tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'ק ראיין (האריסון פורד), מנתח ה-CIA לשעבר הוא כעת פרופסור באקדמיית הצי בארצות הברית שנפצע קשות בעת מתקפה על מזכירות המדינה הבריטית של צפון אירלנד בלונדון.
ראיין מצטרף שוב לסוכנות הביון על מנת לעצור את ארגוני הטרור האיריים.
ג'ק ראיין (האריסון פורד) מתמנה לממלא מקום סגן מנהל המודיעין של ה-CIA, זאת לאחר שקודמו בתפקיד סגן האדמירל ג'יימס גריר חלה במחלה חשוכת מרפא.
כשמשפחתו הקרובה של נשיא ארצות הברית נרצחת בשנתה על ידי קרטל סמים, ראיין נקרא כדי לחקור.
מבלי ידיעתו, סוכנות הביון שולחת סוכן מבצעי להוביל כוח צבאי בפעילות חשאית בקולומביה.
תוך סיכון חייו ועתידו המקצועי, ראיין מחליט לחשוף את האמת שמאחורי התפתחות המצב.
לאחר שנשיא רוסיה מת ומוחלף באיש בעל עבר מסתורי, ארצות הברית חוששת מפני התחדשות המלחמה הקרה ומנהל סוכנות הביון מגייס את מנתח המודיעין הצעיר ג'ק ראיין (בן אפלק) כדי לספק ייעוץ.
ראיין מגלה שארגון טרור נאו-פאשיסטי מתכנן לעורר מלחמה בין רוסיה לארצות הברית, באמצעות פיצוץ פצצה גרעינית בעת משחק פוטבול בבלטימור, ארצות הברית.
לאחר אירועי ה-11 בספטמבר, ג'ק ראיין (כריס פיין), סטודנט לכלכלה בלונדון, נשלח לאפגניסטן כנחת אמריקאי, אך הוא נפצע קשות בגבו ונשלח לשיקום בבית החולים הצבאי שבו הוא מכיר את שותפתו לחיים, קטי.
עד מהרה הוא מגויס על ידי ה-CIA כמנתח מודיעין ובחסות עבודתו כפקיד מניות בוול סטריט.
במסגרת עבודתו הוא עולה על מזימה רוסית למוטט את כלכלת ארצות הברית, במבצע שמונהג בידי איש העסקים, ויקטור צ'רבין.
הסרט מתבסס על דמויות שיצר קלנסי ולא על ספר מסוים.
ג'קסון ג'ון קלארק וילם דפו לייב שרייבר דומינגו צ'אווס ריימונד קרוז
ג'ון פרנסיס ריד , הידוע כג'ק ריד, הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת רוד איילנד מאז שנת 1997. קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
ריד נולד בקרנסטון שברוד איילנד, כבנם של מרי לואיס (לבית מונהאן) וג'וזף אנתוני ריד.
הוא סיים את לימודיו באקדמיית לה סאלה שבפרובידנס, וכן באקדמיה הצבאית של ארצות הברית שנמצאת בבסיס וסט פוינט, ניו יורק, שם הוא סיים תואר ראשון במדע ב-1971. לאחר השלמת השכלתו האקדמית, שירת שנים אחדות בצבא ארצות הברית, עבר קורס קציני חי"ר ושירת כצנחן עד שחרורו ב-1979 בדרגת קפטן.
הוא שירת בגדוד השני, במסגרת הרגימנט ה-504 בדיוויזיה המוטסת ה-82, שם היה למפקד מחלקה, מפקד פלוגה וקצין מטה גדודי.
גם לאחר שחרורו מהצבא, המשיך ריד לשרת במילואים עד שנת 1991.
ריד למד בבית הספר לממשל ג'ון פ.
קנדי שבאוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר שני במדיניות ציבורית.
לאחר מכן חזר לווסט פוינט ב-1978, שם שירת כפרופסור חבר במחלקה למדעי החברה.
לאחר סיום שירותו הצבאי, נרשם ללימודים בבית הספר הרווארד למשפטים, שם הפך לחבר במועצת יועצי הסטודנטים.
ב-1982 סיים תואר J.D במשפטים ושימש כעמית בפירמת עורכי דין בוושינגטון די.
לאחר מכן נבחר ריד לשרת כחבר בסנאט המדינתי של רוד איילנד ב-1984. הוא נבחר לשתי כהונות נוספות, עד סיום שירותו ב-1990. בהמשך נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1991, כשזכה ב-59% ממניין הקולות, על תקן המחוז השני של רוד איילנד, ונבחר לתפקיד זה לשתי כהונות נוספות.
ב-1996 החליט להתמודד לסנאט של ארצות הברית, לאחר שהסנאטור הדמוקרטי המכהן קלייבורן פל, ששירת בתפקיד זה מ-1961, הודיע כי יפרוש מתפקידו.
ריד הביס את יריבתו הרפובליקנית ננסי מאייר, ברוב של 63% מן הקולות.
הוא נבחר לסנאט לשלושה כהונות נוספות, כשהאחרונה בהן הייתה ב-2014.
בסנאט חבר ריד בוועדת הכוחות המזוינים, שם הוא הדמוקרט הבכיר ביותר, וכן בוועדת ההקצבות ובוועדה לבנקאות, שיכון ועניינים אורבניים.
החל מ-3 בינואר 2025 הוא משמש כחבר הבכיר בוועדת הכוחות המזוינים של הסנאט של ארצות הברית.
ג'ק ריצ'ר הוא סרט קולנוע המבוסס על דמותו של ג'ק ריצ'ר והספר "הצלף" מאת לי צ'יילד בבימויו של כריסטופר מקווירי ובכיכובו של טום קרוז.
הסרט יצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2012.
עלילת הספר נפתחת בתקרית ירי בפיטסבורג, במהלכה נהרגו חמישה בני אדם בידי צלף.
המשטרה עצרה את ג'יימס בר, ששירת כצלף בצבא האמריקני, בחשד כי הוא הרוצח.
בר מצדו דורש מהשוטרים שישיגו עבורו את ג'ק ריצ'ר, רב-סרן בדימוס בצבא ארצות הברית, אשר שירת כחוקר במשטרה צבאית.
ריצ'ר, קצין מעוטר שזכה על גבורתו בכוכב הכסף ולב הארגמן, משוכנע שבר ביצע את הפשע, משום שעצר אותו בעת שירותו הצבאי על מעשה דומה.
אולם עם הגעתו לפיטסבורג מתגלה לריצ'ר כי הראיות שנאספו בצירוף הנסיבות מראות את אשמתו של בר באופן כה ברור וחד, עד כי הוא משוכנע שבר הופלל בידי אדם אחר.
טום קרוז - ג'ק ריצ'ר, שוטר צבאי לשעבר.
רוזמונד פייק - הסנגורית הלן רודין.
ריצ'רד ג'נקינס - התובע המחוזי אלכס רודין
דייוויד אויילואו - הסוכן אמרסון
ורנר הרצוג - זק צ'לובק
ג'וזף סיקורה - ג'יימס בר
רוברט דובאל - מרטין קש
ג'וש הלמן - ג'ב אוליבר
ג'יימס מרטין קלי - רוב פריור
ניקול פורסטר - ננסי הולט
ג'ון פרדריק "ג'ק" רולי (; 7 באוקטובר 1920 - 28 ביוני 1998) היה כדורגלן ומאמן כדורגל אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
רולי שיחק במשך 17 שנים בקבוצת מנצ'סטר יונייטד, במדיה זכה לכינוי התותחן בשל יכולת כיבוש השערים שלו.
הוא אחד מבכירי הכובשים במדיה בכל הזמנים, עם 211 שערים ב-424 הופעות בכל המסגרות.
רולי זכה עם הקבוצה באליפות אנגליה, בגביע ה-FA ובמגן הצדקה.
רולי ערך שש הופעות במדי נבחרת אנגליה, בהן כבש שישה שערים.
לאחר תקופה בה שימש מאמן-שחקן בקבוצת פלימות' ארגייל, החל בקריירת אימון במהלכה הוביל, בין היתר, את אייאקס אמסטרדם.
רולי החל את דרכו בקבוצת הנוער קרדלי הית'.
ב-1937 עבר לשחק בבורנמות' ובוסקומב אתלטיק מהליגה השלישית, והפגין יכולת גבוהה כשכבש עשרה שערים ב-11 משחקים בפתיחת עונת .
שמונה חודשים בלבד לאחר שעבר לבורנמות', חתם רולי במנצ'סטר יונייטד תמורת סכום של כ-3,000 ליש"ט.
הוא הצטרף לקבוצה בליגת המשנה, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-0 על שפילד ונסדיי ב-23 באוקטובר 1937. בארבעת משחקיה הקרובים של הקבוצה הוא לא שותף, ובמשחקו השני בלבד במדי הקבוצה הוביל אותה לניצחון 5-1 על סוונסי סיטי, תוך שהוא כובש רביעייה מרשימה.
עד לסיום העונה כבש רולי תשעה שערים ב-25 הופעות ליגה, וסייע לקבוצתו להעפיל בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני בטבלה.
את עונת הבכורה שלו בליגה הבכירה סיים רולי עם עשרה שערים ב-38 הופעות.
לאחר עונתו הראשונה של רולי פרצה מלחמת העולם השנייה, שהובילה להפסקה בת שבע שנים בכדורגל המקצועני באנגליה.
עם חזרתו של טורניר גביע ה-FA בעונת , וחזרתה של הליגה עונה אחת אחר כך, חזר גם רולי לסגל הקבוצה תחת מאמנה החדש מאט באזבי.
כבר בעונת החזרה לליגה הוכיח רולי כי יכולת הכיבוש שלו לא נפגמה, והוביל את יונייטד לסגנות עם נקודה פחות מהאלופה ליברפול, ועם 26 שערי ליגה ב-37 הופעות.
עונה אחר כך זכה עם יונייטד בגביע האנגלי לאחר ניצחון 4-2 בגמר על בלקפול.
רולי כבש צמד שערים במשחק כשהחזיר את קבוצתו פעמיים מפיגור בדרך לניצחון ולזכייה בתואר.
באותה עונה כבש רולי חמישה שערים בשישה משחקים במסגרת טורניר הגביע.
בליגה שמרה הקבוצה על המקום השני בטבלה.
בעונת שמרה הקבוצה על המקום השני פעם שלישית ברציפות.
בפתיחת העונה כבש רולי שער אחד בהפסד הקבוצה 4-3 לארסנל במסגרת מגן הצדקה.
בפעם השלישית מתוך ארבע פעמים רצופות כבש רולי לפחות עשרים שערי ליגה, ובאותה עונה היה חתום על הישג נוסף - כיבוש חמישה שערים במשחק אחד, בניצחון 8-0 על יאוביל טאון במסגרת הגביע.
בעונת קבע שיא קריירה אישי לשערי ליגה בעונה אחת, כשכבש שלושים שערים בארבעים משחקים בדרך לזכייה באליפות אנגליה.
עם פתיחת העונה הבאה זכה עם יונייטד בתואר שלישי ואחרון, כשהוביל אותה עם צמד שערים לניצחון 4-2 על ניוקאסל יונייטד במסגרת מגן הצדקה.
בפברואר 1955, בעיצומה של עונת , עבר רולי לפלימות' ארגייל מליגת המשנה לתפקיד של מאמן-שחקן.
הוא נפרד ממנצ'סטר כאחד מגדולי כובשיה בכל הזמנים, עם 211 שערים ב-424 הופעות בכל המסגרות.
רולי הוא אחד מארבעה שחקנים בלבד אשר כבשו מעל למאתיים שערים במדי המועדון, יחד עם בובי צ'רלטון, ויין רוני ודניס לאו.
רולי הצטרף לפלימות' כשהיא בסכנת ירידה לליגה השלישית.
עד לסיום העונה שיחק רולי ב-13 משחקים בהם כבש פעמיים, והוביל את הקבוצה להישרדות בליגת המשנה.
עונה אחר כך שיחק רולי בפחות ממחצית ממשחקיה של הקבוצה, ולא הצליח להובילה כמאמן להישרדות נוספת.
בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה השלישית.
בעונת אכזבה הקבוצה וסיימה במקום ה-18 בלבד במחוז דרום של הליגה השלישית.
בסיום אותה העונה פרש רולי ממשחק פעיל בגיל 37, על מנת להתמקד בתפקיד המאמן.
רולי החל את דרכו בנבחרת אנגליה בעידן שלאחר מלחמת העולם.
הוא זכה להופעת בכורה בנבחרת תחת המאמן וולטר וינטרבוטום ב-2 בדצמבר 1948 במשחק ידידות מול בהייבורי.
בדקה ה-55 של המשחק כבש רולי את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, בדרך לניצחון 6-0 בסיום.
ב-16 בנובמבר 1949 כבש רולי רביעייה במדי הנבחרת, בניצחון 9-2 על במסגרת אליפות הבית הבריטית, ששימשה אז גם כבית במוקדמות מונדיאל 1950. שבועיים אחר כך כבש את שערו השישי והאחרון במדי הנבחרת, בניצחון 2-0 על במשחק ידידות.
רולי נאלץ להמתין שנתיים וחצי להופעתו הבאה במדי אנגליה, בניצחון 2-1 על במסגרת אליפות הבית הבריטית.
הייתה זו הופעתו השישית והאחרונה במדי אנגליה, ובסך הכול במאזנו שישה שערים במדי הנבחרת.
בעונת , עונתו הראשונה כמאמן בלבד, הוביל רולי את פלימות' למקום השלישי במחוז, שתי נקודות בלבד מתחת לברייטון אנד הוב אלביון שסיימה ראשונה ועלתה לליגת המשנה.
עונה לאחר מכן השלים רולי את המלאכה והחזיר את קבוצתו לליגת המשנה, לאחר שהוביל אותה למקום הראשון במחוז במאזן מרשים שכלל שבעה הפסדים בלבד ב-46 משחקים.
רולי ניצל את קשריו בליגה הבכירה על מנת להחתים בקבוצה שורה של שחקנים בעלי עבר עשיר ויכולת מקצועית גבוהה.
עם זאת, התקשה רולי להגיע להצלחה עם הקבוצה בעונת החזרה שלה לליגת המשנה, ובמרץ 1960 פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה לאחר חמש שנים.
פלימות' הצליחה לשרוד בסיום העונה בליגת המשנה.
לקראת עונת התמנה רולי לתפקיד מאמן אולדהאם אתלטיק מהליגה הרביעית.
לאחר שתי עונות פושרות במרכז הטבלה, הוביל רולי את הקבוצה להעפלה לליגה השלישית בסיום עונת .
עונה לאחר מכן זכה לתפקיד היוקרתי ביותר בקריירת האימון שלו, כשהתמנה לתפקיד מאמן אייאקס אמסטרדם, תפקיד אותו נשא במשך עונה אחת בלבד, עונת , שהסתיימה במקום החמישי בטבלה.
לאחר כשנה וחצי מחוץ למגרשים, חזר רולי בינואר 1966 כדי לאמן את רקסהאם הוולשית, ששיחקה אז בליגה הרביעית באנגליה.
את העונה סיימה רקסהאם במקום האחרון בטבלת הליגה הרביעית.
רולי פתח עם הקבוצה את עונת והוביל לשיפור ניכר ביכולתה, אך סיים את תפקידו כחודשיים לפני תום העונה.
רקסהאם סיימה את העונה במקום השביעי.
עונה אחר כך שוב סבל מעונה קשה, בה הוביל את ברדפורד פארק אבניו למקום האחרון בטבלת הליגה הרביעית.
באוקטובר 1968 חזר רולי לתפקיד מאמן אולדהאם.
את העונה סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה השלישית, ונשרה לליגה הרביעית.
רולי פתח עם הקבוצה את עונת , אך סיים את תפקידו כבר בחודש דצמבר בעקבות יכולתה הירודה של הקבוצה.
"ג'ק" קין (בשמו המלא באנגלית: John M.
"Jack" Keane; נולד ב-1 בפברואר 1943) הוא גנרל לשעבר בצבא ארצות הברית אשר שימש כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.
קין נולד וגדל בניו יורק.
קין הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת פורדהם בחשבונאות ותואר שני מטעם אוניברסיטת מערב קנטקי בפילוסופיה.
בשנת 1966 התגייס קין לצבא ארצות הברית, הוסמך כצנחן וסיים את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה.
בהמשך הוסמך כקצין חי"ר ושובץ בגדוד ה-2 ברגימנט ה-502 שבדיוויזיה המוטסת ה-101 כמפקד מחלקה.
קין לחם במלחמת וייטנאם ועוטר על גבורתו בכוכב הכסף.
בהמשך פיקד על החטיבה ה-1 בדיוויזיה ההררית העשירית, על הדיוויזיה המוטסת ה-101 ועל הקורפוס המוטס ה-18. לאחר מכן שימש כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.
קין פרש לגמלאות ב-2003 ושימש כפרשן לנושאי ביטחון לאומי ברשת פוקס.
בהמשך היה מהוגי אסטרטגיית "הנחשול" (Surge) במלחמת עיראק, שכללה לחימה אינטנסיבית ואגרסיבית בארגוני הטרור, קיום נוכחות קבועה ומתוגברת של כוחות צבא בשטח ומתן תמריצים לאוכלוסייה לשתף פעולה עם הצבא האמריקני כנגד הטרור.
קין משמש כיום כיו"ר חבר המנהלים של המכון לחקר המלחמה (ISW), מרכז חשיבה נאו-קונסרבטיבי, שמושבו בוושינגטון.
כמו כן מכהן כחבר הוועדה המייעצת למדיניות במחלקת ההגנה.
ב-2017 מונה לחבר בוועדה המייעצת לאסטרטגיית ביטחון לאומי במחלקת ההגנה של ארצות הברית.
ב-2020 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית על ידי הנשיא דונלד טראמפ.
ג'ק ראיין היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת פעולה ומותחן פוליטי, המבוססת על דמויות שנוצרו על ידי טום קלנסי.
פרק הבכורה שודר לראשונה ב-31 באוגוסט 2018 בשירות פריים וידאו של אמזון.
הסדרה נוצרה על ידי קרלטון קיוז וגראהם רולנד.
קוז שימש כמפיק בפועל לצד ג'ון קרסינסקי, מייקל ביי ומייס נויפלד, בין היתר.
קרסינסקי גם מככב בסדרה בתור הדמות הראשית, מה שהופך אותו לשחקן החמישי שמגלם את דמותו של ג'ק ראיין, אחרי אלק בולדווין, האריסון פורד, בן אפלק וכריס פיין מסדרת הסרטים.
באפריל 2018 הודיעה אמזון על חידוש הסדרה לעונה שנייה, אשר עלתה לשידור ב-31 באוקטובר 2019. בפברואר 2019, הסדרה חודשה לעונה שלישית.
באוקטובר 2021, טרם יציאת העונה השלישית, הסדרה חודשה לעונה רביעית ואחרונה.
בעונתה הראשונה, הסדרה הייתה מועמדת למספר פרסים בהם שני פרסי אמי (עריכה ואפקטים ויזואליים), שני פרסי סאטורן (לסדרה ולשחקן הראשי) ושני פרסי גילדת שחקני המסך (לשחקן הראשי ולפעלולים).
ב-14 ביולי 2023 עלה לשירות פריים וידאו של אמזון הפרק האחרונה של הסדרה.
ג'ק ראיין, מפקד מחלקה בנחתים לשעבר העובד כאנליסט ב-CIA, נעקר מעבודתו הבטוחה מאחורי השולחן אל עבודת שטח לאחר שעלה על שרשרת מחשידה של העברות בנקאיות מפוקפקות.
אדמירל (מיל') ג'יימס גריר, נוצרי שהתאסלם ונזרק מהשטח אל המשרד בגלל הריגת "נכס מודיעיני", מנהל אותו ובהמשך הם הופכים לחברים טובים.
החיפוש אחר מקור הכספים מוביל אותו למסע ברחבי אירופה והמזרח התיכון כשהוא מגלה כי שוב עולה איום הטרור ועל ביצוע מתקפה חוזרת על אדמת ארצות הברית.
ראש ארגון הטרור, שהיה אלמוני עד כה, מוסא איבן סולימאן, מסתתר בצפון סוריה ויש לו לוחמים גם בתימן.
ג'ק מוצא עצמו בעיצומה של מלחמה פוליטית בוונצואלה המושחתת שסובלת מהתמוטטות כלכלית שמובילה להגירה המונית.
ברקע, ניסיונו של הנשיא המושחת, רייס, להשתלט על מצבור טנטלום נדיר על ידי לוויין חדשני.
תפקידי אורח: ארנולד ווסלו בתפקיד ראש שכירי חרב דרום אפריקאי שג'ק נאלץ לשתף איתו בסוף פעולה; אנתוני הד בתפקיד רופרט תורן, איש עסקים אנגלי מושחת.
שר ההגנה הרוסי פופוב נרצח במשחק כדורגל בפראג.
נשיאת צ'כיה אלנה קובאק, נקרעת בין הפחד שלה מרוסיה ובין רצונה להיות עצמאית.
אביה פטר (לשעבר לבדב), יהודי רוסי שערק ב-1969 לצ'כיה אחרי שהיה, כחייל, עד לטבח במדעני גרעין שנכשלו, משתף פעולה עם אלכסיי פטרוב, שר ההגנה החדש כדי להצית מלחמה גרעינית, בלי ידיעת ביתו.
ג'ק מנסה לארגן עריקת מדען גרעין רוסי דרך יוון ונכשל, ונחשד ברצח ובגידה.
נשיא ארצות הברית: צ'ארלס בצ'לור (גם בעונה 4).
ג'ק מתמנה לסגן המנהלת בפועל וחוזר לקשר רומנטי עם קתרין מולר (מהעונה הראשונה).
בעונה השלישית ג'ק נזרק ממסוק לים כדי לעלות על ספינת צי אמריקאי.
הוא עשה את זה כדי לעלות על צוללת אמריקאית בסרט "המרדף אחרי אוקטובר האדום".
בשני המקרים זה היה משבר עם רוסיה.
בפתיחת העונה הרביעית ג'ק מעיד בסנאט שהוא עדיין חוקר מבצעים "שחורים" של קודמו ב-CIA כשיש כזה במקסיקו.
בספר/סרט "סכנה ברורה ומידית" הוא העיד בסנאט בשבועה שאין כאלה כשהיה כזה בקולומביה.
בשני המקרים זה נגד קרטלי סמים ודומינגו שאבז האשים את ג'ק ב"משיכת המבצע".
אחרי שעזרה לג'ק למנוע מלחמה גרעינית עם רוסיה קודמה לתפקיד מנהלת הסוכנות
צילומי העונה הראשונה נערכו במאי 2017 בוושינגטון די.
וכללו גם אתרי צילום במרילנד, וירג'יניה שבארצות הברית, ובקוויבק, קנדה ובמרוקו.
הפקת העונה השנייה החלה בקיץ 2018 וצילומיה נערכים באירופה ובאמריקה הדרומית.
שנהפרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהמקור2024פרס סאטורןסדרת האקשן/הרפתקאות/מתח הטובה ביותרג'ק ראייןפרס NAACP Imageשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמהונדל פירס
ג'ק רפאיין S3 הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית JAC Motors (שם רשמי: "Anhui Jianghuai Automobile Co., Ltd", שם בסינית: "江淮汽车") אשר מיוצר משנת 2014 בסין.
דגם "ג'ק רפאיין S3" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי באפריל שנת 2013. הדגם היה קרוי "Heyue S30".
דגמי "ג'ק רפאיין S3" משווקים מ-27 באוגוסט שנת 2014.
בספטמבר 2016 עבר הדגם מתיחת פנים, במאי 2019 עבר הדגם מתיחת פנים שנייה
ג'ק לילארד קולמן היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1949–1958. בעונות ו- זכה באליפות ה-NBA, בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, ולאורך 9 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 10.6 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים למשחק.
קולמן נולד וגדל בעיר ברגין שבקנטקי, ובין השנים 1945–1949 למד באוניברסיטת לואיוויל.
בשתי עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 13.0 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1949 נבחר קולמן בסיבוב השני (בחירות 11–19), על ידי רוצ'סטר רויאלס.
בעונת סייע לרויאלס לזכות באליפות ה-NBA, לצדם של חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד בובי וונזר, בוב דייוויס, ארני רייזן ורד הולצמן.
לאורך הפלייאוף העמיד ממוצעים של 10.0 נקודות, 12.8 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים למשחק.
בעונת נבחר למחליפו של רייזן הפצוע במשחק האולסטאר, בעונה בה קלע 12.8 נקודות והוריד 10.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.
במהלך עונת הועבר בטרייד לסנט לואיס הוקס, במדיה שיתף פעולה עם חברי היכל התהילה לעתיד בוב פטיט, קליף הייגן, אד מקאולי, סלייטר מרטין, אלכס האנום וצ'אק קופר.
בפלייאוף הפסיד עם ההוקס בגמר ה-NBA מול בוסטון סלטיקס (3–4), אולם בעונה העוקבת זכה עם קבוצתו באליפות לאחר שגברה על הסלטיקס בתוצאה 4–2. בקיץ 1958 עזב את ההוקס ופרש ממשחק, בגיל 33.
ב-11 בדצמבר 1998 נפטר קולמן, בגיל 74. בנו, ג'ק קולמן הבן, שירת בבית הנבחרים של קנטקי במשך 13 שנים, ונכדתו ז'קלין קולמן מכהנת כסגנית מושל קנטקי מאז שנת 2019.
ג'ק הנרי קווייד הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
בנם של השחקנים דניס קווייד ומג ראיין.
מוכר בשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "הבנים" ובתור ריצ'י קירש מסרט האימה "צעקה 5".
קווייד נולד ב-24 באפריל 1992 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הוא אחד משני ילדיה של השחקנית מג ראיין והראשון מבין שלושת ילדיו של השחקן דניס קווייד; הוא גם אחיינו של השחקן רנדי קווייד.
הוא למד בבית הספר קרוסרודס (אנ') בסנטה מוניקה, קליפורניה; שם היה לנשיא מועדון הקולנוע.
לאחר מכן, המשיך ללמוד בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק במשך שלוש שנים.
בשנת 2012 ערך קווייד את הופעת הבכורה שלו בתפקיד מארוול בסרט "משחקי הרעב".
בשנת 2013, קווייד חזר לשחק בהופעת קמע בסרט ההמשך "משחקי הרעב: התלקחות".
בעקבות מעורבותו בסדרת בסרטי "משחקי הרעב", השתתף קווייד בסדרת סרטים עצמאיים, כולל בסרט שהוא הפיק וביים Roadies, אשר מומן באמצעות תרומות באתר מיקור המונים.
במהלך תקופה זו, קווייד היה חלק מחבורת הקומדיה סקץ'קומדי, שהייתה פעילה בין השנים 2013 ל-2017. הקבוצה הפיקה עשרות סרטוני קומדיה והופיעה בשידור חי באזור לוס אנג'לס.
קווייד הופיע בתפקיד הראשי של סדרת הטלוויזיה של HBO קצרת הימים "ויניל", שהוקרנה לראשונה בפברואר 2016.
בשנת 2017 הוא הופיע בקומדייה של סטיבן סודרברג "לוגן לאקי", ושיחק בתפקיד ג'ורדן וולץ בסרט "נערות הטרגדיה", שהוקרן בבכורה בבתי הקולנוע ב-20 באוקטובר 2017.
ב-6 במרץ 2018 פורסם כי קווייד לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "הבנים" באמזון.
הסדרה הוקרנה בבכורה ביולי 2019. מאז הופעת הבכורה שלו, היא חודשה לעונה שנייה ושלישית.
ביולי 2019, פורסם כי הוא לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים", בעקבות תפקידו הקולי בסדרת האנימציה של נטפליקס "הילדים מרחוב הארווי!".
בספטמבר 2020 לוהק קווייד לתפקיד, ריצ'י קירש בסרט "צעקה", שייצא לאקרנים ב-14 בינואר 2022.
בשנת 2023 דיבב בסדרה "הרפתקאותיי עם סופרמן" מבית Adult Swim.
באותה שנה שיחק באפוס ההיסטורי של כריסטופר נולאן, "אופנהיימר", שם קווייד מגלם את הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן.
בשנת 2025 הופיע ברשימת טיים 100 נקסט של מגזין טיים.
קווייד מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
בשנים 2016–2021 הוא היה במערכת יחסים עם השחקנית ליזי מקגרודר.
בפברואר 2024 אישר כי הוא במערכת יחסים עם השחקנית קלאודיה דומיט המשחקת לצידו בסדרה "הבנים".
For Fun." 2017 עובדים מצטיינים קלארק פרק: "Party Gawds" 2019–הווה הבנים יו "יואי" קמפבל תפקיד ראשי (4 עונות); 32 פרקים 2019–2020בנות הארווי לנצח!
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס הסופר של בחירת המבקרים2025השחקן הטוב ביותר בסרט אקשןחסין כאבהשחקן הטוב ביותר בסרט מדע בדיוני/פנטזיהחברה מושלמת
ג'ק רואן הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
רואן נולד בלונדון, הממלכה המאוחדת.
לפני שהפך לשחקן, רואן היה מתאגרף חובב מגיל 12, וזכה ב-18 מתוך 27 קרבות.
ג'ק החל לשחק בגיל 17. הוא שיחק בתיאטרון הנוער הלאומי במגוון תפקידים.
הוא ידוע בתפקידיו בסדרות טלוויזיה כמו "כנופיית ברמינגהאם" וסם במיני סדרה "נולד להרוג".
על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר.
היו לו גם תפקידים קטנים בדרמות טלוויזיה רבות, בין היתר ב"נפגעים" ו"עדות אילמת".
בשנת 2020 שיחק את קאלום מקגרגור בסדרת הדרמה "Noughts and Crosses".
בשנת 2022, רואן לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה הקרובה "A Town Called Malice", בה הואמגלם את הגיבור ג'ין לורד.
בסדרה משחקים בין היתר ג'ייסון פלמינג, דוגרי סקוט וטהירה שריף..
+שנהסרטתפקידהערות2017Trendyדניאל2018בנימיןהארי2020Boys from County Hellיוג'ין מופאט
ג'ון וואלאס "ג'ק" קילמר הוא שחקן אמריקאי.
קילמר, נולד לשחקנים ג'ואן ויילי וואל קילמר, נקרא על שם אמו.
ג'ק גדל בלוס אנג'לס ולמד בבית הספר היסודי המרכז לחינוך מוקדם, שם פגש את יוצרת הקולנוע ג'יה קופולה (הוא היה בכיתה א'; היא הייתה בשישית), שישתפו פעולה שנים לאחר מכן.
ג'יה קופולה ביקשה ממנו לקרוא את התסריט שכתבה לסרט "פאלו אלטו", עיבוד קולנועי לספרו של ג'יימס פרנקו, אותו היא תכננה לביים.
היא ביקשה ממנו לייעץ האם הדיאלוג הוא השתקפות אותנטית של "ילדים היום".
לאחר שקרא עמה את התסריט, היא עודדה אותו להיבחן לאחד התפקידים הראשיים של הסרט, טדי.
קופולה צילמה אותו בזמן שקרא את השורות וזה הפך לקלטת האודישן שלו; בסופו של דבר הוא זכה בתפקיד.
לאחר שהוא לוהק לתפקיד טדי, הצטרף אביו ואל קילמר לקאסט כאביו של דמות אחרת בסרט.
קילמר מעולם לא שיחק בעבר, ולא שאף להיות שחקן.
הסרט יצא במאי 2014 וזכה לביקורות חיוביות בעיקר, וההופעה של קילמר תוארה כ"אימתנית, נטורליסטית וכנה".
קילמר סיים את לימודיו בתיכון בשנת 2013. הוא התכוון שתפקיד המשחק שלו ב"פאלו אלטו" יהיה פרויקט קצר לפני שהגיש מועמדות למכללות, אך לאחר הפקת הסרט הוא החליט להתמקד במשחק במשרה מלאה.
באפריל 2014 הוא צילם את הסרט "Len and Company" עם ג'ונו טמפל וריס איוואנס.
הוא גילם את צ'ט, איש הקרנה קולנוע צעיר, המתגלה כחיוני לחקירה בסרט הקומדיה של חבר בארגון הפשע בסרט "בלשים בע"מ", שנכתב ובוים על ידי שיין בלאק.
בשנת 2021 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הפשע "חוק וסדר: פשע מאורגן" בדמותו של לואיס צ'ינסקי.
בהמשך השנה, סיפק קילמר גם קריינות נרחבת לסרט התיעודי "ואל" שהוא סרט תיעודי על חיי אביו, השחקן ואל קילמר.
בסקירת הסרט התיעודי ציינו מבקרים רבים את הדמיון הקולי בין ג'ק לאביו כצעיר.
הסרט הוקרן לראשונה באמזון פריים ב-6 באוגוסט 2021 לאחר הקרנה בפסטיבל קאן.
באוקטובר 2024, קילמר לוהק לסרט "Bunnylovr", דרמת אינדי בבימויה של קטרינה זו, שכתבה, ביימה ומשחקת בו בתפקיד הראשי.
קילמר נהנה מגלישה וסקייטבורד, והוא מוזיקאי ודוגמן.
+שנהסדרהתפקידהערות2015אוצרות שלפני המוות טאבי סמות'מיני-סדרה2021Immoral Compassזייןפרק: "Part 7: Boundaries"חוק וסדר: פשע מאורגןלואיס צ'ינסקי3 פרקים2022 - 2023 ווילו מדמרטיגן2 פרקים
ג'יימס פאטון "ג'ק" קינג היה אנימטור ובמאי סרטים קצרים אמריקאי הידוע בעיקר בזכות עבודתו בוולט דיסני הפקות.
לפי הערכתו של המחבר ג'ף לנבורג לגביו, קינג היה חלוץ מוקדם של ההנפשה.
סרטיו היו מועמדים שלוש פעמים לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
הוא החל את הקריירה שלו בעידן הסרט האילם.
הוא בילה את רוב הקריירה שלו בעבודה בוולט דיסני הפקות (שנודע מאוחר יותר בתור אולפני ההנפשה של וולט דיסני).
הוא ביים סרטים מוערכים רבים.
קינג נולד בשנת 1895 בברמינגהאם, אלבמה.
הוא החל את קריירת ההנפשה שלו בשנת 1920, ועבד באולפני ההנפשה בריי הפקות .
הוא ביים עבור שירות הסרטים הבינלאומי של ויליאם רנדולף הרסט, סדרה מונפשת ללא קול המבוססת על רצועות קומיקס פופולרית של אמן הקומיקס טד דורגן.
על פי הדיווחים, הסדרה הסתיימה ב-1921.
קינג עשה בהצלחה את המעבר מסרטים מצוירים שקטים לכאלו עם שמע ועבר לחוף המערבי של ארצות הברית, שם הצטרף לאולפן דיסני ב-17 ביוני 1929 בתור אנימטור.
הקרדיטים שלו לסרטי ההנפשה כוללים כמה סרטים קצרים מסדרת "סימפוניות טיפשיות", ביניהם הסרט הקצר "שלושה חזירים קטנים" (1933), שזכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
קינג נשאר בדיסני עד 17 במאי 1933.
בשנת 1933, מפיק סרטי ההנפשה לאון שלזינגר הקים אולפן הנפשה חדש, Leon Schlesinger Productions, שימשיך להפיק את סדרות "לוני טונס" ו"מרי מלודיס" עבור האחים וורנר.
שלזינגר היה זקוק לצוות חדש לאולפן שלו והחל לגייס אנשים שעבדו בעבר באולפני הנפשה אחרים.
ביניהם היה קינג, ש"היה כנראה האנימטור הראשון של דיסני ששלזינגר שכר".
עד יוני 1933, שלזינגר סיגל את הצוות שלו והחל לעבוד על הפקת סרטי הנפשה קצרים.
טום פאלמר מונה למנהל הפקה ובמאי, עם קינג בתור האנימטור הראשי.
בין הצוות היו שניים מעמיתיו לשעבר של קינג מדיסני, האנימטורים פול פנל וביל מייסון.
לפי היסטוריון ההנפשה מייקל ברייר, שלזינגר הציב את האנימטורים לשעבר של דיסני כאחראים על האולפן בתקווה להתחרות ביעילות באולפן דיסני.
טום פאלמר עזב את האולפן לאחר שהשלים שני סרטים קצרים בלבד.
הוא הוחלף כבמאי על ידי ארל דובאל, איש סיפורים לשעבר של דיסני וגם של הרמן ואיזינג.
דובאל עצמו עזב את האולפן לאחר שהשלים חמישה סרטים קצרים.
שלזינגר היה זקוק לבמאים חדשים, ואפילו המלחין ברנרד ב.
בראון קיבל קרדיטים על בימוי שני סרטים קצרים של "מרי מלודיס".
בתחילת 1934 מינה שלזינגר את פריץ פרילינג לבמאי הראשי של סדרת "מרי מלודיס" ואת קינג לבמאי הראשי של סדרת "לוני טונס".
קינג טיפל ברבים מסרטי ההנפשה הקצרים של האולפן.
בשנת 1935, הסטודיו זכה לבמאי שלישי במשרה מלאה שעבד בנוסף לפרילינג ולקינג: טקס אייברי, לשעבר דיית (עובד דיו) של וולטר לאנץ הפקות.
אייברי השתמש בפורקי פיג ככוכב הראשי בסרטיו.
בינתיים, קינג המשיך להשתמש בדמות אחרת ככוכב הראשי בסרטיו שלו.
ב-1936, רוב הדמויות שהוצגו בשנה הקודמת, למעט פורקי פיג, הפסיקו להיות בשימוש באולפן.
ברייר מצביע על כך שלאון שלזינגר אולי נתן לאייברי הבעת אמון כשהחליט להשאיר רק את פורקי כדמות ממשיכה ולא את השאר.
החלטה זו באה על חשבון קינג ופועלו.
באפריל 1936, קינג נשכר שוב לאולפן דיסני, הפעם כבמאי.
חלק מהסיבה שהוא חזר לדיסני הייתה ההבטחה שהוא יוכל לביים סרטים מצוירים בצבע, מה שלא היה יכול לעשות קודם לכן.
פריץ פרילינג וטקס אייברי היו הבמאים היחידים ששלזינגר הרשה לביים סרטים צבעוניים במשך רוב שנות ה-30.
בדיסני, קינג הופיע כבמאי של סדרה חדשה של סרטים קצרים, בכיכובו של דונלד דאק כפרוטגוניסט.
לנבורג מציין כי קינג היה אחד הבמאים הראשיים של סדרת דונלד דאק, אך לא היחיד (במאים אחרים של סדרה זו כללו את בן שרפסטין, דיק לנדי, ג'ק האנה וג'ק קיני).
קינג ערך את הופעת הבכורה שלו בבימוי בדיסני עם הסרט "Modern Inventions" משנת 1937. זו הייתה גם הפעם הראשונה שלו שביים סרט הנפשה של דונלד דאק.
קינג ביים יותר מארבעים סרטים בהשתתפות דונלד דאק, ביניהם הוא סרט התעמולה "The Spirit of '43" משנת 1943, שנוצר בשיתוף עם משרד האוצר של ארצות הברית.
סרטו האחרון של קינג היה "משפטו של דונלד דאק" (1948).
קינג פרש מדיסני ב-1948 ובילה עשר שנים בפנסיה.
הוא נפטר ב-4 באוקטובר 1958 בלוס אנג'לס בהיותו בן 62.
קאטינג היה מפקח תוכן בינלאומי ואנימטור אמריקאי באולפני ההנפשה של וולט דיסני, שם עבד במשך 46 שנים.
קאטינג נולד ב-9 בינואר 1908 בעיר ניו יורק.
הוא עבד בכמה מחלקות שונות, החל כאנימטור, עבר לבמאי ואחר כך לעוזר במאי; הוא היה גם עוזרו של דייוויד הנד.
כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה, דיסני הגיש את הניירת הדרושה כדי לוותר על עובדיו משירותם כדי שהחברה תוכל לביים סרטי אימון לצבא.
קאטינג עמד בראש מחלקת העריכה במשך שנה במהלך המלחמה.
קאטינג היה אחד ממספר העובדים ששיחקו פולו עם וולט דיסני; הוא גם נשלח "לחפש קרוסלות באירופה" לאחר שלדיסני היה רעיון לפארק שעשועים.
בשנת 1939 זכה סרטו "הברווזון המכוער" בפרס האוסקר לשנת 1940 בנושא הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
לאחר שהסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" הופץ, קאטינג שכנע את רוי דיסני לתת לו לעבוד עם האיש שנשכר לדיבוב הסרט; הוא הפך במהירות לעוזר דיבוב וב-1938 היה ראש מחלקת החוץ בדיסני.
בתפקיד זה, הוא פיקח על עבודת התרגום והדיבוב בכל רחבי העולם, ונסע מספר פעמים לעבוד עם צוותים שונים.
הוא פיקח על דיבובם ומצא מדבבים לגרסה השוודית של הסרט "דמבו הפיל המעופף", הגרסה הצרפתית לסרט "מרי פופינס" והגרסה היפנית ל"101 כלבים דלמטיים".
הוא היה בין המובילים בסנכרון צליל ותמונה.
הוא כיהן בתפקידו במחלקת החוץ עד פרישתו בשנת 1975.
קאטינג ואשתו קאמיל חיו בפריז בזמן שקאטינג ביצע עסקים באירופה.
היה להם לפחות בן אחד, פיל.
קאטינג נפטר ב-17 באוגוסט 1988 בצפון הוליווד, קליפורניה.
ג'ון וולינגטון קנט, הידוע יותר בשם העט ג'ק קנט (Jack Kent), היה קריקטוריסט אמריקאי ומחבר-מאייר פורה של 40 ספרי ילדים.
הוא ידוע בארצות הברית בעיקר בתור היוצר של King Aroo.
בנוסף לספריו שלו, הוא גם אייר 22 ספרים של סופרים אחרים
בגיל 15 נשר קנט מבית הספר התיכון והחל קריירה כאמן מסחרי עצמאי, שעבד בתחום זה עד שהצטרף לצבא ארצות הברית ב-1941.
קנט התחתן עם ג'ולייט ברידג'מן בספטמבר 1952, אך בני הזוג התגרשו שמונה חודשים לאחר מכן.
במרץ 1954, קנט התחתן שוב, הפעם עם ג'ון קילסטופטה, כתבת שראיינה אותו למאמר מגזין.
הם נשארו נשואים עד מותו של קנט.
ביולי 1955 נולד בנם היחיד ג'ון וולינגטון "ג'ק" קנט ג'וניור.
קנט ואשתו ג'ון, גרו על גדות נהר סן אנטוניו, קראו לביתם טירת המלך ארו.
הניו יורק טיימס הכתיר את ספרו מר מיבלס לספר התמונות המצטיין של שנת 1970.
הספר דרקון- אין דבר כזה
הספר דרקון - אין דבר כזה יצא לאור לראשונה בישראל בשנת 1987 בהוצאת עם עובד.
בין השנים 2011–2012 הספר חולק לילדי הגנים במסגרת פרויקט ספריית פיג'מה והוא הודפס ב־60,000 עותקים.
במסגרת תיאטרון רחוק הופקה הצגת ילדים המבוססת על ספר הילדים בשם הזה.
ג'ק קֶסי הוא שחקן אמריקאי, הידוע כמי שגילם את גבריאל בוליבר בסדרה "הנגיף" (2014–2016) ורולר האסר בסדרת הדרמה Claws (2017–2019).
הוא גם גילם את טום קאסידי השחור בסרט הקומיקס דדפול 2 (2018) ואת הלבוי בסרט האימה "הלבוי: האדם העקום" (2024).
ג'ק קסי נולד בניו יורק ב-27 באוגוסט 1986 למשפחה ממוצא פולני.
הוא למד משחק בלונדון בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
החל להופיע בסרטים קצרים משנת 2009 ב-2014 גילם את המוזיקאי גבריאל בוליבר בסדרה "הנגיף".
הוא הופיע במשך שלוש עונות.
ב-2018, לוהק לגלם את טום קאסידי השחור בסרט "דדפול 2".
דמותו נועדה להיות הנבל הראשי בסרט, אך התסריטאים נאלצו לקצץ את התפקיד לדמות משנה בשל עודף דמויות בסרט.
בשנת 2023 לוהק לככב כהלבוי בסדרת סרטים חדשה על הדמות, שתחל עם "הלבוי: האדם העקום" (2024).
באפריל 2025 פורסם כי קסי הצטרף לתפקיד ראשי בסדרת השוד הבינלאומית "12 12 12" מבית אפל TV פלוס וצפוי לגלם את אחיו של הדמות של ג'יימי דורנן, שגם הוא מעורב בשוד.
+שנהסרטתפקיד2015Intrudersג'יי.פי הנסון2017משמר המפרץלאון2018Blood Brotherג'ייק בנינגמשאלת מוותפייט "הדג" קארפ12 לוחמיםצ'רלס ג'ונסדדפול 2טום קאסידי השחור2019לכודים תחת אשג'וש קירקפיל (אנ')רוי2021ללא חרטהת'נדררשת אפלהקונור 2023הרוצחמוכרSheroesג'ספר2024הלבוי: האדם העקוםהלבויMurder at Hollow Creekניק ברוקס2025האיסוף (אנ')באנרTBAThe Black Demon: Atlantisג'רי סימס
+שנהסדרהתפקידהערות2014—2016הנגיףגבריאל בוליברתפקיד ראשי (עונות 1–2)
תפקיד משני (עונה 3); 29 פרקים2016ריי דונובןבאץ'פרק: "Lake Hollywood"2017—2019Clawsרולר האסרתפקיד ראשי (עונות 1–3); 30 פרקים2018רצח אופיהנרי וולףפרק: "The Boy on the Bridge"2025משימהבילי2 פרקיםTBA12 12 12סדרה עתידית של אפל TV פלוס
ג'ק קטמור-סקוט הוא שחקן אנגלי.
ג'ק קטמור-סקוט נולד בלמבת', לונדון לזוג רואי חשבון, הוא למד שנה באקדמיה למוזיקה ואמניות הדרמה של לונדון, ושיחק בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו.
הוא למד ספרות אנגלית, שפות ותיאטרון באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2014 שיחק בתפקיד רופוס סאוויל בסרט "קינגסמן: השירות החשאי" בבימויו של מת'יו ווהן.
בשנת 2016, הוא שיחק בתפקיד ראשי בסיטקום הטלוויזיוני "המדריך לגבר" ברשת Fox שם שיחק לצד מייגן ראת', אשתו כיום.
בשנת 2017 שיחק את אחד החיילים בסרט המלחמה "דנקרק" בבימויו של כריסטופר נולאן.
באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי בסרט האימה האמריקאי "Bad Match" לצדה של לילי סימונס.
בשנת 2018, קטמור-סקוט גילם את אמן האשליות, יועץ ה-FBI, קמרון בלאק, בסדרת הטלוויזיה "Deception"מבית ABC.
כדי להתכונן לתפקידים אלה, הוא עבד עם הקוסמים דייוויד קוונג ופרנסיס מנוטי כדי ללמוד כיצד לבצע את הקסמים.
בשנת 2020 גילם את קלאוס בסרטו של כריסטופר נולאן, "טנט".
בשנים 2023–2024 שיחק קטמור-סקוט בשתי עונותיה של הסדרה "פרייז'ר" (אנ') בשירות "פרמאונט+", את פרדריק "פרדי" קריין, בנה של הדמות הראשית.
זהו סיקוול לקומדיית המצבים, "פרייז'ר".
בשנת 2024 שיחק את טריפ קולייר בסדרת הדרמה של הולו, "מוות ופרטים אחרים" (אנ') בתור אחיה של הדמות הראשית, אנה.
ב-16 במאי 2020, הוא נישא לשחקנית הקנדית מייגן ראת' (אנ') בביתם בהוליווד הילס (אנ'), לוס אנג'לס.
היא ילדה בן בספטמבר 2021. בנם השני נולד בשנת 2023. אשתו, מגיעה ממשפחה רב-גזעית כאשר אמה היא ממוצא הודי ילידת גואה ואביה נולד בממלכה המאוחדת להורים אוסטרים-יהודים.
שנהסרטתפקיד הערות 2014 קינגסמן: השירות החשאי רופוס סאוויל 2017 דנקרק חייל סירת הצלה #1Bad Match האריס קרולר 2020טנט קלאוס 2023 אופנהיימר לייל ג'ונסון
ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה הוא סרט פעולה ומתח אמריקאי משנת 2016, בבימויו של אדוארד זוויק.
הסרט הוא המשך לסרט "ג'ק ריצ'ר" משנת 2012, בכיכובו של טום קרוז בתפקיד הראשי.
הסרט מבוסס על הרומן מאת לי צ'יילד ועוקב אחר ג'ק ריצ'ר, קצין צבא לשעבר, שנקלע למזימה הכוללת את מסגרות הביטחון הצבאיות בארצות הברית.
צילומי הסרט החלו ב-20 באוקטובר 2015 בניו אורלינס, והסרט יצא לאקרנים ב-21 באוקטובר 2016. הוא הכניס 162 מיליון דולר ברחבי העולם וקיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים, ששיבחו את הביצועים של קרוז ואת קטעי הפעולה של הסרט, אך מתחו ביקורת על העלילה.
הסרט עוקב אחרי ג'ק ריצ'ר (טום קרוז) כאשר הוא חוזר לבסיסו הישן בוושינגטון כדי לפגוש את מייג'ור סוזן טרנר (קובי סמולדרס).
כאשר הוא מגלה שטרנר נעצרה באשמת בגידה, ריצ'ר יוצא לחשוף את האמת מאחורי המזימה שקשורה לצבא ומעורבת בסחר בנשק.
במקביל, ריצ'ר מגלה שישנה נערה בשם סמנתה (דניקה ירוש) שעשויה להיות בתו, והוא חייב להגן עליה בזמן שהוא נלחם להוכחת חפותו.
טום קרוז בתפקיד ג'ק ריצ'ר
קובי סמולדרס בתפקיד מייג'ור סוזן טרנר
ג'סיקה סטרופ בתפקיד לוטננט סאליבן
פטריק הויסינגר בתפקיד הצייד, הרודף אחרי ריצ'ר
ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים.
בעוד שסצנות האקשן וההופעה של טום קרוז זכו לשבחים, העלילה נתפסה כצפויה ומשאירה את הדמויות המרכזיות ברמת עומק מועטה.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 37% על סמך 240 ביקורות.
ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 47 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות.
ג'ק ריצ'רד מילר היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כסנאטור רפובליקני מאיווה במשך שתי קדנציות בין השנים 1961 ל-1973. מאוחר יותר הוא שימש כשופט מחוזי של בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המחוז הפדרלי.
מילר נולד ב-6 ביוני 1916 בשיקגו, אילינוי.
הוא עבר לראשונה לסו סיטי, איווה בשנת 1932 כנער.
הוא למד ב-The Oratory School באנגליה, ולאחר מכן קיבל תואר Artium Baccalaureus מאוניברסיטת Creighton באומהה, נברסקה ב-1938 ותואר Artium Magister מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה בוושינגטון הבירה ב-1939. במלחמת העולם השנייה שירת מילר בחיל האוויר של צבא ארצות הברית בין השנים 1942 ל-1946, והשיג דרגת לוטננט קולונל.
במהלך תקופה זו שירותו הצבאי כלל את זירת סין-בורמה-הודו, הפקולטה במכללת הפיקוד והמטכ"ל של הצבא בפורט לוונוורת', קנזס, ותפקיד במטה חיל האוויר בוושינגטון הבירה.
לאחר המלחמה קיבל מילר את תואר הדוקטור במשפטים שלו.
מבית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה ב-1946, ועשה לימודי תואר שני באוניברסיטת איווה קולג' למשפטים מאוחר יותר באותה שנה.
הוא שירת בין השנים 1947 ו-1948 כעורך דין במשרד היועץ הראשי של שירות המס של ארצות הברית.
לאחר שנה אחת כעוזר פרופסור למשפטים בבית הספר למשפטים של נוטרדאם, הוא חזר לסו סיטי, שם עבר לעיסוק פרטי.
מילר נבחר לבית הנבחרים של איווה ב-1955, ולסנאט של איווה ב-1957. מילר נבחר לראשונה לסנאט של ארצות הברית ב-1960. במרוץ להחליף את הסנאטור הרפובליקני הפורש תומאס א.
מרטין, ניצח מילר את המושל המכהן של איווה, הרשל לאבלס, במרוץ צמוד.
מילר היה חבר בוועדת הכספים של הסנאט.
הוא נבחר מחדש ב-1966, והביס בקלות את הדמוקרט אלברט ב.
סמית', אבל ב-1972 הפסיד לדמוקרט דיק קלארק.
במהלך שיחת טלפון בשעות הבוקר המוקדמות שלאחר הבחירות הללו, הנשיא ניקסון אמר להנרי קיסינג'ר כי "איבדנו את ג'ק מילר כי הוא מטומטם".
מילר הצביע בעד חוק זכויות האזרח משנת 1964, וכן בעד התיקון ה-24 לחוקת ארצות הברית, חוק זכויות ההצבעה משנת 1965, ואישור מינויו של ת'ורגוד מרשל לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בעוד שמילר לא הצביע על חוק זכויות האזרח משנת 1968.
מילר מונה על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון ב-28 ביוני 1973 למושב בבית המשפט של ארצות הברית למכס ולערעורים על פטנטים שפונה על ידי השופט ג'יי לינדזי אלמונד.
הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-28 ביוני 1973, וקיבל את המינוי שלו ב-6 ביולי 1973. הוא הועבר מחדש על פי חוק ב-1 באוקטובר 1982, לבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המחוז הפדרלי, למושב חדש.
הוא קיבל מעמד בכיר ב-6 ביוני 1985. כהונתו הסתיימה ב-29 באוגוסט 1994, עקב מותו.
מילר פרש לטמפל טראס, פלורידה, שם נפטר ב-29 באוגוסט 1994. הוא קבור בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
ג'ק קרופורד היה טניסאי אוסטרלי.
הוא זכה במקום ראשון באליפות וימבלדון, באליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה בטניס בשנת 1933, אך באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס הפסיד בגמר.
ג'ק קרופורד נולד בעיירה ליד אולבורי בשנת 1908. הוא התחיל להשתתף בתחרויות בגיל 12. בשנים 1926/1929 הוא זכה באליפות אוסטרליה לצעירים.
שנת שיא בקריירה של קרופורד היה 1933 כאשר הוא זכה ב-3 תחרויות גדולות אך בארצות הברית הגיע רק למקום השני.
בתחרויות זוגות מעורבים הוא זכה 3 פעמים באותן השנים.
באליפות צרפת הפתוחה קרופורד זכה בתחרות הגברים בשנת 1933. באותה שנה הוא זכה בתחרות זוגות גברים ובשנת 1935 בתחרות זוגות מעורבים.
באליפות וימבלדון קרופורד זכה בשנת 1933. בשנת 1935 הוא זכה בתחרות זוגות גברים ובתחרות זוגות מעורבים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה קרופורד הפסיד במשחק הגמר בתחרות הגברים בשנת 1933. בשנת 1939 הוא הפסיד בגמר בתחרות זוגות גברים.
קרופורד היה חבר נבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה בשנים 1928/1937.
קרופורד פרש מטניס בשנת 1940.
בשנת 1977 קרופורד התקבל למסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין.
קרופורד נכלל בעולם התהילה של הטניס בשנת 1979.
ג'ק קרמר היה טניסאי אמריקאי.
הוא זכה במקום ראשון באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס ובסך הכול זכה ב-10 ניצחונות התחרויות גראנד סלאם.
הוא פעל רבות לפתיחת תחרויות להשתתפות טניסאים מקצועיים ותחילת "העידן החדש".
ג'ק קרמר נולד בלאס ווגאס בשנת 1921. הוא התאמן במועדון הטניס של לוס אנג'לס ובשנת 1936 זכה באליפות ארצות הברית לגילו.
באליפות וימבלדון קרמר זכה בשנת 1947 בתחרות הגברים.
בתחרות זוגות גברים הוא זכה בשנת 1946 ו-1947.
באליפות ארצות הברית הפתוחה קרמר החל לשחק בשנת 1938 כאשר הודח בסיבוב הראשון.
בשנת 1943 הוא הפסיד במשחק הגמר.
הוא זכה בתחרות יחידים בשנת 1946 ו-1947. בתחרויות זוגות גברים הוא זכה 4 פעמים בשנים 1940–1943 ו-1947. בתחרות זוגות מעורבים הוא זכה בשנת 1941.
ג'ק קרמר היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית וזכה עם הנבחרת בתואר בשנים 1946 ו-1947.
הוא המשיך להתחרות עד סוף שנות ה-50 של המאה ה-20.
ג'ק קרמר היה עסקן טניס ופעל רבות לפתיחת תחרויות טניס לרבות "גראנס סלאם" לטניסאים מקצועיים.
פעילות שלו הסתיימה בהצלחה בשנת 1968 עם תחילת "עידן הפתוח".
בשנת 1979 קרמר פרסם ספר The Game: My 40 Years in Tennis בה בין היתר דירג טניסאים בולטים של התקופה.
הוא היה בין מייסדי התאחדות הטניסאים המקצוענים.
תקופה ארוכה הוא היה שדרן ספורט BBC באליפות וימבלדון.
ב-1968 קרמר התקבל להיכל התהילה של הטניס.
ג'ק קרמר נפטר בשנת 2009 מסרטן.
ג'ק שוורצמן היה מפיק קולנוע אמריקאי.
שוורצמן נולד בניו יורק למשפחה ממוצא יהודי-פולני.
תחילה היה עורך דין בתחום הבידור (בין לקוחותיו היה הבמאי האל אשבי) ובסוף שנות ה-70 היה למנהל בכיר בחברת לורימר.
מאוחר יותר הפך למפיק קולונע; בין הסרטים שהפיק היו "לעולם אל תאמר לעולם לא", בכיכובו של שון קונרי, והסרט "רד " משנת 1986, בכיכובו של .
חברת ההפקה שלו, טליהפילם, נקראה על שם אשתו השנייה, השחקנית טליה שייר.
ב-5 בפברואר 1958 נישא לג'ודית דבורה פלדמן.
לשוורצמן ולאשתו השנייה, השחקנית טליה שייר, נולדו שני בנים, ג'ייסון שוורצמן ו.
ג'ק שוורצמן נפטר מסרטן הלבלב בלוס אנג'לס, בגיל 61.
ג'ק צימרמן הבן הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז במכבי והפועל תל אביב בשנות ה-80 של המאה ה-20. במדי מכבי הגיע צימרמן לגמר גביע אירופה לאלופות בכדורסל ב-, וזכה עימה בדאבל של אליפות וגביע ב-.
ב-1976, לאחר שסיים ללמוד בבית ספר התיכון אלטר בקטרינג, אוהיו, החל צימרמן לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת דייטון.
בארבע עונותיו בדייטון הוא קלע 1,482 נקודות ומסר 552 אסיסטים (חמישי בהיסטוריה של הקבוצה), וב-10 בפברואר 1977 רשם תשע חטיפות בהפסד 72–89 לסיטון הול.
ב-2002 הוכנס להיכל התהילה של מחלקת הספורט של האוניברסיטה.
צימרמן לא נבחר בדראפט ה-NBA 1980, ובאוקטובר שיחק במדי קבוצת קנזס אול-סטארס, שהורכבה משחקני מכללות, ב בו זכתה מכבי תל אביב.
לאחר מכן שיחק במשך שנה במדי וושינגטון ג'נרלס , יריבתה של קבוצת ההארלם גלובטרוטרס במשחקי הראווה שלה.
ב-1981 נבחן בפורטלנד טרייל בלייזרס ושיחק במדיה בליגת הקיץ של ה-NBA בקליפורניה, אך לא זומן לסגל הסופי על ידי המאמן ג'ק רמזי.
ב-1981 חתם צימרמן במכבי תל אביב.
מכיוון שבליגה הלאומית (אז הראשונה במבנה ליגות הכדורסל בישראל) היה רשאי לשחק זר אחד בלבד בכל קבוצה ומקום זה נתפס על ידי ארל ויליאמס, צימרמן שיחק במדי מכבי רק בגביע אירופה לאלופות בכדורסל.
בעונת הוא העפיל עימה לגמר מול פלקנסטרו קאנטו, בו קלע 14 נקודות, אך מכבי הפסידה 80–86 וסיימה כסגנית אלופת אירופה.
לקראת עונת התגייר ויליאמס וקיבל אזרחות ישראלית, וצימרמן קיבל את מקומו כזר של הקבוצה בליגה המקומית.
בעונה זו רשם צימרמן שני משחקים זכורים: במשחק הראשון של סדרת חצי הגמר מול הפועל חולון, בו קלע 17 נקודות ואת סל הניצחון ב-89–88 בדרך לזכייה באליפות, ובגמר גביע המדינה מול הפועל תל אביב, בו קלע 32 נקודות בניצחון 99–94.
בדצמבר 1984 השתתף במדי קבוצת ניו ג'רזי צ'יו אול-סטארס בטורניר חג המולד של פיב"א מול ריאל מדריד ונבחרות ו.
ב-1985 חזר לישראל, הפעם ליריבתה העירונית של מכבי, הפועל תל אביב, לצד ארל ויליאמס.
בעונת הגיע עם הפועל לחצי גמר הפלייאוף, בו הודחו האדומים בסוויפ 0–3 לקבוצתו לשעבר של צימרמן, מכבי.
לצימרמן תואר ראשון במנהל עסקים, ולאחר שעזב את הפועל ב-1986 החל קריירה בשיווק.
עם השנים עבר להתגורר בפריז וכיהן כסגן נשיא במספר חברות שיווק.
במהלך השנים חזר לישראל מספר פעמים, השתתף באימוניהן של קבוצותיו לשעבר מכבי והפועל תל אביב וב-1988 אף חתם במכבי אילת מליגה ג'.
צימרמן היה השלישי ממשפחתו ששיחק בקבוצות ספורט המכללות של אוניברסיטת דייטון, לאחר שסבו בייב שיחק פוטבול ואביו ג'ק סיניור שיחק כדורסל בשנים 1947–1950. על אף שם משפחתו, ש"נשמע יהודי", צימרמן אינו יהודי.
בתקופתו במכבי תל אביב הייתה לצימרמן פרשת אהבים עם רונית, גרושתו של עוזר מאמן הקבוצה טל ברודי, ומאוחר יותר הם נישאו.
תחביבו של צימרמן בילדותו היה איסוף חתימות, ואוסף החתימות שלו כולל את אלו של שחקן הבייסבול ג'קי רובינסון וכוכבי ה-NBA פיט מרוויץ' וג'וליוס ארווינג.
ב-2020 מכר חלק מהאוסף שלו במכירה פומבית.
ג'קומו ג'ירולמו קזנובה (באיטלקית: Giacomo Girolamo Casanova; 2 באפריל 1725 בוונציה – 4 ביוני 1798 בדוכצוב, Duchcov בבוהמיה) היה סופר והרפתקן איטלקי.
הוא היה חייל, מטיף, מרגל, מוזיקאי, קלפן ואלכימאי והתפרנס בעיקר בזכות נשים שנפלו שבי בקסמיו.
בשנת 1755 נעצר ונכלא קזנובה בוונציה לאחר שהצטברו נגדו תלונות והלשנות לגבי עיסוקיו בתורת הנסתר, קשריו עם שגרירים זרים, חברות בארגון הבונים החופשיים ופגיעה במוסריותן של נשים נשואות.
כמקובל בתקופה הנדונה, לא פורטו סעיפי האישום נגדו ואפילו לא נקבע מה יהיה אורך עונש המאסר שהוטל עליו, לכן עד היום יש מחלוקות לגבי הסיבה העיקרית למעצרו.
לאחר שנה הצליח להימלט ועבר לפריז, שם, בהשפעת המלכה מארי אנטואנט, התמנה כמנהל הלוטו הצרפתי.
לאחר כמה שנים יצא לנדודים ברחבי אירופה והתיידד עם רבים מהאישים הידועים של תקופתו.
קזנובה ניהל אולי קשר אינטימי גם עם אווה פרנק - בתו המהוללת ביופייה של המנהיג השבתאי מעורר המחלוקת יעקב פרנק.
בסופו של דבר היה לספרן בטירת הרוזן ולדשטין, דוכס בוהמיה.
קזנובה כתב ספרים רבים והמפורסם שביניהם הוא "ההיסטוריה של חיי" (יצא בעברית בשם "סיפור חיי", זיכרונותיו שנכתבו ב-12 כרכים ומכילים מידע רב על חיי החברה של תקופתו ועל מנהגיה.
בזיכרונותיו מספר קזנובה בין היתר על הנשים הרבות שהיה איתן בקשר.
מעלליו בתחום זה תרמו להפיכת שמו למושג המתאר גבר בעל הצלחה בפיתוי נשים ואף שימשו השראה עבור יוצרים רבים.
1927 : קזנובה - בבימוי אלכסנדר וולקוף Casanova"
1933 : קזנובה - Casanova - בבימוי רנה בארבריס
1946 : ההרפתקאות של קזנובה Les Aventures de Casanova בבימוי ז'אן בואייה
1948 : 'האביר המסתורי" Le Chevalier mystérieux, בבימוי ריקרדו פרדה, בכיכובו של ויטוריו גסמן
1954 : הלילה הגדול של קזנובה- La Grande Nuit de Casanova בבימוי נורמן ז.
1955 : הרפתקאותיו ואהבותיו של קזנובה Les Aventures et les Amours de Casanova, בבימוי סטנו
1965 : קזנובה 70 - Casanova 70 , בבימוי מריו מוניצ'לי, בכיכובו של מרצ'לו מסטרויאני
1969 :קזנובה, מתבגר בוונציה Casanova, un adolescent à Venise, בבימוי לואיג'י קומנצ'יני
1976 : קזנובה של פליני Il Casanova di Federico Fellini בבימוי פדריקו פליני
1982 : הלילה בווארן La Nuit de Varennes, - לפי ספרו של ניקולא אדם רטיף בבימוי אטורה סקולה ו-ז'אן-לואי בארו) et בכיכובו של מרצ'לו מסטרויאני
1992 : שובו של קזנובה ' Le Retour de Casanova בבימוי אדוארד נירמאנס
2005 : קזנובה - Casanova בבימוי לאסה הלסטרם, בכיכובו של הית' לדג'ר
2014 : וריאציות קזנובה - Casanova Variations , film de בבימוי מייקל סטרמינגר, עם השחקן ג'ון מלקוביץ'
2019 : האהבה האחרונה Le Dernier Amour, בבימוי בנואה ז'אקו, עם ונסאן לנדון
2005 - המיני-סדרה "קזנובה" בכיכובו של דייוויד טננט, בכתיבתו של ראסל טי דייוויס
1906 - הרמן הסה - הרומן "התשובה של קזנובה" (Casanovas Bekehrung)
- ארתור שניצלר - הנובלה "שובו של קזנובה" (Casanovas Heimfahrt)
1899 - המחזה "Der Abenteurer und die Sängerin" (ההרפתקן והזמרת) מאת הוגו פון הופמנסטאל
1995 - מופע "קזנובה" של להקת "לטרנה מגיקה" מפראג
2016 - אופרת פסטיצ'ו "קזנובה" מאת ג'וליאן פרקינס וסטיבן פטיט - בוצעה בבכורה במסגרת סדרת Barocco Unwrapped בקינס פלייס בלונדון
גָ'קוּזִי (בעברית: אַמְבַּט עִיסּוּי) הוא בריכה קטנה, מחוממת לטמפרטורות שבין 30 ל-40 מעלות צלזיוס, ובה משאבות משני סוגים: משאבות מים המפעילות פיות ("ג'טים - Jets") המותקנות בדופן הבריכה, ומפוח אוויר ("Blower") המזרים אוויר דרך חרירים בקרקעית הבריכה.
כאשר מופעלות משאבות המים, המים נדחסים בלחץ גבוה דרך הפיות ומתערבבים בהן עם אוויר באמצעות מנגנון מיוחד.
סילון המים והאוויר המוזרק מן הפיות מערבל את המים בבריכה, ומאפשר עיסוי השרירים המופנים אליו.
בבריכות ג'קוזי גדולות מותקנות הפיות בגבהים שונים כדי לאפשר עיסוי לכל שרירי הגוף.
כאשר מופעל מפוח האוויר, הוא מזרים אוויר דחוס לקרקעית הבריכה.
האוויר משתחרר אל המים מחרירים הנמצאים בקרקעית הבריכה, ויוצר אפקט נוסף של עיסוי.
מספר המשתמשים בג'קוזי משתנה לפי גודלו, ממשתמש בודד במתקן ביתי ועד כעשרה משתמשים במתקן ציבורי.
הג'קוזי מצוי לרוב כחלק ממתקני הספא, בבריכת שחייה, ולעיתים כמתקן עצמאי.
מערכות ג'קוזי ציבוריות משתמשות בכלור או בברום לחיטוי המים.
הכלור והברום עלולים להחמיר בעיות עור שאופייניות לסובלים מדלקות פרקים ואף לבעיות נשימתיות.
בחלק מהמערכות הביתיות משמש לחיטוי גז אוזון המיוצר בג'קוזי בעזרת מכשיר הנקרא אוזונטור, כתחליף הולם לכלור ולברום.
ג'קוזי הוא למעשה שמה של החברה ג'קוזי העוסקת בייצור מתקני ג'קוזי - השם הפך באופן לא רשמי ממותג למעין שם גנרי כללי למוצר זה.
מקור השם ג'קוזי הוא בשמם של האחים Jacuzzi (יש לקרוא: "יאקוצי") האיטלקיים, אשר היגרו מאיטליה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20 והקימו את חברת "ג'קוזי" למשאבות.
המצאת בריכת העיסוי מיוחסת לאחד האחים אשר בנו נפצע בתאונת דרכים ונזקק לפיזיותרפיה ממושכת.
האב החליט לפתח מערכת עיסוי מבוססת מים בלחץ גבוה, והמציא את המערכת הנקראת עד היום על שם משפחתו.
יעקב (ג'קו) אייזנברג (נולד ב־30 בנובמבר 1980) הוא זמר ויוצר ישראלי, זוכה העונה הרביעית של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
בשנת 2021 השתתף בתוכנית המציאות "האח הגדול".
הוא בנם של מרים ורוברט, יוצאי מצרים.
כשהיה בן עשר נפטר אביו מדום לב, לאחר שנתקף חרדה במלחמת המפרץ.
כעבור שלוש שנים החל להופיע בטקסי בית ספר.
לאחר שסיים לימודיו בתיכון "אלדד" פנה לתחום המוזיקלי, למד נגינה בפסנתר, בגיטרה, בתופים ובבס והחל להופיע בארץ, עם חומר מקורי שיצר בסגנונות הרוק וההיפ הופ ועם גרסאות כיסוי לשירים ישראליים מוכרים.
הקים עם חברו גיא אליהו את הלהקה "ג'אמוס", שניגנה מוזיקת היפ הופ אלקטרונית.
במקביל לעשייה המוזיקלית, עבד אייזנברג למחייתו במלצרות, ונוסף על כך עבד כברמן במספר מקומות וכמוכר בחנות, לצד עיסוקיו כזמר חתונות וכגנן.
בשנת 2003 הוציאה "ג'אמוס", עם אייזנברג, את אלבום הבכורה שלה "שים ת'ראש בצד", והחלה להופיע בפסטיבלים ובאירועים שונים.
אייזנברג שוחרר כחוק משירות בצבא, בין היתר בשל היותו בן יחיד לאם אלמנה.
הפריצה המשמעותית שלו הגיעה במאי 2006, לאחר ששותפו לדירה רשם אותו ללא ידיעתו למבחני התוכנית "כוכב נולד".
אייזנברג עלה לגמר, שנערך ב־7 בספטמבר בפארק הירקון, וזכה במקום הראשון (המתמודדים הנוספים היו מאיה רוטמן ורפאל מירילא).
בגמר שר אייזנברג את שירו של סער בדישי "אני מאבד אותך".
באודישן הראשון לתוכנית ביצע אייזנברג את אחד משיריו המקוריים, "נרדם על החולות".
מאוחר יותר שר את השיר בתוכנית עם המתמודדת נירית מיליס, ובגמר עם נינט טייב, הזוכה בעונה הראשונה.
ב־31 באוגוסט, כשבוע לפני תוכנית הגמר, הוציא אייזנברג כחלק מ"כוכב נולד" את הסינגל "נשארתי נורמלי", שגם אותו כתב והלחין.
זמן קצר לאחר זכייתו עורר אייזנברג סערה תקשורתית, שהובילה לירידה בפופולריות שלו.
נחשף שיר שהקליט ההרכב "ג'אמוס" ארבע שנים קודם לכן ובו התבטאות בלשון וולגרית על ישראל.
פרט לכך, בריאיון ב"ידיעות אחרונות" סיפר שלא גויס לצה"ל ואף הצהיר שאינו מתחרט על כך.
הריאיון הוביל לתגובות חריפות בציבור, במיוחד ברקע סיומה של מלחמת לבנון השנייה, וראש מועצת עומר, פיני בדש, קרא להחרמתו של אייזנברג, קריאה שזכתה לתמיכתם של ראשי רשויות מקומיות.
באותו ריאיון גם התבטא אייזנברג בחריפות נגד הזמר רמי קלינשטיין.
בשל ההתבטאות חזרה בה חברת התקליטים הליקון, המייצגת גם את קלינשטיין, מכוונתה להוציא אלבום של אייזנברג.
בטקס אנשי השנה ששודר בערוץ 2 התנצל אייזנברג לפני אלו שנפגעו מדבריו, ובפרט לפני המשפחות השכולות.
הוא אמר כי החליט לבטל את הופעותיו המתוכננות ולקחת פסק זמן, ובמשך יותר מחצי שנה לאחר הזכייה נעלם מעין הציבור ולא הופיע בתקשורת או בהופעות חיות.
יותר משנה לאחר החרמתו של אייזנברג, בתוכנית "המושכים בחוטים" ששודרה בערוץ "הוט בידור ישראלי", התנצל מנכ"ל הליקון רוני בראון.
הוא הודה שכשל בשיקול הדעת ונסחף להמולה סביב אייזנברג.
בשנת 2014 הגיש אייזנברג תביעת נזיקין כנגד שידורי קשת וכנגד טדי הפקות, שבה תבע בין היתר פיצוי על הנזק שנגרם לו בריאיון ל"ידיעות אחרונות".
הנתבעות ביקשו לדחות את התובענה על הסף, אך בית המשפט דחה את בקשתן ופסק 10,000 ש"ח שכר טרחת עורך דין לזכות אייזנברג.
לפי הסכם פשרה שאליו הגיעו הצדדים ב־2019, קשת וטדי התחייבו לממן לאייזנברג מנהל אישי ומנהל יחסי ציבור למשך שנה, וחשיפה בפלטפורמות העומדות לרשות קשת, כדי לסייע בחידוש הקריירה שלו.
ב־13 במאי 2007 הוציא אייזנברג את הסינגל "קשה לי לא להתרגש", שכתב והלחין ושר כדואט עם מאיה רוטמן.
השיר היה שיר האודישנים בעונה החמישית של "כוכב נולד", והפך ללהיט ברחבי הארץ.
ב־1 בינואר 2008 יצא לאור אלבום הבכורה, "ג'קו אייזנברג", בהפקת לואי להב.
האלבום מכיל 12 שירים שכתב והלחין טרם השתתפותו בתוכנית.
יצאו מתוכו הסינגלים "שר שר", "גרמת לי ללכת", גרסת אולפן חדשה לשיר "נרדם על החולות" ו"צורח".
בד בבד יצא אייזנברג למסע הופעות ברחבי הארץ, שתחילתו ב־13 במרץ במועדון "בארבי" בתל אביב.
בשנת 2010 עבר אייזנברג להתגורר באמסטרדם שבהולנד, וב־2012 שב לישראל.
בספטמבר אותה שנה הוציא את הסינגל "התחלה", שבו תיאר את רצונו להתחיל מחדש בארץ.
השיר לווה בקליפ בהפקה עצמית שצולם ברחובות אמסטרדם.
בפברואר 2013 השתתף בפרויקט "פנסים" של המוזיקאי אלירן אביתר־לוי, שבו הופיע עם השיר "השרב נשבר".
בספטמבר 2015 הצטרף אייזנברג ל-"Just The Way You Are", מופע מחווה לשירי אלטון ג'ון ובילי ג'ואל, עם הזמרים עדי כהן ואילן ליבוביץ, בניצוחו של דוד קריבושי ובליווי נגנים נוספים.
באפריל 2018 הפיק מוזיקלית את אלבומו של הזמר גיל אבידן קסנר.
ב־29 בינואר 2019 הוציא אייזנברג סינגל בשם "הימים", מתוך האלבום השני, וב־14 באוגוסט אותה שנה הוציא סינגל נוסף מהאלבום, "לא מובן מאליו".
ב־6 באוגוסט 2020 הוציא את השיר "לא יכול עליי" בשיתוף פעולה עם הזמר־יוצר רון נשר.
ב־1 באוקטובר 2020 זכה בתואר "זמר השנה" במצעד הרוק הישראלי השנתי תש"ף של "רדיו זה רוק".
ב־10 ביולי 2021 החל אייזנברג להשתתף בתוכנית המציאות "האח הגדול".
במהלך כניסתו ל"בית האח הגדול" ביצע את שירו "קשה לי לא להתרגש", ותוך כדי שהותו שם יצאו לאור שיריו "לבד" ו"קולות".
"נשארתי נורמלי" (מילים ולחן: ג'קו אייזנברג) – 31 באוגוסט 2006 (הליקון)
"קשה לי לא להתרגש" עם מאיה רוטמן (מילים ולחן: ג'קו אייזנברג) – 13 במאי 2007 (הד ארצי)
"גרמת לי ללכת" (מילים ולחן: ג'קו אייזנברג) – 28 באוקטובר 2007 (הד ארצי)
"נרדם על החולות" (מילים ולחן: ג'קו אייזנברג) – 15 בינואר 2008 (הד ארצי)
"התחלה" (מילים ולחן: ג'קו אייזנברג) – 9 בספטמבר 2012 (הפקה עצמית)
"השרב נשבר" (מילים ולחן: אלירן אביתר־לוי) – 13 בפברואר 2013 (הפקה עצמית)
"הפוך על הפוך" (מילים ולחן: ג'קו אייזנברג) – 14 בפברואר 2014 (הפקה עצמית)
"למה את מחכה" (מילים ולחן:ג'קו אייזנברג) – 18 במאי 2015 (הפקה עצמית)
ג'קאס היא תוכנית אמריקאית, שעלתה לשידור ב-MTV בין השנים 2000–2002, ומאוחר יותר אף הופקו לה שלושה סרטי המשך.
התוכנית מכילה בעיקר קטעי וידאו שונים של אנשים המבצעים פעלולים מסוכנים, משימות מגוחכות ומתיחות.
בשנת 2011 הועלה לשידור גרסה ישראלית של התוכנית "4X".
סדרת סרטים זו יצאה החל מהסרט השני ויש לה אופי דוקומנטרי הכולל: תעוד של תכנון הפעלולים, ניסיונות כושלים, ראיונות עם יוצרי הסרט וחברי הצוות השונים, קטעי וידאו ופעלולים שלא נכנסו לסרטים הרשמיים.
בינואר 2026 דווח שסרט חדש בסדרת ג'קאס עתיד לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע ב-26 ביוני 2026 באמצעות חברת סרטי פרמאונט.
הידיעה על הסרט החדש אושרה לאחר שג'וני נוקסוויל פרסם הודעה ברשתות החברתיות בשיתוף עם חברת ההפקה גורילה פליקס.
משחק וידאו של ג'קאס בשם "Jackass: The Game" יצא בשנת 2007 לקונסולת הפלייסטישן 2 וזכה להצלחה רבה בקרב המעריצים וגיימרים על המשחקיות ועל כך שהמשחק הוא בדיוק כמו הסדרה ואפילו מופרע יותר.