tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקֶס נשא דרשה, בירך על המזון וחילק ממנו לכולם.
בטקס נטלו חלק גם קרובי-משפחה שבאו ממרחקים, כדי לחגוג עם בני משפחתם.
אף שבתורה נאמר על המועד "יוֹם תְרוּעָה יִהְיֶה לָכֶם" (במדבר כ"ט, י'), וכך גם מתפרש הפסוק לא נהגו לתקוע בשופר.
ונמיקו זאת, ששכחו את מסורת התקיעה והכנת השופר מקרן האיל.
כתחליף, נהגו להכות בתוף ולהקיש במצילתיים.
ביום החג חל איסור לעסוק במלאכות חולין, כגון זריעה, חליבה או נפחות.
לעומת זאת, מותר היה לבצע מלאכות הקשורות בהכנת האוכל, כגון קטיף פרי והבערת אש לבישול.
צומא תהסרין ("צום תשרי"): חל בין א' בתשרי לי' בתשרי.
לפי המסורת נקבע על ידי עזרא משום שנשכח ממנו מועד יום הכיפורים.
לפי גרסה אחרת נקבע לזכר הצום שצם יוסף בשביל להיפגש עם אביו, יעקב אבינו.
בעל אסתסרי ("חג הכיפור"): נקרא גם סיגד ("סגידה"), בעל אסתראי ("חג הראיה"), בעל יוסף ("חג יוסף") משום שביום זה הראו האחים ליעקב את כתונת הפסים של יוסף טבולה בדם.
מועד זה נמשך יום אחד והיה יום של תענית, תפילה ובקשת מחילה.
התפילות התחילו בערב ונמשכו כל היום.
למחרת, לקראת סיום הצום, היה הקס מפסיק את התפילה ומזמין את הציבור לבקש מחילה אדם מחברו.
במהלך היום הוקרב קורבן הכיפורים.
לאחר מכן קראו את עשרת הדיברות ונשאו תפילה לאזכרת נשמות המתים, טקס שבמהלכו לקחו בני העדה בידם קומץ של גרגרי חיטה (הנקראים "אמיין"), סמל לנשמות המתים, ושמו אותם במקום נקי מחוץ למסגיד, מאכל לציפורים.
בתום הצום נערך טקס אכילה ושתייה בחצר המסגיד.
כנהוג בתפוצות אחרות של העם היהודי, הוקדשו מזמורים מיוחדים לימים הנוראים והתפילות השגורות בוצעו בניגון ובנוסח המותאם ליום הכיפורים (וכן בשלוש הרגלים).
בעל מצלת ("חג הצל"): הוא חג סוכות נקרא גם בעל תפשחת ("חג השמחה"), בעל מחלות ("חג המחולות") וקדסת ("קדושה").
המועד מתחיל ט"ו בתשרי עד כ"א בתשרי.
סוכה קהילתית יחידה הוקמה ליד המסגיד ובה היו עורכים כל בני הכפר סעודה ומביאים ביכורים לכהנת ונוטלים את ארבעת המינים שהם ..
במשך החג היו אנשי הכפר מארחים בסוכת המסגיד בני משפחה ואורחים אחרים.
אנשי הכפר נהגו להעביר את שבעת ימי החג בסוכה, ואף ללון בה יחדיו.
ימות החג נחשבו לימים שמחים, ובנוסף ללימוד האורית, הסעודה והברכות על ארבעת המינים, נחוגו גם במשתה, שירה וריקודים.
א' בחשוון: חג ראות משה רבנו את האלוהים.
י' בחשוון: חג קבלת פני משה רבנו על ידי בני ישראל ברדתו מן השמיים.
אשכולי סבור כי הוא לזכר תענית הנביא ירמיהו והמלך יהויקים.
מהללה ("תחינה"): נקרא גם עמתה סו ("יום הקיבוץ") ושמו העממי והיותר יודע הוא סיגד ("סגידה") שאותו קיבל מיום הכיפורים שכונה בעבר בשם זה.
בעבר מועד החג היה בכ"ט בכסלו וכיום הוא בכ"ט בחשוון, בספירת חמישים יום לאחר יום הכיפורים.
המועד חל בצומא מאליא ("צום ערב ראש חודש").
י"א בכסלו: צום, ערב חג הקציר.
בעל מארר ("חג הקציר") נקרא גם בעל ביכורות ("חג הביכורים"): המועד חל בי"ב בכסלו.
החג נחוג חמישים יום מצאת חג הסוכות.
בגלל עונת הגשמים הנוספת האופיינית לרמה האתיופית, מתחילים הפירות להבשיל בתקופה זו של השנה וכך גם עונת הקציר.
בחג זה היו מביאים את ראשית האסיף והביכורים למסגיד, כמעשר לכהנים שבירכו עליהם ועל יבול טוב.
מאכל המאפיין את החג הוא אנג'רה עם חלב וחמאה.
צומא טבת ("צום טבת"): נמשך עשרה ימים מא' בטבת עד י' בטבת.
לפי המסורת נקבע לזכר הכוהנים שמתו בזמן החורבן ויש הטוענים כי נקבע על ידי הנזיר אבא צברה.
צומא אסתר ("צום אסתר"): חל בין י"ג בכסלו - י"ד בכסלו.
ישנם שני צומות אסתר וקיומו של צום זה נובע מהבלבול בין שמו של החודש העברי אדר לבין שמו של החודש החבשי הדר, המקביל לחודש העברי כסלו.
צומא אסתר ("צום אסתר"): צום שחל בין י"א באדר לי"ג באדר לזכר הצום שצמו יהודי שושן: .
ארפה עשרת (מאגאו: "החודש העשירי") ובקיצור אשפרת נקרא גם צהאי בעל (מגעז: "חג השמש"): לסלאו לא הצליח לגלות את משמעותו, אשכולי זיהה אותו עם החג החודשי עשרת, לוצאטו עם סומא טבת וד'באדי כינהו "סוד נעלם".
החג עצמו הוא מועד סודי שאותו יודעים רק ביתא ישראל, כדברי הכהן אבא אורי:
המועד נקבע לראשונה בראשית המאה ה-3, במטרה לתאם את לוח השנה הירחי של ביתא ישראל עם לוח השמש.
לאחר מכן גדעון האחרון קבעו כיום זיכרון לכלל ביתא ישראל, ובהמשך הפך גם ליום ציון מאורעות דמדומי שקיעה (1615 - 1627), בהם יהודי סמין נטבחו למוות על ידי הצבא האתיופי, בפקודת הקיסר סוסניוס.
חג זה הוא היחיד שמועדו נקבע לפי לוח השנה החבשי השמשי, ומכאן נובע גם שמו השני, 'צהאי בעל' (חג השמש).
החג החודשי חל ב-13 לכל חודש חבשי, ומועדו השנתי הוא ה-13 בתהסס, יום ההיפוך החורפי (21/22 בדצמבר).
חודש תהסס הוא מקבילו של חודש טבת, החודש העשירי בלוח ביתא ישראל, ומכאן שמו הראשון, 'ארפה עשרת' (החודש העשירי).
בחג זה ישנו איסור על תענית מכל סוג שהוא.
גם נוצרים יכולים לחוג את החג, אך בתפילות שונות, שנועדו להפריד ולהבדיל בין שני הציבורים.
רעסה אוודה עמת ("ראש השנה"): יום א' בתשרי.
החג נקבע בכפרים היהודיים שבמחוז בגמדר, אליהם הגיע יעקב פייטלוביץ' בתחילת המאה העשרים, בהשפעת מסורת היהדות הרבנית.
אורית בעל ("חג התורה"): החג תוקן לראשונה בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים בכ"ב בתשרי, בכפרים היהודיים שבמחוז בגמדר שקיבלו שליחים מארץ ישראל, ונחוג בהשפעת חג שמחת תורה.
פורים בפורים נחוג רק צום אסתר (צומא אסתר)
חגיגת קיץ הוא ספר השירה החמישי של נתן אלתרמן, והאחרון שראה אור בחייו של המשורר.
הספר, המכיל 45 שירים וקטעי פרוזה המצטרפים לסיפור עלילה רווי הומור, ראה אור ב-1965.
הספר מגולל עלילת ליל-קיץ אחד רצוף הפתעות בשכונת פלורנטין בתל אביב (המכונה ביצירה "סטמבול") ומציג שלל דמויות, רובן של עולים חדשים וותיקים מארצות המזרח, מסלוניקי וטורקיה וממזרח אירופה.
אלתרמן, שהכניס את עצמו לתוך העלילה כדמות "המחבר", הרבה לבקר באזור.
ברחוב רענן שכנה הכריכייה של משפחת בינדר (צילה בינדר הייתה אהובתו של אלתרמן), כן נהג לבלות בבר "מונטה קרלו" ובמסעדת הפועלים "אלימלך" ששכנו בשכונה וביקר בבתי המלאכה הקטנים שבה.
השירים מביעים התלהבות מהקולות, הריחות והטעמים שבשכונה ומהמסורות העממיות של תושביה.
במרכז העלילה ניצבת מסיבה שמתכנן סניף הבנק המקומי לחגוג במסעדת "סטמבול", כאשר באותה עת מתכנן העבריין מישה ברחסיד לשדוד את אותו סניף.
אולם, מעשה השוד מסתבך כאשר אלמנה המכונה "המכשפה" המתגוררת מול הסניף מיידה בברחסיד פרימוס שמתלקח ועקב כך נאלץ ברחסיד לחלצה מהשריפה.
לאחר מכן מגיע ברחסיד למסעדה על מנת לחלץ את המלצרית מרים-הלן מנחת זרועו של סרסור בשם וולדרסקי.
בסיפור מתערבת גם אשתו המתה של שומר הבנק, סימן-טוב המחוללת כרוח רפאים סערה בעיצומו של ליל הקיץ.
עלילה מקבילה דנה בגורלה של קבוצת עולים ממרוקו בראשות אדם בשם ציבא תשובה, המתכננת הפגנה למחרת היום.
במהלך הספר מתברר שמרים-הלן אינה אלא בתו האובדת של תשובה.
גם גביע שהפקיד תשובה כמשכון בבנק מוחזר אליו באורח מקרי כאשר הוא מושלך מחלון המסעדה.
אלתרמן מגלה יחס סלחני ביותר לפושעים קטנים משולי החברה ומציג, תוך הזדהות רבה את מה שנקרא "ישראל השנייה".
שיר מספר 10, המובא בהקשר הספר כמונולוג של ציבא תשובה המופנה לבתו, מרים-הלן, הוא חריג ביחס לשירי הספר.
השיר ארוך (13 בתים, 78 שורות) ובעל אופי טראגי.
ישנה סברה נפוצה שזוהי פנייתו האוהבת והמודאגת של אלתרמן לבתו היחידה, תרצה אתר, שהייתה נתונה בדיכאון קשה.
כבר לאחר צאת הספר לאור באביב 1965 ביקש במאי התיאטרון שמואל בונים להעלותו על הבמה.
אלתרמן סירב להצעה אבל נתן לבונים את ברכת הדרך להעלאה עתידית של מחזה על פי היצירה.
בסופו של דבר הועלתה היצירה על בימת התיאטרון הקאמרי ב-1972, לאחר מות המשורר.
את התפאורה צייר אריה נבון וסשה ארגוב הלחין.
בהצגה השתתפו יוסי ידין בדמות המחבר, זהרירה חריפאי כקלרה, בעלת המסעדה.
עוד השתתפו בהפקה אבנר חזקיהו, יוסי גרבר ואחרים.
בונים שמר על נאמנות לטקסט, תוך שינויים והתאמות קלות עבור המימד הדרמטי.
שני שירים שהלחין ארגוב במיוחד להצגה הפכו לנכסי צאן ברזל בזמר העברי : "שיר משמר" ו"שיר סיום" ("כבר השעה מאוחרת...")
החגים הבהאיים הם ימים המצוינים על ידי מאמיני הדת הבהאית.
בשנה הבהאית יש 11 ימי חג, כאשר בתשעה מהם שובתים המאמינים ממלאכה.
תשעת ימי השבתון מציינים אירועים חשובים בתולדות הדת הבהאית.
התאריך ליד כל חג מציין את האירוע ההיסטורי אותו הוא מציין.
היום הראשון של הריזוואן (בפרסית וערבית: رضوان - רצ'ואן) – 21 באפריל 1863.
היום התשיעי של הריזוואן – 29 באפריל 1863.
הצהרת עלי מוחמד שיראזי, הבאב – 23 במאי 1844.
עלייתו השמיימה של בהאא אללה – 29 במאי 1892.
מות הקדושים של הבאב – 9 ביולי 1850.
יום הברית – 26 בנובמבר (אינו יום שבתון).
מותו של עבד אל-בהאא' – 28 בנובמבר (אינו יום שבתון).
חג הנורוז (ראש השנה), ימי ריזוואן, ימי השנה ליום הולדתם של הבאב ובהאא אללה ויום הצהרת הבאב הם החגים העיקריים של הבהאים.
באיראן חוגגים אותם על ידי סעודות וחגיגות, הכוללות נגינה, זמרה, ודקלום של כתבי הקודש הבהאיים המתאימים לשעה זו.
ימי הזיכרון של הבהאים הם יום מותו של הבאב (שמת מות קדושים), יום עלייתו השמיימה של בהאא אללה וכן יום מותו של עבד אל-בהאא.
ימים אלה מציינים באמצעות אספות כלליות, תהלוכות, מזמורי תפילות וקריאת כתבי קודש.
בחגים הבהאיים לא נערכים טקסים המיוחדים לכל חג, אך הבהאים כן עורכים התכנסויות קהילתיות בימים אלה.
יש חובה לדקלם בימים אלה פסוקים, אך לא פסוקים ספציפיים שנכתבו עבור החגיגות.
יחד עם זאת, ישנם כתבים בהאיים שנועדו להיקרא ביום חג מסוים או שהם מזוהים עם יום מסוים; כך, למשל, כתבים שנועדו להיקרא בימי מותם או בימי הולדתם של הבאב ובהאא אללה.
פרט לקריאת טקסטים מקודשים, נהוג בקרב התכנסויות אלו של הבהאים לקרוא קטעים המפרטים אירועים היסטוריים וכן לדון במשמעותם.
בנוסף, לבהאים מנהג של צום.
החודש התשע עשרה הוא חודש הצום.
הצום נמשך 19 יום (2 מרץ עד 20 במרץ) שבהם לא אוכלים ולא שותים מזריחת החמה ועד שקיעתה.
היות שהצום נגמר באמצע מרץ שבו שווים היום והלילה הצום חל תמיד באותה תקופה של השנה, כלומר בתקופת האביב בחצי הכדור הצפוני ותקופת הסתיו בחצי הכדור הדרומי.
הצום אף פעם לא חל בשרב הגדול של הקיץ ולא בקור הגדול של החורף.
הצום אינו מחייב את הילדים, החולים, הנוסעים, או הזקנים והחלשים מדי (בכלל זה נשים הרות ומניקות).
נורוז (פרסית نو روز - "יום חדש") הוא שמו של ראש השנה בלוח השנה הבהאי והוא חל ביום השוויון האביבי בחצי הכדור הצפוני (יום שבו אורכו של היום שווה לאורכו של הלילה), דהיינו, ב-21 במרץ (הנורוז מתחיל בליל ה-20 במרץ).
בשנה הבהאית בת תשעה עשר החודשים, החודש התשעה עשר הוא חודש הצום המסתיים בערב הנורוז.
חג זה הוא היחיד שצווה עליו הבאב בבאיאן.
מייסד הדת הבהאית, בהאא אללה, החליט לאמץ חג זה ולחדש את החג הפרסי העתיק שבו נחוג ראש השנה ב-21 במרץ.
חג עתיק זה לא התבטל לאחר הכיבוש המוסלמי והתקיים כשריד זורואסטרי חשוב.
הוא נחוג לא רק בקרב הפרסים הזורואסטרים, אלא אף עבר לשכניהם המוסלמים הלא פרסים והיה מוכר כחג עממי נפוץ.
המנהג לציין את חג הנורוז גלש לעיתים קרובות גם לארצות הים התיכון.
משמעות המילה ריזוואן היא "גן עדן".
חג זה, הידוע בשם "החג הגדול ביותר", מנציח את הצהרתו של בהאא אללה, מייסד הדת הבהאית, בנוגע להיותו שליח האל, בגן הנג'יביה (שקיבל על ידי הבהאים את השם גן ריזוואן) מחוץ לבגדאד ב-1863. בגן זה שהה בהאא אללה 12 יום לאחר שנגזר עליולעזוב את בגדאד ולעבור לאיסטנבול.
ימים אלה הפכו לימי חג בדת הבהאית.
היום הראשון, התשיעי והשנים עשר נקבעו כקדושים על ידי בהאא אללה ובהם שובתים מעבודה.
לחג זה מעמד מיוחד בין כל המועדים הבהאים – בו נערכות הבחירות השנתיות לגופים האדמיניסטרטיביים הבהאים הן ברמה המקומית והן ברמה הארצית.
כמו כן, לכבודו שולחים בדרך כלל איגרות ברכה והדרכה מיוחדות מטעם המנהיגות העולמית של הבהאים למאמינים בכל העולם.
ב-29 באפריל הצטרפה אל בהאא אללה משפחתו בגן הריזוואן ויום זה נחוג כיום התשיעי של הריזוואן.
היום השנים עשר של הריזוואן
ב-2 במאי עזב בהאא אללה את ריזוואן, לא עוד כאדם רגיל, אלא כהתגלות אלוהית.
ב-3 במאי מיד כשעזב את ריזוואן, החל מסעו לאיסטנבול שנמשך עד 16 באוגוסט באותה שנה.
למסעו לאיסטנבול הצטרפו 11 בני משפחה ו-26 מתלמידיו כאשר לכל מקום אליו הגיעו הם זכו לתגובות נלהבות מאחר שהם לוו על ידי חיל הפרשים, דגלים ותופים.
יום זה נחוג כיום השנים עשר של הריזוואן.
ה-23 במאי 1844 מסמל את תחילת האמונה הבאבית בשיראז, איראן.
חג זה נחשב לחג הגדול השני.
ביום זה הכריז הבאב שהוא לא רק המייסד של דת עצמאית בעולם, אלא שהוא גם המבשר של נביא גדול יותר.
לפי הבאב השליח החדש הזה ילווה בתקופה של שלום לכלל האנושות.
ההצהרה הזו של הבאב הוספה על ידו ללוח השנה המוסלמי, אבל לא נקבעה כיום קדוש בבאיאן.
התאריך המדויק של יום זה הוא החל משקיעת החמה ב-22 במאי ועד שקיעתה ב-23 במאי.
לפי הביאן ההצהרה נמשכה שעתיים ו-11 דקות לאחר השקיעה והולדתו של עבד אל-בהאא התרחשה באותו יום.
העלייה השמיימה של בהאא אללה
ב-29 במאי 1892, מייסד האמונה הבהאית, בהאא אללה, נפטר בעכו, בישראל.
אל מותו בשעה 03:00 לפנות בוקר מתייחסים הבהאים כאל "עלייה לשמיים".
ה-9 ביולי 1850, מונצח על ידי הבהאים כיום הוצאתו להורג של הבאב.
הבאב הוצא להורג על ידי כיתת יורים שמנתה 750 יורים בתבריז, איראן.
ניסיון ההוצאה להורג הראשון על ידי כיתת יורים שמנתה 750 יורים וכן בנוכחות 20,000 עדים נכשל.
הבאב נעלם בעשן ונמצא מאוחר יותר משלים את הוראותיו האחרונות לעוזרו.
מפקד כיתת היורים הראשונה סירב לנסות שוב, והניסיון השני בפיקוד מפקד אחר צלח.
גופתו נקברה במקדש הבאב בהר הכרמל בישראל.
מותו של הבאב הונצח בזמן חייו של בהאא אללה, אך הוא לא נכלל כיום קדוש באל-כתאב אל-אקדס הספר הקדוש ביותר של הבהאים.
ימי ההולדת של הבאב ושל בהאא אללה
תאריכים אלו משתנים על פי מולד הירח
הבהאים מנציחים את יום הולדתו של הבאב ב-20 באוקטובר בשנת 1819 (בפועל נחגג לפי מולד הירח), בשיראז, איראן ואת הולדתו של בהאא אללה ב-12 בנובמבר בשנת 1817 כחג אחד.
אל שני ימים אלה מתייחסים הבהאים כ"ימי הולדת כפולים" מאחר שעל פי לוח השנה המוסלמי הם חלים באופן עוקב.
הולדת הבאב הייתה ביום הראשון של חודש מחרם בשנת 1235 ואילו הולדת בהאא אללה הייתה ביום השני של חודש מחרם בשנת 1233. בהאא אללה התייחס אליהם כאל "יום אחד".
בניגוד לכל שאר החגים הבהאים, הימים האלה מצוינים על פי לוח השנה המוסלמי, מאחר שאם מציינים אותם על פי לוח השנה השמשי הם חלים בהפרש של חודש.
ה-26 בנובמבר הוא "יום הצוואה והברית" (בפרסית: "רוז-י עהד ומית'אק").
במהלך שנות חייו של עבד אל-בהאא, בתגובה לבקשות של בהאים לחגוג לכבודו, הוחלט על כינון פסטיבל ב-26 בנובמבר אשר מוכר במזרח בשם "ג'שן-י אעט'ם" (בפרסית - הפסטיבל הגדול ביותר) או יום הברית במערב.
הבהאים בהודו ביקשו לחוג את יום הולדתו ב-23 במאי.
כיוון שיום זה הוא יום התגלותו של הבאב, קבע עבד אל-בהאא יום זיכרון אחר, יום המציין את הצבתו במרכז צוואתו של אביו וכן מרוחק מיום פטירתו של בהאא אללה.
כלומר ביום זה לפי המסורת הבהאית, מינה בהאא אללה את בנו עבד אל-בהאא ליורשו ומפרש תורתו.
העלייה השמיימה של עבד אל בהאא
יום מותו של עבד אל-בהאא נקבע יום מצוין כיום זיכרון.
נכדו, שוגי אפנדי, שהיה ממשיך דרכו, קבע כי ביום זה אין לשבות מעבודה, אך יש לכלול יום זה בין החגים של הבהאים.
חַגִּית היא אישיות מקראית, מנשותיו של דוד המלך ואם בנו הרביעי, אדוניה.
חגית מוזכרת במקרא חמש פעמים.
פעם אחת בספר שמואל, שלוש פעמים בספר מלכים ופעם אחת בספר דברי הימים.
בכל הפעמים היא מוזכרת כאמו של אדוניה, שנולד בחברון בזמן שדוד נלחם בבית שאול:
ברשימת הבנים של דוד, בספר מלכים וגם בדברי הימים, מיוחס אדוניה לחגית כמו אבשלום לאמו, במלה "בן" ולא בלמ"ד הקניין כפי שיוחסו שני הבנים הראשונים, וזאת כנראה לשם גיוון.
נראה כי חגית נישאה לדוד לאחר עלייתו למלוכה ביהודה.
עוד בחיי אביו, ניסה אדוניה לרשת את המלוכה:
לפי חז"ל, הביטוי "ואותו ילדה אחרי אבשלום" תפקידו להצביע על כך ששני בנים אלה של דוד הם מאותו הסוג ושמעשיהם היו זהים, כפי שהודגם בהיותם טוענים לכתר.
לאחר מות דוד, בזמן ששלמה אחיו ישב על כס המלוכה, ביקש אדוניה לשאת את אבישג השונמית, הנערה המשרתת של אביו:
אדוניה מכונה אמנם "בֶן חַגִּית", אולם לא ניתן רמז לכך שאמו הייתה מעורבת בניסיונו להשיג את המלוכה או בניסיונו, הפוליטי ככל הנראה, לקבל את אבישג משלמה.
במחזור ויטרי סימן שנ, חגית מצוינת כצדיקה.
ברשימה זו, שאנשיה כולם ידועים ורמי מעלה, חגית היא האישה היחידה.
ברומן התנ"כי "מלכים ג" (2008) העניקה הסופרת יוכי ברנדס תכונות חיוביות לחגית, כשכתבה על אדוניה: "מאמו ירש טוב לב ועדינות".
משמעות השם "חגית": ילד שנולד ביום חג ומועד.
השם נגזר מן השורש חגג והוא צורת נקבה של השמות חַגִּי וחַגַּי.
חגיגת הכדורים הפורחים הבין-לאומית באלבקרקי היא פסטיבל כדורים פורחים, הנערך בעיר אלבקרקי, העיר הגדולה במדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית.
האירוע מתקיים מדי שנה במשך תשעה ימים בראשית חודש אוקטובר ובהשתתפות למעלה מ-500 כדורים פורחים והוא הפסטיבל הגדול מסוגו בעולם.
ראשיתו של הפסטיבל באירוע שנערך בחורף 1972 לציון חמישים שנות פעילות של תחנת רדיו מקומית.
השתתפו בו 13 כדורים פורחים מתשע מדינות בארצות הברית, בנוכחות קהל של 20,000 איש.
בשנה שלאחר מכן אירחה אלבקרקי את האליפות העולמית של כדורים פורחים והפסטיבל הפך לאחר מכן לאירוע בינלאומי קבוע.
מאז 1975 מתקיים הפסטיבל בחודש אוקטובר.
מספר הכדורים הפורחים המשתתף בפסטיבל גדל משנה לשנה ובשנת 2000 הגיע לשיא של 1,019. בשנה שלאחר מכן קבעה הוועדה המארגנת של הפסטיבל כי מספר הכדורים הפורחים שישתתפו בו לא יעלה על 750, ובשנת 2009 הופחת סף זה ל-600 כדורים פורחים.
בכל אחד מימי הפסטיבל נוכחים בשטח ההמראה של הכדורים עד 100,000 צופים ורבים אחרים צופים במעופם ובנחיתותיהם.
הפסטיבל הפך לאטרקציה תיירותית עיקרית בעיר ולבעל חשיבות כלכלית רבה עבורה.
בשולי מתקיימות תצוגות רבות אודות התרבות וההיסטוריה של מדינת ניו מקסיקו.
פארק חגיגת הכדורים הפורחים, שבו נערכות ההמראות, נמצא בפאתיה הצפוניים של העיר.
בשנת 2005 נפתח שם מוזיאון המתאר את תולדות הפסטיבל והבלונאות בכלל.
אחת הסיבות להשתתפות הגדולה של כדורים פורחים בפסטיבל היא תיבת הרוחות של אלבקרקי.
זו היא תופעה שבה הרוחות בסביבות העיר נוטות לנשוב בגובה נמוך כלפי צפון ובגובה רב הן נוטות לנשוב כלפי דרום.
תבנית רוחות צפויה זו ניתנת לניצול על ידי משתתפי הפסטיבל לשם ניווט הכדורים הפורחים.
כך, כדור פורח עשוי להמריא, לטוס צפונה או דרומה, ואז לנסוק או להנמיך לפי הצורך ולנוע בכיוון ההפוך, בתבנית של תיבה.
פטרול השחר - מספר כדורים פורחים ממריאים לפני זריחת השמש, פעולה המאפשרת למפעילי כדורים פורחים אחרים לצפות בהם וללמוד על כיווני הרוחות ומהירותן בגבהים שונים.
אירוע זה החל בשנת 1978.
המראה המונית - אחד האירועים הגדולים ביותר בפסטיבל, שבו ממריאים כל הכדורים הפורחים המשתתפים בו בשני גלים וממלאים את השמיים במאותיהם.
אתגר החגיגה - אירוע שבו מפעילי הבלונים מתחרים זה בזה בהטלת מטען קרוב ככל האפשר לנקודה מוסכמת.
רוד-ראנר וקויוט - אירוע שבו רודפים כדורים פורחים אחרי כדור אחד וזה הנוחת בקרבה הרבה ביותר אליו הוא המנצח.
מרוץ הבלונים של אמריקה - בו ממריאים כדורים פורחים שעוצבו לשם טיסה למרחקים גדולים.
המנצח הוא הכדור הפורח אשר טס למרחק הגדול ביותר.
מקצת הכדורים הפורחים מגיעים במעופם עד לקנדה ולחוף המזרחי של ארצות הברית.
רודיאו צורות מיוחדות - אירוע מהפופולריים ביותר בפסטיבל בו ממריאים בו זמנית כדורים פורחים בעלי צורות מיוחדות, וביניהן - פרה חולבת, קרון, בקבוקי שתייה ובעלי חיים שונים.
כדורים זוהרים - אירוע המתקיים בשעות החשכה, שבו מופעלים המבערים בעשרות כדורים פורחים מבלי שהם ממריאים מן הקרקע.
גלודיאו הוא האירוע המקביל מסוג זה בפסטיבל לכדורים פורחים בעלי צורות מיוחדות.
יום ירושלים ה-50 נחגג בכ"ח באייר ה'תשע"ז, 24 במאי 2017. אירועים רבים בוצעו במהלך כל שנת ה'תשע"ז, לציון המספר העגול חמישים.
הנושא המרכזי בחגיגות הוא "שחרור ירושלים".
החגיגות נפתחו בחנוכה ה'תשע"ז, בטקס רשמי שנערך בגן הלאומי עיר דוד.
ב-11 בדצמבר 2016 הציגה שרת התרבות מירי רגב בישיבת הממשלה את ההכנות לחגיגות.
כחלק מהצגת התוכניות, הציגה השרה לראש הממשלה מטבע מתקופת המרד ברומאים משנת 67 לספירה שנמצא קודם לכן בחפירות ארכאולוגיות בעיר דוד.
ב-5 במרץ 2017 התקיימה ישיבת ממשלה בה הושק הסמל הרשמי של החגיגות.
מירי רגב הוגדרה כשרה האחראית על אירועי החגיגות.
מרכז ההסברה מוביל את התכנון והביצוע של האירועים המרכזיים והממלכתיים במסגרת זאת.
הסמליל הרשמי של החגיגות כולל סמל אריה שבתחתיתו נבל, לצידו עיגול בתוכו חומה ומעליה מגן דוד, מתחת אריה מופיע הכיתוב "50 שנה לשחרור ירושלים".
הלוגו בצבע זהב, ובשוליו מופיע בשחור הכיתוב "ירושלים מאוחדת, מאחדת".
הנבל מסמל את כינור דוד המלך והספרה 5 מודגשת כרמז לחטיבה 55 ששחררה את ירושלים.
הגרסה הראשונית של הסמליל כללה את הכיתוב "50 שנה לאיחוד ירושלים", אך בעקבות הנושא המרכזי של החגיגות ששם דגש על המונח "שחרור", הורתה שרת התרבות שהכיתוב יהיה "50 שנה לשחרור ירושלים"
הסמליל הושק באופן רשמי, בישיבת הממשלה בתאריך 5 במרץ 2017. מספר ימים אחר כך, נתלו ברחבי ירושלים דגלים הנושאים אותו.
האירוע הראשון במסגרת החגיגות התקיים בחנוכה ה'תשע"ז, בטקס רשמי שערכה שרת התרבות.
הטקס התקיים בגן הלאומי עיר דוד ובמהלכו האירוע, הסירה השרה את הלוט מעל "דרך עולי הרגל" העתיקה, שהובילה מעיר דוד להר הבית בתקופת בית שני.
בטקס השתתפו חברי כנסת, ראשי ערים ושלושת הצנחנים שהופיעו בתמונת הצנחנים בכותל.
ב-2 בפברואר 2017 נערך בירושלים "כנס הרבנים העולמי ה-14", אשר עמד בסימן "50 שנים לשחרורה ואיחודה של ירושלים".
ב-17 במרץ נערך מרתון ירושלים, בסימן חגיגות ה-50.
ב-28 במרץ נערך חידון התנ"ך הארצי לנוער, בסימן 50 שנה לשחרור ירושלים.
ב-1 במאי נערך טקס יום העצמאות בשנה זו, שעמד בסימן חגיגות היובל לאיחוד ירושלים.
ב-20 במאי נערך טקס איחוד ירושלים שציין 50 שנה לפריצה של כוחות צה"ל לעיר העתיקה במלחמת ששת הימים.
הטקס נערך בנוכחות נשיא המדינה, ראש הממשלה, ראש העיר של ירושלים ושרים נוספים.
הטקס כלל מופע אור-קולי למרגלות מגדל דוד ובמופע צפו כ-30 אלף איש.
ב-50 הימים לאחר טקס האיחוד הוקרן מיצג אור-קולי על חומות העיר העתיקה שהיה ניתן לצפייה לקהל הרחב מאזור שדרת אלרוב ממילא וממול לחומה משער יפו לכיוון כיכר צה"ל.
ב-24 במאי, ביום ירושלים, התקיימה עצרת ממלכתית לציון יובל שנים לשחרורה ואיחודה של ירושלים.
במעמד נשיא המדינה, ראש הממשלה, שרים, ראש העיר, הרמטכ"ל, הרמטכ"ל והמשפחות השכולות.
משרד החינוך בחר כ"נושא שנתי" את ירושלים.
עיריית ירושלים הפיקה לרגל החגיגות סרטון "Voices of Jerusalem", המשלב מגוון הקולות ואנשים שנמצאים בירושלים "אשר מתארים אותה ואת מה שהיא מסמלת עבורם מהזווית האישית שלהם".
את ההפקה ביצעה חברת "כוורת" והוקדשו לו 540 שעות צילום.
יצרנים אחדים של מוצרי צריכה ניצלו את חגיגות שנת ה-50 לשם קידום מכירות על ידי ציון הקשר של מוצריהם לחגיגות בפרסומות, ועל גבי עטיפות המוצרים.
חגיגות שנת ה־70 למדינת ישראל נערכו לאורך שנת ה'תשע"ח (2018), והגיעו לשיאן ביום העצמאות של שנה זו, עת ציינה מדינת ישראל 70 שנים להיווסדה.
ב-1 בינואר 2017 החליטה ממשלת ישראל על הקמת מנהלת לאירועי חגיגות 70 שנה למדינת ישראל.
בהתאם להחלטה, על מנכ"ל משרד התרבות להקים מנהלה מקצועית, שתפעל לפי העקרונות שתקבע ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים ובהתאם להנחיות של מרכז ההסברה ותהיה אמונה על התכנון, הארגון וביצוע של אירועי שנת ה-70 למדינת ישראל.
בהחלטה נקבע כי "האירועים הממלכתיים לציון יום העצמאות השבעים יביאו לידי ביטוי את רוחה, חזונה והישגיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית לאורך כל שנות קיומה".
בראשות המטה לחגיגות השבעים עמד מנהל מרכז ההסברה, מושיק אביב.
בהחלטת הממשלה נקבע, לפי הצעתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, שהסכומים הנדרשים לצורך קיום האירועים יגויסו מתרומות, שבאיסופן יעסוק נתניהו עצמו.
שרת התרבות והספורט מירי רגב, התנגדה לדרך מימון זו, ואל ביקורתה הצטרפו 34 מחברי הכנסת וגם התנועה למען איכות השלטון בישראל.
בסופו של דבר תוכנית זו לא התגשמה, ובאפריל 2017 הגיעו נתניהו ורגב להסכמה על הקצאת תקציב של 200 מיליון ש"ח למימון האירועים, זאת לעומת תקציב ראשוני של 100 מיליון ש"ח שנקבע לחגיגות שנת ה־60 למדינת ישראל.
במאי 2017 יצא משרד התרבות והספורט בקול קורא למכרז לניהול אירועי שנת ה־70 למדינת ישראל, אשר בסופו זכתה חברת "טרגט מרקט".
ב-8 באוגוסט 2017, לאחר דיון בין ראש הממשלה לשר האוצר משה כחלון הוחלט על מתווה לתקצוב החגיגות שלפיהן יועברו הסכום שהוצע בתחילה בסך 100 מיליון שקלים מתקציב המדינה.
באוגוסט 2017 קראה שרת התרבות והספורט רגב לציבור הרחב לעצב את הלוגו לחגיגות ה-70 ואף קראה להציע תמה לחגיגות אלו.
לתחרות הנושא והלוגו הוקם אתר ייעודי.
גם צה"ל פנה לציבור להשתתף בבחירת הסמל שישמש באופן רשמי את צה"ל באירועי 70 שנה להקמת צה"ל והמדינה.
ב-15 בינואר 2018 חשפה רגב כי הנושא הנבחר הוא "מורשת של חדשנות" ואת הלוגו הנבחר.
הלוגו הנבחר עוצב על ידי חברת "טרגט מרקט" שהיא גם זאת שנבחרה להפיק את החגיגות.
הסיסמה שנבחרה ללוות את החגיגות היא :"כן, יש במה להתגאות".
בפברואר 2018 נבחר השיר "הללויה" להיות השיר המרכזי של החגיגות.
לכבוד האירוע חיברה הפזמונאית המקורית של השיר שמרית אור שני בתים נוספים.
ביוזמת משרד החינוך הוקם אתר אינטרנט המאפשר לאזרחים לחתום על נוסח מגילת העצמאות.
ב-1 באפריל 2018 השיק משרד התרבות את הקמפיין והאתר הרשמיים לקראת חגיגות ה-70 למדינה.
בין יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין לשרה מירי רגב פרצה מחלוקת עזה בשאלת הנואמים בטקס הדלקת המשואות בערב יום העצמאות השבעים.
רגב ביקשה לשלב בטקס נאום של ראש הממשלה בנימין נתניהו בהתאם להחלטת ועדת טקסים וסמלים, בנימוק שהדבר יחסוך אירוע יקר נפרד נוסף במתכונת "פעמוני היובל" בו ראש הממשלה והנשיא היו אמורים לנאום.
אך אדלשטיין התנגד ודרש לשמור על המתכונת הקבועה של הטקס, שבה הנואם המרכזי היחיד הוא יו"ר הכנסת, וראש הממשלה איננו נוכח בטקס, אף לא בקהל, זאת למרות שנתניהו כראש ממשלה נאם בטקס המשואות בשנת היובל לישראל וקרא קטע ממגילת העצמאות.
אדלשטיין הודיע שאם ישולב בטקס נאום של ראש הממשלה, הוא ומשמר הכנסת לא יגיעו לטקס.
יו"ר האופוזיציה יצחק הרצוג מתח ביקורת על הפגיעה בממלכתיות וציין שעל אף שהוא מתנגד לשילוב הנאום, היה וראש ממשלה ינאם, הוא עומד על זכותו כחוק לנאום גם כן לאחריו.
לקראת יום העצמאות הסתמנה פשרה לפיה ראש הממשלה יישא דברי ברכה קצרים לכבוד שנת העשור ה-70, בדומה למתכונת שהתקיימה בטקס יום העצמאות החמישים, ובנוסף ידליק משואה ביחד עם יושב ראש הכנסת.
בערב הטקס אדלשטיין סירב שמשמר הכנסת יקבל את כניסת ראש הממשלה לרחבת הטקס מאחר שדרישה זו של ראש הממשלה הייתה בניגוד לסיכומים המוקדמים ביניהם.
לפיכך הועלה משמר צה"ל שאורגן ברגע האחרון מקרב הנוכחים לשם קבלת ראש הממשלה ורק לאחריו עלה משמר הכנסת לקבלת יו"ר הכנסת.
בטקס עצמו נאם נתניהו במשך 14 דקות, כמעט כפליים מהדובר הראשי של הטקס.
ב-8 באפריל 2018 פורסמו שמות מדליקי המשואות ליום העצמאות: הזמר שלמה ארצי, האלוף במילואים ישעיהו גביש, רחלי גנות, נועם גרשוני, מרגלית זינאתי, שייח' מוואפק טריף, פרופסור מרסל מחלוף, פרופסור אביעזרי פרנקל, ליא קניג, זאב רווח, אבשלום קור, מאי קורמן.
נשיא הונדורס חואן אורלנדו ארננדס, שהוזמן להתלוות למדליק משואה ממשרד החוץ והיה אמור להיות המנהיג הזר הראשון שזכה ללוות מדליקת משואה, הודיע על ביטול השתתפותו.
מבקר המדינה יוסף שפירא פרסם באפריל 2019 דו"ח שקבע כי "הליך בחירת מדליקי המשואות בוצע בחלקו באופן החורג מהתקנון לבחירת מדליקי המשואות, וכי גם אופן הקצאת ההזמנות היה לקוי ולא התיישב עם כללי מינהל תקין".
אירועים ביום העצמאות ובסמוך לו
משרד התרבות הודיע על 70 שעות של חגיגת שנת ה־70 למדינה שתיפתח בערב יום העצמאות ותינעל במוצאי השבת.
להלן האירועים בכל אחד מימי החגיגה:
+יום רביעי18 באפריל – אור לד' באייריום חמישי19 באפריל – ד' באייריום שישי20 באפריל – ה' באיירמוצאי שבת21 באפריל – ו' באיירטקס הדלקת המשואות המסורתי פתח את חגיגת שנת ה־70 בהר הרצל בירושלים.
ביום העצמאות נחנך בתל אביב "שביל העצמאות" שמחבר בין אתרים מרכזיים הקשורים להכרזת העצמאות ומנקודות היסטוריות בעיר.
שגרירות ארצות הברית בישראל עברה לירושלים ב־14 במאי 2018, שהוא התאריך הגרגוריאני של הקמת המדינה.
במרץ 2018 הודיעו ארמון בקינגהאם וממשלת הממלכה המאוחדת על ביקור הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' בישראל בקיץ.
בכך יהא זה ביקור רשמי ראשון מטעם בית המלוכה בישראל מאז הקמתה.
טקס הדלקת המשואות המסורתי פתח את חגיגת שנת ה־70 בהר הרצל בירושלים.
קבוצת חיילים הציגה שבועת אמונים בצה"ל.
חברת אינטל הציגה מופע שבו 300 רחפנים יצרו בשמים סמלים ישראליים, כגון "שרוליק" ומגן דוד.
בתום החלק האמנותי נאמו יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין וראש הממשלה בנימין נתניהו, שגם השיאו משואה, ולאחריהם הודלקו 12 משואות.
בהמשך נערך מצעד דגלנים, שיצרו סמלים וכתובות על מגרש המסדרים.
לרגל שנת ה-70 למדינה ולצה"ל ופתיחת מחזור גיוס מרץ, חידש צה"ל את השיר "אין לך מה לדאוג" ששר במקור עוזי פוקס, בביצוע חדש של נדב גדג'.
בנוסף צה"ל איפשר לעריקים ולמי שמעמדו הצבאי לא מוסדר, להיכנס לישראל לתקופה מוגבלת ולפעול להסדרת העניין ללא מעצר.
צה"ל ערך, כמדי שנה, אירועים לכבוד יום העצמאות, ואלה כללו מטס חגיגי, הישט (משט) לאורך חופי הים התיכון ופתיחת מחנות וחניוני צה"ל לאזרחים והצגת כלי רכב ואמצעי לחימה לציבור הרחב.
למטס המסורתי של חיל האוויר הישראלי הצטרפו מטוסים של חילות אוויר זרים, בהם F-16 של יוון, C-17 של קנדה, C-295 של צבא פולין, C-130 של הממלכה המאוחדת ושל אוסטריה ויורופייטר טייפון של איטליה.
המטוסים הישראליים במטס כללו את ה-F-35I אדיר, F-16 "ברק 2020", סופר הרקולס C-130J "שמשון", מטוס תדלוק בואינג 707 "שקנאי" שתדלק מטוס F-16, ומסוקי AH-64 אפאצ'י, יסעור ו-UH-60 בלקהוק ("ינשוף").
למטס הצטרפו גם מטוסי הכיבוי אייר טרקטור AT-802F ומסוקי איירבוס H125 ("כחל") החדשים של היחידה האווירית של משטרת ישראל, מטוס בואינג 787 של "אל על" ומטוס של "ארקיע".
מפגני אווירובטיקה במטוסי T-6 טקסאן II ("עפרוני") נערכו מעל בסיסי חיל האוויר רמת דוד, בית הספר הטכני, תל נוף ומוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים, ומעל הערים טבריה, חיפה, תל אביב וירושלים.
נערכו מפגני צניחה בשלושה מוקדים שונים: חוף דדו בחיפה, חוף גורדון בתל אביב והטיילת בטבריה של כמאה צנחנים שהוצנחו ממטוסי "שמשון".
בצונחים היו גם חברי הכנסת מוטי יוגב ואלעזר שטרן.
חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי
כמדי יום עצמאות נערך גם ביום העצמאות ה-70 חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי.
החידון נערך בתיאטרון ירושלים במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו, יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין, שר החינוך נפתלי בנט ויו"ר הסוכנות היהודית נתן שרנסקי.
בחידון השתתפו בני נוער מישראל ומהתפוצות.
בארבעת המקומות הראשונים זכו בני נוער מישראל.
חתן התנ"ך לשנת תשע"ח הוא עזריאל שילת, תושב חצור הגלילית ותלמיד ישיבת שומריה שבנגב.
במקום השני זכתה אוריה הכהן מאולפנת בני עקיבא סגולה בקריית מוצקין, ובמקום השלישי זכה אופק אברהם מתיכון אורט טבריה.
הנחה את החידון אבשלום קור.
ביום העצמאות וביומיים שאחריו ציין סינמטק תל אביב 70 שנה לקולנוע הישראלי במרתון של הקרנת סרטים שנבחרו כטובים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי.
ב-3 ביוני 2018 נערך בכיכר טיימס שבמנהטן אירוע בהשתתפות אלפי חוגגים, כחלק מחגיגות ה-70 לישראל.
את האירוע ארגנו הקונסוליה הישראלית בניו יורק ומשרד התרבות והספורט, והובילו אותו הקונסול דני דיין והשרה מירי רגב.
לקראת מונדיאל 2018, ארגנה חברת קומטק משחק ידידות בין נבחרת ארגנטינה בכדורגל לבין נבחרת ישראל כמסורת של ביקורים לפני התחרות.
תחילה תוכנן המשחק להתקיים באצטדיון סמי עופר בחיפה אך לאחר מעורבות של משרד התרבות והספורט הוא הועבר לאצטדיון טדי בירושלים, בתוספת תקציב של 2.7 מיליון ש"ח מקופת חגיגות ה-70 להוצאות הכרוכות.
יו"ר התאחדות הכדורגל הפלסטינית, ג'יבריל רג'וב פנה במכתב ליו"ר ההתאחדות לכדורגל בארגנטינה בדרישה מלווה באיומים שלא לקיים את משחק הידידות בירושלים.
אל רג'וב הצטרפו ארגוני החרם נגד ישראל שהפעילו לחץ לביטול המשחק.
בהמשך ביטלה נבחרת ארגנטינה את הגעתה לישראל, יו"ר ההתאחדות לכדורגל בארגנטינה, קלאודיו צ'יקי טפיה נימק את ההחלטה "בשל הסלמה באלימות ואיומים של הממשלה הפלסטינית נגד ליונל מסי והמשלחת הלאומית של ברצלונה".
שרת התרבות והספורט מירי רגב ייחסה את הביטול לאיומים על חיי כוכב הנבחרת ליונל מסי ומשפחתו כטרור חדש־ישן, אך מספר פרשני ספורט האשימו את מעורבותה כגורם לביטול.
"צה"ל שלנו" הייתה תערוכה אינטראקטיבית לציון 70 שנה לצה"ל במסגרת חגיגות ה-70 למדינת ישראל.
התערוכה התקיימה בחג הסוכות ה'תשע"ט (2018) בחולון בהיכל הטוטו.
בתערוכה ביקרו מאות אלפי ישראלים.
מתחם הכניסה בו הוצג מופע אורקולי על ההיסטוריה של צה"ל.
המתחם האינטראקטיבי – בו לצד דגמים ואמצעי לחימה של הזרועות השונות, פוזרו עשרות עמדות אינטראקטיביות שכללו משחקי מחשב ווידאו וסימולטורים שונים.
בין המוצגים: רובי צלפים, דגמים של סער 6 וצוללת מסדרת דולפין AIP, דגם של לוויין ריגול טכסאר, שליטה ברובוט באמצעות טכנולוגיית מציאות רבודה.
בין הסימולטורים: סימולטור כיפת ברזל, סימולטור צניחה, סימולטור טיס, סימולטור צוללות, סימולטור מודיעין צבאי ומשחק שליטה ברכב קרבי משוריין.
מתחם הרק"ם – מחוץ לאולם הוצגה תערוכה גדולה של רכב קרבי משוריין וכלים צבאיים.
התערוכה כללה: טנק מרכבה סימן 4מ, משגר כיפת ברזל, משגר מנתץ (משגר רקטות M-270 MLRS) ורקטת רומח, נמ"ר לחימה, נגמ"ש איתן, מרגמת קשת, פומ"ה, דחפור משוריין D9, תותח מתנייע M-109, נמ"ר הנדסי ומשגר MIM-104 פטריוט.
לצד כל כלי היה ברקוד שסריקתו בטלפון חכם הציגה סרטון וידאו על הכלי.
במתחם הייתה גם תצוגה של חטיבת החילוץ של פיקוד העורף בה הדגימו חיילים את יכולות החילוץ של התצוגה.
מתחם הים והאוויר – המתחם נפרש לאורך הבריכה וכלל שיט בסירות גומי, תצוגה של כלים של חיל הים הישראלי: צרעה ומורנה של שייטת 13 ומספר אמצעים ימיים.
התצוגה של חיל האוויר הישראלי כללה מטוס קרב רב-משימתי F-16 ברק, מספר טילים ופצצות מונחות, תותח וולקן M61A1, מסוק קרב AH-1 קוברה וכבאית.
הכניסה לתערוכה דרשה הרשמה מראש (בחינם) באתר צה"ל.
כל מבקר שנכנס לתערוכה קיבל צמיד עם שבב מחשב שהיווה מעין "כרטיס חוגר" וירטואלי.
באמצעות השבב הישגיו במשחקי הווידאו והסימולטורים השונים תועדו, וביציאה מהתערוכה קיבל המבקר סיכום של הישגיו והמלצה על התפקיד הצבאי המתאים לו.
ארגונים ממלכתיים המציינים 70 שנה להיווסדם
סמוך להקמת המדינה הוקמו גם אחדים ממוסדותיה, שציינו אף הם בשנה זו 70 שנה להיווסדם:
צה"ל הוקם ב-26 במאי 1948, כשבועיים לאחר קום מדינת ישראל, תוך כדי קרבות מלחמת העצמאות.
ב-7 במאי 2018 נערכה בלטרון עצרת למלאת 70 שנה לצה"ל, ולחיילי צה"ל נשלחה איגרת מהרמטכ"ל לציון יום זה.
בחג הסוכות פתח צה"ל תערוכה אינטראקטיבית לכבוד שנת ה-70 בחולון בשם "צה"ל שלנו" התערוכה כללה מיצגים אינטראקטיביים לצד תצוגת רכב קרבי משוריין גדולה.
ב-10 במאי 2018 ציין השב"כ 70 שנה להקמתו, בעצרת שבה נכחו נשיא המדינה וראש הממשלה.
יצרנים אחדים של מוצרי צריכה ובידור הפיקו מוצרים הקשורים לחגיגות ה־70 למדינת ישראל.
האולטראס וסאבלימינל הפיקו את השיר "ישראלה" לכבוד החגיגות.
בנק ישראל הודיע כי לכבוד שנת ה־70 יונפק מטבע רשמי עם הלוגו הנבחר על ידי החברה הישראלית למדליות ולמטבעות.
המטבע יוטבע בשלושה ערכים: בערך של שקל אחד יהיה עשוי משילוב של כסף ושל נחושת, בערך של שני שקלים יהיה עשוי מכסף בלבד, ובערך של עשרה שקלים יהיה עשוי משילוב זהב, כסף ונחושת.
עיצוב המטבע יכלול מגן דוד, את המילה "ישראל" ואת הסלוגן "מורשת של חדשנות".
חברת דואר ישראל הנפיקה בול מיוחד לציון 70 שנה לעצמאות ישראל.
ערכו הנקוב הוא 5 שקלים והוא עוצב על ידי טל הובר כאשר על גביו אייקונים של תחומים בהם ישראל רשמה הישגים מרשימים בארץ ובעולם.
כרזת יום העצמאות, המופקת כל שנה על ידי מרכז ההסברה שבמשרד התרבות והספורט - לא הופקה.
קבוצת הכדורגל מכבי תל אביב, השיקה לכבוד ה-70 חולצת משחק בצבעי כחול לבן, על החולצה סמל הקבוצה ולוגו עמותת לוחמים לחיים המסייעת ללוחמים הסובלים מפוסט טראומה
הצלם רון גפני הוציא לאור לכבוד החגיגות את הספר "70 פנים לישראל" המכיל 70 צילומי אוויר של ישראל על מגוון מאפייניה, בשפות עברית אנגלית וסינית.
הוצאת ידיעות ספרים הוציאה לאור את ספרו האלבומי של ניסים משעל "ישראל 70 להיות ישראלי".
הוצאת "קוראים" הוציאה לאור את הספר "70 פנים לישראל" ואת הספר "מזומן בזמן – 70 שנות מטבע בישראל".
בהוצאת מודן יצא לאור ספרו של מרדכי נאור "תש"ח - 70 סיפורים ופרשיות".
דובר צה"ל פרסם גיליון מיוחד של "במחנה", ובו שלל כתבות על תולדות צה"ל, ובפרט מלחמותיו.
עיתון ישראל היום ערך שני מצעדים לדירוג 70 האלבומים הטובים בכל הזמנים במוזיקה הישראלית.
המצעד הראשון היה של צוות מומחים, ולמקום הראשון הגיע בו "אביתר בנאי", אלבום הבכורה של אביתר בנאי.
במצעד השני, דירוג הקהל, דירגו המצביעים את "בלעדייך" של איל גולן במקום הראשון.
תחנת גלי צה"ל הכריזה על מצעד לבחירת השיר הישראלי הטוב ביותר בכל הזמנים, כאשר בחירת השירים נתונה באופן בלעדי לבחירת המשרתים בצה"ל.
השיר שזכה היה "כאב של לוחמים" אותו כתב ושר עידן עמדי על שירותו כלוחם בחיל ההנדסה הקרבית.
חברת גוגל הציגה ביום העצמאות שרבוט גוגל לציון יום זה.
חגים ומועדים בתאילנד מוסדרים על ידי הממשלה, ורובם מצוינים הן על ידי המגזר הציבורי, והן במגזר הפרטי.
בדרך כלל יש 19 חגים ומועדים בשנה, אך הממשלה יכולה להכריז על מועדים נוספים.
מועדים נוספים – הן רשמיים והן בלתי-רשמיים, הן מקומיים והן בינלאומיים – מצוינים בדרגות שונות בכל רחבי תאילנד.
כל החגים הציבוריים מצוינים על ידי סוכנויות ממשלתיות, בעוד הבנק של תאילנד מסדיר את החגים בבנק, אשר שונה במקצת מאלה שמצוינים על ידי הממשלה.
עסקים פרטיים נדרשים על ידי חוק הגנת העבודה לקיים לפחות 13 חגים בשנה, כולל יום העבודה הלאומי, אבל הם יכולים לבחור את שאר המועדים שהם מציינים.
אם החג נופל על סוף שבוע, הממשלה מציינת אותו ביום העבודה הבא.
נכון לשנת 2017, יש 17 חגים ציבוריים שהתקבלו על ידי הממשלה:
תאריך שם החג/מועד שם מקומי תעתיק הערות 1 בינואר ראש השנה האזרחית วันขึ้นปีใหม่ Wan Khuen Pi Mai חגיגות תחילת שנת השמש והשנה הגרגוריאני.
פברואר, ירח מלא, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-3 מאגה פוג'ה วันมาฆบูชา Wan Makhabucha הנצחה בודהיסטית להנצחת ההוראה של בודהה של עובדה פאטימוקה.
6 באפריל יום הזיכרון של צ'אקרי วันจักรี Wan Chakkri מנציח את הקמתה של שושלת צ'אקרי ואת הקמתה של בנגקוק על ידי המלך פוטאיוטפה צ'ולאלוק בשנת 1782. 13 באפריל עד 15 באפריל פסטיבל סונגקראן วันสงกรานต์ Wan Songkran חגיגה תאילנדית של השנה החדשה, ואת החג הגדול של השנה.
אנשים רבים חוזרים הביתה עבור המפגשים המשפחתיים בתקופה זו.
ב-14 באפריל מצוין גם יום המשפחה.
מאי, תאריך שרירותי טקס החרישה המלכותי, יום האיכר วันพืชมงคล Wan Phuetchamongkhon טקס הענקת ברכה לחקלאים.
כל שנה התאריך נקבע אסטרולוגית ומוכרז על ידי הלשכה של בית המלוכה.
מאי, ירח מלא, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-6 וסק วันวิสาขบูชา Wan Wisakhabucha שמירה בודהיסטית המנציחה את הלידה, הארה והעברת הבודהה.
מצוין גם כיום העץ הלאומי.
יולי, הירח המתמעט הראשון, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-8 תחילת ואסה วันเข้าพรรษา Wan Khao Phansa שמירה בודהיסטית המציינת את תחילתו של ואסה, הידוע גם בשם בודהיסט מושאל.
10 בדצמבר יום החוקה วันรัฐธรรมนูญ Wan Ratthathammanun מנציח את ההכרזה על החוקה הקבועה הראשונה בשנת 1932. 31 בדצמבר ערב ראש השנה האזרחית วันสิ้นปี Wan Sin Pi היום האחרון של שנת השמש.
חגים שמצוינים על ידי מוסדות פיננסיים (לא להתבלבל עם ימי פגרה רשמיים בבריטניה) מוסדרים על ידי הבנק של תאילנד.
אלה בדרך כלל שונים מהחגים הממשלה כי הבנקים אינם מציינים את יום החורש המלכותי (Phuetchamongkhon) או תחילת ואסה (קאו פאנסה), אבל במקום הם צופים את 1 מאי כמו יום העבודה הלאומי ואת 1 יולי כמו באמצע השנה הבנק חג.
(לפני שנת 2007, תחילתו של ואסה צוינה כחג ולא באסלה פוגה).
ראש השנה הסיני, עיד אל-פיטר ועיד אל-אדחא מיועדים גם לחגים למוסדות פיננסיים במחוזות נרת'יוואט, פטאני, יאלה וסאטון אם הם כבר לא נופלים בסוף שבוע או בחופשה.
מועדים אלה מוסדרים על ידי הממשלה, אך אינם מצוינים באותו אופן כמו חגים.
השמירה בפועל משתנה, וחלקם מצוינים רק על ידי מגזרים ספציפיים.
תאריך מועד שם מקומי תעתיק הערות יום השבת ה-2 של ינואר יום זכויות הילד הלאומי วันเด็กแห่งชาติ Wan Dek Haeng Chat נחגג במיוחד, בעיקר על ידי סוכנויות ממשלתיות, עם פעילויות רבות לילדים.
יום זה נחגג מאז 1965; נחגג ביום שני הראשון של אוקטובר בין השנים 1955–1964. 4 בינואר יום הפרשים והשריון วันทหารม้า Wan Thahan Ma העם התאילנדי ראו את החשיבות של אומץ בבאן פראן נוק בתקופה איוטהאיה של המלך טקסין הגדול בעוד עדיין פראיה וואצ'יראפרקאן.
חוגג את התפקיד של חיל הפרשים של הצבא המלכותי התאילנדי בהיסטוריה הצבאית התאילנדית.
16 בינואר יום המורה วันครู Wan Khru מעניק כבוד למורים בכל רחבי הארץ.
בתי הספר יכולים לציין את היום הזה כחג, במיוחד אלה הנמצאים תחת סמכותו של משרד החינוך הבסיסי הנציבות.
טקסי זיכרון מתקיימים באנדרטת הניצחון.
10 בפברואר יום ההתנדבות วันอาสารักษาดินแดน Wan Asa Raksa Dindaen יום הקרן של חיל התנדבות.
24 בפברואר יום האמן הלאומי วันศิลปินแห่งชาติ Wan Sinlapin Haeng Chat האמנים הלאומיים זוכים לכבוד ביום זה, המנציח את הולדתו של המלך ראמה השני.
המועד הוצע על ידי קרן הפיל הפילוסופית של תאילנד והוגשה לוועדת המשנה לתיאום שימור הפילים התאילנדים.
נצפו כחג על ידי בנק תאילנד והמגזר הפרטי.
16 באוגוסט יום השלום התאילנדי วันสันติภาพไทย Wan Santiphap Thai יום הזיכרון לחללי מלחמת העולם השנייה.
18 באוגוסט יום המדע הלאומי วันวิทยาศาสตร์แห่งชาติ Wan Santiphap Thai מנציח את תחזיתו של המלך מונגקוט ואת תצפית של ליקוי חמה הכולל בשנת 1868. 20 בספטמבר יום הנוער הלאומי วันเยาวชนแห่งชาติ Wan Yaowachon Haeng Chat מנציח את תאריכי הלידה של מלכים צ'ולאלונגקורן ואת אנאנדה מאהידון.
24 בספטמבר יום מהידול วันมหิดล Wan Mahidon מנציח את מותו של נסיך האב מהידול אדוליאדג', "האבא של הרפואה המודרנית התאילנדית".
28 בספטמבר היום הדגל התאילנדי הלאומי วันพระราชทานธงชาติไทย Wan Phraratchathan Thongchat Thai המלך ואג'יראווד העניק את דגל תאילנד בשנת 1917. 13 באוקטובר יום המשטרה הלאומי วันตำรวจ Wan Tamruat 21 באוקטובר יום האחיות הלאומי วันพยาบาลแห่งชาติ Wan Phayaban Haeng Chat מנציח את לידתה של סרינגרינדה, אמא הנסיכה.
נצפה מאז 2001. 4 בדצמבר יום איכות הסביבה התאילנדית วันสิ่งแวดล้อมไทย Wan Singwaetlom Thai נצפה מאז 1991. 16 בדצמבר יום הספורט הלאומי วันกีฬาแห่งชาติ Wan Kila Haeng Chat מנציח את מדליית הזהב של המלך בהומיבול בהפלגה ב-1967 במשחקי חצי האי דרום מזרח אסיה.
תאריך מועד שם מקומי תעתיק הערות היום הראשון של לוח השנה הסיני (ינואר, פברואר) ראש השנה הסינית วันตรุษจีน Wan Trut Chin נחגג על ידי תאילנדים סינים במגזר הפרטי שלהם.
בדרך כלל נחגג במשך שלושה ימים, מתחיל ביום לפני ערב ראש השנה הסינית.
ראש השנה הסיני מצוין כחג ציבורי במחוזות יאלה, פאטאני, נראטהיוואט, וסאטון.
2 בפברואר יום החקלאות הלאומי วันเกษตรแห่งชาติ Wan Kaset Haeng Chat 14 בפברואר יום ולנטיין วันวาเลนไทน์ חג מערבי המוקדש לרומנטיקה ואהבה, המיובאים בעשורים האחרונים.
ירח הולך ונעלם ה-8, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-6 (מאי, יוני) אנת'מי פוג'ה วันอัฐมีบูชา Wan Atthamibucha הנצחה בודהיסטית לזכר שריפת הבודהה.
היום החמישה עשר, לוח השנה הירחי הסיני ה-8 (ספטמבר) פסטיבל אמצע הסתיו วันไหว้พระจันทร์ Wan Wai Phrachan פסטיבל סיני ירח חדש, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-10 (ספטמבר, אוקטובר) סאט תאי วันสารทไทย Wan Sat Thai הפסטיבל המסורתי באמצע השנה, עכשיו חגגו בעיקר בנאקון סי טמרט.
היום הראשון עד התשיעי, לוח השנה הירחי הסיני ה-9 (ספטמבר עד אוקטובר) פסטיבל צמחוני เทศกาลกินเจ Thetsakan Kin Che בדרך כלל מתאים יום סאט תאי, בהתאם ההבדלים בין לוחות השנה התאילנדים והסינים.
ירח מלא, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-11 (אוקטובר) פאואראנה/וואן אוק פהאנסה วันออกพรรษา מסמן את הסוף של שלושה חודשים ואסה ותחילת התקופה קאטהינה למחרת.
ירח מלא, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-12 (נובמבר) לוי קראטונג วันลอยกระทง Wan Loi Krathong נחגג כמו פסטיבל יי פנג (ยี่เป็ง) בצ'יאנג מאי.
25 בדצמבר חג המולד วันคริสต์มาส חג נוצרי החוגג את הולדתו של ישו המשיח.
1 שוואל בלוח המוסלמי עיד אל-פיטר วันตรุษอีดิ้ลฟิตรี (วันรายอปอซอ) חג מוסלמי החוגג את צום סוף חודש הרמדאן.
נצפו כחופשה ציבורית במחוזות יאלה, פאטאני, נראטהיוואט, וסאטון.
10 ד'ו אל-חיג'ה בלוח המוסלמי חג הקורבן วันตรุษอีดิ้ลอัฎฮา (วันรายอฮัจยี) חג מוסלמי המנציח את נכונותו של איברהים להקריב את בנו אסמעיל כמעשה של ציות לאללה.
חגיגת הזמר 1976 הייתה מופע שירים שלא כלל תחרות.
כל משתתף השמיע שיר אחד מוכר שלו ושיר אחד חדש.
הערב התקיים במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית מיקי קם.
מפיקי האירוע היו ורדה איתי וגיל אלדמע.
החגים הציבוריים בישראל הם החגים הלאומיים שמוכרים רשמית בכנסת.
מדינת ישראל אימצה את רוב החגים היהודיים המסורתיים כחגים רשמיים בלוח השנה הלאומי, ואף יצרה מספר חגים ציבוריים חדשים.
מבין החגים הדתיים והמודרניים שמוצגים בטבלה שלהלן, חלקם הם חגים פדרליים, שבהם כל בתי הספר, המוסדות הממשלתיים, הסקטור הפיננסי, ורוב הקמעונאים בישראל יהיו סגורים, בעוד שחגים ציבוריים נחשבים לימי זיכרון, שבהם אין הפסקה של הפעילות הציבורית או הפרטית במדינה.
במקרה של כל החגים היהודיים, רוב החגים הציבוריים בישראל מתחילים עם שקיעת החמה בהתאם ללוח השנה העברי.
מסיבה זו, רוב החגים בישראל מתקיימים בכל שנה בתאריכים שונים לפי לוח השנה הגרגוריאני.
יום השבת, אשר הוא יום המנוחה השבועי בישראל, מתחיל בימי שישי בערב ממש לפני שקיעת השמש ומסתיימת במוצאי שבת אחרי שקיעת השמש.
רוב העובדים בישראל, כולל בתי הספר, הבנקים, התחבורה הציבורית, משרדי הממשלה והקמעונאים, נסגרים לחלוטין במהלך 25 השעות הללו.
תאריך בלוח השנה העברי שם החג טווח תאריכים בלוח השנה הגרגוריאני הערות מתחיל בכל יום שישי בערב לפני שקיעת השמש ונמשך עד מוצאי שבת אחרי שקיעת השמש שבת מדי שבוע חג ציבורי רשמי בו כל בתי הספר, מוסדות הממשל, התחבורה הציבורית ורוב הקמעונאים סגורים.
א' וב' בתשרי ראש השנה בין 5 בספטמבר ל-5 אוקטובר יום חג רשמי (2 ימים) ג' בתשרי צום גדליה בתי עסק פתוחים כרגיל.
י' בתשרי יום כיפור בין ה-14 בספטמבר ל-14 אוקטובר חג רשמי.
בתי העסק נסגרים בסביבות שעות הצהריים של היום בו חל ערב החג.
כל בתי העסק במדינה נסגרים במהלך החג.
כמעט אין תנועה בכבישים למעט רכבי חירום.
שירותים שאינם נחשבים לשירותי חירום ואשר בדרך כלל פתוחים בימי חג, כגון שדות תעופה, מעברי גבול, תחנות שידור, וכו' סגורים במשך כ-28 עד 30 שעות.
ט"ו בתשרי - כ"א בתשרי סוכות בין ה-19 בספטמבר ל-19 אוקטובר חג רשמי שישה ימים אחרי היום הראשון של סוכות חול המועד סוכות בין ה-19 בספטמבר ל-19 אוקטובר בתי הספר בחופשה.
בבתי עסק רבים ומשרדי ממשלה יש חופשה בתשלום.
כ"ב בתשרי שמחת תורה/שמיני עצרת בין ה-26 בספטמבר ל-26 אוקטובר חג רשמי י"ב בחשוון יום הזיכרון ליצחק רבין יום זיכרון לאומי.
כ"ט בחשוון סיגד אחד מחגי ומועדי ביתא ישראל.
ו' בכסלו יום בן-גוריון הכנסת מקיימת דיון מיוחד לציון יום בן-גוריון במועדו או במועד סמוך.
כ"ה בכסלו ונמשך שמונה ימים עד ב' או ג' בטבת חנוכה בין 27 בנובמבר ל-27 בדצמבר בתי הספר בחופשה במשך שמונת ימי החג.
בתי עסק פתוחים כרגיל י' בטבת צום עשרה בטבת בתי עסק פתוחים כרגיל ט"ו בשבט ט"ו בשבט בתי עסק פתוחים כרגיל י"ג באדר תענית אסתר בתי הספר בחופשה.
בתי עסק פתוחים כרגיל ברוב המקומות בי"ד באדר (ובט"ו באדר בערים מסוימות כגון ירושלים, צפת, טבריה, חברון ושילה) פורים בין 24 בפברואר ל-26 במרץ בתי הספר בחופשה.
חופשה בתשלום אופציונלית ז' בחשוון יום העלייה בין מרץ לאפריל יום חופשה רשמי.
בתי עסק פתוחים כרגיל ט"ו בניסן פסח בין ה-26 במרץ ל-25 באפריל חג רשמי בין פסח לשביעי של פסח חול המועד פסח בין ה-26 במרץ ל-25 באפריל בתי הספר בחופשה.
כ"א בניסן שביעי של פסח בין ה-1 באפריל ל-1 במאי חג רשמי כ"ב בניסן מימונה בין ה-1 באפריל ל-1 במאי יום חופשה ללא תשלום על פי בקשה כ"ז בניסן יום הזיכרון לשואה ולגבורה בין ה-7 באפריל ל-7 במאי יום זיכרון לאומי.
בתי עסק פתוחים כרגיל למעט מקומות בידור ציבוריים.
משתנה משנה לשנהיום הניצחון על גרמניה הנאצית 9 במאי יום זיכרון לאומי.
בתי עסק פתוחים כרגיל ד' באייר יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בין ה-14 באפריל ל-14 במאי יום זיכרון לאומי.
ה' באייר יום העצמאות בין ה-15 באפריל ל-15 במאי חג רשמי י' באייר יום הרצל הכנסת מקיימת דיון מיוחד לציון יום יום הרצל במועדו או במועד סמוך.
י"ח באייר ל"ג בעומר בתי הספר סגורים כ"ח באייר יום ירושלים חופשה בתשלום אופציונלית ו' בסיוון שבועות בין ה-15 במאי ל-14 ביוני חג רשמי י"ז בתמוז שבעה עשר בתמוז עסקים פתוחים כרגיל כ"ט בתמוז יום ז'בוטינסקי הכנסת מקיימת דיון מיוחד לציון יום זאב ז'בוטינסקי במועדו או במועד סמוך.
ט' באב תשעה באב יום חופשה בתשלום אופציונלי.
בתי עסקים פתוחים כרגיל למעט מקומות בידור ציבוריים ט"ו באב ט"ו באב עסקים כרגיל
קורבן חגיגת ארבעה עשר הוא קורבן שלמים מסוג שלמי חגיגה שהוקרב בערב פסח יחד עם קורבן הפסח.
מצות הקרבת חגיגת ארבעה עשר לא נכתבה במפורש במקרא והיא נדרשה על ידי חכמים:
חגיגת ארבעה עשר אינה חובה לרוב הדעות, והיא חלק מהקרבת קרבן הפסח.
החגיגה אינה מוקרבת במקרים הבאים:
בשבת – בערב פסח שחל בשבת.
בטומאה – אם קרבן פסח הוקרב בטומאה, כגון שרוב הציבור היו טמאים.
במרובה – כגון שחבורת הפסח היו חבורה קטנה ומספיק להם אכילת קרבן פסח לבדו.
קרבן החגיגה היה מוקרב אחרי חצות ולפני קרבן התמיד של בין ערביים.
בשר הקרבן היה נאכל לפני אכילת קרבן הפסח כדי שהפסח יהא נאכל על השובע.
חגיגת ארבעה עשר, ככל קרבן שלמים, נאכלת לשני ימים ולילה אחד, היינו ארבעה עשר וחמשה עשר בניסן והלילה שביניהם, בניגוד לקרבן הפסח שאינו נאכל אלא בליל ראשון של פסח עד חצות.
ומכל מקום בשר חגיגה שעלה עם הפסח על השולחן – מתבער עמו אחר חצות כדין נותר, גזירה שמא יתערבבו.
חיוב ביעור הנותר מקרבן החגיגה נלמד הפסוק – , והיא מצוות לא תעשה מהתורה.
זכר לחגיגת ארבעה עשר שמים בקערת ליל הסדר ביצה, בנוסף על הזרוע שהייתה זכר לקרבן הפסח.
הביצה המבושלת מסמלת את בשר החגיגה שיכול להיות מבושל בניגוד לקרבן הפסח שחייב להיות צלי.
בברכת "גאל ישראל" מזכירים "ונאכל שם מן הזבחים ומן הפסחים" – כאשר מילת "הזבחים" מציינת את קרבן החגיגה.
יש אחרונים הסוברים שאכילת האפיקומן צריכה להיות בשיעור של שני זיתים – אחד זכר לקרבן הפסח, ואחד זכר לקרבן החגיגה.
חגית ביליה (נולדה ב-9 בדצמבר 1966) הידועה בשם העט "לייזה פאנלים" היא בלוגרית אוכל, מחברת ספרי בישול, יוצרת ומפתחת סדרות טלוויזיה וכותבת ספרי ילדים.
ביליה, בכורה מבין שלושה ילדים, נולדה בחיפה וגדלה בחדרה.
שירתה בחיל האוויר ולמדה בבית צבי במגמת קולנוע וטלוויזיה.
כיום היא נשואה, אם לארבעה וסבתא לנכד ולנכדה.
במרץ 2011 פתחה באתר סלונה את הבלוג "יומן מסע קטן של עקרת בית גדולה", הפוסטים בבלוג הוגשו בפורמט קבוע של סיפור קומי קצר ומתכון פשוט וקל להכנה.
באפריל 2016 הוציאה לאור את ספר הבישול: "ספר הבישול של לייזה פאנלים" בהוצאת מודן.
בחודש ספטמבר של אותה השנה השיקה גרסה עצמאית לבלוג "לייזה פאנלים - יומן מסע קטן של עקרת בית גדולה".
באפריל 2018 הוציאה לאור את ספר הבישול השני: "לייזה פאנלים - יומן מטבח קטן של עקרת בית גדולה" בהוצאת מודן.
הספר הפך לרב מכר והיה לספר הבישול הנמכר ביותר ברשת צומת ספרים באותה השנה.
הספר דורג במקום השני במצעד המכירות הכללי של הרשת.
באותה השנה נבחרה ביליה על ידי מגזין פורבס לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל.
בשנים 2017 ו-2018 כתבה טור דו שבועי בידיעות אחרונות.
במרץ 2020 הוציאה לאור את ספר הבישול השלישי: "לייזה פאנלים - קל קל קל" בהוצאת מודן.
באוגוסט 2022 הוציאה לאור את ספר הבישול הרביעי: "לייזה פאנלים - לפני, אחרי ותוך כדי" בהוצאת מודן.
לייזה ודניאלה עושות פאנל - המופע המשותף
בשנת 2022 ייסדו חגית ביליה ("לייזה פאנלים") ודניאלה לונדון דקל מופע קומי משותף, שנולד בעקבות הזמנתה של ביליה להרצאה ליום האישה בחודש מרץ אותה שנה.
ביליה, שחיפשה שותפה למעמד, פנתה לדניאלה לונדון דקל – מאיירת, קומיקסאית וכותבת בעיתון ידיעות אחרונות – אף שלא הכירה אותה קודם לכן באופן אישי.
השתיים הופיעו לראשונה יחד בחאן חדרה, והחיבור ביניהן הניב יצירה משותפת שהפכה למופע קבוע.
המופע, שזכה מאז ליותר ממאה הופעות ברחבי ישראל, הוא מפגש הומוריסטי ואישי העוסק בעבודה, הורות, זוגיות ותהליכי חיים של נשים באמצע החיים.
ביליה ולונדון דקל משלבות בעבודתן נקודות מבט שונות – ביליה מעולם הבישול והבלוגינג הקולינרי, ולונדון דקל מעולם האיור, הכתיבה והקומיקס – ויחד הן יוצרות מופע המשלב בין חוויות יומיומיות, פרשנות אירונית וסיפורים אישיים.
התוכן כולל התייחסות לנושאים כמו קריירה מהבית, איזון בין משפחה לעבודה, גיל המעבר והאתגרים המלווים אותו, וכן אנקדוטות קומיות והיבטים מחיי היומיום של נשים בישראל.
חלקים מן המופע עוסקים גם בהורות, דימוי גוף, מערכות יחסים, והשפעתם של שינויים בחיים הבוגרים.
כך הן בחרו לתאר את המופע: "מפגש מצחיק טעים, מעורר הזדהות עם השראה בקצוות.
שתי נשים בגיל הדהוי, הכבוי, האירוני, המפוכח, שעבר הרבה כביסות וסוגי מרככים, ויש בו קסם של ליוויס 501 סטון-ווש.
בעזרת הפרעות קשב, רישול מודע והרבה הומור, הן מספרות איך התגלגלו לנהל קריירה יחידנית מהבית, איך הפכו את הילדים ללימונדה, ואיך בסוף הצליחו גם להרוויח מזה: קריירה, קהל, סיבה לקום בבוקר ומשכנתא שלא נסגור לעולם.
דניאלה מתמקדת בקווים, לייזה בסירים ושתיהן- בסיפור שלהם, ובדרך המיוחדת שהן בוחרות לספר אותו."
אורך המפגש הוא כשעה, ובסיומו מוקדש זמן לשאלות מהקהל.
בשנים 1994–2011 עבדה ב-ICP, חברת התוכניות של הטלוויזיה בכבלים, ואחר כך בנגה תקשורת, מפיקת ערוץ הילדים, ערוץ 8, ערוץ לוגי, במגוון תפקידים: חברת הנהלה, מנהלת פרומו וקריאטיב, מפתחת תוכניות, יוצרת תוכניות, עורכת תוכן, כותבת מילים לפתיחים ותשדירים ועוד.
החל משנת 2011 היא פועלת באופן עצמאי בעיקר כיוצרת ומפתחת סדרות טלוויזיה לילדים ונוער.
2011 - "14 שבועות" (ערוץ 10), רעיון מקורי לסדרת דוקו, הופק על ידי ארצה הפקות.
2014 - יצרה את "עולם הבובות של גלי" (הטלוויזיה החינוכית).
2015 - יצרה את "משפחת יומולדת" (ערוץ ניק ג'וניור), תוכנית לפעוטות.
2016 - הייתה התסריטאית של "טל והתלתלים" (ערוץ ניק ג'וניור), תוכנית לפעוטות.
היא גם כתבה את המילים לשיר הפתיחה.
2016 - יצרה וערכה את התסריט עם ליאור כפיר רפאל את "בית הכלבים" (ערוץ ניקלודיאון), קומדיה לילדים, 4 עונות.
2021 - יצרה וערכה את התסריט עם ליאור כפיר רפאל את "זאת שלי" (ערוץ טין ניק), קומדיה לילדים.
תוכניות וסדרות טלוויזיה - נגה תקשורת
2001 - יצרה וערכה (עם רן שריג) את "טלמאניה" (ערוץ הילדים), סרטוני אנימציה מקוריים.
2001 - יצרה וערכה את "זולגאר ופופקין" (ערוץ הילדים), אנימציה.
2002 - הייתה בצוות הפיתוח של "המוסף" (ערוץ 8) מגזין תרבות שבועי, ביחד עם רון מיברג ורונאל פישר.
2003 - בסדרה "הפיג'מות" (ערוץ הילדים), הייתה אחראית מטעם נגה תקשורת.
2003 - הייתה בצוות הפיתוח של "אוכל למחשבה" (ערוץ 8) עם אייל שני ושחר סגל.
2003 - הייתה בצוות הפיתוח של "חדשות המדע" (ערוץ 8) מגזין חדשותי, עם טל ברמן.
2004 - בסדרה "הצלצול הוא בשבילי", הייתה אחראית מטעם נגה תקשורת.
2006 - יצרה וערכה את התסריט ב"זומזום" (ערוץ הילדים), קומדיה לילדים.
הייתה בצוות פיתוח, והייתה אחראית מטעם נגה תקשורת.
2007 - יצרה וערכה את התסריט ב"הידוענים" (ערוץ לוגי) קומדיה לילדים עם אייל קיציס וטל פרידמן.
2009 - יצרה וערכה את התסריט ב"האחים דה גמה" (ערוץ לוגי) קומדיה לילדים עם כוכבי "הפיג'מות".
"לייזה פאנלים - לפני, אחרי ותוך כדי", הוצאת מודן, אוגוסט 2022
"לייזה פאנלים - קל קל קל", הוצאת מודן, מרץ 2020
"לייזה פאנלים - יומן מטבח קטן של עקרת בית גדולה", הוצאת מודן, אפריל 2018
"ספר המטבח של לייזה פאנלים", הוצאת מודן, אפריל 2016
"ספר מצחיק טעים", הוצאת מודן, מרץ 2021
"לג'ירפה נתפס הצוואר", הוצאת ספרית פועלים, 2008
חגית אהרונוף (נולדה ב-18 באפריל 1949) היא סופרת ילדים ונוער, מפתחת תוכניות לימודים, חוקרת ותסריטאית ישראלית.
נולדה בתל אביב ישראל וגדלה ברמת גן, שם למדה בתיכון הדתי הרא"ה.
שירתה בצה"ל כסמלת סעד ברצועת עזה.
בספרות, לשון ואמנות מטעם אוניברסיטת חיפה, ובעלת תואר מ.א.
בחינוך, במגמת פיתוח תוכניות לימודים מטעם אוניברסיטת תל אביב.
עבדה שנים רבות כמפתחת תוכניות לימודים במשרד החינוך, בתחומים: ספרות, לשון ומולדת וחברה (מדעי החברה לבית הספר היסודי).לפני כן עסקה בתחומי חינוך שונים: הנחלת הלשון, הוראה, ניהול והדרכת מורים.