tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דריווש גייס צבא שגודלו היה בערך 100,000 איש, והוביל אותו בעצמו.
כמנהג המלכים הפרסיים הוא לקח עמו למלחמה גם את שתי בנותיו ובנו, וכן את אשתו ואמו סיסיגמביס.
חרף העליונות המספרית הניכרת של הצבא הפרסי, קרב איסוס הסתיים בניצחון מוקדוני מוחץ, ודריווש נמלט משדה הקרב.
האוהל המלכותי עם בני משפחתו של המלך, נפל בידיהם של המוקדונים.
אף על פי שנשים פרסיות אחרות זכו ליחס אכזרי, לא כן היה עם משפחת המלוכה.
אלכסנדר נכנס בעצמו לאוהל, והתייחס בחביבות רבה אל ברסינה ומשפחתה.
סביר להניח שפעולה זאת לא נבעה מנימוס או טוב לב, אלכסנדר רצה לבסס את טענתו לכתר הפרסי על ידי כך שיאמץ כבני משפחתו את משפחת המלך הקודם.
המשפחה המלכותית התלוותה אל אלכסנדר במהלך מסעותיו, ולא עזרו כל ניסיונותיו של דריווש לפדותה מידי אלכסנדר.
בשנת 331 לפנה"ס הותיר אלכסנדר את המשפחה בשושן, והורה להעניק לדריפטיס וברסינה חינוך מוקדוני.
שבעה או שמונה חודשים לאחר מכן נרצח דריווש בידי אנשי החצר שלו.
במרץ 324 לפנה"ס קיים אלכסנדר טקס המוני אשר נודע כ-"חתונות שושן".
במהלך אירוע זה נישא אלכסנדר לאחותה של דריפטיס, סטטירה, ודריפטיס עצמה נישאה להפאיסטיון - חברו הקרוב ביותר של אלכסנדר.
"חתונות שושן" נערכו במשך חמישה ימים, ובמהלכן נישאו 90 אצילות פרסיות לקצינים מוקדוניים ממקורביו של אלכסנדר.
אריאנוס טוען שהסיבה שאלכסנדר השיא את דריפטיס להפאיסטיון דווקא, הייתה שהוא רצה שילדיו וילדי הפאיסטיון יהיו בני דודים.
הנישואים לא נמשכו זמן רב.
זמן קצר לאחר מכן מת הפאיסטיון ממחלה.
שמונה חודשים לאחר מכן מת אלכסנדר עצמו.
אחת מנשותיו של אלכסנדר, רוקסנה, החליטה להתנקש בחייה של סטטירה, בהסכמת העוצר פרדיקס.
על פי פלוטרכוס רוקסנה רצחה גם את דריפטיס.
עם זאת, לא ברור מדוע עשתה זאת, ולפיכך יש הסוברים שפלוטרכוס טעה, והנרצחת הנוספת הייתה פריסטיס השנייה, אשתו השלישית של אלכסנדר.
דריק גרווין הוא כדורסלן עבר אמריקאי.
גרווין, שנולד בדטרויט שבמישיגן, היה פורוורד בגובה 2.03 מטר.
בתיכון שיחק גרווין, כמו אחיו ג'ורג', בבית הספר מרטין לותר קינג.
הוא שיחק במכללות באוניברסיטת טקסס בסן אנטוניו (UTSA), ונבחר על ידי פילדלפיה 76' בסיבוב הרביעי (בבחירה ה-90 הכללית) של דראפט ה-NBA בשנת 1985. לאחר שהקבוצה בחרה שלא להחתים את גרווין על חוזה, עבר לאוונסוויל ת'אנדר מליגת ה-CBA.
לאחר מכן שיחק בקורדובה, קבוצה ספרדית מהליגה השנייה בחשיבותה.
בקבוצה היה למכונת התקפה, קלע 46.3 נקודות בממוצע למשחק, וכן קלע מעל 60 נקודות שלוש פעמים באותה עונה.
קבוצתו הבאה, גם היא מה-CBA, הייתה סנטה ברברה איילנדרס, בה שיחק בשנים 1989–1990. לאחר מכן הוא שיחק שתי עונות (בשנים 1990–1991) ב-NBA, בתור שחקנה של קבוצת הליגה ניו ג'רזי נטס.
הוא קלע בממוצע 8.8 נקודות למשחק ב-77 משחקים.
לאחר העונות בנטס חזר גרווין לשחק בליגת ה-CBA.
הוא שיחק בפורט ויין פיורי ואחריה בלה קרוס קטבירדס, ואז עבר לקבוצה הארגנטינאית בוקה ג'וניורס.
בסופה של עונה אחת במועדון זה חזר לקבוצת CBA, אוקלהומה סיטי קוואלרי, ולאחריה תקופה נוספת בלה קרוס קטבירדס.
כשסיים את העונה בקטבירדס עבר לאירופה: הוא שיחק באיטליה, בקבוצת ליגת העל האיטלקית בכדורסל טורינו ובגלאטסראיי הטורקית מליגת העל הטורקית בכדורסל.
תחנתו הבאה הייתה ישראל, שבה שיחק בהפועל גבת/יגור, שבאותו זמן שיחקה בליגת הכדורסל הבכירה של ישראל.
גם בגבת הציג את כישרונו ההתקפי הנדיר: בשתי עונותיו קלע מעל 27 נקודות למשחק, והיה למלך הסלים של ליגת העל בכדורסל.
לאחר מכן חזר לתקופה קצרה לפורט ויין פיורי שבה כבר שיחק בעבר, ולאחר מכן חזר לישראל, למכבי קריית מוצקין.
את הקריירה סיים גרווין בדטרויט וילס מליגת ה-PBL.
חולצתו של גרווין הופרשה על ידי אוניברסיטת טקסס בשנת 2006. אחיו הבכור, ג'ורג' גרווין, שיחק בליגת ה-ABA משנת 1972 עד 1976 וב-NBA משנת 1976 עד 1986, והוא חבר בהיכל התהילה של הכדורסל וברשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
אנדריאס אנטוניוס מריה "דריס" ואן אכט (בהולנדית: Andreas Antonius Maria "Dries" van Agt, 2 בפברואר 1931 - 5 בפברואר 2024) היה עורך דין, פוליטיקאי ודיפלומט הולנדי אשר שימש ראש ממשלת הולנד בשנים 1977–1982 (ראש הממשלה הראשון מטעם מפלגת העם הקתולית).
דריס ואן אכט נולד ב-2 בפברואר 1931 בצפון בראבנט למשפחה קתולית.
בשנת 1955 סיים דוקטורט במשפטים.
עם לימודי המשפטים שלו, החל ואן אכט לעבוד במשרד עורכי דין פרטי ולאחר מכן במשרד המשפטים.
בשנת 1968 הפך לפרופסור למשפט פלילי ובשנת 1971 מונה לשופט.
ביולי 1971 מונה על ידי הממשלה החדשה לשר המשפטים, מינוי אשר חייב אותו להתפטר מתפקידיו האקדמיים ומתפקיד השופט.
ואן אכט עורר סערה כאשר ניסה לחון את שלושת פושעי המלחמה הנאצים האחרונים ששהו בבתי הכלא ההולנדים.
בשנת 1973 התמנה לסגן ראש הממשלה.
בשנת 1976 נבחר ואן אכט לראשות מפלגת העם הקתולית וכשנה לאחר מכן נבחר לראשות הממשלה.
בשנת 1981 הקים ואן אכט את ממשלתו השנייה בקואליציה עם מפלגת העבודה ודמוקרטים 66. במאי 1982 התפרקה ממשלה זו לאחר עזיבתה של מפלגת העבודה.
ממשלתו ביצעה רפורמות רבות במגזר הציבורי לאור המיתון שהיה בכלכלה ההולנדית באותה התקופה.
ואן אכט היה ידוע ביכולותיו הדיפלומטיות ובניהול משא ומתן.
הוא גם החזיק בעמדות אנטי-מלחמתיות והיה תומך נלהב בזכויות אדם.
ואן אכט גם היה פעיל למציאת פתרון שלום לסכסוך הישראלי-פלסטיני.
עד שנת 1982 היה תומך נלהב של ישראל, אך שינה את דעתו באופן נחרץ.
בשנת 2012 אמר ואן אכט כי ליהודים צריכה להיות מדינה בגרמניה במקום ישראל.
בספטמבר 2016 התייחס לביקורו של ראש הממשלה הישראלי בנימין נתניהו וטען כי לפי אמנת רומא הכיבוש הישראלי בגדה המערבית הוא פשע מלחמה, וכי נתניהו צריך לעמוד למשפט בבית הדין הפלילי הבינלאומי.
בשנים 1983–1987 ואן אכט שימש כנציב מחוז צפון בראבנט.
בשנים שלאחר מכן כיהן כשגריר האיחוד האירופי ביפן ובארצות הברית.
בשנת 1995 פרש מהפוליטיקה בגיל 64. לאחר פרישתו, ואן אכט חזר לאקדמיה כחוקר יחסים בינלאומיים, והיה פרופסור אורח למשך שנה אחת באוניברסיטת קיוטו.
בשנת 1958 התחתן ובהמשך נולדו לו שלושה ילדים ושבעה נכדים.
נפטר ב-5 בפברואר 2024 לאחר שבחר לעשות המתת חסד יחד עם אשתו, ארבע שנים לאחר שעבר אירוע מוחי.
דריפטוזאורוס (שם מדעי: Dryptosaurus; מילולית: "לטאה קורעת", על שם טפריו הגדולות) הוא סוג דינוזאור טורף שהיה קרוב למשפחת הטירנוזאוריים והשתייך לקבוצה הקרובה אאוטירנוזאורים.
הוא חי בתור הקרטיקון באמריקה הצפונית לפני 67 מיליון שנה.
מאובני הדינוזאור נמצאו בניו ג'רזי, ב-1866 והוא אחד הדינוזאורים התרופודים הראשונים שהתגלו למדע, אף שהתגלו שלדים לא מושלמים שלו.
דינוזאור זה הגיע לאורך 7.5 מטר ושקל מעל 1.5 טון.
הוא היה דו-רגלי בעל שרירי רגליים גדולים ובשונה מבני משפחת הטירנוזאוריים, היה בעל זרועות בינוניות שהכילו 3 אצבעות.
ייתכן גם שהוא כוסה בנוצות.
פיו הכיל שיניים קטנות יותר משיני הטירנוזאורים, אך עדיין הותאם לנשיכה חזקה.
היצור דמה במראהו למינים כמו האלברטוזאורוס אך היה קטן וזריז יותר ושויך למשפחה נפרדת - דריפטוזאוריים (Dryptosauridae), הקרובה בעיקר לדינוזאור אלקטרוזאורוס.
ככל הנראה דינוזאור זה חי לאורך החופים וצד דינוזאורים קטנים יותר כמו הדרוזאוריים.
ברנארדוס אנדריאס "דריס" ריפּהָאחן (בהולנדית: Bernardus Andreas "Dries" Riphagen; 7 בספטמבר 1909, אמסטרדם – 13 במאי 1973, מונטרה) היה פושע מלחמה הולנדי ששלח יהודים רבים למחנות ריכוז נאציים על ידי השגת אמונם והבטחה כי רכושם יהיו בטוח עד תום המלחמה, כשלאחר מכן בגד בהם ומסר אותם לידי הנאצים.
עם סיום מלחמת העולם השנייה הוא ביים את מותו והסתתר.
ריפהאחן הסתיר את הרכוש היהודי הגנוב בכסף בבנק ונמלט לארגנטינה, כשהוא משאיר את אשתו וילדו בהולנד.
מאוחר יותר הוא חזר לאירופה כדי לקחת את ההון שצבר.
על ריפהאחן הוצא צו מעצר בשנת 1988, אך הוא מת קודם לכן ב-1973 במרפאה פרטית בשווייץ.
דריס ריפהאחן נולד כילד השמיני למשפחה שהתגוררה באמסטרדם.
אביו עבד בחיל הים, ואמו מתה כשהיה בן שש, לאחר מותה התחתן אביו בשנית אבל לא טיפל בילדיו בשל התמכרותו לאלכוהול.
בגיל 14 נשלח למרכז האימונים הידוע לשמצה של חיל הים "פולוקס", ומשנת 1923 - 1924 יצא לים כימאי.
לאחר מכן, הוא שהה בארצות הברית במשך שנתיים ועבד בחברה Standard Oil.
במהלך תקופה זו הוא בא במגע עם הסביבה הפלילית המקומית ולמד את שיטותיה.
הכינוי אל קפונה שדבק בו קשור לשהותו בארצות הברית.
לאחר שובו מארצות הברית, הצטרף ריפהאחן למפלגת הפועלים ההולנדית הסוציאליסטית (NSNAP), מפלגה אנטישמית קיצונית, שמטרתה הייתה שהולנד תהפוך למחוז של הרייך הגרמני.
הוא הפך לאחת הדמויות הבולטות בעולם התחתון של אמסטרדם ופיתח חיבה לתכשיטים, אבנים יקרות והימורים, וגם עסק במכוניות משומשות - לפעמים גנובות.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ריפהאחן המשיך לא רק בפעילותו הפלילית, אלא הרחיב אותה לשיתוף פעולה עם הכובשים הגרמנים כמשתף פעולה של שירות הביטחון הגרמני, ה-אס.דה, ומאוחר יותר כחבר במשרד המרכזי להגירה יהודית באמסטרדם.
תפקידו, יחד עם "עמיתיו" מן העולם התחתון של אמסטרדם, היה לחשוף את השוק השחור ולאתר את הרכוש היהודי.
בתמורה קיבלו המעורבים חמישה עד עשרה אחוזים מן הסחורה שהוחרמה, אך הם השאירו אצלם חפצי ערך רבים.
ריפהאחן השתתף בציד היהודים יחד עם בני משפחת אולָיי.
החל מ-1943 הוא היה חלק מ"קולונה הנייקה", קבוצה שחיפשה יהודים שירדו למחתרת.
קבוצה זו, שבה היו כחמישים איש, נוסדה בשנת 1942 על ידי וים הנייקה וכללה בעיקר פושעים מקצועיים.
במהלך חודש מרץ 1943 הסגירה 3,190 יהודים לשלטונות הגרמניים, רובם גורשו למחנות הריכוז במזרח אירופה.
התמורה עבור כל יהודי שהוסגר, נעה בין 7.50 ל 40 גילדן.
חברי הקבוצה אילצו יהודים באמצעות איומים בגירוש להסגיר יהודים אחרים שהסתתרו.
בסוף 1943 קיבץ לעצמו ריפהאחן הון, שהפקיד בחשבונות שונים בבלגיה ובשווייץ.
לבסוף פורקה הקבוצה על רקע השחיתות.
בשנה האחרונה של המלחמה הועסק ריפהאחן על ידי מחלקת הופמן של האס.דה.
היחידה התמחתה באיתור מטוסים, נשק וסוכנים של בעלות הברית שנורו למוות.
בשנת 1944 ריפהאחן לקח חלק בחשיפת של ארגון ההתנגדות המחתרתי "המרכז לתעודות זהות" PBC (Persoonbewijzencentrale), שבמהלכה נרצח גרהרד בדריאן.
לאחר המלחמה, היה מבוקש ריפהאחן על ידי המשטרה ההולנדית בגין בגידה והסגרת יהודים.
התובע הכללי ראה בו אחראי למותם של לפחות 200 איש.
ריפהאחן יצר קשר עם איש מחתרת לשעבר ועם מפקד המשטרה באנסחדה, וילם אוברט סנדרס, שסגר איתו עסקה.
בתמורה לכך שריפהאחן לא נמסר לרשויות הרשמיות, אלא הועמד למעצר בית כאסיר "פרטי", הוא מסר מידע על משתפי פעולה עם הכיבוש הגרמני.
בפברואר 1946 הוא הצליח להימלט.
על פי השמועות, ידידיו מהעולם התחתון סייעו לו לחצות את הגבול בתוך ארון קבורה, אך על פי ממצאים חדשים יותר, הבריחה אורגנה על ידי שני אנשי סגל של השירות החשאי ההולנדי בלשכה הלאומית של ויילגהיד, פריץ ופיט קרקהובן.
מבלגיה הוא עשה את דרכו לספרד באופניים, מסע שנמשך שלושה חודשים כך לפי עדות בנו רוב.
בחודש מאי 1946, ריפהאחן נכלא בעיר וסקה בספרד, משום שהיה חסר תעודות מזהות.
בהתערבותו של כומר ישועי הוא שוחרר בערבות, כדי להשיג את המסמכים הדרושים.
הוא השיג דרכון ננסן, וחבר העביר לו בגדים ונעליים בהם הוסתרו יהלומים שהפקיד בעבר.
זמן קצר לפני שעמד להיות מוסגר להולנד הוא נמלט לארגנטינה ב-21 במרץ 1948. שגריר הולנד בבואנוס איירס, פלוריס קארצ'יליוס, אן ברון ואן פאלאנדט, הגישו בקשה להסגרתו, אשר התבססה רק על עבירות פחותות כגון גניבות רכב ושוד, ושלדברי השופטת הארגנטינאית כבר היו עם התיישנות, אך עדיין היו מספיקות להסגרה.
העובדה שריפהאחן לא הוסגר להולנד הייתה ככל הנראה בשל יכולתו ליצור קשרים.
הוא היה חבר של שופט בבית המשפט העליון של ארגנטינה, רודולפו וולנזואלה, אשר שימש גם מזכיר לנשיא חואן פרון.
כתוצאה מכך הוא הכיר את הזוג הנשיאותי ונשאר בקשר עם פרון עד מותו.
הוא התיישב בבלגראנו, מחוז של בואנוס איירס, שם ניהל משרד עיתונות לצילום ועבד בשירות החשאי של פרון כמורה בטקטיקות אנטי-קומוניסטיות, ולימד את כל הידע שרכש עבור גרמניה בזמן המלחמה.
אחרי המהפכה בה הופל פרון ריפהאחן חזר לאירופה וביקר במספר ארצות בהן בעיקר בספרד, גרמניה ושווייץ.
הוא העדיף להקיף עצמו עם נשים עשירות.
בשנת 1973, מת ריפהאחן, "פושע המלחמה הגרוע ביותר באמסטרדם", מסרטן במונטרה.
בשנת 2010 פרסמו שני עיתונאים הולנדים של עיתון "הט פארול" – בארט מידלבורך ורנה טר סטייך – את הספר "ריפהאחן - 'אל קפונה' אחד מגדולי פושעי המלחמה ההולנדים".
הספר מבוסס על ראיונות עם בנו של ריפהאחן, רוב ובטייה וורי, ששיתפה פעולה עם הגרמנים.
בשנת 2016 הופק בהולנד הסרט "ריפהאחן הבלתי פגיע" על ידי הבמאי פיטר קויפרס, הדמות הראשית משוחקת על ידי ירון ואן קונינגסברוחה.
התסריט נכתב על ידי תומאס ואן דר ריי ופול יאן נליסה, ועל פי הספר של מידלבורך וטר סטייך.
בשנת 2017, תחנת הטלוויזיה ההולנדית VPRO שידרה את הסרט בסדרה בת שלושה חלקים.
דריק וייט הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA ובנבחרת ארצות הברית, בעמדות הרכז והקלע.
וייט נולד בעיר פארקר שבקולורדו, ובין השנים 2012–2015 למד באוניברסיטת קולורדו ספרינגס.
בשלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 22.0 נקודות בממוצע למשחק, ושבר את שיאי המועדון בנקודות (1,912) ובאסיסטים (343) בקריירה.
לאחר עונת 2014/2015 החליט לעבור לאוניברסיטת קולורדו, אשר קבוצתה משתתפת בליגת המכללות הבכירה ("Division I"), על מנת לקבל חשיפה גדולה יותר.
על פי חוקי הליגה היה על וייט לעבור "עונת צינון" בשל מעברו בין קבוצות במהלך לימודיו ("Redshirt").
בעונת 2016/2017, שהייתה היחידה שלו באוניברסיטת קולורדו והאחרונה בליגת המכללות, הציג וייט יכולת מצוינת עם ממוצעים של 18.1 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.
בסיום העונה נבחר הן לחמישיית העונה והן לחמישיית ההגנה של העונה ב"מחוז ה-Pac 12".
בדראפט ה-NBA 2017 נבחר וייט במקום ה-29 על ידי סן אנטוניו ספרס.
לאורך עונת הרוקי שלו שותף ב-17 משחקים בלבד עם סן אנטוניו, ונשלח מספר פעמים לקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח, אוסטין ספרס.
ב-24 משחקיו באוסטין קלע 20.1 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום העונה זכה עמה באליפות ליגת הפיתוח.
לאחר פציעתו של דג'ונטה מארי בפתיחת עונת , תפס וייט את מקומו כרכז הפותח של הספרס עד לסיום העונה.
ב-67 המשחקים בהם השתתף באותה עונה קלע 9.9 נקודות ומסר 3.9 אסיסטים בממוצע למשחק.
בשלושת המשחקים הראשונים של פלייאוף 2019 קלע וייט ממוצע של 23 נקודות למשחק, כולל שיא קריירה של 36 נקודות במשחק השלישי, אך בהמשך תפוקתו נחלשה וקבוצתו הפסידה מול דנוור נאגטס בתוצאה 3–4.
בדצמבר 2020 חתם בסן אנטוניו על הארכת חוזה לארבע עונות נוספות, החל מעונת , בסך כ-73 מיליון דולר.
בפברואר 2022 נחתמה עסקה בין בוסטון סלטיקס לסן אנטוניו, שבמסגרתה עבר וייט לסלטיקס.
ווייט מתגורר בבוסטון עם שני ילדיו ואשתו.
בשנת 2019 השתתף וייט בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 כחבר נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השביעי בלבד.
לאורך הטורניר קלע וייט 5.9 נקודות בממוצע למשחק.
ב-2024 החליף ווייט את השחקן קוואי לנארד בעקבות פציעה והיה חלק מהסגל אשר זכה איתם במדליית זהב בפריז.
דריס ויטנס (בבלגית: Dries Wuytens; נולד ב-18 במרץ 1991) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בוואסלנד-בוורן.
ויטנס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ראסינג גנק ועבר לפ.ס.וו.
בקיץ ויטנס חתם בבירסחוט מליגת העל הבלגית.
ב-25 בספטמבר 2011, ויטנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 לאנדרלכט.
בתום עונת , בירסחוט התפרקה וויטנס קיבל את כרטיס השחקן שלו.
כעבור זמן קצר, חתם בוילם II מהליגה ההולנדית השנייה.
ב-29 בנובמבר 2013, ויטנס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–1 נגד TOP אוס.
בעונת , חלה ירידה במעמדו של הקבוצה ורשם רק 15 הופעות.
בקיץ , ויטנס חתם בהראקלס אלמלו ושנה לאחר מכן חתם בספרטה רוטרדם מהליגה ההולנדית השנייה.
ב-22 באוגוסט 2019, ויטנס חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל.
ב-24 באוגוסט 2019, ויטנס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 למכבי תל אביב.
ב-21 ביולי 2020, ויטנס חתם בוואסלנד-בוורן.
לזכותו של ויטנס, 9 הופעות בנבחרת הצעירה של בלגיה.
דריק ויין מקי הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1987–2002. במהלך הקריירה נבחר פעמיים לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, ורשם ממוצעים כוללים של 11.0 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק.
מקי נולד וגדל בעיר מרידיאן שבמיסיסיפי.
בשנת 1984 החל ללמוד באוניברסיטת אלבמה, ובכל שלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העפיל עמה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen").
ממוצעיו הכוללים בליגת המכללות הם 12.4 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק.
בין עונתו השנייה לשלישית באוניברסיטה נבחר מקי להשתתף באליפות העולם בכדורסל 1986 כשחקן נבחרת ארצות הברית, לצד שחקני מכללות מצטיינים נוספים כגון דייוויד רובינסון, קני סמית' וצ'ארלס סמית'.
במשחק הגמר של הטורניר גברה ארצות הברית על נבחרת ברית המועצות בתוצאה 87–85, ובכך זכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בטורניר מאז 1954. מקי עצמו שותף בכל עשרת משחקי נבחרתו, ותרם 9.2 נקודות ו-3.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1987 נלקח מקי בבחירה התשיעית, על ידי סיאטל סופרסוניקס.
החל מעונתו השנייה שימש כשחקן חמישייה קבוע בקבוצה, ועד לשנת 1993 היה אחד משחקניה הבולטים, לצד דייל אליס, אקסבייר מקדניאל, ריקי פירס, אדי ג'ונסון ושון קמפ.
בעונת סייע לסופרסוניקס להעפיל לגמר האזור המערבי, בו הפסידו מול פיניקס סאנס בתוצאה 3–4. בשש עונותיו בסיאטל העמיד ממוצעים של 13.9 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת הועבר מקי בטרייד לאינדיאנה פייסרס, בתמורה לדטלף שרמפף.
בעונות ו- נבחר מקי לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, אך בעונות הבאות נחלש ותפקד בעיקר כשחקן ספסל עד לסיום הקריירה.
בעונת העפיל עם הפייסרס לגמר ה-NBA, בו הפסידו מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4.
בעונת שיחק עבור פילדלפיה 76', בטרם פרש ממשחק בגיל 35.
דריק לברנט ג'ונס הבן הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
ג'ונס נולד בעיר צ'סטר שבפנסילבניה, ולמד ב"תיכון ארכיבישוף ג'ון קארול" אשר בפילדלפיה הסמוכה.
בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון קלע 19.2 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של פנסילבניה (Pennsylvania Mr.
בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס (UNLV).
בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, במהלכה שיתף פעולה עם פטריק מקאו, רשם ממוצעים של 11.5 נקודות ו-4.5 ריבאונדים למשחק.
ב-26 בפברואר 2016 נקבע כי מבחן הקבלה לאוניברסיטה של ג'ונס (ACT) נפסל, ועל כן לא היה רשאי להמשיך ללמוד באוניברסיטה או לשחק בקבוצת הכדורסל שלה.
בסיום אותה עונה עזב את UNLV והעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2016, הצטרף ג'ונס למחנה האימונים של פיניקס סאנס לקראת עונת , ולאחר שהרשים את ראשי הסאנס זכה לחוזה בקבוצה.
ב-2 בפברואר 2017 נבחר להשתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA, על אף ששותף עד אז בכ-10 דקות משחק בליגה בסך הכול, וקלע 3 נקודות בלבד.
במשחק האחרון שלפני סוף-שבוע האולסטאר, מול לוס אנג'לס לייקרס, הטביע ג'ונס לראשונה במשחק NBA.
בתחרות עצמה הפסיד בשלב הגמר מול הזוכה גלן רובינסון השלישי.
לאורך אותה עונה קלע 5.3 נקודות בממוצע למשחק ב-32 משחקיו פיניקס, ו-14.5 נקודות למשחק ב-19 משחקיו עבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – נורת'רן אריזונה סאנס.
ב-7 בדצמבר 2017, לאחר שישה משחקים בעונת , שוחרר מהקבוצה.
ב-31 בדצמבר 2017 חתם על חוזה כפול במיאמי היט ובקבוצת הבת שלה, סו פולס סקייפורס.
לאחר שהציג יכולת טובה בסקייפורס – עם ממוצעים של 19.9 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק – חתם ג'ונס ביולי 2018 על חוזה NBA סטנדרטי לשתי עונות במיאמי.
בעונת זכה לראשונה למקום קבוע ברוטציית הקבוצה, ותרם 7.0 נקודות ו-4.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בעונת השתתף ג'ונס בפעם השנייה בקריירה בתחרות ההטבעות, ואף זכה בה לאחר שגבר על ארון גורדון בסיבוב הגמר.
בפלייאוף 2020 העפיל עם מיאמי למעמד גמר ה-NBA, אולם קבוצתו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4.
לקראת עונת חתם ג'ונס על חוזה בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס.
ב-28 באוגוסט 2021 עבר ג'ונס לשיקגו בולס, בטרייד שכלל מעבר של לאורי מארקנן לקליבלנד קאבלירס, ושל לארי נאנס הבן לפורטלנד טרייל בלייזרס.
רויאל דרינג קלוב מולנבק (Royal Daring Club Molenbeek או בקיצור RDC Molenbeek, בעבר נקרא Royal Daring Club de Bruxelles) הידוע גם בקיצור כדרינג קלוב היה מועדון כדורגל בלגי ששייך לעיר הבירה של בלגיה, בריסל ולעיר מולנבק הנמצאת במטרופולין בריסל.
המועדון נוסד ב-1895 בשם "דרינג קלוב דה בריסל", והוא היה המועדון השני שנרשם לליגה הבכירה בבלגיה ב-1903.
למועדון 5 אליפויות בלגיה, 4 סגנויות, וגביע בלגי אחד, בעיקר משנותיו הראשונות.
בהמשך דעך המועדון עד שהתפרק ב-1973.
בתחילה היה קרוי המועדון "דרינג בריסל" (או "רויאל דרינג קלאב דה-בריסל") וזכה ב-2 אליפויות בעונות 1911/1912 וב-1913/1914. בהמשך הוא התאחד עם מועדונים אחרים מקומיים ונקרא החל מ-1920 "רואיל דרינג קלוב מולנבק", כאשר ייצג את העיר מולנבק במטרופולין בריסל, ולקח עוד אליפות בעונה זו.
לאחר מכן עבר המועדון שנים פחות טובות ודעך, אך חזר לצמרת הכדורגל הבלגי ב-1936 וזכה ב2 אליפויות נוספות, ועונה אחרי זה סיים במקום השני.
בעונת 1938/1939 סיים במקום ה-13 ומשם החל להתדרדר וירד לליגה השנייה מעט לפני הקפאת הליגה בגלל מלחמת העולם השנייה.
המועדון שינה את שמו שוב ל"רויאל דרינג קלאב דה בריסל 1950".
עשרים שנים לאחר מכן שינה את שמו ל "רויאל דרינג קלוב מולנביק" ובהמשך הפך ב-1973 ל "Racing White Daring of Molenbeek" או בקיצור R.W.D.M, ושמו למעשה נמחק בספרי ההתאחדות.
המועדון החדש שיחק עשור בליגה הראשונה ואף זכה באליפות בעונת 1974/1975. בהמשך נקלע לקשיים כלכליים ודעך, עד שב-2002 המועדון המחודש התפרק גם הוא.
דריק אוונס הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של מדינת וירג'יניה המערבית מטעם מחוז הבחירה ה-19 של המדינה, המכסה חלקים ממחוז ויין השוכן בדרום-מערב המדינה.
בעבר התמודד למושב זה ב-2016, וסיים במקום השישי מתוך שבעה מתמודדים בבחירות מקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית, בטרם התמודד בבחירות הכלליות כמועמד המפלגה הליברטריאנית.
בשנת 2020 נבחר לייצג את מחוז הבחירה ה-19, אותו מייצגים שני נציגים, לצד המועמד הדמוקרטי ריק גריפית'.
בינואר 2021 לקח אוונס חלק בהסתערות על הקפיטול, ובעקבות זאת הוגש נגדו כתב אישום פדרלי.
בעקבות זאת, ב-9 בינואר התפטר מבית הנבחרים בווירג'יניה המערבית.
אוונס נולד ב-4 בפברואר 1985. עיר ביתו היא פריצ'רד, השוכנת בווירג'יניה המערבית בסמוך לגבול המדינה עם קהיליית קנטקי.
בטרם נבחר לתפקידו הציבורי בבית המחוקקים של וירג'יניה המערבית, היה ידוע כמפגין מקומי נגד הפלות.
פעילותו של אוונס נגד הזכות להפיל, אשר גבלה בהתנכלות, הביאה אישה להגיש בקשה לקבלת צו הרחקה בגין "מעקב לכאורה ואיומים חוזרים ונשנים לפגיעות גופניות", צו שאוונס לאחר מכן הפר.
בבחירות 2020 נבחר אל בית הנבחרים של וירג'יניה המערבית, הבית התחתון בבית המחוקקים המדינתי.
הוא נכנס לתפקידו ב-1 בדצמבר 2020, וכהונתו הראשונה מסתיימת ב-30 בנובמבר 2022.
במהלך מסע הבחירות שלו לבית הנבחרים המדינתי, נחשף כי אוונס חבר בקבוצה בפייסבוק בה נעשה שימוש בשפה איסלאמופובית והומופובית.
עמיתו ג'ון מנדט, שכיהן כחבר בבית המחוקקים המדינתי, היה גם הוא חבר בקבוצה זו וגרס כי ההודעות המיוחסות לו מפוברקות, אך בכל זאת הודיע על התפטרותו.
אוונס לא רק שאישר את חברותו בקבוצה זו, אלא עמד על דבריו וכינה את ניהאד עוואד "טרוריסט".
ב-6 בינואר 2021 השתתף אוונס בהסתערות על הקפיטול.
פוסטים שפרסם ברשתות החברתיות מתארים אותו נוסע אל וושינגטון הבירה, באוטובוס עמוס בתומכי הנשיא דונלד טראמפ.
אוונס תיעד עצמו בין הפורעים שהסתערו על משכן הקפיטול.
במהלך חלק מסרטון שפרסם ולאחר מכן מחק, ניתן היה לשמוע את אוונס צועק "אנחנו בפנים!
סוכנות הידיעות AP ציינה כי באותו סרטון בו תיעד עצמו אוונס פולש אל הקפיטול, הוא גם יכול היה להישמע קורא את שמו של הנשיא טראמפ שוב ושוב.
לאחר מכן הכחיש אוונס מעורבות בכל ונדליזם שהתרחש במהלך ההסתערות, וטען כי הוא נכח בין המתפרעים כחבר עצמאי בתקשורת "לשם תיעוד היסטוריה".
את מעשיו גינו יו"ר בית הנבחרים של וירג'יניה המערבית רוג'ר הנשו, מנהיג המיעוט בית דאג סקאף, נציג המדינה בסנאט של ארצות הברית, ג'ו מנצ'ין, ומושל וירג'יניה המערבית ג'ים ג'אסטיס.
ב-8 בינואר 2021 מייקן שרווין, תובע פדרלי במחוז קולומביה, הודיע כי אוונס מואשם בהסגת גבול בלתי חוקית לקפיטול.
בהמשך אותו היום נעצר בידי סוכנים פדרליים של הבולשת הפדרלית.
מעצרו אילץ אותו להתפטר מתפקידו.
בנובמבר 2024 הודיע אוונס כי יתמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית בווירג'יניה המערבית נגד הסנאטורית המכהנת שלי מור קפיטו.
דריק הנרי הוא שחקן פוטבול אמריקאי בעמדת הרץ האחורי, המשחק עבור בולטימור רייבנס בליגת ה-NFL.
הנרי נולד וגדל ביולי, פלורידה, שם הוא קבע את השיא הארצי ליארדים בריצה בתיכונים.
לאחר מכן, הוא שיחק פוטבול מכללות עבור אוניברסיטת אלבמה ובשנתו הראשונה שם הוא שבר את השיא ליארדים בריצה בעונה אחת בחטיבת SEC וזכה בגביע הייזמן לשנת 2015.
הנרי נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2016 על ידי טנסי טייטאנס.
בשנת 2019 הוא הוביל את ליגת ה-NFL ביארדים בריצה ובטאצ'דאונים בריצה ובשנת 2020 הוא הוביל את הליגה ביארדים בריצה ואף הגיע ל-2,000 יארדים בריצה, הישג מכובד שרק 8 רצים אחוריים בהיסטוריית הליגה הגיעו אליו.
ביצועיו המרשימים גרמו לו להרוויח את הכינוי "המלך הנרי" .
הנרי שיחק שלוש שנים במדי באוניברסיטת אלבמה, בשנים 2013–2015, שם גם למד תקשורת.
כבר בשנתו הראשונה בקבוצה, הנרי שיחק בכמה משחקים והראה ביצועים מרשימים עם 382 יארדים בריצה ב-35 ניסיונות.
בשנתו השנייה, הנרי חלק את תפקיד הרץ האחורי עם חברו לקבוצה, טי ג'יי ילדון, ולמרות זאת, הוא הגיע ל-990 יארדים בריצה ב-172 ניסיונות, עם ממוצע של 5.8 יארדים בריצה.
בעונתו השלישית, הנרי נהפך לרץ האחורי המוביל של קבוצתו.
כבר במשחקו הראשון הראה הנרי ביצועים מרשימים עם 147 יארדים ו-3 טאצ'דאונים כאשר בסוף העונה, עמד הנרי על 2,219 יארדים בריצה ו-28 טאצ'דאונים.
הוא אף הגיע ל-158 יארדים בריצה ו-3 טאצ'דאונים כאשר קבוצתו ניצחה את קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת קלמסון בתוצאה 40–45.
הנרי זכה בגביע הייזמן לשנת 2016, כאשר גבר על כריסטיאן מקאפרי מאוניברסיטת סטנפורד ודשון ווטסון מאוניברסיטת קלמסון.
לאחר שלוש שנותיו באלבמה הנרי נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2016 על ידי טנסי טייטאנס במקום ה-45 בסיבוב ה-2 ונחתם על ידי הקבוצה בחוזה בשווי 5.4 מיליון דולרים אמריקאים לאורך ארבע שנים.
בשנתו הראשונה, הנרי התחיל בתור הגיבוי של דמרקו מורי אך עדיין זכה לדקות משחק.
את עונת הרוקי שלו סיים עם 490 יארדים ב-110 ניסיונות.
לאחר ביצועיו המרשימים בעונתו הראשונה, הנרי קיבל יותר דקות בשנת 2017 אך עדיין נאלץ לחלוק אותן.
ב-"Monday Night Footbal" נגד אינדיאנפוליס קולטס השיג הנרי את השיא שלו ביארדים בריצה למשחק עד כה, עם 131 יארדים ב-19 ניסיונות.
גם בעונת 2018 נאלץ הנרי לחלוק את תפקיד הרץ האחורי אך היה הרץ האחורי המוביל.
את העונה הוא סיים עם 1,059 יארדים בריצה, 12 טאצ'דאונים והגיע למקום ה-99 ברשימת 100 השחקנים הטובים ביותר ב-NFL של שנת 2019 (לעונת 2018/19).
במשחק הפתיחה שלו לשנת 2019, הנרי רץ לאורך 84 יארדים ב-19 ניסיונות נגד קליבלנד בראונס.
בניצחון של קבוצתו נגד קנזס סיטי צ'יפס בתוצאה 32–35, הנרי רץ לאורך 188 יארדים וכבש 2 טאצ'דאונים, מה שהעניק לו את השחקן ההתקפי של השבוע.
הנרי סיים את העונה הסדירה עם 1,540 יארדים בריצה ב-303 בניסיונות מה שגרם לו להיבחר לפרו בול של אותה עונה ולהגיע למקום העשירי ברשימת 100 השחקנים הטובים ביותר ב-NFL של שנת 2019.
קבוצתו של הנרי סיימה את העונה במאזן 7–9, והעפילה לפלייאופס של אותה עונה.
הטייטאנס ניצחו את שני המשחקים הראשונים שלהם, בהם הנרי הראה ביצועים מרשימים, אך הפסידו מול קנזס סיטי צ'יפס בתוצאה 24–35.
בעונת 2020, הנרי הראה את הביצועים הטובים ביותר שלו מתחילת הקריירה.
הוא סיים את העונה עם 2,027 יארדים בריצה, מה שהופך אותו לרץ האחורי השמיני אי פעם שעשה זאת.
בזכות ביצועיו ומאמציו, הנרי זכה בשחקן ההתקפי של השנה ונבחר לפרו בול של אותה עונה.
דריפ קופי (pour over) היא שיטה לחליטת קפה בה מערים מים מלמעלה בצורות שונות על קפה שנמצא במסנן והמים מחלחלים בתוכו לתוך קנקן.
בשיטה זו הקפה הנטחן גס יותר מאספרסו או מקינטה.
שתי שיטות החליטה העיקריות – כמיקס ו-v60 – הומצאו במאה העשרים.
שיטת הכמיקס היא השיטה הראשונה מביניהן, והיא הומצאה ב-1941. שיטת v60 הומצאה בשנות החמישים.
בתחילת המאה העשרים עד לשנות השישים היה נפוץ השימוש בדריפ קופי זול וחשמלי בעל קנקן מובנה.
בצורת החליטה הזו יש להקפיד שיהיה פתח ליציאת אדי הקפה החמים.
יש שתי שיטות חליטה עיקריות:
כמיקס - הומצאה על ידי פיטר שלומבוהם בשנת 1941. השיטה קרויה על שם החברה שהמציאה אותה ומשווקת את המוצר.
בשיטה זו חולטים בקנקן שחלקו העליון בצורת קונוס הפוך ובפיו שמים מסנן (פילטר - בדרך כלל עשוי מנייר או נייר קרטון), מרטיבים את הפילטר ושופכים לתוכו קפה טחון.
בשיטה זו יש בקנקן משפך לכל אורך החלק העליון כך שגם אחרי שמניחים פילטר נייר הוא לא חוסם את יציאת אדי הקפה (צורת המסנן עגולה והמשפך נשאר גלוי).
זמן החליטה בשיטה זו הוא בין 4-6 דקות וחום המים הרצוי הוא בין 92-94 מעלות.
בתוך שיטת הכמיקס התפתחו כמה שיטות, אחת מהן היא הבודום, קנקן בעל צורה מעוגלת בתחתיתו עם מסנן מתכת.
בשיטה זו אדי הקפה יוצאים דרך מסנן המתכת ולא דרך המשפך.
v60 - בשיטה זו מעל קנקן ייעודי מונח כלי בצורת קונוס (ששמו הוא v60, השיטה נקראת על שם הכלי) עם חריטות ספירלה בתוכו (להגברת עוצמת החליטה) בתוך הכלי מניחים פילטר מנייר ובתוכו את הקפה הטחון.
אדי הקפה יוצאים דרך פתח הקנקן שאיננו מכוסה על ידי הכלי.
הכלי העליון עשוי מקרמיקה, מתכת או זכוכית השומרים על החום, או פלסטיק הנוח לטלטול.
זמן החליטה בשיטה זו הוא בין 1–3 דקות.
חום המים הרצוי בשיטה זו הוא בין 92–96 מעלות.
hoop - בשנת 2023 הוציאה חברת ceado מוצר לדריפ שמטרתו לפשט את הכנת הקפה ואיננו מצריך קומקום עם צוואר ברבור או דיוק במזיגת המים.
בשיטה זו יש לקפה מקום באמצע, שם הוא מונח מעל פילטר נייר ייעודי והמים נמצאים מסביב ומשם הם נוזלים לקפה ולכלי האיסוף.
בשתי השיטות הראשונות מזיגת המים תיעשה בצורה סיבובית ובאיטיות להארכת זמן מיצוי הקפה.
עוצמת הקפה וטעמו יקבעו לפי מהירות העירוי, חום המים, רמת הטחינה ואיכות הפילטר.
ברוב שיטות החליטה משתמשים בקומקום בעל צוואר ברבור שמקל על עירוי המים ודיוקו.
דריק אוסדה (בספרדית: Derik Osede; נולד ב-21 בפברואר 1993 במדריד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם.
אוסדה נולד במדריד למשפחה עם אב מניגריה ואם ספרדייה.
הוא התחיל להתאמן בכדורגל ובגיל 8 והגיע לקבוצת ריאל מדריד בה בשנת 2012 שיחק במסגרת "ריאל מדריד ג'".
בהמשך הוא שיחק כמה עונות בריאל מדריד קסטיליה בליגת משנה הספרדית.
ביולי 2015 אוסדה חתם בבולטון וונדררס שאז שיחקו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
הוא שיחק בקבוצה מספר עונות עד לשנת 2018. בשנת 2018 הוא חזר לספרד בה חתם בנומנסיה ונכנס להרכב הראשון על חשבון דני קלבו.
הוא עזב אותם ביולי 2020 עם סיום החוזה ובעקבות ירידת המועדון לליגה נמוכה.
באוקטובר 2020 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה.
השתתפותו במשחקים הייתה מוגבלת לאור הפציעה.
אוסדה שיחק בנבחרות נוער של ספרד בשנים 2009-2014. בשנת 2012 הוא היה שותף לזכייה באליפות אירופה עד גיל 19. באליפות העולם עד גיל 20 בשנת 2013 הוא הגיע עם הנבחרת עד לשלב שמינית הגמר.
דריק לוקאסן (בהולנדית: Derrick Luckassen; נולד ב-3 ביולי 1995 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי ממוצא גאנאי המשחק בעמדת הבלם בפאפוס.
לוקאסן נולד באמסטרדם בירת הולנד.
גדל במחלקת הנוער של א.ז.
אלקמאר, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל ההולנדית.
הוא ערך 69 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן כבש חמישה שערים.
ב-10 ביולי 2017 חתם על חוזה לחמש עונות בפ.ס.וו.
איינדהובן מליגת העל ההולנדית, במדיה ערך 19 הופעות ליגה, וממנה הושאל להרטה ברלין מהבונדסליגה, לאנדרלכט מליגת העל הבלגית ולקסימפאשה ופתיח קארגומרוק מליגת העל הטורקית.
ב-4 בספטמבר 2022 חתם על חוזה לשנתיים במכבי תל אביב מליגת העל.
ב-20 ביולי 2024 חתם בפאפוס הקפריסאית.
דריק פרנסיס ואן אורדן הוא פוליטיקאי, שחקן ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת ויסקונסין.
ואן אורדן, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה בעבר לוחם ביחידת אריות הים של פיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית.
בשנים 1988–2014 שירת ביחידת אריות הים המשתייכת לפיקוד הלוחמה המיוחדת של צי ארצות הברית.
טרם כניסתו לפוליטיקה הופיע ואן אורדן בסרטי קולנוע אחדים, בהם "אקט של גבורה", "לשרוד בטבע", ו"לרוץ עם השטן".
בבחירות 2020 התמודד ואן אורדן אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של ויסקונסין.
בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית גבר על ג'סי אבן עם 65.9% מהקולות, אך בבחירות הכלליות הפסיד לחבר הקונגרס המכהן רון קיינד.
במהלך ההסתערות על הקפיטול בינואר 2021, נכח ואן אורדן באירועים האלימים שפקדו את הקפיטול.
ב-27 באוגוסט 2021 נעצר ואן אורדן בנמל התעופה מזרח איווה שבסידר רפידס לאחר שניסה לשאת אקדח דרוך מתוצרת זיג זאואר דרך מחסום ביטחוני.
תחילה כפר באישומיו וטען לחפותו, אך לאחר מכן ויתר על זכויותיו והודה באשמה.
בית משפט הטיל על ואן אורדן תשלומי קנסות וחייב אותו להשתתף בתוכנית לבטיחות בנשק.
נגזרה עליו שנת מאסר על-תנאי ב-28 בדצמבר 2021.
בבחירות 2022 שוב הועמד בידי המפלגה הרפובליקנית לייצג את מחוז הקונגרס השלישי של ויסקונסין.
בבחירות הכלליות ניצח את מועמד המפלגה הדמוקרטית בראד פאף והביא את המושב לשליטה רפובליקנית לראשונה מאז 1994. הוא הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2023, עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
דריק מיי , הידוע גם בכינוי Mayday ו- Is , הוא מוזיקאי אלקטרוני אמריקאי מדטרויט, מישיגן.
מיי נחשב לאחד מחלוצי מוזיקת הטכנו בשנות ה-80 יחד עם חואן אטקינס וקווין סונדרסון, חבריו ל"שלישיית בלוויל".
מצוטט לעיתים קרובות בתיאור שלו את הטכנו כ"ג'ורג' קלינטון פוגש את קראפטוורק במעלית".
מאי הוא בן יחיד שנולד לאם חד הורית בדטרויט.
בגיל 13 החל ללמוד בתיכון בלוויל, בפרוור של העיר, והתיידד עם חואן אטקינס.
כשאימו עברה לשיקגו, מיי נשאר בדטרויט עם חבר אחר - קווין סונדרסון - כדי לסיים תיכון.
ב-1981 אטקינס לימד את מיי וקווין סונדרסון לתקלט והם הקימו שלישייה בשם "Deep Space Soundworks" כדי להשמיע את המוזיקה האהובה עליהם במסיבות ובמועדונים.
לאחר סיום התיכון מיי למד באוניברסיטה על מלגת ספורטאי, אך עד מהרה עייף מהחיים האקדמיים, וחזר לדטרויט, שם עבד במשחקיית וידאו.
במהלך נסיעותיו התכופות לשיקגו כדי לבקר את אמו, הוא התחבר לסצנת ההאוס של שיקגו, שהייתה אז בחיתוליה.
מיי הוקסם מהחום ומהתחושה הקהילתית שנוצרו במועדונים בהם ניגנו התקליטנים פרנקי נאקלס ורון הארדי שהשתמשו בשילוב של פטיפונים וטייפ סלילים כדי ליצור מיקסים.
מיי גם לקח את סונדרסון איתו למועדונים כמה פעמים, ונשאר בשיקגו כשנה.
כשחזר שוב לדטרויט, פעל להקמת מועדון ה-Music Institute בו ניגן עם אטקינס וסונדרסון.
עד מהרה הפך המקום למרכז של סצנת מוזיקת הטכנו המחתרתית שהלכה וגדלה בדטרויט.
קריירת ההפקה של מיי החלה ב-1987 עם יציאתו של תקליט בשם "Nude Photo".
שנה לאחר מכן, הוא יצר את מה שעתיד להפוך לאחד ההמנונים הקלאסיים של הטכנו, הרצועה המכוננת "Strings of Life", ששמה ניתן לה על ידי פרנקי נאקלס.
השיר היה פופולרי במיוחד בזמן התפוצצות ההאוס בבריטניה בשנים 1987–1988. השיר גם הופיע במשחק הווידאו Midnight Club: Street Racing.
דריק היה מנטור לאמנים רבים, ביניהם קרל קרייג וסטייסי פולן .
מיי גם ניהל קולקטיב צדדי בשם KAOS, שהיה נפרד ופחות מוכר מ-Deep Space.
הלייבל של מיי Transmat Records הוציא לאור של החומרים הטובים ביותר שלו, כמו "Nude Photo", "Strings of Life", "Kaos" ו-"It Is What It Is", רובם הופקו בין 1987 ל-1989 תחת הפסבדונים Is .
על אף שבמהלך שנות ה-90 כמעט ולא הקליט, המשיך לתקלט ברחבי העולם ולעזור לאמנים אחרים להוציא לאור את המוזיקה שלהם והפך את Transmat לאחת מלייבלי הטכנו המוערכים ביותר בעולם.
במשך שנתיים, ב-2003 וב-2004, ניהל את פסטיבל המוזיקה האלקטרונית השנתי של דטרויט.
בספטמבר 2020 הואשם מיי בתקיפה מינית על ידי כמה נשים מתחילת שנות ה-2000. מיי הכחיש את כל ההאשמות.
בהקשר להאשמות, הוא גם הגיש תביעה בגין לשון הרע נגד מייקל ג'יימס, ששיתף איתו פעולה בהקלטת "Strings of Life", ולדבריי מיי רודף אותו אישית במסע נקמה על תמלוגים שלא שולמו.
התביעה בוטלה מאוחר יותר בפברואר 2021.
דרינגר הוא אקדח קטן בדרך כלל בתצורת כלי נשק רב קני.
אקדח זה משתף תכונות רבות ולעיתים נכלל בקטגוריית אקדחי כיס ואקדחים מסוג קופסת הפלפל .
אקדח הדרינגר המודרני הוא לרוב רב קני, בדרך כלל האקדח השמיש הקטן ביותר בכל קליבר ואורך קנה נתון בשל היעדר מנגנון ירי שבדרך כלל ממוקם מאחורי הקנה.
אקדחים קטנים בעלי מנגנון ירי-בודד הופיעו על במת ההיסטוריה עוד קודם לאקדח הדרינגר הראשון שהוצג לציבור בשנת 1825 על ידי הנרי דרינגר .
בסך הכול יוצרו על ידיו כ-15,000 אקדחי "פילדלפיה דרינגר" כולם היו אקדחים בעלי קנה בודד עם מנעולי הקשה לאחור, בדרך כלל בקליבר 0.41 עם קנה חרוק שהורכב על גבי גוף מעץ אגוז.
האקדח עבר מספר גלגולים שעיקרם מעבר לתחמיש מתכת בקטרים שונים ושינויים מינוריים במנגנון הירי ומיוצר על ידי יצרנים שונים גם במאה העשרים ואחת.
פילדלפיה דרינגר היה אקדח קטן שתוכנן על ידי הנרי דרינגר ויוצר בין השנים 1825 עד 1868. אקדח נשיאה סמוי פופולרי של התקופה, עיצוב אקדח כיס זה הועתק בהרחבה על ידי מתחרים, לפעמים עד לסימונים.
טעינת אקדח פילדלפיה דרינגר, המקורי נעשתה דרך לוע הקנה כנהוג בכלי נשק של המאה ה-19. כדי לירות באקדח, המשתמש היה מניע את הפטיש לאחור מכוון ולוחץ את ההדק.
במקרה של תקלה שמנעה ירי המשתמש יכול להפעיל מחדש את הפטיש ולנסות לירות באקדח פעם נוספת.
האקדח נועד לשימוש בטווחים קצרים מאוד, לחלק מהדגמים הורכבו כוונות קדמיות אך לרובם לא הורכבו כוונות אחוריות ולחלקם לא הותקנו כוונות כלל.
רישומים של מפעלי הייצור השונים מעידים שאקדחים אלה נמכרו כמעט תמיד בזוגות תואמים (מחיר טיפוסי היה $15 עד $25 לזוג, עם דגמים משובצים בכסף וחרוטים שנמכרו במחירים גבוהים יותר).
הבחירה בקניית זוג, בין השאר, הייתה לפצות על הכוח המוגבל של ירייה אחת.
בגלל גודלם הקטן והזמינות שלהם, לאקדחי דרינגר היה מוניטין מפוקפק של כלי מועדף על מתנקשים.
הדרינגר המפורסם ביותר ששימש למטרה זו הופעל על ידי ג'ון וילקס בות' שרצח את נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן בתיאטרון פורד בוושינגטון הבירה, ב-14 באפריל 1865.
בשנת 1861 רשם ממציא אמריקאי פטנט על אקדח בעל מנגנון של ירייה בודדת שהשתמש בכדור רימפייר.38 Rimfire .
לאקדחים הללו היו קנה שהסתובבו הצידה על המסגרת כדי לאפשר גישה לבית הבליעה ולאפשר טעינה מחדש.
מור ייצר אותם עד 1865, ובסיכומ של דבר נמכר הפטנט וזכויות הייצור לחברת קולט (Colt Firearms Manufacturing Company).
קולט המשיכה לייצר את אקדח הדרינגר בקוטר 41 Rimfire ובמקביל הוציאה לשוק הציגה שלושה דגמי קולט דרינגר מתכנון עצמי שייצורם הופסק בשנת 1912 הדגם השלישי של קולט דרינגר יצא מחדש מחדש בשנות ה-50 עבור סרטי מערבונים, תחת השם "הדגם הרביעי קולט דרינגר".
בכל בית בליעה היה כדור אחד, ומנגנון על הפטיש אפשר ירי בין הקנה העליון והתחתון.
אקדח צבאי בסגנון אקדחי דרינגר הוא הליברטור FP-45 אקדח ייחודי שיוצרבמהלך מלחמת העולם השנייה לשימוש פרטיזנים וסוכנים שהשפעילו אותם ה-FP-45 היה אקדח בעל מנגנון של ירי בודד שנועד לייצור המוני בזול ומהיר.
הוא ירה כדור בקוטר 0.45 מקנה חלק.
בשל מגבלה זו, הוא נועד לשימוש לטווח קצר מאוד של עד 4 מטרים או כאקדח הגנה עצמית.
ניתן היה לאחסן חמישה כדורים נוספים של תחמושת באחיזת האקדח.
עלות הייצור המקורית של ה-FP-45 הייתה $2.10 ליחידה,
חברת" דרינגר האמריקאי" (American Derringer) הנושאת את שם היצרן המקורי אך ללא זיקה ממשית השיג את הזכויות לעיצוב High Standard ב-1990 ויצר גרסה גדולה יותר,.38 Special.
הדרינגרים הללו, המכונים "DS22" ו-"DA38", עדיין מיוצרים והם אקדחים סמויים פופולריים.
מדי שנה, כאלפי חיות בר בישראל נדרסות למוות כשהן חוצות כבישים סואנים או כבישי שטח, מה שהופך את הדריסה לאחד מגורמי הסיכון המשמעותיים ביותר על חיות הבר בישראל (לצד ציד, הרעלות, זיהום סביבתי ועוד).
המספר המתועד של מקרי דריסה בשנה הוא סביב ה-2,000 מקרים, אך בפועל המספר גבוה יותר, שכן לא תמיד כל המקרים מדווחים או שבעלי החיים שנפגעו מהתאונה ממשיכים לנוע ומתים הרחק מהכביש.
עם השנים, התרחבות התשתיות ופיתוח הכבישים, הפכה הבעיה לחמורה יותר, בעיקר באזורי טבע פתוחים הסמוכים לדרכים סואנות.
עקב מספרם הגבוה של הכבישים, צפיפותם הגדולה, סמיכותם לאזורי טבע, חוסר הטיפול בתופעה ודריסות ה"שרשרת" הנלוות, כמעט כל מין של בעל חיים בארץ תועד כשהוא מוטל ללא רוח חיים לאחר שנדרס.
בין בעלי החיים נמצאים: צבאים, יעלים, חזירי בר, פראים, יחמורים, תנים, זאבים, שועלים, קיפודים, נמיות, צבועים, דורבנים, לוטרות, זוחלים, דו-חיים, בנוסף לחיות מחמד וחיות משק.
מקרה מפורסם של בעל חיים שנדרס הוא של רותי הצבועה ממודיעין.
רותי, צבועה מפוספסת, התפרסמה עקב נוכחותה בסביבה עירונית, בייחוד בעיר מודיעין.
ביולי 2022, היא נדרסה למוות בכביש 443, וב-13 באוגוסט התקיימה צעדה בה צעדו כ-200 איש באורך 2 קילומטר לזכרה, מעמק האלה במודיעין ועד לנקודה שבה נמצא הפגר שלה.
בכל מדינות העולם, דריסה של חיות הבר מהווה תופעה בהיקף כזה או אחר.
מספר גורמים מביאים לכך שהתופעה נפוצה בסדר גודל רחב בישראל:
פיתוח תשתיות וכבישים חוצי שטחי מחיה - ישראל היא מדינה קטנה עם מערכת כבישים צפופה ההולכת ומתרחבת.
כבישים רבים נסללים באזורים טבעיים, ויוצרים "חיץ" בין אזורי מחיה של בעלי חיים.
לדוגמה, כבישים החוצים שמורות טבע או מרחבים חקלאיים מובילים לכך שחיות צריכות לחצות אותם בחיפוש אחר מזון, מים או בני זוג לרבייה.
גידול במספר כלי הרכב ובמהירות הנסיעה - העלייה הדרמטית במספר כלי הרכב בישראל, לצד שיפורים בתשתיות התחבורה שמאפשרים נסיעה מהירה יותר, מגבירים את מקרי הדריסה.
כבישים בין-עירוניים רחבים מאפשרים תנועה מהירה, אך גם מקטינים את סיכויי ההישרדות של בעלי חיים שחוצים אותם.
אור פנסי רכב ותאורה מלאכותית - בעלי חיים רבים, כמו צבאים ושועלים, נמשכים לאזורי תאורה מלאכותית או מסונוורים על ידי אורות רכבים, מה שגורם להם להתנהג באופן בלתי צפוי ולהיכנס לכביש בדיוק ברגעים מסוכנים.
דחיקת חיות לשולי הכבישים - פיתוח חקלאי, תעשייתי ועירוני מצמצם את שטחי המחיה של חיות בר ודוחק אותן לאזורי שוליים, לעיתים קרובות סמוך לכבישים.
כך, חיות כמו תנים, שועלים וחזירי בר נאלצות לנוע בצמוד לכבישים כדי למצוא מזון, מה שמגדיל את הסיכון לדריסה.
עונות טיול המביאות לעלייה בתנועה - מדי שנה, בזמן הסתיו והאביב, הנחשבים לעונות טיול מומלצות, המוני ישראלים יוצאים לטייל ברחבי הארץ ובשמורות טבע.
כתוצאה מכך, התנועה בכבישי הארץ עולה ואיתה עליה ניכרת במספר חיות הבר הנדרסות.
תנועה אצל בעלי החיים - בעלי חיים נודדים בין אזורי מחיה או מחפשים מזון ומים, מה שגורם להם לחצות כבישים.
תנועה מוגברת מתרחשת בזמן האביב והסתיו, כאשר באביב פרטים בוגרים נעים מרחקים גדולים בחיפוש אחר מזון עבור הצאצאים, ובסתיו כאשר הפרטים הצעירים מתבגרים, עוזבים את הוריהם ומחפשים טריטוריות חדשות.
דריסות "שרשרת" נלוות - כאשר חיית בר נדרסת בכביש והפגר שלה אינה מופנה, טורפים ואוכלי נבלות כמו עופות דורסים נמשכים לפגר, ומסתכנים בדריסה בעצמם.
לאורך השנים, ניתנו פתרונות שונים להתמודדות ולצמצום התופעה.
מעבריים אקולוגיים מוגבהים ותת-קרקעיים – גשרים ומנהרות ייחודיים לחיות בר מאפשרים להן לחצות דרכים בבטחה.
גידור כבישים – גדרות המכוונות בעלי חיים למעברים בטוחים הוכחו כאפקטיביות בצמצום דריסות.
עם זאת, יש לוודא שהן לא מנתקות לחלוטין את בעלי החיים מאזורים חיוניים עבורם.
שילוט ואמצעי האטה – שלטי אזהרה, פסי האטה ותאורה טובה יותר לאורך כבישים מועדים לפורענות מסייעים לנהגים להיות מודעים לסכנה.
בכבישים מסוימים, כמו כביש הערבה, יש אזהרות מיוחדות על מעבר חיות בר בשעות הלילה.
מודעות ציבורית – קמפיינים להעלאת מודעות בקרב נהגים עשויים להציל חיות בר רבות.
דיווח באפליקציות ניווט - דיווח על דריסות בעלי חיים עוזר לנטר אחר קטעים מסוכנים יותר לחיות בר ולמעקב אחר שינוי באוכלוסיות חיות הבר.
פינוי פגרים מהכביש - פינוי הפגרים של החיות דרוסות הכרחי מאוד, שכן השארתם בכביש יוצרת תגובת שרשרת.
אוכלי נבלות וטורפים, כמו עופות דורסים, מגיעים לאכול מן הפגרים ומסתכנים בדריסה בעצמם.
בשנת 2023, נוסדה עמותת "מעברים בטוחים לחיות בר" אשר פועלת ל"קידום קישוריות שטחים פתוחים וצמצום דריסת חיות בר בישראל".
כיום בישראל, קיימים מספר מעברים אקולוגיים לחיות בר, ומעברים נוספים בתכנון.
עם זאת מעברים אלו מהווים פתרון חלקי בלבד לתופעה, ודרושים עוד מעברים רבים על מנת לספק מענה הולם לתופעה.
כביש 70 - המעבר האקולוגי הראשון שהוקם בארץ וממוקם בסמוך לבת שלמה.
הגשר הקיים ברוחב 50 מטרים, מכוסה צמחייה טבעית, ומשני צדדיו מחסום למניעת מעבר כלי רכב.
מצלמות שביל שהוצבו בו תיעדו בעלי חיים בניהם: חזירים, שועלים, תנים, גיריות, צבאים, חולדים ועוד.
כביש 6 (קטע 18) - באזור רמות מנשה קיים מעבר שאורכו כ-150 מטרים, והוא מאפשר חיבור בין רמות מנשה במזרח לגבעות אלונה במערב.
כביש 1 - בקטע שבין שער הגיא למחלף שורש, נבנה מעבר אקולוגי ברוחב של 70 מטרים, הנחשב כמעבר האקולוגי הגדול ביותר בישראל.
כביש 85 - סמוך לצומת אליעד, נבנה גשר באורך 50 מטרים וברוחב של 45 מטרים, לאחר שהתברר בסקר מקדים כי בשטח חי עדר של עשרות צבאים ארץ-ישראליים הנפגעים בכביש.
עמק החולה - ב-2012, שודרגו כארבעה מעברי ניקוז קיימים מתחת לכבישים על מנת לאפשר מעבר לפרטי לוטרה מצויה.
עם זאת, בעת שיטפונות, המעברים הוצפו והלוטרות נרתעו מלעבור במעברים אלו, עלו אל הכביש ונדרסו למוות.
בהמשך, חברו רשות הטבע והגנים ורשות הניקוז והניחו מעברים מותאמים גם לזמני שיטפון.
תוך זמן קצר, תועדו הלוטרות כשהן משתמשות במעברים ושיעור הדריסות שלהן ירד.
להמר, היה מתמטיקאי אמריקאי בעל חשיבות רבה בפיתוח תורת המספרים החישובית.
להמר שיכלל את עבודתו של אדואר לוקאס בשנות ה-30 של המאה ה-20 ופיתח את מבחן לוקאס-להמר למספרי מרסן.
הוא ואשתו עבדו במגוון רחב של עבודות בארצות הברית ומחוצה לה כדי לפרנס את עצמם במהלך השפל הגדול, וזה הביאה אותו למרכז המחקר בתחום המחשוב המוקדם.
בנוסף לתרומותיו המשמעותיות לאלגוריתמים של תורת המספרים, כגון פירוק לגורמים, אלגוריתם אוקלידס ו, הוא גם ניסח את והשתתף ב.
להמר נולד ב-1905 בברקלי, קליפורניה, לדריק נורמן להמר, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולקלרה יוניס מיטשל.
למד פיזיקה וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, והמשיך ללימודי תואר שני באוניברסיטת שיקגו.
הוא ואביו עבדו יחד על .
להמר קיבל תואר שני ותואר דוקטור, שניהם מאוניברסיטת בראון, בשנים 1929 ו-1930, בהתאמה; אשתו השלימה גם היא תואר שני בשנת 1930, והדריכה במתמטיקה כדי להשלים את הכנסת המשפחה, ובמקביל עזרה לבעלה להקליד את עבודת הדוקטורט שלו, "תאוריה מורחבת של פונקציות לוקאס", אותה כתב בהנחייתו של יעקב טמרקין.
להמר הפך לעמית מחקר לאומי, מה שאפשר לו לקבל משרות במכון הטכנולוגי של קליפורניה בשנים 1930–1931 ובאוניברסיטת סטנפורד בשנים 1931–1932. בשנה האחרונה נולדה לורה, בתם הראשונה של בני הזוג.
לאחר שקיבל מלגת מחקר לאומית שנייה, עברו בני הזוג להמר לפרינסטון, ניו ג'רזי בשנים 1932–1934, שם בילה להמר זמן קצר במכון למחקר מתקדם.
בשנים 1934–1938 עבד באוניברסיטת ליהיי בפנסילבניה.
בנם דונלד נולד בשנת 1934 בזמן שבני הזוג שהו בליהיי.
את השנים 1938–1939 בילה באנגליה במסגרת מלגת גוגנהיים וביקר באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת מנצ'סטר, ופגש את ג'.
הארדי, ג'ון אדנזור ליטלווד, הרולד דבנפורט, קורט מאהלר, לואי מורדל ופאול ארדש.
בני הזוג להמר חזרו לאמריקה באונייה עם בנם השני, דונלד, רגע לפני תחילת המערכה באוקיינוס האטלנטי.
להמר המשיך באוניברסיטת ליהיי בשנת הלימודים 1939–1940.
ב-1940 קיבל משרה במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
הוא היה יו"ר המחלקה למתמטיקה שם בשנים 1954–1957, והמשיך לעבוד שם עד 1972, השנה בה הפך לפרופסור אמריטוס.
בשנים 1945–1946 שירת להמר בוועדת החישובים בשטח הניסויים אברדין במרילנד, קבוצה שהוקמה כחלק מ כדי להכין את המחשב ENIAC לשימוש לאחר השלמתו בבית הספר להנדסת חשמל מור באוניברסיטת פנסילבניה.
חברי ועדת החישובים האחרים היו האסקל קארי, לילנד קנינגהם ופרנץ אלט.
במהלך כהונה קצרה זו, בני הזוג להמר הפעילו כמה מתוכניות הבדיקה הראשונות ב-ENIAC - בהתאם לתחומי העניין האקדמיים שלהם, בדיקות אלו כללו תורת המספרים, במיוחד , אך גם יצירת מספרים פסאודו-אקראיים.
כאשר יכלו לארגן טיפול בילדים, בני הזוג להמר בילו סופי שבוע כשהם ערים כל הלילה בטיפול בבעיות כאלה, הראשון מהם במהלך סוף השבוע של חג ההודיה של 1945 (בדיקות כאלה בוצעו ללא עלות, משום שה-ENIAC נשאר דלוק בכל מקרה למען מזעור כשלים בשפופרות הריק).
הבדיקה של ה-ENIAC במהלך סוף השבוע של יום העצמאות בן שלושת הימים, ב-4 ביולי 1946, כאשר שימש כמפעיל המחשב, התנהלה מסביב לשעון ללא הפרעה או תקלה.
ביום שלישי שלאחר מכן, 9 ביולי 1946, נשא להמר את ההרצאה "מחשבים למתמטיקה עיונית" כחלק מהרצאות בית הספר מור, בהן הציג את המחשוב כמדע ניסיוני, והדגים את השנינות וההומור האופייניים להרצאותיו.
להמר נשאר פעיל בפיתוחי המחשב למשך שארית הקריירה שלו.
עם שובו לברקלי תכנן את בניית המחשב הדיגיטלי של קליפורניה () יחד עם פול מורטון ולילנד קנינגהם.
בספטמבר 1949 הציג את מחולל המספרים הפסאודו-אקראי המכונה כיום .
להמר כתב את המאמר "The Machine Tools of Combinatorics" ("כלי המכונה של הקומבינטוריקה"), שהוא הפרק הראשון בספרו של "Applied Combinatorial Mathematics" ("מתמטיקה קומבינטורית שימושית") (1964).
המאמר מתאר שיטות לייצור תמורות, צירופים וכו'.
משפחת להמר גם סייעה ל בעבודתו על המשפט האחרון של פרמה, תוך שימוש במחשב כדי לבצע חישובים רבים הכוללים מספרי ברנולי.
בשנת 1950 נמנה להמר עם 31 חברי סגל באוניברסיטת קליפורניה שפוטרו, לאחר שסירב לחתום על שבועת נאמנות, מדיניות שיזמה מועצת העוצרים של מדינת קליפורניה בשנת 1950 במהלך הפחד מהקומוניזם שגילם הסנטור ג'וזף מקארתי.
להמר מונה למנהל המכון לאנליזה נומרית (INA) של המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה, ועבד עם המחשב SWAC.
ב-17 באוקטובר 1952, בית המשפט העליון של המדינה הכריז על השבועה כבלתי חוקתית, ולהמר חזר לברקלי זמן קצר לאחר מכן.
להמר המשיך להיות פעיל במשך שנים רבות.
כאשר היה באוניברסיטת צפון אילינוי, הוא הזמין פעמיים את בני הזוג להמר לבלות שם סמסטר.
שנה אחת סלפרידג' דאג שארדש ולהמר ילמדו יחד קורס על בעיות מחקר בתורת המספרים.
להמר לימד את שמונת השבועות הראשונים וארדש לימד את השאר.
דֶרֶךְ היא רצועת ארץ אשר מחברת בין שני מקומות או יותר, ומיושרת או מוכשרת באופן אחר כדי לאפשר מעבר ותנועה של תחבורה.
המונח מתייחס גם לשביל שעצם התנועה בו מונעת גידול צמחייה.
הדרך הקדומה ביותר שנתגלתה היא ה-Sweet Track אשר באנגליה, המתוארכת ל-3800 לפני הספירה.
בזמנים קדומים התחבורה באמצעות נהרות הייתה קלה לאין שיעור לעומת התנועה בדרכים, בהתחשב בעלות הקמת הדרכים והבדלי הקיבולת בין כרכרות לדוברות וסירות.
המילה 'דרך' בשפה העברית יכולה להתקיים הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.
בפקודת התעבורה ובתקנות שנקבעו, מוגדרת דרך כ"מקום פתוח שיש לציבור זכות לעבור בו".
המחוקק מציין מספר דוגמאות אפשריות:
מסילה – מסלול מכני שעליו נע כלי כלשהו
דרך אם המושבות היא דרך ראשית המחברת את שכונת אם המושבות בפתח תקווה דרך אזור התעשייה קריית אריה לאזור התעשייה הצפוני של בני ברק, קניון איילון (רמת גן) ולרמת החייל (תל אביב).
כביש זה הוא ציר רוחב (מזרח-מערב) אשר מאפשר גישה לאזורי המסחר והתעשייה בצפון בני ברק והוא מהווה דרך חלופית לקליטת עומסי התנועה הקיימים בציר ז'בוטינסקי (כביש 481), אשר צפויים להתגבר עם כניסת הרכבת הקלה לרחוב.
הכביש ישמש גם ככביש שירות לכביש 491 (איילון מזרח) העתידי, אם וכאשר יוקם.
החלק הצפוני של דרך אם המושבות שימש כביש הגישה לפתח תקווה, כאשר הכניסה למושבה הייתה דרך רחוב פינסקר.
ב-13 ביולי 2011 נפתח לתנועה מחלף אם המושבות הכולל מסלולי כניסה ויציאה מכביש אם המושבות לכביש 4 מצדו המערבי וגשר מעל כביש 4.
ב-22 במרץ 2012 נפתח לתנועה קטע ההמשך עד לרחוב ראשון לציון בשכונת אם המושבות.
בהמשך ייפתח מקטע הדרך עד לצומת סגולה.
ב-27 במרץ 2016 החליטה ועדת השמות של עיריית פתח תקווה לקרוא לחלק מהדרך על שמו של איש העסקים שלמה שמלצר (אשר חברת השכרת הרכבים בבעלותו "שלמה סיקסט" נמצאת באזור התעשייה קריית אריה החל מ-1990), כהוקרה על תרומתו לתעסוקה בפתח תקווה.
דרך ארץ הוא אלבום הסולו הרביעי של גידי גוב, שיצא בשנת 1987.
לאחר שבמהלך תחילת שנות ה-80 התמחה גוב ברוק רך וכן בשירי ילדים, הסתמן באלבום זה שינוי כיוון מוזיקלי - טקסטים מכוונים לבוגרים יחד עם צליל רוקיסטי כבד ומחוספס.
האלבום, שיצא בתקופה פוליטית טעונה על רקע האינתיפאדה הראשונה ומלחמת לבנון הראשונה, השתלב באלבומי מחאה נוספים של התקופה כדוגמת "לונדון" של חוה אלברשטיין ו"אחרינו המבול" של נורית גלרון.
יהודה פוליקר הלחין את רוב השירים, ובכלל זה הלהיט הגדול - "שלל שרב" למילותיו של מאיר אריאל.
לואי להב הפיק את האלבום ובדרך כלל נהוג ליחס לגישה התובענית של להב את הצרידות בקול של גוב, אם כי להב עצמו טוען שהצרידות נבעה מעייפות של גוב שהופיע בבקרים בפסטיגל והקליט את האלבום בערבים.
נוסף על העיבודים המוזיקליים המחוספסים כלל האלבום טקסטים מחאתיים כגון "פרח" ו"דרך ארץ" שהיו שונים משירי האהבה הליריים של גוב עד כה.
את הטקסטים באלבום כתבו המשורר והזמר מאיר אריאל, הפזמונאית צרויה להב והפזמונאי עלי מוהר, היחיד ששיתף פעולה עם גוב קודם לכן.
כמו כן כלל האלבום שיר אחד מאת המשורר מאיר ויזלטיר.
זהו האלבום היחיד של גוב בו לא משתתף בדרך כלשהי אף אחד מחבריו ללהקת כוורת.
האלבום זכה להצלחה גדולה, נמכר ביותר מ-50,000 עותקים ובכך הפך לאלבום הנמכר ביותר של גוב עד אז.
בעקבות ההצלחה יצא גוב לסיבוב הופעות, אשר הוקלט כאלבום נוסף - "דרך ארץ - ההופעה".
בהופעות היה אחראי רמי קלינשטיין על העיבודים ואף שר מספר שירים.
משה לוי - אורגן האמונד, סינטיסייזרים, מעבד
ז'אן פול זימבריס - תופים, מעבד
לואי להב - עיבודים והפקה מוזיקלית
ארז נץ - גיטרות, מעבד
עיצוב עטיפה - פיליפ בולקיה, רוני קורץ.
דרישה וחקירה הן שני מרכיבים הכרחיים בחקירת עדים על פי ההלכה, והן מהוות תנאי לקבלת העדות בדיונים שאינם דיני ממונות.
כמו כן, "דרישה וחקירה" הוא כינוי מקובל לעצם הליך התשאול בבית הדין.
הדרישה והחקירה מתבצעות באמצעות שאלות מפי הדיינים, ומתמקדות בעיקר בעניינים של זמן ומקום האירוע.
נשאלות גם שאלות נוספות וכלליות יותר המכונות "בדיקות" ושנתונות לשיקול דעת הדיינים.
בחלק מהשאלות נדרשים העדים לענות לשאלה, ותשובת 'איני יודע' פוסלת את העדות, ובחלקן הם נדרשים רק שלא לסתור זה את זה, אך יכולים להשיב 'איני יודע'.
קיימת מחלוקת תנאים לגבי מהותן של השאלות, ומחלוקת ראשונים נוספת בנוגע לחשיבותן וסיווגן.
במקורה מחייבת הלכת הדרישה-וחקירה בדיונים אזרחיים ופליליים, אך כדי שלא לנעול דלת בפני לווים - דהיינו החשש שאנשים ימנעו מלהלוות כספים בשל דרישות מחמירות לקבלת עדות - תקנו חז"ל שבתחום האזרחי אין צורך בדרישה וחקירה.
הלכת הדרישה והחקירה המחייבת את ביצוע הדרישה והחקירה, פוסלת כל עדות בה לא ניתן מסיבה כלשהי לבצע אותן - למעט חריג מרכזי, והוא מקרים של תקנות הקהילה שמותקנות על ידי בית-דין או הנהגה אזרחית-עירונית, שבסמכותן להטיל סנקציות מעבר למה שקבעה ההלכה.
במקרים אלה לא קיימת כפיפות לסדרי-דין כלשהם, ובין השאר הם פטורים גם מדרישה וחקירה.
אחת ההשלכות שנובעות מהחיוב לדרוש ולחקור היא על ההלכה הקובעת כי אין לקבל עדות בכתב אלא רק ישירות מפי העדים, וזאת כתוצאה מכך שלא ניתן לחקור את העדים אם הם מעידים בכתב.
בהלכה מושם דגש רב יותר על ביצוע הדרישות והחקירות מאשר על מניעת עינוי דין.
דבר זה נראה מכמה מקורות, אך הוא נובע באופן הבולט ביותר מאימרתו של רבי שמעון בן שטח הקובעת כי: .
המקור המרכזי לצורך בדרישה וחקירה הוא פסוק בספר דברים, המצווה על כך ישירות: אך בנוגע לאופן ממנו למדים על מספר השאלות ועל ספציפיותן, כאמור - קיימת מחלוקת.
כציווי הנלמד מכמה פסוקים הוא נמנה כמצווה במנייני המצוות של מוני המצוות השונים.
השאלות הספציפיות הנלמדות ישירות מהמקרא הן השבע המוזכרות במשנה בלבד (או השמונה - כשיטת הברייתא שתובא בהמשך), ולא השאלות שמכונות "דרישות" ו"בדיקות".
באשר לשני סוגי שאלות אלה האחרונים, הם נלמדים בעקיפין או שלא נלמדים כלל, ומקורן מסברה הגיונית.