tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בספטמבר 2014 יצא האלבום "סיכום החיים עד עכשיו", שגם עליו חתום ההרכב "אלון עדר ולהקה".
חברי הלהקה אף השתתפו בכתיבה וביצוע של חלק מהשירים.
בהשוואה לאלבומים הקודמים של עדר ולהקה ניכר שימוש רב יותר בכלים אלקטרוניים.
בנובמבר 2014 השתתף בקליפ איך אפשר שלא של להקת ג'יין בורדו.
בשנת 2015 הוציא אלבום נוסף בשם "Casio זעם", אלבום וידאו שבדומה לקודמו התבסס על נגינה באורגני קסיו בלבד וכלל שירי מחאה.
באותה שנה הוציאה הזמרת נומקה את המיני אלבום "Its ok I'm Alone".
את האלבום הפיק בשיתוף הזמר אלן מון.
השירים זכו להשמעות רבות ברדיו.
בינואר 2017 יצא אלבומו השישי של עדר, "השמרנים שוב באופנה", השלישי במספר שנוצר במסגרת שיתוף הפעולה עם הלהקה.
לאלבום קדמו הסינגלים "הרבה להגיד", "אל תעזבי אותי" ו"שיר לאמא", שזכה להצלחה בתחנות הרדיו.
באותה שנה השתתף עדר בשירה ובנגינה באלבום שירי הילדים "ריח של חלומות", שאותו יצרו דנה דובדבן ונירוס.
באותה שנה השתתף בפסטיבל אינדינגב ה-11. באותה שנה הוא הופיע גם בפסטיבל יערות מנשה.
בנובמבר 2018 יצא אלבומו השביעי של עדר, "משתלבים בנוף", שהוא הרביעי שנוצר במסגרת שיתוף הפעולה עם הלהקה.
האלבום זכה בפרס אקו"ם להישג השנה על שם עוזי חיטמן.
שבועיים לאחר יציאת האלבום הלהקה הוציאה אלבום נוסף, "מחשבות על הדרך".
באותה שנה כתבו עדר ובת זוגו שני גבאי את אופרת הרוק "רובי גע בעולם".
את המופע ליוותה תזמורת המהפכה במשכן לאומנויות הבמה בתל אביב.
באוקטובר 2019 יצא אלבומו התשיעי של עדר, "סקיצות 1", אלבום סולו שמרכז סקיצות אישיות של עדר מ־2004 ועד 2019. בסוף 2020 יצא לאור בחברת "הליקון" האלבום "שרים תפילילה", שהוא גרסה מולחנת ומושרת לספר הילדים המצליח "תפילילה".
עדר הלחין וביצע באלבום את השיר "כל הילדים בעולם", וכן שר עם אסתר רדא את השיר "מנגינה מתחילה" שהלחין יוני רכטר, והשתתף בביצוע שיר הנושא "זמן תפילילה" שהלחין גיא מרוז.
בפברואר 2021 יצא לאור ספרו ובו מנגינות שיריו, "אלון עדר ולהקה - סיכום השירים עד עכשיו (ספר אקורדים)", בהוצאת תקליטי יהלום.
ביוני 2021 יצא לאור "בקול גדול", הסינגל הראשון מתוך האלבום החדש של אלון ולהקה.
באוקטובר 2021 יצא הסינגל השני, "דרך הזהב", בהשתתפות מקהלה וכל חברי הלהקה.
בדצמבר 2021 יצא סינגל נוסף בהשתתפות חוה אלברשטיין בשם "אין לך זכות חנינה בעולם", שכתבה לאה גולדברג.
בפברואר 2022 יצא אלבומו העשירי של עדר, "כן כן כן כן!", שהוא האלבום החמישי ביחד עם הלהקה, "אלון עדר ולהקה".
באלבום חברי הלהקה אף השתתפו בכתיבה וביצוע של חלק רב מהשירים בהשוואה לאלבומים הקודמים של עדר ולהקה.
הסינגל "בתנועה במבט", אותו כתב והלחין עדר, קיבל ביקורות חיוביות וזכה להשמעות רדיו רבות לאחר שנכנס לפלייליסט של גלגלצ.
ביולי 2022 הוציא עדר עם תומר ישעיהו אלבום משותף בשם "סוכר טלוויזיה".
ב-2022 הלחין את פסקול הסרט "החבר השמן שלי" ביחד עם צחי סדן.
ב-20 באוגוסט 2023 הוציא לאור את הסינגל "אבל אהבה" יחד עם מירי מסיקה, אותו כתב אסי דיין.
מסיקה ואדר הלחינו את השיר והוא הסינגל השני מתוך אלבום קונספט בשם "שלך, אסי" המורכב כולו מטקסטים ומכתבים של דיין.
עדר הלחין כמה משירי האלבום.
באותו החודש, שיתף פעולה עם ישי ומיכאל סוויסה ברצועה "הכל שבור" מתוך אלבומם, מיטת קומותיים.
ב-5 באוגוסט 2024 הוציא את הסינגל "משהו בי חי" תחת ההרכב אלון עדר והלהקה.
ב-6 בינואר 2025 הוציא לאור את הסינגל "מילים אהבה ויין".
עדר היה בזוגיות עם שני גבאי, במאית שביימה והפיקה חלק גדול מהווידאו קליפים שלו כגון "שיר לאמא", ו"קריית שמונה", ולהם שלושה ילדים.
ב-13 באוגוסט 2025 התחתן עם בת זוגו אורטל אצבחה.
אלון עדר, היי פידליטי, 2011
Casio מטונף (מיני-אלבום), היי פידליטי, 2012
Casio זעם, הוצאה עצמית, 2015
סקיצות 1, תקליטי יהלום 2019
סוכר טלוויזיה (עם תומר ישעיהו), תקליטי יהלום & הליקון 2022
החיים שלי פיגוע יפיפה, תקליטי יהלום 2023
הדלת הפתוחה, תקליטי יהלום 2025
אלון לוי (נולד ב-10 ביוני 1984) הוא שחקן, פזמונאי, מלחין, מעבד מוזיקלי, מאמן להתפתחות אישית, וזמר ישראלי.
לוי נולד וגדל בקיבוץ גן שמואל.
בן אמצעי בין חמישה אחים: אחות בכורה, שלושה אחים בנים ואחות צעירה.
לוי למד משחק בסטודיו למשחק של ניסן נתיב.
במהלך השנים השתתף במספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
כיום, עובד לוי כמאמן להתפתחות אישית, זוגית ועסקית וכן מרצה בתחום.
בשנת 2007 הופיע לראשונה בטלוויזיה כששיחק וביצע את שיר הפתיחה של "הנפילים", ששודרה ב-yes.
לוי גילם בסדרה את צוריה (צורי) בתפקיד ראשי.
בשנת 2008 הגיש יחד עם אילנית לוי ולביא זיטנר את התוכנית "אזור התעשייה", ששודרה בהוט בידור ישראלי.
בשנת 2009 שיחק בעונה השנייה של הטלנובלה "חשופים", בה גילם את נמרוד.
באותה שנה שיחק במיני-סדרה "תמיד אותו חלום", ששודרה ב-HOT3.
בשנת 2010 גילם את אופיר מוסרי בסדרת הטלוויזיה "15 דקות".
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים (סרט קולנוע)", בבימוי דובר קוסאשווילי, וכן שיחק במחזה "האביב מתעורר", שהוצג בתיאטרון בית ליסין.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של איתן פוקס "בננות".
מאז שנת 2011 חבר לוי בהרכב הפופ "סודהביט", יחד עם גל לב ודותן מושנוב.
במסגרת הלהקה כתב, עיבד מוזיקלית, הלחין ושר מספר שירים בהם: "הייתי בדאווין", "אבל חבל", "פעם אחרי פעם" ו"כוכב פורנו".
בשנת 2013 חידש יחד עם הלהקה את שירו של גידי גוב "אם יוולד לי ילד", למען המאבק לשוויון זכויות אצל זוגות חד מיניים.
בנוסף, הוא כתב והלחין את פסקול הסדרה "משפחה טובה" עבור הערוץ הראשון.
אלון מדנס (נולד בשנת 1976) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה שתפקידו האחרון בצה"ל היה נספח זרוע היבשה בארצות הברית.
לפני כן שימש קצין אג"ם של פיקוד המרכז, מפקד עוצבת ברעם ומפקד גדוד 101. בעל צל"ש אלוף על לחימתו במבצע חומת מגן.
נולד וגדל בקריית אונו והתחנך בתיכון בן צבי ביישוב.
מדנס התגייס לצה"ל בשנת 1995, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר.
לאחר הקורס שימש כמפקד כיתה בבא"ח צנחנים.
לאחר קורס קציני חי"ר שב לגדוד 202, ומונה למפקד מחלקת הסיור בפלוגה המסייעת.
בהמשך שימש סגן מפקד פלוגת מסלול.
לאחר מכן מונה למפקד פלוגת מסלול של גדוד 202. בשנת 1999 מונה למפקד פלוגה בבה"ד 1, ושימש בתפקיד בפרוץ האינתיפאדה השנייה.
לאחר מכן מונה למפקד הפלוגה המסייעת של גדוד 202, ושימש בתפקיד במהלך מבצע חומת מגן.
הוא הוביל את הפלוגה בלחימתה בקרב שכם, בין היתר כנגד המחבלים שהתבצרו בקסבה.
על פועלו וחתירתו למגע עם האויב עוטר בצל"ש אלוף, ממפקד פיקוד המרכז, יצחק איתן.
בשנת 2002 מונה לסגן מפקד גדוד 202, בתחילת 2003 פיקד על מבצע למעצרו של ראש החזית הדמוקרטית בשכם, במהלך המבצע נפצע באורח בינוני מקליע שפגע ברגלו, לאחר שהחלים חזר לתפקידו, כסגן מפקד הגדוד.
בהמשך יצא ללימודי משפטים בקריה האקדמית אונו, בסיומם מונה בשנת 2006 לקצין אג"ם של חטיבת הצנחנים.
לאחר מכן שימש כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2012–2014. ב-6 באוגוסט 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת ברעם.
בתקופתו כמפקד החטיבה, הוביל הקמת מכשול מלאכותי נרחב בגבול גזרת החטיבה, במסגרת הקמת המכשול, כוחות הנדסיים חצבו וחשפו במדרונות ההרים הסמוכים ליישובים צמודי הגדר, ויצרו מצוקים גבוהים ומלאכותיים, דבר האמור להקשות ולכרסם משמעותית ביתרון שמעניק לחזבאללה, השטח ההררי התלול והצמחייה הסבוכה.
את תפקידו סיים ב-16 ביוני 2016. ביולי 2016 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז, ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2018. בסיום תפקידו יצא ללימודים במב"ל מחזור מ"ו.
ב-2019 מונה לנספח יבשה בארצות הברית.
באוגוסט 2022 יצא ספרו: "הקרב במוצב הדיסקוטק".
מדנס נשוי לדנה ואב לשלושה.
בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ובוגר המכללה לביטחון לאומי ותואר שני מאוניברסיטת חיפה.
אלון קלוס (נולד ב-28 במרץ 1969) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שבתפקידו האחרון כיהן כקצין תותחנים ראשי.
בהמשך מונה לראש מחלקת התכנון באגף התכנון בין השנים 2011 – 2013, ובסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי (מחזור מ"א).
לאחר סיום הלימודים בשנת 2014 מונה למפקד תותחנים פיקודי בפיקוד הצפון.
באוגוסט 2015 מונה לקצין תותחנים ראשי וכיהן בתפקיד עד ל-31 ביולי 2018.
לאחר שחרורו הקים יחד עם משה קיפניס ויואלי אור את חברת Cando העוסקת ברחפנים.
קלוס הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
מתגורר בכרכור, נשוי ואב לשלושה.
בשא (ת"א) 6726/07 - אלון-לי גרין והסתדרות העובדים הכללית החדשה נ' אקסלנט קופי בע"מ הוא פסק דין של בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב העוסק בזכותו של עובד להתארגן במקום העבודה שלו.
בית המשפט קבע כי פיטורי העובד נעשו עקב פעילותו להקמת ועד עובדים, ולכן מנוגדים להוראות החוק האוסרות פיטורים מסיבה זו.
בשנת 2006 החל אלון-לי גרין בן ה־18 לעבוד בבית הקפה "קופי בין", בסניף אבן גבירול במרכז תל אביב.
זמן קצר לאחר מכן קודם לתפקיד אחראי משמרת, ובתפקיד זה הועסק כעשרה חודשים נוספים.
זמן קצר לאחר תחילת עבודתו החל גרין לפעול בקרב עובדי בית הקפה לשם הקמת ועד עובדים.
במסגרת זו יצר קשר עם גורמים מטעם הסתדרות העובדים הכללית.
מטרתו הייתה להילחם במה שהוא ועובדים נוספים ראו כפגיעה בזכויותיהם, לרבות הפקעת כספי הטיפים על ידי ההנהלה, אי תשלום גמול שעות נוספות, ואי תשלום שעות שבת.
זמן קצר לאחר שארגן כנס עובדים של הרשת, פוטר בטענה שתפקודו המקצועי לוקה בחסר.
בעקבות הפיטורים פנה גרין להסתדרות העובדים הכללית, ובעזרתה לבית הדין לעבודה, בטענה כי ההחלטה על פיטוריו התקבלה אך ורק עקב פעולותיו להקמת ועד עובדים, ובשל כך הפיטורים אינם חוקיים, ודינם להתבטל.
כראיה לטענה הודגש קידומו המהיר של גרין ברשת, אשר קודם לתפקיד אחראי משמרת כשלושה חודשים בלבד לאחר תחילת עבודתו.
בנוסף, חודש וחצי לפני פיטוריו, קיבל גרין העלאה במשכורת.
גרין טען כי עד שהחל לפעול להקמת ועד העובדים, לא נשמעו תלונות אודות תפקודו.
ברשת בתי הקפה טענו לעומת זאת, כי פיטוריו של גרין נעשו כתוצאה מתפקודו הלקוי, ולרבות כשלים שונים במהלך עבודתו, וכן הפרת משמעת חמורה שביצע, וזאת ללא קשר לפועלו למען הקמת ועד העובדים.
עוד נטען, כי רשת "קופי בין" אינה מתנגדת באופן עקרוני להקמתו של ועד עובדים, וכי אין ממש בטענה בדבר ניסיונה למנוע את הקמתו.
לאור האמור, נטען כי אין מקום להתערבותו של בית הדין בפיטורים, אשר נעשו כחוק, במסגרת הסמכות המוענקת לרשת בתי הקפה כחלק מדיני העבודה כמעסיקה פרטית.
ב-19 ביולי 2007 פורסם פסק הדין, אשר נידון על ידי הרכב שופטים בראשות אהובה עציון, בו בחן בית הדין את חוקיות הפיטורים, וזאת ביחס לסעיף 33י לחוק הסכמים קיבוציים, בו נקבע כי מעביד לא יפטר עובד בשל פעילותו לצורך הקמת ועד עובדים.
בית הדין ציין כי "אפליה לרעה של עובד על בסיס חברותו בארגון עובדים, יש בה משום הפרה של עקרון השוויון ופגיעה בחופש ההתאגדות של העובדים.
משכך, הן על פי החוק והן על פי הפסיקה, על בית הדין לפרוש הגנתו על עובדים אשר מתעורר החשש כי מעבידם פוגע בהם במטרה לפגוע בהתארגנות עובדיו".
בהתאם לכך בחן בית הדין את הנסיבות שהובילו לפיטורים, ואת התנהלותו המקצועית של גרין במהלך עבודתו, וזאת על מנת לקבוע האם אכן הסיבה לפיטוריו הייתה פעולתו להקמת ועד עובדים, או שמא התנהלותו המקצועית הקלוקלת.
בסופו של דבר קבע בית הדין כי חרף טענות הרשת אודות תפקודו הלקוי של גרין, לא הוכח מעל לכל ספק כי פיטוריו אכן נבעו מסיבה זו.
עוד צוין בפסק הדין כי בעדויות שהתקבלו מטעם מנהלים ברשת ביחס לסיבה לפיטוריו של גרין התגלו גרסאות שונות ביחס להתנהלותו המקצועית, דבר שפגע באמינות גרסתה של הרשת.
לאור האמור, קבע בית הדין כי פיטוריו של גרין נבעו ישירות מפעולותיו להקמתו של ועד עובדים ברשת, ומשכך עומדים בניגוד לדיני העבודה, ולסעיף 33י לחוק הסכמים קיבוציים.
מסיבה זו קבע בית הדין כי הפיטורים בטלים ומבוטלים, וכי גרין יוחזר לעבודתו לאלתר.
אֵלוֹן מְעוֹנְנִים, אתר מקראי הנמצא ליד העיר שכם.
מיקומו של האתר נזכר ב, בסיפור אבימלך בן גדעון.
בוולגטה מופיע כ- PER VIAM QUAE RESPICIT QUERCUM ובתרגום לעברית: "הדרך הנשקפת אל האלון".
תרגום יונתן תרגם "מישר מעונניא" ובעברית: "מישור המעוננים".
גם רש"י בעקבות תרגום יונתן מפרש: .
השם אלון התפרש גם כעץ אלון שמקום בו צמח היה למרכז פולחני ניחוש.
עצים אשר שימשו כמקום מרכזי בו קיבלו הכוונה מהאלים, היה ידוע במרחבי המזרח הקדום.
בדרך כלל שמות בהם מופיע השם אלון היו מורה שם זה על מקום פולחן, עוד מימי התקופה הכנענית.
במקרא מוזכרים גם אלון מורה, אלון מוצב, אלון תבור, אלון בכות.
כל אלה נזכרים בתנ"ך באירועים הקשורים בפולחן.
יש הסוברים כי האלה הנזכרת בספר יהושע, כ"ד היא אלון מורה, הנזכר בספר בראשית, י"ב, ואלון מצב ואלון מעוננים הנזכרים בשופטים, ט'.
אנשי שכם הנמנים עם אנשי הצפון יחסו לעצים קדושה.
בתנ"ך מופיעים אזכורים לכך שתופעת הפולחן בקרבת עצים הייתה נפוצה: .
אלון מעוננים וכמוהו גם האתר המקראי, אלון מורה, המופיע בין היתר בתיאור טקס הברכה והקללה, שהתרחש בשעם עם הכניסה לארץ כנען, משמעות המילה מורה הוא אוראקל לפיכך משמעותם דומה.
בספר חבקוק, ב', י"ח נאמר .
זו גם משמעות המילה מְעוֹנְנִים בתנ"ך:
אֵלוֹן מֻצָּב הוא אתר מקראי הממוקם ליד העיר שכם, בו נמשח אבימלך, למלך על ידי בעלי שכם.
בתרגום יונתן תרגם ובתרגום לעברית מישור המצבות.
בעקבות תרגום יונתן מפרש רש"י: .
יאיר זקוביץ סובר, כי האבן אשר הונחה מתחת לעץ האלון שימשה כמצבה.
אחרים גורסים כי השם אלון מצב הוא שם נוסף לעץ הקדוש המופיע בסיפור משיחת אבימלך, אלון מעוננים.
יש הסוברים כי הכתוב מספר על עץ קדוש שהמצבה הונחה לידו.
לדעת אחרים אין לזהות את העץ עם האלה אשר בשכם, המוזכרת ב, אשר במקום זה בני ישראל כרתו ברית עם ה' כדוגמת הברית שנכרתה בסיני.
לדעת יאירה אמית מסורות האבות וכיבוש ארץ ישראל בידי יהושע, מתארות את המקום מחוץ לעיר ולא במרכזה.
אחרים תומכים בטענה כי האלה הנזכרת ב היא אלון מורה, הנזכר ב, אֵלוֹן מֻצָּב ואלון מעוננים הנזכרים ב.
בדרך כלל שמות מכילים את השם אלון היו מורים על מקום פולחן, עוד מימי התקופה הכנענית.
במקרא מוזכרים גם אלון מורה, אלון מעוננים, אלון תבור, אלון בכות.
כל אלה נזכרים בתנ"ך באירועים הקשורים בפולחן..
אלון סנדלר (נולד ב-20 בספטמבר 1993) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
למד בתיכון אלון ובהמשך בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים.
תפקידו הראשון והמשמעותי של סנדלר היה בסדרת הנוער "אליפים", ששודרה בערוץ הילדים של Yes, שם גילם במשך כשלוש עונות, בשנים 2011–2013, את שאולי, המכונה "קטנצ'יק".
בשנים 2012 ו-2015 גילם את אושר אברהמי בגרסה הישראלית לקומדיה "נשואים פלוס" בבימויו של עופר ויצמן, ששודרה בזכיינית קשת בערוץ 2.
ב-2012 הצטלם לסדרה "המהגרים", בבימויו של גל זיו, שצולמה במיאמי, שם הוא מגלם את נאור אברהמי.
ב-2013 שיחק בסדרה "יומני החופש הגדול"
את עילי, שרוצה להיות זמר ואינו מודע ליכולות השירה שלו.
ב-2014 החל לגלם בתפקיד ראשי בסדרת דרמת הנעורים של ערוץ 1 "עמוק במים" את בועז, אחיו התאום של דורון (מאור שוויצר).
בשנים 2015–2018 למד משחק בבית הספר לאמנויות הבמה סמינר הקיבוצים.
ב-2017 שיחק בתפקיד הראשי ב"המלאך השומר שלי" - סדרת נעורים קומית ישראלית, אשר שודרה בערוץ ניקלודיאון.
בסדרה גילם את דמותו של רועי.
כמו כן, שר את שיר הפתיחה של הסדרה.
בשל הצלחה גדולה של הסדרה, הופקה עונה שנייה אשר עלתה לשידור ב-4 בדצמבר 2018.
החל מינואר 2025, מגלם את אוון הנסן במחזמר "היי אוון הנסן" של תיאטרון הקאמרי.
החל מדצמבר 2022, מגלם את בילי וג'ון במחזמר "נרות יום הולדת" של תיאטרון הקאמרי בבימויה של רוני ברודצקי, לצד אולה שור - סלקטר, ישי גולן, נעמה שטרית, כנרת לימוני ומיכה סלקטר.
החל מדצמבר 2021, מגלם סנדלר את תפקידו של "פיטר פן" בהצגה "פיטר פן" בגרסה המחודשת של התיאטראות הקאמרי ואורנה פורת.
ב-2020, החל לגלם את תפקידו של "עוץ לי גוץ לי" בהצגה "עוץ לי גוץ לי", בתיאטרון הקאמרי, בגרסה המחודשת של התיאטרון.
זהו חידוש להצגה הקלאסית שמשחקת כבר 25 שנים בתיאטרון.
בין המשתתפים רמי ברוך, אלי גורנשטיין, נדב נייטס, עופרי ביטרמן, נוי הלפרין, עירית קפלן, איה גרניט שבא, ועוד.
החל ממרץ 2020 שיחק בתפקיד הראשי בבכורה של המחזה "הבן" בתיאטרון הקאמרי לצד דרור קרן, נטע גרטי ושרה פון שוורצה.
המחזה הוא פרי עטו של המחזאי הצרפתי פלוריאן זלר.
החל מדצמבר 2019 משחק בהצגה "לילה בפריז" בתיאטרון הקאמרי, בבימויו של המנהל האמנותי של התיאטרון גלעד קמחי.
עוד משתתפים בהצגה דן שפירא, נדב נייטס, אביגיל הררי, עופרי ביטרמן ועוד.
החל מדצמבר 2018 מככב במחזמר של התיאטרון הקאמרי "שיגעון המוזיקה" (מבוסס על הסרט המצליח), בתפקיד בּוֹבִּי, לצד דנה פרידר, גל פופולר, אסף הרץ, קרולינה ועוד.
ב-2015, שיחק במחזמר המעובד "שיער", שהוצג בתיאטרון הקאמרי בבימויו של משה קפטן.
באותה שנה השתתף גם בקברט הסאטירי "איכה?", שהוצג בתיאטרון הערבי-עברי ביפו בבימויו של עידו קולטון.
ב-2014 שיחק במחזמר "ספר הג'ונגל", בתפקיד מוגלי, בבימויו של חנוך רוזן, עם כוריאוגרפיה של עומר זימרי, בהפקת סולן הפקות.
סנדלר היה חבר בלהקת "על הבמה", להקת התיאטרון העירוני בהרצליה, ובמסגרתה השתתף בהצגות ובמופעים: החתול במגפיים - בתפקיד בן הטוחן (הנסיך), במסגרת פסטיבל הצגות הילדים הרצליה 2011. הברווזון המכוער - בתפקיד הברווזון המכוער, בפסטיבל הצגות הילדים בהרצליה 2010. במחזמר יוסף וכתונת הפסים המשגעת - בתפקיד פרעה.
החלילן מהמלין - בתפקיד קוסטיציוס המספר.
טומי בממלכת השינה - בתפקיד הכרוז ובמחזמר היירספריי - בתפקיד סיוויד.
ב-2024 מגלם תפקידים שונים במופע "מי שלא נולד - מפסיד" בתיאטרון הקאמרי במלאת 80 להולדתו של חנוך לוין.
יומני החופש הגדול (2013) - בתפקיד עילי, מעריץ של דפי
הפיג'מות (עונה שמינית) - בתפקיד רז, מדריך הצופים
פצועים בראש (2013) - בתפקיד מיקי פיין, אחיה של זוהר
משפחה שולטת (2014) - בתפקיד יואב
אלון ליבנה הוא מעצב אופנה ישראלי בינלאומי, מעצב שמלות כלה ושמלות ערב.
כשהיה בן 17, החל ליבנה לעבוד בבתי אופנה יחד עם מעצב העל אלכסנדר מקווין בלונדון.
בגיל 22 עבד עם מעצב העל רוברטו קוואלי בפירנצה.
בגיל מאוחר יותר זכה לתואר הישראלי הראשון אשר הציג באופן קבוע את הקולקציה שלו בשבוע האופנה הבינלאומי בניו יורק.
בשנת 2009 זכה במקום הראשון בתוכנית המציאות הישראלית "פרויקט מסלול".
בפברואר 2013, לאחר המופע של ליבנה בניו יורק החלו זמרות וסלבריטאיות מפורסמות להזמין את בגדיו.
ביניהן נמצאות נעמי קמפבל, ליאה מישל, ביונסה, ליידי גאגא, נינה גרסיה ועוד.
ליבנה עיצב את חליפות החלל שהיו בשימוש במהלך המשימה האנלוגית למאדים D-MARS שהתקיימה בפברואר 2018. חליפת החלל נועדה לדמות את החליפה הנדרשת ביציאה מחוץ למתחם על מאדים, כלומר היא נועדה להיות נוחה לפעילות ממושכת בשטח, להיות עם מרכיבים של מערכת תומכת חיים (מזוודת ה-PLSS), ועם קסדה, כפפות ומגפיים מיוחדות.
ליבנה עיצב את החליפה, וצוות החליפה של הפרויקט, תכננו את הקסדה ומזוודת המערכת תומכת החיים
בשנת 2020 הקים ליבנה יחד עם שותפו נדב קין את ליין מסיבות האופנה "לאבבאזאר" בתל אביב.
באותה השנה נבחר ליבנה להלביש את ביונסה לסרטה Black is King והיה למעצב היחיד שעיצב עבור הסרט 4 לוקים וזכה לכתבה ייעודית באתר ווג.
בשנת 2021 נבחר ליבנה להציג 5 מערכות לבוש בתערוכת "הנשף" שבמוזיאון העיצוב חולון.
אלון ליבנה הוא הומוסקסואל ובשנת 2009 נישא לבן זוגו האדריכל גיל איילון.
אלון ספיר (נולד ב-26 במרץ 1994 בחולון) הוא מאמן כדורסל וכדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד במספר קבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית וכיום משחק במכבי באר יעקב מהליגה הארצית ומשמש כמאמנה של מכבי קריית גת מהליגה הלאומית.
בנוסף משמש כמאמן מנטלי עבור בני נוער וילדים.
ספיר החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל חולון.
בתיכון החל לשחק בקבוצה הנוער של חולון ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אקדמיית וינגייט.
בסיום גיל הנוער הצטרף לקבוצת טריומף ליוברצי מליגת VTB ובמדיה שיחק עונה אחת שלאחריה שב לישראל.
לאחר שובו לישראל הוחתם ספיר לארבע שנים בקבוצת הבוגרים של הפועל חולון מליגת העל.
בעונתו הראשונה (2014/15) בקבוצה שותף ספיר ב-24 משחקים בממוצע של 6.6 דקות למשחק ליגה בהן קלע בממוצע נק' אחת במהלך אותה עונה קיבל ספיר את אמונו של מאמן הקבוצה אלעד חסין ששיתף אותו במשחקי הפלייאוף בהן שיחק 13.3 דקות בממוצע וקלע 2.8 נק' נתון גבוה יחסית לעונה הסדירה.
בעונתו השנייה (2015/16) בחולון שיחק ספיר כחצי עונה שבהלכה שותף ב־14 משחקים עם ממוצע של 9.8 דקות למשחק ו־1.8 נק', בעקבות פיטוריו של המאמן אלעד חסין והחלפתו בדן שמיר התערער מיקומו של ספיר בקבוצה ובמהלך אותה עונה הושאל להפועל אילת.
במהלך עונה זו שותף ב-16 משחקים בהן שיחק בממוצע 5.8 דק' בסיום אותה עונה השתתף ספיר גם במשחקי הפלייאוף בהם שיחק בארבעה משחקים ו־5.2 דק' בממוצע למשחק.
בעונה שלאחריה (2016/17) המשיך ספיר לשחק תחת מדיה של הפועל אילת כאשר הוא תחת חוזה השאלה מהפועל חולון.
בעונה זו הרבה ספיר לשחק ביחס לעונות קודמות ושותף בכ-27 משחקים ושיחק 11.6 דק' בממוצע בליגה כפול מבעונתו הקודמת, גם במשחקי הפלייאוף של אותה השנה שיחק ספיר כ-11 דקות בממוצע.
באוגוסט 2017 חתם ספיר במכבי קריית גת מהליגה הלאומית.
באוגוסט 2018 חתם ספיר בהפועל גליל עליון.
והגיע לגמר פלייאוף בפעם השנייה ברציפות.
ב-21 בינואר 2019 קבע ספיר את שיא הנקודות שלו (34) בניצחון גליל עליון על הפועל חיפה.
ב-11 באוגוסט של אותה שנה סיכם באליצור "איתו" אשקלון.
וב-26 באוגוסט שב להפועל גליל עליון ושימש כקפטן הקבוצה.עימה זכה באליפות המדינה והעפלה לליגת העל, והוביל את הקבוצה בפלייאוף הגמר עם 17 נקודות בממוצע.
ב-28 בינואר 2022 עבר להפועל עפולה.
לקראת עונת 2024/2025 חתם במכבי אליצור פתח תקווה מהליגה הארצית.
לקראת עונת 2025/2026 מונה למאמנה של קריית גת במקומו של עמיר עוזי.
אלון קפלן (נולד בירושלים ב-28 באוקטובר 1939) הוא עורך דין ישראלי.
קפלן הוא מומחה בין-לאומי בדיני נאמנות ומיסוי נאמנויות, העברה בין-דורית, תכנון וייעוץ בענייני עיזבונות וירושה חוצת גבולות, עסקי משפחה ונכסי משפחה ומיסוי בינלאומי.
מייסד ומנהל משרד עורכי הדין אלון קפלן.
חבר המועצה הבינלאומית של מכון ויצמן.
קפלן נחשב אחד המומחים בתחום הנאמנויות בישראל.
חברת הדירוג הבינלאומית Chambers דירגה אותו בדירוג הגבוה ביותר "Senior Statespeople" וכינתה אותו: "גורו" ו"מומחה הנאמנויות בישראל".
משרד עורכי הדין אלון קפלן נמנה עם 11 המשרדים המובילים בתחום הנאמנויות במדריך Dun's 100.
קפלן כתב 7 ספרים: 2 ספרים על עשיית עסקים בישראל באנגלית, ספר נוסף בנושא תורגם ונערך בגרמנית, ו-4 ספרים בתחום דיני נאמנויות בישראל ומחוצה לה, ובכללם הספר "נאמנות בישראל: הלכה למעשה", ספר בתחום דיני נאמנות בישראל.
בסוף שנת 2000, יצא ספרו , בו מתוארים השלבים של העסק המשפחתי.
ד"ר אלון קפלן נולד ב-28 באוקטובר 1939 בירושלים, לחוה ולברוך קפלן.
לקפלן היו 5 אחים ואחיות.
בשנת 1948 קפלן ומשפחתו עברו לתל אביב ולכפר ויתקין עד תום מלחמת העצמאות, כאשר שוכנו ביפו, בהיותם פליטי המאורעות של המלחמה.
קפלן השלים את לימודי היסוד והתיכון ביפו עד לגיוסו לשירות צבאי.
קפלן שירת בצה"ל בשנים 1957–1960. לאחר סיום קורס קצינים, שירת בחיל המודיעין עד לשחרורו.
לאחר שחרורו, קפלן המשיך בשירות מילואים תקופה של 30 שנים וסיים את שירות המילואים בדרגת רס"ן.
לאחר שחרורו מהצבא בשנים 1960–1964 למד באנגליה קרמיקה תעשייתית ב-North Staffordshire College of Technology, ולימים הפך את נושא הקרמיקה לתחביב של קדרות.
קפלן נשוי בשנית לטלמונה לבני קפלן.
לכל אחד יש מנישואים קודמים 2 בנים ובנות.
קפלן רכש את השכלתו המשפטית באוניברסיטה העברית בירושלים, בה למד תואר ראשון (1969) ותואר שני (1972) במשפטים.
עבודת ההסמכה שלו עסקה בנושא סוכנים ומפיצים, שלימים הפך לאחד מתחומי עיסוקו המקצועי והתמחותו.
ב-1970 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין בישראל.
בשנים 1969–1975, עם סיום לימודיו, קפלן פעל כעורך דין במשרדי עו"ד מובילים בארץ.
בשנת 1975 ייסד משרד עורכי דין עצמאי, אשר התמחה במשפט מסחר, דיני סוכנויות בינלאומיות ופעילות עסקים בינלאומי, שלימים אפשרה לו להתקבל כחבר בלשכת עורכי הדין בניו יורק ובפרנקפורט.
ב-1990 הוסמך לפעול כמשפטן זר בגרמניה.
בשנת 1992 התקבל כחבר לשכת עורכי דין בניו יורק ב-1991, לאחר שהוסמך כעורך דין במדינת ניו-יורק, ארצות הברית.
ב-2010 התקבל כעורך דין חבר בלשכת עורכי הדין בפרנקפורט בגרמניה.
בשנים 2010–2014 עסק בהכנת עבודת מחקר לדוקטורט באוניברסיטת ציריך בשווייצריה בנושא נאמנויות בישראל, וקיבל תואר ד"ר עבור עבודת התיזה בנושא נאמנויות בישראל, שאושר באוניברסיטת ציריך.
בשנת 1975 פתח קפלן משרד עצמאי עם פעילות במגוון תחומים משפטיים, תוך התמקדות בנישות ייחודיות.
עיקר ההתמחות של המשרד בתחום נאמנויות וירושות חוצות גבולות, כולל ירושות ותכנון עיזבונות, העברת נכסים בין-דורית, ייעוץ בעניין תכנון ירושות ועיזבונות, בנקאות פרטית ומיסוי בינלאומי.
המשרד מקיים קשר קבוע עם משרדי עורכי דין באירופה - בגרמניה, שווייץ, אנגליה, גרמניה, ליכטנשטיין, בגיברלטר, האי ג'רסי וכן בארצות הברית - בניו יורק, שיקגו ומיאמי ובדרום אפריקה.
במהלך השנים, קפלן נעשה מומחה בנושא נאמנויות.
בנוסף לעיסוקו המעשי, הוא עוסק במחקר של הנושא, ומחברם של מאמרים, ספרים ושורה ארוכה של מאמרים מקצועיים בתחום.
לאור התמחותו בנושא נאמנויות, קפלן פעל כיועץ לרשות המיסים (בנושאי נאמנויות), ואף שימש כחבר ב"ועדת ישראלי" להכנת חוק מיסוי נאמנויות.
קפלן מרבה לכתוב בנושאי התמחותו בעיתונים מקצועיים בישראל, בריטניה, גרמניה וארצות הברית.
בין היתר, הוא מונה לכתב נציג של ישראל במערכת המגזין "TRUSTS & TRUSTEES", השייך לאוניברסיטת אוקספורד באנגליה.
STEP הוא ארגון בין-לאומי, המאגד בעלי מקצוע בתחום נאמנויות ירושות ומיסים ועסקי משפחה, והוא מונה למעלה מ־20,000 חברים מכ-80 מדינות.
בישראל חברים בסניף כ-140 אנשי מקצוע.
קפלן היה בין מייסדי סניף ישראל בשנת 1998, מילא וממלא שורה של תפקידים בארגון.
קפלן כיהן כעשור כיו"ר בראש הסניף הישראלי.
כיום (2019) קפלן ממלא את תפקיד הנשיא, לצידם של יו"ר, מזכיר וגזבר הסניף.
קפלן שימש כחבר מועצת הארגון העולמי תקופה של 7 שנים וכסגן יו"ר ועדת הפיתוח של הארגון.
במסגרת תפקידו זה, היה קפלן אחראי על פתיחת סניפים חדשים של הארגון בקפריסין, אוסטריה, הונגריה, גרמניה ודרום אפריקה.
בנובמבר 2008 קיבל קפלן מהנהלת סטפ העולמית תעודת הוקרה על פעילות מצטיינת בארגון STEP.
קפלן מארגן באופן קבוע, למעלה מ-15 שנים, כנס בינלאומי של STEP ישראל, המתקיים בתל אביב, ומשתתפים בו כ-300 אנשי מקצוע, מתוכם כ-100 המגיעים מחו"ל.
תוכנית הכנס מאורגנת על ידי הנהלת סטפ ישראל.
במסגרת המכון להשתלמויות של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, קפלן יזם תוכנית לימודים בנושא נאמנויות, המקנה דיפלומה בדיני נאמנויות בין-לאומיות.
תוכנית הלימודים משותפת לאוניברסיטה ולארגון STEP מלונדון.
התוכנית נועדה להעניק ידע וכלים מעשיים בכל הנוגע לנאמנויות בישראל ובחו"ל, תוך הענקת ידע בתחומי משפט ומיסוי לצורך הקמת וניהול הנאמנות, לרבות ניהול נכסי משפחה, צוואות וירושות.
כמו כן, קפלן פעל כמרצה בנושאי נאמנויות במרכז הבינתחומי בהרצליה, במכללה למנהל וכלכלה, ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, שם לימד במסגרת לימודי תואר שני.
קפלן פרסם מאמרים מקצועיים רבים במספר כתבי עת בישראל, אירופה וארצות הברית.
קפלן מרצה בקורסים מקצועיים ובפורומים מקצועיים בישראל, באירופה ובארצות הברית, בנושאי נאמנויות, תכנון העברה בין-דורית, ירושות בינלאומיות, ומיסוי בינלאומי.
במסגרת זאת סייע בבניית קורס על דיני נאמנות לרואי חשבון במסגרת לשכת רואי חשבון, קורס השתלמות לדיפלומה של STEP ישראל במסגרת המכון להשתלמות של אוניברסיטה תל אביב, ועוד.
קפלן חבר בשורה של מוסדות וארגונים:
מועדון הידידים של מכון ויצמן בישראל מאז שנת 1988. בשנת 2016 מונה לחבר המועצה הבינלאומית של מכון ויצמן.
קפלן הקים עם קבוצת מייסדים ארגון לגיוס תרומות ומתן מלגות בשם "אימפקט" והוא חבר מועצת המנהלים שלו.
הארגון מייצג את ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ופנמה ופועל לאיסוף תרומות עבור חיילים יוצאי יחידות קרביות ממשפחות דלות אמצעים.
עד היום חילק הארגון אלפי מלגות לימודים לחיילים לוחמים, ולאורך תקופה של 21 שנות כהונתו, חולקו מלגות בסכום של כ־200 מיליון דולר.
מאז תחילת הפעילות סיימו את לימודיהם האקדמאים 13,000 בוגרים וכ-4,000 נמצאים בשלבי לימודים.
בימים אלה (2026) קפלן יזם הקמת עמותת הבוגרים של אימפקט אשר הצליחו להשתלב כאנשי מקצוע בתחומים רבים של כלכלה מסחר וטכנולוגיה בישראל.
קפלן חבר לשכת המסחר ישראל- שווייץ וחבר מועצת המנהלים של הלשכה.
קפלן מכהן כיו"ר משותף של ועדה ארצית - ועדה למשפט בינלאומי פרטי של לשכת עורכי דין בישראל.
שימש כנאמן בקרן דליה גרידינגר למלחמה בסרטן, בין השנים 1990 - 2003 וסייע לגיוס ומתן תרומות למספר ארגונים לתועלת הציבור ,כולל מכון ויצמן למדע.
חבר בשורה של מוסדות וארגונים בינלאומיים, ובהם האקדמיה הבין-לאומית למשפט ודיני נאמנויות, IBA ארגון בינלאומי של עורכי דין MBA ארגון עורכי הדין האמריקאים ACTEC, ארגון עורכי דין אמריקאי המתמחה בנאמנויות וארגון STEP הנ"ל.
כן קפלן חבר בארגון הבין-לאומי של עורכי דין ומשפטנים יהודיים ובעבר כיהן במועצת המנהלים שלו.
קפלן חבר בעמותת משפטנים ועורכי דין ישראל -גרמניה.
בשנת 2019 יצאה לאור המהדורה החמישית של הספר שערך קפלן "Trusts In Prime Jurisdictions.
הספר עוסק בניהול נאמנויות, בהגנה על נכסים ותכנון מס.
הספר סוקר שיטות נאמנויות ב-19 מדינות בעולם.
בסוף 2019 כוללת מהדורה החמישית של הספר עדכוינם עם מספר מדינות נוספות כולל גרמניה ואיי קיימן.
בסוף שנת 2000, יצא ספרו Life Cycle of a Family Business, בו מתוארים השלבים של העסק המשפחתי.
קפלן הוא מחברם של שלושה ספרים בנושאי הנאמנות בישראל:
בנובמבר 2017 יצאה לאור מהדורה עברית ומעודכנת של הספר, בשם "נאמנויות בישראל הלכה למעשה" בהוצאת "הלכות", המבוסס על עבודת הדוקטורט שקפלן הגיש באוניברסיטת ציריך, בעריכת עו"ד מיטל ליברמן.
קפלן שימש כעורך של 3 ספרים בתחום משפט ועסקים בישראל, וכעורך של ספר 1 נוסף בתחום נאמנויות בינלאומיות, אשר יצא לראשונה בשנת 2000 וב-5 מהדורות נוספות בהוצאת "גלובס פבלישרס".
קפלן כתב את הפרק המתייחס לישראל בספרים :
ספר בעריכתו בשנת 2020 :
קפלן פרסם מאמרים במגזינים שונים ברחבי העולם, להלן חלק מהם:
אלון עדר הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי אלון עדר, שיצא בשנת 2011.
האלבום, שיצא בהוצאה עצמאית, כולל 15 שירים שעדר הלחין, עיבד והפיק.
כמחצית מתוכם הם שירי משוררים, ובהם יהודה עמיחי ואברהם חלפי.
בהפקה והעיבוד של השיר "עד שמפשיר בי שיר" משתתף אביו של עדר, המוזיקאי יהודה עדר.
השיר "סי.טי" עוסק במחלת הסרטן שבה חלה עדר כמה שנים קודם לכן.
אלון עדר ולהקה הוא אלבומו השני של המוזיקאי אלון עדר, והראשון במסגרת ההרכב "אלון עדר ולהקה", שיצא בשנת 2011.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אלון עדר, למעט "כל טיפה של רגש" שנכתב יחד עם הארי ליפשיץ ו"מוצא אל הים" שנכתב על ידי מאיר ויזלטיר.
אלון עדר - שירה וקולות, קלידים, גיטרה
ספי ציזלינג - חצוצרה וקולות
אבנר קלמר - כינור וקולות
רן דרום - גיטרה חשמלית וקולות
רות דולורס וייס - קולות ב"כל טיפה של רגש"
עונגי ציזלינג - סקסופון טנור
עוזי רמירז - שירה וגיטרה חשמלית ב"כשקשה לך"
אלון קונפינו (1 באפריל 1959 – 27 ביוני 2024) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט.
מנהל המכון ללימודי שואה, רצח עם וזיכרון ופרופסור להיסטוריה ולימודי יהדות באוניברסיטה.
קונפינו נולד בירושלים וגדל בשכונת טלביה.
אמו, הגר סרני, ילידת הארץ, הייתה בתם של עדה סרני, פעילת המוסד לעלייה ב' וכלת פרס ישראל, ואנצו סרני, מצנחני היישוב במלחמת העולם השנייה.
אביו, מיכאל קונפינו, יליד בולגריה, היה פרופסור להיסטוריה שהתמחה בתולדות רוסיה בעידן המודרני ובחקר תנועות אנרכיסטיות (תחילה באוניברסיטה העברית, ואחר כך באוניברסיטת תל אביב).
היה האח הצעיר מבין שלושה: חיים הבכור (הקרוי על שם הסב אֶנְצוֹ), ועפרה (מעצבת תפאורה ותלבושות לתיאטרון).
למד בבית הספר היסודי ע"ש הנרייטה סאלד.
בהמשך למד בגימנסיה העברית רחביה (סיים ב-1977).
לאחר ששירת בצבא, סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1985, ותואר שני ודוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1992. בשנים 1992-2017 שימש פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת וירג'יניה ובשנים 2013-2017 באוניברסיטת בן-גוריון.
בשנת 2018 מונה כפרופסור להיסטוריה באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט.
כמו כן עמד בראש המכון ללימודי השואה, רצח עם וזיכרון באוניברסיטה זאת.
במקביל היה מופקד באוניברסיטה על הקתדרה "פן תשכח", מכיוון שתחומי עיסוקו המחקריים הבולטים היו השואה, רצח עם, אלימות המונית וגזענות.
במהלך השנים היה עמית מחקר ופרופסור אורח במוסדות אקדמיים רבים: באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת תל אביב, בתוכנית משותפת של אוניברסיטת וירג'יניה ואוניברסיטת ניו יורק בלונדון, במכון האוניברסיטאי האירופי (EUI) בפירנצה, ובבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בפריז.
כמו כן, קיבל מענקים ומלגות מטעם תוכנית פולברייט, קרן הומבולדט, קרן ליידי דייוויס, המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית, המועצה לחקר מדעי החברה, האקדמיה הישראלית למדעים, המרכז ללימודי שואה מתקדמים במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והמרכז הבינלאומי לחוקרים וודרו וילסון בוושינגטון.
בשנת 2012 כתב מבוא לתרגום לאיטלקית של הספר "השליח" מאת רות בונדי, הביוגרפיה של סבו אנצו סרני.
בעבר היה נשוי לפרופ' פרנצ'סקה פיוראני, מרצה להיסטוריה של האמנות באוניברסיטת וירג'יניה, ונולדו להם שני בנים: פאולו ודויד.
בעשור האחרון לחייו היה נשוי לפרופ' טל גולדפיין, אם לשלושה, גם היא חברת סגל באוניברסיטת מסצ'וסטס באמהרסט.
מחקריו מתמקדים בתיאוריה ובפרקטיקה של כתיבת היסטוריה המוצגת במיוחד בנושאי הזיכרון, התרבות והלאום, שתחילה תפסה את ההיסטוריה הגרמנית המודרנית כנקודת מוצא, אך התרחבה בהמשך גם למקומות ולתרבויות אחרות.
קונפינו כהיסטוריון מבקש להרחיב את הדיסציפלינה ההיסטורית, לאזורי המחקר והתיאוריה שבהם השיטה ההיסטורית פוגשת אתנוגרפיה, ספרות, אנתרופולוגיה ולימודי תרבות.
ספרו של קונפינו "עולם ללא יהודים: הדמיון הנאצי - מרדיפות לרצח עם", פורסם באנגלית ב-2014 ומבקש להסביר את האנטישמיות הנאצית ואת השואה באמצעות התבוננות בדמיונם ובפנטזיות של הנאצים.
הוא זכה לביקורות מעורבות, חלק מהמבקרים שיבחו את הניתוח של קונפינו על מקוריותו, בעוד שאחרים ביקרו אותו על כך שהוא מעלה טענות שאינן מגובות בראיות מספיקות.
הספר מבוסס על מחקר שערך, שבו הוא דוחה חלק מההסברים הפופולריים לנאציזם, במיוחד את ההסברים המתמקדים בגזענות.
הספר מתמקד בתקופה שבין 1933 ל-1939 ובפעולות והצהרות ציבוריות.
תשובתו לשאלה מדוע ביצעו הנאצים רצח עם ביהודים היא ש"יהודים ייצגו את הזמן, המסמל מקורות היסטוריים מרושעים שהיה צריך למגר אותם כדי שתעלה הציוויליזציה הנאצית".
הוא פתח תחום חדש למחקר וניתוח, "הדמיון והפנטזיה", בנוסף לאידאולוגיה של הנאצים.
במקום להדגיש את הגזענות, קונפינו מציע שהאנטישמיות הנאצית התבססה על הרבה יותר מגזענות מדעית.
במקום זאת, רעיונות על אודות מדע וגזע שונו כדי להתאימם לאנטישמיות הקיצונית שנבעה בחלקם מהאנטישמיות הנוצרית.
מה שחשוב יותר מגזענות מדעית היה סיפור על מקורות לאומיים.
קונפינו דוחה את הרעיון, שקודם על ידי כמה היסטוריונים ואפולוגטים נוצריים, לפיו הנאצים ביקשו למגר את הנצרות: "מטרתם לא הייתה למגר את הנצרות אלא למגר את שורשיה היהודיים של הנצרות", בהתבסס על גרסה קיצונית של תאולוגיית החילופין שתממש (הקונפליקט בין הטענות הסותרות של היהדות והנצרות).
היטלר השתמש במאבק האנטי-יהודי כדי להצדיק את מלחמת העולם השנייה - "יהודים העניקו את המשמעות הכוללת למאבק הנאצי בין טוב לרע: המאבק המשיחי ליצירת תרבות נאצית היה תלוי בהשמדת היהודים".
כאשר הנאצים שרפו ספרי תורה במהלך ליל הבדולח בנובמבר 1938, הם ניתקו, לטענתו, קשר מרכזי עם העבר, ואפשרו גם לגרמנים וגם ליהודים לדמיין "עולם ללא יהודים".
במקום להתמקד במדיניות קונקרטית אנטי-יהודית, קונפינו מתמקד בחקר ה"רגישויות והרגשות" המונחים מאחוריו.
בכך הוא נכנס לניתוח פסיכואנליטי של מנהיגי הנאצים, אף שנמנע מ"טרמינולוגיה פרוידיאנית בעליל".
קונפינו מנסה לנתב דרך אמצע בין גישות המציגות את האנטישמיות הנאצית כקרע עם העבר ואלו הרואים בכך הרחבה של תופעות קודמות.
הוא כותב כי "השואה הייתה הניסוי הראשון באנושות חדשה שהושגה באמצעות השמדה, אנושיות משוחררת מכבלי העבר שלה".
אלון קונפינו, עולם ללא יהודים: הדמיון הנאצי - מרדיפות לרצח עם, הוצאת מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2017
אלון קונפינו, חוף טנטורה: חורבנו של כפר פלסטיני, 1948, פרדס הוצאה לאור, 2023
אלון קונפינו, "האומה כמטפורה של מקומיות: היימאט, השתייכות לאומית והאימפריה הגרמנית 1871-1918", זמנים, 60, קיץ 1997, עמ' 18–28.
אלון קונפינו, "לזכור את טלביה - על "OUT OF PLACE" ("עקור") של אדוארד סעיד"; אלפיים; כתב עת רב-תחומי לעיון, הגות וספרות 25 (2002) 55-72
אלון קונפינו, "פרויד, משה והאומה המודרנית"; מקרוב; כתב עת לספרות ולתרבות 15 (2005) 76-88
אלון קונפינו, סבא שלי, אנצו סרני, הזמן הזה, מכון ון ליר בירושלים, אוגוסט 2024
אלון מיכאלי מוליאן (נולד ב־31 באוגוסט 1972) הוא פרסומאי ישראלי.
מייסד, שותף ומנכ"ל במשרד הפרסום טוויסטד.
מיכאלי מוליאן, בנם של עקרת בית ועובד תדיראן, גדל במשפחה מסורתית בשכונת עמישב, פתח תקווה ולו שני אחים.
בצבא שירת בגדוד "נשר" 414 של חיל הקשר, שהפעיל את מערכות מכ"ם "קשת".
הוא בעל תואר ראשון בתקשורת וניהול מהמכללה למינהל ותואר שני בתקשורת חדשנית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשנים 2000–2002 הקים עם רפי צרפתי את משרד האינטראקטיב של יורו תל אביב (לימים צרפתי שטרנשוס זמיר).
בשנים 2002–2005 שימש מנכ"ל חברת האינטראקטיב MRM Partners (שינתה את שמה למקאן דיגיטל) מקבוצת מקאן אריקסון, בה היה שותף להטמעת תחום האינטרנט.
ב-2006 ייסד את חברת שיווק השיחה "טוויסטד" עם קרן פרידמן.
ב-2006 טויסטד הייתה הראשונה בישראל שיזמה את התשלום לבלוגרים.
ב-2008 טוויסטד הקימה את טוויסטד פליי, המנתחת שיחות גולשים ומפיקה מהן תובנות צרכניות.
ב-2010 הפכה טוויסטד לסוכנות אינטרקאקטיב ושיווק דיגיטלי.
ב-2009 טוויסטד זכתה בשתי מדליות זהב בפרס קקטוס הזהב.
ב-2017 זכה ביחד עם קרן פרידמן בפרס "תקשוראשון" מטעם המכללה למנהל.
ב-2012 ניהל את קמפיין האינטרנט של העבודה, ב-2016 ניהל קמפיין נגד נתניהו עבור תנועת המחנה הציוני.
מיכאלי מוליאן שימש כיועץ החדשנות והדיגיטל של יצחק הרצוג וניהל את הקמפיינים של המחנה הציוני בין השנים 2016–2017.
בבחירות לכנסת העשרים וארבע מוליאן וקרן פרידמן שימשו כמנהלי קמפיין הדיגיטל של מפלגת ישראל ביתנו.
מוליאן העביר קורסי שיווק ופרסום באינטרנט באיגוד המפרסמים בישראל, איגוד השיווק הישראלי, ובבית הספר לקופירייטינג ומקצועות הקריאייטיב ACC תרצה גרנות, דיגיטאלנט, ובברנד אקדמי.
במהלך השנים כתב בנושאי פרסום, שיווק ודיגיטל במעריב, TheMarker, nrg, Bizportal, אייס וגלובס.
ספרו הראשון, "אקסטרמדיום: עקרונות השיווק באינטרנט", יצא לאור בהוצאת גלובס בשנת 2006.
בדצמבר 2025 ייצא ספרו השני, "AIVERTISING: מהפכת השיווק והפרסום בעידן ה-AI".
מיכאלי מוליאן הקים את אגודת הידידים והידידות של איגי - ארגון נוער גאה (FOI) והיה יו"ר משותף שלה במשך 5 שנים.
ב-2018 היה ממארגני מחאת הלהט"ב כנגד חוק הפונדקאות.
ב-2021 היה לאחד המייסדים של עמותת "אושרי" להנגשת הליכי הפונדקאות בישראל, העמותה היחידה בישראל שפועלת בתחום הזה בישראל, מחברת בין פונדקאיות להורים מיועדים ועובדת מול הוועדה לנשיאת עוברים.
והוא חבר בוועד המנהל של העמותה.
מיכאלי מוליאן חי בזוגיות עם אמיר מיכאלי מוליאן, קונדיטור במקצועו, ומטפל רגשי בשיטת סאטיה.
מתגורר ברמת גן ואב לשתי בנות מפונדקאות.
אקסטרמדיום: עקרונות השיווק באינטרנט, הוצאת גלובס, 2006.
רן בן נון, מדריך ליצירת באזזזזזז, ידיעות אחרונות, 11 באוקטובר 2006.
ספר חדש: השיווק באינטרנט – איפה הימים שהיינו שמים איזה באנר והולכים הביתה מרוצים, גלובס, מאי 2006, עמ' 8.
חיי מדף/שיווק ברשת– המדריך ליצירת באזזזזז, ידיעות אחרונות – 24 שעות, 10 אוקטובר 2006, עמ' 14.
AIVERTISING: מהפכת השיווק והפרסום בעידן ה-AI, הוצאת כריכה, 2025.
אלון פרץ (נולד ב-27 בספטמבר 1992) הוא מפיק מוזיקלי, מלחין, מעבד וכותב ישראלי.
נולד לסימה קריספין ולחנניה פרץ וגדל בפתח תקווה.
בגיל 6 לימד עצמו לנגן בפסנתר ובגיל 13 למד לנגן בגיטרה.
בגיל 16 החל להתנסות בהפקה מוזיקלית.
למד בתיכון על שם דוד בן-גוריון שבעיר.
התגייס לצה"ל ב-2010 וביצע שירות מלא בחיל המודיעין.
בשנת 2012 הוציא סינגל ראשון בשם "נותן מעצמי".
השיר זכה לשיר השבוע ברדיו ירושלים.
בשנת 2017 הפיק את אלבומו הראשון של דולב פרנקל "לאן אני הולך", והפיק מוזיקלית את השיר "מיליון שאלות" של יוצא האח הגדול אחי נתן וכתב והלחין את השיר "מי" לזמר עידן יניב בהפקתו של ארז רוסו.
בשנת 2018 כתב והלחין יחד עם אופיר כהן את הסינגל "אהיה בכל מקום" לזמר אייל גולן
ואת השיר "רק שלך" לזמר ליאור נרקיס.
בשנת 2019 יצר והפיק מוזיקלית את השיר "התרחקנו" לדודו אהרון.
השיר יצא באלבומו התשיעי של אהרון, "השמחה שלנו".
בהמשך השנה כתב, הלחין והפיק לזמרים פאר טסי וניב מנצור את השיר "עם כל הבלאגן", ואת הסינגל של מנצור "לכבוד הזכרונות".
כתב, הלחין והפיק יחד עם אופיר כהן את השיר "סכינים" לזמרת נוי פדלון.
בשנת 2020 הלחין את הטקסטים של נעם חורב בשירים "מבול" ו"סליחה" לזמר דודו אהרון.
בהמשך יצרו יחד את השיר "פעם" לזמר איתי לוי.
יצר יחדיו עם הזמר פאר טסי את השיר "הולך ומתרחק" שיצא כסינגל של פאר טסי.
פרץ הפיק מוזיקלית את השיר "תמיד תזכור" בביצועה של נסרין קדרי שלווה בקליפ משותף עם עמותת גדולים מהחיים במסגרת קמפיין לגיוס תרומות לעמותה.
בתחילת שנת 2021 הלחין את המילים של נועם חורב לשיר "אולי בעולם אחר" של הזמרת זהבה בן.
הלחין והפיק ביחד עם אופיר כהן וליאור נרקיס, בין היתר בשיר "חלקת אלוהים" בביצוע נרקיס.
בשנת 2022 יצר והפיק יחד עם אופיר כהן את השיר "ט"ו באב" לליאור נרקיס.
הפיק מוזיקלית את השיר "רוח באה הימה" לפאר טסי.
כתב והלחין את "אוהב בך את הכל" עם עידן יניב שגם מבצע.
עוד באותה שנה כתב הלחין והפיק את השיר "הבת שלך" לעדן בן זקן.
הלחין והפיק מוזיקלית את השיר "לבד בחדר" של עדן מאירי, אותו כתב נעם חורב.
פרץ גם הפיק מוזיקלית את השירים: "38", "אחרי הנצח", "מונה ליזה" ו"התיקון הכללי" באלבום "רדיו שטח" של הזמר פאר טסי.
בספטמבר 2023 יצר והפיק את השיר "הרס עצמי" לזמרת הגר יפת.
ב-7 בנובמבר 2023 יצא השיר "שלמים" שכתב והפיק יחד עם הזמר מאור אדרי.
ב-18 בדצמבר 2023, יצא השיר "בסוף עוד ניפגש", שכתב והלחין עם הזמר אליעד וגם הפיק מוזיקלית.
בינואר 2024 שחרר הזמר אברהם טל שיר חדש בשם "טוב לי שאת כאן" שיצרו אברהם טל, אבי אוחיון, ומתן דרור, אותו גם פרץ הפיק מוזיקלית.
באלבום החדש של הזמר פאר טסי - רדיו שטח 2, עיבד והפיק את השיר "העיר החדשה שלי".
בין היתר הפיק לזמרת נרקיס את השיר שכתבה והלחינה - "לבשלי".
סוף שנת 2024 - יציאת אלבומו של הזמר עומר אדם - באלבום זה לקח פרץ חלק בכתיבת השיר "גברת אגו"(שזכה בתחרות טיקטוק) וכתיבה ובהפקה של השיר "אוהבת לא אוהבת".
אלון קדם (נולד ב-22 במרץ 1982) הוא אמן ציור ורישום ישראלי.
אלון קדם נולד ב-1982 בירושלים לאם ילידת בגדאד ואב יליד שכונת התקווה בדרום תל אביב.
קדם החל לצייר מגיל צעיר בעידוד אמו.
בין השנים 2005–2009 למד לתואר ראשון במחלקה לאמנות בבצלאל.
בשנים 2012–2014 למד תואר שני באמנות בבצלאל.
עבודותיו של קדם מתאפיינות בקומפוזיציות מורכבות בצבעים בהירים על בד ועץ בהן נראים מרכיבים שונים שעברו פירוק, כמו אברי גוף, חפצים וחומרים שונים בפיזור אקראי ו-"אי סדר".
הפירוק ביצירתו משמש לביקורת על סביבת חייוועל הקיום הווירטואלי בעידן הטכנולוגי הנוכחי.
עבודתו של קדם מתוארת כסטרוקטורות חזותיות מורכבות, האוצרות נראטיבים פתוחים לפרשנות, יצירה רוחנית עם ממדים של התבוננות פנימית, וכתוצאה של מחשבה פנומנולוגית.
בשנת 2011 זכה קדם בפרס על שם אסנת מוזס לאמנים צעירים, הוענקה לו מלגה ללימודים ונפתחה תערוכת יחיד לעבודותיו בבית האמנים בירושלים ב-2012. העבודות בתערוכה עסקו בסוגיות החזותיות אשר מלוות ומפותחות על ידי קדם גם בהווה.
מערומי סלעים, חלקי גוף כרוכים זה בזה והצטברויות מעורפלות עיטרו את הבד בגווני פסטל.
הקומפוזיציות בציורים גירו את המתבונן לפענח את מה שאולי ניתן לתאר בתור ה"ארכיטקטורה של קריסה".
אלברט סויסה כתב בקטלוג התערוכה, קדם מצייר על מנת לסמן ולהמחיש את מה שהמילים מתאמצות מדי לבטא ולכן גם בה בעת להשתיק.
סגנון יצירתו של קדם מתמקד במתחים שבין נראטיב לאקראיות תוך שימוש בבניה ופירוק לסירוגין.
מתחים אלה מורגשים בציורים הבודדים וכן ביחסים שבין ציור לציור בתערוכה.
עבודותיו של קדם עוסקות במגוון נושאים, כמו גבולות המחשבה הפילוסופית ושאלות של זהות תרבותית.
סוגיה מרכזית ביצירתו היא הרעיון של אי-סדר תרבותי וחלק גדול מיצירתו מתבסס על עיסוק בזהותו של קדם כאמן ישראלי.
בשנת 2019 הציג קדם את תערוכת היחיד "חמודי טורס" בגלריה חזי כהן לאמנות בתל אביב.
התערוכה סובבת את הדמות "חמודי" שסטריאוטיפים על הקיום הישראלי-מזרח תיכוני- ערבי- מוסלמי משמשים בה בערבוביה.
לדברי אוצרת התערוכה, דליה לוין, עבודתו של קדם היא תוצר של אמן "מספר סיפורים" אשר עורג את פירוק המורשת והזהות בציוריו.
לבסוף, קדם מאפשר לצופה להרכיב את זהותו של חמודי ממרכיבי הזהות הישראלית המפורקת.
בשנת 2016 הציג מוזיאון פתח תקווה לאמנות את עבודותיו של קדם במסגרת תערוכה קבוצתית בשם "ציור, למשל' שאצר לארי אברמסון.
תערוכה קבוצתית זו ריכזה עבודות מופשטות של ציירים ישראליים עכשוויים אשר התייחסו אל פרספקטיבות מודרניסטיות, בהקשרים של הרס, חורבן ובניה.
בתערוכה הוצגו שלוש עבודות של קדם, Deep Floating (2016), Hold (2015) ו-Touch Screen (2016).
בעבודות נראה סגנונו האופייני של קדם, עם קומפוזיציות בגווני פסטל ובהן פיזור כמו אקראי של איברי גוף, חפצים, פיסות של חומרים וצורות.
מ-2016 החלו ציוריו של קדם לזכות לפופולריות בקרב משקיעים סינים שגילו עניין ורכשו רבות מיצירותיו.
כמו כן, עבודותיו הוצגו בגלריות בבייג'ינג.
2005–2009: תואר ראשון באמנות, בצלאל – אקדמיה לאמנות ועיצוב
2012–2014: תואר שני באמנות, בצלאל – אקדמיה לאמנות ועיצוב
2011: פרס לציור לאמן צעיר ע"ש אסנת מוזס, בית האמנים ירושלים
2018: מלגה יצירה, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים
2011 – "מערימים", תערוכה כפולה עם איילה לנדאו, גלריה אמנית טבי, תל אביב-יפו, אוצר סאגי רפאל
2012 – "Asking Images", בית האמנים ירושלים
2015 – "Self Production", פינברג פרוג'קטס, תל אביב-יפו
2016 – "TOUCH ME", רוזנבך קונטמפורארי, ירושלים
2019 – "חמודי טורס", גלריה הזי כהן, תל אביב-יפו
2019 – תערוכה יחיד במרכז לאמנות עכשווית בצ'אוצ'אנגדי, סין
2008 – בשורות ראשונות, בית האמנות מבשרת ציון, באצירת שי אזולאי וליהי שולוב
2009 – מנועי חיפוש, גלריה דולינגר, תל אביב, אוצרת טליה ישראלי
2011 – מערימים, תערוכה זוגית עם איילה לנדאו, גלריה טבי, באצירת שגיא רפאל
2012 – מרחבים חדשים, בית מאני – תל אביב, באצירת סמדר שפי
2014 – סלון חורף, גלריה פינברג פרוג'קסט, תל אביב-יפו
2014 – תהיה האורח שלי, גלריה הגף, חיפה
2014 – אומנים של מחר, One Art Space, ניו יורק
2015 – עכשיו, Rogue Space, צ'לסי, ניו יורק,
2015 – Summer Day Dream, גלריה פינברג פרוג'קסט, תל אביב-יפו
2015 – מרכז, גלריה לאמנות עכשווית רוזנבך, ירושלים
2016 – ציור, למשל, מוזיאון אמנות פתח תקווה, ישראל
2017 – ארנה, הגלריה החדשה, ירושלים
2019 – אוברלואד, אוצרת רביטל סילברמן גרון, מוזיאון אמנות חיפה
2025 - אלה כרגע חיי, אוצרים: עמיחי חסון וריקה גרינפלד ברנע, גלריית בית אבי חי, ירושלים
אלון קורנגרין (נולד ב-21 במרץ 1967 ברעננה) הוא ביופיזיקאי ישראלי, העוסק בחקר המוח.
פרופסור מן המנין באוניברסיטת בר-אילן והחל משנת 2019 ראש המרכז הרב תחומי לחקר המוח על שם לסלי וסוזן גונדה בבר-אילן.
עיקר התעניינותו ביכולות החישוביות של תאי עצב בודדים בקליפת המוח ובגרעינים הבזאליים (גרעיני הבסיס).
הוא גם חוקר את המעורבות של דופמין ואנדוקנבינואידים במודולציה של מערכת העצבים.
אלון קורנגרין נולד ברעננה ב-21 במרץ 1967 לדוד קורנגרין, מנהל תיכון אוסטרובסקי בעיר (בנו של ירוחם פיליפ קורנגרין) וצפרירה לבית אריגי, מוותיקי רעננה.
אחיו, עמיר קורנגרין, הוא רופא מומחה באורתופדיה.
קורנגרין למד בתיכון אוסטרובסקי ברעננה.
היה חניך בשבט "הדר" של צופי רעננה.
בחופשות הקיץ של התיכון השתתף פעמיים בתוכנית "חץ וקשת" של הסוכנות היהודית והגדנ"ע עם בני יורדים.
לאחר מכן שירת 20 שנה במילואים בחטיבת שריון.
נישא לארנה גבע-קורנגרין (מורה במקצועה) ב-1996, ולהם שלושה ילדים, והם גרים ברעננה.
מתחביביו של קורנגרין, צילום וריצה למרחקים ארוכים (השלים 3 מרתונים עד 2021).
עם השחרור מצה"ל בשנת 1988 החל את לימודיו האקדמיים.
בין השנים 1988–1991 השלים את לימודי התואר הראשון בכימיה בהצטיינות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בין השנים 1991–1993 השלים את למודי התואר השני בביופיזיקה בהצטיינות יתרה, במחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בין השנים 1993–1997 השלים את לימודי התואר השלישי (דוקטור) בביופיזיקה בהצטיינות יתרה, במחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
נושא התזה שלו, שנכתבה בהנחיית פרופסור צבי פריאל, היה "חקירת התמרת אותות סידן, בתאים ציליארים, בשיטות משולבות".
בין השנים 1997–2001 השלים את הבתר דוקטורט בנוירופיזיולוגיה אצל פרופסור ברט זקמן, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה לשנת 1991, במכון המחקר של אגודת מקס פלאנק, שבהיידלברג, גרמניה.
בשנת 2001 מונה למרצה בנושאי נוירופיזיולוגיה בפקולטה למדעי החיים, במרכז המוח של אוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2007 עלה לדרגת מרצה בכיר.
בשנת 2012 מונה לפרופסור חבר.
בשנת 2018 מונה לפרופסור מהמניין ומונה לראש המרכז הרב תחומי לחקר המוח.
בין השנים 2011–2015 כיהן כראש התכנית לתואר ראשון במדעי המוח באוניברסיטת בר-אילן.
2005–2007 מזכיר האגודה הישראלית לפיזיולוגיה ופרמקולוגיה
2012 ועידת גרעיני הבסיס הבינלאומית - ועדה מארגנת מקומית
2017 סדנה בינלאומית בנושא חישוביות גרעיני הבסיס.
המחקר של קורנגרין מתמקד במנגנונים הפיזיולוגיים העומדים בבסיס התכונות הפונקציונליות והחישוביות של נוירונים.
במעבדה לנוירופיזיולוגיה תאית של קורנגרין, הוא והסטודנטים שלו חוקרים כמה מהשאלות הבסיסיות במדעי המוח כגון: כיצד נוירונים מעבדים מידע?
מהו הקוד הנוירוני ברמה התאית?
כיצד אינטגרציה סינפטית משפיעה על חישוב עצבי?
כדי לענות על שאלות אלה הם מיישמים אלקטרופיזיולוגיה ואופטוגנטיקה של נוירונים בפרוסות מוח עם טכניקות חישוביות במדעי המוח, לחקר מעגלים בגרעינים הבסיסיים המושפעים ממחלת פרקינסון.
נחקרים גם יחסי הגומלין בין קנבינואידים לדופמין בגרעינים הבסיסיים.
הוא חוקר כיצד תופעות כגון אינטגרציה דנדריטית עשויות לאפשר לנוירונים בודדים ולרשתות עצביות קטנות לבצע פונקציות מורכבות.
הבנת מאפייני חישוב כאלה דורשת רכישה בו זמנית של נתונים ממספר תאים ברשת במוח או ממקומות מרובים בתוך תא בודד.
לפיכך, הוא מתעסק גם ביישום ופיתוח טכניקות פיזיולוגיות ואופטיות המאפשרות רכישת נתונים מקבילה מסוגים כאלה.
ב פותחו במעבדתו כמה טכניקות חישוביות שמטרתן למצוא ערכים מיטביים לפרמטרים חופשיים במודלים מורכבים עבור נוירונים בקליפת המוח.
לפיכך, למחקר הנעשה במעבדה יש היבטים ממדעי המחשב, חישוב עצבי, ביופיזיקה ונוירופיזיולוגיה.
בשני פרויקטים ראשוניים נבחנים היבטים שונים כדי לתת תשובות לשאלות הכלליות שהוזכרו.
בין השנים 2001 ועד 2021, פרופסור קורנגרין עוסק בחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן.
הוא השתתף בכתיבה של כ-60 מאמרי מחקר וחנך כ-20 סטודנטים בלימודי המסטר והדוקטורט שלהם.
פרופסור קורנגרין פרסם כ-60 מאמרים מדעיים, בהם:
אלון מאיה (נולד ב-31 באוגוסט 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
מאיה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה.
ב-27 באוגוסט 1993 מאיה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 לצפרירים חולון, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בינואר מאיה הושאל להפועל ראשון לציון ובסיום העונה חזר לפתח תקווה.
אחרי עונה נוספת בהפועל פתח תקווה עבר להפועל כפר סבא מספר מחזורים לאחר פתיחת עונת 1999/2000, וירד איתה לליגה המשנה.
בתחילת עונת 2000/2001 חזר להפועל פתח תקווה אך מיעט לשחק ובאמצע העונה עבר לאחי נצרת מהליגה השנייה.
בקיץ חתם במכבי עירוני קריית גת במדיה שיחק עד סיום העונה.
לאחר מכן, חזר להפועל פתח תקווה עד ששוחרר בנובמבר 2003. בהמשך העונה שיחק בהפועל הרצליה מהליגה השלישית, ולאחר מכן פרש ממשחק.
אלון מאירי (נולד ב-4 בספטמבר 2001) הוא שחקן כדורעף בליגת העל ובנבחרת ישראל בכדורעף בתפקיד מוסר.
הוחתם בליגת העל הפורטוגלית בקבוצת לעונה 2024-2025. מגיל 15 ועד 18 למד והתאמן באקדמיה למצוינות בספורט שבמכון וינגייט.
אלון מאירי נולד ב-4 בספטמבר 2001 ביישוב ניל"י ליובל ושרית מאירי, מפיקה ובעלים של סוכנות לייצוג שחקנים ואמנים.
לו אחות בוגרת ממנו ואח צעיר.
בגיל 17 לוהק כשחקן צעיר לקומדיית המצבים הישראלית לילדים ונוער ששודרה בערוץ "זום" בשם "אמא מביכה", וכמו כן לוהק לפרסומת של בנק לאומי (Pepper).
כילד וכנער מתבגר שיחק כדורסל, כדורגל, למד שחייה, קפואירה, התעמלות קרקע, טניס שולחן והיפ-הופ.
לתחום הכדורעף הגיע במקרה בכיתה ה' בבית הספר היסודי, כשרונית ארז, המורה שלו לחינוך גופני זיהתה את הפוטנציאל שלו ושלחה אותו למיונים לגיל הצעיר במכון וינגייט.
מגיל 15 ועד 18 למד לבגרויות בבית החינוך המשותף חוף השרון שבשפיים, והתאמן באקדמיה למצוינות בספורט שבמכון וינגייט.
סיים שירות צבאי במסלול ספורטאי מצטיין, בתפקיד "מורה חייל".
בין השנים 2015–2016 היה קפטן נבחרת ישראל בכדורעף (16U), ולקח חלק בטורניר באיטליה, בתפקיד קבלן כשחקן מועדון נוער מכבי תל אביב.
בין השנים 2017–2019 היה קפטן ושחקן בנבחרת האקדמיה למצוינות בספורט מטעם מכון וינגייט, בתפקיד מוסר ראשון, כשחקן בסגל נבחרת ישראל (18U) והשתתף במוקדמות אליפות אירופה ברומניה.
בנוסף, השתתף עם נבחרת ישראל בטורניר MEVZA בצ'כיה, כשחקן סגל (20U), ובמוקדמות אליפות אירופה ברוסיה.
בשנים 2018–2019 היה שחקן ליגת על, במועדון מכבי תל אביב, ובנוסף היה קפטן ושחקן נבחרת האקדמיה למצוינות בספורט מטעם מכון וינגייט, וקפטן ושחקן נבחרת ישראל (U20).
שיחק בתפקיד מוסר ראשון, בשנים 2020–2021 במועדון הפועל מטה אשר עכו ובשנים 2021–2023 במועדון מכבי אשדוד.
במקביל, היה שחקן סגל נבחרת ישראל (U22), במוקדמות אליפות אירופה באיטליה, בתפקיד מוסר ראשון.
בשנת 2020 סיים קורס מאמני כדורעף בווינגייט.
בשנת 2021 כיהן גם כמאמן נבחרת הכדורעף הבית ספרית של נערות מקיף י"א, אשדוד.
ביולי 2022, זכה עם נבחרת ישראל בכדורעף במדליית זהב ב.
בעונת 2023/24, שיחק במועדון הפועל עירוני קריית אתא בתפקיד קפטן הקבוצה ומוסר ראשון.
באוגוסט 2024, הוחתם בליגת העל הפורטוגלית בקבוצת לעונה 2024-2025.
לאחר ששיחק עונה אחת בפורטוגל, חזר מאירי לשחק במכבי תל אביב, כמוסר.
אלון נוימן (נולד ב-14 במרץ 1969) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק ישראלי.
אלון נוימן נולד ב-1969 וגדל בראשון לציון.
בגיל 12 הצטרף לתוכנית נוער שוחר מדע במכון ויצמן.
את שירותו הצבאי עשה במסגרת חיל האוויר.
במשך 20 שנים עבד כמעצב גרפי וארט דיירקטור, בין היתר בתחומי ההיי-טק, החינוך והנדבנות.
בשנת 2002 הקים נוימן את נבחרת הקארטינג לנכות בישראל, שהשתתפה בתחרות הבינלאומית ParaKart וזכתה במקום השלישי.
נוימן תיעד את התחרות ואת ההכנות בסרט הטלוויזיה "3 מאיות השנייה".
לאחר מכן החל בלימודי קולנוע באוניברסיטה הפתוחה.
פרויקט הגמר שלו היה הסרט הקצר "בכוונה טובה", שזכה בפרס מטעם קרן רותם מוריה.
הסרט הוקרן ב-2008 במסגרת פסטיבל "אייקון" ובטלוויזיה, בין היתר בערוץ MGM.
סרטו "חרדת שחקים" זכה במקום הראשון בפרס ההומור הבינלאומי בפסטיבל הסרטים "סמייל פילם".
ב-2014 יצא סרט הפיצ'ר הראשון שלו, "אנטי וירוס", סרט מדע בדיוני העוסק באנטי וירוס דיגיטלי לבני אדם במהלך התפרצות מגפה בישראל, שש שנים לפני התפרצות מגפת הקורונה, הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם וזכה בהכרה רחבה ובפרסים.
בסוף 2019 יצא לאקרנים "המלחינה", הפיצ'ר השני שלו כבמאי ומפיק, זכה בשישה פרסים בפסטיבלי קולנוע, כולל בפרס הסרט הבינלאומי בפסטיבל הסרטים אסטי שבאיטליה.
בין השנים 2018-2019 ביים מספר פרקים בתוכנית האח הגדולVIP.
באותה שנה היה נוימן שותף פעיל בהקמת פורום "יוצרים תרבות שווה" לתמיכה ביוצרים עם מוגבלויות ושילובם בתעשיית הקולנוע.
לפרויקט שותפים גם איגוד הבמאים, קרן משפחת רודרמן וקרן גשר.
במהלך 2020 נוימן כתב, הפיק, ערך וביים עם הבמאי ויקטור בראון שני סרטים נוספים - "אובססיה" ואת הפיצ'ר השלישי שלו, "תקוע", אותו צילם באמצעות סמארטפון, מה שהיה לסרט הישראלי המסחרי הראשון באורך מלא שצולם בטכנולוגיה זו.
בשנת 2021 קיבל הפורום הכרה ממשרד התרבות.
במהלך שנת 2022 יצר בשיתוף פעולה עם מכון ויצמן ומשרד החינוך את סדרת הרשת: "מסע בין כימאים הדור הבא".
נוימן הוא בוגר קורס לקטורים של קרן מקור ואיגוד הבמאים בחסות משרד התרבות והספורט.
פועל במסגרת איגוד התסריטאים, מלמד קולנוע והיסטוריה של הקולנוע בבתי ספר, חבר באיגוד הבמאיות והבמאים וחבר ב.