tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אידי אמין, נשיא אוגנדה בין השנים 1971- 1979, הכריז על עצמו כ"מלך סקוטלנד" בשנת 1975.
מייקל רוג'ר לאפוס, הכריז על עצמו, בשנת 1979 כנסיך אולבני ויורש הכתר הסקוטי.
זוהי רשימת שליטיה של המדינה הגרמנית לשעבר פרוסיה.
הטריטוריה המקורית שלה הייתה לחופיו של הים הבלטי, אותה כבש המסדר הטווטוני מהאיחוד הפולני-ליטאי.
מאוחר יותר הפכה לדוכסות תחת חסותה של ממלכת פולין, דוכסות עצמאית, ממלכה עצמאית, ממלכה בתוך האימפריה הגרמנית, ולבסוף מדינה בתוך האומה הגרמנית.
ההיסטוריה של פרוסיה הייתה, החל מ-1618, קרובה לזו של נסיכות הבוחר מברנדנבורג; מלכה של פרוסיה היה גם הנסיך הבוחר של ברנדנבורג בין השנים 1618 ו-1806.
היה המנהיג הגדול של המסדר הטווטוני.
הפך ללותרני, קיבל ממלך פולין את התואר דוכס פרוסיה.אלברכט פרידריך 1568–1618בנו של אלברכט הראשון.בעקבות מותו של אלברכט פרידריך ב-1618, תואר דוכס פרוסיה עבר לחתנו, שהיה גם בן דוד מרוחק של הנסיך הבוחר של ברנדנבורג, יוהאן זיגיסמונד, לבית הוהנצולרן.
לעיתים נקראות אדמותיהם המשותפות ברנדנבורג-פרוסיה.יוהאן זיגיסמונד 1618–1619הנסיך הבוחר של ברנדנבורג משנת 1608. נישא לאנה, דוכסית פרוסיה, בתו של אלברכט פרידריך.גאורג וילהלם 1619–1640בנם של יוהאן זיגיסמונד ואנה.פרידיריך וילהלם 1640–1688בנו של גאורג וילהלם.פרידריך 1688–1701בנו של פרידריך וילהלם.
בשנת 1701 הוכתר כ"מלך בפרוסיה", צעד שסימן את עצמאותה המלאה של פרוסיה, אך צמצם את שטחה לטריטוריה הישנה של דוכסות פרוסיה.
| width ="80px" bgcolor = "F8F8D8" align="center"|תמונה| bgcolor = "F8F8D8" align="center"|שם| bgcolor = "F8F8D8" align="center"|תקופת שלטון| bgcolor = "F8F8D8" align="center"|הערות'''פרידריך הראשון 1701–1713ניתק את פרוסיה לחלוטין מפולין וקיבל את התואר "מלך בפרוסיה" בשנת 1701.פרידריך וילהלם הראשון 1713–1740בנו של פרידריך הראשון.
ידוע בכינויו "המלך החייל" (גרמנית: Der Soldatenkönig).
שינה את מבנה הצבא והגביל את תחומי ממלכתו.פרידריך השני 1740–1786בעקבות כיבוש "פרוסיה המלכותית" (חלקים מפרוסיה שהיו בשליטת פולין) בחלוקת פולין של 1722, פרידריך הגדול שינה את תארו ל"מלך פרוסיה".פרידריך וילהלם השני1786–1797אחינו של פרידריך השני.
הרחיב את הטריטוריה הפרוסית בסיפוח נרחב יותר של האדמה הפולנית.פרידריך וילהלם השלישי 1797–1840בנו של פרידריך וילהלם השני.
עם התפרקותה של האימפריה הרומית הקדושה ב-1806, הוא איבד את תואר הנסיך הבוחר של ברנדנבורג, אך דבר זה איפשר לו לכבוש את שטחי ברנדנבורג.
למרות ההפסדים בשלבים הראשונים של המלחמות הנפוליאוניות, לאחר הניצחון הסופי על צרפת הורחבו הטריטוריות של פרוסיה בגרמניה בקונגרס וינה, דבר שהפך אותה לכוח המוביל בצפון גרמניה.פרידריך וילהלם הרביעי 1840–1861בנו של פרידריך וילהלם השלישי.
במהלך המהפכה של 1848–1849, היה לו סיכוי להפוך למלך גרמניה, אך הוא סירב להצעה.וילהלם הראשון 1861–1888אחיו של פרידריך וילהלם הרביעי.
פרוסיה סיפחה טריטוריות נוספות כתוצאה ממלחמת שלזוויג השנייה שהתרחשה בשנת 1864, ומלחמת שבעת השבועות שהתרחשה בשנת 1866, דבר אשר הפך אותה לכוח המוביל בקונפדרציה הצפון גרמנית.
לאחר הניצחון במלחמה הפרנקו-פרוסית, וילהלם הראשון הוכרז כקיסר גרמניה ב-1871.פרידריך השלישי 1888בנו של וילהלם הראשון, כיהן גם כקיסר גרמניה.
נפטר לאחר 99 ימי כהונה מסרטן הגרון.
ולכן שנת 1888 ידועה כ"שנת שלושת הקיסרים".וילהלם השני 1888–1918בנו של פרידריך השלישי.
הפסדה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה, גרם לווילהלם לוותר על כס המלוכה ולצאת לגלות, ולנפילת בית הוהנצולרן מכוחו.
מלך ערב הסעודית הוא מנהיג הממלכה הערבית הסעודית.
המלך הוא שליט אבסולוטי ואין מנגנונים רשמיים וממוסדים המאזנים, מרסנים או מבקרים את סמכותו.
בהיותו אחד המונרכים האבסולוטיים האחרונים בעולם, המלך הסעודי נהנה מסמכויות נרחבות ביותר.
החל מ־1964 הוא משמש הן כראש המדינה והן כראש הממשלה, בשנת 2022 מונה מזה תקופה ראש ממשלה שאינו המלך בפועל כאשר המלך סלמאן מינה את בנו מוחמד, יורש העצר של ערב הסעודית, לתפקיד ראש הממשלה.
כל החלטה ביצועית או חקיקתית זקוקה לאישורו או לאישורם של באי כוחו.
בכובעו כראש הממשלה, המלך ממנה את חברי הקבינט, הפקידים הבכירים, הדיפלומטים ומושלי המחוזות.
הוא שקובע את זהות נסיך הכתר.
בכובעו כראש המטה הכללי, המלך אחראי למינוי כל קציני הצבא מעל דרגת "מוקדם" (=סגן-אלוף).
נוסף על כך, המלך מכהן כערכאת הערעורים העליונה ומחזיק בסמכות החנינה.
למרות כל אלה, יכולתו של המלך הסעודי לשלוט בפועל תלויה במידה רבה ביכולתו להגיע לאיזון ולקונצנזוס בין יסודות רבים בממלכתו, ובראש ובראשונה בני משפחת המלוכה, בית סעוד.
המלך משמש מעצם תפקידו אב בית סעוד, אשר, בסיכום כללי, מונה יותר מ־20,000 בני אדם, צאצאיו של סעוד אבן מוחמד אבן מוקרין.
הלגיטימיות השלטונית של המלך נשענת על היבט דתי - והאבי (מתוקף היותו "שומר שני המקומות הקדושים", היינו מכה ומדינה) והן על השתייכותו לשושלת הסעודית המפוארת.
עם זאת, מוסלמים רבים תופסים את המונרכיה כרעיון אנטי-אסלאמי, בהתבססם על סלידתו של הנביא מוחמד משלטון העובר בירושה.
מעונו של המלך הוא ארמון אל-ימאמה אשר נמצא בפרוורי ריאד.
לפי התיקון החוקתי שהציג המלך פהד בשנת 1992, המלוכה נמצאת בידי בניו ונכדיו של מייסד הממלכה, עבד אל-עזיז (אבן סעוד).
עד 1992 נהוג היה כי בנו המבוגר ביותר של אבן סעוד עולה לכתר, שעה שהאחים הצעירים מתקדמים שלב נוסף בקו הירושה.
אולם, המלך פהד קבע כי לא רק שבסמכותו של המלך לבחור (או להדיח) לבדו את נסיך הכתר; מפסיקתו השתמע כי גם שישים נכדיו של עבד אל-עזיז, "בני הדור השלישי", הם מועמדים לגיטימיים למלוכה.
לאחר מות המלך פהד מונה עבדאללה למלך.
יורש העצר שלו היה אחיו למחצה, הנסיך סולטאן, ששימש שר ההגנה הסעודי.
לאחר מותו של סולטאן מונה הנסיך נאיף ליורש העצר.
נאיף הוא אחיו למחצה של המלך עבדאללה ושר הפנים של סעודיה.
הוא היה יורש העצר עד מותו ביוני 2012. לאחר מותו של נאיף מונה שר ההגנה, הנסיך סלמאן ליורש העצר.
שיטת הירושה הסעודית נקבעה מאז מותו של אבן סעוד כעוברת בין בניו, על פי גיל.
היות צעיר בניו של אבן סעוד בשנות ה-60 לחייו מחדדת שאלה שעמדה בלב המאבק בין המלך סעוד לפייסל.
סעוד שאף להמליך תחתיו את בניו ואילו פייסל שאף לרשת את תפקיד המלך מאביו.
תפיסת פייסל את השלטון קיבעה את סדר הירושה לכזה העובר בין האחים ולא ממשיך במעלה הדורות.
עם פטירתם של בני הדור השני לאבן סעוד בחלוף השנים, תתחדד ותעלה שאלת בני הדור השלישי וירושת השלטון.
להלן רשימת מלכי ערב הסעודית מאז כינון הממלכה ועד ימינו:
בשנת 1902 יצא המלך עבד-אל-עזיז מכווית במסע כיבושים בן שלושים שנה בחצי-האי ערב.
ראשית כבש את עיר הולדת המשפחה, ריאד (ריאצ') מידי הראשידים, המשכו בכיבושם המלא של הנג'ד (1922) והחג'אז (1925) וסופו בכינון ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932. אבן סעוד שימש כמלך הראשון, וחמישה מילדיו מלכו אחריו.
בלגנדריום של טולקין, מלכי רוֹהָן הם שליטי ממלכת רוֹהָן.
ממלכת רוֹהָן היא ממלכה בארץ התיכונה שנוסדה באמצע האלף האחרון של העידן השלישי.
שורשיה של רוֹהָן נעוצים עמוק בעבר בתור אנשי הצפון ובעלי בריתה של גוֹנְדוֹר.
לאחר התבוסה נגד רוכבי הקרונות בקרב המישורים, הוא נסוג צפונה עם כמה משרידי אנשי הצפון והקים את האֵאוֹתֵאוֹד.
קָלִימֶהְּטָר, מלך גוֹנְדוֹר, הסתייע באֵאוֹתֵאוֹד בפיקודו של מַרְ'וִּינִי והשמיד כמעט שליש מצבאם של רוכבי הקרונות בדָגוֹרְלָד בשנת 1899.
הוא הודיע למלך גוֹנְדוֹר, אוֹנְדוֹהֵר, שלדעתו רוכבי הקרונות מתכוננים למתקפה.
בקרב נגד רוכבי הקרונות נלחמו האֵאוֹתֵאוֹד עם רוב צבאה של גוֹנְדוֹר כנגד רוכבי הקרונות.
בקרב זה הם הפסידו, אך אֵאָרְנִיל, אחד ממצביאי גוֹנְדוֹר, הבריח את רוכבי הקרונות, ורובם מתו בביצות המתים.
ככל הנראה פוֹרְתְוִּינִי מת לפני ההתקפה הזאת, כי בזמן המלחמה, על האֵאוֹתֵאוֹד משל בנו.
פְרוּמְגָר היה נכדו של פוֹרְתְוִּינִי.
בשנת 1977 לעידן השלישי הוא הוביל את עמו למסע צפונה אל שטח שהיה שייך לשרידי ממלכת אַנְגְמָר, גירש אותם והושיב שם את עמו.
פְרָם היה בנו של פְרוּמְגָר.
בימיו חי באֶרֶד מִיתְרִין דרקון בשם סְקָתָה "התולע", שהטיל אימה על סביבותיו.
פְרָם הרג אותו ולקח את אוצרו הגדול, שרובו נלקח מהגַמְדָאִים.
הגַמְדָאִים דרשו אותו בחזרה, וכשפְרָם סירב והוסיף עוד עלבון, הם הרגו אותו.
לֵאוֹד היה צאצא של פְרָם.
הוא עסק באילוף סוסי בר.
הוא תפס סייח לבן שאיש לא הצליח לרכוב עליו, וכשניסה, הסוס העיף אותו מעל גבו, ראשו פגע בסלע, והוא מת.
+נתונים על חייו של לֵאוֹד (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2459250142
אֵאוֹרְל, שכונה "הצעיר", נולד בשנת 2485 לעידן השלישי ללֵאוֹד, שׂר האֵאוֹתֵאוֹד.
אביו נהרג על ידי סוס.
אֵאוֹרְל לכד את הסוס וקרא לו פֵלָרוֹף.
הוא דהר בראש צבא לעזרת גוֹנְדוֹר בקרב בשדה הקֶלֶבְּרַנְט וקיבל כתגמול את ארץ רוֹהָן לו ולעמו.
הוא ייסד את בית המלוכה של רוֹהָן, שנקרא על שמו: בית אֵאוֹרְל.
נהרג ב-2545 לעידן השלישי בקרב נגד בני המזרח.
+נתונים על חייו של אֵאוֹרְל (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2485254560שׂר האֵאוֹתֵאוֹד250125109מלך רוֹהָן2510254535
בְּרֵגוֹ נולד בשנת 2512 לעידן השלישי לאֵאוֹרְל.
הוא הדף את בני המזרח שהרגו את אביו מרוֹהָן ולאחר מכן הדף פלישה ראשונה של בני דוּן אל מעבר לאַיסֶן.
לאחר המלחמות האלה העביר את הבירה מפוֹלְד לאֵדוֹרָס וציווה לבנות באֵדוֹרָס את מֶדוּסֶלְד, מקום משכנם של מלכי רוֹהָן מאז.
המלאכה הסתיימה בשנת 2569 וערך משתה לכבוד סיום הבנייה.
בנו הבכור, בַּלְדוֹר, כשהיה שיכור מיין, נשבע שילך לשבילי המתים.
הוא אכן הלך לשם, ולא חזר מעולם.
+נתונים על חייו של בְּרֵגוֹ (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2512257058מלך רוֹהָן2545257025
אַלְדוֹר, שכונה "הזקן", נולד בשנת 2544 לעידן השלישי לבְּרֵגוֹ.
הוא הניס או שיעבד את אחרוני בני דוּן שנשארו ממזרח לאַיסֶן.
הוא נפטר בשנת 2645 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של אַלְדוֹר (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים25442645101מלך רוֹהָן2570264575
פְרֵאָה נולד בשנת 2570 לעידן השלישי לאַלְדוֹר, אחרי שלוש בנות.
בימיו שררו שקט ושלווה ברוֹהָן, ולא היו מלחמות, למרות שללא ידיעתו, בני דוּן החלו להתכונן לפלישה מאז מותו של אביו.
הוא נפטר בשנת 2659 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של פְרֵאָה (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2570265989מלך רוֹהָן2645265914
פְרֵאָוַּין נולד בשנת 2594 לעידן השלישי לפְרֵאָה.
בימיו שררו שקט ושלווה ברוֹהָן, ולא היו מלחמות, למרות שללא ידיעתו, בני דוּן החלו להתכונן לפלישה מאז מותו של סביו.
הוא נפטר בשנת 2680 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של פְרֵאָוַּין (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2594268086מלך רוֹהָן2659268021
גוֹלְדְוַּין נולד בשנת 2619 לעידן השלישי לפְרֵאָוַּין.
בימיו שררו שקט ושלווה ברוֹהָן, ולא היו מלחמות, למרות שללא ידיעתו, בני דוּן התכוננו לפלישה בתקופת שלטונו של בנו.
הוא נפטר בשנת 2699 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של גוֹלְדְוַּין (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2619269980מלך רוֹהָן2680269919
דֵאוֹר נולד בשנת 2644 לעידן השלישי לגוֹלְדְוַּין.
בימיו תקפו בני דוּן את הרוֹהִירִים בהפתעה והשתלטו על אַיסֶנְגַרְד.
הוא הביס אותם, אך לא הצליח לכבוש מחדש את אַיסֶנְגַרְד ונאלץ להשאיר שם חיל פרשים גדול.
הוא נפטר בשנת 2718 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של דֵאוֹר (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2644271874מלך רוֹהָן2699271819
גְרַם נולד בשנת 2668 לעידן השלישי לדֵאוֹר.
בימיו המשיכו הקרבות בין הרוֹהִירִים לבני דוּן, לאחר שהוא נכשל כמו אביו להשתלט על אַיסֶנְגַרְד מחדש.
הוא נפטר בשנת 2741 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של גְרַם (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2668274173מלך רוֹהָן2718274123
הֶלְם, המכונה "יד־פטיש", נולד בשנת 2691 לעידן השלישי לגְרַם.
בימיו תקפו את ממלכתו ממזרח, ובני דוּן ראו בכך הזדמנות פז ותקפו גם הם ממערב, כשמצטרפים אליהם עמים אחרים.
רוב תושבי רוֹהָן נטבחו או נלקחו לעבדים, והמעטים שנשארו ברחו לגאיות ההרים.
צבאו של הֶלְם ספג אבדות כבדות ובני דוּן צרו עליו במצולת הֶלְם.
הֶלְם עצמו גרם לאבדות כבדות בצבא האויב, וכאשר תקע בקרנו רבים מאויביו היו בורחים.
באחת מגיחותיו נגד צבא האויב הוא נמצא מת מהקור, אך הוא היה כל כך חזק עד שגופתו עמדה במקום.
הוא מת בשנת 2759 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של הֶלְם (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2691275968מלך רוֹהָן2741275918
פְרֵאָלָף נולד בשנת 2726 לעידן השלישי להִילְד, אחותו של הֶלְם.
בסוף כיבוש רוֹהָן על ידי בני דוּן הוא יצא עם כמה רוכבים מדוּנְהֵירְג והרג את וּוּלְף, מנהיג בני דוּן.
פקדו את הארץ שיטפונות גדולים ועמק נהר העֵצָנִים הפך לביצה גדולה.
בסוף הגיעה עזרה מגוֹנְדוֹר, ולפני צאת שנת 2759 בני דוּן נהדפו מהארץ.
הוא נפטר בשנת 2798 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של פְרֵאָלָף (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2726279872מלך רוֹהָן2759279839
הוא ידוע כמלך נדיב מאוד.
בימיו התרחשה מלחמת הרוֹהִירִים באוֹרְקִים, שניסו להתבסס בהרים הלבנים.
הוא נפטר בשנת 2842 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של בְּרִיטָה (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2752284290מלך רוֹהָן2798284244
וָּלְדָה נולד בשנת 2780 לעידן השלישי לבְּרִיטָה.
בימיו חשבו שכל האוֹרְקִים כבר הושמדו, אך האוֹרְקִים הפתיעו אותו בשבילי ההרים הלבנים והרגו אותו ואת כל מלוויו.
הוא מת בשנת 2851 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של וָּלְדָה (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2780285171מלך רוֹהָן284228519
פוֹלְקָה נולד בשנת 2804 לעידן השלישי לוָּלְדָה.
למרות אהבתו לציד, הוא נשבע שהוא לא יצוד אף חיה כל עוד יש אוֹרְק חי אחד ברוֹהָן.
לאחר שהושמד מאחז האוֹרְקִים האחרון ברוֹהָן, פוֹלְקָה יצא לצוד את חזיר הבר הגדול של אֶבֶרְהוֹלְט.
הוא מת בשנת 2864 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של פוֹלְקָה (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2804286460מלך רוֹהָן2851286413
פוֹלְקְוַּין נולד בשנת 2830 לעידן השלישי לפוֹלְקָה.
בימי שלטונו הרוֹהִירִים התאוששו מפלישתם של בני דוּן.
הוא כבש מידיהם של בני דוּן את השטח בין נהרות האֲדוֹרְן והאַיסֶן.
פוֹלְקְוַּין סידר מחדש את הצבא.
הוא נפטר בשנת 2903 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של פוֹלְקְוַּין (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2830290373מלך רוֹהָן2864290339
פֶנְגֵל נולד בשנת 2870 לעידן השלישי לפוֹלְקְוַּין.
הוא ידוע כחמדן, בין באוכל ובין בזהב, והיו מריבות רבות בינו לבין ילדיו ומפקדי צבאו.
+נתונים על חייו של פֶנְגֵל (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2870295383מלך רוֹהָן2903295350
תֶנְגֵל נולד בשנת 2905 לעידן השלישי לפֶנְגֵל.
כשהגיע לבגרות עזב את רוֹהָן לטובת גוֹנְדוֹר, שם זכה לכבוד משליט גוֹנְדוֹר, טוּרְגוֹן.
הוא התחתן שם עם מוֹרְוֶּן מלוֹסַרְנָךְ, שילדה לו בן אחד וארבע בנות.
כשאביו מת הרוֹהִירִים קראו לו לחזור, והוא התגלה כמלך חכם.
בביתו דיברו בעיקר בלשון המערב.
בסוף שלטונו התחיל סָרוּמָן להציק לרוֹהָן.
הוא נפטר בשנת 2980 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של תֶנְגֵל (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2905298075מלך רוֹהָן2953298027
בתחילת שלטונו היה פעיל מאוד, אך הוא הזדקן במהרה בגלל גְרִימָה "לשון־נחש", יועצו, שלמעשה היה מרגלו של סָרוּמָן, שעשה זאת בעזרת רעלים סמויים.
גְרִימָה גם החליש את המלך ושלח פקודות כביכול מהמלך.
סָרוּמָן התקיף את ארצו, אך גְרִימָה מנע ממנו לצאת לקרב.
לבסוף גַנְדָלְף "שחרר" אותו מכך, ובשנת חייו האחרונה הוא יצא בראש צבאותיו, ניצח את צבאו של סָרוּמָן והוביל את הרוֹהִירִים לניצחון בקרב שדות הפֶּלֶנוֹר, אך בקרב הזה הוא איבד את חייו.
הוא מת בשנת 3019 לעידן השלישי.
+נתונים על חייו של תֵאוֹדֶן (בשנים לעידן השלישי)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים2948301971מלך רוֹהָן2980301939
אֵאוֹמֶר, שכונה "אֵאָדִיג", נולד בשנת 2991 לעידן השלישי לאֵאוֹמוּנְד ולתֵאוֹדְוִּין, אחותו של תֵאוֹדֶן.
בנעוריו הוא היה שׂר־אלף של הספָר.
לאחר מותו של בנו של תֵאוֹדֶן, תֵאוֹדְרֶד, הוא הוכרז כיורש המלך.
לאחר שדודו מת בקרב שדות הפֶּלֶנוֹר הוא נהיה מלך רוֹהָן, והוביל את הרוֹהִירִים לניצחון בקרב המוֹרַנוֹן.
לאחר מכן הוא נשבע שוב את שבועת קִירִיוֹן ואֵאוֹרְל, הפעם לאָרָגוֹרְן, ועזר לו רבות במלחמותיו.
הוא ביקר בגוֹנְדוֹר פעמים רבות.
הוא נפטר בשנת 63 לעידן הרביעי.
+נתונים על חייו של אֵאוֹמֶר (בשנים)תאריך התחלהתאריך סיוםסך הכלתוחלת חיים29916393מלך רוֹהָן30196365
אֶלְפְוַּין, שכונה "הנאה", היה בנו של אֵאוֹמֶר מלוֹתִירִיאֵל.
על פי חוקת ספרד מ-1978, מלך ספרד הוא ראש המדינה של ספרד, סמל לאחדותה ולהמשכיותה, נציגה העליון של המדינה כלפי חוץ והמפקד העליון של כוחותיה המזוינים.
אף כי ספרד נוצרה כישות פוליטית אחת, אחרי נישואיהם של המלכים הקתוליים, מלכי קסטיליה ואראגון, בסוף המאה ה-15, באופן רשמי המלכים לא נשאו את התואר "מלך ספרד" אלא תארים אחרים כגון "מלך קסטיליה, לאון, אראגון".
מלך ספרד הנוכחי הוא פליפה השישי, אשר החל למלוך ב-2014.
בימי הביניים היו בחצי האי האיברי מספר ממלכות נוצריות: קסטיליה, לאון, אראגון, אסטוריאס, גליסיה, נווארה, ולנסיה ועוד.
עם השנים מלחמות ונישואים גרמו לאיחוד מרבית בתי המלוכה, ולקראת סוף המאה ה-14 נוצר מצב בו בחצי האי האיברי היו שלוש ממלכות קתוליות גדולות (פורטוגל, קסטיליה ואראגון), כאשר החלק הדרומי בשליטת המוסלמים.
אחרי נישואיהם של המלכים הקתוליים, פרננדו מלך ארגון ואיזבלה מלכת קסטיליה, ב-19 באוקטובר 1469, נוצרה ישות פוליטית יחידה שניתן לכנותה "ספרד", אולם שתי הממלכות המשיכו להתקיים במקביל.
קרלוס הראשון, נכדם של המלכים הקתוליים ואשר מחוץ לספרד מוכר כקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ירש את שתי הממלכות ואיחד אותן, ותקופת מלכותו נחשבת לתחילת המונרכיה הספרדית.
ב-1700 מת המלך קרלוס השני ללא יורשים והוריש את הכתר הספרדי לפיליפ, דוכס אנז'ו, מבית בורבון הצרפתי, מה שהצית את מלחמת הירושה הספרדית.
בסופה של המלחמה הוסכם כי פיליפ, שמלך בספרד תחת השם פליפה החמישי, ימשיך למלוך בספרד - אולם יוותר על זכותו לרשת את הכתר הצרפתי.
כך החל בית בורבון למלוך בספרד.
במאה ה-19 התיר המלך פרננדו השביעי לנשים למלוך במקרה שהמלך מת ללא יורשים זכרים.
עם מותו ב-1833, עלתה לכס המלוכה בתו בת ה-3 איזבלה השנייה, במקום אחיו של המלך, קרלוס מריה איסידרו, שטען לכתר הספרדי, והדבר גרם לפרוץ המלחמות הקרליסטיות בספרד.
בסופו של דבר איזבלה השנייה המשיכה למלוך, עד שב-1868 התחוללה בספרד מהפכה שבעקבותיה איזבלה הודחה מכסאה ויצאה לגלות בצרפת.
הפרלמנט הספרדי החליט לבחור באמדאו הראשון לבית סבויה, בנו של מלך איטליה וצאצאו של קרלוס השלישי, כמלך ספרד.
אולם עקב חוסר היציבות הפוליטית בספרד אמדאו הראשון התקשה למלוך, ואחרי שנתיים בלבד החליט לנטוש את הכתר הספרדי ולשוב לאיטליה.
בעקבות כך קמה הרפובליקה הספרדית הראשונה, שהחזיקה מעמד 11 חודשים בלבד, ולאחריה בית בורבון שב למלוך בספרד, במסגרת מונרכיה חוקתית בה סמכויות המלך היו מצומצמות.
בשנת 1923, בעקבות הכרתו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד בשלטון העריצות של מיגל פרימו דה ריברה, התחזקה התנועה הרפובליקנית שביקשה לבטל את מוסד המלוכה.
לאחר ניצחון סוחף של חזית רפובליקנית בבחירות מוניציפליות ב-12 באפריל 1931 הבין אלפונסו השלושה עשר, שהוא איבד את תמיכת העם ויצא לגלות.
בכך קמה הרפובליקה הספרדית השנייה, שנמשכה עד לניצחונו של פרנסיסקו פרנקו במלחמת האזרחים הספרדית.
פרנקו, שהיה מלוכני, הכריז על ספרד כמונרכיה אולם לא הכריז על עצמו או על אדם אחר כמלך.
ב-1969 הוא הכריז על חואן קרלוס, נכדו של אלפונסו השלושה עשר, כנסיך ספרד וכיורשו.
אחרי מותו של פרנקו ב-1975, חואן קרלוס הראשון עלה לכס המלוכה, וספרד הפכה למונרכיה חוקתית.
תוארו המלא של מלך ספרד
בנוסף לתוארו הרשמי המוענק לו על ידי חוקת ספרד, מלך ספרד נושא בשורה ארוכה של תארים, כולם סמליים וחסרי משמעות מעשית.
תארים אלו משקפים את ההיסטוריה הארוכה של הכתר הספרדי, שנוצר כתוצאה מאיחודים של ממלכות היסטוריות.
דוכס בורגון, דוכס ברבנט, דוכס מילאנו, דוכס אתונה וניאופטריה
רוזן הבסבורג, רוזן פלנדריה, רוזן טירול, רוזן רוסיון, רוזן ברצלונה
קפטן כללי ומפקד עליון של הכוחות המזוינים, ריבון ואדון גדול של המסדר המהולל של גיזת הזהב
סמכויותיו החוקתיות של מלך ספרד
בספרד, שהיא מונרכיה חוקתית, למלך ספרד תפקיד ייצוגי וטקסי בעיקרו, וסמכויותיו של מלך ספרד מוגדרות בחוקת ספרד מ-1978.
עם קבלת הכתר וההכרזה בפני הקורטס חנרלס (הפרלמנט) על תחילת שלטונו, המלך החדש נשבע לקיים בנאמנות את חובותיו, לציית לחוקה ולחוקים ולהבטיח את הציות להם, ולכבד את זכויותיהם של האזרחים ושל הקהילות האוטונומיות.
כינוס הקורטס חנרלס או פיזורו והקדמת הבחירות
הצעת מועמד לראשות הממשלה, מינויו ופיטוריו
מינוי חברי הממשלה ופיטוריהם, באישור ראש הממשלה
הוצאת צווים שאושרו בממשלה, מתן משרות אזרחיות וצבאיות והענקת אותות כבוד
הפיקוד העליון על הכוחות המזוינים
הסמכת שגרירי ספרד וקבלת כתבי האמנה של שגרירים זרים
הכרזת מלחמה או חתימה על הסכם שלום, באישור מראש של הקורטס חנרלס
אף על פי ששלכאורה פעולות אלה הן בסמכות המלך, למעשה הן מתבצעות לפי בקשת הממשלה או הפרלמנט, ללא שהמלך מפעיל שיקול דעת עצמאי בנושא.
בחלק מהמקרים הדבר מעוגן בחוקה עצמה, ובחלק במוסכמה חוקתית.
כך למרות שכביכול המלך יכול שלא לחתום על חוק שעבר בפרלמנט, מעולם המלך לא סירב לחתום על חוק.
כאשר הועלתה בתקשורת האפשרות שחואן קרלוס יסרב לחתום על החוק המאפשר נישואים חד מיניים, כפי שעשה ב-1990 המלך הבלגי בודואן עם חוק בנושא הפלות, הוא דחה את הספקולציות באומרו: "אני מלך ספרד, לא מלך בלגיה".
אם המלך קטין או שנבצר ממנו למלוך מסיבות שונות (כגון מחלה), חלק מסמכויותיו מועברות לעוצר אשר פועל בשמו של המלך.
העוצר יהיה בדרך כלל אחד מהוריו של המלך (במקרה של מלך קטין) או יורש העצר או אחד מבני משפחת המלוכה הבגירים (במקרה של נבצרות).
יורש העצר למלך נושא את התואר נסיך אסטוריאס.
עם מותו של המלך, יורש העצר הופך באופן אוטומטי למלך.
נישואין אינם שוללים זכות ירושה פרט למקרים בהם המלך והקורטס חנרלס שניהם אסרו במפורש על היורש נישואין עם אדם ספציפי.
במקרה כזה היורש וצאצאיו מאבדים את זכות הירושה ומוצאים מסדר ההורשה.
אחרי הולדת לאונור, נסיכת אסטוריאס, בתו הבכורה של פליפה השישי, מלך ספרד, הועלתה דרישה לשנות את החוקה כך שלא תפלה בין זכרים לנקבות בסדר ההורשה, ולאונור תשמור על מקומה בסדר ההורשה גם אם ייוולדו לה אחים זכרים.
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהאיזבלה הראשונה מקסטיליה11 בדצמבר 1474
קסטיליהפרננדו השני מאראגון15 בינואר 1475
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותקרלוס הראשון23 בינואר 151616 בינואר 1556נכדו של איזבלה הראשונה ופרננדו השניפליפה השני16 בינואר 155613 בספטמבר 1598בנו של קרלוס הראשוןפליפה השלישי 13 בספטמבר 159831 במרץ 1621בנו של פליפה השניפליפה הרביעי31 במרץ 162117 בספטמבר 1665בנו של פליפה השלישיקרלוס השני 17 בספטמבר 16651 בנובמבר 1700בנו של פליפה הרביעי
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותפליפה החמישי16 בנובמבר 170014 בינואר 1724נינו של פליפה הרביעילואיס הראשון14 בינואר 172431 באוגוסט 1724בנו של פליפה החמישיפליפה החמישי(שב לשלטון)
6 בספטמבר 17249 ביולי 1746נינו של פליפה הרביעיפרננדו השישי9 ביולי 174610 באוגוסט 1759בניו של פליפה החמישיקרלוס השלישי10 באוגוסט 175914 בדצמבר 1788קרלוס הרביעי 14 בדצמבר 178819 במרץ 1808בנו של קרלוס השלישיפרננדו השביעי19 במרץ 18086 במאי 1808בנו של קרלוס הרביעיקרלוס הרביעי(שב לשלטון)
6 במאי 1808בנו של קרלוס השלישי
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותחוסה הראשון6 ביוני 180811 בדצמבר 1813אחיו של נפוליאון בונפרטה, מונה על ידו לאחר סילוק המלכים הבורבונים
בית בורבון (שיבה ראשונה לשלטון)
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותפרננדו השביעי(שב לשלטון)
11 בדצמבר 181329 בספטמבר 1833בנו של קרלוס הרביעיאיזבלה השנייה29 בספטמבר 183330 בספטמבר 1868בתו של פרננדו השביעי
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותאמדאו הראשון2 בינואר 187111 בפברואר 1873צאצא של פליפה השני (דרך נכדו טומאזו פרנצ'סקו) ושל קרלוס השלישי (דרך בנו פרננדו הראשון)
בית בורבון (שיבה שנייה לשלטון)
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותאלפונסו השנים עשר29 בדצמבר 187425 בנובמבר 1885בנו של איזבלה השנייהאלפונסו השלושה עשר17 במאי 188614 באפריל 1931בנו של אלפונסו השנים עשר
בית בורבון (שיבה שלישית לשלטון)
+שםתמונהתחילת מלוכהסיום מלוכהחזקה למלכותחואן קרלוס הראשון22 בנובמבר 197519 ביוני 2014נכדו של אלפונסו השלושה עשרפליפה השישי19 ביוני 2014מולךבנו של חואן קרלוס הראשון
מלכי החתים שלטו בממלכות החתיות החל באמצע האלף השלישי לפנה"ס ועד שנת 1178 לפנה"ס עת הממלכה האחרונה חרבה בידי גויי הים.
עיקר מקורות המידע אודות מלכי החתים הוא מכתבי ארכיון מלכותיים, והתאריכים המקובלים משוערים ומוצלבים עם מידע כרונולוגי הלקוח מארצות שכנות לממלכה החתית.
מעט מאוד ידוע על הממלכה החתית התיכונה, ויש חוקרים שאפילו נוטים להתעלם ממנה כתקופה נפרדת ומשייכים אותה לממלכה החתית הקדומה.
כך למשל עשה טרוור רוברט ברייס , חוקר המזרח הקרוב העתיק, בספרו "ממלכת החתים", לפיו המלך האחרון של הממלכה החתית הקדומה היה מוותליש הראשון (ולא המלך האחרון של הממלכה החתית התיכונה כפי שנהוג אצל שאר החוקרים).
כמו כן החוקרים נחלקים בדבר קיומו של תודחליאש השלישי המכונה גם "הצעיר" או "הילד".
שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא , או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה.
בערך זה מופיעים שמות המלכים ללא הסיומת ־ש.
שם מלך שנות מלוכה לפנה"ס הערותחתושילי הראשון (לברנה השני) 1650–1620 העביר את בירתו לחתושה, ומייסד הממלכה החתית הקדומהמורשילי הראשון 1620–1590 נכדו של חתושילי הראשון.
כבש את ממלכת בבל ושם קץ לשושלת הראשונה של בבל.חנתילי הראשון 1590–1560 גיסו של מורשילי הראשון אותו רצח.
מרחיב ומחזק את חומות הבירה חתושה.זידנתה הראשון 1560–1550 היה חותנו של חנתילי הראשוןאמונה 1550– 1530 בנו של זידנתה הראשון.
בתקופתו מתחילה ממלכת החתים לאבד שטחים נרחבים ונכנסת בהדרגה לתקופת אנרכיה מוחלטת.חוזיה הראשון 1530– 1525 בנו של אמונהתלפינו 1525– 1500 חותנו של חוזיה הראשון
תקופת האופל ארכה כ-100 שנים
שם מלך שנות מלוכה לפנה"ס הערותאַלוּוַמְנַה אמצע המאה ה-15 לפנה"ס תַחוּרְוַיְלִי אמצע המאה ה-15 לפנה"ס חנתילי השני אמצע המאה ה-15 לפנה"ס זִידַנְתַה השני המחצית השנייה של המאה ה-15 לפנה"ס חוּזִיַה השני סוף המאה ה-15 לפנה"ס מוותלי הראשון
שם מלך שנות מלוכה לפנה"ס הערותתודחליה הראשון 1430–1400 היה משושלת בית המלוכה החתי, כרת ברית עם כיזוואתנה וכן שיפר את מצבה של הממלכה החתיתאַרְנוּוַנְדַה הראשון 1400–1370 התחתן עם אשמו־ניכל (Ašmu-nikal) בתו של תודחליה הראשון.
חַתוּשִילי השני 1370–1360 קיומו של מלך זה שנוי במחלוקתתודחליה השני 1360–1358 היה בנו של ארנוונדה הראשון ואולי של חתושילי השני.
איבד שטחים נרחבים מהממלכה, יחד עם הבירה חתושה.תודחליה השלישי ("הילד") 1358 בנו ויורשו של תודחליה השנישופילוליומה הראשון 1358–1323 היה בנו של תודחליה השני ואחיו של תודחליה השלישי.
כבש מחדש את חתושה ומרחיב את גבולות החתים על חשבון ממלכת מיתני ומצרים.ארנוונדה השני 1323–1321 היה בנו של שופילוליומה הראשוןמורשילי השני 1321–1295 היה בנו הצעיר של שופילוליומה הראשון ואחיו של ארנוונדה השני.
בזמנו התרחש ליקוי החמה המפורסם שבעקבותיו החלו לתארך כרונולוגית את שלטון מלכי החתים.מוותלי השני 1295–1272 היה בנו הבכור של מורשילי השני ואחיו של חתושילי השלישי.
נלחם נגד מצרים בקרב קדש שמסתיים בניצחון אסטרטגי חתי.מורשילי השלישי ("אורחי-תשופ") 1272–1267 בנו הבכור של מוותלי השני.
הודח על ידי דודו חתושילי השלישיחתושילי השלישי 1267–1237 היה בנו של מורשילי השני ואחיו של מוותלי השני.
הוא הדיח את אחיינו מורשילי השלישי מהמלוכה.
כרת את הסכם השלום החתי-מצרי עם רעמסס השני מלך מצרים.
אשתו הייתה המלכה פודוחפהתודחליה הרביעי 1237–1209 היה בנו הצעיר של חתושילי השלישי.
בנה תשתית של 13 סכרים לאגירת המים לימי הבצורת ומסיים לבנות את מקדש הסלע המפורסם בבירה חתושה.ארנוונדה השלישי 1209–1207 היה בנו של תודחליה הרביעישופילוליומה השני 1207– 1178 היה בנו של ארנוונדה השלישי.
ממלכתו חרבה על ידי גויי הים.
להלן רשימת מלכי הממלכה הגאורגית המאוחדת לדורותיהם:
רשימת מלכי ומלכות ממלכת פורטוגל מתחילה ב-1139, עם הכרזתה של פורטוגל כממלכה עצמאית בידי המלך אפונסו הראשון ומסתיימת ב-5 באוקטובר 1910, עם הכרזתה של פורטוגל כרפובליקה וביטול המלוכה, בתקופת המלך מנואל השני.
מלכי פורטוגל נמנו עם ארבע שושלות:
בית בורגונדיה (שושלת אפונסו), מ-1143 עד 1383 או 1385 (ר' בהמשך בהתייחס לריבונות פורטוגל בשנים אלו)
הענף הפורטוגלי של בית הבסבורג (שושלת פיליפה), מ-1580 עד 1640
פורטוגל עלתה לראשונה כיחידה פוליטית עצמאית במאה ה-9, כשוימארה פרס כבש את "מחוז פורטוגל" בצפון פורטוגל (בין נהרות המניו והדורו) מן המורים, ששלטו בשטח למשך זמן קצר.
ניתן להצביע על מספר שושלות ששלטו בשטח לפני עצמאות פורטוגל:
בשנת 868 העניק אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס, את השטח שבצפון פורטוגל של ימינו לוימארה פרס, כשטח אוטונומי.
השטח נקרא על שם העיר פורטוקאלה (כיום פורטו), שעמדה במרכזו.
ב-1071 איבד אחד מצאצאיו של פרס, נונו מנדס, את העצמאות לטובת שלטון גליסיה.
גרסיה השני, מלך גליסיה, היה הראשון שנשא בתואר "מלך פורטוגל".
גרסיה לא זכה לשלוט זמן רב בשטח זה, שנכבש ב-1072 בידי אחיו וסופח לממלכת לאון.
ב-1093 נוצרה מחדש דוכסות פורטוגל, תחת שלטונו של אנרי (אנריקה) מבורגונדיה.
אנריקה מבורגונדיה שאף להעניק לפורטוגל עצמאות מלאה.
לאחר מותו משלה בדוכסות אלמנתו טרסה, ששימשה כעוצרת בשם בנם אפונסו, שהיה אז ילד.
טרסה המשיכה להאבק עבור עצמאותה של פורטוגל וניהלה במסגרת זו מספר מלחמות.
ב-1128 הודחה טרסה, ובנה עלה לשלטון בדוכסות ונודע בשם אפונסו הראשון.
ב-1139 הכריז אפונסו על עצמו כמלך פורטוגל.
אלפונסו הרביעי, מלך לאון, הכיר במלכותו ב-1143. עצמאותה של פורטוגל זכתה להכרה מן האפיפיור אלכסנדר השלישי ב-1172, ויש הרואים בשנה זו את תחילת קיומה של פורטוגל כמדינה עצמאית.
ב-1139, או למצער 1143, הפך אפונסו למלך הראשון של פורטוגל העצמאית.
שושלתו שלטה על פורטוגל במשך כמאתיים שנה, עד למותו של פרננדו הראשון.
פרננדו הראשון הותיר אחריו בת יחידה (ללא בנים), ביאטריש, שהייתה נשואה לחואן הראשון, מלך קסטיליה.
ביאטריש הוכתרה רשמית כמלכת פורטוגל, אך מתנגדיה טענו כי בשל נישואיה, שלטונה על פורטוגל מהווה למעשה איבוד הריבונות הפורטוגזית לטובת ממלכת קסטיליה ופרצה מלחמת אזרחים, שבסופה הודחה המלכה ועלתה שושלת בית אביש.
במשך שנים הודר גם זכרה של ביאטריש מספרי ההיסטוריה בפורטוגל, בשל כך.
על רקע מלחמת האזרחים בפורטוגל (לאחר מותו של פרננדו הראשון ועלייתה לשלטון של המלכה ביאטריש), ולאחר ניצחונו בקרב אלז'וברוטה, עלה לשלטון אחיו למחצה של פרננדו, ז'ואאו הראשון, אחד מבניו הבלתי-חוקיים של פדרו הראשון.
תקופת שלטונו של בית אביש מאופיינת בין היתר בעלייתה של האימפריה הפורטוגזית וברדיפות נגד יהדות פורטוגל אשר בשיאן - הטבלת יהודי פורטוגל לנצרות והקמת האינקוויזיציה הפורטוגזית.
ב-1557 מת המלך ז'ואאו השלישי, ואת כסאו ירש נכדו סבשטיאו, שהיה אז בן שלוש.
ב-1578 נהרג סבשטיאו בקרב אל-קסר אל-כביר והכתר עבר לידי אחי-סבו, אנריקה.
אנריקה היה חשמן לפני עלותו לשלטון, ולא היה רשאי להינשא.
הוא פנה לכנסייה בבקשה להתיר לו להינשא ולהוליד יורש, אך האפיפיור, שהיה כלי בידיה של שושלת הבסבורג היריבה, סירב לבקשתו.
כתוצאה מכך גרם מותו של אנריקה, שנתיים לאחר עלותו לשלטון, למלחמת ירושה.
יש הרואים במותו של אנריקה את קץ שלטונו של בית אביש, בעוד שאחרים מכירים בתקופת שלטונו הקצרה של אנטוניו, אב המנזר של קראטו (בנו הבלתי-חוקי של אחד מאחיהם של ז'ואאו השלישי ואנריקה) כחלק משלטונה של שושלת אביש, טרם נפילתה לטובת בית הבסבורג.
הספרות בסוגריים מציינות ספירת מניין המלכים על פי היסטוריונים אשר אינם מכירים בשלטונה של ביאטריש.
הענף הפורטוגזי של בית הבסבורג
שושלת פיליפה עלתה לשלטון בפורטוגל ב-1581, כאשר פליפה השני, מלך ספרד השתלט על הממלכה לאחר מותו של המלך אנריקה (ונודע בפורטוגל בשם פיליפה הראשון).
השושלת מנתה שלושה מלכים, כולם נקראו בשם פיליפה.
שלטונה של השושלת הגיע לקצו ב-1640, לאחר התקוממות שפרצה תחת שלטונו של פיליפה השלישי, שניסה להחליש את האצולה הפורטוגזית וגרם להתדרדרות במצבה של האימפריה הפורטוגזית.
המספר בסוגריים מציין את מניין המלכים ללא אנטוניו וביאטריש (שנחשבו בעיני פלגים מסוימים כמלכים בלתי-חוקיים).
שם תמונה משנת עד שם בפורטוגזית הערות 20 (18, 19) פיליפה הראשון 1581 1598 Filipe I נקרא גם פליפה השני, מלך ספרד.
לאחר מלחמת העצמאות של 1640, עלתה לכס המלוכה משפחת ברגנסה, משפחת אצולה פורטוגזית שלה קשרי דם למלך מנואל הראשון.
המשפחה המשיכה לשלוט על פורטוגל עד הפיכתה לרפובליקה ב-1910. השושלת ממשיכה עד היום, וגם כיום קיימים טוענים לכתר פורטוגל מטעם משפחת ברגנסה (הנוכחי הוא דוארטה פיו).
כמו בטבלה הקודמת, המספרים בסוגריים מציינים את מניין שליטי פורטוגל ללא המלכה ביאטריש ו/או המלך אנטוניו.
שם תמונה משנת עד שם בפורטוגזית הערות 23 (22, 21) ז'ואאו הרביעי 1640 1656 João IV עלה לאחר מרד כנגד בית הבסבורג והשלטון הספרדי.
טוענים לכתר, בני שושלת מיגל
לאחר הפלת שלטונו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל קם פלג בבית ברגנסה שראה במיגל ובצאצאיו את בעלי הטענה החוקית לכתר פורטוגל.
לאחר הפיכת פורטוגל לרפובליקה, ממשיך פלג זה לטעון לכתר הפורטוגלי.
מלך פורטוגל האחרון, מנואל השני, שהיה חשוך ילדים, הכיר על ערש דווי בדוארטה נונו, ראש השושלת היריבה, כיורש הכתר.
בנו של דוארטה נונו, דוארטה פיו, הוא הטוען הנוכחי לכתר פורטוגל.
שם תמונה נולד מת שם בפורטוגזית הערות מיגל ("מיגל השני") 1853 1927 Miguel de Bragança דוארטה נונו ("דוארטה השני") 1907 1976 Duarte II Nuno דוארטה פיו ("דוארטה השלישי") 1945 Duarte III Pio הטוען הנוכחי לכתר.
מלכי מרסיה שלטו בממלכת מרסיה מהקמתה בראשית המאה ה-6 ועד לפירוקה הסופי ארבע מאות שנים מאוחר יותר, בשנת 918. ממלכת מרסיה הייתה אחת משבע מממלכות ההפטרכיה אשר הוקמו באנגליה בעקבות הפלישה האנגלו-סקסונית אליה במאה ה-5.
בית שם שם בשפת המקור תקופת חיים הכתרה סיום כהונה הערות המאה ה-6 איקלינגאס איסל Icel ?
המלך הראשון ששלט על מרסיה.
קיום שלטונו במציאות איננו ודאי.
המאה ה-7 סירל Cearl מת ב-626(א) 606(א) 626(א) קשור למשפחות המלוכה של ממלכת נורת'מבריה, אך גם לאיקלינגאס.
השליט הפגני האחרון של מרסיה.
מלך במקביל גם על וסקס.
נהרג בקרב מול צבאו של אוסוויו, מלך נורת'מבריה.
מלך במשותף עם פנדה אחיו.
מלך בראשית כהונתו במשותף עם אביו פנדה.
אוסוויו Oswiu 612(א)–670 655 658 השתלט לזמן קצר על הממלכה במקביל להיותו מלך נורת'מבריה.
ניצל את קרבתו המשפחתית לסירל (אח אמו היה נשוי לבתו של סירל) ולאיקלינגאס (היה אביה של רעיית אתלרד הראשון, אחיו של פידה).
נישא לאוסטהריית, בתו של אוסוויו מלך נורת'מבריה.
בערבו ימיו ויתר על כסאו לצורך השתקעות במנזר.
אביה של קותבור, רעייתו של אלדפירת' מלך נורת'מבריה, בנו של אוסוויו מלך נורת'מבריה.
קאולרד Ceolred מת ב-716 709 716 בנו של אתלרד הראשון.
קאולוולד Ceolwald מת ב-716 716 716 בנו של אתלרד הראשון.
אתלבאלד Æthelbald מת ב-757 716 757 נכדו של אווה.
בשנת 736 הכריז על עצמו כעל "מלך בריטניה".
נרצח על ידי שומרי ראשו.
757 757 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
איקלינגאס אופה Offa מת ב-796 757 796 נינו של אווה.
בשנת 774 הכריז על עצמו כעל "מלך האנגלים" ומלך במקביל גם על מזרח אנגליה.
בשלהי כהונתו מלך במשותף עם אגפרית בנו.
מת חודשים ספורים לאחר מות אביו.
המאה ה-9 קנוואל קואנוולף Cœnwulf מת ב-821 796 821 צאצא דור שישי לקנוואל מלך וסקס, אשר רעייתו הייתה בתו של פיבה.
הכריז על עצמו כקיסר ומלך במקביל גם על מזרח אנגליה.
מלך בחלק מכהונתו עם בנו סנלם.
סנלם Cynehelm מת ב-812 798(א) 812 קיום שלטונו במציאות איננו ודאי.
מלך במשותף עם אביו קואנוולף.
מלך במקביל גם על מזרח אנגליה.
קאולוולף הראשון Ceolwulf I ?
באורנוולף Beornwulf מת ב-826 823 826 תפס את השלטון בכוח.
ייחוסו ומוצאו לא ידועים, אך ככל הנראה הוא היה קרוב משפחתו של ברנרד.
מלך במקביל גם על מזרח אנגליה ונהרג בקרב כנגד כנגד אנשיה.
לודקה Ludeca מת ב-827 826 827 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
נהרג בקרב כנגד מזרח אנגליה, במסגרת מאמציו להשיב אותה למרותו.
ויגלף Wiglaf מת ב-839 827 829 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
הודח על ידי אגברט מלך וסקס.
סרדיקינגאס אגברט Ecgberht 771(א)–839 829 830 מלך וסקס אשר מלך במקביל גם על מרסיה.
ניצל את קרבתו המשפחתית לאיקלינגאס – הוא היה צאצא דור שישי לקואנרד.
חידש את הריבונות של מרסיה, אשר באותן השנים ירדה כבר מגדולתה.
קנוואל ויגסטן Wigstan מת ב-849 840 840 בנם של ויגמונד ואלפלאד.
840 840 בתו של קאולוולף הראשון ורעייתו של ויגמונד ברטוולף Beorhtwulf מת ב-852 840 852 אביה של באורהתפרת, אחד משני בעליה של אלפלאד.
852 874 בעלה של אתלסווית, נכדו של אגברט.
ככל הנראה גם קשור משפחתית לברטוולף.
לאחר הפלישה הדנית, נמלט ועזב את הממלכה לרומא.
קנוואל קאולוולף השני Ceolwulf II מת ב-883(א) 874 883(א) צאצא של ויגמונד ורעייתו אלפלאד.
סרדיקינגאס אתלרד השני Æthelred II מת ב-911 883(א) 911 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
נשוי לאתלפלדה, בתו של אלפרד הגדול מלך וסקס, נכדו של אגברט מלך וסקס ומרסיה.
שלט בחסות וסקס וזוהה על ידם כ"לורד מרסיה".
שלט בחסות וסקס וזוהתה על ידם כ"גבירת מרסיה".
918 918 בתם של אתלרד השני ורעייתו אתלפלדה.
שלטה בחסות וסקס וזוהתה על ידם כ"גבירת מרסיה".
הודחה לבסוף על ידי דודה, אדוארד הזקן מלך וסקס אשר סיפח בשנת 918 את מרסיה לוסקס.
מלכי מזרח אנגליה שלטו בממלכת מזרח אנגליה מהקמתה במאה ה-6 ועד לפירוקה הסופי ארבע מאות שנים מאוחר יותר, בשנת 918. ממלכת מזרח אנגליה הייתה אחת משבע מממלכות ההפטרכיה אשר הוקמו באנגליה בעקבות הפלישה האנגלו-סקסונית אליה במאה ה-5.
בתחילה התקיימה במזרח אנגליה שושלת מלוכה רציפה יחסית של משפחה אחת – בית ואפינגאס.
השושלת, אשר יוסדה על ידי והה, המלך הראשון של מזרח אנגליה, שלטה בממלכה כמאתיים שנים עד לשנת 749, אז מת המלך אאלפוולד.
את אאלפוולד ירשו שורה של מלכים אשר ייחוסם המשפחתי איננו ידוע.
בשנת 794, הוצא להורג המלך אתלברט השני על ידי אופה האדיר, מלך מרסיה.
צעד זה סימן את הפיכתה של מזרח אנגליה למדינת חסות של מרסיה למהלך השנתיים הבאות, תחת מלכותו של אופה.
במאה השנים שלאחר מותו של אופה, לעיתים הצליחה מזרח אנגליה להשיב לעצמה את ריבונותה, ולהמליך על עצמה מלך מטעמה.
עם זאת, לפרקים היא גם שבה להיות נתונה לשלטונם של מלכי מרסיה.
מצב עניינים זה הסתיים בשנת 869, אז הפכה מזרח אנגליה למדינת חסות של ממלכת דנמרק, אשר המליכה עליה מלכים ויקינגים.
חמישים שנה מאוחר יותר, בשנת 918, פורקה ממלכת מזרח אנגליה ושולבה בממלכת וסקס, אשר כוחה גבר באותן השנים.
בית שם שם בשפת המקור תקופת חיים הכתרה(א)</center> סיום כהונה(א)</center> הערות המאה ה-6 ואפינגאס והה Wehha ?
571(ב) המלך הראשון ששלט על מזרח אנגליה על פי "ההיסטוריה בריטונום".
המאה ה-7 ראדוולד Rædwald מת לפני 627 616(ב) לפני 627 בנו של טיטילה.
מלך לצד ראדוולד וקיום שלטונו במציאות איננו ודאי.
אאורפוולד Eorpwald מת ב-627(ב) לפני 627 לפני 627 בנו של ראדוולד.
בנו או בנו החורג של ראדוולד.
אקגריק Ecgric מת ב-641(ב) 630(ב) 641(ב) בראשית כהונתו מלך לצד אחיו סיגברט.
אילדווף Ealdwulf מת ב-713 663 713 אחיין של אנה, אתלהרה ואתלוולד.
המאה ה-8 אאלפוולד Ælfwald מת ב-749 713 749 בנו של אילדווף.
אתלרד הראשון Æthelred I ?
779(ב) ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
אתלברט השני Æthelberht II מת ב-794 779(ב) 794 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
הוצא להורג על ידי אופה האדיר, מלך מרסיה.
איקלינגאס אופה Offa מת ב-796 794 796 היה מלך מרסיה, אך מלך במקביל גם על מזרח אנגליה אשר הייתה נתונה בשנים אלו לחסותו.
המאה ה-9 אאדוולד Eadwald ?
חידש את הריבונות של מזרח אנגליה עם מותו של אופה האדיר.
קנוואל קואנוולף Cœnwulf מת ב-821 ?
821 היה מלך מרסיה, אך מלך במקביל גם על מזרח אנגליה אשר הייתה נתונה בשנים אלו לחסותו.
היה מלך מרסיה, אך מלך במקביל גם על מזרח אנגליה אשר הייתה נתונה בשנים אלו לחסותו.
באורנוולף Beornwulf מת ב-826 823 826 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
נהרג בקרב במהלך דיכוי המרד של מזרח אנגליה.
826 845(ב) חידש את הריבונות של מזרח אנגליה עם מותו של באורנוולף.
845(ב) 855 ייחוסו ומוצאו לא ידועים.
אדמונד הקדוש Eadmund 869–841(ב) 855 869 המלך האנגלי האחרון של הממלכה.
החל לשמש בתפקיד בגיל 14 ונהרג בקרב על ידי הוויקינגים.
ממלכת מזרח אנגליה הדנית אוסוולד Oswald ?
המלך הוויקינגי הראשון, אשר שלט מטעם ממלכת דנמרק.
879(ב) הודח על ידי אלפרד הגדול, מלך וסקס.
גתרם הזקן Guthrum מת ב-890 879(ב) 890 מזרח אנגליה הוענקה לו לאחר הסדר שנחתם בינו לבין אלפרד הגדול, מלך וסקס.
במסגרת זאת גתרם התנצר ושינה את שמו לאתלסטאן.
בשנת 918 פורקה הממלכה ושולבה בממלכת וסקס.
הערה (א): מקורות לנתוני שנות הכהונה של המלכים: הערה (ב): שנים אלו הן אומדן, ואין ודאות לגבי מידת הדיוק בנתון זה.
התיעוד ההיסטורי אודות מלכיה הקדומים של ממלכת קנט מועט.
עיקר התיעוד מקורו בכתביו של בדה ונרביליס המתאר בספרו "ההיסטוריה הכנסייתית של האומה האנגלית" את תולדות הנצרות בממלכת אנגליה.
ספר זה היה ספר מגמתי אשר מטרתו לפאר את המלכים הנוצריים בממלכות ההפטרכיה אשר קדמו לממלכת אנגליה, ולכן ככל הנראה, ומתוך כוונת מכוון, לא פירט את קורות החיים של המלכים הפגאניים ולעיתים אף ויתר על שמות מלכים אשר מלכו במקביל על מנת לקצר בתיאורים.
בשל חולשתה של ממלכת קנט, החל מהמאה השביעית, פוצלה הממלכה פעמים רבות ומלכו בה במקביל מספר מלכים.
מלכים אלה מפורטים בכרוניקות השונות מימי הביניים, ואולם הכרוניקות אינן מדויקות, ולעיתים מפרטות שמות של חלק מהמלכים אשר מלכו יחד, דבר המקשה על ההיסטוריונים המודרניים לדייק בפירטי מלכי קנט.
כמו כן הכרוניקות מבוססות על השמות המופיעים בצווים מלכותיים ששרדו מהמאה השישית עד ימי הביניים באנגליה (שהחלו לאחר הכיבוש הנורמני, בשנת 1066).
חלק מצווים אלה היה מזויף, דבר המקשה על דיוק היסטורי.
בתקופות אלה מלכים רבים היו למעשה מלכי בובה, אשר מלכו בחסות ממלכות אחרות (ממלכת וסקס וממלכת מרסיה).
חלק ממלכים אלה נשאו בתואר rex שיכול להשתמע כ"מלך" אך גם כ"מלך משנה".
מלכים אלה לא נשאו את התואר regulus שמשמעו "שליט".
|שמו מופיע על מטבעות: EADBEARHT REX
|הודח ונרצח על ידי קואנוולף מלך ממלכת מרסיה; לאחר מותו התעללו בגופתו.
|שמו מופיע על מטבעות: BALDRED REX CANT
|גורש על ידי אתלוולף בשנת 825
מקורה של ממלכת נורת'מבריה באיחוד של שתי הממלכות האנגליות ברניקיה ודיירה.
שתי הממלכות אוחדו על ידי אתלפירת' בשנת 604 לערך.
הממלכה נותרה מאוחדת למעט שתי תקופות:
תקופה קצרה בין השנים 633–634 בעקבות מותו של המלך אדווין בקרב, ובעקבות פלישת קאדוואלון אפ קאדפאן מגווינד.
הממלכה שבה להתקיים כממלכה אחת לאחר מותו של קאדוולאון בקרב, בשנת 634.
בין השנים 644–664 נפרדו שתי הממלכות.
בשנת 651 הרג אוסוויו, מלך נורת'מבריה את אוסווין, מלך דיירה והושיב במקומו על כס המלכות את אתלוולד, אולם אתלוולד לא היה מלך בובה, כפי שציפה אוסוויו, וכרת ברית עם פנדה מלך ממלכת מרסיה.
על פי כתביו של בדה ונרביליס, אתלוולד סייע לפנדה לפלוש לנורת'מבריה, אולם הוא עצמו לא השתתף בקרב וינוואד בו לחם צבא נורת'מבריה בצבא מרסיה הפולש.
בעקבות הפסד צבא מרסיה בקרב, איבד אתלוולד את כיסאו, ובנו של אוסוויו, אלקפירת' הומלך בדיירה במקומו, והיה למעשה וסאל של ממלכת נורת'מבריה.
בשנת 670 הומלך אלפווין כמלך דיירה, על ידי אחיו, אקגפירת', מלך נורת'מבריה.
אקגפירת' היה חסר ילדים, ולכן היה ברור שאלפווין יירש אותו, ולכן שימש התואר "מלך דיירה" כתואר של יורש העצר של ממלכת נורת'מבריה.
בעקבות מותו של אלפווין בקרב מול ממלכת מרסיה בשנת 679 שלט אקגפירת' למעשה בשתי הממלכות, ואלה נותרו מאוחדות עד התקופה הויקינגית.
מלכי נורת'מבריה קודם לכיבוש הנורדי
מלכי נורת'מבריה בתקופת השלטון הנורדי
נפטר בשנת 913אידוולף השני913–918אילדרד ייתכן שהמשיך לשלוט בחלק מצפון הממלכה עד שנת 923. 918–921ראגנאל אואה אימייר 921–927סיגטריג קאוך 927–939אתלסטאן, מלך אנגליהמלך ממלכת אנגליה.
939–941אולאף השלישי 941–943 או 944אולאף קוואראן 943–944ראגנאל מק גופריידייתכן שמלך לצד קודמו.
944 לערך - 946 לערךאדמונד הראשוןמלך ממלכת אנגליה.
947 לערך - 948 לערךאריק "גרזן הדם" 949–952אולאף קוואראן שב לשלוט 952–954 אינטרגנום אנגליה טוענת לשליטה בנורת'מבריה ומנסה לבסס את שלטונה בממלכה.
בשנת 954 הפכה ממלכת נורת'מברלנד לחלק מממלכת אנגליה.
רשימת המלכים ששלטו בממלכת סאסקס היא רשימה מקוטעת וחלקית ביותר.
כתבי היד מתקופה זו מועטים ביותר, וחלק מכתבי היד ששרדו עד ימינו מזויפים.
ספרי היסטוריה וכרוניקות נכתבו מאות שנים לאחר האירועים המתוארים בהם, והתאריכים והשמות המפורטים בהם מסתמכים בחלקם על מסמכים מזויפים ומסמכים מומצאים.
מרבית המידע על מלכי ממלכת סאסקס ידו מצווים מלכותיים או חוזים שהוצאו על ידי מלכים אלה, או שהמלכים נכחו בעת חתימתם.
בדה ונרביליס בספרו "ההיסטוריה הכנסייתית של האומה האנגלית" מציין כי הסקסונים התיישבו באזור סאסקס בשנת 477 וכי מלכם הראשון היה אלה אשר אף היה הראשון לשאת את התואר ברטוואלדה.
על פי רוג'ר מוונדובר , לאחר מותו של אלה ירש אותו בנו, קיסה בשנת 514 ושלט עד שנת 590 (אולם ייתכן כי שלט עד גיל 90, ולא עד שנה זו).
רוג'ר מציין כי במותו של קיסה, שלט בממלכה קיוולינג מלך ממלכת וסקס וכי הממלכה שבה להיות ממלכה עצמאית רק בשנת 455.
גורם נוסף המקשה על תיארוך שנות שלטון המלכים הוא העובדה שמספר פעמים מלכו מספר מלכים יחד (ולפעמים שלושה ואף ארבעה מלכים).
עדויות היסטוריות מעידות על כך שהסקסונים הדרומיים נשלטו על ידי מועצה של זקנים, וייתכן שכל אחד מחברי המועצה נשא את התואר "מלך".
|בן זמנו של סיגפרת מסיסלי
|מלך לצד אוסוולד, אאלפוולד, ואוסלאק
|colspan="4"|ממלכה כפופה בשלטון ממלכת מרסיה (771–825)
|Osuualdus dux Suðsax|אלדורמן תחת אופה מלך ממלכת מרסיה לצד אוסמונד, אאלפוולד ואוסלאק
|אלדורמן תחת אופה מלך ממלכת מרסיה לצד אוסמונד, אאלפוולד ואוסוולד
|אלדורמן תחת אופה מלך ממלכת מרסיה לצד אוסלאק ואאלפוולד
|אלדורמן תחת אופה מלך ממלכת מרסיה לצד אוסמונד, אוסלאק ואוסוולד
|colspan="4"|בשליטת ממלכת וסקס (החל משנת 825)
|אידווין'|Eaduuine dux''נשא את התואר דוכס.
בשנת 825 השתלט אקגברט מלך ממלכת וסקס על ממלכת סאסקס, והפך אותה לחלק מממלכתו.
בעוד שבעבר המלך השוודי החזיק בכח אבסולוטי על הממלכה, כיום מדובר בתפקיד שברובו סמלי.
מאז שנת 1810 המלך השוודי משתייך לשושלת ברנדוט, כאשר המלך המכהן כיום הוא קרל השישה עשר גוסטב, המולך בממלכה מאז שנת 1973.
התיעוד המוקדם ביותר למלך שוודי מופיע בחיבור "גרמניה" של ההיסטוריון הרומאי טקיטוס משנת 100 לספירה, שמזכיר אדם בשם "מלך הסווינס" (Suiones), שהיו שבט חזק באותה התקופה שישב בדרום שוודיה של היום.
אולם לאור מחסור במקורות היסטוריים אמינים לפני המאה ה-11 נהוג להתחיל את רשימת מלכי שוודיה בסוף המאה ה-10 עם המלך אריק המנצח ובנו אולוף סקטקונונג, שהיו המלכים השוודים הראשונים שהוטבלו לנצרות.
לפניו הוזכרו מלכים רבים במספר כתבים, בעיקר בסאגות, אולם מהימנותם כמקורות היסטוריים מוטלת בספק.
המספור המבולבל משהו של המלכים השוודים נובע מאותה הסיבה: במאה ה-16 המלכים אריק הארבעה עשר וקרל התשיעי אימצו את המספור שלהם לפי ההיסטוריה הדמיונית של השוודים והגותים שנכתבה בשנת 1554 על ידי הארכיבישוף יוהנס מגנוס.
למרות העדר הבסיס ההיסטורי למספור זה (לפי הרישומים ההיסטוריים המקובלים היו רק חמישה מלכים שוודים בשם אריק לפני אריק הארבעה-עשר ורק שני מלכים בשם קרל לפני קרל התשיעי) הוא נותר כמספור המקובל במונרכיה עד ימינו.
בנוסף לרשימת המלכים המוצגת כאן, בין השנים 1599 ל-1660 טענו מלכי האיחוד הפולני-ליטאי את הכתר השוודי למרות הדחתו של המלך זיגמונט השלישי.
מרבית המלכים השוודים היו גברים אולם במהלך ההיסטוריה שוודיה נשלטה על ידי שלוש נשים שמלכו בממלכה: מרגרטה (1389-1412), כריסטינה (1632-1654), ואולריקה אלאונורה (1718-1720).
נשים אלו מלכו יחד עם בעליהן או כתוצאה מכך שלא היה שום יורש זכר לממלכה.
עם זאת בשנת 1980 הוחלט לשנות את חוקי ירושת הכתר השוודי כך שיורש העצר יהיה הילד הבכור של המונרך המכהן, בין אם זכר או נקבה.
החוק שונה על מנת לאפשר לוויקטוריה, בתו הבכורה של קרל השישה עשר, לרשת את כס המלוכה עם מותו של אביה.
שושלת מונסו, הנקראת גם , שושלת אופסלה או השושלת הישנה, הייתה שושלת המלכים הראשונה של שוודיה שלה סימוכים היסטוריים.
ניתן למצוא מידע מקיף על שושלת זו בסאגות אולם המלכים המוזכרים בהן לפני המאה ה-10 נחשבים לאגדתיים לגמרי או לפחות אגדתיים בחלקם.
שם תמונה משנת עד הערות אריק סגרסל ("אריק המנצח") 970 995 מלך יחד עם בנו אולוף אולוף סקטקונונג 995 1022 מלך יחד עם אביו, "אריק המנצח" אנונד יקוב 1022 1050 אמונד הזקן 1050 1060
שושלת סטנקיל מוצאה באזור וסטרה ייטלנד ונקראת על שם המלך הראשון מהשושלת.
מגנוס הראשון 1125 1130 בנו של נילס, מלך דנמרק ורעייתו מרגרטה, שהייתה בתו של המלך אינגה הזקן
לאחר היכחדותה של שושלת סטנקיל בשנת 1130 פרצה בממלכה מלחמת אזרחים בין שושלת סוורקר מהמזרח ושושלת אריק מהמערב, שהחליפו ביניהן את כס המלוכה מספר פעמים במהלך המאות ה-12 וה-13.
שם תמונה משנת עד הערות ולדמאר 1250 1275 בנם של אחותו הצעירה של המלך אריק האחד עשר ובירגר יארל מגנוס השלישי 1275 1290 אחיו של המלך ולדמאר בירגר 1290 1318 בנו של המלך מגנוס השלישי מגנוס הרביעי 1319 1364 אחיינו של המלך בירגר ונכדו של הוקון החמישי, מלך נורווגיה.
נבחר בגיל 3 כמלך שוודיה וכן כמלך נורווגיה (תחת השם מגנוס השביעי) תחת העוצרות של אמו וסבתו.
אריק השנים עשר 1356 1359 בנו של מגנוס הרביעי, מרד באביו ומלך על מרבית דרום שוודיה האקאן השני 1362 1364 בנו של מגנוס הרביעי, מלך יחד עם אביו בשוודיה וכמו כן כיהן כמלך נורווגיה (תחת השם הוקון השישי)
שם תמונה משנת עד הערות אלברכט 1364 1389 בנה של אחותו של המלך מגנוס הרביעי, פלש לממלכה לבקשתה של האצולה השוודית וגרם למלחמת אזרחים של שמונה שנים
בשנת 1389 הדיחה מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק, אלמנתו של הוקון השני, את המלך אלברכט מכס המלוכה השוודי.
כיורשת לכס המלוכה הדני, הנורווגי והשוודי היא איחדה תחת שרביטה את כל סקנדינביה וכן את איסלנד, גרינלנד, איי פארו, איי שטלנד ואיי אורקני.
איחוד זה, שנקרא איחוד קאלמאר, עמד למעלה ממאה שנה עד לשנת 1523.
שם תמונה משנת עד הערות מרגרטה 1389 1412 אלמנתו של האקאן השני, כמו כן מלכת דנמרק ונורווגיה.
אריק מפומרניה (אריק השלושה עשר) 1396 1434 אחיינה הגדול של המלכה מרגרטה, החל למלוך בפועל בשלוש הממלכות למעשה רק לאחר מותה.
אנגלברקט אנגלברקטסון 1435 1435 אריק מפומרניה (אריק השלושה עשר) 1435 1436 הודח בינואר 1436. אנגלברקט אנגלברקטסון 1436 1436 כהונה שנייה.
קרל השמיני 1436 1436 אריק מפומרניה (אריק השלושה עשר) 1436 1439 כהונה שלישית, אשר בתומה הודח בפעם האחרונה ב-1439. קרל השמיני 1439 1440 כהונה שנייה.
שם תמונה משנת עד הערות פרדריק הראשון 1720 1751בעלה של המלכה הקודמת אולריקה אלאורונה
פולין התקיימה כמונרכיה מהמאה ה-10 ועד המאה ה-18. המונרכים בין השנים 960 עד 1138 היו בעלי תואר דוכס.
בין השנים 1138 עד 1290 הם נשאו את התואר דוכס גדול ולאחר מכן נשאו את התואר מלך.
בשנות האיחוד הפולני-ליטאי נשא המונרך בתואר הכפול של מלך פולין וגם הדוכס הגדול של ליטא.
השושלת המרכזית ששלטה בפולין הייתה השושלת היגלונית (בשנים 1386 עד 1572).
לאחר שהמלך האחרון בשושלת זו, זיגמונט השני אוגוסט, הלך לעולמו ללא יורשים, הפכה המלוכה ממונרכיה העוברת בירושה לדגם של מונרכיה נבחרת, בה נבחר המלך על ידי חבר אצילים ("סיים"), בדומה לאימפריה הרומית-גרמנית הקדושה.
המונרכיה הפולנית באה אל קיצה בחלוקת פולין השלישית (1795).
ספרטה נשלטה בידי מלכים על פי הנוהג שלטו תמיד שני מלכים, כאשר כל אחד היה ממשפחה אחרת.
שם שנת מלכות משוערת (לפנה"ס) שם באנגלית ללגס 1600 Lelex מילס 1575 Myles אורוטס 1550 Eurotas
שם שנת מלכות משוערת (לפנה"ס) שם באנגליתלאקדיימון Lacedaemonאמיקלס Amyklasארגאלוס Argalusקינורטס Kynortasאויבלוס Oibalosטינדראוס Tyndareosהיפוקון Hippocoonטינדראוס Tyndareos
שם שנת מלכות משוערת (לפנה"ס) שם באנגליתמנלאוס 1250 Menelausאורסטס 1200 Orestesטיסמנוס Tisamenosדיון 1200 Dion
שם שנת מלכות משוערת (לפנה"ס) שם באנגלית אגסיפוליס השלישי 219–215 Agesipolis III ליקורגוס 219–210 Lycurgus פלופס 210–206 Pelops
שם שנת מלכות משוערת (לפנה"ס) שם באנגלית מאחאנידס 210–207 Machanidas נאביס 206–192 Nabis לאקוניקוס 192 Laconicus
במשך כל שנות קיומה, הייתה ממלכת מוקדון מונרכיה.
אין מידע מדויק על ייסוד הממלכה, והמידע על המלכים הראשונים הוא חלקי ומעורבב באגדות ומיתולוגיה.
מאז המאה ה-7 לפנה"ס לכל המאוחר, נשלטה הממלכה בידי שושלת מלוכה שנקראה "השושלת הארגיאדית".
שלטונם של הארגיאדים היה מבוסס בעיקר במרכז הממלכה, בעוד המחוזות ההרריים ומכוסי היערות בצפון ומערב הממלכה נשלטו בידי שושלות מקומיות שלרוב היו קשורות בקשרי דם עם הארגיאדים.
להלכה היו שליטים אלו כפופים לארגיאדים, אולם בפועל נאמנותם וצייתנותם השתנתה בהתאם לכושרם של המלכים להטיל את מרותם.
צורת השלטון של המלכים לא השתנתה הרבה מאז התקופה ההומרית.
המלך היה נבחר בידי המוקדונים מבין הנסיכים מבני השושלת הארגיאדית, ועם עלותו לשלטון היה המלך מרכז בידיו את כל כוח השלטון.
המלך היה אדון הארץ, כהן דת, המפקד העליון של הצבא שופט ראשי וכו'.
הוא היה בעליהן של כל האדמות, והאזרחים היו מחויבים בתשלום מס בגין האדמות שעיבדו.
המלך לבדו יכל להכריז מלחמה, וחוזים והסכמים נעשו אך ורק בשם המלך.
מבין בני האצולה היה בוחר המלך קבוצת נבחרים שכונו "הטיירוי" ("רעי המלך"), והם חיו יחד עם המלך בארמון, שרתו לצדו בצבא והיוו את חוד החנית של חיל הפרשים המוקדוני.
מוקדון נותרה ממלכה שולית יחסית עד עלותו לשלטון של פיליפוס השני, מלך מוקדון, שביסס את שלטונה של מוקדון במרבית יוון.
בנו של פיליפוס, אלכסנדר הגדול, הפך את מוקדון לאחת האימפריות הגדולות ביותר בעולם העתיק.
אלכסנדר מת ללא יורשים, ועם מותו פתחו מפקדי צבאו, שכונו בשם "דיאדוכים" ("יורשים"), בסדרת מלחמות, שבסופן נפלה מוקדון בידי השושלת האנטיפטרידית, שהוחלפה עד מהרה בידי השושלת האנטיגונידית.
שלטונם של האנטיגונידים היה ברוטלי בהרבה מזה של הארגיאדים, אולם תחת הנהגתם הממלכה נותרה יציבה יחסית עד כיבושה בידי רומא בשנת 168 לפנה"ס בתום המלחמה המוקדונית השלישית.
שם תקופת חיים תקופת מלוכה הערות קרנוס בסביבות המאה ה-8 לפנה"ס.
קוינוס בסביבות המאה ה-8 לפנה"ס.
טירימאס בסביבות המאה ה-8 לפנה"ס.
פרדיקס הראשון בסביבות המאה ה-7 לפנה"ס.
650 - 620 לפנה"ס ראשון מלכי מוקדון המוכר מבחינה היסטורית.
אריגיוס הראשון בסביבות המאה ה-7 לפנה"ס.
פיליפוס הראשון בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס.
אארופוס הראשון בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס.
אלקטס הראשון בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס.
אלכסנדר הראשון במהלך המאה ה-5 לפנה"ס.
אלקטס השני במהלך המאה ה-5 לפנה"ס.
פרדיקס השני במהלך המאה ה-5 לפנה"ס.
ארכלאוס הראשון סוף המאה ה-5 לפנה"ס.
קרטרוס סוף המאה ה-5 לפנה"ס.
במשך ארבעה ימים בלבד בשנת 399 לפנה"ס.
רצח את ארכלאוס ממניעים שאינם ברורים כל צורכם, והפך למלך בעצמו למשך ארבעה ימים בלבד.
אורסטס תחילת המאה ה-4 לפנה"ס.
אארופוס השני תחילת המאה ה-4 לפנה"ס.
399 - 396 לפנה"ס היה האפוטרופוס של אורסטס בן ארכלאוס, ושלט יחד אתו.
פאוסניאס במהלך המאה ה-4 לפנה"ס.
תקופה קצרה במהלך שנת 393 לפנה"ס בנו של אארופוס השני.
אמינטס השלישי במהלך המאה ה-4 לפנה"ס.
תקופה קצרה במהלך שנת 393 לפנה"ס.
רצח את פאוסניאס ושלט תקופה קצרה עד שהודח בידי אריגיוס השני.
אלכסנדר השני במהלך המאה ה-4 לפנה"ס.
פרדיקס השלישי במהלך המאה ה-4 לפנה"ס 368 - 359 לפנה"ס בנו של אמינטס השלישי.
שם תקופת חיים תקופת מלוכה הערות דמטריוס הראשון 337 - 283 לפנה"ס 294 - 288 לפנה"ס בנו של אנטיגונוס מונופתלמוס.
לקח את השלטון מידי אלכסנדר החמישי, והובס בידי סלאוקוס הראשון מלך הממלכה הסלאוקית.
כבש את הארץ מידי דמטריוס הראשון, אולם הובס גם הוא בידי סלאוקוס הראשון, מלך האימפריה הסלווקית.
סלאוקוס הראשון 356 - 281 לפנה"ס תקופה קצרה במהלך שנת 281 לפנה"ס.
דיאדוך בולט, מייסד האימפריה הסלאוקית.
"ירש" את מוקדון יחד עם כל ממלכתו של ליסימכוס שאותה כבש.
נרצח כעבור תקופה קצרה בידי תלמי קראונוס.