tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השיגור בוצע ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם "לונג מארץ' 2F".
נחיתה בוצע כמתוכנן באזור מונגוליה הפנימית.
לראשונה בתוכנית החלל המאוישת של סין, טס לחלל טיקונאוט שזו לו הטיסה השנייה לחלל - ג'ינג האיפנג, שטס לחלל במשימת שנג'ואו 7, אליו צוותו ליו וואנג וליו יאנג - טייסת החלל הראשונה של סין.
חידושים ביחס למשימות חלל קודמות
גולת הכותרת של משימת שנג'ואו 9 הייתה מפגש עם תחנת החלל הקטנה טיאנגונג 1. בנוסף, משך המשימה הוא הארוך ביותר עד כה בתוכנית החלל המאוישת של סין, 13 יום.
ביחידה המסלולית של החללית שנג'ואו הותקן פתח עגינה המאפשר היצמדות אל טיאנגונג 1 ומעבר של צוות בין מכלולי החללית ותחנת החלל.
פתח מסוג זה טרם הותקן בחללית שנג'ואו שנשאה צוות לחלל.
במהלך המשימה התבצעה עגינה אוטומטית לטיאנגונג 1 שאחריה עברו שני אנשי צוות לטיאנגונג 1 בעוד שהשלישי יישאר בחללית שתהווה גם דרך מילוט במקרה של תקלה.
ב-24 ביוני 2012 התבצעה עגינה ידנית על ידי צוות החללית.
שנג'ואו 10 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין-יין: shénzhōu) היא חללית סינית אשר המריאה לחלל על מנת להתחבר לטיאנגונג 1.
בנובמבר 2012 הוכרז ששיגור המתוכנן יתבצע במאי-יולי 2013. בסוף פברואר 2013 דווח שבניית החללית הסתיימה.
המשימה המריאה ב-11 ביוני 2013 והתחברה לטיאנגונג 1 ב-13 ביוני 2013. בצוות המשימה חברים שני גברים ואישה אחת.
משימה זו היא משימת העגינה השלישית לטיאנגונג 1. ב-26 ביוני 2013 חזרו הטייקונאוטים לכדור הארץ.
במהלך שהייה בתחנת החלל בוצעו מחקרים בתחום רפואה, טכנולוגיה ותחומים נוספים.
כמו כן הועברו שיעורי פיזיקה בשידור חי בטלוויזיה הסינית.
ב-23 ביוני בוצע ניתוק מתחנת החלל, התרחקות מתחנת החלל בכ-140 מ' ועגינה מחדש באופן ידני.
ב-25 ביוני בוצע ניתוק מתחנת החלל והחלו הכנות לנחיתה בוצע ב-26 ביוני בשטח מונגוליה הפנימית.
שֶׁנְג'וֹאוּ (בסינית: 神舟 - ספינה אלוהית, בפיניין: Shén Zhōu, באנגלית: Shenzhou) היא חללית שפותחה על ידי הרפובליקה העממית של סין על מנת לשמש את תוכנית החלל המאוישת שלה - תוכנית שנג'ואו.
אב טיפוס של החללית שוגר לראשונה ב-1999 למשימת שנג'ואו 1. ב-15 באוקטובר 2003 שוגרה החללית למשימת שנג'ואו 5 כשבתוכה הטייקונאוט הסיני הראשון יאנג ליוויי למסלול סביב כדור הארץ.
בכך הפכה סין לאומה השלישית בעולם ששיגרה אדם לחלל בכוחות עצמה (קדמו לה ברית המועצות/רוסיה וארצות הברית).
החללית מזכירה בעיצובה את החללית הרוסית סויוז, אך היא גדולה יותר ומשוכללת יותר.
כבר ב-1978 הכריזה סין על כוונתה לשגר אדם לחלל.
את יכולת החדירה לאטמוספירה פיתחו הסינים ב-1976 במסגרת תוכנית FSW שכללה לווייני ריגול עם קפסולות חדירה שיכלו לחזור לכדור הארץ.
ב-1980 הושהתה התוכנית המאוישת בעקבות בעיות כלכליות ופוליטיות.
ב-1992 חזרה התוכנית לפעולה וזכתה למימון כספי רב בעקבות הכרזתה של סין כי תשגר אדם לחלל עד סוף העשור, זאת כדי להוכיח את עליונותה הטכנולוגית.
כשעלתה התוכנית מחדש ב-1992 היא קיבלה את השם פרויקט 921, וכללה את בנייתה של חללית חדשה (פרויקט 921-1), שטיסת הבכורה שלה תוכננה ל-1999. במסגרת התוכנית החל גם פיתוח משגר הלונג מארץ' 2F שפותח מהלונג מארץ' 2E.
במקור תכננה סין לבנות חללית חדשה מאפס, אך ב-1994 נתחם הסכם שיתוף פעולה בין סין לרוסיה, שהייתה אז בקשיים כלכליים (זאת בעקבות התפרקות ברית המועצות ב-1991), שכלל את מכירתם של תוכניות הבסיס של חללית הסויוז לסין ואת אימונם של הטייקונאוטים הראשונים בעיר הכוכבים שברוסיה.
השנג'ואו נבנתה על פי התכנונים הרוסיים אך נוספו בה שיפורים ושינויים רבים.
החללית שוגרה למשימתה הראשונה והלא מאוישת - שנג'ואו 1 - ב-19 בנובמבר 1999.
שנג'ואו פותחה בסיוע משמעותי מתעשיית החלל הרוסית, ודומה במבנה לחללית הסויוז שהוכיחה את יעילותה ואמינותה.
החללית כוללת, בדומה לסויוז, שלוש יחידות:
תא שירות המכיל את מערכות ההנעה והכוח המרכזיות.
תא חדירה בו משוגר הצוות ובו הוא חודר לאטמוספירה ונוחת.
תא מסלולי המספק מרחב מחיה נוסף עבור הטייקונאוטים.
בשונה מהחללית סויוז, התא המסלולי של שנג'ואו כולל מערכות הנעה וכוח משלו ויכול לתפקד בחלל עצמאית.
מסת החללית היא כ-7.84 טון ואורכה 9.1 מטרים, יותר מחללית הסויוז (7.48 מטרים).
החללית יכולה לשאת צוות של עד שלושה אנשים למסלול לווייני נמוך ולפעול בצורה עצמאית במשך 15 יום.
לחללית ישנם יכולות תמרון ומסוף עגינה המאפשרות לה לעגון בתחנת חלל או בחללית אחרת.
כמו הסויוז, חלליות נגזרות של שנג'ואו יהיו ניתנות לשיגור לטיסות אל הירח.
מסת תא השירות היא כ-3 טונות, וצורתה כגליל בגובה 2.94 מטרים ובקוטר 2.5 מטרים.
התא מכיל את מערכות ההנעה והחשמל המרכזיות של החללית.
האנרגיה החשמלית מופקת על ידי זוג מערכים סולאריים המורכבים בצידי הגליל והנפרשים לאחר השיגור.
כאשר הם פרוסים במלואם אורכה של החללית מגיעה ל-17 מטרים.
כל מערך סולארי כולל 4 לוחות סולאריים ששיטחם הכולל הוא 24.48 מ"ר, היכולים להפיק יחד עד ל-2.4 קילו-ואט.
שלא כמו בחללית הסויוז, בשנג'ואו ניתן להטות את המערכים הסולאריים ולהפנותם אל עבר השמש להפקה מקסימלית של אנרגיה.
במקרה של תקלה, סוללות הממוקמות בתא השירות יכולות להחליף את המערכים הסולאריים ולספק אנרגיה לחללית במשך 6 שעות.
מערכת ההנעה המרכזית כוללת 4 מנועים רקטיים המפיקים כל אחד עד ל-2,500 ניוטון דחף (במתקף סגולי של 320 שניות), המשמשים לביצוע תמרונים גדולים.
לביצוע תמרונים קלים משמשת מערכת בקרת הגישה הכוללת 8 סילונים המפיקים 150 ניוטון ו-16 סילונים של 5 ניוטון.
כל המנועים פועלים על אותו דלק נוזלי: UDMH מעורב N2O4, המאוחסן בארבעה מכלים כדוריים בעלי קיבולת של 230 ליטר הממוקמים בתוך תא השירות.
1,000 הק"ג של הדלק יכולים לספק לחללית דלתא V כולל של 380 מטרים לשנייה.
הלחץ במכלי הדלק נשמר על ידי הליום המאוחסך בלחץ של 230 בר בשישה מכלי טיטניום היכולים להכיל 20 ליטר.
תא השירות כולל גם מערכת בקרה תרמית המסוגלת להיפטר מ-1 קוט"ש חום בממוצע המופקים על ידי הצוות והרכיבים החשמליים בחללית.
תא החדירה לאטמוספירה של שנג'ואו כולל את הצורה האווירודינמית, היחס הפרופורציוני והמאפיינים של תא החדירה של החללית סויוז, אך הוא גדול ממנו ב-13 אחוזים.
גובה התא הוא 2.5 מטרים, קוטרו 2.517 מטרים, והוא מצופה בלוחות טיטניום ואלומיניום.
הצוות נכנס לתא דרך פתח בקוטר 70 ס"מ בדופן התא.
בדופן ממוקמים גם שני חלונות בקוטר 30 ס"מ.
התא כולל גם מערכת ניווט אופטית דומה לזו הרוסית אך בעלת טווח ראייה רחב יותר, המאפשרת לצוות לאשר את כיוון החללית לפני הפעלת מנועי ההאטה לקראת החדירה לאטמוספירה.
עם זאת, המערכת הסינית לא בולטת מצידי התא כמו פריסקופ (בדומה לחלית בסויוז) ועל כן לא ניתנת לשימוש בעת עגינה בתחנת חלל.
לכך ידרשו הסינים להתקין מערכת טלוויזיה בתא.
נפחו הפנימי של התא הוא 6 מ"ק, וכמו בחללית הסויוז, הצוות שוכב על דרגשים כשמולו פרוש מערך לוחות בקרה בטכנולוגיה מתקדמת.
שני המסכים הראשיים הם בטכנולוגיית LCD, צבעוניים, וברזולוציה גבוהה, ויכולים להציג מידע רב כולל מפה של כדור הארץ ומיקום החללית ביחס אליו.
מערכת הבקרה כוללת מערכת התראה המזהירה מפני שינויים מתכנון המשימה המקורי.
התאורה בתוך התא מופקת באמצעות נורות פלואורסצנטיות.
רוב הציוד החשמלי בתא ממוקם מתחת לדרגשי הצוות.
על צידו החיצוני של התא מורכבים 6 אנטנות, מספר סילונים המשמשים לכיוון החללית בעת החדירה לאטמוספירה ומערכת מחברים המחברים את תא החדירה לתא השירות, אשר דרכם עוברים הכוח החשמלי, המים והתקשורת בין שני התאים.
צורת הנחיתה של התא זהה לזו של הסויוז: מצנח יחיד נפרש עם סיום החדירה ומגן החום משוחרר וחושף מערכת מנועים רקטיים המוצתים רגעים ספורים לפני הפגיעה בקרקע על מנת להאט את עוצמת המכה.
למקרה שהמערכת הרקטית לא תפעל, מצוידים דרגשי הצוות בבולמי זעזועים שירככו את מכת הפגיעה.
התא המסלולי הוא התא הקדמי ביותר של החללית, אשר משמש את הצוות כאזור עבודה ומגורים לאחר הכניסה למסלול.
לפני החדירה לאטמוספירה נפרד התא המסלולי מתא החדירה ונשרף באטמוספירה.
התא המסלולי משמש גם כמנעל אוויר בעת ביצוע פעילות חוץ רכבית.
בשונה מהתא המסלולי של חלליות הסויוז, התא המסלולי של השנג'ואו כולל:
שני לוחות סולאריים (12.24 מ"ר) המפיקים 0.5 קילו-ואט בממוצע, ומערכת הנעה הכוללת 16 סילוני הידרזין המפיקים 5 ניוטון דחף כל אחד.
מערכות אלו מאפשרות לתא המסלולי לפעול עצמאית - ללא תלות בתא השירות.
משטח עבודה חיצוני המורכב בקדמת התא עליו ניתן להרכיב ניסויים שונים הדורשים חשיפה לחלל.
כאשר יש בכוונת החללית לעגון בתחנת חלל כלשהי מחליפים את המשטח החיצוני בפתח ומסוף עגינה, בדומה לחלליות הסויוז.
התא המסלולי בנוי מאלומיניום, אורכו 2.8 מטרים, קוטרו 2.25 מטרים ומסתו 1.5 טונות.
בדופן התא ישנו פתח בקוטר 80 ס"מ המשמש ליציאה לפעילות חוץ רכבית.
התא כולל גם חלון בקוטר 48 ס"מ הממוקם בצד המנוגד לפתח.
בעת שיגור חללית שנג'ואו לחלל, מורכבת על חרטומה מערכת מילוט, אשר בעת חירום (כגון תקלה במשגר) מפרידה את התא המסלולי ותא החדירה מהמשגר.
מערכת המילוט מגדל גלילי צר בגובה 8.35 מטרים בעל 6 מנועים רקטיים מונעים בדלק מוצק, אשר דחפם הכולל עולה על דחף משגר הלונג מארץ', ובכך מתאפשרת הרחקת החללית מהמשגר.
המערכת כוללת גם את המגן החיצוני של החללית המכסה אותה בעת השיגור.
מערכת המילוט ניתנת להפעלה בצורה אוטומטית על ידי מערכת השיגור במידה והיא מגלה תקלות במשגר, או ידנית ממרכז הבקרה או על ידי האסטרונאוטים.
למערכת המילוט שלושה מצבי פעולה:
מ-15 דקות לפני השיגור ועד ל-120 שניות לאחר השיגור (בגובה 39 ק"מ), ממגדל המילוט יפריד את התא המסלולי ותא החדירה מהמשגר, יחד עם המגן החיצוני של החללית, וישא אותם לגובה ממנו תא החדירה יכול לצנוח בבטחה.
120 שניות לאחר השיגור מושלך מגדל המילוט.
מ-120 שניות לאחר השיגור ועד ל-160 שניות לאחר השיגור מערכת רקטית על המגן החיצוני יכולה להפריד את התאים מהמשגר ולשחרר את תא החדירה לנחיתה.
160 שניות לאחר השיגור מושלך המגן החיצוני של החללית.
מ-160 שניות לאחר השיגור ועד לכניסה למסלול ביטול השיגור יבוצע על ידי כיבוי המשגר ושחרור תא החדירה לנחיתת חרום.
במרץ 2005 נקרא אסטרואיד שהתגלה על ידי מצפה הכוכבים Purple Mountain (הר סגול) בשם 8256 שנג'ואו, כהוקרה לתוכנית שנג'ואו ולחללית.
שֶּׁנַבּוּבִיִּים (שם מדעי: Orycteropodidae) היא משפחת יונקים ממוצא אפרוטרופי השייכים לקבוצת האפרותריה והיא המשפחה היחידה בסדרת השֶּׁנַבּוּבָאִים (Tubulidentata).
במשפחה ובסדרה זו שרד כיום רק מין אחד - השנבוב החי במחילות לאורך אפריקה.
השנבוביים דומים במראם לדובי נמלים או לפנגולינאים אך למעשה הם קרוביהם הרחוקים של הפילים והשפנים וקרובים בעיקר למינים הקטנים מסדרת הטנרקאים והארכפיים וכן לסדרה הנכחדת Ptolemaiida.
הם התפתחו לראשונה במהלך תקופת המיוקן, והתפתחו לציד מושבות נמלים וטרמיטים גדולות.
כדי לצוד אותם בהצלחה הם פיתחו לשון ארוכה מאוד, איבדו את כמעט כל שיניהם ואלה שנותרו הן חסרות אמייל וחלשות מאוד.
הם פיתחו עצם ירך עבה בעלת גבשושיות ואיבדו את פרוותם.
השנבוב החי כיום מגיע לאורך 105 עד 130 ס"מ ולמשקל 60 עד 80 ק"ג בבגרות.
התזונה שלו מורכבת כמעט במלואה מנמלים ודומיהם, אותם הוא צד בלילה באמצעות לשונו הארוכה והדביקה.
זוג שנבובים מגדל גור אחד פעם בשנה המתבגר בגיל חצי שנה ומגיע לבגרות מינית בגיל שנתיים.
שנבוב (Orycteropus) - בו סוג ומין יחיד שנבוב
הסוג פלסיורקטרופוס המכונה "שנבוב מלגשי" (Plesiorycteropus), נחשב לחלק מסדרת הטנרקאים.
שנג'ואו 11 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין־יין: shénzhōu) היא חללית שנג'ואו סינית ששוגרה ב־17 באוקטובר 2016 מנמל החלל ג'יוצ'ו'אן.
החללית נשאה על סיפונה שני טייקונאוטים אל עבר תחנת החלל טיאנגונג 2, שמשמשת כמדגים טכנולוגי לקראת בניית תחנת חלל סינית מודולרית עתידית.
זו המשימה המאוישת היחידה שסין מתכוונת לשלוח לתחנת החלל טיאנגונג 2.
לאחר השיגור התאימה החללית את מסלולה לזה של תחנת החלל במסלול לווייני נמוך בגובה של 393 קילומטר.
לאחר טיסה של יומיים נצמדה החללית לתחנת החלל, והטייקונאוטים נכנסו לתחנה.
הם שהו בתחנת החלל במשך 30 יום, וביצעו בה מספר ניסויים מדעיים וטכנולוגיים.
לאחר סיום המשימה וההתנתקות מהתחנה, חזרו הטייקונאוטים לכדור הארץ ביום טיסה נוסף, כך שמשך המשימה הכולל עמד על 33 יום.
בניגוד למשימות קודמות שבהן שוגרו שלושה טייקונאוטים, שנג'ואו 11 נשאה רק שני טייסי חלל, כדי לאפשר את הארכת משך המשימה על גבי התחנה מ־20 ל־30 יום.
הצוות נחת בחזרה בכדור הארץ ב־17 בנובמבר 2016, והביא עמו את החסה וירקות שגידלו בתחנת החלל ואת הניסויים שעשו עליה.
הנחיתה בוצע כמתוכנן בשטח מונגוליה הפנימית.
מפקד המשימה - ג'ינג האיפנג, שטס בעבר לחלל במשימות שנג'ואו 7 ושנג'ואו 9.
טייס משנה - צ'ן דון, שנבחר למשימה מקרב קבוצת אסטרונאוטים חדשים שנבחרה בשנת 2010.
שנבדלו מכל מרחק הוא כותר ספר אוסף שיריה השישי של המשוררת הישראלית זלדה, אשר ראה אור בתשמ"ד 1984 בהוצאת הקיבוץ המאוחד, סמוך למועד פטירתה.
זלדה הקדישה את הספר ל"ידידי נפשי".
בצל האלה שבחי המרפסת הקטנה
[לא ארחף בחלל] איך להתפלל
[יקירי הואילו לבוא אל חלומי] בית הנופש
שנבוב (שם מדעי: Orycteropus) הוא סוג של יונק ממשפחת השנבוביים שבסדרת השנבובאים.
המינים השייכים לסוג זה חיו החל מתקופת המיוקן, ומוצאם הוא באפריקה בלבד.
הוא משתייך לקבוצת היונקים האפריקאים - אפרותריה, לצד הפילאים, השפנאים והארכפיים.
הסוג תואר לראשונה ב-1798 בידי החוקר ז'ורז' קיוויה ומשמעותו מלטינית: "רגל חופרת".
המין הקיים היחיד בסוג זה הוא השנבוב (Orycteropus afer).
עוד 3 מינים שנכללו בסוג בעבר נכחדו.
מין זה הוא אוכל נמלים וטרמיטים בעל לשון ארוכה, אך הוא כמעט חסר שיניים.
הוא פעיל בלילות ונע באיטיות רבה.
עם זאת הוא יכול להתחפר במהירות באדמה באמצעות טפריו הגדולים.
שנאת אי־שוויון או סלידה מאי־שוויון הוא מונח המבטא את נטייתם של אנשים להימנע מהתנהגות היוצרת אי-שוויון, גם אם הדבר כרוך בתשלום מחיר מסוים על מנת להגיע לתוצאות יותר שוויוניות.
המונח מתאר גם מקרה בו האי-שוויון לטובת הפרט וגם כאשר הוא לרעתו.
מאפיין בולט של המושג הוא שהוא אינו תחום לשדה מחקר בודד, אלא הוא נחקר בהקשרים שונים אצל חוקרים הבאים משדות מחקר מגוונים כמו: כלכלה, אנתרופולוגיה, פסיכולוגיה ומדעי העצב.
בנוסף המונח משחק תפקיד מרכזי בניסיון להבין מהיא הוגנות אנושית.
שנאת אי-שוויון מתבטאת בהתנהגות האנושית במצבים שונים ומגוונים.
בהקשר ארגוני כאשר מעסיקים משלמים לעובדים סכום שאינו שווה עבור עבודה שווה, או סכום שווה עבור עבודה שאינה שווה הדבר גורם לעובדים חוסר שביעות רצון, מקטין את המוטיבציה ואת הפריון הכלכלי שלהם.
ניתן להבחין בין סיטואציות בהם מקבל ההחלטה מושפע מההחלטה, לבין סיטואציות בהן הוא מהווה צד שלישי לשני גורמים אחרים המושפעים מההחלטה.
סדרה של שישה מחקרים שפורסמה ב-2015 הראתה כי הצורה שבה מקבל ההחלטה בוחר בין האפשרויות המוצגות לפניו מושפעת מאוד מן השאלה האם הוא מושפע מן ההשלכות של ההחלטה.
כאשר צריך לבחור בין 2 אפשרויות, ככל שהחלופות יותר דומות זו לזו מבחינת ערכם הכולל עבורנו כך מתעורר יותר קונפליקט קוגניטיבי או במילים אחרות, קשה לנו יותר לבחור.
ערכן של חלופות יכול להיות בנוי ממרכיבים שונים, ואף שערכן של חלופות יכול להיות דומה, מרכיבי הערך הספציפיים של החלופות יכולים להיות מאוד שונים, ואף מנוגדים.
לדוגמה גלידה אחת יכולה להיות יותר זולה אך פחות טעימה מגלידה אחרת, כך שהבחירה בין הגלידות תהיה עבורנו קשה, ותעורר קונפליקט קוגניטיבי רב ביחס לבחירה מול גלידה זולה וטעימה.
ניתן למדוד רמות של קונפליקט קוגניטיבי באמצעות אבחון דפוס הזזת עכבר מחשב בין 2 חלופות.
ככל שהיד זזה בצורה פחות ישרה אל עבר אחת החלופות, כך ניתן לומר שההתלבטות רבה יותר.
בהקשר של שנאת אי שוויון, אחד המאפיינים המרכיבים את הערך ניתן לחלופה מסוימת הוא המידה שבה שוויון מצריך תשלום כספי.
הגיוני כי בחירה בין חלוקת כספים שוויונית עם עלות, לחלוקה לא שוויונית תעורר יותר קונפליקט קוגניטיבי ביחס לחלופה המחלקת כספים באופן שווה ללא עלות.
בשנת 2021 קבוצת חוקרים ישראלית אירופאית הוכיחה זאת בצורה מדעית.
החוקרים השתמשו בסיטואציה בה נבדקים נדרשו לבחור בין חלופות המחלקות כספים לנבדקים אחרים שהם אינם מכירים..
עוד השוו החוקרים שתי סיטואציות:
1) שני הצדדים מקבלים משהו, אך צריך להחליט אם לתת למישהו אחד תוספת או לא.
2) שני הצדדים לא יקבלו כלום או שרק אחד הצדדים יקבל משהו
החוקרים הראו כי אנשים חווים קונפליקט גבוה בסיטואציה מס' 2. במיוחד אם הם בחרו לא לתת כלום לאף אחד.
בנוסף, בסיטואציה מס' 1 אנשים שבחרו לא לתת למישהו אחד תוספת, הראו קונפליקט יותר גדול ככל שהתוספת הייתה גדולה יותר.
עם זאת אנשים שבסיטואציה 1 בחרו לתת את התוספת לא הראו ירידה בקונפליקט עם הגדלתה.
קבלת החלטה מושפעת מכמה מניעים שונים כמו: שנאת סיכון, מקסום התועלת של כלל המושפעים מההחלטה, הרצון להרוויח עבור עצמי וכדומה.
אחד ממניעים אלו הוא הרצון להימנע מתוצאות לא שוויוניות בין מושפעי ההחלטה.
לעיתים המניעים עלולים להתנגש זה בזה, למשל בסיטואציה בה כדי ליצור רווח כללי יותר גדול יש צורך לבצע החלטה שתוצאותיה לא שוויוניות.
אחד הגורמים אשר מווסתים את סדר העדיפויות של המניעים המובילים את ההחלטה הוא תחושת פעלנות יוזמת של המשתתף.
פעלנות יוזמת היא המידה בה האדם מסוגל להשפיע על סביבתו, ונמצא כי במצבים בהם הפעלנות היוזמת נמוכה, למשל כאשר משתתפים שפטו החלטות אשר הונחתו עליהם בעל כורחם, הם נטו יותר להתחשב בשוויניות של תוצאות ההחלטה כאשר נשאלו עד כמה הם מסופקים מההחלטה שהונחתה עליהם.
זאת בהשוואה למצב בו רמת הפעלנות היוזמת שלהם הייתה גבוהה, כמו למשל כאשר הם עצמם היו מעורבים בהליך קבלת ההחלטה, ולא רק שפטו החלטה שניתנה עליהם בעל כורחם.
ממצאים אלו תוקפו גם באמצעות מדידות אלקטרופיזיולוגיות של מוליכות עורית.
אחד ההסברים האפשריים להשפעת הפעלנות על סדר העדיפויות בקבלת החלטה ניתן על ידי שני חוקרים ישראלים: אילן יניב ושהם חשן-הלל.
חוקרים אלו שיערו כי כאשר ישנה מעורבות של המשתתף בהליך קבלת ההחלטה, הוא רואה את רווחי האחר מההחלטה כנובעים מנדיבותו ובכך הוא מרוויח ערך מפעולה שכזו, גם במחיר של פגיעה ברווחיו החומריים מההחלטה בצורה שאינה שווה.
כאשר המשתתף אינו שותף לקבלת ההחלטה, הוא רואה את תוצאות ההחלטה כמעידות על כישוריו, ועל כן הוא ידחה תוצאות החלטה שמיטיבות עם אחר לעומתו, דבר שמעמיד אותו בעמדת נחיתות.
פסיכולוגיה התפתחותית ושנאת אי שוויון
כאשר ילדים עומדים מול שתי חלופות של חלוקת כספים בינם לבין אחר, כאשר אחת מהן שוויונית והאחרת לא, בדומה למבוגרים הם נוטים לדחות הצעות לא שוויוניות.
במחקרים נמצא כי הם אף ישלמו מחיר כדי למנוע מילד אחר לקבל יותר מהם.
עם זאת הנטייה לסלוד מאי שוויון נמצאת בדפוס מורכב על העלייה בגיל.
מחקר שבדק ילדים בגילאי 4-8 ופורסם בשנת 2016 מצא כי ילדים בגילאי 4-6 סולדים מאי שוויון המעדיף את האחר יותר מילדים בגילאי 7-8 כאשר הם אלו היוצרים את אי השוויון.
כאשר צד שלישי יוצר את אי השוויון, אז הילדים בגילאי 7-8 ובגילאי 4-6 סולדים ממנו במידה דומה.
כאשר מדובר באי שוויון המעדיף את הילדים עצמם על פני מישהו אחר דווקא ילדים בני 7-8 יסלדו יותר מאי שוויון זה בהשוואה לילדים בגילאי 4-6...
הבדלים בין אישיים בשנאת אי-שוויון
אנשים שונים נבדלים זה מזה במידה בה הם שונאים אי שוויון.
ישנם כמה מבנים פסיכולוגיים המשמשים לאיתור הבדלים בין אישיים שרלוונטיים במיוחד לשנאת אי שוויון.
בחקר כלכלה התנהגותית נהוג לבדוק את האורייטציה ערכית חברתית של המשתתפים בתחום.
מדד אשר עם השנים פותח כך שיכול לזהות העדפות שונות הקשורות לשנאת אי שוויון.
מדד נוסף חשוב הוא מעגל הערכים של שוורץ, המסווג נבדקים על פי מבחן פסיכולוגי, לערכים החשובים להם.
שנג'ואו 12 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין-יין: shénzhōu) היא חללית שנג'ואו סינית ששוגרה ב־17 ביוני 2021 מנמל החלל ג'יוצ'ו'אן.
החללית נשאה על סיפונה שלושה טייקונאוטים לעגינה ושהות במודול הליבה טיאנחה של תחנת החלל טיינגונג, תחנת חלל סינית מודולרית.
חברי הצוות הוכרזו פומבית ב-16 ביוני 2021.
השיגור בוצע ב-17 ביוני 2021 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנג ז'נג 2F.
לאחר כ-6.5 שעות החללית התחברה לתחנת החלל טיינגונג.
זה היה ביקור ראשון בתחנת חלל זו.
באותו יום אנשי הצוות נכנסו לתחנת החלל והחלו פעולות בהפעלתה.
ב-4 ביולי ליו בומינג וטאנג הונגבו ביצעו פעילות חוץ-רכבית.
המטרה הייתה לבדוק חליפת חלל חדשה, להשלים התקנת זרוע רובוטי של תחנת החלל ולהתקין בחלק החיצוני שלה ציודים חדשים.
ב-20 באוגוסט ליו בומינג וניה האישנג ביצעו פעילות חוץ-רכבית.
המטרה הייתה לבדוק חליפת חלל חדשה ולהתקין בחלק החיצוני שלה ציודים חדשים.
ב-16 בספטמבר חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בכדור הארץ ב-17 בספטמבר באזור מדבר גובי.
שנג'ואו 13 (בסינית: 神舟十三号 או 神舟13, פיניין: Shénzhōu13) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-15 באוקטובר 2021. היא טיסת החלל הסינית השמינית והטיסה השלוש עשרה של תוכנית שנג'ואו.
החללית נושאת שלושה טייקונאוטים של צבא השחרור העממי בטיסה השנייה לתחנת החלל טיאנגונג.
טיסת החלל היא הראשונה במסגרת משימות שאמורות להימשך שישה חודשים (180 יום).
בפועל, הטיסה נמשכה 182 יום, וקבעה שיא חדש של שהות בחלל לסינים.
לאחר מכן, שהות של שישה חודשים על גבי תחנת החלל תהפוך למשך הזמן הרגיל של צוותי הטיסה הסיניים.
המשימה כללה ביקור בתחנת החלל, פירוק חללית מטען, פעילות חוץ-רכבית וביצוע מחקרים.
הצוות הוכרז במסיבת עיתונאים שנערכה ב-14 באוקטובר 2021. מייג'ור גנרל בחיל התמיכה האסטרטגית גָ'אי גְ'ה-גָאנְג הוא טייס חלל ותיק שהיה על טיסת שנג'ואו 7. הקולונל וָאנְג יָאפִּינְג טסה בשנג'ואו 10 והייתה האישה הראשונה שתבקר בתחנת החלל טיינגונג, בעוד הקולונל יֵה גוָאנְגְפֿוּ מבצע את טיסתו הראשונה לחלל.
בעקבות השהות של 182 יום, ואנג קבעה שיא שהייה בחלל מבחינת שהות מצטברת בחלל עבור טייקונאוט או טייקונאוטית סינית.
כמו כן הייתה לסינית הראשונה שביצעה הליכת חלל
שםתפקיד מספר טיסות חלל 翟志刚 (Zhai Zhìgāng) ג'אי ג'יגאנג מפקד 2 王亚平 (Wáng Yàpíng)וָאנְג יָאפִּינְג מהנדסת טיסה ומיעודת להליכת חלל 2 叶光富 (Yè Guāngfù)יֵה גוָאנְגְפֿוּ מהנדס טיסה 1
החללית שוגרה מכן שיגור מס' 43 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
לאחר כ-6 שעות החללית התחברה לתחנת החלל.
בהמשך נפתחו הפתחים וצוות החללית עבר לתחנת החלל.
עוד בטרם שיגור החללית, ב-20 בספטמבר לתחנת החלל שוגרה חללית מטען Tianzhou 3. היא התחברה לתחנת החלל ועליה 5.6 טון מטען.
בין משימות הצוות היה לפרק את המטען ולהעביר אותו לתחנת החלל.
ב-7 בנובמבר ג'אי ג'יגאנג וואנג יאפינג ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
בין היתר בפעילות זו הותקנו ציודים נוספים בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-7 בנובמבר ג'אי ג'יגאנג ויֵה גוָאנְגְפֿוּ ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
ב-6 בינואר 2022 בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית מטען Tianzhou 2. חללית זו התנתקה סופית מתחנת החלל ב-27 במרץ ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-16 באפריל חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי.
שנג'ואו 14 (בסינית: 神舟十四号, פיניין: Shénzhōu14) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-5 ביוני 2022. היא הטיסה ה-14 של תוכנית שנג'ואו.
בצוות החללית היו שלושה טייקונאוטים של צבא השחרור העממי בטיסה השלישית לתחנת החלל טיאנגונג.
המשימה כללה ביקור בתחנת החלל, פירוק חלליות מטען, החרבת תחנת החלל, פעילות חוץ-רכבית וביצוע מחקרים.
עוד לפני השיגור, ב-9 במאי לתחנת החלל שוגרה חללית מטען Tianzhou-4 שהתחברה לתחנת החלל והייתה בהמתנה לצוות.
לפני השיגור החללית הייתה חללית חירום לטיסה של שנג'ואו 13.
צ'ן דון – מפקד הצוות
ליו יאנג – מהנדסת טיסה
צאי סוצ'ז'ה – מהנדס טיסה
החללית שוגרה ב-5 ביוני 2022 מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
בין הפעולות הראשונות היה פירוק מטען בהיקף של כ-6,000 ק"ג מחללית מטען שהייתה מחוברת לתחנת החלל.
ב-24 ביולי שוגרה חללית עם מודול Wentian להרחבת תחנת החלל.
המודול חובר לתחנת החלל כעבור כ-13 שעות.
ב-25 ביולי נפתחו הפתחים וצוות תחנת החלל החל בשילוב המודול החדש במערכות תחנת החלל.
ב-1 בספטמבר צ'ן דון וליו יאנג ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
היא הייתה קשורה עם שילוב מודול Wentian במערכות התחנה.
ב-17 בספטמבר צ'ן דון וצאי סוצ'ז'ה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
ב-30 בספטמבר בעזרת זרוע רובוטי בוצע שינוי מיקום עגינה של המודול במטרה להכין מקום למודול נוסף.
ב-31 באוקטובר שוגרה חללית עם מודול Mengtian להרחבת תחנת החלל.
ב-3 בנובמבר בוצע שינוי מיקום עגינה של המודול.
בהמשך נפתחו הפתחים וצוות תחנת החלל החל בשילוב המודול החדש במערכות תחנת החלל.
ב-9 בנובמבר חללית מטען Tianzhou 4 התנתקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה באטמוספירה.
ב-12 בנובמבר הגיע חללית מטען Tianzhou 5. פירוק מטען של כ-6,000 ק"ג נמשך עד למאי 2023.
ב-17 בנובמבר צ'ן דון וצאי סוצ'ז'ה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות.
היא הייתה קשורה עם שילוב מודול Mengtian במערכות התחנה.
ב-29 בנובמבר לתחנת החלל הגיע חללית שנג'ואו 15. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש.
ב-4 בדצמבר חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי.
שנג'ואו 15 (בסינית: 神舟十五号; בפין-יין: Shénzhōu 15) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-29 בנובמבר 2022. בצוות היו שלושה טייקונאוטים של צבא השחרור העממי בטיסה לתחנת החלל טיאנגונג לשהייה של כחצי שנה.
המשימה כללה ביקור בתחנת החלל, פירוק חלליות מטען, פעילות חוץ-רכבית וביצוע מחקרים.
לפני השיגור חללית שימשה חללית חירום לשנג'ואו 14.
פיי ג'ונלונג - מפקד הצוות
דן צינמין (Deng Qingming) - מהנדס טיסה
צ'זאן לו (Zhang Lu)- מהנדס טיסה
החללית שוגרה ב-29 בנובמבר מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 14".
החלה העברה מסודרת של אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-4 בדצמבר חללית "שנג'ואו 14" עם צוותה עזבו את תחנת החלל.
צוות "שנג'ואו 15" החל בעבודה הסדירה.
במשך פעילות הצוות לתחנת החלל הייתה מחוברת חללית מטען Tianzhou-5 וצוות פעל לפירוק המטען שלה.
היא עזבה את תחנת החלל בספטמבר 2023.
ב-9 בפברואר 2023 פיי ג'ונלונג וצ'זאן לו ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-7 שעות.
המטרה הייתה התקנת ציודים נוספים בחלק החיצוני של מודול Mengtian.
ב-28 בפברואר 2023 פיי ג'ונלונג וצ'זאן לו ביצעו פעילות חוץ-רכבית נוספת.
לא דווח על משך הפעילות ומטרתה.
ב-30 במרץ 2023 פיי ג'ונלונג וצ'זאן לו ביצעו פעילות חוץ-רכבית נוספת.
ב-15 באפריל 2023 פיי ג'ונלונג וצ'זאן לו ביצעו פעילות חוץ-רכבית נוספת.
לא דווח על משך הפעילות שמהלכה הותקנו ציודים נוספים בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-10 במאי לתחנת החלל שוגרה חללית מטען Tianzhou-6 שהתחברה לתחנת החלל.
ב-30 במאי לתחנת החלל הגיע חללית שנג'ואו 16. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש.
ב-3 ביוני חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי עם אותו צוות שהיה בהמראה.
שנג'ואו 16 (בסינית: 神舟十六号, פיניין: Shénzhōu 16) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-30 במאי 2023. החללית נושאת שלושה טייקונאוטים בטיסה לתחנת החלל טיאנגונג לשהייה של כחצי שנה.
לראשונה בטיסה השתתף אזרח ולא טייס צבאי.
לפני השיגור חללית שימשה חללית חירום לשנג'ואו 15.
ג'ינג האיפנג - מפקד הצוות
צ'ז'ו יאנצ'ז'ו - מהנדס טיסה
גוי האיצ'או - מומחה מטען
החללית שוגרה ב-30 במאי 2023 מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 15".
ב-3 ביוני חללית "שנג'ואו 15" עם צוותה עזבה את תחנת החלל.
צוות "שנג'ואו 16" החל בעבודה הסדירה.
לראשונה צוות תחנת החלל כלל אזרח - גוי האיצ'או שהוא פרופסור למדעי החלל באוניברסיטת בייג'ינג.
במשך פעילות הצוות לתחנת החלל הייתה מחוברת חללית מטען Tianzhou-6 וצוות פעל לפירוק המטען שלה.
היא עזבה את תחנת החלל בינואר 2024.
ב-20 ביולי 2023 ג'ינג האיפנג וצ'זו יאנצ'ז'ו ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-8 שעות.
במהלך הפעילות הותקנו מצלמות נוספות בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-12 בספטמבר מתחנת החלל התנתקה חללית מטען Tianzhou-5 והיא נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-26 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית שנג'ואו 17. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש.
ב-31 באוקטובר חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי עם אותו צוות שהיה בהמראה.
שנג'ואו 17 (בסינית: 神舟十六号, פיניין: Shénzhōu 17) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-26 באוקטובר 2023. החללית נשאה שלושה טייקונאוטים לתחנת החלל טיאנגונג, שם שהו עד ל-30 באפריל 2024.
לפני השיגור, שימשה החללית כגיבוי חירום לשנג'ואו 16.
טאן הונבו - מפקד הצוות
טאן שנצזה - מהנדס טיסה
צזיאן סינלין - מפעיל מערכת
החללית שוגרה ב-26 באוקטובר 2023 מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 16".
ב-30 באוקטובר עזבה החללית "שנג'ואו 16" עם צוותה את תחנת החלל, וצוות "שנג'ואו 17" החל בעבודה הסדירה.
ב-23 בדצמבר טאן הונבו וטאן שנצזה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-7 שעות.
במהלך פעילות הוחלפו חלקי פאנל סולארי שנפגעו בפגיעה חיצונית.
ב-12 בינואר 2024 חללית מטען Tianzhou-6 שהגיעה לתחנת החלל במאי 2023 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-17 בינואר 2024 חללית מטען Tianzhou-7 הגיעה לתחנת החלל וצוות התחיל בהעברת המטען שהגיע עם החללית.
ב-26 באפריל הגיעה לתחנת החלל החללית שנג'ואו 18. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש.
ב-30 באפריל החללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי עם אותו צוות שהיה בהמראה.
שנג'ואו 18 (בסינית: 神舟十八号, פיניין: Shénzhōu 18) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב- 25 באפריל 2024. החללית נשאה שלושה טייקונאוטים לתחנת החלל טיאנגונג, שם שהו עד ל-3 בנובמבר 2024.
לפני השיגור, שימשה החללית כגיבוי חירום לשנג'ואו 17.
יֵה גוָאנְגְפֿוּ - מפקד הצוות
לי קונג - מהנדס טיסה
לי גואנגסו - מפעיל מערכת
החללית שוגרה ב-25 באפריל 2024 מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 17".
ב-30 באפריל עזבה החללית "שנג'ואו 17" עם צוותה את תחנת החלל, וצוות "שנג'ואו 18" החל בעבודה הסדירה.
ב-28 במאי יה גואונפו ולי גואנגסו ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-8.5 שעות.
במהלך פעילות הותקנו מסכי הגנה ובוצע בדיקה של החלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-3 ביולי יה גואונפו ולי קונג ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
ב-10 בנובמבר 2024 חללית מטען Tianzhou-7 שהגיעה לתחנת החלל בינואר 2024 התנתקה מתחנת החלל ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-15 בנובמבר 2024 חללית מטען Tianzhou-8 הגיעה לתחנת החלל וצוות התחיל בהעברת המטען שהגיע עם החללית.
עם החללית הגיע מטען בהיקף של כ-6,000 ק"ג.
ב-26 באפריל הגיעה לתחנת החלל החללית שנג'ואו 19. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש.
שנג'ואו 19 (בסינית: 神舟十九号, פיניין: Shénzhōu 19) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב- 29 באוקטובר 2024. החללית נשאה שלושה טייקונאוטים לתחנת החלל טיאנגונג.
היא חזרה לכדור הארץ ב-30 באפריל 2025.
לפני השיגור, שימשה החללית כגיבוי חירום לשנג'ואו 18.
צאי סוצ'ז'ה - מפקד הצוות
סונג לינגדונג - מהנדס טיסה
ואנגג האוצזה - מפעיל מערכת
החללית שוגרה ב-29 באוקטובר 2024 מכן שיגור מספר LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F.
באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 18".
ב-4 בנובמבר עזבה החללית "שנג'ואו 18" עם צוותה את תחנת החלל, וצוות "שנג'ואו 19" החל בעבודה הסדירה.
ב-17 בנובמבר צאי סוצ'ז'ה וסונג לינגדונג ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-9 שעות.
ב-20 בינואר 2005 צאי סוצ'ז'ה וסונג לינגדונג ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-8 שעות.
החללית חזרה לכדור הארץ ללא בעיות ב-30 בפאריל 2025
"שנאת אחים" הוא סינגל שיצא לאחר מותו של האמן ענר שפירא ז"ל, והוא דואט וירטואלי עם הזמר והראפר שאנן סטריט, סולן להקת "הדג נחש".
השיר נכלל במיני-אלבום הבכורה של שפירא, "מבוא לענרכיזם", שיצא באפריל 2024. השיר נודע בזכות מסריו המצמררים והנבואיים על הפילוג בחברה הישראלית, שנכתבו לפני מותו של שפירא בטבח במסיבת נובה ב-7 באוקטובר 2023.
ענר שפירא, שנחשב לאמן רב-תחומי, כתב והלחין את השיר עוד בחייו.
השיר עוסק בשנאת החינם ובשסעים החברתיים בישראל, בין ימין לשמאל, דתיים וחילונים.
לאחר מותו בפיגוע, משפחתו, פנתה לאמנים שונים כדי שישתתפו ביצירת האלבום מהחומרים שהותיר אחריו.
שאנן סטריט הוזמן להשתתף בפרויקט, והביע את תחושתו כי השיר "שנאת אחים" משקף את האווירה והצורך באחדות לאחר טבח שבעה באוקטובר, מה שהפך את המסר שלו לאקטואלי במיוחד.
סטריט הוסיף לשיר בית משלו, ובכך הפך את היצירה לדואט משותף.
בבית זה פנה סטריט ישירות לענר שפירא, והתייחס לאופיו הלא-שגרתי של שיתוף הפעולה, כפי שמשתקף בשורות .
השיר יצא לאור כסינגל באפריל 2024, במקביל ליציאת המיני האלבום המלא.
השיר זכה להשמעות רבות ברדיו והגיע למקומות גבוהים במצעדים השבועיים של גלגלצ ותחנות רדיו נוספות, במצעדים השנתיים הגיע במצעד גלגלצ לשנת ה'תשפ"ד למקום 17 ובנוסף הושמע במצעד השנתי של כאן מורשת של אותה שנה בפינה בה הושמעו שירים של אמנים שנהרגו בטבח השבעה באוקטובר ובמהלך המלחמה.
הקליפ של השיר, שצולם בירושלים, עיר הולדתו של ענר, מציג קטעי ארכיון של שפירא משתלב עם צילומים עכשוויים של שאנן סטריט ושל משפחתו וחבריו של ענר.
הקליפ מחבר בין הזיכרון של ענר לבין המסר החשוב של השיר שרלוונטי לישראל של היום.
אזכור של פאב ובית הקפה סירה
הקטע בשיר המזכיר את הפאב ובית הקפה "סירה".
שנג'ואו 20 (בסינית מפושטת: 神舟二十號; בפין-יין: Shénzhōu Èrshí Hào; תרגום מילולי: "ספינת האל 20") היא משימת חלל מאוישת סינית לתחנת החלל טיינגונג, שהחלה ב-24 באפריל 2025. המשימה נשאה שלושה אסטרונאוטים: המפקד צ'ן דונג ושני אנשי צוות, צ'ן ג'ונגרוי וואנג ג'יי.
המשימה תוכננה להימשך כשישה חודשים, אך הוארכה באופן בלתי מוגבל בשל חשד לפגיעת פסולת חלל בכמוסת החזרה של החללית.
מה שהחל מרוץ נגד הזמן להצלת האסטרונאוטים שנתקעו בחלל.
זוהי המשימה המאוישת התשיעית של סין לתחנת טיאנגונג, והשלישית במסגרת צוות TG-8.
משימת שנג'ואו 20 היא חלק מתוכנית החלל המאוישת של סין (China Manned Space Program - CMSA), שמטרתה להקים ולתפעל את תחנת החלל טיינגונג (Tiangong, "ארמון השמיים").
התחנה, שהושלמה בשנת 2022, כוללת את מודול הליבה טיאנחה (Tianhe), ושני מודולי מעבדה: וונטיאן (Wentian) ומנגטיאן (Mengtian).
היא מתוכננת לפעול למעלה מעשר שנים בגובה מסלול נמוך של 340–450 ק"מ.
המשימה נועדה לבצע ניסויים מדעיים בתחומי מדעי החיים בחלל, פיזיקה בסיסית בכבידה מופחתת, טכנולוגיות חלל ומחקר יישומי.
בנוסף, כללה מספר יציאות לחלל (EVAs) להתקנה ותחזוקה של ציוד על גבי התחנה.
החזרה המתוכננת ב-5 בנובמבר 2025 נדחתה בעקבות חשד לפגיעת פסולת חלל או מטאורואיד זעיר בכמוסת החזרה של שנג'ואו 20, במהלך בדיקות טרום-הפרדה.
הפגיעה אירעה ככל הנראה בתחילת נובמבר 2025, וגרמה לשינויים במערכות, כגון הנעה, מגן חום או מצנחים.
נכון ל-10 בנובמבר 2025, האסטרונאוטים נשארים בתחנה, וה-CMSA מבצעת הערכת סיכונים כוללת, כולל סימולציות קרקעיות.
אם הנזק יתגלה כחמור, הכמוסה עלולה להיות מושלכת ללא צוות, והאסטרונאוטים ישובו באמצעות חילוץ בשנג'ואו 21 או משימת חירום שנג'ואו 22. האירוע מדגיש את הסיכונים הגוברים מפסולת חלל, עם למעלה מ-36,000 אובייקטים במסלול.
שנדור קוצ'יש (בהונגרית: Kocsis Sándor; 21 בספטמבר 1929 – 22 ביולי 1979) היה כדורגלן ומאמן הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ והיה פעיל בין השנים 1943–1965. נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים ההונגרים בכל הזמנים.
שנדור קוצ'יש נולד בבודפשט במשפחה ממוצא גרמני ששינתה את שמה מווגנר (Wagner שמשמעותו "עגלון") לשם התואם בהונגרית "קוצ'יש".
הקריירה הבינלאומית של קוצ'יש נמשכה מ-1948 עד 1956. במונדיאל 1954 כבש 11 שערים וביחד עם פרנץ פושקש הוביל את נבחרת הונגריה לגמר הטורניר שם הפסידו למערב גרמניה.
ב-1956 פלשה ברית המועצות להונגריה ובכך נגמרה הקריירה הבינלאומית של קוצ'יש.
קוצ'יש סיים את הקריירה שלו עם 75 שערים בינלאומיים, שני רק לפרנץ פושקש בנבחרת ההונגרית.
לאחר שפרש ממשחק פעיל, פצח קוצ'יש בקריירת אימון.
לאחר מכן חלה בלוקמיה וסרטן הקיבה, וב-22 ביולי 1979 נהרג מנפילה מהקומה הרביעית של בית חולים בברצלונה, כנראה לאחר שהחליט להתאבד.
השחקן ההונגרי של השנה: 1954
שנדור פטפי (בהונגרית: Petőfi Sándor; ) הוא המשורר הלאומי ההונגרי ודמות מפתח במהפכה ההונגרית של 1848.
פטפי נולד בכפר קישקרש (Kiskőrös) שבמרכז הונגריה, כ־100 ק"מ דרומה מבודפשט.
שמו בלידה היה שנדור פטרוביץ' (Petrovics Sándor).
הוא השתמש בשם המשפחה ההונגרי פטפי החל משנת 1842. אביו היה קצב ואימו משרתת, שניהם ממוצא סלובקי שדיברו הונגרית עדיין עם מבטא סלובקי.
למשפחת האב היו גם שורשים סרביים רחוקים.
מוצאו לא מנע ממנו להרגיש מדיארי או הונגרי בכל נימי נפשו.
בגיל 16 עזב פטפי את לימודיו בבית הספר והחל ללמוד לבדו שפות זרות, בהן גרמנית, צרפתית ואנגלית.
במקביל שיחק בלהקת תיאטרון חובבים.
באותה עת החל לחבר שירים אפיים עממיים־כביכול שהידוע בהם הוא "יאנוש האביר" ולתרגם (או, נכון יותר, לכתוב שירה המבוססת על) שירי פרסי ביש שלי, והיינריך היינה.
כמו כן תרגם את מחזהו של ויליאם שייקספיר "קוריולנוס", תרגום הנחשב ליצירת מופת הונגרית ומשמש להצגת המחזה בתיאטרון.
בשנת 1846 שהה בטרנסילבניה (שהייתה באותה עת שטח הונגרי) ונשא לאישה את יוליה סנדרי (Júlia Szendrey), אם בנו היחיד.
בגיל 24 החל לעבור ברגל בין כפרי הונגריה.
הוא חיבר שירי מחאה בהונגרית פשוטה, בניגוד לשירה הכבדה והמליצית שהייתה נהוגה בדורו.
את חציו שילח בשתי קבוצות: הכובשים האוסטרים ששיעבדו את הונגריה, והאצילים ההונגרים ששיעבדו את העם במערכת פיאודלית אכזרית.
לשיריו, שנכתבו בתבנית שירי עם, הותאמו לחנים עממיים פשוטים על ידי כפריים, שקיבלו בהתלהבות אותם ואת מסרי ההתנגדות והגאווה הלאומית-מדיארית הגלומים בהם.
עם פרוץ אירועי "אביב העמים" בפריז ולאחר מכן בווינה היה פטפי לנושא דגלו של העם ההונגרי.
ב-3 במרץ 1848 היה בין מנהיגי המרד, כדובר העם לצד המנהיג הפוליטי לאיוש קושוט.
ב־15 במרץ ניצב בפתח המוזאון הלאומי של הונגריה וקרא באוזני ההמון את "12 הנקודות" ואת שירו הלאומי "Nemzeti dal" ("שיר לאומי"), הפותח במילים:
שיר לאומי Nemzeti dalעל רגליך, מדיאר!
המולדת קוראת!עתה הוא הזמן, או לעולם לא!העבדים נהיה או בני חורין?זו השאלה, בחרו את תשובתכם!
–בשם אלוהי ההונגריםאנו נשבעים,אנו נשבעים, לעולם לא נהיה עוד עבדיםלעולם לא עוד!
לאחר שהמהפכה עברה לשדה הפוליטי, הצטרף פטפי לצבא המהפכני שנלחם בטרנסילבניה מול צבא האימפריה הרוסית, שנקרא לסייע לשלטון האוסטרי בדיכוי המרד.
הוא נראה חי לאחרונה ב-31 ביולי 1849 בסגשוואר (כיום, ברומנית, סיגישוארה).
משערים כי נהרג בקרבות בסמוך לתאריך זה.
פטפי חיבר כ-800 שירים, בהם שירי עם, שירי מחאה, שירי יין ושירי אהבה ליריים.
כתיבתו מצטיינת בפשטות ובשימוש בשפה יום יומית, המשולבת בפראזות לאומיות ופאתוס.
בנוסף, כתב בין 9 ל-11 אפוסים, שני מחזות, רומן ומסות המתארות את נדודיו ורעיונות על שירה, ספרות ולאומיות.
הוא תורגם ללשונות רבות, ושירתו היוותה דגם מופת לשירה לאומית אותנטית בעיני היינה (שכתב עליו בשירו "1849"), המשורר הפולני אדם מיצקביץ', הוגה הדעות הבריטי תומאס קרלייל, המשורר הצרפתי פרנסואה קופה וויקטור הוגו (שהזכיר את פטפי בשירו "נוף אירופי"), והמחזאי והמשורר הנורווגי הנריק איבסן (שכתב על פטפי בשירו "אל הונגריה").
על פי עדותו של אביגדור המאירי, הפציר בו חיים נחמן ביאליק לתרגם לעברית משירי פטפי מן הטעם הכפול של "הזרמת דם חי במחזור דמנו הספרותי" ושל "לקחת קצת פשטות שכזו".
המהפכה ההונגרית הצטיינה בהתנגדות לאנטישמיות ובדרישה ליברלית לשוויון דתי.
אחרי דיכוי מהפכת 1849-1848 כתבי פטפי זכו בהונגריה לפופולריות עצומה וגישתו הפטריוטית והמהפכנית שימשו כמופת עבור המהפכנים ההונגרים לדורותיהם, מכל צבעי הקשת הפוליטית.
כיום ניתן למצוא רחוב או כיכר פטפי בכל עיר או עיירה בהונגריה, ובדרך כלל לפחות פסל אחד שלו בכל יישוב הונגרי.
בבודפשט לבדה ישנם (גשר פטפי), אחד עשר רחובות וארבע כיכרות הנושאים את שמו.
בבודפשט נפתח מוזאון וספרייה על שם פטפי.
אחת התחנות הרדיו הראשיות של בודפשט נקראת על שמו Petőfi Rádio Budapest
ב-1944-1876 פעל בהונגריה איגוד יוצרים על שמו.
בבודפשט על יד הקצה מצד פשט של הגשר אליזבת (ארז'בת) הוצבה אנדרטה של פטפי מטרקוטה, הגדולה מהחיים, יצירה של הפסלים מיקלוש איז'ו ואדולף הוסאר.
בשלהי המאה ה-19 -התחלת המאה ה-20 הוצבו פסלים דומים של פטפי ברבות מערי הונגריה.
ב-1911 גם בעיר פוז'ון או פרסבורג, כיום ברטיסלבה, בירת סלובקיה, אז בממלכת הונגריה, ניצבה אנדרטה של פטפי בכיכר המרכזית של העיר.
ב-1918 עת כיבוש העיר על ידי צבא הרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה, הפסל פוצץ ושרידיו כוסו עד שהוחלפו בפסל של המשורר הסלובקי פבול אורסאג הווייזדוסלב.
כיום קיים פסל של פטפי במקום אחר בברטיסלבה, בכיכר מדיץ (Medická záhrada)
בעיר אוז'גורוד (אונגוואר) בחבל זקרפטיה באוקראינה של היום, ישנה כיכר הנקראת שנדור פטפי.
גם בעיר טרנוב בגליציה בפולין ישנה כיכר לזכרו של פטפי, עם שער סקלרי המוביל אל פסל פרוטומה של המשורר ההונגרי
בעיר אוראדיה (נאג'וואראד) בחבלביהור בפרטיום, מערב טרנסילבניה, כיום ברומניה רחוב ופארק נקראים על שמו.
רחובות על שמו קיימים גם בסופיה, בירת בולגריה, באסטנה בירת קזחסטן
המלומד ההונגרי ממוצא גרמני הוגו מלצל תרם רבות להפת יצירותיו של פטפי מחוץ להונגריה
בין 1932--31 ביולי 1946 הנפיק הבנק של הונגריה שטר של 50 פנגה עם דמותו
בין 1993-1947 היה בשימוש בהונגריה שטר של 10 פורינט עם דיוקנו
1948 - הונפק מטבע כסף חגיגי של 5 פורינט לכבוד מלאת מאה שנה למות המשורר והמהפכן
2023 - הונפק מטבע חגיגי של 200 פורינט לכבוד מלאת מתאיים שנה להולדתו
קרוי על שמו האסטרואיד 4483 Petöfi, חלק מהאסטרואידים מ"משפחת הונגריה"
שני בולים הונפקו ב-12 ביוני 1919
חמישה בולים - ב-13 בינואר 1923 לכבוד מלאת מאה שנה להולדתו
בול אחד ב-16 באוקטובר 1948 בסדרת "משוררים וסופרים"
שלושה בולים - ב-31 ביולי 1949 - לכבוד מלאת שנה למותו
שלושה בולים הונפקו ב-30 בדצמבר 1972 לכבוד מלאת 150 שנה להולדתו
דמותו ויצירתו של פטפי במדיה אומנותית
המלחין פרנץ ליסט שהיה בן זמנו הלחין לזכרו של פטפי את המנגינה לפסנתר "Dem Andenken Petőfis" (לזכרו של פטפי).
הוא כתב גם לחנים לכמה משיריו של פטפי.
המלחין ההונגרי ינה הובאי כתב ב-1923 "סימפוניית פטפי" לרגל מלאת מאה שנה להולדת פטפי.
היא בוצעה ב-2023 לרגל מלאת מאתיים שנה להולדתו של פטפי.
בשנות ה-1940 המאוחרות שיריו זכו לתרגום רוסי משובח בידי בוריס פסטרנק
אינו טאמברג הלחין ספר שירים המבוסס על שיריו.
שֶׁנְגֶ'ן (; בפין-יין: Shēnzhèn; מילולית: "ניקוז עמוק") היא עיר נמל תת-מחוזית (עיר גדולה בעלת סמכויות שלטוניות רבות) במחוז גואנגדונג שבדרום הרפובליקה העממית של סין.
העיר נהנית מהשקעות זרות רבות (לפי ההערכות, כ-30 מיליארד דולר), ונחשבת לאחד ממרכזי תעשיית ההיי-טק הגדולים בעולם.
שנג'ן מתפתחת במהירות רבה מאז 1980, ומוכרת כעיר שהתפתחותה היא מהמהירות בעולם.
רוב תושבי האזור הם ממוצא ההאן.
שנג'ן היא מערי הנמל העמוסות ביותר בסין.
אזור שנג'ן היה מיושב כבר בתקופת האבן החדשה, אולם שנג'ן נודעה כיישוב רק ב.
בשנת 331, בתקופת שלטונה של שושלת ג'ין המזרחית, הוקמה נציבות דוֹנְגְגְווָאן (Dongguan) כמינהלת ששת שטחי המדינות שמכסים כיום את דונגוואן, שנג'ן והונג קונג.
הנציבות בוטלה בשנת 590 ומדינת באו'אן נכנסה תחת שלטון נציבות נאנהאי, כשעיר המחוז היא נאנטואו שבשנג'ן.
בתקופת שלטון שושלת סונג הפכה נאנטואו למוקד חשוב ביותר במסחר הימי שבדרום סין.
ונודעה גם בזכות המלח והתבלינים שיוצרו בה, ובתקופת שושלת יואן - גם בזכות הפנינים שהופקו שם.
עליית שושלת מינג לשלטון פתחה דף חדש בתולדות שנג'ן.
ב-1394 קמו בה בסיסי הצבא של דונגגוואן ושל דָאפֶּנְג (Dapeng) באזור נאנטואו, וב-1594 הוקם בה בסיס חיל הים, על חצי האי נָאנשָׁאן (Nanshan).
בשנת 1573 הוקם פלך חדש בשם שִׂין-אָן (Xin'an) באזורים המוכרים כיום כשנג'ן וכהונג קונג, תוך הרחבת הבסיס הצבאי של דונגגוואן ועיר המחוז נאנטואו.
בתחילת ימי שושלת צ'ינג שונו גבולות הפלך.
שני שלישים משטחי פלך שינ-אן הפכו באופן זמני לחלק מדונגגוואן.
רק ב-1669 הוקמה נציבות שינ'אן מחדש וב-1684 חזרו למקומם הגבולות הקדומים.
במהלך מלחמת ההתנגדות מול יפן נכבשה נאנטואו בידי פלוגות יפניות, והממשל הועבר באופן זמני לדונגגוואן ב-1938. ב-1953 הועברה עיר המחוז לעיירה שנג'ן, מרחק עשרה קילומטרים מנאנטואו.
כיוון שקו קאולון - קנטון (KCR) עבר דרך שנג'ן, בחרו אנשים רבים להתגורר בה, והדבר גרם לפריחה ולשגשוג של התעשייה והמסחר במקום.
במרץ 1979 החליטה ממשלת סין להכליל את העיר שנג'ן תחת מנהל מחוז גואנגדונג ונציבות הויאנג.
במאי 1980 חל מפנה, אז הכריזו המפלגה הקומוניסטית של סין ומועצת המדינה על שנג'ן כעל "אזור כלכלי מיוחד".
הקונגרס הלאומי של העם אישר את הפיכת שנג'ן לאזור כלכלי מיוחד.
שנג'ן הפכה לאחת הערים הגדולות בכל אזור הדלתה של נהר הפנינה ולאחת מערי הייצור הבסיסי של העולם כולו.
במרץ 1981 קיבלה שנג'ן מעמד של עיר תת-מחוזית כשל גואנגג'ואו.
ב-1989 הוכרזו ארבע ממועצותיה של שנג'ן כאזור כלכלי מיוחד, מעמד המקנה להן יותר זכויות, לדוגמה היתר להשקעות זרות ולסחר חופשי.
תת-המחוז העירוני שנג'ן מחולק לתשעה רבעים ולאזור חדש אחד:
כולל בתוכו את לווחו, פוטיין, נאנשאן וינטיין.
עקב היות חוקי האזור המיוחד שונים מהאזורים הרגילים, המעבר בין באו'אן ולונגגאנג לשאר חלקיה של שנג'ן, היה כרוך בעבר בהצגת מסמכים רשמיים המאשרים מעבר בין האזורים.
כיום נעשתה המערכת פשוטה הרבה יותר, ואין צורך כבר בהגשת מסמכים מיוחדים, אף על פי שנקודות הבדיקה עצמן עדיין קיימות.
רובע לווחו, במרכז שנג'ן ועל גבול הונג קונג, נודע כמרכז מסחרי ופיננסי.
רובע פוטיין, בו שוכן המנהל העירוני, הוא לב העיר שנג'ן.
רובע ינטיין ידוע בעיקר בזכות הלוגיסטיקה שלו.
נמל ינטיין הוא הנמל השני העמוס ביותר בסין, והרביעי בעולם כולו (זה שלוש שנים ברציפות).
שנג'ן שוכנת בחלק הדרום-מרכזי של מחוז גואנגדונג וגובלת בנציבויות העירוניות דונגגוואן ו מצפון, באזור המנהלי המיוחד הונג קונג מדרום ובים סין הדרומי ממזרח וממערב ומרוחקת כ-105 ק"מ דרום-מזרחית לבירת המחוז גואנגג'ואו.
שנג'ן מוגדרת בדרך כלל כמישור גלי, גובה הארץ קטֵן מהצד הדרום מזרחי למערבי צפוני.
צדה המערבי הוא מישור חוף.
בשנג'ן ישנם גם הרים רבים, והגבוה בהם הוא (943.7 מ').
שנג'ן שוכנת גם על נהרות ואגמים רבים (יותר מ-160), אם כי רק חמישה נהרות ארוכים יותר מ-100 ק"מ.
800 קמ"ר מהשטח השייך לעיר הם ים.
האקלים בשנג'ן הוא סובטרופי ימי, הגורם לסופות טרופיות תדירות בימות הקיץ ובתחילת הסתיו.
על אף שהטמפרטורה הממוצעת היא C° 23.7 לאורך כל השנה, משרע הטמפרטורות הוא ניכר: הטמפרטורה הנמוכה ביותר היא C° 1.4, והגבוהה ביותר היא C° 36.6. הלחות הממוצעת בשנג'ן היא כ-72.3 אחוזים.
לשנג'ן קיץ ארוך של שישה חודשים.
הפיכתה של שנג'ן לאזור פיתוח כלכלי, גרמה להתנגשויות מסוימות בין איכות החיים של תושביה, לתעשייה ההולכת ומתפתחת.
ריבוי המפעלים באזור גרם בהכרח לזיהום סביבתי רציני.
בעיות אלו הפכו ברורות יותר בשנות התשעים, אז הוחל במאמץ לשפר את איכות האוויר.
ראשית היה נחוץ ליצור איזון מתקבל על הדעת, בין ההתפתחות התעשייתית ואיכות הסביבה.
הוחלט להגן על פני העיר ולהפוך את הפעילות התעשייתית למתחשבת יותר בתושבים.
כך הוחלט להגדיל את אזורי ההתיישבות במאמץ לשפר את המערכת האקולוגית.
שנית הוחלט לכבד יותר צרכים עירוניים, נבנו תיאטראות, ספריות ומרכזי ספורט לתושבים.
החלו להבנות מבני תרבות דוגמת "גלריית שאניוה".
נבנו אזורים עם מרכזי פעילות חברתית, שכללו פעילויות לנוער, חדרי מוזיקה, ושאר מרכזי בריאות, דת, חינוך, ותרבות.
בשלישית הוחלט להקים מרכזי קניות, בזארים, ורחובות שוק.
ואף הועלו תוכניות ליפות את פני העיר על ידי הוספת עצים ואורות בשדרות בעיר.
אוכלוסיית שנג'ן החלה לגדול במהירות לאחר ההכרזה על הפיכתה לאזור פיתוח כלכלי.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בתת-המחוז העירוני כ-17.49 מיליון תושבים, ובכך היא העיר הגדולה בגואנגדונג והשלישית בסין כולה אחרי שאנגחאי ובייג'ינג.
שנג'ן התפתחה בקצב המהיר ביותר בסין בין 2004 ל-2006, עד כי נראה שקצב הפיתוח בה הוא המהיר בעולם.
אחת הבעיות בהתפתחות נמרצת כל כך, היא העובדה השכיחה, כי רבים מהאנשים לא טורחים להוציא לעצמם .
בסין הקומוניסטית, לכל אחד נקבע באיזה אזור יורשה לגור, כך שאזרחים רבים שאינם תושבי המקום, ולא ניתנה להם הרשות להתגורר במקום, מעדיפים שלא להוציא לעצמם הוקואו, וכך קשה יותר על הממשל לשלוט באוכלוסייה.
המעבר לתוך שנג'ן מערים אחרות בגואנגדונג חסום למרבית תושבי האזור על ידי מערכת ההוקואו.
אחת הסיבות המרכזיות לכך היא, הפחד מפני כניסת מהגרים לשנג'ן וההשתקעות בה.
ההגירה לאזור הדרומי של מחוז גואנגדונג איננה חדשה.
כבר מתקופת שושלת סונג הדרומית (1127-1279 לפנה"ס) החלו גלי הגירה לעבר האזור המכונה כיום שנג'ן, אולם המספרים עלו מאוד מאז ההכרזה על שנג'ן כאזור פיתוח כלכלי ב-1980. בגואנגדונג זוהי העיר היחידה בה מנדרינית היא השפה המדוברת ביותר – עקב הגירה מכל אזורי סין.
גידול האוכלוסין מקטב בין שני ניגודים.
תושבי העיר עצמה הם בדרך כלל בעלי השכלה גבוהה , אולם מן העבר השני רבים הם המהגרים לשנג'ן, ורמת השכלתם נמוכה.
ב-2001 הגיע המגזר העסקי בשנג'ן ל-3.3 מיליון עובדים.
אף על פי שמגזר המוצרים גדול יותר (1.85 מיליון, גדל בקצב של 5.5%), מגזר השירותים מתפתח בקצב מהיר יותר (1.44 מיליון, גדל בקצב של %11.6).
התמ"ג (ייצור וייצוא שנעשו בשנג'ן בשנה אחת, בניכוי מוצרים מיובאים) בשנג'ן בשנת 2005 רשם 492.69 מיליארד יואן, 15% יותר מאשר השנה שקדמה לה.
שנג'ן נמצאת בפסגת הפיתוח בקרב ערי סין, מבחינה כלכלית.
והיא דורגה כרביעית מבחינת התמ"ג הכללי בשנת 2005. התמ"ג לנפש בשנת 2004, היה 59,271 יואן.
הייצוא והייבוא בשנג'ן בשנת 2004 עמדו על 77.85 מיליארד דולר, והם מהווים שמינית מייצוא המדינה כולה.
בעיר ממוקם מטה של SF Express, חברת שילוח פרטית בבעלות ואנג וויי, מהגדולות בסין.
בזמן האחרון נשמעות טענות מצד גורמים אחדים, כי כלכלת סין בתהליך התכווצות, ולא התפתחות כפי שטוענת ממשלת סין.
הם מדמים לראות זאת בשיעור האבטלה הגבוה, ביטולם של פרויקטים רבים, ומחאות אלימות שמתקיימות לעיתים קרובות מדי על ידי העובדים.
טענות אלו התחזקו אחרי הודעתו של סגן יו"ר הפרלמנט הסיני, כי המניות הסיניות הן למעשה בועה כלכלית.
כמות ההשקעות הזרות בשנג'ן נמדדה בסוף שנת 2004 בכ-4 מיליארד דולר.
כמות המשקיעים הזרים בעיר (מכתשעים מדינות ברחבי העולם) צמחה ב-28.6 אחוז לעומת השנה שעברה.
כמאה חברות מתוך 500 חברות רשימת פורצ'ן השקיעו בשנג'ן בשנת 2004, מתוכן אפשר למנות את אינטל ענקית המחשבים, סמסונג, סוני, נסטלה, קודאק וחברות ענק רבות.
שנג'ן הייתה הראשונה מבין כל ערי סין, שנפתח בה בנק להשקעות זרות, חברה למניות, חברת ביטוח למלאי משותף, תקנות להמרות זרות, ומרכזי פיתוח אלקטרוניים.
שנג'ן היא מרכז ייצור גדול, וביתן של כמה מחברות ההיי טק הגדולות של סין, כמו גם חברות היי טק עולמיות רבות אשר מחזיקות מפעלי טכנולוגיה בעיר.
חברת פוקסקון (Foxconn) לדוגמה, מחזיקה בשנג'ן מפעל ייצור גדול, שבו היא מייצרת חלק נכבד ממוצרי חברת אפל.
גם וואווי, יצרנית ציוד הרשתות והתקשורת הגדולה ביותר בסין ויצרנית ציוד התקשורת הסלולרית השנייה בגודלה (לאחר אריקסון) ממוקמת בעיר.
ייצור ההיי טק בשנג'ן בשנת 2004 נמדד בכ-326 מיליארד יואן (כ-177 מיליארד ש"ח), גידול של 31.6 אחוזים לעומת השנה הקודמת.
1,742 חברות הייטק פועלות בשנג'ן, ומהוות 56.7 אחוז מכלל הייצור בעיר.
הבורסה לניירות ערך של שנג'ן
הבורסה לניירות ערך של שנג'ן (SZSE) היא איגוד לאומי לניירות ערך הפועל תחת הוועדה המתקנת לניירות ערך של סין (CSRC), שמציעה מגוון פעולות בניירות ערך, באיגרות חוב ובמניות.
בורסת שנג'ן היא הבורסה השנייה בגודלה בסין (אחרי זו של שנגחאי), והיא מציעה מניות הנסחרות ביואן - לתושבי סין, ומניות הנסחרות בדולר הונג קונגי - לכלל המשקיעים (לקריאה נוספת ראו).
השוק כולל 540 חברות רשומות, 35 מיליון משקיעים רשומים ו-177 חברי בורסה.
בורסת שנג'ן מתפתחת במהירות רבה.
בשנת 2006 רשמה עלייה של 89% לעומת קודמתה.
שווי השוק הכולל של החברות הנסחרות בבורסת שנג'ן ובזו של שאנגחאי הוא 945 מיליארד דולר.
עקב ריבוי האוכלוסין, ומיעוט מקורות המים בשנג'ן (אין אפשרות להשתמש במי הנהרות, עקב זיהום רציני), נוצרה בשנג'ן בעיית חוסר מים.
פתרון הבעיה יהיה כנראה התפלת מי הים, והפיכתם לראויים לשתייה.
משלחת ישראלית שיצאה לשנג'ן סיכמה עם משרד המים הסיני, על שיתוף פעולה בפיתוח טכנולוגיות התפלת מים שיוכלו לפתור את מחסור המים בעיר.
שנג'ן היא הבית של קבוצת הכדורגל פ.צ.
שנזן, הקבוצה משחקת בליגת העל הסינית בכדורגל.
קבוצת כדורגל מקומית נוספת היא פ.צ.
שנזן אך הקבוצה התפרקה ב-2018. קבוצת הכדורסל הבכירה בעיר היא, טייסי שנזן, הקבוצה משחקת בליגת ה-CBA.
אצטדיון שנג'ן הוא אצטדיון רב-תכליתי המארח אירועים רבים.
האצטדיון ממוקם במחוז Futian, באצטדיון 32,500 מקומות ישיבה.
הוא נבנה ביוני 1993, בעלות של 141 מיליון יואן.
ארנה שנג'ן דאיון היא זירה רב תכליתית.
היא משמשת עבור משחקי כדורסל, הוקי קרח ואירועי התעמלות.
שנג'ן היא גם יעד פופולרי עבור חובבי סקייטבורד מכל רחבי העולם, בשל הארכיטקטורה של העיר וחוקי הגלגיליות הנוחים שלה.
מרכז ספורט המפרץ שנג'ן היה אחד המקומות שאירחו את גביע העולם בכדורסל 2019.
בין השנים 2019–2028 מארחת שנג'ן את גמר אליפות סבב ה-WTA, טורניר טניס מקצועי שנתי ובו משתתפות השחקניות הבכירות ביותר בעולם.
98% מכלל הילדים שבין הגילאים 3 ל-6 לומדים בבית ספר.
יותר מ-92% מכלל בוגרי בית הספר ממשיכים לאוניברסיטה.
1324 בתי ספר קיימים בשנג'ן.
נכון לשנת 2004, כ-949,600 תלמידים לומדים בכלל בתי הספר היסודיים שבעיר.
14,500 לומדים בתיכון, ו-14,432 תלמידים רשומים באוניברסיטת שנג'ן.
באוניברסיטת שנג'ן מלמדים 1100 מורים, 253 פרופסורים, ו-568 פרופסורים מייעצים.
לאוניברסיטה ישנם 22 קולג'ים, המציעים 54 תוכניות לימודים לתואר ראשון, ו-66 תוכניות לימודים לתואר שני.
בשנג'ן קיימת תשתית תחבורה ענפה: אווירית, ימית, יבשתית ומסילתית.
נמל התעופה הבינלאומי באו'אן שנג'ן (קוד: SZX) הוקם ב-12 באוקטובר 1991. שטחו הכולל כ-11 קמ"ר.
שדה התעופה ממוקם במרחק של כ-35 ק"מ ממרכז העיר, ומחבר את העיר עם שאר חלקי סין, בנוסף ליעדים מעטים מחוץ לה, למשל בנגקוק.
קווי אוטובוסים רבים מחברים את שדה התעופה לעיר, למקומות כלווחו, ג'ונג לו ועוד.
ישנו גם אוטובוס ישיר משדה התעופה אל וואן צ'אי שבהונג קונג.
תחנת הרכבת שנג'ן נמצאת באזור לווחו ומקשרת את שנג'ן עם שאר חלקי סין.
ישנן רכבות תדירות הנוסעות לגואנגג'ואו, לבייג'ינג, לג'יוג'יאנג ועוד.
ישנה גם תחנה נוספת באזור נאנשאן, שמשמשת חלק מהרכבות לטווח ארוך דוגמת הרכבת לחפיי.
רכבת קאולון-קנטון (KCR) מחברת את שנג'ן עם הונג קונג.
התחנה הראשונה בהונג קונג היא מזרח צים שה צוי, והיא עוברת תחנות רבות בדרך, עד שהיא מגיעה ללווחו ואו לוק מאו צאו (הקו מתפצל בתחנה לפני ללווחו ולוק מאו צאו), שם אפשר לעבור את הגבול לשנג'ן.
תחנת האוטובוסים המרכזית נמצאת באזור לווחו, וממנה יוצאים אוטובוסים לרחבי סין.
אוטובוסים נוספים יוצאים משטח נמל התעופה, ביניהם האוטובוס להונג קונג.
בשנג'ן מערכת תחבורה ציבורית מפותחת, הכוללת אוטובוסים, רכבות, רכבות תחתיות ומוניות.
הרכבת התחתית של שנג'ן (SZM) (בסינית: 深圳地铁) מנוהלת בידי חברת המטרו של שנג'ן (SZMC).
קו 1 יוצא מתחנת לווחו ומגיע ל"חלון העולם".
קו 4 מחבר בין תחנת הגבול חואנג גאנג (Huang Gang) לשאוניאנגונג (Shaoniangong).
בכוונת ממשל שנג'ן להוסיף עוד ארבעה קווים עד 2010, בנוסף לפתיחת תחנות חדשות בקווים הקיימים.
מערכת אלקטרונית מציגה בזמן אמת את שעות ההגעה והעזיבה של הרכבות.
אדום וצהוב - בכל אזורי האזור הכלכלי המיוחד.
ירוק - רק באזורים שמחוץ לאזור הכלכלי המיוחד.
מעבר הגבול בלווחו משמש רבים כדי לעבור מהונג קונג לשנג'ן וחזרה.
לתושבי חלק ממדינות העולם קיימת אפשרות להנפיק ויזה במקום, כולל ישראלים אך לא לאמריקאים.
מעבר הגבול בחואנג גאנג פתוח 24 שעות ביממה, ונמצא באזור פוטיין והרכבת התחתית מגיעה גם לשם.
בנוסף ישנו מעבר גבול במפרץ שנזן שמיועד בעיקר לרכבים ומסחר.
נמל שֶק'אוֹ הוא נמל נוסעים הפתוח מ-7:45 בבוקר ועד 8:15 בלילה.
מנמל זה יוצאות אף סירות מהירות להונג קונג.
רשימת נמלי שנג'ן: שקואו (Shekou), צ'ה-ואן (Chiwan), מה-ואן (Mawan), ינטיין (Yantian), דונגג'יאוטואו (Dongjiaotou), פו-יונג (Fuyong), שיאדונג (Xiadong), שה-יו'צ'ונג (Shayuchong) ונייחה (Neihe).
נמל שנג'ן הוכתר בתואר "הנמל הרביעי העמוס בעולם" בשנת 2005.
נמלי שנג'ן כוללים 140 רציפים, כש-51 מתוכם מחזיקים 10,000 טון תפוסה.
90 רציפים אופרטיביים, מתוכם 43 בעלי 10,000 טון תפוסה או יותר.
18 רציפי מכולה, 9 רציפי משלוח, כששלושה מתוכם תופסים 10,000 טון תפוסה או יותר.