tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לוח השנה במגילות קומראן, שנוסד על פי ספר מהלך המאורות, מבוסס על מהלך השמש בלבד.
השנה מחולקת לארבע תקופות, המתחילות בשתי נקודות השוויון ובשתי נקודות ההיפוך.
הפסוק פורש על ידי חז"ל כמקור לאיסור ליצור תבליט של שמש.
ישנה מחלוקת האם גם ציור או תחריט של שמש בכלל האיסור, או רק תבליט.
בתקופות מאוחרות המשיכו גם היוונים בהאנשת השמש במיתולוגיה שלהם והאל הליוס אשר רכב על כרכרת אש בשמיים, היה יוצר את היום, ואז רוכב למחילה תת־קרקעית ובכך יוצר את הלילה.
בשלבים מאוחרים היה אפולו אל השמש הראשי של היוונים.
ב-500 שנות שלטונה של האימפריה הרומית אומצו האלים השונים מהתרבות היוונית ואת הליוס החליף אל השמש סול.
הכינוי "סול אינביקטוס" (Sol Invictus) שמשמעותו "השמש הבלתי מנוצחת" אומץ למספר אלי שמש נוספים והוטבע על מטבעות רומיים שונים במהלך המאה ה־3 והמאה ה־4.
חוקרי האיקונוגרפיה הנוצרית מצאו דימויים רבים המזהים את ישו עם השמש, כגון הכתר הזוהר, הכרכרה הבהירה, ויש המשערים כי המשיכה הנוצרית ל־25 בדצמבר מקורה בטקסים פגניים לציון אל השמש.
השמנת יתר חולנית (לפי קביעת האקדמיה ללשון העברית: אַבֶּסֶת) מוגדרת כמשקל הגבוה ב-45 ק"ג או 100% מעל המשקל האידיאלי הנקבע לפי טבלאות משקל גובה.
הגדרה מקובלת נוספת היא לפי חישוב מדד מסת הגוף – BMI (המחושב על ידי חלוקת המשקל בק"ג בגובה במטרים בריבוע).
לפי מדד זה השמנת יתר חולנית היא ערך BMI גבוה מ-35 עם מחלות נלוות או ערך BMI גבוה מ-40; השמנת יתר חולנית קיצונית – ערך BMI גבוה מ-50; השמנת יתר חולנית קיצונית ביותר – ערך BMI גבוה מ-60.
שיעור ההשמנה בעולם עולה בקצב מהיר, עד כדי כך שיש המכנים את תופעת ההשמנה – מגפה.
כ-1.7 מיליארד אנשים בעולם סובלים מהשמנה ומתוכם 300 מיליון סובלים מהשמנת יתר.
תופעת ההשמנה חמורה בארצות הברית – שני שלישים מהאוכלוסייה סובלים מעודף משקל, מחציתם סובלים מהשמנה, 23 מיליון סובלים מהשמנת יתר ו-8 מיליון מהשמנת יתר חולנית.
העלייה בשכיחות השמנת היתר גורמת לעלייה ברמות התחלואה והתמותה באוכלוסייה.
זאת משום שלעלייה בשכיחות השמנת היתר נלווית גם עלייה בסיבוכים כגון סוכרת, היפרליפידמיה, יתר לחץ דם, דום נשימה בשינה, מחלות לב, שבץ מוחי, אסתמה, כאבי גב תחתון, מחלות ניווניות במפרקים נושאי משקל, סוגי סרטן מסוימים, דיכאון, בעיות פריון וסיבוכים נוספים.
תחלואות נילוות להשמנת יתר מביאות לתמותה של 2.5 מיליון איש בשנה ברחבי העולם.
תוחלת החיים של החולים הסובלים מהשמנה נמוכה באופן משמעותי מכלל האוכלוסייה.
אדם בן 25 הסובל מהשמנת יתר חולנית צפוי לחיות 12 שנים פחות מאדם רזה בן גילו.
מספר מחקרים בתחום סוציולוגיה של הגוף מציינים שאנשים בעלי השמנת יתר עלולים לסבול מאפליה בתחום קבלת עבודה, טיפול רפואי וחיי יום יום
הסיבה הפזיולוגית העומדת בבסיס השמנה היא 'מאזן קלורי חיובי' ('Caloric Surplus').
כלומר, צריכת מזון המביאה לספיגה במערכת העיכול של יותר פחממות ממה שהגוף צורך, לאורך זמן.
כתוצאה מכך, עודף הפחממות מומר בגוף לשומן ונאגר בתאי שומן.
הבדלים הורמונליים, גנטיים ואחרים גורמים לביטוי שונה של תופעה זו אצל אנשים שונים, אך הסיבה הבסיסית נותרת בעינה והשמנת יתר נובעת מביטוי מוגבר במיוחד של 'מאזן קלורי חיובי', עקב צריכת פחממות גבוהה (צריכת מזון עתיר סוכר, לדוגמה) הוצאת פחממות נמוכה (היעדר פעילות גופנית, לדוגמה) או שילוב שלהם.
אנשים הסובלים מהשמנת יתר הם בעלי רף גבוה לצבירת מאגרי אנרגיה.
הרף הגבוה נובע מפעילות נמוכה של מנגנון חילוף חומרים, ניצול נמוך של אנרגיה, צריכת קלוריות גבוהה או שילוב הגורמים הנ"ל.
להשמנת יתר ישנם מאפיינים תורשתיים.
ככל הנראה, השמנת יתר היא תוצאה של שילוב גורמים גנטיים, פסיכולוגיים, סביבתיים, חברתיים ותרבותיים המביאים להפרעה בוויסות התיאבון והפרעה במנגנון חילוף החומרים, ולאו דווקא חוסר שליטה של החולה.
נמצא קשר בין כמות נמוכה של קולטני דופמין מסוג D2, להשמנת יתר.
עם זאת, לא ניתן לדעת האם הירידה בכמות הקולטנים היא הגורם או התוצאה של השמנת היתר.
כ-3% מאוכלוסיית ישראל (כ-200,000 איש, נכון לתחילת שנות ה-2000) סובלים מהשמנת יתר חולנית, ומצב זה תורם לעלייה בשכיחות של מחלות נוספות כגון יתר לחץ דם, סוכרת ומחלות לב.
השֶׁמֶן של לורנצו הוא סרט דרמה משנת 1992, בבימויו של ג'ורג' מילר.
הסרט מבוסס על סיפורם האמיתי של אוגוסטו ומיקאלה אודונה, שחיפשו תרופה לבנם הקטן לורנצו שחלה ב-ALD, שבאותה התקופה לא היה ידוע על כל טיפול בה.
בטקס פרסי אוסקר ה-65 הסרט היה מועמד לקטגוריות השחקנית הטובה ביותר (סוזן סרנדון) והתסריט המקורי הטוב ביותר (ג'ורג' מילר וניק הנריט), אך לא זכה בשתיהן.
ALD (ראשי תיבות של Adrenoleukodistrophy, אדרנולויקודיסטרופיה) היא מחלה תורשתית של מערכת העצבים, שמתפרצת בבנים בלבד בגילאים 5–10 לערך.
הגן הפגום מועבר לילד מאימו בלבד והוא מבוטא על בסיס סטטיסטי בלבד.
כלומר, נשים הן רק הנשאיות של גן פגום זה ואינן לוקות במחלה עצמה.
בדמם של החולים במחלה יש רמה גבוהה פי כמה מהנורמה של חומצות שומן ארוכות מסוג מסוים שנקראות: c24 ו-c26, המביאות להרס שכבת המיאלין שעוטפת ומבודדת את האקסון (השלוחה העצבית של תא העצב, המעבירה את המסרים החשמליים לתאים הבאים).
הרס המיאלין גורם להידרדרות גדלה והולכת של תפקודי הגוף השונים הנובעת מאותה הפרעה בהעברת המסרים החשמליים במערכת העצבים, כמו גם הפרעות בתנועה שסופן שיתוק, עיוורון, חוסר יכולת לבלוע, וכיוצא בזה.
בתחילה המחלה מתבטאת בהפרעות קשב שונות, ועם הזמן, אם לא ניתן טיפול מוקדם ככל שניתן, בנזקים הולכים וגדלים, שסופם - בתקופה בה עסק הסרט - מוות תוך שנה עד שנתיים.
הסרט מבוסס על גילוי המחלה אצל לורנצו אודונה, בנם של אוגוסטו ומיקאלה אודונה - איטלקים שהיגרו לארצות הברית, ועל מאמציהם למצוא תרופה שתרפא את בנם, למרות חוסר האמון של הממסד הרפואי והיותם חסרי רקע כלשהו ברפואה.
מכיוון שעלילת הסרט נסובה סביב נושאים רפואיים שונים, ישנם מורים לביולוגיה ולכימיה הצופים בו יחד עם תלמידיהם, על-מנת להמחיש את התהליך המסובך של פיתוח תרופות או את ביצוע העבודה המדעית (השיטה המדעית), וללמד על מחלות תורשתיות או סוגיות ביו-אתיות שונות.
אוגוסטו ומיקאלה אודונה הם זוג איטלקים שהתגוררו באיי קומרו שבאפריקה, ועם תחילת הסרט היגרו לארצות הברית.
זמן קצר לאחר המעבר, התנהגותו של בנם בן ה-5, לורנצו מתחילה להשתנות הוא סובל מהתקפי זעם.
לאחר שורה של אבחונים שונים, מתברר שהוא לוקה במחלה התורשתית ALD.
אף שהרופאים חזו שלבנם נותרו שנה או שנתיים לחיות, והבהירו שלמחלה אין תרופה ידועה, מיקאלה ואוגסטו לא הרפו, החלו ללמוד ביוכימיה בספרייה, נפגשו עם רופאים שונים, מדענים וקבוצות תמיכה וארגנו וסייעו במימון של סימפוזיון בינלאומי לחוקרי המחלה.
הם ניסו על בנם טיפולים ניסיוניים שונים, כגון השתלת מח עצם ומעבר לתזונה נטולת השומנים שמצויים בשיעור גבוה, אבל הללו לא עזרו אלא רק החריפו את מצבו של לורנצו.
בריאותו של בנם הידרדרה במהירות - הוא התקשה בהליכה, דיבורו נפגם ולבסוף הוא נעשה אילם.
לאחר שהבינו שתערובת זו עשויה להועיל לבנם, החלו לחפש בני הזוג אודונה יצרנית תרופות שתסכים לזקק את השמנים ולייצר את התרופה, אך מכיוון שלא היו כל עדויות ניסוייות ליעילות התרופה, ומכיוון שאין תועלת כלכלית בייצורה - הם נדחו על ידי רובם.
לבסוף מצאו כימאי בריטי, מדען בגמלאות, שהסכים לייצר עבורם את התערובת.
התרופה אכן הפחיתה את רמת חומצות השומן הארוכות בדמו של לורנצו לנורמה, אבל את הנזק שנגרם למעטפת המיאלין לא ניתן היה לתקן.
לקראת סיום הסרט ניתן לראות שבוועידה של קבוצת התמיכה להורים שילדם חולה במחלה, ההורים דורשים לקבל את התרופה הניסיונית כבר עכשיו, בעוד שמנהלי הקבוצה והמדען המלווה אותם דורשים לערוך ניסויים לבדיקת יעילות התרופה, לפני תחילת השימוש בה.
לבסוף נראה לורנצו כשהוא בן 12, משותק בכל גופו, עיוור ואילם אך מסוגל לתקשר באמצעות הזזת הזרת ומצמוץ בעיניים.
לסיום נראות עדויות מצולמות של ילדים מרחבי העולם, שחלו ב-ALD אך מתפקדים בזכות התרופה שמצאו הוריו של לורנצו.
לורנצו אודונה שעל סיפורו נעשה הסרט, יכול היה לתקשר בשפת סימנים מיוחדת, בעזרת הזזת הזרת ומצמוץ בעיניים.
המחלה לא פגעה ביכולתו השכלית, והוא התגורר בביתו של אביו בווירג'יניה יחד עם מטפל שמשפחתו הכירה עוד בהיותה בקומרוס, והובא במיוחד לארצות הברית על ידי משפחתו של לורנצו.
לאחר יציאת הסרט לאקרנים התפרסם סיפורו ברחבי העולם, ואביו קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת סטירלינג שבסקוטלנד.
לורנצו נפטר בביתו, ימים ספורים לאחר יום הולדתו ה-30, ב-30 במאי 2008 - יותר משני עשורים לאחר שחזו הרופאים כי נותרו לו שנים ספורות לחיות.
הוא נפטר כתוצאה מדלקת ריאות, שנבעה ממזון שנכנס לריאותיו.
אוגוסטו אודונה נפטר בעקבות קריסת מערכות שנבעה מזיהום ריאות חריף, באיטליה, בשנת 2013 בגיל 80.
המחקר על מחלת ה-ALD בכלל, ועל השמן של לורנצו בפרט, נמשך.
המחקרים הקליניים בנוגע ליעילות "השמן של לורנצו" העלו תוצאות מעורבות.
התרופה שמצאו הזוג אודונה, שנקראת בעקבות הסרט "השמן של לורנצו", כאשר היא ניתנת לצד תזונה מתאימה, היא, לפי פרסום של Poulos משנת 1994, בעלת הצלחה מוגבלת בעיכוב הצטברות חומצות השומן המזיקות במוח החולים.
מחקר משנת 2005 מגלה שיפור מוגבל לטווח הארוך בשימוש בתרופה אצל חולים אסימפטומטיים.
מחקרים רבים אחרים מראים כי למרות השיפור לטובה בתוצאות בדיקות דם (המראות ירידה תלולה ברמת השומנים המזיקים) אין לשמן של לורנצו תועלת משמעותית בנוגע לסימפטומים של ה-ALD, אף שחלק מההורים חשים אחרת.
מנגד, מחקרים שנעשו בידי ד"ר הוגו מוסר מראים כי בכוחה של התרופה לעכב משמעותית את הופעת הסימפטומים של המחלה אצל מטופלים אסימפטומטיים, אך לא לשנות את התפתחות המחלה אצל חולים סימפטומטיים.
את המיאלין שניזוק מהמחלה לא ניתן כיום לשחזר.
אם תימצא דרך לשחזור המיאלין, הדבר יועיל לא רק לחולי ALD אלא גם לחולי מחלות אחרות כגון טרשת נפוצה.
לצורך כך הוקם על ידי בני הזוג אודונה פרויקט המיאלין , שמטרתו למצוא דרך לשחזר את ציפוי המיאלין.
שמנטפים (בשוודית: Hattifnattarna) או סמרמרים הם יצורים בדיוניים ומהדמויות המרכזיות בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסון.
השמנטפים הם יצורים שתמיד תועים בקבוצות גדולות.
הדבר היחיד שמעניין אותם הוא להגיע לאופק – וכשהם מגיעים, הם ממשיכים במסעם.
הם צומחים מזרעים שנשתלים בליל אמצע הקיץ.
השמנטפים לבנים ומזכירים במראהם פטריות דקות.
עינהם הגדולות והלא ממוקדות משנות את צבען לפי הסביבה.
השמנטפים חרשים ואילמים, אך מתקשרים ביניהם בטלפתיה.
הם נוהגים להתקבץ בלהקות גדולות וצפופות מאוד, עומדים ורועדים.
דבר פרט לשוטטות לא מעניין אותם.
הם אינם זקוקים למזון או שינה.
לשמנטפים ברומטר שמשמש אותם כדי לדעת מתי צפויה סופת ברקים.
הם מתאספים סביב עץ הארז העתיק שבראש הרי הבדידות כדי להטען מהברקים בזמן סופה.
השמנטפים נטענים על ידי החשמל, ולכן רצוי לשמור מהם מרחק בגלל סכנת התחשמלות.
ניתן לחוש בנוכחותם כמטען חשמלי באוויר.
בזמנים אחרים הם אינם מזיקים.
באמצע הקיץ, השמנטפים מתאספים על האי שלהם לכנס שנתי, לאחריו הם ממשיכים לנדוד.
המומינים נתקלו בשמנטפים לראשונה בספר "משפחת המומינים והשיטפון הגדול" (1945) בו מומינאמא מספרת כיצד השמנטפים הצטרפו אליה בעת שחיפשה אחר מומינאבא וכיצד הם נעלמו לאחר מכן.
השמנטפים מופיעים גם בספרים "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים" (1946), "משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף" (1948), "ספר הזכרונות של מומינאבא" (1950), "קיץ מסוכן בעמק המומינים" (1954) ובספר "משפחת המומינים - חורף קסום" (1957).
השמש העירומה ידוע גם בשם שמש עירומה הוא רומן מדע בדיוני פרי עטו של הסופר היהודי אמריקאי ממוצא רוסי אייזק אסימוב.
הספר הוא החלק השני בסדרת ספרים שבמוקדה דמותו של אליה (בהוצאה המאוחרת יותר "לייג'ה") ביילי, בלש במשטרת הכרך של ניו יורק העתידית, ושותפו ר' דאניל אוליבאו, רובוט חללאי דמוי אנוש.
בספר זה יוצאים לייג'ה ודאניל לארץ שמש, אחת ממושבות החלל, במטרה לחקור את הירצחו של ריקאין דלמאר, חללאי ומהנדס עוברים.
ביילי נקרא לחקור את מקרה הרצח הראשון שאירע על ארץ שמש (סולריה בתרגומים אחרים), מושבת חלל שאוכלוסייתה מונה כעשרים אלף בני אנוש ומספרם של הרובוטים בה עומד על מאתיים מיליון (עשרת אלפים רובוטים לכל אדם).
הנרצח, ריקאין דלמאר, היה מהנדס עוברים שאחראי לכך שעוברי ארץ שמש ייוולדו בריאים.
העוברים גדלים בחווה אליה הם מועברים חודש לאחר ההתעברות, ועוברים אנליזת גנים על מנת לאתר מראש פגמים בצופן הגנטי שלהם.
הילדים מחונכים ומגודלים על ידי רובוטים, ולאחר תקופת הילדות בה הם מורשים לשחק זה עם זה, הם לומדים להתרחק זה מזה ולהתבודד, כמקובל בארץ שמש.
מרגע הגיעם לבגרות לא יראו עוד אדם, אלא רק את בן זוגם (במטרה להתרבות), או רופא, במקרה שבו יש צורך בניתוח.
בתום החקירה מתברר כי ג'ותן ליביג, רובוטיקאי ושכנו של דלמאר, תמרן רובוטים לסייע ברציחתו של דלמאר, ובהרעלתו של האחראי על הביטחון בארץ שמש.
ליביג ניסה לתכנן מלחמה גלקטית באמצעות ספינות חלל רובוטיות שישתמשו במוחות פוזיטרוניים, אך לא יידעו כי הם פועלים בניגוד לחוק הראשון של הרובוטים.
מטרתו של ליביג הייתה לשמר את דרכה של ארץ שמש על מנת שלא להכניס השפעות תרבותיות זרות, כגון מפגשים פנים אל פנים עם בני אנוש אחרים.
היכרותו של ליביג עם הפסיכולוגיה של הרובוטים אפשרה לו להבין כיצד להשתמש ברובוטים על מנת לסייע ברצח.
הוא הורה לרובוט להושיט לאשתו של דלמאר, גלאדיה, את ידו הניתקת כשתהיה מלאת חימה, דבר שהוביל אותה להשתמש ביד ככלי נשק ולהרוג את בעלה, והורה לרובוט אחר לתת לאחראי הביטחון רעל, שלא ביודעין.
מוחותיהם של שני הרובוטים נפגעו באופן בלתי הפיך כתוצאה מהמהלך.
המניע לרצח היה סירובו של דלמאר לשתף פעולה עם תוכניותיו של ליביג.
גלאדיה עוקרת לאורורה, וביילי חוזר לכדור הארץ כגיבור.
לאור מה שלמד בארץ שמש הוא מבין כי החברה הארצית נידונה לכליה אם לא תצא מכדור הארץ ותיישב את העולמות החיצוניים.
התרגום הראשון משנת 1975 יצא לאור בהוצאת מסדה בתרגומו של חיים גליקשטיין.
לאורך השנים נשמעה ביקורת על תרגומיו של גליקשטיין (שתרגם את שני הספרים הראשונים בסדרה), ובעיקר על האופן המאולץ שבו בחר לעברת את שמות הגיבורים (לייג'ה תורגם לאליה, ג'סי תורגם לאיזה וכן הלאה), ועל מבנה המשפטים התואם יותר תחביר אנגלי.
בשנת 2007 יצא לאור תרגומו של רמי שלהבת בהוצאת ינשוף.
"השמלה הסגולה" הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי חיים חפר, שהולחן על ידי סשה ארגוב.
השיר מבוסס על שיר של להקת "בצל ירוק" בשנת 1959, עם הסולנים אילנה רובינא ושמעון ישראלי.
השיר המקורי נכלל בתוכנית "ושלוש נקודות", שבוימה על ידי אורי זוהר וכללה שירים מעולם הכלא.
בגרסה זו נקרא השיר "כשאנחנו נצא ביחד", מילותיו היו שונות מאלה המוכרות כיום, ומשמעות הביטוי "נצא ביחד" לא הייתה פגישה רומנטית, אלא יציאה מהכלא.
צבע השמלה בשיר היה צהוב.
בשנת 1963, כשכתב חפר שירים לתוכניתה השנייה של להקת "התרנגולים", ביקשה הבמאית נעמי פולני לשנות את מילות השיר, ובין השאר להחליף את צבע השמלה מצהוב לסגול.
השיר יועד לקטגוריית "שירי אהבה" בתוכנית, ולטענתה של פולני הצבע הצהוב לא הלם את נושאו.
השיר היה לאחד מלהיטיה הגדולים של הלהקה ולאחד מהשירים המזוהים ביותר עם יצירתם המשותפת של חפר וארגוב.
עוד ביצעו את השיר מתי כספי, ליאור ייני, אורה זיטנר, ההרכב "חלב ודבש" ונורית גלרון.
בבית הראשון הדובר בשיר מתאר את הציפייה לקראת פגישתו עם אהובתו:
בבית השני מתאר הדובר את החזרה הצפויה מהפגישה המשותפת.
הפזמון המופיע אחריו שונה מעט מהפזמון הראשון, ומנוסח בלשון שאלה: .
השמש תוציא הכל לאור יום הוא סיפור עם שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 115 במעשיות האחים גרים.
הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים שליקטו האחים גרים, שבו יהודים לוקחים חלק פעיל.
אך בניגוד ל"העסקה הטובה", "היהודי בקוצים", ו"הסחבה הטובה", בסיפור זה היהודי מתואר לא כגנב ורודף בצע אלא כקרבן חף מפשע.
שוליית חייטים צעיר מסתובב בעולם עני מרוד.
בדרך הוא פוגש יהודי וחושב "לזה יש כסף רב".
הוא שודד את כספו של היהודי, אולם לאכזבתו הוא מגלה שליהודי היו רק 8 פרוטות.
הוא מכה עד מוות את היהודי, שמכריז זמן קצר לפני מותו "השמש הבהירה תוציא הכל לאור יום".
לאחר מכן ממשיך החייט בדרכו.
ומתחיל לעבוד אצל אומן שהייתה לו בת יפה.
הוא נישא לה, ולאחר מותם של החותן והחותנת עוברת הנהלת העסק לידיו.
יום אחד כאשר הוא שותה קפה, פוגעת קרן שמש בקפה ומרצדת על הקירות.
הוא נבהל ומכריז שהשמש רוצה להוציא הכל לאור יום אולם לא מצליחה.
אשתו מסתקרנת ומבקשת ממנו הסבר למשפט התמוה.
הוא מספר לה את הסיפור, ומבקש ממנה לא לפרסם אותו.
אולם היא לא עומדת בפיתוי, ומספרת לחברתה.
כעבור כמה ימים ידעה את הסוד כל העיר, והחייט נענש.
"וכך אכן הוציאה השמש את הכל לאור היום".
ניתן למצוא גרסאות דומות לסיפור בין היתר האגדה הידועה אודות העגורים של איביקוס לפי האגדה המשורר היווני איביקוס הותקף בידי שודדים וברגעיו האחרונים הכריז "נקום ינקמו העגורים את נקמתי" כלפי להקת עגורים שחלפה בסמוך כעבור זמן מה אכן הובילו העגורים למציאת הרוצחים.
כמו כן ניתן למצוא משפט דומה באודיסיאה להומרוס.
השמנת יתר בקרב ילדים היא תופעה שנמצאת במגמת עלייה בעיקר בעולם המערבי, שם היא הפכה לשכיחה ביותר מבין הבעיות הרפואיות המוכרות בתרבות מערבית.
השמנה מוגדרת כמצב גופני, שבו יש הצטברות עודפת של שומן בגוף, שעלולה לגרום לפגיעה בריאותית.
המדד המקובל להשמנה על ידי גורמי בריאות הוא מדד מסת גוף או BMI.
ילד בעל עודף משקל הוא ילד שה-BMI שלו יהיה מעל 85% בסרגל קבוע מראש (עקומי ה–CDC) של המשקל ביחס לגיל ולמין של הילד.
ילד שמן יהיה מעל 95% בסרגל.
זיהוי ילד הסובל מהשמנת יתר
הדרך הנפוצה ביותר לזיהוי משקל יתר היא מדידת מסת גוף (BMI).
"ילד בעל עודף משקל (Overweight) הוא זה שערך BMI שלו מעל אחוזון 85 לגיל ולמין על פי עקומי ה–CDC, וילד שמן (Obese) הוא זה אשר ערך BMI שלו מעל אחוזון 95 לגיל ולמין על פי עקומי הCDC".
השמנת יתר מזוהה כמצב של שומן עודף בגוף המתבטא במשקל רב מעבר למשקל הדרוש לילד מצב זה נוצר כאשר הילד אוכל מעבר למה שגופו דורש בצרכי היום יום שלו.
ילד הסובל מהשמנת יתר חשוף יותר לחולי ובעיות רפואיות לעומת ילד הנמצא במשקל תקין.
נתון זה מתאפיין בעיקר בין הגילאים 7–11.
במאמר "השמנת ילדים: גורמי סיכון, תחלואה נלווית ושימוש בשירותים.
חקר מדיניות הבריאות", ניתן לראות כי מעל 60% בקרב ילדים הסובלים מהשמנת יתר, סובלים מתחלואות, לעומת 46% מהילדים שמשקלם היה תקין לגילם.
המחלות הנפוצות ביותר כתוצאה מהשמנת יתר הן: קצרת (אסתמה), בעיות עור (דרמטולוגיה), מחלות מערכת העיכול (גסטרואנטרולוגיה), אורתופדיה ובעיות בתחום הפסיכו-סוציאלי, לחץ דם גבוה, סוכרת והתפתחות מחלות לב.
קיימים גם סיבוכי נשימה, סיבוכי עיכול, נזקי לכבד, נזקי בשלד, ובשרירים, הפרעות בגדילת, סוכרת, פגיע במערכת החיסון והורמונלית.
יש גם נזקים נפשיים כמו הערכה עצמית נמוכה, בידוד חברתי, הפרעות קשב וריכוז, בעיות התנהגות, בין היתר.
השמנת יתר ועודף משקל בקרב ילדים ובני נוער נחשבים היום למגמה כלל עולמית המתפשטת במהירות.
חשוב לטפל בנושא למען העתיד מכיוון שהשמנת יתר בקרב ילדים גורמת לכך שתוחלת החיים תרד ומחלות תחלנה להופיע בגיל צעיר יותר.
הגורמים להשמנת יתר בקרב ילדים
ישנם מספר גורמים המשפיעים על עלייה בצריכת המזון, ובהכרח גם על הוצאת האנרגיה.
בין הגורמים ניתן למנות את ההשפעות המוזכרות לעיל:
משקל האם והעובר בזמן ההיריון משפיעים על המשקל בילדות וצריכת המזון.
שונות בין בני האדם: צריכת מכסת אנרגיה משתנה מאדם לאדם וכן תהליך חילוף החומרים, לכן צריכת מזון דומה תשפיע באופן שונה על כל אדם ואף עלולה לגרום להשמנת יתר בקרב חלק מהאוכלוסייה.
הרגלי האכילה עברו תמורות משמעותיות כפי שצוין לעיל (ראה "שינוי בצריכת המזון") והן משמשות כגורם משמעותי בצריכת הקלוריות הנחוצות לתפקוד האדם.
אדם אשר צורך תזונה עשירה בקלוריות, אך חפה מרכיבים תזונתיים חיוניים לתפקודו, יוצר למעשה עלייה משמעותית בצריכת שומנים.
עלייה בצריכת שומנים יכולה להיגרם באמצעות אכילת מזון מהיר, מזון מוכן, חטיפים, מזון מומתק ושתייה ממותקת (כל אלו רווים בשומן וקלוריות עודפות).
פעילות גופנית: פעילות ספורטיבית דלה תורמת להשמנה.
הסיבה המרכזית לכך היא חוסר איזון בין הכנסת אנרגיה להוצאתה.
אחת הסיבות לגידול בשיעור הילדים הסובלים מבעיות ההשמנה היא השינוי באורח החיים בשנים האחרונות.
ילדים מבלים היום זמן רב מול הטלוויזיה ומסכי המחשב ועוסקים פחות בפעילות גופנית ובפעילות מחוץ לבית.
גורם נפשי: ניתן לראות כי ילדים צעירים מושפעים מסביבתם הן בבית הספר והן מהתא המשפחתי.
מצבם הנפשי מושפע מתהליכים ומצבים חברתיים המתרחשים בסביבתם.
בנוסף לגורמים המרכזיים האלו קיים חוסר מודעות בחברה לעוצמת הבעיה ומכך חוסר טיפול בנושא הזה.
השלכות חברתיות על ילד הלוקה בהשמנת יתר
השאיפה לאידיאל יופי נשגב ובלתי מושג, הפך נדבך מרכזי המוביל את השיח החברתי בחברה הישראלית.
כתוצאה מכך כיום, האובייקט המרכזי לסיווג הילד הוא משקלו, ולא אישיותו.
נוצר פער בין האידיאל בחברה לגוף רזה וחטוב, לבין העלייה במשקל.
בעיות פסיכולוגיות: דימוי עצמי של הילד בגיל ילדות וההתבגרות חשוב להתפתחות תקינה וחיוני להגשמה עצמית הן בתחום החברתי, הלימודי וכדומה.
אי עמידה באידיאל היופי החברתי, גורם לכך שדימויו העצמי של הילד נפגע, דבר המונע את התפתחותו ואמונתו ביכולותיו.
ניתן למנות בקרב הבעיות הפסיכולוגיות את המצבים הבאים:
אובדן - מצבם הנפשי הרעוע ומחסור בתחושת משמעות בעולם הדוגל ביופי ורזון, מוביל ילדים בעלי עודף משקל לסבול מדיכאון והסתגרות, העלולים לגרום לנטייה אבדנית.
הפרעות אכילה - במקביל להפרעות האכילה המופיעות בתת-תזונה, ישנן הפרעות אכילה המופיעות בהשמנת יתר.
ההפרעה המאפיינת השמנת יתר הא "תסמונת של התקפי אכילה" המתבטאת בהתקפי אכילה בלתי נשלטים, שאינם מלווים בהקאות (בניגוד לאנורקסיה ובולמיה נרבוזה).
הפרעה זו נובעת עקב צורך בגורמי הגנה אישיים המופיעים כתגובה לסימפטום הדיכאון.
חברתי: קשרים חברתיים בגיל הילדות וההתבגרות נבנים בעיקר על בסיס דימויו העצמי של הילד.
דימוי עצמי נמוך עלול לנבוע מיחס ותגובות החברה ביחס למראהו החיצוני של הילד, שאינו עומד בקריטריון הרזון והיופי של החברה, המוביל לכדי הימנעות מיצירת קשרים חברתיים והתבודדות, בידוד זה תורם לירידת ביטחונו העצמי של הסובל.
נוסף על כך, ילדים ומתבגרים הסובלים מהשמנת יתר, נמנעים מביצוע פעילות גופנית עקב חשש מתגובות הסביבה.
תפקיד מערכת החינוך במיגורה של השמנת יתר בקרב ילדים
ברוב שעות היום, נמצא הילד במסגרות חינוך שלהן היכולת לקדם אורח חיים בריא.
חשוב שבתי הספר יאמצו כללים מקיפים המשלבים בתוכניות הלימוד ושגרת בית הספר, את נושא השמירה על הבריאות.
בית הספר צריך להקפיד על היותו דוגמה ומופת לשמירה על בריאות ותזונה נכונה, על מנת לפתח דור הדוגל באורח חיים בריא.
אחת מן הדרכים היא הגבלת מכירה של מזונות רווי שומן ובנוסף, איסור הכנסת מכונות ממכר של שתייה ומזון ממותקים.
השמנת יתר היא חוסר מאזן בין צריכת והוצאת אנרגיה מהגוף.
ניתן לזהות השמנת יתר לפי מדידת מסת הגוף (BMI).
בשנים האחרונות נצפתה עלייה משמעותית בשכיחות השמנת יתר, עקב השינויים הרבים שהביאה איתה המאה ה-21 כגון: שינוי בצריכת המזון, יחסי החברה לילד המצוי בהשמנת יתר ואורח החיים.
תופעה זו תלויה במספר גורמים: שונות בני האדם, הרגלי אכילה, פעילות גופנית ונפשית.
ניתן לראות כי השפעתה על מספר תחומים ניכר באופן בולט, בין היתר ניתן למנות: תחום רפואי, פסיכולוגי וחברתי.
על מנת להתמודד עם מגפה זו, יש לקחת בחשבון צורך בשינוי או תיקון בקטגוריות אשר להלן: הרגלי אכילה, אורח חיים ופעילות גופנית.
גורמים מסוימים יכולים לסייע לילד בירידה במשקל: הן המשפחה, המוסד החינוכי והחברה כולה.
יש להתייחס לכך שמניעה מוחלטת של מזון לא בריא, עלולה לגרום לתוצאות שליליות ואף מסוכנות עבור הילד.
לסיכום, השמנת היתר ניתנת לשינוי לרוב, ותלויה במגוון גורמים אשר ניתן לשנותם.
חינוך תזונתי בישראל למניעת השמנת יתר
תוכנית חינוך תזונתי למניעת השמנת יתר, המסייעת בביצוע החלטות מושכלות בנוגע למזון הנצרך ומעודדת אורח חיים בריא, תוך מתן דגש על בישול ותזונה מאוזנת והקפדה על התעמלות וכושר אינה נכללת במערך שיעורי תוכנית הליבה במשרד החינוך.
אולם החל משנת 2009 אושרה תוכנית לימודים נוספת (תל"ן) לשיעורי תזונה מעשיים בשם "אוכלים בריא", המועברת בעשרות מוסדות חינוכיים ברחבי ישראל, גנים, בתי ספר יסודיים וחטיבות הביניים.
הסביבה היא גורם המשפיע על ילדים בעלי השמנת יתר, למשל המדיה.
ניתן לעודד פרסומות עם דמויות חיוניות לחיקוי בנושא צריכת מזון בריא.
התקשורת יכולה להשפיע על ידי הגבלת פרסום מזון בעל ערך תזונתי נמוך בשעות צפייה של ילדים בטלוויזיה.
לפי מחקרים כיום כ-18 מיליון ילדים צעירים מגיל חמש סובלים מעודף משקל.
ילדים מבלים שעות רבות יותר מאשר בעבר בצפייה בטלוויזיה, מול המחשב, בשל כך הם גם נחשפים לפרסומות למזון, בייחוד למזון עתיר שומנים, וצורכים מזון כזה בכמויות גדולות יותר מאשר בעבר.
מתוך 15 מדינות שהשתתפו במחקר נמצא כי הילדים הישראלים הם מהשמנים בעולם מדורגים במקום השלישי בממוצע בדירוג ההשמנה של מדינות המערב.
על פי נתוני שפרס ארגון OECD ב"2010, בשנת 2007 סבלו %26 מהילדים בני חמש עד שבע בישראל מעודף משקל והשמנת יתר.
ישראל נמנית בין עשר המדינות המובילות בעליית שיעורי ההשמנה בעולם.
מנתוני האגודה למען שירותי בריאות הציבור לשנים 2009–2007 עולה כי 14.5% מהתלמידים בכיתות א'-ט' סובלים מעודף משקל, ו-8% נוספים סובלים מהשמנת יתר.
ב-10%-20% מהפעוטות השמנים יוותרו ילדים שמנים, כ-40% מהילדים השמנים יעשו מתבגרים שמנים, וכ-75%-80% מהנערים שמנים יהיו מבוגרים שמנים.
מפלגת "השמרנים והרפורמיסטים האירופים" היא מפלגת ימין (הכוללת גם חלקים של ימין-מרכז וימין רדיקלי) אירופאית בפרלמנט האירופי.
היא המפלגה השישית בגודלה בפרלמנט וכיום המפלגה הגדולה ביותר מבין החברות היא מפלגת הימין הפולנית חוק וצדק.
המפלגה נוסדה ביוני 2009. בין שאר המפלגות החברות בסיעה אפשר למנות את הברית הפלמית החדשה, מפלגת העם הדנית, מפלגת הפינים, ואת הברית הלאומית (לטביה).
לפני הברקזיט, נמנתה המפלגה השמרנית בין חברות המפלגה.
ב - 2016 צירף אלי ורד חזן - מנהל אגף קשרי החוץ של הליכוד דאז - ושגריר ישראל בסינגפור כיום - את הליכוד כחברה משקיפה במפלגה.
כלכלה חופשית, סחר חופשי ותחרות הוגנת, רגולציה מינימלית, מיסוי נמוך, ממשלה קטנה, על מנת להגביר את השגשוג האישי והלאומי.
שקיפות וסיום ביורוקרטיה במוסדות האיחוד האירופי ובשימוש בכספיו.
חיזוק נאט"ו ותמיכה בדמוקרטיות חדשות ברחבי היבשת.
התנגדות לפדרליזציה של האיחוד והגנה הלאומיות.
ראייה בחשיבות המשפחה כבסיס לחברה.
הולנד: המפלגה הפוליטית הרפורמית, תשובה נכונה 2021
השמלה הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 1969, שביים יהודה ג'אד נאמן וזהו סרטו הראשון כבמאי.
הסרט השתתף בפורום "השבועיים של הבמאים" בפסטיבל קאן 1969.
"השמלה" מקבץ שלושה סרטים קצרים, המתארים שלושה סיפורי אהבה תל אביביים: "השמלה", "המכתב" ו"תומאס חוזר".
הפקת הסרט הקצר "השמלה" החלה ב-1967 ונמשכה כשנה, בתקציב של שלושים אלף ל"י.
כל צוות השחקנים, הצלם והעורכת, השתתפו בו ללא תשלום.
במאי 1968 נערכה הקרנת בכורה, לה הוזמנו כמעט כל מבקרי הסרטים הישראליים, אך איש מהם לא טרח להופיע בגלל שנאמן לא היה ידוע באותה עת ולא היו לו תקציב ליחסי ציבור.
אחר כך, ביוזמת חזי שלח ועם חברת ישראפילם והמפיקים אלכס מסיס וצבי שפילמן, השלים נאמן שני סרטים קצרים נוספים: "המכתב" ו"תומאס חוזר".
שלושת הקצרים הוצגו כסרט ארוך ששמו "השמלה" בבתי הקולנוע בישראל החל מינואר 1970.
גיבורת הסרט הראשון, "השמלה", היא ספרנית בספרייה ציבורית (לאורה ריבלין) שפוגשת בחור צעיר הבא לשאול ספרים (אסי דיין) ומתאהבת בו.
השניים עוברים בביתה של הספרנית לפני שהם יוצאים לבילוי, ופוגשים בשותפתה לדירה (ג'וזי כץ), מוזיקאית שמככבת בסרטי פרסומת.
כשהשותפה מבקשת למדוד את שמלתה החדשה של הספרנית, היא לוכדת את תשומת לבו של הבחור והספרנית נותרת לבדה.
גיבור הסרט השני, "המכתב", הוא בחור צעיר (מוטי ברכאן) שמפרסם מודעה בעיתון: "מכוער מחפש יפהפייה".
בתגובה הוא מקבל מכתב עם תצלום של צעירה מקסימה (רינה גנור) ומחליט לחפש אחריה.
כשהוא מוצא אותה הוא נוכח לדעת שהיא כבר תפוסה ואיננה מעוניינת בחבר חדש.
בסרט השלישי, "תומאס חוזר", בחור צעיר (יאיר רובין), תומאס, חוזר לחייה של אשתו לשעבר, אילנה (גבי אלדור) החיה בדירה יחד עם בן זוגה גדי (אמיר אוריין).
תוך כדי ניסיונות החיזור של תומאס אחרי אילנה, כל אחד מבין השלושה חווה את טעם הבדידות.
בסיום הסרט תומאס עוזב את אילנה וגדי.
השמן והרזה הוא סרט ביוגרפי דרמטי קומי בבימויו של ג'ון ס.
ביירד על פי תסריט מאת ג'ף פופ.
הסרט מבוסס על השנים המאוחרות בחייהם של הצמד הקומי לורל והארדי, ומככבים בו סטיב קוגן בתפקיד סטן לורל וג'ון סי.
הסרט הוצג לראשונה באוקטובר 2018 בפסטיבל הסרטים של לונדון.
הסרט יצא בארצות הברית ב-28 בדצמבר 2018 ובבריטניה ב-11 בינואר 2019.
הסרט מתמקד בפרטי היחסים האישיים של הצמד הקומי, תוך הצגת יציאתם לסיבוב הופעות באולמות מיוזיק הול ברחבי הממלכה המאוחדת ואירלנד במהלך 1953, זאת במקביל למאמצם ליצור סרט קולנוע נוסף בכיכובם.
בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-76 ריילי היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי.
בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-72 הסרט מועמד בשלוש קטגוריות, ביניהן פרס הסרט הבריטי הטוב ביותר, והשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (עבור סטיב קוגן).
בשנת 1937, במהלך צילומי הסרט "אי שם במערב" בכיכובם של "השמן והרזה", מסרב סטן לורל לחדש את החוזה שלו עם המפיק האל רוץ', מאחר שהוא סבור כי לצמד מגיע תגמול כספי גבוה יותר.
אוליבר הארדי, עם זאת, מחליט שלא לעזוב את רואץ' ואף משתתף לצידו של הארי לנגדון בסרט "זנוביה".
ללא הארדי, אולפני פוקס המאה ה-20 מסרבים להחתים את לורל, שמרגיש נבגד.
בשנת 1953 יוצא הצמד הקומי לסיבוב הופעות באולמות מיוזיק הול ברחבי הממלכה המאוחדת ואירלנד, זאת במקביל למאמצם ליצור סרט קולנוע נוסף בכיכובם, עיבוד קולנועי קומי לרובין הוד.
יחסי ציבור גרועים בבריטניה, תחת ניהולו של המפיק ברנרד דלפונט, מובילים להופעה של הצמד באולמות כמעט ריקים מאדם, ונראה כי דלפונט מתעניין יותר בכוכב העולה נורמן וויזדום.
עם זאת, לאחר שדלפונט מארגן מספר הופעות פומביות של השניים, המופע זוכה לפרסום וכתוצאה מכך הקהל ממלא את האולמות.
במהלך סיבוב ההופעות, ממשיך לורל לדרבן את הארדי להמשיך לכתוב את התסריט לסרט אודות רובין הוד, תוך שהוא מנסה ללא הצלחה ליצור קשר עם המפיק בלונדון באמצעות הטלפון.
כאשר סיבוב ההופעות מגיע ללונדון, מגיע מגיע לורל אל משרדו של המפיק, ומתבשר שהפרויקט בוטל משום שהמפיק לא הצליח לגייס את הכספים הדרושים להפקתו.
לורל לא מגלה זאת להארדי, והשניים ממשיכים יחד בכתיבת התסריט.
אל סיבוב ההופעות של הצמד מצטרפות נשותיהם, אידה לורל (נינה אריאנדה) ולוסיל הארדי (שירלי הנדרסון), ושני הזוגות מתאכסנים במלון סבוי.
במהלך מסיבה לכבודם, לאחר ערב פתיחה מוצלח בלונדון, מתח מתגלה בין שתי הנשים, ובהמשך - לורל והארדי מתעמתים זה עם זה אודות האירועים שהתרחשו בשנת 1937 ושתוארו בפרולוג של הסרט.
לאחר הוויכוח, הארדי עוזב בזעם את המסיבה, ואשתו ממהרת להצטרף אליו.
למרות המתח שביניהם, הם ממשיכים להגיע לאירועי היחצ"נות השונים של סיבוב ההופעות שלהם, לרבות השתתפות בתחרות יופי בוורת'ינג.
לפני התחרות, הארדי סירב לדבר עם לורל, למרות ניסיונותיו של האחרון.
כאשר מגיע רגע ההכרזה על הזוכה בתחרות, מתמוטט הארדי מהתקף לב ורופאו מצווה עליו לנוח במיטתו.
כאשר נודע להם שהארדי לא יוכל להמשיך בסיבוב ההופעות, מציע דלפונט שקומיקאי אנגלי מקומי יתפוס את מקומו.
לורל מגיע לבקרו והארדי מודיע לו על כוונתו לפרוש ולשוב לארצות הברית עם אשתו בהקדם האפשרי.
בליל המופע הבא מבין לורל שזה יהיה בלתי אפשרי מבחינתו לעבוד עם מי שדלפונט שכר להחליף את הארדי, והוא מבטל את המופע.
הוא משוחח עם אשתו, ומספר לה על כוונתו לבטל את סיבוב ההופעות, ולשוב לאמריקה.
בעודו אורז לעזוב נכנס הארדי אל חדרו, ומודיע לו שהחליט להמשיך עם סיבוב ההופעות, בניגוד לעצת רופאיו.
שני הזוגות שטים יחד לאירלנד, ובמהלך הנסיעה מודה לורל בפני הארדי שהסרט שעליו הם עובדים לא יופק.
הצמד מגיע לאירלנד, מתקבל בברכה וממשיך בסיבוב ההופעות למרות בריאותו של הארדי.
הסרט מסתיים עם אפילוג, שבו נכתב כי סיבוב ההופעות הזה היה הפעם האחרונה שהצמד עבד יחד.
בריאותו של הארדי המשיכה להתדרדר לאחר מכן, והוא נפטר בשנת 1957. לאחר מותו סירב לורל לעבוד עם קומיקאים אחרים ופרש אף הוא, עד למותו שמונה שנים לאחר מכן, בשנת 1965. במהלך שמונה שנים אלו המשיך לורל לכתוב מערכונים עבור לורל והארדי.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות סטיב קוגן סטנלי לורל ג'ון סי.
ריילי אוליבר הארדי שירלי הנדרסון לוסיל הארדי אשתו של אולי נינה אריאנדה אידה לורל אשתו של סטן רופוס ג'ונס ברנרד דלפונט אמרגנם של לורל והארדי דני יוסטון האל רואץ' מפיק קולנוע ג'וזף בולדרמה ג'יימס וו.
הורן ג'ון הנסלו נובי קוק קית' מק'פרסון ג'יימס פינלייסון ריצ'רד קאנט הארי לנגדון סוזי קיין סינתיה מנהלת ההפקה של מר מיפין
בינואר 2016 פורסם כי ג'ון סי.
ריילי וסטיב קוגן יגלמו את הצמד השמן והרזה בסרט ביוגרפי שיבויים על ידי ג'ון ס.
הסרט נכתב על ידי ג'ף פופ, שכבר שיתף פעולה בעבר עם קוגן בכתיבת התסריט לסרט "פילומנה", עליו היו השניים מועמדים לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
פופ תיאר את הצמד כ-"גיבוריו".
שלב הצילומים בממלכה המאוחדת החל באביב 2017. הצילומים התקיימו בדאדלי שבמערב המידלנדס, אנגליה, כמו גם בברמינגהאם, בהייז ובבריסטול שבדרום-מערב אנגליה.
כמו כן, נעשה שימוש בלוקיישנים שונים לאוך מסילת הרכבת שבלסטרשייר.
שעות הצילומים במהלך כל יום היו מוגבלות, משום שג'ון סי.
ריילי נזקק לארבע שעות בכיסא האיפור מדי יום.
חברת ההפצה Entertainment One Films הפיצה את הסרט בבריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, ספרד ובנלוקס.
חברת ההפצה Sony Pictures Classics רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית, אמריקה הלטינית, מזרח אירופה, סין ודרום אפריקה.
לאחר הקרנת הבכורה של הסרט בפסטיבל הסרטים של לונדון באוקטובר 2018, קיבל הסרט ביקורות חיוביות מצד המבקרים.
על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט דירוג של 93% על פי 203 ביקורות, עם ציון ממוצע של 7.49 מתוך 10. על פי דעת הרוב, הסרט הוא "מחווה לזוג בדרנים אהובים עם הצצה מחבקת מאחורי הקלעים - ומבט מרגש על היתרונות ועל החסרונות שבשיתוף פעולה יצירתי".
על פי אתר האינטרנט Metacritic, לסרט ציון משוקלל של 75 מתוך 100, המבוסס על 41 ביקורות, רובן חיוביות.
גיא לודג' מוראייטי כתב: "התיאור החמוץ-מתוק של שיתוף הפעולה האחרון של הצמד הקומי לורל והארדי בסרטו של ג'ון ס.
ביירד הוא מחווה נעימה ואמיצה".
טוד מק'קארתי מההוליווד ריפורטר שיבח את השחקנים הראשיים, וכתב: "רוב הזמן, אתה מרגיש כאילו אתה מסתכל על הצמד האמיתי, בשל עבודתם היסודית של השחקנים בהופעתם הפיזית".
הוא סיכם: "כל מה שהסרט מציע הוא ברור ומעל פני השטח, ההנאות ממנו פשוטות וכנות בבימויו הקשוב של הבמאי ג'ון ס.
פרס תאריך קטגוריה מועמד/ים תוצאה הערות Boston Society of Film Critics Awards 16 בדצמבר 2018 השחקן הטוב ביותר ג'ון סי.
ריילי פרס באפט"א לקולנוע10 בפברואר 2019 השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי סטיב קוגן הסרט הבריטי הטוב ביותרג'ון ס.
ריילי פרס גלובוס הזהב 6 בינואר 2019 השחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי ג'ון סי.
ריילי San Diego Film Critics Society Awards10 בדצמבר 2018 שחקנית המשנה הטובה ביותר נינה אריאנדה מקום שני עיצוב התלבושות הטוב ביותר גאי ספראנזה העיצוב האמנותי הטוב ביותר ג'ון פול קלי מקום שני מכלול העבודות הטוב ביותר ג'ון סי.
ריילי(גם עבור האחים סיסטרז וראלף שובר את האינטרנט)
השמרנים שוב באופנה הוא אלבומו השישי של המוזיקאי אלון עדר, והשלישי במסגרת ההרכב "אלון עדר ולהקה", שיצא בשנת 2017.
אלון עדר - שירה, פסנתר, גיטרות, מנדולינה, חלילית, כלי הקשה, תכנותים וקולות
ספי ציזלינג - חצוצרה, קולות, כלי הקשה
אבנר קלמר - כינור, קולות, פסנתר
רן דרום - גיטרה, קולות, שירה
נדב הולנדר - גיטרה בס, פסנתר, יוקליילי, קולות
יונתן רוזן - תופים, כלי הקשה, קולות
תום דרום - תכנותים, מלודיקה, קולות
ארז רם - כלי הקשה, קולות
דניאלה ספקטור, דורון טלמון, איה כורם - קולות ב"שיר לאמא"
דויד עדר, שני עדר - קולות ב"אזרח השמש ממזרח"
שיר הדס מאיר - הצגת הלהקה ב"השמרנים שוב באופנה"
השמש השחורה הוא סמל אוקולטיסטי, שנוצר על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, אך עיקר השימוש בו החל לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי נאו-נאצים.
הסמל גם משמש מספר כתות שטניות, אוקולטיסטיות ונאו-פגאניסטיות.
כמו צלב הקרס שהיה סמל הודי עתיק שהביע שגשוג אך אומץ על ידי הנאצים, כך גם השמש השחורה.
לפני מלחמת העולם השנייה היא נקראה "Sonnerad" והופיעה בעיקר במיתולוגיה הנורדית ומיתולוגיות קלטיות עתיקות.
השם "השמש השחורה" אומץ רק בהיבט שטניסטי ונאצי, לאחר מלחמת העולם השנייה.
הסמל הופיע בגרמניה הנאצית, כאמצעי עיצובי בטירה ששופצה ועוצבה על ידי ראש האס אס, היינריך הימלר, שהיה ידוע בהשקפת עולמו הנאו-פגנית ובאהדתו הרבה לתורת הנסתר.
באותה טירה הוא קיווה להקים את המרכז ממנו תנוטר פעילות האס אס.
הסמל מכיל שנים עשר סמלי זיג קטנים, המופיעים גם בדגל האס-אס.
סמלי הזיג מסודרים בצורה רדיאלית סביב מרכז ה"שמש".
לא ברור אם בתקופת המלחמה היה לסמל משמעות כלשהי או ששימש לציון תפקיד מסוים בשורות האס אס.
הסמל קיבל את השם שלו רק לאחר שכתות שטניות החלו להשתמש בו, בעקבות המודעות לסמל שעלתה בספר "Die Schwarze Sonne von Tashi Lhunpo" של סופר גרמני המוכר בשם העט "רוסל מקלאוד".
כיום הסמל משמש בעיקר תנועות נאו-נאציות וניתן למצוא אותו בסמלים רבים של תנועות כאלו.
בנוסף, הוא מופיע על גבי כתבי יד וכתבי עת המופקים על ידי נאו-נאצים.
לאחר הפגנות תנועות נאו-נאציות שנערכו בשארלוטסוויל, וירג'יניה באוגוסט 2017, במהלכן התרחש פיגוע שבוצע על ידי נאו-נאצים, ניתן היה לראות את הסמל חרוט במקומות רבים.
השמש הלבנה של המדבר הוא סרט סובייטי משנת 1970 בבימויו של ולדימיר מוטיל.
האקשן, הקומדיה, המוזיקה והדרמה, כמו גם ציטוטים בלתי נשכחים, הפכו אותו למוצלח מאוד בקופות הסובייטיות.
שיר הנושא של הסרט הפך ללהיט.
חייל מהצבא האדום בשם סוחוב נלחם במלחמת האזרחים הרוסית במשך שנים רבות.
כשם שהוא עומד לחזור הביתה לאשתו, סוחוב נבחר לשמור ולהגן על הרמון של מנהיג גרילה (עבדולה).
עבדולה מבוקש על ידי הצבא האדום והשאיר את הרמון מאחור מכיוון שהנשים הפריעו לו.
משימתו של סוחוב מתגלה כקשה יותר משדמיין.
השמרטפית הוא סרט אימה-קומי שחור לנוער משנת 2017, שבוים על ידי ונכתב על ידי בריאן דאפילד.
בסרט מככבים סמרה ויבינג, ג'ודה לואיס, האנה מיי לי, רובי אמל ובלה ת'ורן.
הסרט עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה של "נטפליקס" ב-13 באוקטובר 2017, וזכה לביקורות חיוביות בעיקר מצד המבקרים.
ב-26 בספטמבר 2019, הודיעה נטפליקס על סרט ההמשך "השמרטפית מכה שנית", שיצא לאקרנים ב-10 בספטמבר 2020.
הסרט נפתח כאשר נער בן 12 בשם קול ג'ונסון מוטרד על ידי שכנו הבריון, ג'רמי, אך השמרטפית שלו, בי, מתעמתת ומפחידה אותו.
למחרת, כשהוריו יוצאים ללון במלון, בי וקול מבלים זמן איכות ביחד עד שהוא צריך ללכת לישון.
בחדרו, קול מקבל הודעת טקסט משכנתו וחברתו הטובה ביותר, מלאני, שמעודדת אותו לרגל אחרי מעשיה של בי לאחר שהוא הולך לישון.
קול רואה את בי וכמה מחבריה (מקס, ג'ון, אליסון, סוניה וסמואל) משחקים "אמת או חובה".
עם זאת, כשבי מנשקת את סמואל, היא שולפת שני פגיונות מאחורי גבה ודוקרת אותו בגולגולת.
האחרים אוספים את הדם של סמואל, ומתגלים כחברים בכת שטנית.
קול ממהר לחדרו, שם הוא מתקשר למוקד החירום, נועל את נעליו ומכין את אולר הכיס שלו.
כשבי וחבריה נכנסים לחדרו, הוא מעמיד פני ישן.
לאחר שהם עוזבים עם מזרק מלא בדמו, בי מבחינה בחלון הפתוח ונשארת, קול קם ומנסה להימלט מהחלון, אך מתעלף מאפיסת כוחות ואובדן הדם.
בי והכת שלה מתחקרים את קול, תוך שהם דוחים את שאלותיו באומרם שמדובר בפרויקט מדעי.
כאשר השוטרים מגיעים, מקס הורג אחד מהם, אך השוטר יורה בטעות באליסון בחזה, ואילו בי ומקס הורגים את השוטר השני.
בי מאלצת את קול לתת להם את הקוד המשטרתי על מנת לגרום לשוטרים האחרים לסגת.
בעוד אליסון מתלונן על כך שנורה, קול ממהר במדרגות; ג'ון רודף אחריו, אך נדחף אל מעבר למעקה ומשופד בצווארו.
קול בורח מחלון חדר השינה שלו ומתחבא מתחת לביתו.
למרות שסוניה מוצאת אותו, קול מצליח ללכוד אותה במרתף ואז מפוצץ אותה באמצעות רקטת זיקוקים וספריי לריסוס חרקים.
מקס רודף אחרי קול אל בית העץ ונהרג כאשר הוא נופל ונתלה.
קול בורח לבית של מלאני, אך בי עוקבת אחריו לשם.
בעודו מסתתר בחדר, קול מתנצל בפני מלאני ומבטיח לה שהוא יטפל במצב.
הוא מבקש ממלאני להתקשר למשטרה ואז היא מנשקת את קול לפני שהוא עוזב.
קול חוזר לביתו, שם אליסון מנסה להרוג אותו בעזרת סכין מטבח, במקום זאת, היא נורית בראשה באמצעות רובה ציד על ידי בי.
בי מסבירה לקול שכשהיא הייתה צעירה, היא עשתה עסקה עם השטן במטרה להשיג את כל מה שהיא רוצה בכך שהקריבה אנשים חפים מפשע ושפכה את דמם על ספר עתיק תוך כדי אמירת פסוקיו.
בי מציעה לו להצטרף אליה, אך קול מסרב ושורף את הספר, ולאחר מכן ממהר לביתה של מלאני במטרה לקחת את מכוניתו של אביה, ומסיע אותה אל תוך ביתו בזמן שבי מנסה לחלץ את הספר מהלהבות בסלון.
כשהמשטרה וצוות החירום מגיעים, קול אומר להוריו שהוא כבר לא צריך שמרטפית.
מאוחר יותר, כבאי שעובר בביתו של קול מותקף על ידי בי, לאחר שקמה לתחייה באמצעות הספר.
סמרה ויבינג – בי, השמרטפית המושכת של קול.
ג'ודה לואיס – קול ג'ונסון, נער בן 12, עליו בי משמרטפת.
האנה מיי לי – סוניה, חברתה הגותית של בי וחברה בכת שלה.
רובי אמל – מקס, חברה האתלטי של בי וחבר בכת שלה.
בלה ת'ורן – אליסון, חברתה המעודדת של בי וחברה בכת שלה.
אנדרו באצ'לור – ג'ון, חברה של בי וחבר בכת שלה.
אמילי אלין לינד – מלאני, שכנתו וחברתו של קול, שמאוהבת בו בסתר ומעודדת אותו לרגל אחרי בי.
לסלי ביב – פיליס ג'ונסון, אמו של קול.
קן מרינו – ארצ'י ג'ונסון, אביו של קול.
דאג היילי – סמואל, קורבן אומלל של בי וחבריה.
מיילס ג'יי הארווי – ג'רמי, שכנו הבריון של קול.
כריס ווילד – חואן, אביה של מלאני.
ב-24 בנובמבר 2014 הוכרז כי התסריט לסרט האימה-הקומי השחור של בריאן דאפילד The Babysitter נקנה על ידי חברת ההפקות של , "Wonderland Sound and Vision".
בדצמבר 2014 התסריט הופיע ברשימה השחורה לשנת 2014 של התסריטים הלא מופקים הטובים ביותר בהוליווד.
ב-10 בספטמבר 2015, מק'גי נשכר על ידי ניו ליין סינמה לביים את הסרט, ו–"Wonderland" מימנה את הסרט יחד עם "Boies/Schiller Film Group".
צילומי הסרט החלו ב-27 באוקטובר 2015 בלוס אנג'לס.
בדצמבר 2016, "נטפליקס" רכשה את זכויות ההפצה של הסרט מ"ניו ליין סינמה".
הסרט עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה של "נטפליקס" ב-13 באוקטובר 2017.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט זכה לציון 72%, על בסיס 29 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.19/10. בקונצנזוס נכתב: "השמרטפית מהנה, אם כי לא מקורי במיוחד, ומנצל את המיטב ממרכיבי הז'אנר המוכרים שלו עם בימוי וצוות שחקנים אנרגטי."
ב-26 בספטמבר 2019, "נטפליקס" הודיעה רשמית על הפקת סרט המשך של בייביסיטר בהפקתו עם מק'גי שיחזור כבמאי וכמפיק.
זמן קצר לאחר ההכרזה, דווח כי מק'גי, דן לגאנה, בראד מוריס וג'ימי וורדן יכתבו את התסריט עבור סרט ההמשך.
צוות השחקנים המקוריים – לואיס, ויבינג, ת'ורן, אמל, לי, באצ'לור, לינד, מרינו וביב התעתדו לשוב לגלם את דמויתיהם בסרט ההמשך.
הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-10 בספטמבר 2020.
השמרטפית מכה שנית הוא סרט אימה-קומי שחור אמריקאי משנת 2020, שביים והופק על ידי , עם תסריט שנכתב על ידיו, דן לגאנה, בראד מוריס וג'ימי וורדן.
הסרט מהווה סרט המשך לסרט "השמרטפית" משנת 2017 ומככבים בו סמרה ויבינג, ג'ודה לואיס, אמילי אלין לינד, ג'נה אורטגה, האנה מיי לי, רובי אמל, בלה ת'ורן ואנדרו באצ'לור.
הסרט ממשיך את סיפורו של קול ג'ונסון, תלמיד תיכון כעת, שעליו להילחם שוב כדי להבטיח את הישרדותו במשך לילה אחד, זאת בזמן שהוא ניצוד על ידי אויבים שטניים ישנים וחדשים.
הסרט עלה לשידור בשירות הזרמת המדיה של "נטפליקס" ב-10 בספטמבר 2020 וזכה לביקורות מעורבות.
שנתיים לאחר אירועי הסרט הראשון, קול הוא כעת תלמיד כיתה ט', והוא מגלה שהוא לא מסוגל לשכנע אף אחד חוץ מחברתו הטובה, מלאני, שכת שטנית בראשותה של השמרטפית שלו לשעבר, בי, באמת ניסתה להרוג אותו.
עם זאת, קול מגלה כי הוריו רשמו אותו לבית ספר פסיכיאטרי, והוא בורח עם מלאני לצד בן זוגה החדש, ג'ימי, וחבריהם בום-בום ודייגו להצטרף למסיבת אגם.
במסיבה, קול פוגש את התלמידה החדשה, פיבי, שהגיעה לאגם לאחר שמצאה את צעצוע הילדות האבוד שלה עם הוראות להגעה לאגם בארונית שלה.
עם רדת הלילה, חבריו של קול חוגגים על הסירה כאשר מלאני הורגת את בום-בום לפתע.
מלאני מגלה לקול שהיא האמינה לו מכיוון שהיא עצמה הצטרפה לכת במטרה להגשים את חלומה להיות משפיענית מפורסמת, ובמקביל גם ג'ימי ודייגו נחשפים כחברים בכת.
עם דמו של בום-בום כקרבן, הם זקוקים לדמו של קול שוב על מנת להגשים את משאלותיהם.
חברי הכת המקוריים – סוניה, אליסון, מקס וג'ון, מופיעים גם הם לאחר שקמו לתחייה על מנת שיוכלו להשתתף בטקס עם הזריחה; אחרת יישלחו חזרה לכור המצרף לשנתיים נוספות.
עם זאת, פיבי מופיעה פתאום ומאפשרת לקול להתחמק מחברי הכת ולברוח איתה על גבי אופנוע הסקי שלה.
עם הגיעם לחוף, קול מספר לפיבי את כל הקורות אותו, שמאמינה לו.
חברי הכת המקוריים והחדשים מצליחים לבסוף להגיע אל החוף ולרדוף אחרי קול ופיבי; שמביסים אותם שוב.
קול ופיבי מגיעים לבקתה המשפחתית הישנה של פיבי, שם פיבי מגלה לקול שהוריה נפטרו מכיוון שהיא התנגשה בהם בתאונת דרכים קטלנית.
קול מנחם אותה, והשניים מקיימים יחסי מין.
מלאני מתקשרת לאביו של קול, ארצ'י, ומרמה אותו בתואנה שהם שיכורים על מנת שיבוא לאסוף אותם, בתקווה לפתות את קול לצאת החוצה.
קול ופיבי יוצאים מהבונקר חמושים ומביסים את שארית חברי הכת.
בזמן שארצ'י רודף אחרי השניים, מלאני הורגת את אביה.
קול מורה לפיבי לברוח בזמן שהוא מתעמת מול אביו, שמסמם אותו, כך שלא יתנגד לשובו הביתה.
מלאני ופיבי מתעמתות אחת מול השנייה בדו-קרב שמסתיים בכך שמלאני שובה את פיבי באמצעות פגיון כדי שתוכל לשמש כפיתיון.
בזמן שהם עוצרים בתחנת הדלק, קול חוזר להכרתו, נועל את ארצ'י מחוץ למכונית ונוסע חזרה לאגם על מנת להציל את פיבי.
במפרצון, מלאני מחזיקה את פיבי כבת ערובה לפני שקול מופיע ומתנדב להקריב את עצמו.
בי מגיחה מהמים וחושפת את עצמה בתור השמרטפית לשעבר של פיבי שהייתה אחראית לתאונת הדרכים שהרגה את הוריה.
היא עשתה עסקה עם השטן כדי להציל את חייה של פיבי בתמורה לנפשה.
סוניה, אליסון, מקס וג'ון קמים לתחייה מחדש, והארבעה, לצדה של מלאני, שותים את דמו של קול מעורבב עם דמו של בום-בום.
עם זאת, מכיוון שקול קיים יחסי מין עם פיבי (ובכך איבד את בתוליו), הפולחן נכשל והחמישה מתמוססים ומתים.
בי, שלא שתתה מהדם, מגלה שהיא זו שתיזמנה הכל במטרה לאפשר לפיבי וקול להתאחד ולהביס את הכת, לאחר שליבה השתנה בעקבות וידוי האהבה של קול אליה לאחר תבוסתה הראשונית.
עם זאת, מכיוון שבי היא עדיין שדה, היא שותה את הדם ומתמוססת על מנת להציל את השניים.
ארצ'י מופיע ועד למותה של בי, דבר שמוביל להבנתו כי קול סיפר את האמת.
כשהשמש עולה, קול ופיבי מתאחדים בנשיקה.
בסצנה שלאחר הכתוביות, הספר של בי מוצג על החול, עדיין שלם וקיים.
ג'ודה לואיס – קול ג'ונסון
אמילי אלין לינד – מלאני
ג'נה אורטגה – פיבי אטוול
לסלי ביב – פיליס ג'ונסון
האנה מיי לי – סוניה
קן מרינו – ארצ'י ג'ונסון
קרל מקדואל – ד"ר ביג קרל מקמנוס
ריימונד פטרסון – מר נורדי
ג'ניפר פוסטר – בום בום
הלן הונג ־ המנהלת הייברידג'
ג'ייסון רוגל – השוטר פיל
בספטמבר 2019, הוכרז כי ג'ודה לואיס, האנה מיי לי, רובי אמל, בלה ת'ורן, אנדרו באצ'לור, אמילי אלין לינד, לסלי ביב וקן מרינו ישובו לגלם את דמויתיהם מהסרט הראשון בסרט ההמשך, במקביל לשובו של כבמאי.
באוקטובר 2019, ג'נה אורטגה הצטרפה לצוות השחקנים בתפקיד ראשי.
צילומי הסרט התקיימו בלוס אנג'לס, קליפורניה, במהלך שנת 2019.
המלחין ביר מקרירי הלחין את המוזיקה עבור הסרט.
הסרט עלה לשידור שירות הזרמת המדיה של "נטפליקס" ב-10 בספטמבר 2020.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט מחזיק בציון של 41% על בסיס 22 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 4.47/10. באתר הביקורות "Metacritic", הסרט מחזיק בציון ממוצע משוקלל של 30 מתוך 100, על בסיס 5 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות לא טובות לרוב."
השמש הוא קלף מספר 19 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט, והוא מזוהה עם הליוס.
הקלף מתאר זוג ילדים (לרוב גבר ואישה) שעומדים מול חומת לבנים ומעליהם זורח השמש עם טיפות שעולות אליו.
בחלק מהחבילות מופיע ילד ערום עם דגל רכוב על סוס מול החומה.
בחבילת ויסקונטי ספורזה מופיע ילד מצועף על ענן ומחזיק בשמש.
גרסה נוספת מציגה אישה טווה חוט תחת השמש.
הקלף המייצג אפשרויות לעשייה ויצירתיות, פריצה ושגשוג.
קלף השמש מייצג פשטות, כנות, אושר ועושר, הצלחה ושמחה.
על פי ארתור אדוארד וייט, קלף השמש מסמל אושר חומרי, נישואים מוצלחים ושביעות רצון.
השמלה החדשה שלי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי רן דנקר.
השיר יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים NMC, ב-18 באוקטובר 2021, כסינגל עתידי מתוך אלבום האולפן השני שלו.
הוא נכתב על ידי נועה גולנדסקי ומאי ספדיה, שגם הלחינה את השיר לצד דנקר, אליה רוסיליו ואורן עמנואל.
השיר נכתב והופק כשנתיים לפני צאתו.
דנקר החליט לדחות את מועד פרסומו עם פרוץ מגפת הקורונה בישראל, שכן האפילה על תעשיית המוזיקה במדינה.
שבעה חודשים אחרי יציאת השיר "כואב אבל מתוק", דנקר הוציא לאור את הסינגל "בית משוגעים", גם הוא מתוך אלבום עתידי שלו, אותו כתב והלחין יחד עם המוזיקאים ג'ורדי ורון ביטון במהלך מפגש שערכו באולפן ההקלטות של ג'ורדי בחיפה.
"השמלה החדשה שלי" פורסם כחצי שנה אחר כך.
בשירו הוא שובר את הנורמות החברתיות המכתיבות את מוטיב הגבריות אצל זכרים, באמצעות לבישת פריט (שמלה), המזוהה עם המין הנשי.
הוא מאדיר את הפלורליזם, חירות המחשבה וחופש הביטוי.
מילות השיר בעלות סממנים פרו-להט"בים ("היא (השמלה) ישבה יותר מדי שנים בתוך ארון סגור" – משמעות נסתרת ליציאה מהארון).
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנקר ביום צאת הסינגל.
הקליפ בוים על ידי עומר טובי וצולם בתיאטרון ירושלים.
השמרטפים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית המשודרת בכאן חינוכית.
בכל פרק בתוכנית מגיעים איל קיציס, יעל שרוני, יוסי מרשק, יניב ביטון, נעמי לבוב או יניב סוויסה לבית מתרבות שונה באזור כלשהו בישראל, שומר על ילדי המשפחה ונחשף לעולמם.
השמרטפים לעונה הראשונה: איל קיציס, יעל שרוני, יוסי מרשק.
השמרטפים לעונה השנייה: יניב ביטון, נעמי לבוב, יניב סוויסה.
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאה2022פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוערסדרת תעודההשמרטפים – עונה 1
השמרטפית והאיש מלמעלה היא אגדה אורבנית שנפוצה בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20, אודות נערה שהשגיחה על ילדים בבית דו-קומתי זר, קיבלה שיחות טלפון מטרידות ומאיימות מגבר פלוני שדרש ממנה שוב ושוב "לבדוק את הילדים", ובסופו של דבר התברר שהשיחות הגיעו מתוך הבית עצמו.
במשך השנים התפתחו גרסאות חלופיות של האגדה, וכמעט בכולן הילדים נרצחו תחילה.
לגבי השמרטפית, ישנן גרסאות לפיהן המשטרה תפסה את הרוצח, ובאחרות, גם היא נרצחה.
משנות ה-70 האגדה היוותה בסיס לכמה סרטי קולנוע.
ההנחה הרווחת היא, שמקור האגדה הוא פרשה לא-פתורה של אונס ורצח הנערה ג'נט כריסטמן בת ה-13 ב-18 במרץ 1950, בעת ששימשה כשמרטפית לגרגורי בן ה-3, בנם של בני הזוג רומאק, בביתם בעיר קולומביה, מיזורי.
על-פי הידוע, כריסטמן הצליחה להתקשר למשטרה ולומר "בואו מהר", לפני שקו הטלפון נותק, והיא לא הספיקה להזדהות.
הביטוי "השיחה מגיעה מתוך הבית" הפך למטבע לשון רווחת בארצות הברית, במובן שאדם עושה או אומר דבר כלשהו, ומזיק בכך לעצמו.
הביטוי מקובל בהקשרים פוליטיים, כדי לתאר חברים בבית הנבחרים או הסנאט של ארצות הברית, הפועלים בניגוד לאינטרס של מפלגתם.
נערה משמשת שמרטפית ערב אחד.
הילדים כבר הושכבו לישון, והשמרטפית צופה בטלוויזיה בחדר המגורים.
הטלפון מצלצל, וכשהיא עונה, הגבר שמעבר לקו צוחק, ושואל אותה אם היא בדקה לאחרונה מה שלום הילדים.
היא שואלת אותו מי הוא, והגבר מנתק.
הזר מתקשר מספר פעמים במהלך הערב, והשמרטפית מתחילה לפחד.
היא מתקשרת למרכזייה ומבקשת מהמרכזן לאתר את המתקשר .
כשהזר מתקשר שוב, השמרטפית מצליחה להחזיק אותו על הקו מספר דקות כדי לאפשר את איתורו, אך כאשר היא שואלת שוב מי הוא, הגבר מנתק את השיחה.
או-אז, מתקשר המרכזן ומורה לה לצאת מהבית, כי השיחה מגיעה מתוך הבית, ומוסיף שהמשטרה בדרך למקום.
כאשר היא מתקדמת לעבר הדלת, השמרטפית שומעת, ואחר כך רואה, דמות אפלה יורדת מהקומה העליונה.
השוטרים מגיעים ועוצרים את האיש המטורף כשבידו סכין קצבים.
הרוצח נכנס לבית דרך חלון הקומה העליונה, רצח את הילדים בשנתם, וחיכה שהשמרטפית תעלה למעלה כקורבנו הבא.
לפי הגרסה שבספר "The Book of Nasty Legends" (בתרגום חופשי לעברית: "ספר האגדות המגעילות") מאת פול סמית' משנת 1984, השמרטפית נשארה בבית בודד להשגיח על שני ילדיהם של הורים צעירים שיצאו לארוחת ערב חגיגית.
הגבר שהתקשר אמר לה "אני בקומה העליונה עם הילדים.
היא טרקה את הטלפון בחושבה שזו הייתה מתיחה, והגבירה את עוצמת הקול בטלוויזיה.
הגבר התקשר שנית וחזר על צחוקו ודבריו.
המרכזן אמר לה שהוא יודיע למשטרה, וביקש ממנה להחזיק את הגבר על הקו בהתקשרותו הבאה, כדי שהמשטרה תוכל לאתר ולעצור אותו.
היא החליפה את שפופרת הטלפון, וכאשר הגבר התקשר שוב, הוא ניחש מדוע היא מאריכה את השיחה, וניתק.
שניות אחר כך התקשר המרכזן, ואמר לה שהגבר מדבר משלוחת הטלפון בקומה העליונה.
החל משנת 2004 נפוצו באינטרנט גרסאות של הסיפור, ולפיהן, השמרטפית ראתה בבית פסל של ליצן.
כאשר ההורים התקשרו לדרוש בשלום הילדים, היא ביקשה מהם רשות לכסות את הפסל בשמיכה או סדין, כי הוא הפחיד אותה.
הם ענו לה בבהלה שאין להם פסל ליצן בבית, והם יתקשרו למשטרה.
התברר שהפסל הוא הרוצח בתחפושת.
בכמה גרסאות, ההורים ביקשו מהשמרטפית לקחת את הילדים ולעבור אל השכנים.
המשטרה לכדה את הרוצח המתחזה לליצן, כשהוא מתרוצץ ברחובות העיר, מנופף בסכין.
בגרסאות אחרות, הוא רצח את הילדים ואת השמרטפית.
וריאציה נוספת של האגדה כוללת שתי שמרטפיות, תוך שילוב פרטים מאגדה אורבנית נוספת שנפוצה בקמפוסים של אוניברסיטאות בארצות הברית בשנות ה-70 של המאה ה-20, ונודעה בשם "מות השותפה לחדר" .
גרסה זו מערבת שתי שמרטפיות.
כאשר לאחת מהן נודע מהמרכזן שמקור השיחות הוא שלוחת טלפון בקומה העליונה, היא מיהרה אל המדרגות להזהיר את חברתה, ושמעה את החברה גוררת את עצמה אל המדרגות, כשגפיה קטועות.
בכמה וריאציות, החברה קטועת הגפיים הזהירה את הראשונה שכל הילדים נרצחו, והאיצה בה לברוח מהבית.
מקור אגדת מות השותפה לחדר הוא שמועה חסרת יסוד שנפוצה בקמפוסים, ולפיה, אם שותף לחדר מת, הדייר השני מקבל ציון מרבי או גבוה, או קדימות בבחירת חדר.
לפי וריאציה הומוריסטית, השמרטפית ברחה מהבית ולא ראתה את הרוצח.
כאשר הגיעה המשטרה, התברר שאחד הילדים בקומה העליונה עשה את שיחות הטלפון כמתיחה.
במקרים רבים הגרסאות דומות, בשינוי פרטים קטנים:
המתקשר המסתורי צחק בצורה מטורפת, אך לא השמיע הצהרות מאיימות.
הגבר לא צחק בטלפון, אלא היא שמעה נשימה כבדה או שקט.
הגבר לא שאל, אלא אמר "בדקי מה שלום הילדים" (במקור באנגלית: "Check on the children")
מספר הילדים משתנה: אחד, שניים או שלושה.
הנערה רואה את הרוצח ראשית, ואז בורחת מהבית ומזעיקה את המשטרה.
בסרטי אימה, בעיקר סרטי סלאשר מוקדמים, כולל קומדיות, התפתחה קלישאת "שיחות הטלפון שמגיעות מתוך הבית": בחורה או נערה נמצאת לבד בבית, בדרך כלל כשמרטפית, מקבלת שיחת טלפון מאיימת, מתקשרת למשטרה שמאתרת את השיחה ומודיעה לה שהמתקשר נמצא בתוך הבית.
אמצעי עלילתי זה משקף תקופה מוקדמת, שבה בדירות מגורים היה קו טלפון נייח אחד, ולא היה אפשר להתקשר לאדם אחר בתוך אותו בית ובאותו קו טלפון.
כמו כן, קו מוקד החירום בצפון אמריקה עדיין לא הופעל, והתקשרות למשטרה הייתה אפשרית רק באמצעות מרכזייה, ולא התקיימו טכנולוגיות שיחה מזוהה ושיחה ממתינה .
עם זאת, גם בעידן הטלפון הסלולרי, ניתן לשמר את אפקט האימה שנובעת מהתחושה של להיות נעולים באותו בניין עם פסיכופת שמאיים בטלפון.
מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 נוצרה שורת סרטים בהשראת האגדה, או רעיון שיחת הטלפון מתוך הבית:
חג מולד שחור – נחשב לחלוצי בסוגת סרטי הסלאשר.
O Anjo da Noite (מפורטוגזית: "מלאך הלילה") – סרט ברזילאי; 1974.
The Sitter – סרט אמריקאי; 1977.
כשזר מתקשר – סרט אמריקאי; 1979.
לילה מגניב –קומדיית נעורים; 1987.
אגדה עירונית – האגדה מוזכרת פעמיים בסרט.
כשרוצח מתקשר – סרט אמריקאי מ-2006; הופץ ב-DVD בלבד.
למטרות שעשוע בלבד – סרט אנתולוגיה אמריקאי; 2008.
בלאק-פון – בעלילה, המתרחשת ב-שנות ה-70 של המאה ה-20, נעשה שימוש במוטיב שיחות הטלפון שמגיעות מתוך הבית.
לפי דברי התלמוד מצווה זו אוסרת את הגאווה.
האיסור לשכוח את ה' כלול בעשר זכירות, ובעל ספר חרדים מציין אותו בין המצוות שהאדם חייב בהם תמיד.
ב מובאים דברי רב נחמן בר יצחק לפיהם מפסוקים אלה נלמדת מצוות לא תעשה לאסור את הגאווה:
מחלוקת הראשונים האם למנותה במניין המצוות
בעקבות התגלות שמיימית בחלום, מנה הסמ"ג את איסור הגאווה כאחת מתרי"ג מצוות: