tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בטווח הארוך, מדיקר ניצבת בפני אתגרים פיננסיים משמעותיים בשל הצמיחה הכוללת של הוצאות על שירותי בריאות, צמיחת מספרי המבוטחים עם הזדקנות האוכלוסייה וצניחת היחס בין עובדים לנרשמים.
ישנן עדויות כי רווחי הפריון ימשיכו לקזז מגמות דמוגרפיות בעתיד הקרוב.
משרד התקציבים של הקונגרס כתב כי "צמיחה עתידית בהוצאה למבוטח עבור מדיקר ומדיקייד - תוכניות שירותי הבריאות המרכזיות של הממשל הפדרלי - תהיה הקוצב החשוב ביותר של מגמות ארוכות טווח בהוצאות הפדרליות.
שינוי התוכניות הללו בדרך שתצמצם את הצמיחה בהוצאות - מה שיהיה קשה, בחלקו בשל המורכבות של בחירות מדיניוּת בריאות - יהיה בסופו של דבר האתגר האולטימטיבי המרכזי של האומה בקביעת המדיניות הפיסקלית הפדרלית".
העלויות הכוללות של שירותי בריאות צפויות לגדול ב-5.8% לשנה, בין השנים 2010 ל-2020, בין השאר בשל ניצול מוגבר של שירותים רפואיים, מחירים גבוהים יותר לשירותים, וטכנולוגיות חדשות.
עלויות שירותי בריאות עולות באופן גורף, אך עלויות הביטוח עולות באופן דרמטי למשפחות ולעובדים, כמו גם לממשל הפדרלי.
למעשה, מאז 1970, העלות לנפש של כיסוי פרטי גדלה באחוז אחד יותר מהר בכל שנה מהעלות לנפש של מדיקר.
מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הביצועים של מדיקר טובים יותר מאלו של מבטחים פרטיים.
במהלך העשור הבא, הוצאות מדיקר לנפש צפויות לעלות ב-2.5% לשנה, בהשוואה ל-4.8% אצל מבטחים פרטיים.
עם זאת, רוב המומחים וקובעי המדיניות מסכימים כי הכלת שירותי הבריאות חיונית לתחזית הפיסקלית של האומה.
חלק גדול מהוויכוח על עתידו של מדיקר סובב סביב השאלה האם יש להפחית עלויות לנפש על ידי הגבלת תשלומים לספקים או על ידי הסטה של יותר עלויות לנרשמי מדיקר.
מספר סרגלי מדידה משמשים כמדדים למצב הפיננסי לטווח הארוך של מדיקר.
אלה כוללים את ההוצאות הרפואיות הכוללות של מדיקר כחלק מהתוצר המקומי הגולמי, יכולת הפירעון של קרן הנאמנות HI של מדיקר, הצמיחה בהוצאות לנפש של מדיקר בהשוואה לאינפלציה ולצמיחה בתוצר לנפש; והכנסות קרן כלליות כאחוז מסך כל הוצאות מדיקר.
סך הוצאות מדיקר כחלק מהתוצר המקומי הגולמי
יכולת הפירעון של קרן הנאמנות HI של מדיקר
ציין זה מעורב רק במדיקר Part A.
קרן הנאמנות נחשבת חדלת פירעון כאשר ההכנסות הזמינות בתוספת כל היתרות הקיימות, לא יכסו 100% מהעלויות השנתיות הצפויות.
על פי ההערכה האחרונה של חבר הנאמנים של מדיקר מ-2011, קרן הנאמנות צפויה להפוך חדלת פירעון בתוך 13 שנים (כלומר ב-2024), מועד בו ההכנסות הצפויות יכסו 90% מהעלויות השנתיות הצפויות.
מאז תחילת מדיקר, השלכת כושר הפירעון נעה בין שנתיים ל-28 שנים, עם ממוצע של 11.3 שנים.
הוצאות מדיקר לנפש ביחס לאינפלציה וצמיחת התוצר המקומי הגולמי לנפש
תחת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה קבע הקונגרס של ארצות הברית מטרות מרביות, או ספים, לגידול בהוצאות מדיקר לנפש.
לתקופה של חמש השנים בין 2015 ל-2019, מטרות אלו מבוססות על הממוצע של מדד המחירים לצרכן המשורשר של ארצות הברית (CPI-U) ועל CPI-M.
לתקופה של חמש השנים המסתיימת ב-2020 והשנים שלאחר מכן, מטרות אלו מבוססות על צמיחת התמ"ג לנפש פלוס אחוז אחד.
בכל שנה, משרד האקטואר במרכזים לשירותי מדיקר ומדיקייד חייב להשוות בין שני הערכים הללו, ואם אמצעי מדידת ההוצאות גדולים מאמצעי המדידה הכלכליים, IPAB חייב להציע המלצות לחיסכון בהוצאות לשיקול הקונגרס של ארצות הברית, באופן מזורז.
משרד התקציבים של הקונגרס של ארצות הברית צופה שהגידול בהוצאות לנפש של מדיקר לא יעלו על היעדים הכלכליים בכל זמן שבין שנת 2015 לשנת 2021.
הכנסות קרן כלליות כנתח מסך הוצאות מדיקר
כל שנה, Medicare Prescription Drug, Improvement, and Modernization Act דורש מנאמני מדיקר לקבוע אם הכנסות הקרן הכלליות צפויות לעלות על 45% מסך ההוצאות של התוכנית בתוך תקופה של שבע שנים.
אם נאמני מדיקר קובעים כך בשתי שנים רצופות, מונפקת "אזהרת מימון".
בתגובה, חייב נשיא ארצות הברית להגיש חקיקה לחיסכון בהוצאות לקונגרס של ארצות הברית, שחייב מצידו לקחת בחשבון חקיקה זו בהליך מזורז.
בשנת 2009, זו השנה הרביעית ברציפות, נאמני מדיקר קבעו כי הוצאות הקרן הכלליות עברו את הסף.
עם זאת, בינואר 2009, בית הנבחרים של ארצות הברית העביר החלטה להשעיית כל חקיקה הקשורה לאזהרת מימון של מדיקר.
ההתחייבות הלא מתוקצבת של מדיקר היא סכום הכסף הכולל שצריך היה להיות מופרש היום באופן שהקרן והריבית יכסו את הפער בין ההכנסות הצפויות של Part A וההוצאות במשך פרק זמן נתון.
החל מ-2009, החובה התקציבית של מדיקר על פני פרק זמן אין-סופי הייתה 36 טריליון דולרים.
בשל המעבר של הרפורמה בשירותי הבריאות בארצות הברית, החובה התקציבית של מדיקר במשך 75 השנים הבאות, ירדה מ-13.5 טריליון דולרים לשלושה טריליון דולרים.
סקרי דעת קהל מראים שהציבור תופס את בעיות מדיקר כרציניות, אך לא דחופות כדאגות אחרות.
בינואר 2006, מכון המחקר Pew (Pew Research Center) מצא כי 62% מהציבור אמרו כי הטיפול בבעיות הכספיות של מדיקר צריכות להיות בעדיפות גבוהה מבחינת הממשל הפדרלי של ארצות הברית, אך הנתון הזה עדיין ממוקם מאחורי סדרי עדיפויות אחרים.
סקרים מראים שאין קונצנזוס ציבורי מאחורי אסטרטגיה ספציפית לשמירת התוכנית בעלת כושר פירעון.
The Government Accountability Office ממקם את מדיקר כתוכנית ממשלתית ב"סיכון גבוה" הזקוקה לרפורמה, בחלקו בשל הפגיעוּת שלה להונאה וגם בשל הבעיות הכלכליות שלה לטווח הארוך.
פחות מ-5% מתביעות מדיקר מבוקרות.
הטבות מדיקר נטו משוערות לקטגוריות עובדים שונות
Eugene Steuerle ואדם קרסו יצרו מחשבון הטבות מדיקר מבוסס אינטרנט.
באמצעות מחשבון זה ניתן להעריך הטבות מדיקר נטו (כלומר, אומדן הטבות מדיקר לכל החיים בניכוי מסי מדיקר המוערכים ששולמו במשך החיים, מתורגמים לדולרים של היום), לסוגים שונים של המקבלים.
בספר "Democrats and Republicans – Rhetoric and Reality" (דמוקרטים ורפובליקנים - רטוריקה ומציאות), ג'וזף פריד השתמש במחשבון כדי ליצור תיאורים גרפיים של יתרונות הנטו המוערכים של גברים ונשים שהיו ברמות שכר שונות, סינגלים ונשואים (עם בני זוג היושבים בבית) ופורשים לפנסיה בשנים שונות.
גרפים שונים מציגים בבירור מדוע מדיקר (כפי שנוסח בשלב זה), נמצא בדרך לחדלות פרעון כספית: לא משנה מהי רמת השכר, המצב המשפחתי, או מועד הפרישה לפנסיה, גבר או אישה יכולים לצפות לקבל הטבות שיעלו למערכת הרבה יותר מאשר המיסים שהוא או היא שילמו למערכת.
כ-27.4% מהוצאות מדיקר לקשישים משולמות בשנה האחרונה לחייו של אדם.
זכאות שלא הורווחה או ביטוח מבוסס-תרומה ששולם לאורך החיים?
ירון ברוק ממכון איין ראנד טען כי לידתו של מדיקר ייצגה מעבר מאחריות אישית לעבר ההשקפה ששירותי בריאות היא זכאות שהורווחה שלא כדין, שתסופק על חשבון האחרים.
רוברט מ' בול, לשעבר נציב לביטחון חברתי תחת נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי בשנת 1961, ומאוחר יותר תחת הנשיאים לינדון ג'ונסון וריצ'רד ניקסון, הגדיר את המכשול העיקרי למימון ביטוח בריאות לקשישים: העלות הגבוהה של טיפול לקשישים, בשילוב עם הכנסה נמוכה בדרך כלל של אנשים שפרשו לפנסיה.
בשל העובדה שפנסיונרים מבוגרים צורכים הרבה יותר טיפול רפואי מעובדים צעירים יותר, פרמיית הביטוח שקשורה לסיכון לאנשים מבוגרים צריכה להיות גבוהה יותר, אך אם על הפרמיה הגבוהה להיות משולמת לאחר הפרישה, כאשר ההכנסות נמוכות, יהיה זה נטל כמעט בלתי-אפשרי עבור האדם הממוצע.
הגישה האפשרית היחידה, טען בול, הייתה לממן ביטוח בריאות באותה הצורה כמו קצבאות לגיל הפרישה, על ידי תרומות ששולמו בזמן העבודה, כאשר התשלומים מעיקים פחות, כאשר ההגנה מסופקת בעת הפרישה, ללא תשלום נוסף.
בשנות ה-60 המוקדמות, למעט קשישים יחסית היה ביטוח בריאות, ומה שהיה להם היה בדרך כלל לא מספיק.
מבטחים דוגמת Blue Cross Blue Shield Association, שהחילו במקור את העיקרון של דירוג הקהילה, עמדו בפני התחרות מצד חברות ביטוח מסחריות אחרות שלא החילו את העיקרון של דירוג הקהילה, וכך נאלצו להעלות את התעריפים לקשישים.
שמרנים מסוימים התנגדו לחקיקת מדיקר והזהירו כי תוכנית המופעלת על ידי הממשלה תוביל לסוציאליזם באמריקה:
רונלד רייגן קבע ב-1961, כחלק מ-Operation Coffee Cup: "אם אתה לא תעצור את מדיקר ואני לא אעשה זאת, באחד הימים שאני ואתה נבלה את שנות השקיעה שלנו, נספר לילדינו ולילדי ילדינו, איך זה היה פעם באמריקה, כשבני האדם היו חופשיים".
ב-1964 אמר בארי גולדווטר: "לאחר שהענקנו לגמלאים שלנו טיפול רפואי באופן זה, מדוע לא סלי מזון, מדוע לא אירוח בדיור ציבורי, מדוע לא אתרי נופש, למה לא מנה של סיגריות למי שמעשן ומנה של בירה למי ששותה?".
ב-1995 הצהיר בוב דול שהוא היה אחד מ-12 חברי בית הנבחרים של ארצות הברית שהצביעו נגד אישור מדיקר ב-1965. "הייתי שם, נלחמתי בקרב, הצבעתי נגד מדיקר...
כיוון שידענו שזה לא יעבוד ב-1965".
מחקר מ-2001 של ה-Government Accountability Office העריך את איכות המענה שניתן על ידי נציגי שירות הלקוחות של הקבלן לשאלות הרופאים.
המעריכים הכינו רשימה של שאלות שנשאלו במהלך מדגם של שיחות אקראיות לקבלני מדיקר.
השיעור של מידע מלא ומדויק שניתן על ידי נציגי שירות הלקוחות של מדיקר עמד על 15%.
מאז, ננקטו צעדים לשפר את איכות השירות הניתנת ללקוח על ידי קבלני מדיקר, במיוחד הקבלן שמפעיל את שירות 1-800-MEDICARE.
כתוצאה מכך, נציגי שירות הלקוחות של 1-800-MEDICARE הראו עלייה ברמת ההכשרה שלהם, ניטור אבטחת השירות עלה באופן משמעותי וסקר שביעות רצון לקוחות מוצע למתקשרים אקראיים.
ניסיון שנעשה על ידי TÜV Healthcare Specialists לספק הסמכה לבתי חולים נדחה ב-2006. זמן קצר לאחר מכן רכש DNV International את TUV ושינה את שמה ל-DNV Health Care.
המרכזים לשירותי מדיקר ומדיקייד רואים ב-DNV Healthcare, החל מ-2008 כמעניק הסמכה לבתי חולים.
מעבר להסמכת בתי חולים, יש כיום מספר ארגונים אמריקאיים חלופיים המחזיקים בכוח להכיר בשירותי בריאות עבור מדיקר.
ההסמכה היא וולונטרית וארגון יכול לבחור להיות מוערך על ידי סוכנות הסקר של המדינה או ישירות על ידי המרכזים לשירותי מדיקר ומדיקייד.
מדיקר מממנת את הרוב המכריע של התמחויות בארצות הברית.
מימון מבוסס-מס זה מכסה את משכורות והטבות המתמחים באמצעות תשלומים הנקראים Direct Medical Education payments (תשלומי חינוך רפואיים ישירים).
מדיקר גם משתמשת במיסים לחינוך רפואי עקיף, סובסידיה המשולמת לבתי חולים אוניברסיטאיים בתמורה להכשרת רופאים מתמחים.
בשנת הכספים 2008 תשלומים אלו עמדו על 2.7 מיליארד דולר ו-5.7 מיליארד דולר, בהתאמה.
רמות המימון הכוללות נשארו באותה הרמה בעשר השנים האחרונות, כך שמספר המתמחים שהוכשר במסגרת תוכנית זו, נשאר אותו הדבר או אף פחת.
בינתיים, אוכלוסיית ארצות הברית ממשיכה להתבגר, מה שמוביל לדרישה גדולה יותר לרופאים.
באותו הזמן, עלות השירותים הרפואיים ממשיכה לעלות במהירות, ובאזורים גאוגרפיים רבים מתמודדים עם מחסור ברופאים, שתי מגמות המצביעות על כך שהיצע הרופאים עדיין נמוך מדי.
מדיקר מוצאת עצמה במצב המוזר בו יש לה השליטה המשוערת על בוגרי החינוך הרפואי שכרגע עומדים בפני אילוצי תקציב גדולים, הקפאת המימון לחינוך בוגרי רפואה, כמו גם לשיעורי החזר רפואיים.
עצירה זו במימון מחמירה את הבעיה המדויקת שמדיקר ביקשה לפתור מלכתחילה: שיפור הזמינות של טיפול רפואי.
עם זאת, מומחים מסוימים בתחום הבריאות מאמינים כי המחסור ברופאים עשוי להוות הזדמנות לספקים לארגן מחדש את מערכות האספקה שלהם, כך שתהיינה פחות יקרות ויותר יעילות.
עוזרי רופאים ואחיות מטפלות עם הסמכה מתקדמת יכולים להניח קבלת אחריות שבאופן מסורתי נפלה על כתפי הרופאים, אך לא בהכרח דורשת את ההכשרה המתקדמת והמיומנויות של רופאים.
מבין 38,377 בוגרי לימודי רפואה של מדיקר שפנו לתוכנית הלאומית להתאמת מתמחים (NRMR) בשנת 2012, 73.1%, 22,934, ממסיימי בתי הספר לרפואה בארצות הברית, יכלו למצוא התאמות לתוכנית התמחות של שנה לאחר סיום לימודיהם (PGY-1).
לעומת זאת, רק 42.4% מבוגרי בתי הספר לרפואה מחו"ל, הצליחו בכך.
3,909 או 10.2% נסוגו לחלוטין מתהליך ההתאמה ואילו 8,421 הנותרים שהיוו 16.2%, שלא צלחו בהשגת שיבוץ להכשרה בשנה שלאחר סיום לימודיהם, עזבו כדי לנסות למצוא התאמה בשנה מאוחרת יותר.
התוכנית הלאומית להתאמת מתמחים מכירה בכך שמי שלא התאימו בשנים קודמות ושהתחילו מחדש בתהליך ההתאמה, לא נכללו בנתונים.
השפעות על חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה
חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה מ-2010 הכניס מספר שינויים בתוכנית מדיקר.
כמה הוראות חוק נועדו להפחית את העלויות של מדיקר.
הקונגרס הקטין את התשלומים לתוכניות פרטיות של Medicare Advantage, על מנת להאחידן באופן הדוק יותר עם מחירים ששולמו עבור טיפול דומה תחת מדיקר המסורתי.
הקונגרס גם הפחית מעט את העליות השנתיות בתשלומים לרופאים ולבתי חולים שמשרתים נתח לא פרופורציונלי של חולים בעלי הכנסה נמוכה.
יחד עם כמה התאמות קלות אחרות, שינויים אלו הפחיתו את העלות הצפויה של מדיקר לעשור הקרוב ב-455 מיליארד דולר אמריקני.
בנוסף, חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה יצר את הוועדה המייעצת לתשלום עצמאי
(IPAB - Independent Payment Advisory Board), אשר תהיה מוסמכת להגיש הצעות חוק שמטרתן תהיה להפחית את העלות של מדיקר, אם ההוצאות לנפש של התוכנית תגדלנה מהר יותר מהתוצר המקומי הגולמי פלוס אחוז אחד.
בעוד שעל ה-IPAB ייאסר לטפל בקיצוב, העלאת הכנסות, זכאות או הטבות משתנות, הגדלת חלוקת עלויות או קיצוץ בתשלומים לבתי חולים, הרי שהקמתה הייתה אחד ההיבטים היותר שנויים במחלוקת של הרפורמה בבריאות.
חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה גם הכניס מספר שינויים בהטבות לנרשמי מדיקר.
בשנת 2020 ייסגר מה שנקרא "חור הסופגנייה" בין גבולות הכיסוי של תוכניות Part D לבין הכיסוי הרה האסון של הוצאות "מחוך הכיס", מה שיצמצם את החשיפה של נרשמי Part D לעלויות של תרופות מרשם בממוצע של 2,000 דולר אמריקני לשנה.
מגבלות גם הוטלו על עלויות "מתוך הכיס" לטיפול ברשת של Medicare Advantage.
בינתיים, הפרמיות של Part B ו-Part D אורגנו מחדש בדרכים שהקטינו את העלויות עבור רוב האנשים בזמן גיוס תרומות מהאנשים העשירים שיש להם מדיקר.
החוק גם הרחיב את הכיסוי של שירותי מניעה.
חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה הנהיג מספר צעדים לפיקוח על ניצול לרעה והונאות של מדיקר כגון פרקי זמן ארוכים יותר של בקרה ופיקוח, סריקה של ספקים, תקנים חזקים יותר לספקים מסוימים, יצירה של בסיסי נתונים לשיתוף נתונים בין סוכנויות פדרליות למדינתיות ועונשים נוקשים יותר למפרים.
החוק גם יצר מנגנונים דוגמת המרכזים לחדשנות בשירותי מדיקר ומדיקייד, על מנת לממן ניסויים שיזהו מודלים חדשים לתשלומים ואספקה, אשר מתקבל על הדעת שניתן יהיה להרחיבם כדי להפחית את העלויות של טיפול רפואי, תוך שיפור האיכות.
בזמן שמחוקקים ממשיכים לחפש דרכים חדשות לשלוט בהוצאות של מדיקר, הוצגו בשנים האחרונות מספר הצעות חדשות לרפורמה במדיקר.
מאז אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 היו מספר הצעות לשנות את מדיקר מתוכנית ביטוח חברתית בעלת הטבות מוגדרות המנוהלת באופן ציבורי, ושבה אין מגבלה להוצאות הממשל, לכדי תוכנית שמציעה "תמיכת פרימיום" לנרשמים.
התפישֹה הבסיסית מאחורי ההצעות, היא שהממשל יפקיד סכום מוגדר, שהוא בבחינת תמיכת פרימיום, לתוכנית הבריאות של בחירת נרשמי מדיקר.
מבטחים יתחרו על האפשרות לספק את הטבות מדיקר, ותחרות זו תקבע את רמת התרומה הקבועה.
בנוסף, נרשמי מדיקר יוכלו לרכוש כיסוי רחב יותר באמצעות תשלום שמעבר לתרומה הממשלתית הקבועה.
לעומת זאת, נרשמים יוכלו לבחור כיסוי בעלות נמוכה יותר ולשמור על ההפרש בין עלויות הכיסוי שלהם ותרומת הממשלה הקבועה.
המטרה של תוכנית מדיקר פרימיום היא להשיג עלות אפקטיבית טובה יותר.
אם תוכנית כזאת תעבוד כמתוכנן, התמריץ הכספי יהיה הגדול ביותר בתוכניות מדיקר שמציעות את הטיפול הטוב ביותר במחיר הנמוך ביותר.
נמתחו מספר ביקורות על מודל תמיכת הפרימיום.
חלקן הביעו חשש מבחירת סיכון, מצב בו חברות הביטוח מוצאות דרכים להימנע מכיסוי אנשים שצפויים להתאפיין בעלויות טיפול רפואי גבוהות.
הצעות לתמיכת פרימיום כמו תוכניתו של הרפובליקני פול ראיין מ-2011, כיוונו להימנע מבחירת סיכון באמצעות בחירת שפה מגוננת המחייבת כי תוכניות המשתתפות בכיסוי כזה חייבות לספק ביטוח לכל המוטבים ואינן יכולות להימנע מכיסוי מוטבים הנמצאים בסיכון גבוה יותר.
מספר מבקרים מודאגים מכך שאוכלוסיית מדיקר, הכוללת שיעורים גבוהים של בעלי ליקויים קוגניטיביים ושיטיון, יסבלו מקושי לבחור בין תוכניות בריאות מתחרות.
רוברט מופיט, עמית בכיר בהריטג' פאונדיישן, הגיב לחששות אלו באומרו שבעוד שישנו מחקר המצביע על כך שאינדיבידואלים חווים קשיים לבחור נכונה תוכנית טיפול רפואי, אין עדות לכך שפקידי ממשלה מסוגלים לקבל החלטות טובות יותר.
הנרי ארון, אחד החסידים המקוריים של תמיכת פרימיום, טען ב-2012 שיש להוציא לפועל את הרעיון בהתחשב בכך שתוכניות Medicare Advantage לא הכילו עלויות בצורה יעילה יותר ממדיקר המסורתי ובשל העובדה שהאקלים הפוליטי עוין את הרגולציה שבה יהיה צורך על מנת להפוך את הרעיון לבר ביצוע.
שתי מערכות תמיכת פרימיום נפרדות הוצעו בקונגרס לאחרונה במטרה לשלוט בהוצאות של מדיקר.
תקציב בית הנבחרים של ארצות הברית לשנת 2012 הציע לבטל את מדיקר המסורתי ודרש מהאוכלוסייה הזכאית, לרכוש ביטוח פרטי עם תוכנית תמיכת פרימיום חדשה.
תוכנית זו הייתה חותכת את העלות של מדיקר על ידי הצבת מכסה לערך של השובר (ואוצ'ר) וקשירת הצמיחה שלו לאינפלציה, שצפויה להיות נמוכה מעלויות הבריאות המאמירות, מה שיחסוך בערך 155 מיליארד דולר על פני 10 שנים.
מחבר התוכנית, פול ראיין, טען שתחרות תוריד את העלויות, אך משרד התקציבים של הקונגרס מצא שהתוכנית תעלה דרמטית את העלויות של שירותי בריאות כשכל העלויות הנוספות תיפולנה על כתפי הנרשמים.
משרד התקציבים של הקונגרס מצא שתחת התוכנית, תעלה הוצאתו של בן ה-65 הממוצע, מ-35 אחוז מהוצאות הבריאות שלו, לכדי 68%, עד שנת 2030.
בדצמבר 2011, ראיין והסנטור הדמוקרט מאורגון רון ויידן הציעו במשותף מערכת תמיכת פרימיום חדשה.
שלא בדומה לתוכניתו המקורית של ראיין, מערכת חדשה זאת תשמר את מדיקר המסורתי כאופציה, ותוכנית הפרימיום לא תוצמד לאינפלציה.
יעדי ההוצאות בתוכנית ראיין-ויידן זהים ליעדים שנכללו בחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
לא ברור אם התוכנית תפחית את הוצאות מדיקר ביחס לחוק הקיים.
הוצעו מספר תוכניות שונות להעלאת גיל הזכאות למדיקר.
חלקן טענו, שעם הזדקנות האוכלוסייה וצמצום היחס בין עובדים לגמלאים, יש להפחית את עלויותיהן של תוכניות לקשישים.
מאז שהגיל בו יכלו אמריקאים לפרוש כשהם זכאים להטבות ביטוח לאומי מלאות הועלה ל-67, נטען כי גיל הזכאות להצטרפות למדיקר צריך לעלות בהתאם (על אף העובדה שאנשים יכולים להתחיל לקבל הטבות ביטוח לאומי מופחתות החל מגיל 62).
קרן משפחת קייזר (The Kaiser Family Foundation) מצאה כי העלאת גיל הזכאות למדיקר תחסוך לממשל הפדרלי של ארצות הברית 5.7 מיליארד דולר אמריקני בשנה, תוך העלאת עלויות למשלמים אחרים.
על פי קייזר, העלאת הגיל תעלה 3.7 מיליארד דולר אמריקני לבני 65 ובני 66, 2.8 מיליארד דולר אמריקני לצרכנים אחרים שהפרמיות שלהם יעלו, כשהקופה המשותפת של הביטוח שלהם תספוג יותר סיכון, 4.5 מיליארד דולר אמריקני למעסיקים המציעים ביטוח, ו-0.7 מיליארד דולר אמריקני למדינות המרחיבות את מספר נרשמי המדיקייד שלהן.
בסופו של דבר מצאה קרן פייזר כי התוכנית תעלה את סך ההוצאה החברתית ביותר מכפליים מהחיסכון שיושג לממשל הפדרלי של ארצות הברית.
משא ומתן ביחס למחירי תרופות מרשם
כרגע, אנשים עם מדיקר יכולים לקבל כיסוי לתרופות מרשם באמצעות תוכנית Medicare Advantage או דרך תוכניות עצמאיות פרטיות לתרופות מרשם שהוקמו על פי מדיקר Part D.
כל תוכנית כוננה מדיניות כיסוי משלה, ובאופן עצמאי נושאת ונותנת על המחירים שהיא משלמת ליצרניות התרופות.
אך בשל העובדה שלכל תוכנית יש מאגר כיסוי קטן בהרבה מלתוכנית מדיקר בכללותה, רבים טוענים כי מערכת זאת לתשלום בעבור תרופות מרשם מערערת את כוח המיקוח של הממשל הפדרלי של ארצות הברית ומעלה באופן מלאכותי את עלות הכיסוי לתרופות.
רבים נושאים את עיניהם אל ה-Veterans Health Administration כמודל לכיסוי תרופות מרשם בעלות נמוכה יותר.
מאחר שה-Veterans Health Administration מספק שירותי בריאות באופן ישיר, הוא שומר את בעלותו על סל התרופות ומנהל משא ומתן על המחירים מול יצרני התרופות.
מחקרים מראים שה-Veterans Health Administration משלם עבור תרופות הרבה פחות משמשלמות סובסידיות ה-Part D של מדיקר באמצעות התוכניות הפרטיות לתרופות מרשם.
ניתוח אחד מצא שאימוץ נוסחה דומה לזו שמפעיל ה-Veterans Health Administration יחסוך למדיקר 14 מיליארד דולר אמריקני בשנה (על פני 10 שנים יגיע החיסכון לסביבות 140 מיליארד דולר אמריקני).
ישנן הצעות אחרות לחיסכון על תרופות מרשם, שאינן מצריכות שינויים כה יסודיים במדיניות הכיסוי והתשלומים של Part D.
יצרנים המספקים תרופות למדיקייד נדרשים להציע 15% הנחה על המחיר הממוצע של היצרן.
קשישים בעלי הכנסה נמוכה, המתאימים הן למדיקר, הן למדיקייד, מקבלים כיסוי לתרופות דרך מדיקר Part D, ואין כל החזר בעבור התרופות שהממשל הפדרלי של ארצות הברית רכש עבורם.
הפעלה מחדש של ההנחה תניב חיסכון של 112 מיליארד דולר אמריקני, על פי הערכת מחלקת התקציבים של הקונגרס.
היו שערערו על יכולתו של הממשל הפדרלי של ארצות הברית להשיג חיסכון גדול יותר מהתוכניות הפרטיות לתרופות מרשם, שכן לחלק מהתוכניות הגדולות ישנו מאגר כיסוי הדומה לזה של מדיקר, על אף שהראיות מה-Veterans Health Administration הן ראיות מבטיחות.
יש גם החוששים ששליטה על מחירי תרופות מרשם תפחית מהתמריצים של יצרני התרופות להשקיע במחקר ופיתוח, אם כי ניתן לומר זאת על כל אלמנט שיפחית את העלויות.
רפורמה בטיפול לבעלי זכאות כפולה
לכתשעה מיליון אמריקנים, רובם מבוגרים בעלי הכנסה נמוכה, זכאות כפולה, הן למדיקר, הן למדיקייד.
גברים ונשים אלו נוטים להיות בעלי בריאות גרועה במיוחד - יותר ממחציתם מטופלים בגין חמישה מצבים כרוניים או יותר - ולשאת עלויות טיפול גבוהות.
ההוצאה השנתית לנפש בגין בעלי זכאות כפולה אלו היא 20,000 דולר אמריקני, בהשוואה ל-10,900 דולר אמריקני לאוכלוסיית מדיקר בכללותה.
אוכלוסיית בעלי זכאות כפולה זאת כוללת בערך 20% ממבוטחי מדיקר, אולם חשבון ההוצאות בגין הטיפולים המוענקים לה מגיע לכ-36% מהעלויות.
ישנן ראיות מוצקות לכך שאנשים אלו מקבלים טיפול מאוד לא יעיל בשל העובדה שהאחריות לטיפול בהם מפוצלת בין מדיקר למדיקייד - ישנו מספר גבוה של ספקים שונים שמעניקים להם שירותים, ללא כל סוג של מנגנון לתיאום הטיפול בהם והם ניצבים בפני שיעור גבוה של אשפוזים שאפשר להימנע מהם.
בשל העובדה שמדיקייד ומדיקר מכסים היבטים שונים של טיפול רפואי, לשתיהן יש תמריץ כספי להעביר מטופלים לטיפול שהתוכנית השנייה תשלם בעבורו.
מומחים רבים הראו כי הקמת מנגנונים לטיפול בבעלי זכאות כפולה עשויה להניב חיסכון משמעותי לתוכנית מדיקר, בעיקר על ידי הפחתת אשפוזים.
תוכניות כאלו יקשרו חולים עם טיפול ראשוני, ייצרו תוכנית בריאות אישית, יסייעו לנרשמים בקבלת שירותים חברתיים ואנושיים, כמו גם טיפול רפואי, יסדירו קבלת תרופות שנרשמו על ידי רופאים שונים כדי להבטיח שהן לא תסתורנה זו את זו, ויפקחו על ההתנהגות כדי לשפר את הבריאות.
האתוס הכללי של הצעות אלו הוא "לטפל במטופל, לא במצב", ולשמור על בריאות תקינה תוך הימנעות מטיפולים יקרים.
ישנה מחלוקת מסוימת סביב השאלה מי צריך לקחת אחריות על מנת לתאם את הטיפול בבעלי הזכאות הכפולה.
הועלו מספר הצעות להעביר בעלי זכאות כפולה לתוכניות בריאות קיימות המנוהלות על ידי מדיקייד, אשר נשלטות על ידי מדינות בודדות.
אולם למדינות רבות העומדות בפני גירעונות תקציביים חמורים עלול להיות תמריץ לקמץ בהוצאות על טיפול הכרחי, או בדרך אחרת, להעביר את העלויות לנרשמים או למשפחותיהם, על מנת להשיג חיסכון בהוצאות על מדיקייד.
למדיקר יש יותר ניסיון בניהול הטיפול באנשים מבוגרים, ובכל מקרה מדיקר תרחיב תוכניות טיפול מתואמות תחת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, אם כי ישנן מספר שאלות אודות יכולותיהן של תוכניות מדיקר פרטיות לנהל את הטיפול ולהשיג חיסכון משמעותי בעלויות.
ההערכות לחיסכון מטיפול מתואם יעיל יותר לבעלי הזכאות הכפולה, נעות בין 125 מיליארד ל-200 מיליארד דולר אמריקני, בעיקר באמצעות ביטול אשפוזים מיותרים ויקרים.
הצעות כאלה צפויות להביא לחיסכון של כ-20 מיליארד דולר אמריקני על פני עשור ובסופו של דבר יביאו לכך שיותר מרבע מנרשמי מדיקר משלמים בין 35 ל-90% מעלויות Part B שלהם ב-2035, ולא 25 האחוזים הטיפוסיים.
אם המדרגות המתחייבות ל-2035 ייושמו היום, משמעות הדבר היא שכל מי שמרוויח למעלה מ-47,000 דולר אמריקני כפרט או 94,000 דולר אמריקני לזוג יושפע מכך.
על פי ההצעות הרפובליקניות, האנשים שמושפעים מההצעה ישלמו 40% מכלל פרמיות Part B ו-Part D, מה שיהיה שווה ערך ל-2,500 דולר אמריקני של היום.
נכון לעכשיו, רק חמישה אחוזים מנרשמי מדיקר משלמים פרמיה הקשורה להכנסה, ורובם משלמים רק 35% מהפרמיה הכוללת שלהם, בהשוואה ל-25% שרוב האנשים משלמים.
רק מספר זניח של נרשמים, המשתייכים לעשירונים הגבוהים יותר, נדרשים לשאת בנתח משמעותי יותר של העלויות שלהם - בערך חצי אחוז מהפרטים ופחות מ-3% מהזוגות הנשואים, משלמים כיום יותר מ-35% מעלויות Part B הכוללות שלהם.
קיים חשש מסוים כי קשירת הפרמיות להכנסות תחליש את מדיקר מבחינה פוליטית בטווח הארוך, בשל העובדה שאנשים נוטים לתמוך יותר בתוכניות חברתיות אוניברסליות, מאשר בתוכניות הבודקות את האמצעים של הנהנים מהן.
חלק מביטוחי מדיקר המשלימים ("Medigap") מתוכננים לכסות את כל שיתוף העלויות של הנרשמים, מבודדים אותם מכל הוצאות "מתוך הכיס" ומעניקים ביטחון פיננסי לאנשים עם צרכים רפואיים משמעותיים.
קובעי מדיניות רבים מאמינים כי תוכניות כאלו מנפחות את עלויות מדיקר על ידי יצירת תמריץ מעוות שמוביל מטופלים לחפש טיפולים יקרים מיותרים.
רבים טוענים כי טיפולים מיותרים הם מהגורמים העיקריים לעלייה בעלויות ומציעים שאנשים עם מדיקר יישאו בחלק גדול יותר מהעלויות של הטיפול בהם, על מנת ליצור עבורם תמריצים לחפש את חלופות הטיפול היעילות ביותר.
מגבלות והיטלים שונים על כיסוי Medigap הופיעו בהצעות האחרונות להפחתת הגרעון.
אחת מהרפורמות מרחיקות-הלכת ביותר המוצעות, אשר תמנע מ-Medigap מלכסות כל 500 דולרים אמריקנים ראשונים של חיובי ביטוח משותף ותגביל אותו לכיסוי 50% מהעלויות שמעבר לכך, עשויה לחסוך 50 מיליארד דולר אמריקני על פני עשר שנים.
עם זאת, הרפורמה גם תגדיל באופן משמעותי את עלויות הטיפול הרפואי לאנשים בעלי צרכים רפואיים יקרים.
ישנן כמה ראיות כי הטענות לפיהן Medigap גורם לטיפול יתר הן מוגזמות, וכי החיסכון הפוטנציאלי מהגבלת Medigap יכול להיות קטן מהצפוי.
בינתיים, ישנם כמה חששות לגבי ההשפעות הפוטנציאליות על הנרשמים.
אנשים המתמודדים עם חיובים גבוהים בכל פרק של הטיפול, הפגינו נטייה לעכב או לוותר על טיפול נחוץ, לסכן את בריאותם ואולי אף להגדיל את עלויות הבריאות שלהם לאורך התקופה כולה.
בהתחשב בחוסר ההכשרה הרפואית שלהם, רוב המטופלים נוטים להפגין קושי באבחנה בין טיפולים נחוצים, לבין אלו המיותרים.
הבעיה יכולה להיות מוגזמת בקרב אוכלוסיית מדיקר, שבה יש רמות נמוכות של אוריינות בתחום הבריאות.
שירותי בריאות - סקירה גלוגבלית
מדיסון פארמה בע"מ היא חברת שיווק תרופות ישראלית.
החברה מתמחה בשיווק תרופות וטכנולוגיות לחולים במחלות קשות.
החברה פעילה בישראל, בקנדה, ברוסיה ובמרכז-מזרח אירופה.
היא נציגתן של חברות רב לאומיות ובהן: ביוג'ן אמג'ן, טקדה, IPSEN, VERTEX, BIOMARIN.
החברה נוסדה בשנת 1996 בישראל על ידי מאיר יעקבסון שמשמש כמנהלה הכללי מאז הקמתה.
נכון ל-2024, החברה מעסיקה כ-600 עובדים, המטה הראשי של החברה שוכן בפתח תקווה, ומטה הפעילות הבינלאומית שוכן במחוז צוג בשווייץ.
מדיסון הוקמה ב-1996 על ידי מאיר יעקבסון, דור שלישי למשפחת יעקבסון, הפעילה בענף הפרמצבטיקה בישראל מאז 1937.
בתחילת דרכה ייצגה החברה את חברות התרופות ביוג'ן, SHIRE, IPSEN העוסקות בתחום מחלות קשות ומחלות יתומות.
בשנת 2006 הרחיבה החברה את פעילותה לתחום הדיאגנוסטיקה ורכשה את קבוצת פארמטופ.
בשנת 2007 החלה מדיסון בפעילות במזרח אירופה כשפתחה נציגות ברומניה, ומשנת 2015 ואילך הרחיבה את פעילותה הגלובלית דרך שיתופי פעולה והקמת נציגויות במדינות נוספות במרכז ומזרח אירופה, רוסיה וקנדה.
מדיסון משקיעה במחקר ופיתוח באמצעות זרוע ההשקעות "מדיסון ונצ'רס".
בתוך כך, מדיסון משקיעה בפרויקטים הקשורים לפיתוח תרופות ובריאות דיגיטלית, ומהווה שותפה בחממה הטכנולוגית eHealth Venture ובהקמת חברת ANDELIT וחברת אלפא תאו המפתחת טיפול לחולי סרטן.
בשנת 2013 רכשה חברת מדיסון את חברת לביא העוסקת בשיווק טכנולוגיות רפואיות.
בנוסף, מדיסון שותפה בחממה הטכנולוגית ליד שערי צדק, ומשקיעה בפיתוחים ישראליים.
כמו כן היא שותפת מנהלת בחברת צבר רפואה.
מדיקליזציה פירושה מתן מענה רפואי בנושאים חברתיים או התנהגותיים של היחיד או החברה.
למעשה, המדיקליזציה מהווה תיאור של תהליכים חברתיים במסגרתם תופעות שנתפשו בעין הציבורית כתופעות בעלות ערך חברתי, משפטי או מוסרי, נתפשות בעין זו בראש ובראשונה כבעיות רפואיות.
מדובר על תהליך חברתי המכיל התנהגויות ומצבים מחיי היום יום אשר הוגדרו כלא רפואיים בתחילה, אך לאחר מכן מוגדרים מחדש כמחלה או כהפרעה, ומכאן עוברים לניתוח, טיפול ומניעה של האוטוריטה הרפואית.
מדיקליזציה מתרחשת כאשר תפישות חברתיות עוברות לשיפוטו של הממסד הרפואי על כל שלוחותיו, ויחד הם מקיימים סוג של פיקוח חברתי.
בעבר היה מקובל כי הפיקוח החברתי על מצבים חברתיים יעשה על ידי מוסדות מסורתיים של דת ומשפט, אך לאורך ההיסטוריה חוקרים מצאו, כי הפיקוח עבר בהדרגה לידי הממסד הרפואי וזאת על ידי ניכוס שלטון האמת.
כך שלמעשה, אבחון מתוך עולם הרפואה נתפש בעיני החברה כפירוש האבסולוטי של המצב החברתי הן מבחינה מוסרית והן מהבחינה האובייקטיבית.
אחת הדוגמאות לכך היא הגדרת ההומוסקסואליות אשר נחשבה על ידי הממסד הדתי כמעשה סדום, כחטא דתי וכתוצאה מכך נאסרה בחוק.
במהלך השנים המאוחרות של המאה ה-19 והשנים המוקדמות של המאה ה-20, ההומוסקסואליות הוגדרה באג'נדה הרפואית כ"מחלה" אשר כונתה נטייה מינית הפוכה, הוצעו לה דרכים לטיפול ואף דרכים למניעה.
רק בשנת 1973 בעקבות התארגנות והפגנות של התנועות הגאות בארצות הברית, הוצאה הגדרה זו ממילון המינוחים הרפואי וההומוסקסואליות לא הוכרה או זוהתה עוד כמחלה.
משלהי סוף המאה העשרים בחנו רבות את תהליכי המדיקליזציה, בחברה המערבית בכלל ובחברה האמריקאית בפרט, בין המחקרים ניתן להזכיר את: קונרד (Conrad, 1975), אשר חקר את היפראקטיביות אצל ילדים.
חוקר נוסף הוא סקול (1977 ,Scull), אשר חקר את הגדרת המחלה הנפשית והחוקר שניידר (1977 ,Schnider), אשר בחן את האלכוהוליזם כמחלה.
עד אמצע העשור השני של המאה ה-21, נראתה במיוחד התרחבות של המדיקליזציה בחייהן של נשים בתחומים כגון השמנה, אנורקסיה ובולימיה, פריון, לידה, אמצעי מניעה והפלות.
אחת ההשערות גורסת כי נשים חשופות יותר למדיקליזציה מאשר הגברים.
הדרכים בהן מדיקליזציה באה לידי ביטוי בחברה:
ברמה ההמשגה, על ידי תיוגו של אדם.
כאשר בעיה מוסרית, שיפוטית או חברתית מוגדרת באמצעות מודל רפואי במילון ושפה רפואית, הבעיה מגיעה לכדי זמינות, נגישות וקיום חברתי בממסד הרפואי של אותה חברה.
המדיקליזציה באופן זה באה לידי ביטוי כאשר מתפתחת אידאולוגיה רפואית, המציגה מודל אשר מנתח, מגדיר ומשקף את הבעיה ההתנהגותית, מוסרית או שיפוטית בתוך עולם הרפואה ובכך מציגה רווח חברתי כולל הן של החברה והן של היחיד עם אותה הבעיה.
על פי תפישה זו, הסימפטומים של חיי היומיום, ההרגלים שהיו עד כה לדאגת הפרט, הופכים לבעיה רפואית עם סיכון בריאותי כשהרופא הוא זה המחליט "מהי התנהגות טובה" הכדאית לאותה חברה.
ברמה זו מתפתחת סטיגמה עבור אותה בעיה.
חוקרי מדיקליזציה, כמו קורנד טוענים כי ברמה זו, מעורבים בעלי ההון וחברות התרופות, כאשר אלו מהווים בעלי אינטרס להרחיב את ההגדרה, כך שיותר ויותר אנשים יכירו בה, יזדקקו לטיפול שלה וידרשו זאת.
ברמה הממסדית, כאשר ארגון חברתי מנכס לעצמו את ההגדרה הרפואית, כפי שהוגדרה בשפה הרפואית באמצעות הממסד הרפואי.
המדיקליזציה ברמה זו מתרחשת כאשר מורחבות ההגדרות של אותה מחלה מעבר למתחם הרפואי לתוך חיי היומיום לעבר ממסדים אחרים בחברה, כך שיותר אנשים מודעים לגורמי המחלה וסיכונם ופועלים בהתאם.
אחת הדוגמאות לכך היא הפרעות קשב וריכוז אצל ילדים בגיל בית ספר.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 נראתה עליה חדה באבחון הפרעה זו אצל ילדים וטיפולה במסגרות הרפואיות השונות בארצות הברית.
סוציולוגים רבים אשר בדקו תופעה זו מצאו, כי יותר ויותר ילדים ומשפחותיהם הופנו על ידי המוסד החינוכי לקבלת טיפול תרופתי עבור ילדיהם, מה שעד אז, לא היה נפוץ.
דוגמאות לקבוצות ממוסדות שונות: חברות תרופות, כתבי עת מדעיים, מקצועות פרא-רפואיים ועוד.
כאשר בעיה עוברת מדיקליזציה, כמו למשל, השמנה, אפשר לראות כיצד האינדיבידואל ש"סובל" מהבעיה, בא במגע עם מספר מוסדות חברתיים בהתאם למיקומו החברתי: אחות בית ספר, חברות דיאטה, קבוצות הרזיה במשקל, מנתחים בריאטרים, דיאטנים.
מדיקליזציה ברמה הממסדית מתבטאת בצמיחת הקבוצות האלה ובפעילות המשותפת שלהן.
ברמה האינטראקטיבית, על ידי מפגש ישיר של הממסד הרפואי עם האינדיבידואל הסובל מהבעיה.
המדיקליזציה מתרחשת כאשר מתקיים מפגש בין רופא לחולה, והרופא מוצא את ההגדרה הרפואית עבור הבעיה החברתית אותה מציג החולה ומעניק לו טיפול רפואי בעבורה.
על פי תפישה זו, מיומנות הטיפול ודרך הטיפול במה שמכונה "מחלה" שמורה רק לידי הרופאים, כך לדוגמה הזכות לנתח או לרשום תרופה.
דוגמה, קצת מוקצנת לכך, היא כאשר הרופא נותן מרשם לתרופות הרגעה לחולה שמציג בעיה של "בעיות בחיי המשפחה".
דוגמה נוספת, בתחום ההשמנה, כאשר חולה, בעל עודף משקל מגיע לרופא, מוצעת לו אלטרנטיבה של ניתוח קצור קיבה ולאו דווקא אפשרויות טיפול אחרות.
ברמה המקצועית, על ידי פיתוח הפרופסורה של התחום הרפואי.
המדיקליזציה ברמה זו באה לידי ביטוי בבלעדיות שלה לטיפול הבעיה.
לאחר שהבעיה של האדם מזוהה ומתויגת, הרופא והממסד הרפואי הם בעלי ההחלטה על דרך הטיפול ומימושו.
דוגמה לכך היא בתחום ההפלות, בוועדות להפסקות ההיריון, כאשר בידי הרופאים ההחלטה מי זכאית לעבור הפלה ומי אינה זכאית לכך.
מדיקליזציה של ההריון והלידה היא אחת הדוגמאות הנוספות למצב טבעי, מחיי היומיום, שעבר תהליך מדיקליזציה מלא במחצית השנייה של המאה העשרים.
הלידה, שעד לסוף המאה ה-19 התקיימה במרחב הפרטי של הבית עברה להתקיים, עם התפתחות תחום הגינקולוגיה בבית חולים הנשלט על ידי מומחים ונתון לשליטתם.
כך הפך התהליך מאירוע ביולוגי המתרחש באופן טבעי בחיי היום יום, לאירוע רפואי בידי רופאים מומחים המשתמשים בטכנולוגיה הייחודית לתופעה זו במוסד המיועד לכך.
ברמה הטיפולית, על ידי מעקב רפואי.
הרופא שעוקב אחר התפתחות הבעיה המוגדרת, בעצם מנכס לעצמו את השליטה בה.
שכן, עם התפתחות המחשוב והתפתחות התיק הרפואי של החולה, יש הצטברות רבה של מידע על בריאותו של היחיד ואורח חייו אשר מתועד וזמין לממסד הרפואי.
לדוגמה: כאשר חולה מגיע לרופא המשפחה ומבקש ממנו מרשם עבור הפרעות קשב, כך בידי הרופא הגשר לטיפול הספציפי אותו דורש החולה, דוגמה נוספת היא הניתוחים המוצעים, כדוגמת הניתוח הפלסטי.
יותר ויותר אנשים מגיעים אל המנתח הפלסטי כדי להראות "נורמלים" והמנתח הוא זה הקובע את הנורמליות על ידי קיום ניתוח.
ברמת המניעה, על ידי פרסום מהי "צורת החיים הנכונה".
המדיקליזציה ברמה זו באה לידי ביטוי בכך, שבשנות האלפיים מתקיימים יותר ויותר פרסומים בעיתונות ובטלוויזיה המציגים בפני הציבור כיצד להתנהג ומהי הדרך הטובה יותר לחיות.
במתן הסבר כיצד להימנע מהידבקות ולהיות במעקב מתמיד אחרי הגוף שנתפס כ"פרויקט" של אזרחות טובה הכוללת בהגדרתה להיות במעקב מול: גורמי סיכון לסרטן, תזונה וכו'.
המינוח מדיקליזציה החל לחדור לספרות המקצועית במהלך שנות ה-70 של המאה העשרים.
עד אז, ראוי לציין, נטו לראות באדם עם מחלה כמצב ייחודי בו "מחלות הן ביטוי לשינויים, חריגויות של האדם השלם.
הן ייחודיות לאדם היחיד ומבטאות איפוא אי נחת (dis-ease)" הריפוי על פי תפישה זו היא בידי האדם "נפש בריאה עשויה ליצור גוף בריא".
עם התקדמות הטכנולוגיה, המחקר הרפואי ופיתוח המעבדות, הרפואה המודרנית לוקחת חזקה על המדע ומכאן על האובייקטיביות של ההגדרה מהי מחלה.
טען כי, רוב ענייני היום יום המהווים את הקיום האנושי הפכו לבעלי אינטרס רפואי על ידי מתן הגדרות רפואיות למה נחשב כ"בריא" ומה נחשב ל"חולה" בחברה המערבית- המודרנית של ימינו ובכך עוברים תהליך של מדיקליזציה, בו השליטה בידי הממסד הרפואי ולא האדם עצמו.
זולה טוען כי התפתחות הפרופסורה הרפואית התקיימה בהדדיות עם התפתחות החברה המודרנית בחיפוש אחר פתרונות למצבים המתקיימים בה, ביטוי לכך נראה בבירור בהתפתחות תחום הפסיכיאטריה ובריאות הציבור.
בחינה היסטורית של התפתחות תחום הפסיכיאטריה מעלה כי התממשות התחום החלה במקביל לתופעה החברתית של ציד המכשפות, בה נשים נרדפו כיון שהואשמו כעובדות של השטן, ועל כך נענשו.
עם התרחבות תופעת המכשפות, הפסיכיאטריה החלה לעסוק בשפיות והגדרתה בהליך הפלילי, וכך קרה שעם התפתחות מקצוע הפסיכיאטריה, הדיון התחזק ואמינות הגדרת הסטייה החברתית כשפויה או לא חוקית השתרש ואותן נשים אשר זוהו בעבר כמכשפות זוהו כסוטות וכלא שפויות.
כך גם לגבי תחום בריאות הציבור, תחום שתמיד מחויב לדינמיקה של שינויים בחברה, החל מהיגיינה ולתנאי עבודה.
לרוב פרופסורה זו השתמשה בכח המדינה לקדם את מטרותיה.
במאמר זה טוען זולה כי על ידי חקר ומציאה של המקור לבעיות של היחיד וטיפול בו בממסד הרפואי בלבד, אפשרויות אלטרנטיבות לתפישת הבריאות לטיפול בבעיה נמנעת.
כך קורה שעל ידי קבלה של התנהגות מסוימת כ"מחלה", וההגדרה למחלה זו אינה רצויה על ידי המדינה, מרכז הכובד לא יהיה בטיפול הבעיה/המצב/התופעה על ידי הממסד המדיני אלא כיצד למגר אותה ולקטלג בהתאם למטרד שהיא מהווה לחברה.
איוואן איליץ', בספריו "נמסיס רפואי" ו"נקמת הרפואה" משנת 1976, מכנה את המדיקליזציה כ"הרפואה של החיים".
בספר זה, איוואן איליץ' מראה כיצד "הרפואה יכולה להיות מטרה ראשונה במעלה לפעולה שתכליתה: הפיכת החברה התעשייתית".
לדעתו, בסוף המאה ה-19 ואילך התקיים שימוש פוליטי לרעה בהישג מדעי של פיתוח חקר ההיגיינה כדי לסייע לגידול התעשייה על חשבון רווחת היחיד.
בספר זה טוען אילץ' כי הודות לרפואה המודרנית והשיפורים הטכנולוגיים, מתקיים מעבר מתרבות המחלות המורבידיות לתרבות שבה מוכחשות המחלות והופכות לחסרות פשר או לעונש המבטא מוסר השכל לאי קיום "סדר חברתי".
אילץ' בספרו מבקר את "המונופולין המקצועי של המדענות בטיפול בבריאות, הרווח בכל האומות שהגיעו לרמות תיעוש גבוהות" ומציין כי "בדורות האחרונים התפשט המונופולין הרפואי על הטיפול בבריאות...ופגע בחירותינו לטפל בגוף שלנו.
החברה העבירה לרופאים את הזכות הבלעדית לקבוע מהי מחלה, מי חולה או עלול לחלות, ומה יש לעשות באנשים אלה...
ההתחייבות החברתית לספק לכל האזרחים וסיפקה בלתי מוגבלת מהמערכת הרפואית מאיימת להרוס את התנאים הסביבתיים והתרבותיים הדרושים לבריות, כדי לחיות חיים של ריפוי עצמי (אוטונומי)".
רוי פורטר, בספרו "תולדות הרפואה, מהיפוקרטס עד ימינו" משנת 1992 מציין שתי תופעות בולטות בהתפתחות תולדות הרפואה: "ראשית..
לעיתים קרובות כרכה הרפואה עם המחלות אוסף מוזר של תסמינים קליניים, תופעות חברתיות ודעות קדומות".
שנית, נראה כי המחלה לא מהווה תוצאה של "פתגונים, אלא פונקציה של יחסים חברתיים".
לדבריו, מעקב אחר אופני הייצוג של מחלות לאורך ההיסטוריה מגלה כי, היה נפוץ לתפוס את האחר, השונה והפגום כחולה וכך להרחיקו מן החברה, וכך שימש גורם המחלה כהסוואה לגינוי חברתי.
פיטר קונרד (Conrad Peter) במאמרו משנת 2005 "הרווחיות של המדיקליזציה " (the shifting engines of medicalization) בוחן מספר תופעות שעברו לדעתו מדיקליזציה, ביניהן: היפראקטיביות אצל ילדים, התעללות בילדים, פוסט טראומה ואלכוהוליזם.
מבחינת תופעות אלו, קונרד מבחין כי, באופן בולט שלושה גורמים מכוננים מדיקליזציה : הגורם הראשון הוא הכוח והסמכות שיש לפרופסורה הרפואית בחברה.
הגורם השני הוא הקשר ההדוק הקיים בין התפתחות תנועות מחאה או קבוצות חברתיות בעלות אינטרס משותף, הפועלות להתרחבות הגדרה רפואית קיימת להגדרה רחבה יותר, כזו שמספר גדול יותר יכללו בה וכך יוכרו מבחינה חברתית ויזכו לתנאים מיוחדים עבורה.
לדעתו, כשמתקיים מאמץ חברתי מאורגן להשגת אבחנה רפואית, מתפתחת המדיקליזציה (כדוגמת האלכוהוליזם).
הגורם השלישי המכונן מדיקליזציה הוא, התארגנות של מומחים, אשר פועלים בחברה לקדם את תחום עיסוקם, ובכך מפיצים את תורתם בכל הזדמנות, אם במדיה התקשורתית המשודרת או הכתובה ואם בחקיקה בממשל.
השני הוא תרבות הצריכה (כאשר החולה הוא הצרכן המבקש לקבל שירות הולם בהתאם לדרישותיו) והגורם השלישי הוא התפתחות הרפואה המבוקרת הכוללת מוסדות מלווים לרפואה הקונבנציונלית.
במאה ה-21 מצטרפים לגורמים אלו, עולם הפרסומות (אשר משכנע ומניע את עולם הצריכה) וריכוזיות בעלי ההון (אשר מהווים בעלי מניות באותן חברות תרופות, ובעצם מעודדים את החברה בכלל ואת היחיד בה לאבחן את המחלה ולצרוך תרופה עבורה, ובכך להגדיל את רווח בעלי המניות).
דוגמאות לחקר מדיקליזציה ומגדר בישראל
מדיקליזציה ואמהות, החוקרת דפנה הירש עוסקת במדיקליזציה של האמהות במאמרה "המדיקליזציה של האמהות, יחסים אתניים וחינוך אמהות מזרחיות לטיפול היגייני בתינוק בתקופת המנדט".
במאמר זה טוענת הירש כי בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי התקיים תהליך מדיקליזציה של הטיפול האימהי.
באמצעות בחינה של השיח הרפואי המתקיים בנוגע לטיפול בילדים, באותה תקופה ובחינה של האינטראקציה שהתקיימה בין האחיות לאמהות בתחנות טיפת החלב.
תהליך המדיקליזציה של האמהות בארץ ישראל של המנדט הבריטי, לפי הירש, היה מקביל לשתי התפתחויות עיקריות בעולם בתקופה זו: האחת, "מדיקליזציה של החיים" - תהליך שבו "הרפואה האקדמית נהפכה בהדרגה למוסד מעצב בתרבות המערבית ולסוכן מרכזי של פיקוח חברתי, שמספח לסמכותו תחומי חיים הולכים וגדלים".
ההתפתחות השנייה מציגה תהליך של הפיכת עבודת הנשים, בחברה המערבית ובעיקר בארצות הברית, כ"מושא להסדרה מדעית".
מדיקליזציה של הפריון הנשי, החוקרות סמדר נוי (קניון) ודניאל מישורי עוסקות בכך במאמרן "שליטה רפואית ודומיננטיות הרופאים בדיוני הוועדה הציבורית - מקצועית לבחינת נושא תרומת הביציות בישראל".
במאמר זה נוי ומישורי מצביעות לטענתן על חדירתן של טכנולוגיות הפריון בישראל אל מעבר לגבול השיח הרפואי לתוך השיח הפוליטי, שבו לממסד הרפואי יש השפעה על המדיניות החוקתית השלטת בתחום ההפריה בישראל כיום.
כמו כן, במאמר מוצגות עדויות של נשים שעברו ניסיונות רפואיים בתהליך הפריה ותרומת ביציות ונחשף הרכב האישים שנכלל בוועדת הלפרין בכנסת ישראל בשנת 2000, אשר דנה בתחום ההפריה בישראל בכלל והפרית ביציות בפרט בהיבט החוקתי.
מתוך מיצג הנתונים הללו טוענות חוקרות אלו כי הממסד הרפואי משתלב עם התפישה הישראלית השלטת, המעודדת ילודה, תוך התעלמות מהגוף הנשי ומהסיכונים הכרוכים בכך, ובעצם מנכיח באמצעות חקיקה את הניסיונות של נשים להרות בכל מחיר, תחת פיקוח רפואי וחברתי.
מאמר זה מבליט את אחד ממאפיינה הבולטים של מדיקליזציה בהצגת הנוכחות הרפואית שקיבלה סמכות כמעט בלעדית להביע עמדה בוועדה לקראת יישום החוק ובכך לכונן את הממסד הרפואי כסמכות האולטימטיבית בתחום זה.
מדיסין הט היא עיר בדרום פרובינציית אלברטה, קנדה.
האוכלוסייה מונה מעל 63 אלף תושבים, והעיר ממוקמת כ-169 ק"מ מזרחית ללת'ברידג', וכ-295 ק"מ דרומית-מזרחית לקלגרי.
מדיסין הט, והעיירה הקרובה לה מצפון-מערב, רדקליף מוקפות במחוז סייפרס.
מבחינה היסטורית, האזור נודע בשדות הגז הענקיים שלו, ורודיארד קיפלינג התבטא עליו בשל כך כ"אזור בעל הגיהנום כולו כמרתף".
העיר, השישית בגודלה בפרובינציית אלברטה, אף מכונה "עיר הגז", והיא אחת ממספקות התעסוקה הגדולות בפרובינציה.
הנוף של מדיסין הט מושפע על ידי העמק של נהר דרום ססקצ'ואן הזורם באזור, ושני פלגים אף נשפכים לתוך הנהר הזה בתוך גבולות העיר.
נוכחותם של גופי מים אלה מספקים תצורת נוף דרמטית עם מספר רב של צוקים ורצועות מים ברחבי העיר.
מעבר לעיר ולעמק הנהר, פני השטח הם מישוריים עד מתגלגלים קלות ומתאפיינים בצמיחת דשא קצר.
העיר ממוקמת בערבה, באזור הידוע כמשולש פוליסר, ועל כן בעלת אקלים יבשתי צחיח למחצה, עם חורף קר ויבש וקיץ חמים עד חם.
עם זאת, הקור החורפי מתמתן לעיתים על ידי רוחות צינוק הנושבות ממערב, ואילו החום הקייצי הוא נסבל יותר הודות ללחות נמוכה והצטננות מהירה בשעות הערב.
מדיסין הט היא בעלת כמות משקעים נמוכה מרוב ערי ערבות קנדה האחרות, והיא ידועה כעיר השמשית ביותר בקנדה, מה שהופך אותה לעיר פופולרית בקרב גמלאים.
שיא המשקעים יורד בעת האביב ותחילת הקיץ.
מדיסון קיז היא טניסאית אמריקאית מקצוענית.
דירוג השיא שלה הוא המקום החמישי בעולם ב-WTA.
הישג השיא של קיז הוא זכייה בטורניר גראנד סלאם ליחידות, באליפות אוסטרליה הפתוחה (2025).
קיז מתאמנת מגיל תשע בטניס, באקדמיה לטניס של כריס אוורט בבוקה ראטון, פלורידה.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2015 הגיעה קיז לשלב חצי הגמר, הישג השיא בקריירה שלה.
במשחק היא הפסידה לסרינה ויליאמס בת ארצה (1 בעולם) בשתי מערכות (7-6, 6-2) שאף זכתה באליפות.
היא ניצחה בסיבוב השלישי את פטרה קביטובה מצ'כיה (4 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 5-7) ובמשחק רבע הגמר היא ניצחה את ונוס ויליאמס (18 בעולם) מארצות הברית ב-3 מערכות (3-6, 6-4, 4-6).
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה במאי אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השלישי לטימאה בצ'ינסקי בשתי מערכות (6-4, 6-2).
באליפות וימבלדון שנערכה ביוני אותה שנה היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (13 בעולם) ב-3 מערכות (7-6, 3-6, 6-3).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר אותה שנה היא הגיעה לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות (6-3, 6-3).
בסיבוב השלישי היא ניצחה את אגניישקה רדוונסקה בשתי מערכות (3-6, 2-6).
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לז'נג שוואי מסין ב-3 מערכות (3-6, 6-3, 6-3).
באליפות צרפת שנערכה במאי 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לקיקי ברטנס מהולנד (7-6, 6-3).
בטורניר ברמינגהאם בסבב ה-WTA (משטח דשא) שנערך ביוני אותה שנה היא זכתה בתואר השני שלה בקריירה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ברבורה סטריקובה מצ'כיה בשתי מערכות (6–3, 6–4).
בשלב חצי הגמר היא ניצחה את קרלה סוארס נבארו מספרד ב-3 מערכות (6-3, 3-6, 6-7)
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו העפילה לחצי גמר טורניר היחידות בטניס, בו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה בשלוש מערכות, ולאחר מכן הפסידה בקרב על מדליית הארד לפטרה קביטובה מצ'כיה.
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2017 העפילה קיז למשחק הגמר, בו הפסידה לסלואן סטיבנס מארצות הברית בשתי מערכות (6-3, 6-0).
באליפות אוסטרליה היא ניצחה במשחק הגמר את המדורגת ראשונה בעולם ארינה סבלנקה בשלוש מערכות (6–3, 2–6, 7–5), וזכתה בגרנד סלאם הראשון שלה.
בשלב חצי הגמר היא ניצחה את המדורגת שנייה בעולם איגה שוויונטק מפולין ב-3 מערכות (5–7, 6–1, 7–610–8) לאחר שהצילה נקודת משחק.
מדיסון קושיאן היא מתעמלת אמריקאית, האלופה האולימפית בתחרות קרב רב קבוצתי (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת העולם במקבילים מדורגים (גלאזגו 2015) ופעמיים אלופת העולם בתחרות הקבוצתית (2014 ו-2015).
במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביולי 2016 סיימה קושיאן ראשונה במקבילים מדורגים ושמינית בקרב-רב ולקחה חלק בקבוצה האמריקאית הנקראת "החמישייה האחרונה" (לורי הרננדז, גבי דאגלס, סימון ביילס, אלי רייזמן וקושיאן).
במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה במדליית זהב בגמר הקרב רב הקבוצתי בתוצאה של 184.897 נקודות, לפני רוסיה (176.688 נקודות) וסין (176.003 נקודות).
היא התחרתה בתרגיל החזק שלה, מקבילים מדורגים וקבעה את התוצאה הגבוהה בתחרות (15.933 נקודות).
מדיסון קנדי היא שחיינית אמריקאית, אלופת עולם בבריכת 25 מטר (וינדזור 2016) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, שותפה לשיא העולם בעבר במשחה שליחות 4x50 מטר משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ואלופת ארצות הברית במשחה ל-50 מטר חופשי (2015).
קנדי נולדה בהרטפורד, קונטיקט וגדלה באייבון, קונטיקט.
היא החלה לשחות בגיל 4. היא בוגרת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכיום מתגוררת בשרלוט, קרוליינה הצפונית ומתאמנת בהדרכתו של דייוויד מארש בקבוצת SwimMAC.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה קנדי במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.39 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.28 שניות ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2009 זכתה קנדי בשתי מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.81 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא משחקים חדש של 4:01.90 דקות.
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2010 זכתה קנדי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2011 זכתה קנדי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר 2011 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 3:40.66 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 55.55 שניות ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.24 שניות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קנדי במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.10 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי של 54.83 שניות בתוצאה ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר 2014 זכתה קנדי ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) ביחד עם ג'וש שניידר, מאט גריוורס ואבי וייצל בשיא עולם חדש של 1:28.57 דקות (הנוכחי, 2016), לפני רוסיה שקבעה שיא אירופה חדש של 1:29.13 דקות וברזיל שקבעה שיא דרום אמריקה חדש של 1:29.17 דקות.
כשחיינית רביעית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 23.63 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.86 שניות.
באליפות ארצות הברית בשחייה שנערכה בשנת 2015 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 זכתה קנדי במדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.01 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.89 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.80 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 זכתה קנדי בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אמנדה וייר, קלסי וורל ומלורי קומרפורד בתוצאה של 3:28.82 דקות, לפני איטליה (3:30.28 דקות) והולנד (3:31.10 דקות).
כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.84 שניות.
מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.93 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (23.60 שניות) וסילביה די פייטרו מאיטליה (23.90 שניות).
מדיסון זיורי הו היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר מגילום פרנקי בסדרה של ערוץ דיסני "ביזארדבארק".
בנוסף היא ידועה בדמותה של מרסי בסדרה "תמיד ביחד".
מדיסון הו נולדה ב-2 ביוני 2002 בלונגוויו (אנ'), טקסס, בתם של מהגרים סינים.
יש לה אח גדולה ממנה אשר נולד בסין.
כשהייתה בת שנתיים עברה עם משפחתה לדרום קליפורניה.
לאחר מכן עברו ללוס אנג'לס ושם החלה להתעניין במשחק לראשונה.
כיום מתגוררת בסריטוס (אנ'), קליפורניה.
הו החלה את קריירת המשחק שלה בתור ילדה, וכבר בגיל 6 היה לה מנהל אישי בתעשיית הבידור.
משנת 2016 עד שנת 2019 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של דיסני, "ביזארדבארק" בתפקיד פרנקי.
באוגוסט 2023 השתתפה בווידאו-קליפ לסינגל "" של אוליביה רודריגו.
+שנהסרטתפקידהערות2013בגסות (אנ')לינג קוואן2020Remnants of the Fallenצ'לסי נאבינס2021הנוסעים אנדה2023הבוגימן (אנ')בת'אניNight Shiftאליס2025Rosemeadג'יני
מדיסון אל ביר היא זמרת ושחקנית אמריקאית-יהודייה.
היא זכתה לתשומת לב תקשורתית לאחר שכוכב הפופ ג'סטין ביבר צייץ קישור לקטע של שירתה.
ביר נולדה ב-5 במרץ 1999, ביריחו, ניו יורק, ארצות הברית, לרוברט ביר, העוסק בבניית בתים יוקרתיים וטרייסי ביר, מעצבת פנים.
ביר היא יהודייה, הוריה הם יהודים אשכנזים, והיא חגגה בת מצווה בהגיעה לגיל 12, בשנת 2011. יש לה אח צעיר בשם ריידר.
הוריה גרושים ואביה התחתן מחדש.
כשהייתה בת 6 או 7 בערך, הוטרדה מינית בידי אדם שגר בסביבתה.
כשהייתה בת 15 סרטוני עירום שלה הודלפו לרשת, והדבר השפיע לרעה על מצבה הנפשי.
עקב אירועים אלו היא פיתחה הפרעת דחק פוסט-טראומטית וניסתה להתאבד פעמיים.
ביר התחילה לפרסם סרטונים ביוטיוב לקאברים שעשתה לשירים פופולריים בתחילת 2012. הם זכו לתשומת לב של כוכב הפופ ג'סטין ביבר, אשר צייץ קישור לקאבר שעשתה לשיר "At Last" של אטה ג'יימס ליותר מ-25 מיליון עוקבים.
דבר זה עזר לביר לקבל תשומת לב רבה יותר ברחבי העולם ובטוויטר ולקבל סיקור תקשורתי משמעותי.
ביבר החתים את ביר באופן אישי בחברת התקליטים בה הוא חתום, Island Records.
ביר מנוהלת על ידי המנהל של ביבר, סקוטר בראון.
ביר השתתפה באלבום Monster high והקליטה את שיר הנושא "We Are Monster".
בפברואר 2013, הארחה ביר בשיר "Valentine" של הזמר קודי סימפסון.
אך שיר זה אינו יצא רשמית.
ב-12 בספטמבר 2013, ביר הוציאה את סינגל וקליפ הבכורה שלה, "Melodies".
השיר נשלח לרדיו ב-1 באוקטובר.
בתחילת הקליפ ניתן לראות את הזמר ג'סטין ביבר משוחח עם חברו, המורה של ביר.
ב-2014, יצא הסינגל השני של ביר "Unbreakable".
הייתה בחירה קשה עבור ביר, הוריה וצוות הניהול שלה על האם להוציא את "Unbreakable" כסינגל או לא.
מדיסון רצתה לשחרר כסינגל שאנשים יוכלו לשמוע ולרומם אותם כאשר הם נמצאים ברגעי משבר.
היא סיפרה שהיא אוהבת את השיר של הזמרת קייטי פרי, "Firework" לכן רצתה ליצור שיר דומה ולהעביר מסר דומה.
וידאו הקליפ יצא ב-17 ביוני.
ב-16 בפברואר 2015, הוכרז כי ביר תתארח בסינגל החדש של דיג'יי מאקו שנקרא "I Won't Let You Walk Away".
השיר יצא ב-24 בפברואר, יחד עם הווידאו קליפ.
ב-28 ביולי, הודיעה ביר שנבחר תאריך צאת הסינגל חדש.
ביר כי שם הסינגל "All for Love", במהלך ריאיון למגזין "גליטר".
השיר קיבל תמיכה בטוויטר של אמנים מפורסמים כגון: שון מנדס, The Vamps, ג'סטין ביבר ועוד.
בקליפ ניתן לראות את האמנים בתחרות מכוניות מרוץ במדבר חול.
ביום צאתו השיר, מדיסון הופיעה עם ג'ק & ג'ק בקונצרט באומהה, נברסקה.
ב-19 במאי 2017, יצא הסינגל הראשון "Dead", מתוך המיני האלבום As She Pleases.
ב-3 בנובמבר, הוציאה את הסינגל השני "Say It to My Face", מתוך האלבום.
ביר הקליטה את המיני-אלבום הראשון שלה As She Pleases במשך כ-3 שנים.
האלבום יצא ב-2 בפברואר 2018. ביר לקחה חלק בכתיבת רוב השירים באלבום.
ב-11 במרץ, יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, כדי לתמוך במיני האלבום.
ב-26 בפברואר 2021, יצא אלבום הבכורה שלה, Life Support, מתוכו יצאו הסינגלים "Good in Goodbye", "Selfish", "Baby" ו-"Boyshit".
ב-4 ביוני, הוציאה את הסינגל "Reckless".
ב-22 ביולי 2022 הוציאה את הסינגל "I Have Never Felt More Alive" מתוך סרט הקולנוע "תלויה באוויר".
ב-26 באוגוסט הוציאה את הסינגל "Dangerous".
בשנת 2023 הופיעה ברשימת פורבס 30Under30. ב-2 ביוני הוציאה את הסינגל "Home To Another One".
ב-18 באוגוסט הוציאה את הסינגל "Spinnin".
בפברואר 2024 יצא סינגל "Make You Mine " שבמצעד השוודי הוצב למקום השלישי.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025הקלטת הדאנס פופ הטובה ביותר"Make You Mine"
מדיסון וולף היא שחקנית קולנוע אמריקאית.
הסרט הראשון בו השתתפה וולף היה "בדרכים" שיצא בשנת 2012, המבוסס על הספר באותו שם של ג'ק קרואק.
אחותה, מייגן וולף, היא שחקנית גם כן.
את תחילת דרכה עשתה וולף כאשר השתתפה בסרט "בדרכים" בתפקיד דודי לי.
לאחר מכן השתתפה בשני הסרטים "הקמפיין" ו-"חוב השטן".
וולף אף הופיעה בסרט "ג'וי" שם שיחקה את הגרסה הצעירה של אליזבת רוהם.
בשנת 2016, השתתפה וולף בסרט האימה שובר הקופות "לזמן את הרוע 2", שהיה בבימויו של ג'יימס ואן.
הסרט יצא לאקרנים ב-10 ביוני 2016 והפך לסרט האימה ה-9 הרווחי ביותר בכל הזמנים.
שנהסרטתפקידהערות2012בדרכיםדודי ליהקמפייןג'סיקה בריידי2013גרייס מנותקתגרייס טרי הצעירה2014חוב השטןבריטני2015אין כמו בגיהנוםאליסון שמפייןטרמבוניקולה טרומפו הצעירהRe-Killנערה צעירהג'ויפגי הצעירה2016מר צ'רץ'פופי הצעירהקיאנואלכסיסלזמן את הרוע 2ג'נט הודג'סוןירח קרמנדי2017Traffickedנטליאני הורגת ענקיםברברה2021מורעלסרינה מיי2023The Man in the White VanאנניTBAA Natural Selectionטאלון מרטיןGrowing up Gormanדונה
שנהסדרהתפקידהערות2014בלש אמיתיאודרי הארט6 פרקים2015מועדון נשות האסטרונאוטיםג'ולי שפרד5 פרקיםצעקהאמה דובאל הצעירהפרק: "Ghosts"2015–2016גן חיותקלמנטיין לואיס7 פרקים2025נשות הציד (אנ')אבי7 פרקים
אשלי ניקול לומברגר הידועה יותר בשם הבמה שלה, מדיסון ריין, היא מתאבקת עבר אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling.
ריין החלה את קריירת ההיאבקות שלה בארגונים העצמאיים תחת שמות הבמה אשלי ליין ולקסי ליין.
בשנת 2007, היא הצטרפה לארגון הנשים Shimmer, שם הייתה פעם אחת אלופת הזוגות של Shimmer ביחד עם נבה.