tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
PLAY: היוטיוברים המטורפים שאתם חייבים להכיר מגיעים לערוץ זום ומופיעים על העטיפה של הארטיק של PLAY: יובליה, The Radar, מיכל מצוב, Fashioniki, מיכאל ספיר, שוגר זאזא, עידן תלם ועוד.
בית ספר דרדרים: סדרת מערכונים של עופר ומאור בנושא בית ספר.
יאללה יאללה עם עופר ומאור: סדרת מערכונים של עופר ומאור.
סדרה המתעדת את חייהם של זוג גרושים שהחליטו להתחיל את פרק ב' בחייהם, בכיכובם של אלי פיניש, יעל שרוני, שירה נאור, דניאל ליטמן וגאיה שליטא-כץ.
אמא מביכה (2019): לצופי yes בלבד.
סדרה שעוסקת במשפחה, אך הפעם מדובר במשפחה מעודכנת למדי שכל כולה עוסקת בעולם כוכבי הרשת.
בכיכובם של עלמה זק, שי אביבי, קים אור אזולאי, אלון מאירי ועידן שקרוקה.
תוכנית של המנטליסט רון לופטין, בה הוא מפתיע עוברי אורח ומדגים עליהם טכניקות שונות של קריאת מחשבות, טלפתיה ומשחקים פסיכולוגיים.
גדול עלינו (2022): לצופי HOT בלבד.
קומדיית מצבים העוסקת בשלושה חברים בני 11 מבית יתומים עם חיים מסובכים, שלאחר מפגש עם פרופסור מסתורי הופכים בטעות לבני 31 עם חיים הרבה יותר מסובכים.
אליפות שבה מתחרים שלושה מתחרים בכל תוכנית בתחום ה-DIY, בהנחיית טיילור מלכוב ויואב מאיר.
אינפיניטי (2022): לצופי yes בלבד.
גאיה, נערה מבריקה במתמטיקה שעושה הכל כדי לנצח בתחרות במתמטיקה ולהתקבל לפרויקט X, נער גאון ומסתורי שסוחף אותה לחקירה מארגני התחרות, ומסתיר ממנה את העובדה שהוא הגיע מהעתיד כדי לחקור את מותה הטראגי בתאונת מעבדה מסתורית.
דרימארס (2023): לצופי HOT בלבד.
סדרה העוסקת בחבורת צעירים המגויסים לפרויקט ליישוב כוכב הלכת מאדים.
מתוקים (2024): לצופי HOT בלבד.
דרמת מתח העוסקת בקונדיטוריה משפחתית אותה יורשים ילדי המשפחה לאחר שהוריהם נהרגים בתאונה טראגית.
מול הקונדיטוריה נפתחת קונדיטוריה מתחרה המנוהלת על ידי מלכת המתוקים מהאינסטגרם שתעשה הכל על מנת לפגוע בעסק המשפחתי מולה.
קומדיית מצבים העוסקת בשלוש חברות הכי טובות בנות 14 מצאו את עצמן תקועות יחד עם עומר, מלך השכבה החתיך בחדר היועצת, הן לא תארו לעצמן שהמפגש הזה יוליד את "מה הבעיה"-המשרד לפתרון בעיות.
בכל פרק הבנות פותרות בעיה אקוטית אחת, אבל בעוד הדרך לפתרון היא כייפית ואקשנית, הפתרון עצמו תמיד יהיה רגשי ויחשוף את שורש הבעיה-חרדה חברתית, קנאה, ריצוי הורים, פחדים, בושה וכדומה.
ההצלחה של הבנות תלויה לא מעט בעמליה, שניחנה ב"כוח על" של אינטליגנציה רגשית.
בעזרת הומור, דמויות ומערכות יחסים כובשות, תציע הסדרה גם בידור כייפי וגם התייחסות משמעותית לנושאים המעסיקים ילדים וילדות.
המאבטחת (2023): לצופי yes בלבד.
קומדיה העוסקת בגוזל שחולמת להיות מאבטחת אך הוריה לא מאמינים בה וכדי לראות שהיא מסוגלת להיות מאבטחת אז הם נותנים לה לשמור על קסם הילד של ראש העיר שלאחר מפגש עם קסם מתגלה שהוא בכלל לא רוצה מאבטחת.
זום ללב (2024): תוכנית הסכת לציון שנה למלחמת חרבות ברזל בהנחיית מירב פלדמן.
מנחהשנת הצטרפותתוכניותעמית פרקש2013מועדון החנונים, מועדון החנונים: הסרט, איטי ועצבני,שירה נאור2013מועדון החנונים, מועדון החנונים: הסרט, שבט צוצלת, צפוףעמי אנידג'ר2013עמילה, אלוף הסופר סטרייקה, שבט צוצלתאסף פורמן2014איטי ועצבנימירב פלדמן2014מועדון החנונים:האולפןדון לני-גבאי2016הכיתה של ישראלשנהב דעבול2016אינסטוש
זולצבורג היא עיירה במחוז ברייסגאו-הוכשוורצוולד במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה.
מיקומה של העיירה בקצה הדרומי של היער השחור, כ-20 ק"מ דרומית לפרייבורג וכ-48 קילומטר צפונית לבזל, בסמוך למשולש הגבולות גרמניה-צרפת-שווייץ.
את העיירה חוצה נחל הזולצבך , אחד מיובלי הריין.
בסמוך לעיירה עובר "שביל הקבצנים" , דרך נוף שאורכה כ-27 ק"מ.
העיר הוזכרה בפעם הראשונה בכתובים בשנת 821 בשם זולצבורגהיים (Sulzibergeheim) ברשומות של מנזר.
החל מימי הביניים המאוחרים ועד המאה ה-19 השתייכה העיירה למחוז ההיסטורי מרקגרפלרלנד של האימפריה הרומית הקדושה ונשלטה ברוב התקופה על ידי הדוכסים של באדן.
לקהילה היהודית של זולצבורג שורשים עוד מימי הביניים.
במאה ה-15 זכתה הקהילה היהודית לכתב הגנה קיסרי ובאותה תקופה נחנך בית העלמין של הקהילה בדרום-מזרח העיירה.
במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 היו כשליש מתושבי העיר יהודים שעסקו ברובם במסחר.
העיירה מוקפת מצפון ומדרום בכרמים שמענביהם הפיקו יין בו סחרו היהודים.
מבני הקהילה הידועים היה המזרחן גוסטב וייל .
בליל הבדולח נותץ בית הכנסת (שנבנה בשנים 1821–1822. להבדיל מעיירות סמוכות לא שרפו את בית הכנסת כי הוא עמד סמוך מידי לבניינים השכנים.
ב-22 באוקטובר 1940 (שנפל על חג הסוכות) נלקחו היהודים שלא הצליחו או לא רצו לעזוב את זולצבורג למחנה המעצר גירס בצרפת, חלקם מתו במחנה והשאר הועברו משם למחנות ההשמדה בפולין.
בית הכנסת בסגנון הנאו-קלאסי של העיר הקטנטנה הזו - שנוצר על ידי אחד האדריכלים הגדולים של באדן, פרידריך וויינברנר - שוקם כמצבת זיכרון ותרבותית בשנת 1977. כיום משמש כמוזיאון ואולם קונצרטים וניתן לבקר בו.
בסמוך לעיירה נמצא בית העלמין של הקהילה היהודית שב-1970 הוקם בו ציון לקורבנות השואה.
זום הוא אלבום הסולו ה-13 (ה-12 בעברית) של הזמר-יוצר שלום חנוך, שיצא בספטמבר 2016. האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי שלום חנוך, משה לוי ולואי להב, והוקלט באולפנו של חנוך - "האולימפוס הפרטי".
הסינגלים שיצאו מן האלבום היו: "גיטרה", "המדינה הזאת צריכה אמא", "איך זה את" (חידוש לשיר מתוך האלבום "מוסקט", בדואט עם שרית חדד; לו צולם גם קליפ) ו"זום".
בעקבות האלבום ערך שלום חנוך הופעת איחוד עם חבריו ללהקת "תמוז".
בביולוגיה, זולתנות (גם: אלטרואיזם) מתייחסת להתנהגות שמגבירה את הכשירות של הזולת תוך הפחתת הכושר של מפגין ההתנהגות.
זולתנות, במובן הביולוגי, אינה מכוונת לכך שפעולה נעשית בכוונה מודעת לעזור לזולת, כזולתנות בהקשרה הרחב: מבחינה ביולוגית-ביהביוריסטית, הפגנת מודעות אינה נחוצה כתנאי לקיומה של זולתנות.
זולתנות אינה מוערכת במונחים מוסריים, אלא במונחי השלכותיה הסופיות של הפעולה הזולתנית על סיכויי ההישרדות, הרבייה וההזדווגות של מפגין הפעולה.
התנהגויות זולתניות מופיעות בעיקר בקרב קרובי משפחה, במערכות יחסים כגון הורות, אבל יכולות להיות מופגנות גם בטווח רחב יותר של קבוצות חברתיות, כגון בקרב חרקים חברתיים.
התנהגויות אלה מאפשרות לבעל החי להגדיל את תפוצת הגנים שלו, על ידי סיוע לקרוביו לשרוד ולהתרבות וכך סיוע לקרובים אלה לחלוק את הגנים האלו.
תנאי שמגדיר זולתנות הוא פעולה שתוצאתה היא אובדן קבוע של יכולת רבייה וכשירות (עם פוטנציאל עקיף להגדלת הכשירות הכללית של הקרובים, המין או הקבוצה החברתית).
במדע האתולוגיה (חקר ההתנהגות) ובמחקר של אבולוציה חברתית, מוכרים בעלי חיים המתנהגים בדרכים המפחיתות את כושר הפרט אך מגדילות את כושרם של אחרים באוכלוסייה; מבחינה פונקציונלית, זו הגדרת הזולתנות.
התנהגות חברתית, לרבות זולתנות, היא אחד הנושאים שאותם מסבירה תורת האבולוציה.
תאוריית ברירת הקרובים מסבירה מקרים של בעלי חיים העוזרים לזולת אליו הם קשורים באופן משפחתי.
מעבר לתופעה הרווחת של זולתנות ביולוגית, תופעת ההורים המגנים על צאצאיהם, מוכרות דוגמאות קיצוניות של הקרבה.
דוגמה אחת היא מטריפאגיה , (אכילת האם על ידי צאצאיה), הקיימת באחד ממיני העכבישים.
דוגמה נוספת היא זכר עכביש המאפשר לנקבה שאותה הפרה, לאכול אותו.
חוק המילטון מתאר את היתרון בזולתנות זו במונחים שניסח הביולוג סיואל רייט בשנת 1922: מידת הקרבה המשפחתית קובעת את מידת ההקרבה.
ההקרבה נעשית אם הרווח של המוטב עולה על ההפסד של המקריב.
זולתנות שאינה בין בני משפחה, עשויה להתבסס על הדדיות.
קופים מפנים גבם זה לזה כדי שהזולת יפלה מהם טפילים; לאחר זמן התפקידים יתהפכו.
הדדיות זו תשתלם, במונחים אבולוציוניים, כל עוד העוזר לא יקריב בכך יותר מכפי שהוא מרוויח בהיעזרותו, וכל עוד זולתו לא "ירמה" – יקבל טובות הנאה מבלי להחזיר טובה.
מצב זה תואר ונותח בתורת המשחקים האבולוציונית, במיוחד בדילמת האסיר כתאוריה חברתית.
זולתנות ביולוגית היא אסטרטגיה לא יציבה מבחינה אבולוציונית.
זולתנות עשויה להיות מופצת בקרב כל חבריה של אוכלוסייה נתונה, באמצעות מגוון רחב של מנגנונים (למשל אפקט מייסדים או צוואר בקבוק גנטי).
במקרה כזה, מוטציה לאנוכיות צפויה להתרחש, ונשאי גנים אלה יהיו כמעט תמיד בעלי כושר עדיף על זה של שאר האוכלוסייה.
כתוצאה מכך, בסופו של דבר, תוחלף זולתנות על ידי אנוכיות.
בעיה זו העסיקה את הביולוגים מאז זיהה אותה דרווין.
קיומה של זולתנות בטבע הוא תמוה במבט ראשון, כי התנהגות זולתנית מפחיתה את הסבירות שבעל החיים יתרבה.
בין הוגי הרעיון שהברירה הקבוצתית יכולה להסביר את האבולוציה של הזולתנות, היה דרווין, בספרו מוצא האדם (1871).
התאורטיקנים של האבולוציה ג'ורג ויליאמס, ג'ון מיינרד סמית' וריצ'רד דוקינס תיארו בעיה זו, בכך שציינו כי הברירה הטבעית פועלת על הפרט, וכושרו של הפרט (מספר הצאצאים שהוא מייצר בהשוואה לשאר האוכלוסייה) הוא שמניע את האבולוציה.
יתרון לקבוצה (למשל ציד בלהקה) עשוי להיות חיסרון לפרט.
זה עלול להיפגע במהלך הציד, אך יכול להימנע מפציעה על ידי הימנעות מקרב, ועדיין להשתתף בחלוקת השלל.
לכן העדפה לשיתוף פעולה ולזולתנות לא יכולה להתפתח, כי אנוכיים יישרדו יותר ויותירו, בממוצע, יותר צאצאים מאשר אלה שהצטרפו לציד בלהקה וכך סבלו מפציעות או מתו.
אם האנוכיות היא תורשתית, ויש לה יתרון אבולוציוני, הדבר יהפוך את האוכלוסייה כולה לאנוכית.
עם זאת, פתרון אפשרי לבעיה הופיע בשנות ה-1960 וה-1970, עת הופיעה חלופה לתאוריית "ברירת הקבוצות".
הייתה זו תאוריית "ברירת השארים", במקור פרי הגותו של ויליאם המילטון.
תאוריית "ברירת השארים" מבוססת על הרעיון כי אדם חולק את הגנים שלו עם צאצאיו, ולכן, מנקודת מבט גנטית, יש יתרון הישרדותי-אבולוציוני לסיוע בגידול צאצאיו, גם הילדים וגם הנכדים.
גם סיוע של בעל חיים בגידול אחאים מוסבר על ידי תאוריה זו, בכך שאחיו אלו יוכלו לסייע לו בעתיד בגידול ילדיו-שלו.
גם סבים המסייעים בגידול נכדיהם מסייעים בכך לשיפור הסיכוי של הגנים שלהם-עצמם לעבור הלאה.
רווח נלווה לכך הוא הארכת תוחלת חייהם ושיפור איכות חייהם של סבים המסייעים בגידול נכדיהם, כפי שהובחן במחקרים.
תאוריה זו, של ברירת שארים, זכתה לעניין בקרב ביולוגים המתעניינים באבולוציה של התנהגות חברתית.
בשנת 1971 ניסח רוברט טריברס את עקרון ההדדיות לתיאורית הזולתנות, בניסיון להסביר את הסיוע שמעניקות ציפורים בגידול צאצאיהן של עמיתותיהן ללהקה שאינן קשורות אליהן בקשר גנטי.
דינמיקה דומה של עזרה הדדית, שמתקיימת גם בקרב פרטים שאינם קשורים זה לזה בקשר גנטי, קיימת גם במגזר החרדי בישראל ובקרב קהילות חרדיות בעולם.
טריברס טען שפרט עשוי לסייע אם מתקיימת סבירות גבוהה לכך שהוא עצמו ייעזר בתמורה, בעתיד.
אם התמורה הצפויה לא ניתנה, שיתוף הפעולה והסיוע ייפסקו לצמיתות.
אם תמורה ניתנה, הפעולה ההדדית המיטיבה תימשך.
דוקינס ורבים אחרים טענו שאסטרטגיה זו היא בלתי יציבה מבחינה אבולוציונית מכיוון שהיא חושפת את המיטיב לרמאות של המוטב.
"דילמת האסיר", שנוסחה כעשר שנים לאחר שניסח טריברס את תיאורית ההדדיות, חידשה את העניין בתאוריה של טריברס, במונחים של "מידה כנגד מידה" (Tit for tat).
דוגמה נוספת היא החלטתם של שותפים לתשלום חשבון במסעדה, לחלוק את תשלום החשבון ביניהם באופן שווה.
במקרה שבו הם לא ייפגשו יותר לעולם, גדל התמריץ של כל אחד מהם להזמין את המנות היקרות ביותר בתפריט, כדי שהעמית, שיזמין מנות זולות יותר, ישלם גם על המנה היקרה יותר, של עמיתו, מנה שלא הוא הזמין.
בהתאם לכך, שיתוף פעולה בתנאים של מפגש חד פעמי לעולם לא יהיו לטובת אינטרסי הכשירות של האינדיבידואל.
בתנאים כאלה שיתוף פעולה לא יכול להתפתח.
אך בשנת 1981 ציינו אקסלרוד והמילטון שאם האינטראקציות אינן חד פעמיות אלא חוזרות על עצמן, בין אותם שותפים, אסטרטגיית ה"מידה כנגד מידה" (שתאוריית הזולתנות ההדדית של טריברס נתנה לה השראה) היא אסטרטגיה יציבה שמקדמת זולתנות.
באסטרטגיה של "מידה כנגד מידה", מהלך הפתיחה של שני הצדדים הוא שיתוף פעולה, ולאחר מכן חוזר כל אחד מהצדדים על המהלך האחרון של הצד השני.
"בגידה" נענית בהתעלמות, ב"בגידה" מהצד שכנגד, אבל אין בכך סתימת הגולל על ניסיונות לשיתוף פעולה מכיוון שמהלך משתף פעולה מצד אחד מהצדדים ייענה במהלך דומה נגדי.
ישנן מספר וריאציות על אסטרטגיה זו, של "מידה כנגד מידה", אבל הן פחות יציבות מבחינה אבולוציונית.
מכיוון ש"דילמת האסיר" התקשתה במתן מענה מלא לדרך היווצרותם של שיתוף הפעולה ושל הזולתנות, הוצעו הסברים חלופיים לכך.
יש הקבלה בין מעשי זולתנות ומופעים מיניים של בעלי חיים רבים, בייחוד מינים מסוימים של ציפורים, בהם הטווס.
שניהם – הזולתנות והמופע החיצוני – יקרים מבחינת משאבים ועלות עבור המפגין אותם, כלומר מבחינת הכבדתם על יכולת הישרדותו וכשירותו הכוללת.
הדבר הביא את אמוץ זהבי להציע את האפשרות ששני מופעים אלה הם אותות לסימול כשירות.
כך נסללה הדרך לניסוחה של תאוריה יציבה מבחינה אבולוציונית לגבי מופעים אלה, שנועדו להביע כשירות, תאוריית עיקרון ההכבדה.
כדי שהסימן יהיה אמין, וכדי שיקשה על פרט אחר לזייפו, האות צריך להיות יקר, רב עלות, מבחינה אבולוציונית, מבחינת היחס שלו ליכולת ההישרדות של הפרט.
הפגנת אות זה אמורה להקשות על יכולת ההישרדות של הפרט.
כך, אם פרט מזייף אות שעלותו גבוהה – כלומר, מפגין תכונה שלמעשה אין לו, ולמעשה אינו ויכול לענוד בעלותה, מכיוון שכשירותו המעשית נמוכה – הדבר יעלה לו ביוקר, לעיתים עד כדי כישלון בהשגת מזון, בפוריות או בהתחמקות מטורפים.
זהבי שאל את המונח "הכבדה" מפרקטיקת ההכבדה בספורט, למשל ההכבדה על סוסים במרוצי סוסים, בהם מרכיבים על סוסים מהירים רוכבים כבדים יותר, כדי לשפר את סיכוייהם של סוסים אטיים ולהפוך את תוצאת המרוץ לפחות צפויה מראש.
עם זאת, הצופה שרואה שעל סוס מסוים רוכב רוכב כבד יותר, מניח שסוס זה מהיר יותר ולכן מראש הורכב עליו רוכב כבד.
כך פועל גם עקרון ההכבדה: כשפרט רואה סימן שמכביד על בעליו, הוא מניח שפרט זה כשיר יותר מזולתו, שאינו מצויד בסימן זה.
זולתנות היא אחד הביטויים של עקרון ההכבדה, מכיוון שהיא מפחיתה את יכולתו של הפרט לשרוד, ולכן היא כדאית רק לפרטים שיכולים לעמוד בה, לסייע לזולתם ועדיין לשרוד, למרות הקושי הכרוך בכך.
פרט המפגין זולתנות עשוי, לפיכך, לזכות לזיווג משופר עקב הפגנת תכונה זו, של סיוע לזולת, תכונה שלכאורה מטילה עליו עול מיותר: הפרטנר האופציונלי להתרבות יתרשם מהפגנת הזולתנות ויראה את הפרט המפגין את הזולתנות פרטנר ראוי לזיווג.
התנהגותו הזולתנית של זכר הסוכי, שמשקיע משאבים בבניית סוכה לנקבה אף על פי שהוא-עצמו לא ישתמש בה, היא דוגמה לזולתנות כזו, שעשויה לגרום לנקבה להסכים להתרבות עמו, וכך משפרת את סיכויי הרבייה שלו ואת שרידות הגנים שלו.
זו דוגמה לזולתנות המהווה אסטרטגיה יציבה מבחינה אבולוציונית.
דמיון בין הפרטים בתור דרך להתפתחותה של זולתנות
כל מוטציה שיש בה תועלת לפרט, צפויה להתפשט באוכלוסייה נתונה.
התפשטות כזו של תכונה עשויה לגרום לפרטים המחוננים בה להיות דומים זה לזה.
דמיון כזה יכול להיות דמיון בהופעה, במחווה, בתכונת גוף או בהתנהגות, כולל התנהגות זולתנית.
באופן כזה, הדמיון של פרט אחד ליתר הפרטים מקנה לו יתרון אבולוציוני, מגביר את הכשירות האבולוציונית שלו ועשוי להפוך תכונה מסוימת לנחלת הכלל ולאסטרטגיה יציבה מבחינה אבולוציונית.
תאוריה זו פותרת את בעיית הנצלנות: לכאורה עדיף להיות נצלן, לא להשתתף בציד אבל להשתתף באכילת הטרף.
כך הפרט נמנע מהסכנות שבציד (פציעה, מוות) אבל נהנה מהיתרונות שבשותפות עם העדר.
לפי תאוריה זו לגבי יתרונותיו של הדמיון בין הפרטים, זה שמנצל את זולתו ונמנע מלחלוק בעשייה המשותפת, מוציא את עצמו מהכלל.
כך נוצר יחס שלילי (של יתר בני הקבוצה בכלל, ושל נקבות בפרט) כלפיו.
כך פוחת הסיכוי שלו למצוא זיווג ולהעביר את תכונת הנצלנות שלו לדור הבא.
כך גוברת שכיחותה של הזולתנות באוכלוסייה.
לפי תאוריה זו, אם הזולתנות היא תכונה המשותפת לבני הקבוצה, עצם היותו של פרט כלשהו זולתני מגביר את סיכויי הישרדותו, עקב הדמיון בינו לבין שאר הפרטים בקבוצה.
כך הופכת הזולתנות לתכונה שמגבירה את הכשירות האבולוציונית ומהווה, לפיכך, אסטרטגיה יציבה מבחינה אבולוציונית.
תאוריה אבולוציונית זו לגבי יתרונותיו של הדמיון בין הפרטים נקראת קוינופיליה .
זולתנות בקרב בעלי חיים היא שם כולל לטווח רחב של התנהגויות שעשויות להיות להן לרועץ אך עשויות להיטיב עם אחרות.
העלויות והתועלות נמדדות במונחים של כשירות רבייתית, שהיא המספר הצפוי של הצאצאים.
בהתנהגות זולתנית מפחית אורגניזם את מספר הצאצאים הצפוי שלו, אך מגדיל את מספר הצאצאים הצפויים של אחרים.
זולתנות בטבע מתבטאת בדרכים נוספות מלבד הסתכנות – למשל על ידי זולתנות הדדית.
משמעותו של מושג ביולוגי זה אינה זהה למשמעותו בעולם האדם.
עבור האדם, פעולה היא זולתנית רק אם היא נעשית בכוונה מודעת לעזור לזולת, אך בעולם החי, הגדרת הזולתנות אינה כוללת דרישה זו.
זולתנות בעולם החי שאינו אדם כוללת פעולות סיוע הדדיות שאינן מבוססות על תודעה אלא על דינמיקה של שיתוף פעולה ושקלול אינסטינקטיבי של תועלות הדדיות.
המשותף לפעולות סיוע אלה הוא העובדה שבתהליך הפגנת הפעולה הזולתנית, המיטיב הופך בשלב כלשהו באינטראקציה גם למוטב.
התנהגות המביעה קרבה בין שני פרטים מניעה התנהגות דומה בשני הכיוונים, בלי צורך לבצע חישובים יום-יומיים של עלות-תועלת, וזאת כל עוד היחסים בכללותם נשארים משביעי רצון.
זהו אחד המכניזמים הנפוצים ביותר של שיתוף פעולה, הן בקרב בני אותו מין (כגון בבוני הזית הפולים כינים זה מזה), הן בקרב מינים שונים (כגון זרזירי הבקר המנקה יונקים צמחוניים מטפיליהם ובתמורה ניזון מטפילים אלה, או דג הנקאי המנקה את פיותיהם של דגים אחרים וניזון מהמזון שאסף בפיותיהם).
זולתנות המבוססת על הפגנת כוונות
זולתנות עשויה להתבסס על פירוש התנהגות זולתנית של הצד הנגדי לשם התנהגות דומה.
מנגנון הדדיות זה מאפשר חילופי טובות באופן ארעי, אך הוא פחות ממומש עקב היעדר הביטחון שמקנה לשני הצדדים ההתנהגות הריטואלית.
זולתנות כזו מתקיימת בעיקר בקרב קופים ובני אדם.
ישנם אורגניזמים המחשבים את עלותה של ההתנהגות הזולתנית שלהם ואת עלות העזרה שהעניקו לזולת, ובהתבסס על חישובים אלה מחליטים למי לעזור ולמי לא.
מכניזם זה טיפוסי לאדם ולשימפנזים.
עם זאת, קיימת מחלוקת על דבר קיומה של התנהגות ספונטנית כזו בתנאי שבי.
תאוריית השוק הביולוגי היא הרחבה של רעיון הזולתנות ההדדית.
היא מציעה מכניזם שנועד להסביר מעשים זולתניים בין פרטים שאינם קשורים זה לזה, בתוך מערכת גמישה יותר של חילופי טובין.
תאוריית השוק הביולוגי מורכבת ממספר מאפיינים פורמליים שהם בסיס לזולתנות:
טובין מוחלפים בין פרטים שמשתנים בדרגת השליטה שלהם על הטובין – יש ששולטים בטובין יותר, יש ששולטים בהם פחות.
השותפים למסחר נבחרים מבין מספר שותפים אפשריים.
בין הנבחרים לשיתוף פעולה ישנה תחרות על מידת האטרקטיביות שלהם.
התחרות הזו מתקיימת על ידי הצעת השירותים או הטובין, והיא גורמת להעלאת ערך השירותים או הטובין המוצעים.
את הטובין או השירותים אפשר לפרסם.
כמו במקרים של פרסום במדיה האנושית, גם כאן עשוי להיות פרסום שקרי.
היישום של תאוריית השוק הביולוגי בדגש על בחירת השותפים ניכר לעין ביחסים בין הנקאי האילתי לבין ה"לקוח" שלו, דג השונית דקר בולבוסין.
לנקאים יש טריטוריות קטנות, בהן מבקרים דגי השונית ו"מזמינים" ניקוי של פני השטח שלהם, זימיהם ופיותיהם.
ה"לקוחות" מרוויחים מהניקיון שהם זוכים לו, מסילוק הטפילים, והנקאים מרוויחים מזון – הטפילים שהם אוכלים מגופם של דגי השונית.
יש דגי שונית שפוקדים אתרי ניקוי רבים, ויש שפוקדים רק אתר ניקוי אחד (דיירי קבע).
בתצפיות ובניסויים בשטח ובמעבדה נמצא שטווח אפשרויות הבחירה של ה"לקוח" משפיע על התנהגויות ה"לקוח" והנקאי גם יחד:
למשל, לקוחות בררניים מקבלים מהנקאים עדיפות בטיפול.
למשל, לקוחות בררניים לא נוטים לבנות יחסים לפני קבלת טיפול, אך לקוחות ששוכנים באזור מצומצם נוטים לבנות יחסים כאלה.
למשל, נקאים נוטים לשתף פעולה במיוחד אם לקוחות בררניים צופים בהם לפני ההחלטה אם לקבל טיפול, אבל פחות נוטים לשתף פעולה כשלקוחות קבועים, דיירי קבע, צופים בהם.
מחקרים בדקו אם זכרים של גיבון פרא לבן-יד בפארק הלאומי קאו יאי בתאילנד מגבירים את פעילות הסירוק ופליית הטפילים כשבת הזוג פורייה.
נמצא שזכרים מסרקים נקבות יותר מאשר להפך בתקופת הביוץ מאשר בתקופות הריון או הנקה.
נמצא קשר בין מידת הסירוק והטיפוח שביצעו זכרים בנקבות לבין מספר האירועים שבהם נקבות הזדווגו עם זכרים, או, לחלופין, טיפחו וסירקו אותם בתמורה.
ההסבר האבולוציוני לכך הוא שבתקופת הריון או הנקה, נקבה לא זמינה לזיווג שעשוי להסתיים בהפריה.
תרומת סירוק בתקופה כזו להגברת הכשירות האבולוציונית של הזכר נמוכה, כי סירוק לא יוביל לזיווג פורה, ולכן בתקופה כזו הזכר נוטה פחות להשקיע בפעילות זולתנית כגון סירוק ופליית טפילים מהנקבה.
דוגמאות לזולתנות בקרב בעלי חוליות
יונקים המפגינים זולתנות כוללים בין השאר:
דביבונים המתקשרים זה עם זה באזורי הפרשת הצואה שלהם ושם מודיעים זה לזה על קיומם של מקומות ובהם מזון.
(מנגנון פעולה דומה זוהה גם בקרב עורבים שחורים).
בבונים מסייעים לעמיתיהם בלהקה להתגונן בפני טורפים כגון נמרים.
שימפנזים מסייעים לבני מינם ולבני אדם ללא קבלת תמורה.
שימפנזי בונובו נצפו כשהם עוזרים לפצועים ולנכים מבני מינם.
קופי ורווט קוראים קריאות אזהרה מפני טורפים גם כשבעשותם כך הם מושכים אליהם את תשומת לבו של הטורף.
עטלפי הערפד מעלים דם מקיבתם ומאכילים בו את בני להקתם שלא מצאו מאכל או שהיו חולים מכדי להצליח לאכול, ובעשותם כך יוצרים לעיתים קרובות מערכת שותפות ותגמול הדדי מתמשכת.
דולפינים מטפלים בחיות פצועות או חולות, בנות מינם ואלה שאינן בנות מינם, לעיתים שוחים תחתם שעות ודוחפים אותם אל פני הים כך שיוכלו לנשום.
ניבתנים מאמצים יתומים שהוריהם נטרפו.
תאו אפריקני מגן על עגלים שנמצאים בסכנת היטרפות על ידי אריות, גם במחיר סכנה לעצמו .
במינים שונים של ציפורים, זוג ציפורים הדוגר על ביצים מסתייע לשם ההדגרה וגידול הצאצאים, כולל האכלתם, בציפורים צעירות יותר.
חלק מציפורים צעירות אלה אף מגנות על הצאצאים, אף על פי שאינן קרובותיהם.
ציפור השיר ממין עורבני פלורידה עוזרת להוריה בקן, מפסידה אנרגיה וזמן לחיפוש מזון, אך עם זאת צוברת ניסיון הורי.
בלהקות ערפדים בכלל ובלהקות ערפד מצוי בפרט, נמצא כי ערפד ששתה דם בכמות מספקת, מסייע לערפד שלא הצליח למצוא מספיק מזון.
הדג הארפגיפר חי בקבוצות חברתיות בתנאים הקשים של אנטארקטיקה.
אם ההורה השומר על הקן והביצים מסולק, בדרך כלל תופס את מקומו זכר שאין לו קרבה משפחתית להורים.
הזכר הזה שומר על הקן מטורפים ומונע גדילת פטריות ועלולות להרוג את הביצים ואת הצאצאים.
אין רווח ברור לזכר שעושה זאת, כך שהמעשה מוגדר זולתני.
דוגמאות לזולתנות בקרב חסרי חוליות
פועלות של דבורות דבש עשוי לחפש מזון למושבת הדבורים כולה ולהפסיד את המזון בטווח הקצר אך להרוויח בטווח הארוך (מזון וסיוע).
ישנם מינים של טרמיטים ונמלים שבהם הפרט מקריב עצמו לשם הגנה על המושבה מפני פלישה.
הוא עושה זאת בכך שהוא מפריש מגופו חומר באופן שגורם למותו, על ידי קריעת בלוטה.
החסילון מהמין Synalpheus regalis חי בספוגים בשוניות אלמוגים.
הם חיים במושבות בנות כ-300 פרטים ונקבה פוריה אחת.
פרטים שונים מגנים על המושבה מפני פולשים ומטפלים בצאצאים, גם אלה שאינם שלהם.
חלוקת העבודה הזו, הגם שהיא זולתנית, תורמת בחשבון אחרון להגדלת שיעורי הרבייה ולכשירות הכוללת של המין בכלל וחברי המושבה בפרט.
חסילונים אלה מפגינים סבלנות רבה כלפי עמיתיהם למושבה, בעיקר בזכות קרבה גנטית רבה הקיימת בין בני המושבה.
קיומן של קבוצות כאלה, על התנהגותן הזולתנית, מהווה דרישה מוקדמת חשובה עבור הסבר תקף מדעית של אבולוציה חברתית המבוססת על ברירת שארים.
חיידקים תורמים חלקים מהקרום שלהם לחיידקים פצועים, כדי לתקן תאים פגועים ולשפר את כשירות האוכלוסייה.
זולטן שטיבר (בהונגרית: Zoltán Stieber; נולד ב-16 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן הונגרי המשחק במ.ט.ק.
שטיבר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת של שארוואר ממנה עבר לגיור.
בגיל 13 שיחק במחלקת הנוער של גולדבל 94, ממנה עבר לאויפשט ובהמשך לאסטון וילה האנגלית.
ב-4 בינואר 2007 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה הבוגרת.
בסוף מאי 2007 סטיבר השתתף עם וילה בגביע ה-HKFC פיליפס.
סטיבר היה מהמצטיינים בגביע ובנוסף זכה עימה בגביע.
בזכות הזכייה, סטיבר האריך את חוזהו בשלוש עונות נוספות.
ב-22 בנובמבר 2007 הושאל ליאוביל טאון לחודש.
יומיים לאחר מכן, שטיבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 במילוול.
הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד ברייטון אנד הוב אלביון.
עסקת השאלתו הוארכה בחודש נוסף.
ב-29 בינואר 2009 חתם לשנתיים וחצי בטוס קובלנץ מהבונדסליגה השנייה.
יום לאחר מכן, שטיבר ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד רוט-וייס אוברהאוזן.
ב-6 בפברואר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה נגד פ.ס.וו.
ב-26 במאי 2010 חתם באלמניה אאכן לשנתיים.
ב-20 באוגוסט 2010 שטיבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אוניון ברלין.
ב-17 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לאנרגי קוטבוס.
עד לסיום העונה, שטיבר הבקיע 10 שערים ב-34 משחקי ליגה ונכלל בנבחרת העונה של הליגה.
ב-22 במרץ 2011 שטיבר חתם במיינץ 05 מהבונדסליגה, אלייה הוא הצטרף בסיום עונת .
במיינץ, שטיר התקשה למצוא את מקומו ואף הגיע לקבוצת המילואים של המועדון.
ב-21 ביוני 2012 שטיבר חתם לארבע שנים בגרויטר פירט.
שטיבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 לבאיירן מינכן.
ב-26 במאי 2014 שטיבר חתם בהמבורג.
ב-30 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-0 לפאדרבורן 07. ב-4 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בהמבורג בניצחון 0-3 נגד פאדרבורן.
במשחק הליגה נגד הנובר 96 3 ימים לאחר מכן, שטיבר רץ 13.9 ק"מ - שיא העונה.
בונת שטיבר זכה לפחות דקות משחק ובינואר עזב את המועדון.
ב-18 בינואר 2016 שטיבר הושאל לנירנברג מהבונדסליגה השנייה על מנת לחזור לכושר לקראת יורו 2016, בו השתתפה .
שטיבר הבקיע שער אחד ב-6 משחקים בהם שותף ובסיום העונה נירנברג עלתה לפלייאוף העלייה לבונדסליגה בו הפסידה לאיינטרכט פרנקפורט.
יומיים לאחר מכן, שטיבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד וורצבורגר קיקרס.
ב-9 באוגוסט 2017 שטיבר את גרמניה אחרי 8 שנים וחתם בדי.
ב-5 באוגוסט 2020, שטיבר חתם באויפשט.
בצעירותו, שטיבר שיחק בכל הנבחרות הצעירות של הונגריה.
ב-2 בספטמבר 2011 שטיבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה בניצחון 1-2 נגד .
ב-5 ביוני 2015 שטיבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד .
שטיבר נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016.
מלך הבישולים של הבונדסליגה השנייה: (17 בישולים)
זָוּם (زوم נקרא גם מטיט المطيط וגם נְשׁוּף) הוא תבשיל חלבי מהמטבח התימני.
ה"זום" הוא נזיד ארומטי משביע וקל לעיכול.
רבים נוהגים לאוכלו בעת שבירת צום.
התבשיל סמיך, חמצמץ מעט ופיקנטי.
מרכיביו הם מים, חלב ומעט קמח, לעיתים מוסיפים גם חתיכות לחם יבש (במקור נוספו חתיכות הלחם כדי לנצל לחם לא טרי).
למאכל מוסיפים סחוג, חמאה, (בתימן סַמְן או סאמנה - חמאה מעושנת) שמנת או לבן, מיץ לימון וזעתר (או טימין).
יש המוסיפים לו גם את התבלין התימני חוויאג' המשנה את צבעו לצהוב.
יש שמוסיפים לתבשיל בורגול במקום לחם.
כשהמאכל נעשה עם לחם נקרא גם בשם הכולל פתות.
קיים דמיון מסוים בין מרכיביו למרכיבי המטבל הבבלי העתיק כותח.
יהודים יברכו עליו "שהכל נהיה כדברו", כאשר אין בו פירורי לחם.
כשיש בו לחם יברכו "בורא מיני מזונות", מאחר שחתיכות הלחם פחותות מכזית ובנוסף איבדו את צורתן המקורית על ידי הבישול.
זוּלֵיכָה פוקחת עיניים (במקור: Зулейха́ открывает глаза) הוא רומן מאת המחברת הטטרית גוּזֶל יָכִינָה על נישול האדמות בשנות השלושים של המאה העשרים.
הרומן פורסם בשנת 2015 על ידי הוצאת הספרים המוסקבאית AST.
חברת הסרטים "רוסקויה" הפיקה עבור ערוץ הטלוויזיה רוסיה-1, מיני-סדרה המבוססת על הרומן, בת 8 פרקים בכיכובה של צ'ולפן חאמטובה (2020).
זהו רומן הביכורים של גוזל יכינה.
הספר תורגם לעברית בשנת 2020 על ידי חמוטל בר יוסף בהוצאת כרמל.
תחילת 1930 בכפר טטרי מרוחק, זוּלֵיכָה היא אישה חקלאית העדה לרצח בעלה בידי אחר.
בהוראת השלטונות, היא עצמה יחד עם מאות מתיישבים אחרים מגורשת מאדמתה ונשלחת בקרון משא לגלות בסיביר.
החלק השני של הרומן מספר את סיפור הישרדותם של הגולים שננטשים בטייגה המרוחקת על גדות האנגרה ללא אוכל, מחסה ולבוש חם.
קומץ אנשים של לאומים, אמונות וגורלות שונים נאלצים להילחם יחד על הישרדות כנגד הטבע הקשה והממשלה החדשה והעוינת.
נושא גורלותיהם של האנשים המנושלים והחיים ביישוב מיוחד עניין את המחברת הטטרית יכינה בזכות סיפורי סבתה, ששרדה את הגלות בסיביר.
עם זאת, אין פרקים אמיתיים מהביוגרפיה שלה ברומן, הטקסט נוצר על בסיס זיכרונותיהם של מספר גדול של אנשים אחרים שסיפרו כיצד השלטון נישל אותם מאדמתם.
כל הסיפורים אוחדו בתקופה שבין 1930 ל-1946.
ההכנה לכתיבת הספר ארכה שנתיים, שמונה חודשים נוספים נדרשו כדי לעבוד ישירות על הטקסט.
אב הטיפוס ליישוב המיוחד סמרוק היה כפר הפועלים פיט-גורודוק, בו חיה סבתה של המחברת בילדותה.
בשנת 1994 הכפר חדל להתקיים, ולדברי יכינה, מאז 1997 הוא לא מופיע על המפות, אך תושבי הכפר לשעבר וילדיהם שומרים על זכרונותיהם מהמקום ומבקרים בבית הקברות המקומי בכל קיץ.
זוּלֵיכָה - אישה איכרה, הדמות הראשית של הספר
מורטאזה - בעלה של זולֵיכה
אופיריכה - אמו של מורטאזה
בתחילה נכתב הטקסט כתסריט, כיצירה חינוכית של בית הספר לקולנוע במוסקבה.
עיבודו לכדי רומן, כשהסיפור קיבל מקצבים שונים של התפתחות עלילה, הושלם בהמשך.
הפרסום הראשון של קטע הרומן נעשה בשנת 2014 בגיליון מאי של מגזין האורות הסיביריים.
העורך הראשי בפועל של המגזין, ויטלי סרוקלינוב, פרסם קטע תוך שבועיים לאחר קבלת כתב היד.
לפני כן, המחברת שלחה את הטקסט ל-13 בתי הוצאה לאור אחרים ומהדורות כתבי עת רבים שדחו אותה.
"הוא נתן לי השראה", נזכרת המחברת, "לא ממש הבנתי את רמת הטקסט.
כן, היו ביקורות של מכרים, אבל התגובה של מישהו מהעולם הספרותי הייתה חשובה לי".
לדברי המחברת:רציתי להעביר את הרעיון שאפילו בהר גדול מאוד ניתן להסתיר את גרגר האושר העתידי.
[...] באופן כללי, זהו ספר העוסק בהתגברות על התודעה המיתולוגית.
זה לא משנה - זכר או נקבה.
בשנת 2017 הועלה הרומן כהצגה על ידי תיאטרון הדרמה של בשקיריה (בבימויו של איירט אבושחמנוב).
בשנת 2019 זכתה הפקה זו בפרס המיוחד של פסטיבל התיאטרון "מסכת הזהב" והיה מועמד בקטגוריות: "הצגת התיאטרון הטובה ביותר", "הבימוי הטוב ביותר", "השחקנים הטובה ביותר" (את זולייכה גילמה רימה קגארמאנובה), "עיצוב התלבושות הטוב ביותר" ו"עבודת התפאורה הטובה ביותר".
בשנת 2020 רשת "רוסיה-1" מבית VGTRK, הפיקה מיני-סדרה בכיכובה של צ'ולפן חאמטובה.
מבקרי הספרות הרוסיים ציינו לטובה את רומן הביכורים של יָכִינָה והשוו אותו לספרו של זכר פרילפין, "התושב".
כך תיאר פאבל בזינסקי את הרומן: "דרכה של גוזל יכינה קשוחה.
ביטויים קצרים, מינימום פרטים, שום דבר לא מיותר".
דווקא במולדתה, בקרב המבקרים הטטריים, הרומן זכה לביקורות שליליות רבות.
לדוגמה, המבקר רוסלן אייסין תיאר את הרומן כהתנצלות על רוחניות ובגידה.
איש הציבור והמחזאי ראביט באטוללה התנגד להגדרתה של יכינה כמחברת טטרית וציין ש"מאפייני הדמויות מופרכות ובלתי-סבירות, ותיאור חייהם של הטטריים והמסורות הטטריות אינו נכון ומהווה ביטוי של חוסר כבוד לכלל האנשים הטטריים".
בשנת 2017 הרומן תורגם ל-18 שפות, הועלה כהצגה בתיאטרון הדרמה של בשקירסטן ואף תוכנן עיבוד קולנועי.
בשנת 2019 הרומן עובד על ידי VGTRK לסדרת טלוויזיה, כאשר את התפקיד הראשי מגלמת צ'ולפן חאמטובה.
לצדה בסדרה מופיעים גם יוליה פרסילד, סרגיי מקובצקי, רומן מדיאנוב, יבגני מורוזוב, ילנה שבצ'נקו, אלכסנדר באשירוב, רמיל סביטוב, רוזה חאירולינה ואמנים נוספים.
במאי הסדרה הוא יגור אנשקין.
2015 - פרס ספרות "יסנאיה פוליאנה"
2017 - "פרס הקורא" של ספריית המדינה הרוסית
הספר יצא לאור במספר מהודרות בשפה הרוסית בשנים 2015, 2016 ובשנת 2019, כל שלוש המהדורות יצאו לאור על ידי הוצאת AST המוסקבאית.
הספר יצא לאור בטטרית בשנת 2016 ונקרא "Зөләйха күзләрен ача".
זוליכה פוקחת עיניים היא סדרת טלוויזיה רוסית בת 8 פרקים, המבוססת על הרומן בעל אותו שם, רב המכר מאת גוּזֶל יָכינָה (Guzel Yakhina).
הפרויקט הופק על ידי חברת הסרטים "רוסקויה".
שידור פרק הבכורה התקיים ב-13 באפריל 2020 בשעה 21:00 בערוץ הטלוויזיה רוסיה-1 ושודרו 2 פרקים בזה אחר זה, כשהפרק האחרון שודר ב-16 באפריל.
את שיר הנושא של הסדרה, "אלוהיי" (בטטרית: Ай, былбылым), ביצעה הזמרת הטטרית דִינַה גרִיפּוֹבַה.
הסדרה הופקה במימון בנק אק בארס הטטרי ושודרה במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה שתרם להצלחתה על הרקע הבידוד שהוטל על האזרחים במדינה.
הסדרה והוכתרה לסדרה הרוסית הפופולרית ביותר לשנת 2020, כשצפו בה יותר מ-30 מיליון איש.
פעילים קומוניסטים ונציגי מפלגת הקומוניסטים של רוסיה התלוננו כנגד הסדרה ודרשו מתאגיד השידור VGTRK להפסיק את שידורה, לטענתם הסדרה מציגה באופן לא אמין את התקופה ההיסטורית של שנות ה-40 של המאה העשרים, לדעתם הסדרה מלאה "השמצות אכזריות נגד המציאות הסובייטית" והיא "חבלה אידאולוגית שהוכנה במיומנות."
חורף 1930. אצל האיכרה הטטרית זוּלֵיכָה מתרחשת טרגדיה כשבעלה מורטאזה נרצח לנגד עיניה.
במסגרת הקולקטיביזציה, השלטונות שולחים אותה יחד עם אחרים המנושלים מאדמתם לגלות בסיביר.
בתנאים קשים היא תצטרך לעבור ניסויים רבים כדי להישאר אישה שיודעת לאהוב ולסלוח באמת.
תאריך שידור מקורי תיאור 1 13.04.2020 1930. זולייכה ואלייבה מתגוררת בכפר טטרי נידח עם בעלה מורטזה וחמותה אופיריחה.
אין להם ילדים וארבע בנותיהם מתו בינקותם.
מפקד היחידה הממשלתית מעקב אחר מזון איוואן איגנטוב יחד עם אהובתו נסטסטיה משליטים סדר חדש על רקע העמקת תהליך הקולקטיביזציה במדינה.
ולאחר שנהרג בעלה של זולייכה, בשל היותו קולאק, זולייכה נשלחת יחד עם נשות הכפר לקאזאן.
2 14.04.2020 בקאזאן, זולייכה מוצאת את עצמה בכלא זמני, שם היא פוגשת את פרופסור לייבה ועוד תריסר מהגרים שגורשו לשם.
הם מועברים לרכבת על מנת ליישבם במקום חדש ובמשך הזמן קומץ האנשים שאינם דומים זה לזה הופכים בהדרגה למשפחה אחת.
קוזנץ, איגנטוב מעלה את כולם על רפסודות ודוברה ישנה, לצורך הגלייה לאזור דליל למדי שיש להפכו למקום יישוב.
אך לא כולם מגיעים ליעדם, דוברה אחת טובעת ובה גם נשים וילדים רבים.
4 15.04.2020 הניצולים מוצאים עצמם בשטח ארץ המרוחק מאות קילומטרים מהציוויליזציה.
נואשים לחכות לעזרה, הם בונים דיור זמני ומחפשים מזון בטייגה האכזרית.
5 16.04.2020 המתיישבים החדשים בערבות הטייגה עוזרים לאיגנטוב לצאת מהבור, שם הוא צד ביער ואז כולם חוגגים יחד את חג המולד.
רק בנס, תושבי הכפר מגיעים למעיין, כאשר מגיעה עזרה.
קוזנץ מופתע שכל שלושים האנשים שהוגלו שרדו ואיגנטוב מתמודד היטב עם הקולאקים לשעבר.
הכפר מתחדש במהירות והופך למופת.
מתנחלים חדשים מגיעים לכפר הנושא כעת את השם סמרוק.
יחד איתם, נסטסיה מגיעה לחוף.
6 20.04.2020 איגנטוב מגלה עניין גלוי בזולייכה, אך היא נאבקת בחיזוריו.
שבע שנים לאחר מכן, בביקור הבא מבקש קוזנץ מאיגנטוב לארגן פעילויות מודיעיניות.
הוא זקוק לחמישה מלשינים, אך איגנטוב מסרב.
ואז קוזנץ ממנה את אחד מהתושבים, אדם בשם גורלוב, לדווח לו על כך הלך רוח אנטי-סובייטי בקרב המתיישבים.
בייאוש, הוא מנסה לתקן את הספינה ונופל תחת הסחף.
חייו תלויים על חוט, כאשר גורלוב מופיע וזומם להדיח את איגנטוב.
כתגובה איגנטוב מארגן רשת מודיעים נרחבת בסמרוק.
8 22.04.2020 זולייכה שומרת את מילתה - כבר חמש שנים הם גרים עם איגנטוב באותו כפר, כמעט ולא מתקשרים.
היא צדה ומגדלת את בנה.
למרות החיים בטייגה, יוזוף מקבל השכלה מהשורה הראשונה, מכיוון שאיזבלה מלמדת אותו צרפתית.
צ'ולפן חאמטובה - זוּלֵיכָה, איכרה בת 30 מהכפר הטטרי יולבאש
יבגני מורוזוב - איוואן איגנאטוב, גיבור מלחמת האזרחים
יוליה פרסילד - נסטסיה, לוחמת ביחידה של המשטרה החשאית
רומן מדיאנוב - זינוביי קוזנץ, קצין בכיר במשטרה החשאית
סרגיי מקובצקי - וולף לייבה, פרופסור לרפואה
אלכסנדר באשירוב - וסילי גורלוב
אלכסנדר סירין - קונסטנטין ארנולדוביץ', פרופסור מאוניברסיטת לנינגרד
ילנה שבצ'נקו - איזבלה לאופולדובנה, חברת האינטליגנציה שנשלחה לגלות
דמיטרי קוליצ'קוב - איקוניקוב, אמן
רוזה חיירולינה - אופיריכה, אמו של מורטאזה
רמיל סאביטוב - מורטאזה, בעלה בן ה-45 של זולייכה
לראשונה דווח במרץ 2016 על הפקת סדרת טלוויזיה המבוססת על רומן הבכורה של גוזל יאחינה, "זולייכה פותחת עיניים", אשר זכתה בפרסי יסנאיה פוליאנה ופרס הספר הגדול.
מחברת הספר הודיעה שהיא רוצה לראות את צ'ולפן חאמטובה, בתפקיד זולייכה.
צילומי הסדרה החלו ב-11 בספטמבר 2018 והסתיימו ב-26 בפברואר 2019. מרבית הצילומים נערכו בטטרסטן, עם סצנות בודדות שצולמו בהרי אורל במחוז מוסקבה, מחוז ירוסלבל, קאזאן, אזור לאישבסקי, בכפר מסקארה שבקוקמורסקי, בזלנודולסק ובשטח אוניברסיטת קאזאן ובקרמלין בקאזאן.
בנוסף נערכו צילומים גם בפרם, במפעל בעיר וגם בעיר ארכנגלסק.
במשך 3 חודשים על גדות נהר קאמה בעיר לישבו, הוקם היישוב ההיסטורי סמרוק, המורכב מ-17 בניינים, כולל בית המפקד, צריפים, חדר אוכל, מועדון ובית עלמין שהוסב לאתר תיירות עם השלמת הצילומים.
במיוחד עבור צילומי הסדרה הוזמן מומחה בריטי לאמנות השלג, סיימון בק, שיצר תוך 7 שעות תמונה של הציפור הענקית סמורוק בשלג באמצעות נעלי שלג.
מוטת הכנפיים של הציפור המאוירת הוא 100 מטר.
על פי עלילת הסדרה, בפרק זה זולייכה מספרת את הסיפור הטטרי העתיק של ציפור הקסם סמירוק.
על פי האגדה, היא מביאה אנשים לארץ קסומה והמפיקים קיוו ליצור את מראה הציפור תוך שימוש מזערי באפקטים ממוחשבים.
מבצע כותרת השירדינה גריפובה אה, אלוהיי, Ай, былбылым כנף האווז, Каз Канаты אלמירה קלימולינה כוכב התקווה, Омет йолдызы'' Theodor Bastard Volchok (Version 2)
ב-20 במרץ 2020, בבית הקולנוע המוסקבאי "קארו 11 באוקטובר" היה אמור להתקיים הקרנת בכורה לפרק השלישי והרביעי של סדרת הטלוויזיה ותוכנן לקיים דיון לאחר מכן עם יוצרי הפרויקט.
הרווחים ממכירת כרטיסים, תוכנו להישלח לעזור לילדים חולי סרטן בקרן "תן חיים" שמנהלות צ'ולפן חאמטובה ודינה קורזון.
ברם, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, בשל המגבלות על אירועים שהוצגו במוסקבה ב-16 במרץ 2020, מופע הצדקה בוטל.
צופים שקנו כרטיסים הוצע להחזיר להם את הכסף או להחליפם בספר "זולייכה פותחת עיניים" עם חתימתם של גוזל יאחינה וצ'ולפן חאמטובה.
שידור פרק הבכורה של סדרת הטלוויזיה היה אמור להתקיים בערוץ הטלוויזיה רוסיה-1 בסתיו 2019, אך נדחה לבסוף לאביב 2020.
ב-23 ביוני 2019, זכתה הסדרה בפרס הגדול של פסטיבל העיבוד הקולנועי הרוסי הראשון "צ'יטקה" בקטגוריית "העיבוד המצופה ביותר".
זום היא תוכנה לקיום שיחות וידאו וועידות וידאו שפותחה על ידי חברת Zoom Video Communications האמריקאית.
התוכנה פועלת במחשבים אישיים ובטלפונים חכמים וזכתה לפופולריות רבה בעקבות מגפת הקורונה שחייבה ריחוק חברתי.
התוכנה מופצת במודל פרימיום – גרסה בסיסית המאפשרת שימוש חינם, מוגבל מבחינת משך הוועידה ומספר המשתתפים, וגרסה בתשלום – גרסה מלאה ללא מגבלות אלה.
בישראל, על שיחות שנוצרו דרך חשבון מוסדי, למשל של משרד החינוך, לא חלות הגבלות כמו זמן שיחה מקוצר.
התוכנה פועלת במערכות ההפעלה Microsoft Windows, macOS, לינוקס, אנדרואיד ו-iOS.
תחילה זום תמכה באופציה לארח ועידות וידאו בנות עד 15 משתתפים.
ב-25 בינואר 2013 הורחבה היכולת לתמיכה בעד 25 משתתפים בשיחת וידאו.
בגרסה 2.5 רף המשתתפים העליון עלה עד ל-100 משתתפים לכינוס וידאו.
כיום החברה מציעה ללקוחות עסקיים לארח פגישות וידאו של עד אלף משתתפים.
זום משתמשת בהצפנת AES 256 ביט בשכבת הייצוג.
בראשית ימי המוצר, מאמצים מוקדמים (early adopters) כמו העיתונאי וולט מוסברג הביעו חשש כי איכות התקשורת בזום עלולה להיפגע ככל שמשתמשים נוספים יתחילו להשתמש בתוכנה.
ב-2012 לזום היו "רק 1,000 משתמשים", ולפי מוסברג, "ייתכן כי אם מיליונים ישתמשו בו, מהירות ואיכות התקשורת ירדו".
בביקורת שכתב בוול סטריט ז'ורנל, הוא ציין כי "זום הוא חלופה אטרקטיבית" לסקייפ ול-Google Hangouts.
ב-2 באפריל 2013, חודשיים לאחר השקת זום, ג'ודי שניידר ופול דוהרטי כתבו את חוות דעתם על זום ב-Construction Executive.
הם כתבו כי "הפגישה הראשונה עברה ללא תקלות", והנימה הכללית בסיקורם הייתה חיובית.
ב-3 באוקטובר 2013, פרסם מגזין Geek סקירה של חלופות ל-FaceTime באנדרואיד, ובה ציין בין היתר את זום וכתב: "על אף שזום תוכננה במקור לפגישות מקצועיות, קל מאוד להסב אותה גם לשימוש אישי".
אתר הנשים SheKnows כתב: "זום עוזר לעסקים קטנים להשיג רמת תקשורתיות ששמורה בדרך כלל לארגונים גדולים וממוסדים".
ניטין פרדהאן , מנהל מערכות המידע של מחלקת התחבורה של ארצות הברית, כתב מאמר מערכת למגזין InformationWeek וציין: "לאחר שהשתמשתי בתוכנה במשך שנה, היא הפכה לערוץ התקשורת המרכזי שלי לדיונים בנושאים חשובים, אפילו לפני דואר אלקטרוני וטלפון".
בנובמבר 2018 נמצאה חולשת אבטחה במוצר (CVE-2018-15715) שאפשרה לתוקף שלא עבר הזדהות לזייף הודעות UDP מאחד ממשתתפי השיחה או מהשרת של זום כדי להפעיל פונקציונליות בצד הלקוח.
כך תוקף יכול, למשל, להסיר משתתפים משיחות, לזייף הודעות ממשתמשים ולהשתלט על המסך שמשותף בין משתתפי השיחה.
ביולי 2019 פרסם חוקר האבטחה ג'ונתן לייתסצ'ו (Jonathan Leitschuh) מתקפת אפס ימים שמאפשרת לכל אתר לצרף משתמש MacOS ללא הסכמתו לשיחת זום, עם מצלמה דולקת.
בנוסף, כל ניסיון להסיר את ההתקנה של זום על מחשב המאק יגרום לתוכנה להתקין את עצמה מחדש ברקע, באמצעות שרת חבוי שהותקן על המכונה בזמן ההתקנה הראשונית ונשאר פעיל אפילו לאחר הסרת ההתקנה.
לאחר ביקורת ציבורית על החברה, החברה עדכנה את המוצר והסירה את החולשה ואת השרת החבוי, ובכך אפשרה תהליך מלא של הסרת ההתקנה.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל והגידול בשימוש באפליקציה, התריעה תהילה שוורץ אלטשולר כי האפליקציה יכולה לאסוף מידע פאסיבי כגון כתובת מגורים בעזרת קובצי עוגיות.
עקב התראות נוספות לפרצות אבטחה, החברה הודתה שחלק מהשיחות נותבו דרך סין, ושהקלטות של השיחות נותרו זמינות באופן פומבי במקרים מסוימים, ומנכ"ל זום הודיע כי החברה תתמקד בתיקון בעיות האבטחה.
למרות זאת, באפריל 2020 הוגשו מספר תובענות ייצוגיות נגד החברה בנושא זה.
ביולי 2020 פרסמה חברת צ'ק פוינט הישראלית מידע אודות פרצת אבטחה חמורה שגילתה במוצר, המאפשרת לגורמים חיצוניים לזייף קישורים ייעודיים של חברות וארגונים ולהתחזות אליהם.
היישום מאפשר ועידות וידאו רבות משתתפים ומתאים מאוד לישיבות עבודה, הרצאות וכדומה הדורשות יכולת אינטראקטיבית.
הוא נחשב לכלי מהיר ונוח המסוגל לקשר בו זמנית אנשים מכל מקום בעולם.
יש משתמשים מסוימים בוועידות וידאו ממושכות שמתלוננים על עייפות.
מייחסים זאת לאימוץ העיניים, לחסך בתקשורת בלתי מילולית במהלך הפגישה, לתהיה המטרידה איך אנחנו נראים כשהמצלמה תמיד עלינו, ולהשהיה בתגובת האחר.
התפרצות מגפת הקורונה בעולם הביאה לסגר במדינות רבות.
אנשים רבים עברו לעבוד מהבית וגם צרכו שירותי חינוך ותרבות דרך המחשב.
תופעה זו הביאה לעלייה משמעותית מאוד בהיקף השימוש בתוכנת זום.
בעקבות סגירת הקמפוסים האוניברסיטאים, מספר אוניברסיטאות החלו ללמד באמצעות הכלי הזה.
גם בישראל בתקופות בהן נסגרו בתי הספר במהלך תקופת הלימודים, אימצה מערכת החינוך בישראל את תוכנת הזום עבור קיום לימודים באופן מקוון.
בעקבות הסתגרות הציבור המבוגר בביתו בתקופת הקורונה והפסקת הפעילות במוסדות תרבות, אמנות, מוזיאונים, מועדונים וספריות נפוץ השימוש בזום בקרב גופים רבים, בהם גם גופים פרטיים, על מנת לשמור קשר עם קהלים שונים ולהנגיש באמצעות היישום הרצאות, מצגות, סיורים וירטואליים, הדרכות ועוד.
ב-10 באפריל 2020 נאסר בסינגפור על שימוש בזום בחינוך הרשמי, בגלל תלונות על הטרדות מיניות.
ב-10 באוקטובר 2023 פרסם משרד החינוך בישראל הנחיה לעובדי ההוראה לא להשתמש בזום.
בעקבות התגברות המודעות לבעיות האבטחה של התוכנה, החלו חברות וממשלות נוספות לאסור על שימוש בה, בהן גוגל (שגם מתחרה בזום בתחום שיחות הווידאו), SpaceX, ממשלת טאיוואן, ממשלת גרמניה, הסנאט האמריקאי ובתי ספר בכל ארצות הברית.
זולפיקאר (בפרסית: ذوالفقار, בהגייה פרסית: זוֹלְפַעַ֫'אר; מקור השם הוא בערבית: ד'ו אלפקאר) הוא טיל בליסטי איראני לטווח קצר, נייד וחד-שלבי, בעל מנוע דלק מוצק.
גורמי מודיעין העריכו כי הוא נגזר ממשפחת הטילים פאתח 110 (אולי הטיל פאתח 313).
הוא נחשף לראשונה בשנת 2016 ונכנס לשירות בשנת 2017 כגרסה לטווח ארוך יותר של פאתח-110.
הטיל נקרא על שם חרבו של עלי בן אבי טאליב, ד'ו אלפקאר.
על פי המסורת האסלאמית, החרב הייתה חרבו הבלתי מנוצחת של הנביא מוחמד שהוענקה לו על ידי המלאך גבריאל.
מוחמד מסר את החרב לעלי בן אבי טאלב, האימאם הראשון בראי העדה השיעית.
לפי רשתות התקשורת האיראניות, ניתן להגות את שם הטיל הן כ"זולפיקאר" והן כ"זולפאקאר".
על פי תרגומים מסוימים משמעות שם החרב היא "מרסקת עמודי שדרה".
הטיל שייך למשפחת טילי הפאתח 110, ומבוסס על הגרסה המתקדמת שלו, פאתח 313. ב-25 בספטמבר 2016 הכריז שר הביטחון האיראני, חוסיין דהקאן, כי המדינה סיימה את תהליך הפיתוח של הטיל וכי מסוגלת לשגרו לטווח של 700 ק"מ.
ב-7 בפברואר 2019 דווח בתקשורת האיראנית כי פותחה גרסה מתקדמת של הטיל, המכונה דזפול, בעלת טווח משופר של 1,000 ק"מ.
גרסה נוספת נחשפה ב-27 בספטמבר 2020 שבה הוקנו יכולת פגיעה בספינות בטווחים דומים לגרסה המקורית, המכונה "זולפיקאר באסיר".
במסגרת תקיפת הטילים על דיר א-זור ב-18 ביוני 2017 בוצע שימוש מבצעי ראשון בטילים בתקיפה של משמרות המהפכה האסלאמית כנגד דאעש בדיר א-זור.
על פי דיווחים, שוגרו 7 טילים במתקפה, 2 בלבד פגעו במטרתם.
שימוש מבצעי נוסף, גם הוא כנגד דאעש, בוצע ב-1 באוקטובר 2018 בו שוגרו הטילים מבסיס בסמוך לכרמאנשאה לעבר אל-בוכמאל בסוריה.
לפי דיווחים באיראן, טילי הזולפיקאר שוגרו כנגד בסיסי צבא ארצות הברית על ידי משמרות המהפכה במבצע השהיד סולימאני ב-8 בינואר 2020.
החות'ים בתימן דיווחו ששיגרו מספר טילי זולפיקאר לכיוון ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל, יחד עם הטיל פלסטין-2 (טיל היפרסוני איראני מסוג פאתח-1).
הטיל בעל יכולת נשיאה של רש"ק של כ-450 ק"ג, ומפריד את ראש הקרב לאחר השיגור ובאמצעות כך מגדיל את הטווח עד לכדי 700 ק"מ ואף 1,000 ק"מ בגרסאות חדשות.
לפי התקשורת הפרסית מהירות הטיל מגיעה ל- ולטענתה מסוגל להתחמק ממערכות הגנה אווירית.
חות'ים - שוגר מתימן לישראל מספר פעמים במהלך מלחמת חרבות ברזל
זולנדר 2 הוא סרט קומדיית פעולה אמריקאי משנת 2016 בבימויו של בן סטילר אשר התסריט שלו נכתב על ידי ג'ון המבורג, ג'סטין ת'רו, בן סטילר וניקולס סטולר.
זהו סרט ההמשך לסרט זולנדר משנת 2001. בסרט מככבים בן סטילר, אוון וילסון, וויל פרל, פנלופה קרוז וקריסטן ויג.
הסרט צולם בין החודשים אפריל 2015 עד יולי 2015 ברומא שבאיטליה.
הסרט יצא לאקרנים ב-12 בפברואר 2016 והופץ על ידי סרטי פרמאונט.
הסרט, אשר בוים בתקציב של 55 מיליון דולרים, גרף 56 מיליון דולרים.
בן סטילר - בתפקיד הדוגמן דרק זוולנדר
אוון וילסון - בתפקיד הנזל מקדונלד, דוגמן שהיה יריבו של דרק בסרט הראשון.
הנזל חובש מסכה על עינו ולחיו הימנית, משום שפניו הפכו מעוותים בסרט הראשון.
וויל פרל - בתפקיד איל האופנה ג'אקובים "מוגאטו" מוגברג, אשר מבקש לנקום בדרק על כך שהביס אותו בעבר.
פנלופה קרוז - בתפקיד ולנטינה ולנסיה, סוכנת אינטרפול שהופכת למושא אהבתו של דרק
קריסטן ויג - בתפקיד אלכסניה אטוז
פרד ארמיסן - האסיסטנט בן ה-11 של דון אטארי.
קייל מוני - בתפקיד דון אטארי
מילה יובוביץ' - בתפקיד קטינקה אינגבורגובינונאנאנאנה, האסיסטנטית של מוגאטו
כריסטין טיילור - בתפקיד הרוח של מטילדה ג'פריס-זולנדר, אשתו המנוחה של דרק
סיירוס ארנולד - בתפקיד דרק זוולנדר ג'וניור, בנם של דרק ומטילדה ובנה החורג של ולנטינה
בילי זיין - בתפקיד עצמו
ג'ון דאלי - בתפקיד הסוכן פיליפו
בנדיקט קמברבאץ' - בתפקיד דוגמן
זולפידם , הנמכרת בין היתר תחת השם המסחרי "אמביאן", היא תרופה לטיפול בהפרעות שינה.
התרופה דורשת מרשם, וניתנת לשימוש לאחר ניסיונות טיפול קוגניטיבי-התנהגותי בנדודי שינה ולאחר שינויים התנהגותיים, כגון היגיינת שינה.
התרופה גורמת לעייפות, ומקצרת את פרק הזמן הדרוש להרדם בערך כרבע שעה.
במינונים גבוהים יותר, התרופה גם מסייעת לאנשים להישאר ישנים לזמן ארוך יותר .
התרופה נלקחת דרך הפה, וזמינה בטבליות, בטבליות תת-לשוניות, ובתרסיס דרך הפה.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר כוללות ישנוניות בשעות היום, כאבי ראש, בחילות ושלשולים.
תופעות לוואי חמורות יותר כוללות בעיות זיכרון והזיות.
במינון יתר, בדרך כלל טיפול תומך מספיק, בעוד שפלומאזניל, אנטגוניסט לקולטן GABA, יכול להפוך את ההשפעות של זולפידם.
התרופה מגבירה את השפעות ה-GABA במערכת העצבים המרכזית על-ידי קישור תחרותי לבנזודיאזפינים.
לזולפידם יש זמן מחצית חיים של שעתיים עד שלוש שעות.
עם זאת, זמן מחצית החיים ארוך יותר במקרה של אי-ספיקת כבד.
זולפידם מיועד לטיפול קצר מועד (בדרך כלל לשבועיים עד לשישה שבועות) בנדודי שינה במינון הנמוך ביותר האפשרי.
התרופה מקצרת את פרק הזמן להרדמות, מקלה על התחלת השינה ועוזרת להתמשכות השינה לזמן ארוך יותר.
הנחיות מהמכון הלאומי למצוינות בבריאות וטיפול , האגודה האירופית לחקר השינה והמכללה האמריקאית לרופאים ממליצות על טיפול תרופתי לנדודי שינה (כולל אולי זולפידם) רק כקו טיפול שני לאחר שנוסו אפשרויות טיפול לא תרופתיות (למשל, טיפול קוגניטיבי-התנהגותי בנדודי שינה).
ההמלצה מבוססת בחלקה על מאמר סקירה משנת 2012 שמצא שיעילות זולפידם נובעת מהשפעות פסיכולוגיות מהתרופה עצמה.
זולפידם אינה מומלצת עבור אנשים עם דום נשימה חסימתי בשינה, מיאסטניה גראביס, מחלת כבד חמורה, דיכוי נשימתי או עבור ילדים או מבוגרים הסובלים ממחלות פסיכוטיות.
שימוש בזולפידם עלול לפגוע ביכולות הנהיגה וכתוצאה מכך קיים סיכון מוגבר לתאונות דרכים..
בשנת 2013, המליץ מנהל המזון והתרופות האמריקאי על הפחתת המינון לנשים..
זולפידם לא נירשמת גם לקשישים, הרגישים יותר להשפעות של תרופות היפנוטיות, ונמצאים בסיכון מוגבר לנפילות ולהשפעות קוגניטיביות שליליות, כגון דליריום והפרעה נוירוקוגניטיבית.
זולפידם אינה מומלצת במהלך בהריון מכיוון שמעט מדי ידוע על השפעתו על העובר.
זולפידם עלול לגרום לנמנום או לתסמיני גמילה כגון חוסר שקט אצל תינוקות שזה עתה נולדו.
נטילת זולפידם בסוף ההריון מגדילה את הסיכוי לתסמיני גמילה.
בתקופת ההנקה- זולפידם אינה תרופת קו ראשון.
במקרים חריגים במתן זולפידם בזמן הנקה, מקובל ליטול רק מנות מזדמנות, ורק לזמן קצר.
אין מידע רב על נטילת זולפידם בזמן הנקה, אך המידע הקיים מראה כי זולפידם עובר לחלב אם בכמויות קטנות מאוד, ולא עלול לגרום לישנוניות משמעותית בתינוק היונק.
אין ראיות המצביעות על כך שנטילת זולפידם מפחיתה את הפוריות אצל גברים או אצל נשים.
ההשפעות השליליות השכיחות ביותר של שימוש לטווח קצר כוללות כאבי ראש (שדווחו על ידי 7% מהאנשים בניסויים קליניים), ישנוניות (2%), סחרחורת (1%) ושלשולים (1%); תופעות הלוואי השכיחות ביותר של שימוש ארוך טווח כללו נמנום (8%), סחרחורת (5%), אלרגיה (4%), סינוסיטיס (4%), כאבי גב (3%), שלשולים (3%), תחושת סמים.
זולפידם מגביר את הסיכון לדיכאון, נפילות ושברים בעצמות, נהיגה לקויה, נשימה מדוכאת, ונקשר עם סיכון מוגבר למוות.
זולפידם מגביר את הסיכון לזיהומים בדרכי הנשימה העליונות והתחתונות (נחוות על ידי 1-10% מהאנשים).
השפעות "הנגאובר" שיוריות, כגון ישנוניות ופגיעה בתפקוד פסיכומוטורי ובחשיבה, עשויות להימשך עד היום שלאחר המתן.
תופעות כאלה עלולות לפגוע ביכולתם של המשתמשים לנהוג בבטחה, ולהגביר את הסיכונים לנפילות ושברים בירך.
כ-3% מהאנשים הנוטלים זולפידם צפויים לשבור עצם כתוצאה מנפילה עקב פגיעה בקואורדינציה הנגרמת על ידי התרופה.
חלק מהמשתמשים דיווחו על הליכת שינה בלתי מוסברת בזמן השימוש בזולפידם, כמו גם נהיגה בשינה, תסמונת אכילת לילה בזמן שינה וביצוע משימות יומיומיות אחרות בזמן השינה.
מכיוון שזולפידם קשורה לסבילות לתרופות ותלות בחומר, הנחיות המרשם שלה מיועדות רק לנדודי שינה חמורים ולתקופות קצרות של שימוש במינון האפקטיבי הנמוך ביותר.
סבילות להשפעות של זולפידם יכולה להתפתח אצל אנשים מסוימים תוך מספר שבועות בלבד.
גמילה פתאומית עלולה לגרום לדליריום, התקפים או תופעות לוואי אחרות, במיוחד אם משתמשים בה לתקופות ממושכות ובמינונים גבוהים.
כאשר מתפתחת סבילות לתרופה ותלות פיזית, הטיפול כרוך בדרך כלל בהפחתת מינון הדרגתית על פני תקופה של חודשים כדי למזער את תסמיני הגמילה, שיכולים להידמות לאלו שנראו במהלך גמילה מבנזודיאזפינים.
אם לא, שיטה חלופית היא מעבר למינון שווה ערך של בנזודיאזפינים, או לתרופה בנזודיאזפינים ארוך-טווח, כמו לדיאזפאם או כלורדיאזפוקסיד, ולאחר מכן הפחתה הדרגתית במינון של הבנזודיאזפין ארוך-הטווח.
אלכוהוליסטים או אלכוהוליסטים מחלימים עלולים להיות בסיכון מוגבר לתלות פיזית או לשימוש בלתי הולם בזולפידם.
מאמר סקירה משנת 2014 מצא עדויות להתנהגות מחפשת סמים, כאשר מרשמים לזולפידם מהווים 20% מהמרשמים המזויפים.
מנת יתר עלולה להוביל לתרדמת או למוות.
ניתן לטפל במנת יתר של זולפידם באמצעות פלומזניל- אנטגוניסט של הקולטן ל-GABA, אשר מחליף את זולפידם באתר הקישור שלו בקולטן ה-GABA כדי להפחית במהירות את ההשפעות של זולפידם.
זולפידם הוא ליגנד בעל זיקה גבוהה (מודולטור חיובי) לקולטן GABA.
הוא משפר עיכוב גבארגי (GABAergic) של העברה עצבית במערכת העצבים המרכזית.
הוא נקשר באופן סלקטיבי לתת-יחידות α1 של תעלת יונים המורכבת מחמש תתי-יחידות (פנטאמר).
בהתאם, לזולפידם תכונות היפנוטיות חזקות ותכונות הפחתת חרדה חלשות, מרפות, ואנטי-פרכוסיות.
בניגוד לבנזודיזפין, דיאזפאם, זולפידם מסוגל להיקשר לקולטני αβ GABA בינאריים, שם הוכח שהוא נקשר לממשק בין תתי יחידות α1–α1 .
לזולפידם יש זיקה נמוכה פי 10 לתת-יחידות α2- ו-α3- מאשר ל-α1, ואין זיקה ניכרת לקולטנים המכילים תת-יחידות α5 .
קולטני ω1 מסוג GABA הם קולטני GABA המכילים α1 ונמצאים בעיקר במוח, קולטני ω2 הם אלו המכילים את תת-יחידות המשנה α2-, α3-, α4-, α5- או α6, ונמצאים בעיקר בעמוד השדרה .
לפיכך, זולפידם מעדיף את הקישור לקולטני GABA הממוקמים במוח ולא בעמוד השדרה.
לזולפידם אין זיקה לקולטנים המכילים תת-יחידות γ1 ו-γ3, וכמו רובן המכריע של תרופות דמויות בנזודיאזפינים, אין לו זיקה לקולטנים המכילים α4 ו-α6 בכלל.
זולפידם מווסת את הקולטן, ככל הנראה, על ידי גרימת קונפורמציה של קולטן המאפשרת חוזק קשירה מוגבר של האגוניסט האורתוסטרי GABA לקולטן המשותף שלו מבלי להשפיע על חוסר רגישות או זרמי שיא של יונים.
הזמינות הביולוגית המוחלטת של זולפידם היא כ-70% כשאר ניתנת במתן פומי.
התרופה מגיעה לריכוז שיא תוך כשעתיים ובעלת זמן מחצית חיים במבוגרים בריאים של כ-2–3 שעות.
זמן מחצית החיים של זולפידם יורד בילדים ועולה אצל קשישים ואנשים עם אי-ספיקת כבד.
זולפידם עובר מטבוליזם בעיקר לשלושה מטבוליטים, שאף אחד מהם אינו פעיל מבחינה פרמקולוגית.
בעוד שמחקרים מסוימים מראים שגברים עושים חילוף חומרים של זולפידם מהר יותר מנשים (ייתכן בגלל טסטוסטרון), אחרים לא עושים זאת.
מחקר אחד מצא כי הפינוי נמוך רק ב-33% בנשים בהשוואה לגברים, מה שמצביע על כך שההמלצה של ה-FDA להפחתת המינון ב-50% לנשים עשויה להיות גדולה מדי.
פחות מ-1% של זולפידם מופרש בשתן ללא שינוי.
צריכת אלכוהול בזמן נטילת זולפידם מסוכנת, כמו גם תרופות אופיואידיות וסמים מנמנמים אחרים.
שימוש באופיואידים עם זולפידם מגביר את הסיכון לדיכוי נשימתי ומוות.
מנהל המזון והתרופות האמריקני מייעץ שלא למנוע את מתן התרופות המשמשות לטיפול בהתמכרות לאופיואידים - בופרנורפין ומתדון ממטופלים הנוטלים בנזודיאזפינים או תרופות אחרות המדכאות את מערכת העצבים המרכזית, שכן הסיכון בנזק הנגרם מהתמכרות זו גובר על הסיכון של תופעות הלוואי.
תוצא הטשטוש ביום שאחרי נטילת התרופה עלול להחמיר בנטילת זולפידם בו-זמנית עם תרופות אנטי-פסיכוטיות, תרופות הרגעה אחרות, תרופות חרדה, תרופות נוגדות דיכאון, תרופות אנטי-אפילפטיות ואנטי-היסטמינים.
חלק מהאנשים הנוטלים תרופות נוגדות דיכאון דיווחו על הזיות ראייה כאשר נטלו גם זולפידם.
זולטניט , הידועה גם בשם המסחרי Csarite, היא אבן חן נדירה וייחודית הידועה בתכונתה לשנות צבעים בהתאם לתאורה.
אבן זו מופקת אך ורק בטורקיה ונחשבת לאחת מהאבנים הנדירות והמבוקשות בעולם.
הזולטניט נכרית בהרי אילביר (Ilbir Mountains) שבמחוז מוגלה בדרום-מערב טורקיה.
שמה נגזר מהמילה "סולטאן", כהוקרה להיסטוריה העשירה של האזור בתקופת הסולטנות העות'מאנית.
התכונה הבולטת של הזולטניט היא שינוי הצבע בהתאם למקור האור:
באור יום טבעי – מופיעה בגוונים ירקרקים
באור נורה פלואורסצנטית – מקבלת גוון צהבהב
באור ליבון או נרות – נצפית בגוונים ורודים-אדמדמים
תכונה זו הופכת אותה לאבן חן מבוקשת במיוחד.
הזולטניט היא סוג של דיאספור (Diaspore), מינרל הידרוקסידי של אלומיניום.
נוסחתה הכימית היא AlO(OH), והיא מתגבשת במערכת האורתורומבית.
קשיותה נעה בין 6.5 ל-7 בסולם מוס, והיא ניחנת בנפיצות אור גבוהה, דבר המעניק לה ברק זגוגי.
זולטניט נדירה בהרבה מזהב ויהלום.
בעוד שיהלומים נכריים במקומות רבים בעולם, זולטניט נכרית אך ורק בטורקיה.
כמו כן, תפוקת הכרייה של זולטניט נמוכה מאוד בהשוואה לאבנים יקרות אחרות, מה שהופך אותה לאחת האבנים הנדירות ביותר בשוק התכשיטים.