראל היא במהלך החורף, בעיקר בתחילתו.
ההזדווגות נערכת בדרך כלל במהלך לילות גשומים ובסמוך לבריכות מים מתוקים ושלוליות חורף.
נקבת סלמנדרה המוכנה להפריה נעמדת זקופה ליד זכר, הזוחל מתחת לגופה ומטיל על הקרקע תיק זרע הנקרא ספרמטופור וזז הצידה.
הספרמטופור הוא גוף המכיל תיקי זרע לבנים מצופים בשכבת ריר מוקשה הנדבק אל ביב הנקבה הנשארת במקומה ומנמיכה את גופה.
הנקבה עשויה להזדווג עם יותר מזכר אחד במהלך העונה ולשמור זרע לאורך זמן.
במהלך הריון בודד מתפתח בגופה של הנקבה שגר הכולל עד כ-200 ביצים שהופרו על ידי מספר אבות שונים.
ההריון נמשך כמעט כשנה, ובמהלך גשמי החורף הראשונים (אוקטובר-דצמבר) הנקבות מתחילות לחפש בריכות ושלוליות על-מנת להשריץ את הראשנים לתוכן.
הראשנים בוקעים מהביצים בבטן הסלמנדרה בסמוך להשרצה, במהלכה או מיד לאחריה.
מכיוון שהראשנים חיים במים ואמם חיה ביבשה, לא מתקיים טיפול הורי ישיר בצאצאים.
עם זאת, נקבת הסלמנדרה מציגה התנהגות רבייה מורכבת בבחירת אתר ההשרצה, על-מנת להגדיל את סיכויי ההישרדות של הראשנים.
בכל הריון הנקבה מפזרת את השגר שלה בזמן: כלומר, היא אינה משריצה את כל הראשנים מיד עם תחילת הגשמים אלא במהלך מספר השרצות חלקיות לאורך חודשי החורף הראשונים (לעיתים עד ינואר).
כמו כן, היא אינה משריצה את כל הראשנים בבריכה אחת אלא מפזרת אותם במרחב, בבריכות שונות.
הנקבות משריצות מספר גדול יותר של ראשנים בבריכות עמוקות מאשר בבריכות רדודות.
כפי הנראה, הנקבות נוטות להעדיף בריכות פנויות ולהימנע מלהשריץ בבריכה שבה כבר מצויים ראשנים גדולים שהושרצו קודם לכן, כדי שצאצאיהן לא ייפלו קורבן לקניבליזם.
בהיעדר בריכות פנויות, הנקבות יעדיפו בריכות המכילות מקומות מסתור רבים עבור צאצאיהן על מנת להפחית את תמותתם.
לעומת זאת, בהינתן בריכות פנויות, הנקבות יעדיפו בריכות ללא מקומות מסתור, כנראה כדי שצאצאיהן יוכלו לטרוף ביתר קלות את הראשנים שיושרצו לאחר מכן על ידי נקבות אחרות.
כמו מרבית הדו-חיים, לסלמנדרה המצויה מחזור חיים מורכב, הכולל שלב פגית הנקרא ראשן וחי במים מתוקים, ושלב בוגר יבשתי.
עם השרצתם בבריכה, לראשנים ארבע גפיים (בניגוד לראשני דו-חיים חסרי זנב הבוקעים מהביצה ללא גפיים כלל), שתי מערכות זימים חיצוניים מכל צד של הראש לנשימת חמצן המומס במים (ראה תצלום תקריב) וסנפיר זנב רחב לצורך שחיה.
משקלם עם ההשרצה הוא כ-200 מ"ג, ובתחילה רוב האנרגיה שהם רוכשים ממזונם כנראה מנוצלת לגדילה.
הראשנים זקוקים למשך כשלושה חודשים לפחות להתפתחות בבריכה (תלוי במצאי המזון), במהלכם הם מתחילים להשקיע אנרגיה הולכת וגוברת בשינויים התפתחותיים לקראת המטמורפוזה.
השינויים ההתפתחותיים כוללים התפתחות ריאות לנשימת אוויר, לצד ניוון הדרגתי של הזימים החיצוניים, חיזוק הגפיים לקראת הליכה על היבשה, שינויים במבנה ובתפקוד העור, העיניים, מערכת העיכול ומערכת הדם לתפקוד על פני היבשה, ניוון סנפיר הזנב, ועוד שינויים רבים.
במהלך המטמורפוזה משתנה צבע העור של הראשן לשחור מבריק ונוצרות שתי רצועות צהובות לאורך צידי עמוד השדרה.
לאחר מכן, עם הגדילה בשלב הצעיר, רצועות אלה מתפצלות ונמתחות לדגם הכתמים הצהובים-כתומים שעל גב הסלמנדרות.
משקל הראשן בעת המטמורפוזה יכול לנוע בין כ-500 מ"ג (המשקל המינימלי המאפשר מטמורפוזה) לבין 2 גרם.
בעת המטמורפוזה עצמה, הנמשכת בין ימים ספורים לכשבועיים, הראשנים מפסיקים לאכול, ומשקל גופם יורד.
חלק מהפרטים מתים במהלך התהליך התובעני, שבסופו הראשן הופך לצעיר (Juvenile), ויוצא מהמים לחיים יבשתיים.
מאחר שרבים מהראשנים חיים בשלוליות עונתיות, שמועד התייבשותן אינו ידוע, הראשנים מצויים במירוץ התפתחותי כנגד הזמן.
הדלק של מרוץ זה הוא המזון שקיים בשלולית, שהוא לעיתים מוגבל.
הראשנים חייבים להשיג מספיק מזון כדי להגיע לגודל המינימלי המאפשר מטמורפוזה, וכן כדי להשלים את התהליכים ההתפתחותיים הכרוכים במטמורפוזה עצמה.
במידה ולא יספיקו לעשות זאת לפני התייבשות הבריכה, הם ימותו.
לכן, קיימת תחרות בין הראשנים על משאבי המזון, והם נאבקים זה בזה באגרסיביות, עד כדי קניבליזם.
בתנאים מסוימים, כגון משך קיום קצר של הבריכה ומיעוט משאבי מזון, בהם כל הראשנים עלולים למות בטרם הגיעם למטמורפוזה, קניבליזם הופך להתנהגות חשובה שמאפשרת למספר קטן של ראשנים לרכוש אנרגיה מספקת ולהינצל.
לראשנים גמישות התפתחותית רבה: הראשנים מסוגלים לקלוט מסביבתם אותות המעידים על מצב התייבשותה של הבריכה, ולהתאים את קצב התפתחותם למצב.
אותות אלה עשויים להיות שינויים בעומק הבריכה, שינויים בריכוז המומסים במים, אורך היום, ונוכחות שרידי ראשנים שהתייבשו למוות בבריכה קודם לכן.
מעט ידוע על שלב הצעיר.
מוערך ששלב זה הוא שלב הפצה של המין, בו הפרטים נעים למרחקים ארוכים.
הצעירים אינם מתרבים, ומגיעים לבגרות מינית רק בגיל 3-5 שנים.
גופם של הצעירים ממשיך לגדול בתקופה זאת.
סכנת הכחדה ומאמצי השימור של המין בישראל
הפגיעות בבתי הגידול הלחים נובעות בעיקר מפעילות אנושית, וכוללות בין היתר: ייבוש בריכות טבעיות, זיהום בשפכים, בנייה ופיתוח בבתי הגידול, דריסה על ידי כלי רכב, השלכת פסולת במקורות מים והחדרת מינים פולשים לבריכות טבעיות (כגון דגי נוי, שטורפים את ראשני הסלמנדרות).
בשל נזקים אלה, מאז אמצע המאה ה-18 נכחדו רוב בתי הגידול המימיים במישור החוף.
כיום רבים מבתי הגידול הלחים שורדים בעיקר בגנים לאומיים ובשמורות טבע מוכרזות.
עם זאת, קיימות אוכלוסיות של סלמנדרות בשטחים חקלאיים ועירוניים, ועל מנת להגן עליהן מתבצע איסוף מידע באמצעות סקרי טבע עירוני, מחקרים אקדמיים ומידע שמספקים אזרחים לארגוני שמירת טבע כגון החברה להגנת הטבע.
בזכות מידע זה ניתן למפות את האתרים בהם קיימות אוכלוסיות מקומיות של סלמנדרות, להעריך את גודלן ואת פגיעותן, ולהמליץ לרשויות הציבוריות על דרכי פעולה שימזערו את הפגיעה בהן.
בעבר האמינו שהסלמנדרות נולדות באש ושהן מביאות רעות לעולם.
לפי מיתוס אירופי, הן נולדות במקום שבו דולקת אש במשך שבע שנים ברציפות.
לכן נהגו לכבות את האש שדלקה תמיד בכורים של נפחיות בכל שבע שנים.
המיתוס אומץ גם בתלמוד בבלי בו נטען שהסלמנדרה חסינה לאש ושאדם שימרח עצמו בדמה יהיה חסין לאש גם הוא.
בפועל הסלמנדרה המצויה איננה חסינה לאש.
כאמור הסלמנדרות נולדת במים, זקוקות ללחות רבה ואף נתונות לסכנת מוות בחום וביובש של ימי הקיץ.
לאחר השרפה בכרמל (2010) נצפו סלמנדרות חרוכות למוות או מכוסות בכוויות באתרים הפגועים.
כנראה שהאמונה של ילודה מהאש נולדה מתכונתן של סלמנדרות למצוא מסתור במקומות לחים כמו גזעי עצים נרקבים או ערימות עצים להסקה.
כשאלה מושלכים למדורה, סלמנדרה שעשויה להימצא בהם תתגלה לעין כשהיא בורחת על נפשה מהאש.
ניתן לשער שצבעיהן של הסלמנדרות ומגע גופן הקר עזרו גם הם להתפתחות האמונה.
אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 246-248
סלמנדרה (שם מדעי: Salamandra) הוא סוג דו-חיים במשפחת הסלמנדריים.
בלשון עממית, חלק מהמינים בסוג זה נקראים גם 'סלמנדרת אש'.
משמעות השם 'סלמנדרה' בפרסית הוא "בתוך אש".
אולי בגלל צבעיהן העזים, הסלמנדרות נקשרו במיתולוגיה ל"יסוד" האש.
הסלמנדרה נפוצה באזורי מערב אסיה, אירופה וצפון אפריקה.
אורך גופן של סלמנדרות בוגרות מגיע עד לכ־30 ס"מ.
הן בעלות בלוטת רעל הנמצאת בקדמת הגולגולת באזור העיניים, לשון מעוגלת וטורי שיניים בצורת האות הלטינית S.
מזונן של הסלמנדרות הבוגרות כולל חסרי חוליות רבים - חרקים, רבי רגל, תולעים, חשופיות ואיזופודים יבשתיים.
הראשנים ניזונים מסרטנים ירודים, חלזונות (בעיקר שחריר הנחלים) וזחלי יתושים, ולכן הם משמשים כמדביר טבעי
סלמנדרה מצויה (Salamandra infraimmaculata) נפוצה בצפון המזרח התיכון, ובטורקיה.
אוכלוסיות מבודדות קיימות בצפון ארץ ישראל, בה המין מצוי בסכנת הכחדה, ומסמנות את גבול התפוצה הדרומי העולמי של מין זה.
אוכלוסיית הכרמל היא אוכלוסייה מבודדת ורגישה והיא למעשה האוכלוסייה הדרומית בעולם ממין זה.
סלמנדרת האש (Salamandra salamandra) נפוצה במרבית מרכז אירופה, מזרח אירופה ודרומה.
בעבר המין הנפוץ בישראל שויך למין זה, אולם מחקר גנטי מצא שמדובר במינים נפרדים.
בנוסף, קיימים מיני דו-חיים בקבוצת בעלי הזנב הקרויים בלשון עממית סלמנדרות, על אף שאינם שייכים למשפחת הסלמנדריים, לדוגמה סלמנדרת ענק סינית.
סלמנדריים (שם מדעי: Salamandridae) היא משפחה הנקראת גם "סלמנדריים אמיתיים" ושייכת לעל-משפחת סלמנדרות, בסדרת בעלי זנב.
במשפחה כ-55 מינים בקירוב ב-15 סוגים, שתפוצתם הגאוגרפית נרחבת ביותר: מרביתם באירופה, חלקם באסיה ושני סוגים אנדמיים לאמריקה הצפונית.
בישראל קיימים שני מינים: הסלמנדרה המצויה וטריטון הפסים.
סלמנדריים בוגרים הם קטני גוף, אורך גופם מגיע עד ל-20 ס"מ.
עורם מפריש רעלים, והצבעים הבולטים הייחודיים לכל מין משמשים כצבעי אזהרה.
הטריטונים רעילים ביותר בכל שלבי חייהם.
למרבית המינים במשפחה זו איברי נשימה (מעין ריאות) מפותחים.
הסלמנדריים מוכרים בתצוגות החיזור שלהם, שבמהלכן מקיף הזכר את הנקבה ומחכך את גופו בגופה, ולעיתים אוחז בה לפני שהוא מעניק לה את שק הספרמטופור המכיל מספר גמטות זכריות.
לא נצפתה כל דאגה לצאצאים הנולדים.
הראשנים חיים במים, למעט מספר מינים שמשריצים ולדות שצורתם כסלמנדרה בוגרת.
קיימים שלושה סוגים של גלגולים בסלמנדריים: 1. ראשן שחי במים ומתגלגל לבוגר החי ביבשה.
2. ראשן שחי במים ומתגלגל לבוגר דו-חי (טיפוסי לטריטונים).
3. ראשן העובר באמצע הגלגול ליבשה, חי בה זמן מסוים וחוזר למים כדי להתרבות.
אצל הסלמנדריים מתרחשים מקרים רבים של נאוטניה - מצב שבו נעצרת ההתפתחות ומתארך השלב הטרום בגרותי.
הסלמנדריים שוכנים במחילות קטנות תחת בולי עץ ואבנים, בעיקר ביערות ובחורש לחים.
מגיחים בלילות בעלי לחות גבוהה יחסית.
הטריטונים החוזרים למים כדי להתרבות, עוברים מעין "גלגול הפוך" לצורת הראשן שבמהלכו צומחים מעין סנפירים על הגב והזנב.
מספר מינים חוזרים לאתרי הרבייה הראשוניים במשך מספר שנים.
הסלמנדריים ניזונים על פי רוב מחסרי חוליות, לעיתים ניזונים מראשנים של דו-חיים חסרי זנב.
סוג ומין יחיד סלמנדרה זהובה Chioglossa lusitanica
סוג טריטון אדום גחון Cynops
סוג ומין יחיד טריטון אלפיני Ichthyosaura alpestris
סוג ומין יחיד סלמנדרה קווקזית Mertensialla caucasica
קיימת חלוקה של המשפחה לשתי תתי-משפחות: סלמנדרות אמיתיות וטריטונים, כאשר הסלמנדרות בהכללה בעלות עור חלק יותר ואילו לטריטונים עור גבשושי יותר.
בתרבות האינטרנט, סלנג באינטרנט הוא סלנג שהחל להתפתח בסוף המאה ה-20. הסלנג התפתח בשפות מדוברות, בפרט אנגלית, והוא מאפיין שיחות של אנשים באינטרנט במקומות שונים: פורומים, מסרונים, תוכנות מסרים מיידיים, משחקי רשת ועוד.
התפתחות האינטרנט החלה בארצות הברית.
בשל גודלה והשפעתה של הארץ דוברת האנגלית, וגם בשל היותה של האנגלית שפה בין-לאומית, אנשים מכל קצוות תבל החלו לשוחח זה עם זה באנגלית באינטרנט ולכן ידה של האנגלית שולטת בכל הקשור באינטרנט.
אופיו של הסלנג באינטרנט ייחודי, שכן הוא מתפתח בין אנשים שאינם בהכרח דוברים אנגלית כשפת אם וכן אנשים הדוברים אותה בשגיאות.
כמו כן, היא מדוברת אך ורק בצורה וירטואלית דרך תוכנות מסרים מיידיים, פורומים וכו'.
מאפיין נוסף וייחודי של סלנג זה הוא שהוא מדובר על ידי הקלדה בלבד.
שפת האינטרנט מגוונת בגלל כמות האנשים ה"דוברים" אותה, אולם היא מצומצמת ורדודה מאוד.
פעמים רבות אנשים המשוחחים באינטרנט רוצים רק להבין ולהיות מובנים, ובגלל זה הם מקלידים באנגלית מצומצמת.
מכיוון ששפת האינטרנט היא שפה מוקלדת, נוצרים בה סוגי סלנג הנובעים מהצורך לקצר, מחוסר רשמיות בכתיבה וכן אי יכולת להביע רגשות בצורה טבעית במחשב.
למשל, במשחקי רשת, מלוא תשומת הלב צריכה להיות מוסבת למשחק, ולכן קיימים קיצורים השייכים לכל המשחקים וגם קיצורים השייכים למשחקים מסוימים.
לדוגמה: "ng" במקום "new game" (משחק חדש) או "4u" במקום "for you" (בשבילך/בשבילכם).
גם קיצור זה הוא ביטוי לא רשמי, שכן משוחחים למטרת תקשור בלבד וכן לקצר ולחסוך בזמן.
יתר על כן, אדם שירצה להביע צחוק קל יכתוב "LOL" שמשמעותו "laughing out loud" (צוחק בקול רם).
נוצרו גם רגשונים שמאפשרים הבעת רגשות באמצעות תווים רגילים, כדי לפצות על כך שאין רואים את הדובר בצד השני.
דוגמה לכך היא שימוש בסימון :-) כסמיילי.
יש הטוענים שתופעת הסלנג באינטרנט היא שלילית שכן כאשר משוחחים בה נחשפים לטעויות רבות בדיבור ולכן לא כדאי להרבות בה.
בניגוד אליהם יש שטוענים שהסלנג באינטרנט הוא חיובי משום שהוא מעודד שימוש באנגלית וכך המשוחח בה משפר שפה זו.
גם בעברית, אם כי במידה פחותה יותר, יש תופעות של סלנג ייחודי לאינטרנט.
אולם, אלו בעיקר מתבטאות בקיצורים ושיבושים שונים למיניהם, כגון שולת!!1 וקיצור המילה "בית-ספר" ל"בצפר".
גם כאשר מדברים בעברית באינטרנט משתמשים בקיצורים משפת האינטרנט האנגלית.
הסלנג האינטרנטי עבר גם להודעות טקסט בטלפונים הסלולריים (SMS), שגם הן נועדו לשליחת הודעות בזריזות וביעילות.
תופעה נוספת המופיעה לעיתים באינטרנט היא החלפה של אחדות מהאותיות בספרוֹת דומות, תופעה הידועה כ-Leetspeak (וגם 13375p34k או >|34<|13375 או כ-Leet ).
למשל, האות A מוחלפת במספר 4, האות E במספר 3, האות T ב-7, האות I ב-1 והאות O באפס.
תופעה זו התפתחה בתקופה שבה פעלו שרתי BBS.
מפעילי השרתים השתמשו בתוכנות לסינון התכנים שפורסמו בלוחות-המודעות האלקטרוניים שלהם, והחלפת האותיות הסוותה את התכנים האסורים מתוכנות הסינון.
שיטת קידוד זו כונתה "ליט" או "איליט" (ושמה נכתב בצורות רבות: LEET, L33T, 1337, 31337), כינוי הנובע ממעמד העילית, שהקנה למשתמשי ה-BBS גישה לאזורים חסויים בשרת.
תופעה דומה הופיעה גם בעברית.
במקומות בהם אין אפשרות לכתוב בעברית (צ'אט או מחשב שאינו תומך בעברית), כותבים לפעמים עברית באותיות לועזיות.
בסלנג האינטרנט מוחלפות לעיתים אותיות עבריות במספרים ובאותיות אנגליות, בזכות הדמיון בין האות או המספר לאות בכתב יד או בדפוס עברי.
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 התפתח והשתנה הכינוי "פקצה" אשר היה כינוי לנשים צעירות שהתנהגותן נחשבה גסה, "קיטשית" וחסרת עידון.
כיום יש לביטוי משמעות נוספת והיא כינוי גנאי לנערות בנות עשרה המפגינות התלהבות מאופנות חולפות ונוהגות להתבטא בשפה רדודה ועתירת הגזמות, המוצאת ביטוי לרוב ברשת האינטרנט.
שפתן של ה"פקצות", שאף זכתה לכינוי – "פקצית" – רווּיה בביטויים כמו "לייק", "ס22ה", "פ33ה", "100מם", "כאילו", "מושי מושלם", "אומייגד", "שולתתת", "פחחחחחח" ודומיהם.
בלוגים של נערות אלו מתאפיינים בשפתם ה"פקצית" כמו שימוש בסיומת וּש לשמות ושמות עצם, ובהתמקדותם באלמנטים העיצוביים של הבלוג, שהבולט ביניהם הוא שימוש רב בצבע ורוד.
בעשור השני חלה ירידה חדה בכמות הבלוגים האישיים, ובכך גם ירידה בשימוש בסוג השפה הספציפי, דבר שבא להדגיש את מהירות השינוי שמתרחשת בסלנג האינטרנטי.
להערכתה של כרמל וייסמן, החוקרת את התחום, החלפת התווים אינה באה ליצור שפה מקודדת הבהירה רק ליודעי ח"ן, אלא נובעת יותר משיקולים של אסתטיקה ועיצוב.
מקובל בשרתי גיימרים BG bad game משחק גרוע.
סלמנקה (בספרדית: Salamanca) היא עיר במערב ספרד, בחבל קסטיליה ולאון, בקרבת הגבול עם פורטוגל.
רוב תושבי העיר דוברים ספרדית-קסטיליאנית.
סלמנקה היא אחת מבין "ערי חומה בקסטיליה הישנה", והיא נקראת גם בשם "עיר הזהב".
אוניברסיטת סלמנקה השוכנת בתוך הרובע האוניברסיטאי שבעיר, נוסדה בשנת 1215, ובכך הייתה לאוניברסיטה הראשונה בספרד ומבין העתיקות בעולם כולו.
באוניברסיטה נמצא תיאטרון חואן אנזינה בו מוצגות מספר ההצגות הרב ביותר בשנה בעיר.
במלחמת הקהילות של קסטיליה (1521-1520), הוקמה "החונטה של אווילה", שאיגדה גם את הערים טולדו, סגוביה, סלמנקה וטורו.
הרובע העתיק של העיר בנוי סביב הכיכר המרכזית אשר נבנה כבר במאה ה-18.
בשנת 2002 נבחרה סלמנקה לעיר היפה ביותר באירופה, וכמו כן גם בתואר "בירת התרבות האירופאית", יחד עם העיר ברוז' שבבלגיה.
העיר ובפרט האוניברסיטה שבה שימשה מוקד פעילות לפילוסופיה, אסטרולוגיה, תאולוגיה ופולמוסים דתיים.
במאה ה-15, בעידן שלפני הגירוש בספרד, פעלו בעיר במספר דמויות נודעות בתקופתן.
בהן יעקב בן חביב, מקובל ופוסק, מחבר הספר "עין יעקב" אודות אגדות התלמוד, שלאחר מכן היה מנהיג קהילת המגורשים בסלוניקי.
אברהם זכות, אסטרונום והיסטוריון יהודי יליד העיר שהיה מועסק על ידי הגמון סלמנקה, ועל ידי בית המלוכה הפורטוגזי.
הלוחות האסטרונומיים שחיבר שימשו את כריסטופר קולומבוס במסעותיו.
בסוף המאה, בשנת 1490 שרף אינקוויזיטור הראשי של האינקוויזיציה הספרדית, תומאס דה טורקמדה, 6,000 כרכים של כתבי יד יהודיים בסלמנקה.
במאות ה-16 וה-17 נודעה העיר בפעילות היהודים האנוסים שבה, רובם ככולם במסגרת אוניברסיטת סלמנקה.
בהם גרסיה דה אורטה, רופא יהודי פורטוגזי, חלוץ הרפואה הטרופית, וחוקר טבע בן המאה ה-16. הפילוסוף והרופא היהודי יצחק אורוביו די קסטרו.
אברהם מיכאל קרדוזו, רופא ומקובל יהודי, מהוגי הדעות הגדולים והמרכזיים של התנועה השבתאית, שפעל בעיקר בצפון אפריקה ובטורקיה שלמד בצעירותו לימודי סכולסטיקה ותאולוגיה נוצרית.
מוצא המשפחה היהודית הוא ככל הנראה בשכונה היהודית דנינו הסמוכה לסלמנקה.
בקיץ הטמפרטורה הממוצעת עומדת על כ-22 מעלות צלזיוס, בחורף הטמפרטורה מגיעה עד לכ-6 מעלות.
המוזיאון של סלמנקה (Museo de Salamanca).
מוזיאון בית אונאמונו (שהיה משורר, פילוסוף וסופר ספרדי) (Casa-Museo de Unamuno).
מוזיאון האמנות החדשה של אר דקו (Museo Art Nouveauy Art Decó).
מוזיאון קרבות השוורים (Museo Taurino).
מרכז הקונגרסים והתצוגות של חבל קסטיליה.
הקתדרלה החדשה של סלמנקה (בסגנון גותי ספרדי עם שילוב בארוק).
מנזרים רבים (בעיקר באזור הקתדרלה).
פסטיבל הג'אז הבינלאומי - בין חודש פברואר למרץ.
פסטיבל היום השני של חג הפסחא (Lunes de Aguas), חל ביום השני של חג הפסחא.
חגיגת חג הלחם והיין הקדושים (קורפוס כריסטי) - חג קתולי
יריד הספרים העירוני - החל בתחילת מאי.
פסטיבל "ג'אז ברחובות" - חל בין החודשים יוני-אוגוסט.
איסוף תרומות לכבוד הבתולה מריה (Ofertorio)- חל ב-15 באוגוסט.
קבוצת הכדורגל של סלמנקה שיחקה במשך 12 עונות בליגה הראשונה בספרד.
הקבוצה נסגרה בסוף עונת 2012/2013, אז הייתה בליגה השלישית.
הישג השיא של הקבוצה הוא המקום השביעי בליגה הראשונה בעונת 1974/1975.
סלן , הידועה גם בכינוי קאגויה (ביפנית: かぐや), היא מקפת הירח השנייה של יפן ששוגרה ב-14 בספטמבר 2007. סלן שוגרה לחלל כחלק מהעניין המחודש בחקר הירח.
היא המשיכה את דרכה של מקפת הירח הראשונה של יפן, האגורומו, ששוגרה ב-1990.
השם היפני שנגזר מכינויה של נסיכת הירח, קאגויה, נבחר על ידי הציבור הרחב.
הגשושית הוצעה לראשונה בידי שתיים מהסוכנויות שלימים אוחדו לסוכנות היפנית לחקר החלל, JAXA.
אחרי שהקיפה את הירח במשך שנה ושמונה חודשים, רוסקה הגשושית במכוון על הירח סמוך למכתש גיל ב-10 ביוני 2009.
המטרות העיקריות של המשימה היו:
חקר המוצא של הירח והאבולוציה הגאולוגית שלו.
השגת מידע אודות סביבת פני הירח.
ביצוע מחקר מדעי של מסלול הירח.
מטרה משנית הייתה הגברת מודעות הציבור לחקר החלל, באמצעות שידורי טלוויזיה בחדות גבוהה של זריחת כדור הארץ כפי שהיא נראית מהגשושית.
משימת סלן תוכננה לשיגור בשנת 2003, אך כישלון המשגר במשימה אחרת וקשיים טכניים גרמו לדחיית השיגור עד שנת 2007, במהלכה התגלו קשיים נוספים.
השיגור המקורי תוכנן ל-16 באוגוסט, אך אז הסתבר שכמה רכיבים אלקטרוניים לא הותקנו כראוי.
סלן שוגרה ב-14 בספטמבר 2007, 01:31:01 UTC, על גבי משגר מדגם H-IIA ממרכז החלל טנגשימה שבאי טנגשימה.
משקל המשגר והגשושית בעת השיגור היה 3,020 ק"ג.
ב-3 באוקטובר הגיעה הגשושית לירח ונכנסה למסלול קוטבי אליפטי ראשוני.
הנקודה הקרובה ביותר במסלול הייתה במרחק 120 ק"מ מפני הירח, והגבוהה הייתה במרחק 13,000 ק"מ ממנו.
ב-9 באוקטובר שחררה הגשושית את לוויין המשנה הראשון, Rstar, למסלולו (100 על 2,400 ק"מ), וב-12 באוקטובר שחררה את הלוויין השני, Vstar, למסלול של 100 על 800 ק"מ.
בסופו של דבר, ב-21 באוקטובר הקיפה סלן את הירח בגובה אחיד של 100 ק"מ.
Rstar (נודע גם כאוקינה - דמות נוספת מ"סיפורו של חוטב הבמבוק") המהווה לוויין ממסר קטן, וVstar (נודע גם כאואונה - דמות נוספת מ"סיפורו של חוטב הבמבוק") המהווה לוויין VLBI, הם שני לוויינים קטנים ששוגרו על גבי הגשושית סלן ושוחררו זמן קצר לאחר הגעת הגשושית למסלול סביב הירח.
לשני הלוויינים צורה של מנסרה מתומנת.
לוויין הממסר Rstar העביר את שידורי הרדיו מכדור הארץ למקפת ובכיוון ההפוך, כאשר המקפת מוסתרת מאחורי הירח, וכן כדי למדוד את הסחת דופלר.
בקרת הגובה שלו מתבצעת באמצעות שיטת ייצוב-סנכרון.
ההספק החשמלי הנדרש להפעילו - 70 ואט; מסלולו 100 על 2,400 ק"מ ונטייתו - 90 מעלות.
Vstar - לוויין VLBI (ראשי תיבות של לוויין לאינטרפרומטריה בקו בסיס ארוך מאוד (Very Long Baseline Interferometry satellite) משמש למדידת שדה המשיכה של הירח, במיוחד באזורי השפה, כאשר לא ניתן להשתמש בשיטת הסחת דופלר.
מסתו של לוויין ואסטר 53 ק"ג, וגם גודלו וצריכת האנרגיה שלו זהים לאלו של Rstar.
מסלולו האליפטי מביא אותו מגובה 100 ק"מ לגובה 800 ק"מ, ונטייתו גם כן 90 מעלות.
סלמנדרה מופיעה במיתולוגיות השונות כבעל חיים בעל תכונות הקשורות באש.
משמעות המילה בפרסית היא "בתוך אש".
הסלמנדרה מופיעה במיתולוגיה היוונית והרומית ואף נזכרת בתלמוד.
אגדות שונות נקשרו בסלמנדרה בימי קדם.
פליניוס כותב עליה באנציקלופדיה שלו, תולדות הטבע:
הסלמנדרה מוזכרת בפיזיולוגוס, ספר שהיה נפוץ בכל העולם הנוצרי ופירש באופן סימבולי ואלגורי את תפקידם של בעלי החיים בעולם.
היא מתוארת בו כבעל חיים קר, אשר מסוגל לחיות ללא פגע באש ולכבות את הלהבות החמות ביותר.