tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הלהקה פרסמה את מיני אלבום הבכורה שלה, Better Together באוקטובר 2013. אלבום הבכורה שלהן, Reflection, יצא בינואר 2015. הסינגל השלישי של האלבום "Worth It" הגיע למקום ב-12 במצעד הבילבורד הוט 100, השיר המצליח ביותר שלהן עד אז במצעד.
הלהקה גם הקליטה את השיר "I'm in Love with a Monster" לפסקול סרט האנימציה מפלצת של מלון 2 משנת 2015. בדצמבר 2015 הוענק לפיפת' הרמוני פרס "להקת השנה" בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לנשים.
אלבומן השני של פיפת' הרמוני, 7/27 יצא לאור במאי 2016."Work from Home", הסינגל הראשון של האלבום, הגיע למקום הרביעי בבילבורד הוט 100, והגיע לעשרת המובילים במספר מצעדים בינלאומיים.
"Work From Home" הפך לשיר הראשון של להקת בנות שהגיע לעשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100 בשמונה שנים.
האלבום השלישי של הלהקה, Fifth Harmony, והראשון שלהן אחרי עזיבתה של קביו בדצמבר 2016, יצא באוגוסט 2017. במרץ 2018, הלהקה הודיעה על החלטה לנקוט בהפוגה בלתי מוגבלת על להתמקד בפיתוח קריירת סולו.
2016–הווה: קריירת סולו ואלבום בכורה
לאחר יציאת אלבומן השני של הלהקה המשיכה חורגי עם פיפת' הרמוני והחלה לעבוד על פרויקטים כסולנית, בעוד שאר חברות הלהקה עבדו גם הן על פרויקטים מחוץ ללהקה.
בדצמבר 2016 היא שיתפה פעולה עם מריאן היל בשירם "Back to Me", ההוצאה הראשונה של חורגי מחוץ לפיפת' הרמוני.
בסוף 2016, חורגי נבחרה לאישה הסקסית ביותר ברשימת "AfterEllen".
בחודש מאי 2017, חורגי נבחרה על ידי הציבור כ"סלבריטאי השנה" בפרסי הלהט"ב הבריטיים כאות הוקרה על קידום השוויון לקהילת הלהט"ב.
חורגי השתתפה בשיר "Strangers" של הלסי.
הלסי בחרה באופן ספציפי את חורגי, שהיא ביסקסואלית, עבור השיר.
חורגי השתתפה בשירו של טיי דולה סיין, "In Your Phone" מתוך אלבומו Beach House 3 משנת 2017. השיר הגיע למקום ה-23 במצעד מכירות השירים הדיגיטליים (רית'ם אנד בלוז/היפ-הופ) בארצות הברית.
חורגי הקליטה גם את "All Night" עם סטיב איוקי, שיצא בנובמבר 2017 ונכלל באלבומו "Neon Future III" משנת 2018. "All Night" היה הוצאתה הראשונה של חורגי ככותבת שירים וכזמרת ראשית.
היא גם הפיקה את השירה בשיר.
בינואר 2018 דווח שהיא עושה את המעבר מאפיק רקורדס לקולומביה רקורדס לצורך קריירת הסולו העתידית שלה.
ביוני 2018, חורגי הייתה מופע הפתיחה של הלסי במופעי אמריקה הלטינית במסגרת Hopeless Fountain Kingdom Tour.
היא הוציאה את הסינגל "Expectations" ואת הווידאו קליפ הנלווה לו ב-24 באוקטובר 2018.
בנובמבר 2018, חורגי ביצע שני שירים חדשים, "More Than That" ו"Freedom", ב-MTV.
חורגי הוציאה לאור את "More Than That" ב-11 בינואר 2019. חורגי אמרה בראיון כי אף על פי שהיא עשויה להוציא לאור שיתופי פעולה עם אמנים אחרים, לא יהיו שיתופי פעולה באלבום הבכורה שלה.
ביולי 2019, חורגי הופיעה בפסטיבל הג'אז במונטרה בהזמנתו של קווינסי ג'ונס לערב הסיום שלו בפסטיבל לכבוד המוזיקה שלו.
באוגוסט חורגי אישרה כי אלבום הבכורה שלה ייצא בשנת 2020. בתחילת דצמבר 2019, חורגי השתתפה לצד דרו לאב בשיר הבכורה שלו, "Let Me Know".
חורגי כתבה וביצעה את השיר "Invisible Chains" בשביל Birds of Prey: The Album, פסקול הסרט ציפורי הטרף: והארלי קווין המהממת שיצא ב-7 בפברואר 2020. היא שיתפה פעולה עם המפיק הפורטוריקני טייני בשיר הרגאטון שלו, "Nada" בהשתתפות הראפר הספרדי C.
Tangana, שיצא ב-21 בפברואר 2020. חורגי הוציאה לאור את השיר "Lento" והקליפ המוזיקלי שלו ב-20 במרץ 2020. ב-17 באפריל 2020, חורגי הוציאה את השיר "50ft".
ב-25 במרץ, חורגי השתתפה בפרויקט Live At-Home של בילבורד כדי לגייס כספים על מנת לסייע במלחמה נגד מחלת נגיף הקורונה.
ב-30 במרץ היא הצטרפה לסדרת הקמפיינים של ארגון הבריאות העולמי, שבגינה הופיעה ודיברה כדי להעלות את המודעות ולגייס כספים להתמודדות עם הנגיף.
ב-11 בספטמבר 2020 השתתפה חורגי בשיר "The Bad Part" מתוך המיני אלבום של ג'וני ריין, "EP2".
לחורגי שני שיתופי פעולה באלבום העתידי של הלהקה הקולומביאנית ChocQuibTown.
באפריל 2021 שיתפה חורגי פעולה עם קמפיין Sound It Out של Ad Council, המעודד את התלמידים והעובדים שלהם לנהל שיחות כנות על בריאות הנפש.
היא כתבה את השיר "Temporary" למיני אלבום של הפרויקט, בהשראת שיחה שניהלה עם תלמידה צעירה.
בחודש יולי ביצעה חורגי את השיר "While I'm Alive" באלבום Big Femme Energy Vol.
1 המורכב כולו מנשים בהוצאת מחברת הבידור Femme It Forward, המתמקדת בהעצמת נשים והכללת נשים רבה יותר בתעשיית המוזיקה.
חורגי ביצעה את השיר "Not Prepared For You" באלבום הבכורה של דיאן וורן The Cave Sessions, Vol.
1, שיצא באוגוסט 2021. בחודש שלאחר מכן, חורגי הודיעה ברשתות החברתיות שלה שהיא שגרירה של מותג ההלבשה התחתונה של ריהאנה, Savage X Fenty.
ב-3 בנובמבר, חורגי הוציאה את השיר "On Guard", בהשתתפות הזמר 6lack.
ב-5 בנובמבר 2021, חורגי הוציאה את מיני אלבום הבכורה שלה, Prelude.
באפריל 2022 הוכרז כי חורגי תהיה מופע החימום של הזמרת האמריקאית בנקס בלג הצפון אמריקאי של סיבוב ההופעות שלה Serpentina Tour ביולי ואוגוסט 2022.
חורגי משתמשת בפלטפורמה שלה כדי להעלות את המודעות למספר סוגיות, כולל זכויות אדם, חינוך, צדק פלילי, הצבעה בבחירות, הגירה, החזקת נשק, הטרדה וסוגיות חברתיות אחרות.
היא דוברת פוליטית, מעורבת בהפגנות והשתתפה במספר ארגונים ובאירועים העובדים עם גורמים אלה.
היא כתבה כמה מכתבים גלויים מאז הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, ובו ביקרה את דונלד טראמפ ומדיניותו, כולל "האיסור המוסלמי", וכינתה אותו "לא מכבד את האנושות".
בנובמבר 2016 פרסם המגזין בילבורד מכתב גלוי שאותו חיברה למען מצביעי טראמפ, שם כתבה על השלכותיו של הקמפיין והבחירות של טראמפ, וקבעה: "אני אישה קובנית אמריקאית ביסקסואלית ואני כל כך גאה בזה".
היא דיברה גם על סוגיות הקשורות לקהילה הלהט"בית.
ביוני 2020, סיפרה חורגי לבילבורד על כך שלקחה חלק במחאות ג'ורג' פלויד שנערכו במיאמי.
ב-13 באוקטובר 2023, האשימה את ממשלת ישראל ברצח עם.
2021: "Scattered" (בהשתתפות ויק מנסה)
2016: "Back to Me" (מריאן היל בהשתתפות לורן חורגי)
2017: "Strangers" (הלסי בהשתתפות לורן חורגי)
רשימת וידאו קליפים, כולל שנת הוצאה, במאי ונתוני צפיותוידאו קליפ שנה במאי מס' צפיות
(נכון למאי 2020; במיליונים) מקור"All Night"
(עם סטיב איוקי) 2017 מייק האריס16.1"Strangers"
(הלסי בהשתתפות לורן חורגי)2018ג'סי היל והלסי38"Expectations"לורן דאן ולורן חורגי22.4"More Than That"201918.4"Let Me Know"
(Tainy בהשתתפות לורן חורגי וסי.
אם.9.7""אינגיומנה נוסגבה ולורן חורגי2.5סך צפיות: 112.9 מיליון
רשימת פרסים ומועמדויות של לורן חורגיפרס שנה קטגוריהעבודה מועמדת תוצאהפרסי הלהט"ב הבריטיים 2017 סלבריטאי השנהלורן חורגיפרסי בחירת הנוער2018השיר הנבחר: אלקטרוני/דאנס"All Night" (עם סטיב איוקי)סקסית השנהלורן חורגיפרסי המוזיקה של iHeartRadio2019אמן הסולו הפורץהמעריצים הטובים ביותרחיית המחמד החמודה ביותרגרייסיפרסי בחירת הנוערהשיר הנבחר: אישה"Expectations"האמנית הנבחרתלורן חורגי
לורן גריי ביץ' היא זמרת ושחקנית אמריקאית ואישיות מדיה חברתית, אשר הייתה חתומה בחברות התקליטים וירג'ין רקורדס וקפיטול רקורדס.
גריי הוציאה שבעה סינגלים, תוך שהשתתפה בלהיט הבינלאומי "Anti-Everything".
לורן גריי הצטרפה למיוזיקלי (המכונה כיום טיקטוק) בשנת 2015. לאחר שזכתה שם להצלחה, היא החלה להבריז מבית הספר.
בסופו של דבר, היא עברה ללוס אנג'לס והמשיכה בקידום פלטפורמות המדיה החברתיות שלה.
נכון לספטמבר 2021, יש לה 53.9 מיליון עוקבים בטיקטוק, 21.9 מיליון עוקבים באינסטגרם, 3.82 מיליון מנויים ביוטיוב, ו-1.5 מיליון עוקבים בטוויטר.
גריי היא האדם הרביעי הנעקב ביותר בטיקטוק, תוך שממרץ 2019 ועד 25 במרץ 2020 היא הייתה האדם הנעקב ביותר ברשת החברתית הזו גם כן.
בעקבות כך, קבעה שיא גינס כ-"אדם הנעקב ביותר בטיקטוק", אך השיא נשבר על ידי צ'ארלי ד'אמליו.
בשנת 2017 היא הופיעה בווידאו קליפ של זמר הפופ הבריטי הארווי "Personal".
במרץ 2018, גריי חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, לפני שהוציאה את סינגל הבכורה שלה "My Story" באוגוסט באותה השנה.
לדבריה, השיר מבוסס על חבר ש-"התאהב כל הזמן באנשים הלא נכונים".
בנובמבר 2018, היא הוציאה את הסינגל השני שלה, "Kick You Out", שנכתב והופק על ידה ועל ידי עידו זמישלאני.
השיר סוקר על ידי מגזין הבילבורד.
הסינגל השלישי שלה, "Queen", הופק על ידה גם כן ביחד עם קפטן קאטס ויצא בדצמבר 2018. בזמן קצר, צבר הקליפ למעלה מ-12 מיליון צפיות.
גריי השתתפה בשיר "Anti-Everything" של לוסט קינגס, שיצא ב-11 בינואר 2019. בשיר היא מאזכרת את אמינם, ואת ג'סטין ביבר, ומתארת אותם כהשראה שלה.
ב-4 באפריל 2019, הוציאה גריי שני סינגלים חדשים: "Options", ו-"Lie Like That".
גם בשירים הללו, היא עבדה שוב קפטן קאטס.
(שבין היתר, עבד עם הלסי) ב-17 במאי 2019, הוציאה סינגל חדש בשם "Can't Do It", בו מתארחת הראפרית האמריקאית סוויטי.
השיר היה לשירה הראשון של גריי בו מתארח אמן נוסף.
לאחר שעשתה הפסקה מעולם המוזיקה, הוציאה סינגל חדש בשם "Cake" ב-13 במאי 2020. על פי מגזין הבילבורד, גריי נחשבת לאחת מעשרת האנשים המצליחים ביותר בטיקטוק, עם למעלה מ-50 מיליון עוקבים.
בפברואר 2020, גריי השתתפה בווידאו קליפ של "The Man", של טיילור סוויפט.
שנהשיראמנ\יתבמאי/תמקור2017"Personal"הארוויאיוונה בורין2019"Million Ways"קני וורמלד2020"The Man"טיילור סוויפטטיילור סוויפט"Malibu" קים פטרסקים פטרס"Follow Me"ג'יימי לין ספירס ושאנטל ג'פריס
לורן אופל בוברט היא פוליטיקאית אמריקאית ופעילה למען הזכות לשאת נשק, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קולורדו.
בשנים 2021-2025 ייצגה את מחוז הקונגרס השלישי.
בכניסתה לתפקיד עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, נהפכה בוברט לאישה הראשונה המייצגת מחוז קונגרס זה בבית הנבחרים.
בוברט נולד באלטמונטה ספרינגס שבפלורידה בשנת 1986. כשהייתה בת 12 עברה בוברט עם משפחתה לשכונת מונטבלו בדנוור ומאוחר יותר לאורורה שבמדינת קולורדו, זאת לפני שהתיישבה ב-2003 ברייפל (Rifle) שבמזרח המדינה.
בוברט סיפרה כי הוריה היו מצביעים ל ושחיה עמם בעוני כשהתגוררו בדנוור, שם קיבלה אמה שירותי סעד ורווחה.
ב-2001 נרשמה אמה כחברה ב.
בוברט זוקפת את הגות משנתהּ הפוליטית לעבודתה הראשונה בסניף של מקדונלד'ס בגיל 15, כאשר תהתה האם על משפחתה לקבל סיוע ממשלתי.
כאשר הייתה בכיתה י"ב, נשרה מלימודיה התיכוניים לשם הקמת משפחה.
עם זאת, במאי 2020 קיבלה תעודת בגרות מסוג GED (פיתוח חינוכי כללי).
בשנת 2013 פתחה בעיר רייפל, בצוותא עם בעלה, מסעדה בשם "Shooters Grill" לאחר שבעלה פוטר מעבודתו.
בעקבות אירוע בו עובר אורח הותקף בסמטה הסמוכה למסעדה, השיגה בוברט אישור לשאת נשק סמוי והחלה לעודד את השרתים במסעדה לשאת כלי נשק.
כעבור שנתיים, ב-2015, פתחו הזוג מסעדה נוספת בשם "Putters" על מסלול הגולף "רייפל קריק".
באמצע חודש מאי 2020, בשיא התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית, הפרה בוברט את הוראות הממשלה להישאר בבתים ולשמור על הסגר בקולורדו בכך שפתחה את מסעדדת "Shooters Grill" לשירות פרונטלי.
אף על פי שקיבלה מכתב הפסקת פעילות לצמיתות מטעם מחוז גארפילד, הצהירה בוברט כי לא תסגור את המסעדה.
כאות מחאה היא הוציאה אל הרחוב שולחנות לשם סעודה, וכתוצאה מכך מחוז גארפילד הפקיע את רישיונה לממכר מזון.
בסוף החודש, כשהמדינה התירה למסעדות להיפתח עד 50% תפוסה, השעה המחוז את הפקעת רישיונה.
בספטמבר 2019 החלה בוברט להיות פעילה למען הזכות לשאת נשק.
בוברט נחשבת לאחת משתי חברות הקונגרס התומכות בתאוריית קשר QAnon, לצד מרג'ורי טיילור גרין.
בדצמבר 2019 הכריזה בוברט על התמודדותה אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של קולורדו בבחירות 2020, נגד נציג המחוז המכהן סקוט טיפטון בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית.
במהלך מסע הבחירות שלה מתחה בוברט ביקורת על אלכסנדריה אוקסיו-קורטז וחברותיה האידאולוגיות כמו ראשידה טליב ואילהאן עומאר, ומיצבה את עצמה כאלטרנטיבה שמרנית לאוקסיו-קורטז.
סת' מסקט, פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת דנוור, טען כי בוברט שאפה להניע בוחרים רפובליקנים לקחת חלק בבחירות המקדימות נגד טיפטון, תוך קיום מערכת בחירות איטית, דרך שלהוב הכעס שלהם על אוקסיו-קורטז ואחרים.
את טיפטון ביקרה בשל דפוס הצבעותיו בקונגרס, שלדבריה אינו שיקף את נקודת המבט של תושבי מחוז הקונגרס השלישי, וגרסה כי טיפטון שיתף פעולה עם המפלגה הדמוקרטית פעמים תכופות מדי.
לפני הבחירות המקדימות הביע הנשיא דונלד טראמפ את תמיכתו בטיפטון.
במהלך הפריימריז טענה בוברט כי טיפטון אינו תומך נאמן של הנשיא טראמפ.
בוברט האשימה את טיפטון בתמיכה בחנינה למהגרים בלתי-חוקיים בכך שהצביע בעד הצעת חוק שתוביל למעמד אזרחות ומימון למהגרי עבודה ללא אשרות שהייה.
לאחר שביקרה את טיפטון על פעילותו בקונגרס לאורך כל הפריימריז, ניצחה אותו בוברט עם 54.6% מהקולות וב-30 ביוני זכתה במועמדות הרפובליקנית.
בבחירות הכלליות ניצבה בפני המועמדת הדמוקרטית דיאן מיטש בוש, פרופסור לסוציולוגיה מהעיר סטימבוט ספרינגס.
בוברט נחשבה כמועמדת המובילה לייצג את מחוז הקונגרס השלישי בבית הנבחרים, וב-3 בנובמבר 2020 גברה על מיטש בוש כשלה 51.27% מקולות הבוחרים.
היא הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2021.
לורנסו חסוס מורון גרסיה (בספרדית: Lorenzo Jesús Morón García; נולד ב-30 בדצמבר 1993), הידוע יותר כלורן מורון, או בקיצור לורן, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אריס סלוניקי מליגת העל היוונית.
ב-2012 הוא חתם במועדון בליגה השלישית בספרד, יוניון אסטפונה, והופיע לראשונה בבכורה ב-1 בספטמבר באותה שנה בהפסד ביתי 0–1 נגד אל פאלו.
לורן כבש את שער הבכורה הראשון שלו ב־30 בספטמבר 2012, וכבש את השלישי של קבוצתו בניצחון ביתי 4–1 על וולס.
בינואר שלאחר מכן חזר למרבייה, וכעת שויך לקבוצה הראשונה בליגה הרביעית.
ב־8 ביולי 2014, לאחר השגת קידום, הושאל לורן לקבוצה הרביעית וולס למשך שנה.
ב־29 בינואר בשנה שלאחר מכן חתם בריאל בטיס והועבר מיד למילואים בליגה השנייה בספרד.
ב־20 ביוני 2016, לאחר שכבש 13 שערים אך לא הצליח להימנע מירידה, חידש לורן את חוזהו עד לשנת 2018. ב־14 במאי 2017, הוא כבש שלושער בתוצאה 7–1 בחוץ נגד אתלטיקו אספלנו.
ב־30 בינואר 2018, האריך לורן את חוזהו עד 2021 והועלה לקבוצה הראשונה בלה ליגה.
הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב־3 בפברואר, כשהוא כבש צמד בניצחון 2–1 על ויאריאל.
בחמשת המשחקים הבאים הוא כבש ארבעה שערים נוספים.
ב־30 ביוני 2018 חידש לורן את חוזהו עד יוני 2022. הוא התחיל בצורה מאוד מרשימה את עונת 2019–2020, מה שהוביל להתעניינות מברצלונה, טוטנהאם הוטספר, נאפולי, ואינטר מילאנו.
עם זאת, הוא הסכים להארכת חוזה נוספת בריאל בטיס עד 2024, כאשר סעיף הרכישה שלו נקבע על 50 מיליון יורו.
ב-25 באוגוסט 2021 הושאל לורן לאספניול.
הוא כבש 4 שערים והוסיף בישול, הוא כבש את שער הבכורה ב-17 בדצמבר 2021 בהפסד 1-3 לסלטה ויגו.
ב-1 ביולי 2022 חזר לורן לבטיס והושאל ללאס פאלמס.
במדי לאס פלמאס, לורן כבש 2 שערים ב-13 משחקים בכל המסגרות.
ב-27 ביולי 2023 עזב לורן את בטיס בהעברה חופשית והצטרף לאריס סלוניקי היוונית.
לורן נמצא בעונה טובה עם 13 שערים בכל המסגרות וב-3 בספטמבר 2023 הוא כבש את שער הבכורה במדי סלוניקי בניצחון 3-2 על טריפוליס.
אביו של לורן, שנקרא גם לורנסו, היה גם כדורגלן.
קשר הגנתי, ייצג בעיקר את סלמנקה, ורקרייטיבו דה חולבה.
לורן בות (נולדה כשרה ג'יין בות ב-22 ביולי 1967) היא שדרנית בריטית, עיתונאית ופעילה המחזיקה בדרכון בריטי , וכן בדרכון VIP של הרשות הפלסטינית, אשר קיבלה מראש ממשלת חמאס איסמעיל הניה.
שרה ג'יין בות' נולדה וגדלה בצפון לונדון.
בות' היא אחותה למחצה של שרי בלייר , אשתו של ראש ממשלת בריטניה לשעבר טוני בלייר, ובתו השישית של השחקן טוני בות'.
היא התאמנה כשחקנית באקדמיה לאמנויות הבמה של לונדון ואז בילתה מספר שנים בסיבוב הופעות באירופה עם חברות תיאטרון שונות.
בות' גדלה כחסרת דת, אולם אמה הייתה יהודייה ומעולם לא התחתנה עם בן זוגה טוני, אביה של בות'.
לבות' יש אחות, אמה, ועוד חמש אחיות למחצה.
בשנת 2010, בות' התאסלמה כמה שנים לאחר ביקורה בעזה, והפכה למוסלמית אדוקה.
בות' הופיעה באירוע השלום והאחדות העולמי של ערוץ האסלאם ב־23 באוקטובר 2010, כשהיא חובשת חיג'אב, ואמרה: "שמי לורן בות' ואני מוסלמית."
בשנת 2006 היא הייתה מתמודדת בתוכנית הריאליטי של ITV, "אני סלבריטאי...
בין 2006 ל-2008 הציגה בות' את "המוקד" בערוץ האסלאם בבריטניה.
היא ניהלה קשר ארוך עם העיתונות TV בבעלות איראנית, החל מ-Between the Headlines בשנת 2008. בין השנים 2010–2012 הציגה את "זכור את פלסטין" ואת "התפוצות".
בשנת 2014 הציגה סדרה משלה בטלוויזיה הבריטית המוסלמית שזה עתה הושקה, בשם Talking Booth.
בשנת 2014 נכנסה לתפקיד מפיקה בכירה באל ג'זירה בדוחא, והשתחררה כעבור כמה חודשים.
באוגוסט 2008 נסעה לעזה באונייה מקפריסין, יחד עם 46 פעילים נוספים, כדי להדגיש את החסימה של רצועת עזה ולהעביר מכשירי שמיעה ובלונים לבית ספר לחירשים בעזה.
לאחר מכן סורבה כניסתה לישראל ולמצרים.
לטענתה, בכך שסירבה לה את הזכות לעזוב את עזה ולחזור למדינת מולדתה, ישראל מפרה את סעיף 13 בהצהרת זכויות האדם האוניברסלית, במיוחד בנוגע לחופש התנועה.
בות' הצהירה כי עזה היא "מחנה הריכוז הגדול ביותר בעולם כיום", אף על פי שג'רוזלם פוסט הראו מספר תצלומים של בות' "במכולת מצוידת היטב בעזה" שמיישרת את התמונה העגומה שציירה ברצועה".
במהלך ביקורה קיבלה דרכון פלסטיני VIP מראש ממשלת חמאס איסמעיל הניה.
בות' עזבה את עזה דרך מעבר הגבול לרפיח למצרים ב-20 בספטמבר 2008. בשנת 2009 חזרה לעזה עם שיירת הסיוע ויוה פלסטינה.
מאז 2012 היא חזרה במספר הזדמנויות כיו"ר הנאמנים עם הצדקה שהקימה את "שביל השלום", ומספקת סיוע לסטודנטים ומשפחות באזור.
בינואר 2026 בתחקיר אשרף מרואן - שם בדוי, נטען כי היא אמרה "7 באוקטובר זהו יום אגדי בהיסטוריה של האומה (האסלאמית)...
אנחנו חייבים לתמוך בעם הפלסטיני שיישאר באדמותיו, תגידו לא לטיהור אתני, לא לעזה, תגידו כן לסיום המלחמה הזו ושחררו את פלסטין מהנהר עד הים".
לורן ביוקס היא סופרת, עיתונאית ותסריטאית דרום אפריקאית.
ביוקס כותבת ספרי מדע בדיוני, ספרות בדיונית, פנטזיה אורבנית, ספרות דיסטופית ולא בדיונית.
ביוקס נולדה בעיר יוהנסבורג שבדרום אפריקה.
בעלת תואר שני בכתיבה יצירתית מטעם אוניברסיטת קייפטאון.
בשנת 2006 נישאה למתיו בראון ובשנת 2014 התגרשו.
היא עבדה במשך 12 שנים כעיתונאית עצמאית וכתבה עבור עיתונים ומגזינים רבים.
אפטרלנד (Afterland) - בספר מתארת ביוקס את העולם לאחר מגפה קטלנית שחיסלה כמעט את כל אוכלוסיית הגברים בכדור הארץ.
הסיפור עוקב אחר סיפורו של מיילס, ילד בן 12 ששרד את המגפה ונותר אחד מהזכרים היחידים שנותרו חיים בעולם.
אימו, קול, רוצה להרחיק את מיילס משאר הסביבה כדי לגדל אותו בלי שיחשב כמשאב רבייה או אביזר מין.
זוהרות (The Shining Girls) - הסיפור עוקב אחר הארפר קרטיס שמוצא מפתח לבית שנפתח לזמנים אחרים.
אולם, המפתח בא עם מחיר, על קרטיס להרוג את כל הנערות הנוצצות: נערות צעירות מלאות בפוטנציאל.
קרטיס עוקב אחריהן והורג אותן, עד שיום אחד, אחת מהנערות שורדת ומחליטה לנקום.
(הרומן תורגם לעברית על ידי בועז וייס ויצא במודן הוצאה לאור ב-2013).
מפלצות שבורות (Broken Monsters)- הסיפור מתחיל בזה שהבלשית גבריאלה וורסדו מוצאת גופה, אבל זו לא גופה רגילה, זו גופה של חצי ילד חצי עז.
כשעוד ועוד גופות מוזרות מתגלות עולה השאלה, איך תוכל העיר להיאחז במציאות כשזו ממילא מאיימת להיעלם.
עיר גן החיות (Zoo City) - הסיפור מתרחש בגרסה אלטרנטיבית לעיר יוהנסבורג, בה כל פושע מתחבר באופן קסום לחיה מסוימת.
הסיפור עוקב אחר זינזי, עיתונאית לשעבר שמנסה להחלים מהתמכרות לסמים ומחוברת לעצלן עקב רצח אחיה.
זינזי מנסה להחזיר לסוחר הסמים שלה כסף באמצעות מכירת שירותיה במציאת דברים אבודים.
הסיפור מתמקד בחיפושיה של זינזי אחר חברה בצמד פופ מפורסם שנעלמה.
מוקסילנד (Moxyland) - הספר עוקב אחרי סיפורם של קנדרה, שנשרה מאוניברסיטה לאומנויות וממתגת את עצמה לתוכנית שיווק ננוטכנולוגיה; לרטו, שמתכננת לערוק ממעסיקיה התאגידיים; טנדקה, פעילה חמומת ראש שנהפכת קנאית יותר ויותר; וטובי, ולוגר לא ישר שמגלה שמשחקי הווידאו שהוא משלם בעבורם הם הרבה יותר ממה שהם נראים.
יום אחד קורה אירוע שגורם לכל חייהם של הארבעה להיקשר באופן פתאומי אחד לשני.
מחליק (Slipping) - בסיפור מסופר על לוליטה, טייסת קרב שהצילה את טוקיו ממיצב אומנות מתפוצץ, על ארכיטקט צעיר שחייו ירדו מהפסים עקב ילדה סקרנית שהיא בעצם רוח רפאים ועל מגויסים שגילו צמחים על כוכב לא מסביר פנים.
מווריק (Maverick)- נשים מיוחדות מהעבר של דרום אפריקה.
ספריה של ביוקס זכו לשבחים מצד סופרים רבים כגון: סטיבן קינג, גיליאן פלין וג'ורג' ר.
ביוקס זכתה בפרסים רבים עבור כתיבתה:
פרס הידית האדומה של מגזין הקיטסצ'יס לרומן הטוב ביותר לשנת 2010 עם הספר: "עיר גן החיות".
פרס ארתור סי קלארק לספר המדע הבדיוני הטוב ביותר בשנת 2011 עם הספר: "עיר גן החיות".
פרס המותחן הטוב ביותר של השנה של ערוץ RT בשנת 2013 עם הספר: "הנערות הנוצצות".
פרס אוניברסיטת יוהנסבורג בשנת 2014 עם הספר: "הנערות הנוצצות".
פרס מגזין סטרנד בשנת 2014 עם הספר: "הנערות הנוצצות".
פרס אוגוסט דרלת בשנת 2014 עם הספר: "הנערות הנוצצות".
לורן האריס היה צייר קנדי.
עבודותיו של האריס הפכו מופשטות ופשוטות יותר, במיוחד נופיו של הצפון הקנדי והקוטב.
לורן סטיוארט האריס נולד ב־23 באוקטובר 1885 בברנטפורד, אונטריו.
בנם של תומאס מורגן האריס ואנה סטיוארט, האריס היה יורש של מפעלי המיכון מסי-האריס.
העושר והמעמד של המשפחה העניקו להאריס תנאים שאפשרו לו להתמקד בקריירת הציור שלו.
הוא למד בבית הספר הטכני המרכזי ובמכללת סנט אנדרו.
הוא התעניין בפילוסופיה ובמחשבה המזרחית.
מאוחר יותר הוא השתלב בתיאוסופיה והצטרף לסניף בטורונטו של החברה התיאוסופית הבינלאומית.
האריס התחתן עם ביאטריס פיליפס ב־20 בינואר 1910 ונולדו להם שלושה ילדים.
זמן קצר לאחר שנפגשו והתיידדו עם ג'יימס הארווי מקדונלד בשנת 1911, הם הקימו יחד את קבוצת השבעה המפורסמת.
הוא מימן את בנייתו של בניין הסטודיו בטורונטו עם ג'יימס מק'קלום.
הסטודיו סיפק לאמנים מקום זול או פנוי ליצירה.
ב־1918 וב־1919, מימן האריס נסיעות לאומני קבוצת השבעה לאזור אלגומה, ונסע לאורך מסילת הרכבת המרכזית של אלגומה וצייר באזורים כמו נהר מונטריאול וקניון אגאווה.
בסתיו 1921 נסע לחוף הצפוני של אגם סופיריור, לשם שב מדי שנה בשבע השנים הבאות.
בעוד שציוריו מאלגומה וציוריו העירוניים בסוף שנות העשרים התאפיינו בצבעים עשירים ובהירים ומוטיבים של קומפוזיציה דקורטיבית, הרי באגם סופיריור הוא עבר לצייר בסגנון פשוט יותר עם לוחות צבעים מוגבלים - לרוב צבעים עם גוונים נייטרליים.
בשנת 1924, יצא לסיור רישומים עם ג'קסון לפארק הלאומי ג'ספר בהרי הרוקי הקנדיים וסימן בכך את תחילת נושא ההרים אותם המשיך לחקור במסעות רישום שנתיים עד 1929, גם באזורים סביב הפארק הלאומי באנף ואחרים.
בשנת 1930 יצא האריס למסע הרישומים המורחב האחרון שלו, ונסע לקוטב הצפוני על סיפון ספינת אספקה למשך חודשיים, במהלכם השלים מעל 50 ציורים.
הציורים הארקטיים סימנו את סוף תקופת ציורי הנוף שלו, ומשנת 1935 ואילך עבר האריס בהתלהבות לציור מופשט.
לאחר פירוק קבוצת השבעה בשנת 1933, האריס וחבריו האחרים התחברו לקבוצה הלאומית הגדולה יותר, קבוצת הציירים הקנדית.
ב־20 בינואר 1910 התחתן האריס עם ביאטריס פיליפס.
מאוחר יותר התאהב האריס בבס, אשת חברו.
בסופו של דבר האריס עזב את אשתו ושלושת ילדיו אחרי 24 שנים והתחתן עם בס הוסר בשנת 1934. מאוחר יותר באותה שנה הוא ובס עזבו את ביתם ועברו לארצות הברית.
בשנת 1940 הם עברו לוונקובר שבקולומביה הבריטית.
האריס נפטר בוונקובר בשנת 1970, בגיל 84, כאמן ידוע.
הוא נקבר בשטח אוסף האמנות הקנדי של מקמייקל, שם מוחזקת עבודתו.
לורן אולרד היא זמרת אמריקאית.
בשנת 2017 שרה את השיר "Never Enough" בסרט המוזיקלי "האמן הגדול מכולם".
השחקנית רבקה פרגוסון שגילמה את דמותה של זמרת האופרה ג'ני לינד, עשתה ליפ סינק לשיר.
אולרד נולדה וגדלה בפיטסבורג, פנסילבניה בת בכורה מתוך 4 בנות להורים מוזיקאים.
אמה, קרול אן אולרד, היא מורה קלאסית לפיתוח קול וזמרת סופרן ואביה, בריידי ר.
אולרד, היה בעבר מנהל מקהלת הבאך של פיטסבורג ומנהל אמנותי ומנצח של מקהלת סולט לייק.
אולרד למדה במשך כשנה לימודי תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת ובר סטייט באוגדן , יוטה ומשם עברה ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון, מסצ'וסטס.
בזמן שהותה בבוסטון, היא התגלתה על ידי ני-יו, מה שהוביל לחוזה עם חברת התקליטים "The Island Def Jam Music Group" .
בשנת 2012, הופיעה אולרד כמתחרה בעונה השלישית של תוכנית הטלוויזיה The Voice ובחרה באדם לוין כמאמן שלה.
היא הודחה לאחר השבוע הראשון של ההופעות החיות, וסיימה במקום 13.
ב-2014, היא צורפה להקלטות למחזמר הקולנועי "האמן הגדול מכולם" שנכתב על ידי בנג' פאסק וג'סטין פול.
היא לוהקה כקול השירה (ליפ סינק) של דמותה של רבקה פרגוסון, ג'ני לינד, בשיר "Never Enough".
הפסקול והשיר של הסרט זכו להצלחה גדולה.
בינואר 2018, הפסקול של הסרט הגיע לראש מצעד האלבומים של בילבורד והשיר "Never Enough" הגיע למקום ה-88 בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-24 בבריטניה.
בשנת 2019 שרה עם מייקל בובלה את הדואט "Help Me Make it Through the Night" שיצא באלבום Love .
בשנת 2021 הצטרפה אולרד להופעות נבחרות בארצות הברית של אנדריאה בוצ'לי.
באפריל 2022 היא נבחנה בעונה ה-15 של Britain's Got Talent.
אמנדה הולדן העניקה לה את זמזם הזהב והעבירה אותה לשלב חצי הגמר.
ב-2 ביוני זכתה בהצבעת הקהל שהעניק לה את המקום הראשון בשלב חצי הגמר שבו השתתפה, לאחר ששרה את השיר "You Say" של לורן דייגל .
הביצוע הווקאלי המרשים של אולרד ל-"Never Enough" זכה להערכה רחבה.
אמנים בולטים הקליטו גרסת כיסוי לשיר, ביניהם: קלי קלארקסון, ג'ניפר הדסון, ניקול שרזינגר, קתרין מקפי, מריה סימורנגקיר ומוריסט אמון .
ביצוע השיר שלה העניק השראה לאלפי זמרים בתוכניות הזמר הבינלאומיות וברשתות החברתיות.
לורן בוצ'ארד הוא אנימטור, תסריטאי, מפיק, במאי ומלחין אמריקאי-יהודי.
ידוע בעיקר כיוצר של סדרות הטלוויזיה המונפשות "ההמבורגרים של בוב" (2011–הווה) שמשודרת ברשת פוקס ו"סנטרל פארק" (2020–2022) שמשודרת באפל TV פלוס.
בוצ'ארד, בנם של אם יהודייה ואב קתולי, נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית ב-1969 וגדל בעיר מדפורד (Medford) שבמדינת מסצ'וסטס.
הוא מתגורר בלוס אנג'לס ונשוי להולי קרצ'מר משנת 2006.
לקראת סופה של "ד"ר כץ", בוצ'ארד וחברו יצרו סדרה מונפשת חדשה, "סרטונים ביתיים" (2004-1999), שעלתה לשידור ברשת UPN.
בהמשך בוצ'ארד יצר את הסדרת הנפשה ממוחשבת (2007) שעלתה לשידור בערוץ Cartoon Network.
בשנת 2009 בוצ'ארד שיתף פעולה עם , התסריטאי והמפיק של המלך היל, ופיתח את ההמבורגרים של בוב (2011-הווה), סדרת אנימציה על משפחה שעובדת במסעדת המבורגרים.
בוצ'ארד התעניין בלהציג משפחה של אנשים השייכים למעמד הפועלים, סגנון חיים שלתחושתו לא קיבל מספיק ייצוג בטלוויזיה.
מוקדם יותר באותה שנה, במסגרת פאנל של , בוצ'ארד הגן על החלטת הליהוק של בל והוסיף כי .
בהמשך השנה בוצ'ארד התנצל על אמירה זו ועל הליהוק.
בשנת 2021 עלתה לשידור ברשת פוקס סדרה מונפשת שבוצ'ארד שותף בהפקתה, The Great North, העוסקת בחוויותיה של משפחה שמתגוררת באלסקה.
בשנת 2022 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי המבוסס על הסדרה "ההמבורגרים של בוב".
הסרט היווה את כניסתו הראשונה של בוצ'ארד לתחום הקולנוע.
שנה שם תפקיד הערות 2022 הבורגרים של בוב: הסרט במאי, כותב ומפיק מבוסס על ההמבורגרים של בוב
לורן המרסלי היא שחקנית קנדית הידועה בתפקידיה כשרמיין בסדרה "וירג'ין ריבר" וכקוני בויל בסדרה "הלב של סאליבן".
נולדה בקמפבל ריבר, קולומביה הבריטית, קנדה, וגדלה בסארי, קולומביה הבריטית.
המרסלי החלה לשחק בגיל 12 בפרסומות.
בנוסף למשחק, היא עבדה כצלמת עד שעברה ב-2012 למשחק במשרה מלאה כשחקנית בסדרה הקנדית Mr.
בסדרה היא משחקת את ליסה מייסון - מורה ומנהלת לשעבר הידועה בסגנון ההוראה המסורתי שלה.
בעונה השביעית היא הופכת ליועצת בית הספר.
הסדרה ירדה אחרי 8 עונות.
ב-2016 היא גילמה עורכת דין אלכוהוליסטית אך מתפקדת בסדרה אורפן בלאק.
החל מ־2019 היא מככבת בתור שרמיין, בת זוגו ההריונית של ג'ק שרידן (מרטין הנדרסון) בסדרה המאד מצליחה של נטפליקס וירג'ין ריבר בכיכובה של אלכסנדרה ברקנרידג', המבוססת על סדרת הספרים של רובין קאר.
ברשתות החברתיות היא ציינה כי היא הדמות עם ההריון הכי ארוך אי פעם בטלוויזיה.
בשנת 2023 החלה לשחק במיני-סדרה "הלב של סאליבן".
שנה סרט תפקיד הערות 2006 בלאדי מרי מרי 2009 Child Wild כרמלה אפולס וִידֵאוֹ 2013 Stag שרה2023Christmas Islandמגי הייאססרט טלוויזיה של הולמרק
שנה תוכנית תפקיד הערות 2002 John Doe השוטרת פיצמוריס פרק: "איידהו" 2011 Single White Spenny ברוק פרק: "קשר פתוח" 2012–2018 Mr.
D ליסה מייסון תפקיד ראשי 2013 נס רפואי אריאל פרק: "הגנה" 2016–2017 אורפן בלאק אדל תפקיד חוזר (עונות 4–5) 2019–הווה וירג'ין ריבר שרמיין רוברטס תפקיד ראשי (עונות 1–4) תפקיד משנה (עונות 5–6)2023–הווה הלב של סאליבןקוני בויל תפקיד משנה
לורן אברז'ל (או אברג'ל, בצרפתית: Laurent Abergel; נולד ב-1 בפברואר 1993) הוא כדורגלן צרפתי-יהודי, המשחק בעמדת הקשר האחורי ומשמש כקפטן לוריאן מליגת העל הצרפתית.
אברז'ל גדל במחלקת הנוער של אולימפיק מרסיי.
בשנת 2012 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-5 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2–0 על סטאד ריימס במסגרת הגביע הצרפתי.
ב-29 בינואר ערך את הופעתו היחידה במסגרת ליגת העל הצרפתית במדי המועדון, בניצחון 2-1 על ואלנסיין במסגרת המחזור ה-21 לעונת .
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל אברז'ל למשך עונה אחת לאז'אקסיו מליגת המשנה הצרפתית.
ב-31 ביולי 2015 חתם על חוזה קבוע לשנתיים במועדון.
בסך הכל ערך 59 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-8 ביולי 2017 חתם אברז'ל על חוזה לשלוש שנים בנאנסי מליגת המשנה הצרפתית.
הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 60 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-26 ביולי 2019 חתם אברז'ל על חוזה לשלוש שנים בלוריאן מליגת המשנה הצרפתית.
בתום עונת העפיל אברז'ל עם המועדון לליגת העל הצרפתית.
לורן ז'ולי הוא היסטוריון צרפתי, מומחה למשטר וישי ולאנטישמיות וחבר במרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS).
את עבודת הדוקטורט שלו ערך באוניברסיטת פנתאון-סורבון על צרפת תחת משטר וישי ובקומיסריאט הכללי לענייני יהודים בהנחייתו של אורי פסקל.
הצטרף ב-2006 למרכז הלאומי למחקר מדעי והיה חבר במרכז המחקר של ההיסטוריה הכמותית עד שנת 2015. כיום (2022–2023) ז'ולי הוא מנהל מחקר במרכז הלאומי למחקר מדעי.
לורן גרוף היא סופרת אמריקאית.
היא כתבה חמישה רומנים ושני אוספי סיפורים קצרים.
גרוף נולדה וגדלה בקופרסטאון, ניו יורק, ארצות הברית.
היא סיימה את לימודיה במכללת אמהרסט ובאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון עם תואר שני באמנויות יפות בספרות.
הרומן הראשון של גרוף, "הסודות של אגם טמפלטון" (The Monsters of Templeton), פורסם על ידי היפריון ב-5 בפברואר 2008, והופיע לראשונה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
הרומן זכרה לביקורות חיוביות של סטיבן קינג, שקרא אותו לפני הפרסום וכתב ביקורת מוקדמת באנטרטיינמנט ויקלי.
הרומן היה ברשימה הקצרה לפרס אורנג' לסופרים חדשים בשנת 2008, ונבחר לאחד הספרים הטובים ביותר של 2008 על ידי אמזון וסן פרנסיסקו כרוניקל.
"הסודות של אגם טמפלטון" הוא סיפור עכשווי על חזרה הביתה לטמפלטון, המייצגת את קופרסטאון, ניו יורק.
ברומן משובצות דמויות מההיסטוריה של העיירה וכן מהספר "החלוצים" של ג'יימס פנימור קופר, שגם הוא מתרחש בעיירה דמיונית בשם טמפלטון המייצגת את קופרסטאון.
אוסף הסיפורים הקצרים הראשון של גרוף, "Delicate Edible Birds", יצא לאור בינואר 2009. סיפורים ממנו פורסמו בעיתונים פלואשר, פייב פוינטס, האטלנטיק והניו יורקר.
הרומן השני של גרוף, "ארקדיה", יצא לאור ב-2012 ומספר את סיפורו של הילד הראשון שנולד בקומונה בדיונית משנות ה-60 בצפון מדינת ניו יורק.
הוא היה רב מכר של הניו יורק טיימס ובוקסנס, זכה לביקורות חיוביות מ-New York Times Sunday Book Review, הוושינגטון פוסט, ו-The Miami Herald.
הרומן הוכר כאחד הספרים הטובים ביותר של 2012 על ידי הניו יורק טיימס, הוושינגטון פוסט, NPR, ווג, הגלוב אנד מייל, Christian Science Monitor, ו-Kirkus Reviews.
הרומן השלישי שלה, "אלות גורל וזעם" יצא לאור ב-2015 והיה גם הוא לרב-מכר של הניו יורק טיימס ובוקסנס.
הרומן הוא דיוקן של נישואים של 24 שנים משתי נקודות מבט, תחילה של הבעל ואחר כך של האישה.
הוא היה מועמד לפרס הספר הלאומי לספרות לשנת 2015, פרס מעגל מבקרי הספר הלאומי לשנת 2015, והופיע ברשימות ספרות רבות "המיטב של 2015", כולל הבחירה על ידי Amazon.com כ- הספר הטוב ביותר לשנת 2015. נשיא ארצות הברית ברק אובמה בחר בו כספר האהוב עליו בשנת 2015.
בשנת 2017, מגזין גרנטה הכתיר את גרוף לאחת ממיטב הסופרים האמריקאים הצעירים בדורה.
בשנת 2018, היא קיבלה מלגת גוגנהיים בסיפורת.
ספרה החמישי של גרוף, אוסף סיפורים קצרים בשם "פלורידה", יצא לאור ב-2018. פלורידה זכה בפרס הסיפור לאוספי סיפורים קצרים שפורסמו בשנת 2018. הוא היה גם פיינליסט לפרס הספר הלאומי לספרות לשנת 2018 .
ה"גרדיאן" כינה את הסיפור של גרוף "מאבק הירואי נגד הדרך שבה אנחנו חיים עכשיו, נגד בזבוז, נגד הסביבות המלאכותיות שבהן אנחנו מוצאים את עצמנו המתוחזקות על ידי תאגידים, אבל באותה מידה נגד הלחצים על נשים להיות אמהות, נשים, אחיות מצוינות ללא רבב מאהבות, חברות, בתוך מצב העניינים הקשה הזה".
הרומן הרביעי של גרוף, "מטריקס", יצא לאור ב-2021. מטריקס עוסק ב"מארי דה פראנס בת השבע-עשרה...
שנשלחה לאנגליה כדי להיות אם המנזר החדשה של מנזר עני, אשר נזירותיו גוססות מרעב ומחלות".
ה"אובזרבר" כינה את הרומן "יצירה בדיונית היסטורית מוזרה ופואטית המתרחשת במנזר דמיוני, הביוגרפיה הבדיונית של מיסטיקנית מהמאה ה-12".
"מטריקס" היה ברשימה הקצרה לפרס הספר הלאומי לספרות לשנת 2021 ולמדליית אנדרו קרנגי לשנת 2022 למצוינות בסיפורת.
ב-2023 קיבלה את פרס או הנרי.
גרוף נשואה ואם לשני ילדים ומתגוררת בגיינסוויל, פלורידה.
אחותה היא הטריאתלטית האולימפית שרה טרו.
הסודות של אגם טמפלטון (וויליאם היינמן, 2008,) - תורגם לעברית, תרגום: שרון פרמינגר, הוצאת כתר
אלות גורל וזעם (וויליאם היינמן, 2015,) - תורגם לעברית, תרגום: יעל אכמון, הוצאת כנרת זמורה ביתן
פלורידה (ניו יורק: Riverhead Books, 2018,)
שם הסיפור שנה פורסם לראשונה נדפס/נאסף הערות L.
מחקרים ביקורתיים וסקירות על עבודתה של גרוף
לורן גרנייה הוא מפיק ודי ג'יי מוזיקה אלקטרונית צרפתי.
גרנייה נחשב לאחד מחלוצי מוזיקת הדאנס בצרפת.
הוא החל לתקלט במנצ'סטר בסוף שנות ה-80, אך בשנות ה-90 חזר לצרפת.
מאז הופיע בכל העולם במועדונים, פסטיבלים, רייבים גדולים וקטנים, מסיבות ושידורי רדיו.
במהלך השנים, הוא הציג את עצמו יותר ויותר כאמן ופעל עם מוזיקאים שונים בהופעותיו.
גרנייה שואב את השפעותיו מסגנונות מוזיקה שונים ומחבר תת-ז'אנרים כמו דיפ האוס, (דטרויט) טכנו, אסיד האוס, טראנס וג'אז.
גרנייה נולד ב-1966 בבולון-ביאנקור, פרוור אמיד של פריז.
למשפחתו היה עסק להשכרת אטרקציות לירידי שעשועים.
כבר בגיל צעיר התעניין במוזיקה.
אחד מהשמרטפים שלו עבד בלייבל CBS, ובעקבות זאת הוא החל לאסוף תקליטים.
מסירותו למוזיקה הביאה לכך שהוריו לקחו אותו לדיסקוטק כשהיה בן 12, וסבתו שהייתה בעלת מסעדה נתנה לו לתקלט בה בפעם הראשונה בחייו במסיבת סילבסטר.
בגיל 14 הקים תחנת רדיו פיראטית בשם Radio Teenager.
הוא בנה את המשדר בעצמו, ושידר פעם בשבוע בשישי בערב.
אחיו הגדול ממנו בשש שנים, שהוא גיי, והיה לוקח אותו איתו למועדונים בפריז.
על אף שהוריו היו מעורבים בתעשיית הבידור, הם לא תמכו לגמרי בעיסוקו במוזיקה ועודדו אותו למצוא עיסוק יציב.
גרנייה הלך ללמוד מלונאות, סיים בהצטיינות וב-1984 קיבל הזדמנות לעבוד בשגרירות צרפת בלונדון.
עבודה זו גם אפשרה לו להימנע מלהתגייס לשירות החובה הצבאי בצרפת.
גרנייה עבד בלונדון שנה וחצי לפני שעבר למנצ'סטר ב-1986.
במנצ'סטר עבד גרנייה במשך היום כמנהל מסעדה, ובלילות היה יוצא למועדונים, בעיקר למועדון ההאסיינדה הידוע.
במהלך כל שנות לימודיו ולאחריהם גרנייה המשיך לפתח את תחביב התיקלוט שלו.
מיקסטייפ שהכין הגיע לידי מנהלי ההאסיינדה והוא החל לתקלט בימי רביעי תחת השם DJ Pedro, עם מייק פיקרינג.
ב-1988 נאלץ גרנייה לחזור לצרפת לאחר שנקרא לבצע את שירותו הצבאי.
כתוצאה מכך, הוא החמיץ את הקיץ שבו מוזיקת ההאוס פרצה דרך למיינסטרים בבריטניה, במה שכונה "הקיץ השני של האהבה" .
כשחזר גרנייה למנצ'סטר ב-1989, הרגיש ש"איחר את הרכבת".
לאחר שישה חודשים במנצ'סטר בהם היה מתקלט בהאסיינדה בשבת בלילה, החליט לחזור לצרפת בכוונה להביא את בשורת ההאוס לשם.
הוא עוד בילה זמן מה בניו יורק, שם פגש את פרנקי נאקלס.
בתחילת שנות ה-90 האוס וטכנו עוד לא היו פופולריים בצרפת.
במסגרת שאיפתו של גרנייה לבנות סצנה של מוזיקה אלקטרונית, הוא ניהל את מסיבות ה-Wake Up במועדון רקס בפריז במשך שלוש שנים, עם חבר ילדותו אריק מורן.
המסיבות פעלו בין השנים 1992 ל-1995 והופיעו בהם תקליטנים שונים מכל העולם לרוב לראשונה בצרפת.
בתקופה זו נסע בקביעות לתקלט בבריטניה, הופיע במועדונים שונים, וגם במסיבות רייב.
בהדרגה עבר גרנייה גם להפקה והתחיל ליצור תקליטים משלו.
הסינגל הראשון שלו נקרא "Who cares", בהרכב "French Connection project" – שיתוף פעולה עם המפיק הבריטי איאן בלנד, אותו הוא הכיר מתקופתו במנצ'סטר.
באמצעות חברו אריק מורן שעבד עבור חברת המוזיקה הצרפתית Fnac, הוציא גרנייה לאור בלייבל זה מספר סינגלים ומיני-אלבומים, ביניהם "Stronger By Design EP" בשנת 1992, "A Bout De Souffle EP" בשנת 1993, ו-"Planet House EP" גם מ-1993. בהפקה הוא נעזר לעיתים בלודוביק נווארה (סן ז'רמן).
הוא גם עשה רמיקסים למובי ולקווין סונדרסון.
בהרכב בשם Choice, הקליטו גרנייה, נווארה ודידייה דהלאסאל (Shazz) את "Paris EP".
לאחר מכן הקליטו את הטראק "Acid Eiffel" – סימפוניית אסיד חלומית ומלנכולית באורך כמעט חמש עשרה דקות שהייתה חריגה מרוב תקליטי הטכנו של אותה תקופה והפכה לקלאסיקה.
ב-1994, גרנייה ומורן עזבו את Fnac והקימו את הלייבל F-Communications.
בלייבל הזה, גרנייה השיק את אלבום הבכורה שלו "Shot in the dark" מ-1994, שהכיל בעיקר טכנו רקיד.
אלבומו השני – 30 – יצא לאור ב-1997 וכלל את אחד הסינגלים הנמכרים ביותר של גרנייה, "Crispy Bacon".
האלבום זכה בפרס תקליט הדאנס הטוב ביותר בפרס "Victoires de la musique" (הגראמי הצרפתי), והיה הראשון שזכה בפרס בקטגוריה זו.
אחרי 30 הוציא לאור את האלבום הרטרוספקטיבי "Early Works" עם עבודותיו המוקדמות.
לאחר שהופיע ברחבי העולם במהלך שנות ה-90 המאוחרות, חזר גרנייה להפקה עם האלבום "Unreasonable Behavior", שיצא לאור בתחילת 2000, ובו אחד משיריו הידועים ביותר, "The Man with the Red Face".
האלבום גם הצליח מסחרית ומכר יותר מ-250,000 עותקים.
ב-2003 הוציא לאור את ספרו החצי-אוטוביוגרפי "Electrochoc" בו הוא מתאר את חייו בעולם המוזיקה האלקטרונית.
הוא גם הקים תחנת רדיו אינטרנטית בה האלטר-אגו שלו, DJ פדרו, דרכה העמיד לרשות מעריציו את אוסף המוזיקה העצום שלו.
התחנה נוסדה גם כמחאה נגד תחנות הרדיו הגדולות שלדעתו של גרנייה מנגנות יותר מדי מוזיקה מסחרית.
ב-2004 יצא יחד עם ג'ף מילס לסיבוב הופעות משותף בו הציגו את השורשים המוזיקליים שלהם וניגנו מוזיקה מז'אנרים שונים שהייתה להם השראה.
ב-2005 הוציא לאור את האלבום "The Cloud Making Machine" - אלבום ניסיוני למדי שמשלב נו ג'אז ומיועד יותר לשמיעה ופחות לרחבות הריקודים.
הקלטות מההופעות החיות שליוו את סיבוב ההופעות של האלבום יצאו לאור באלבום "Public Outburst" מ-2007. עם הפרויקט הזה יצא גרנייה שוב לסיבוב הופעות.
עם זאת, המופע הניסיוני עורר גם התנגדות מהקהל שמתגעגע ללהיטיו המוכרים כמו "Acid Eiffel", "Crispy Bacon" ו-"The Man With The Red Face".
ב-2006 הוציא לאור יחד עם קרל קרייג את אלבום האוסף "Kings of techno" בו הם יצרו יחד מיקס של יצירות טכנו היסטוריות.
באותה שנה הוציא גם לאור "Retrospective" - אוסף של טראקים שונים שלו, כשחלקם כלולים בגרסאות רמיקס חדשות ו-Acid Eiffel ו-The Man with the Red Face מבוצעים בגרסאות חיות.
לאחר הקלטת "The Cloud Making Machine" עבר גרנייה לכפר בפרובאנס.
כאבא טרי התאים את קצב העבודה שלו לחיי המשפחה.
ב-2014 הציג לעצמו אתגר חדש: הוצאת חמישה EP שונים בחמש מדינות שונות תוך חמישה חודשים.
הוא תיעד את התהליך ביומן בשם Le Journal de Garnier, אותו פרסם באינטרנט.
בשנת 2017, קיבל גרנייה את עיטור לגיון הכבוד, העיטור החשוב ביותר בצרפת.
לורנה לאונור גאלו בוביט (נולדה ב-1970 באקוודור) וג'ון ויין בוביט (נולד ב-23 במרץ 1967 בבאפלו, ניו יורק) הם בני זוג אמריקאים שזכו לפרסום תקשורתי גדול לאחר שהאשה כרתה את אבר מינו של בעלה.
לורנה גאלו נולדה ב-1970 באקוודור והגיעה לארצות הברית בסוף שנות ה-80.
בארצות הברית היא עבדה כמלצרית בבר ובמסגרת עבודתה פגשה את בעלה, ג'ון ויין בוביט, אשר היה בעבר חייל במארינס.
השניים נישאו ב-18 ביוני 1989, לאחר תקופת היכרות קצרה, דבר שאיפשר לה להישאר ולעבוד באופן חוקי בארצות הברית בעוד שקודם לכן הייתה מועמדת לגירוש.
לאחר הנישואין החלה לורנה לעבוד כמניקוריסטית, בעוד בעלה עזב את הצבא ועבד במספר עבודות, ביניהן שומר סף.
השניים התגוררו בעיר מנאסיס, במחוז "הנסיך ויליאם" במדינת וירג'יניה בארצות הברית.
נישואי השניים ידעו עליות ומורדות.
משנכנסה לורנה להריון, בניגוד לרצונו של בעלה, הוא הכריח אותה לעבור הפלה מלאכותית.
הדבר גרם לשבר ביחסיהם, במהלכו סירבה לורנה לקיים עם בעלה יחסי מין, והוא החל לבגוד בה.
לטענתה, הוא כפה עליה יחסי מין באופן משפיל ובניגוד לרצונה.
בליל ה-23 ביוני 1993 לקחה לורנה סכין מטבח חדה באורך של כ-25 סנטימטרים, וחתכה את איבר מינו של בעלה בעודו ישן.
היא נמלטה מן הדירה כשהיא אוחזת בסכין, באיבר הכרות ובחפצים נוספים, ובמהלך הנסיעה ברכב השליכה את האיבר מן החלון.
לאחר מכן הגיעה לביתם של חברים, שם דיווחה למשטרה על המעשה.
במקביל, בעלה התעורר והבין מה קרה לו, הוא הצליח לעצור את הדימום (בזכות הכשרתו הצבאית) והגיע יחד עם חברו לבית חולים באזור.
בוביט איבד כשני שלישים מכל כמות הדם בגופו עד שהגיע לבית החולים שם ייצבו את מצבו.
אנשי המשטרה, שקיבלו דיווח על הפשע האלים איתרו את הפין הכרות והביאו אותו לבית החולים שם הוא חובר בחזרה בהצלחה בניתוח שארך למעלה משמונה שעות והתבצע על ידי המנתח הפלסטי ד"ר דוד ברמן.
בעדותה במשטרה לורנה טענה כי עשתה את המעשה משום שבעלה היה "אנוכי" ומשום שהוא "תמיד קיבל אורגזמה וסיפק את עצמו, אבל מעולם לא גרם לה לאורגזמה".
כמו כן, לפי עדות ידידתה הקרובה של לורנה, לורנה אמרה לה במפורש, שאם היא אי פעם תתפוס את בעלה בוגד בה, היא "תחתוך לו את הבולבול" והחוותה בתנועה את אשר היא עתידה לעשות לו.
יותר מאוחר (כאשר הועמדה לדין), לורנה שינתה את גרסתה המקורית ואמרה כי עשתה זאת כיוון שבעלה היה מכריח אותה לקיים יחסי מין.
לורנה טענה כי בליל האירוע, בסביבות 3 בלילה, בוביט חזר עם חברו מלילה של בילויים ושתייה.
היא התעוררה כאשר הוא נכנס למיטה, ואנס אותה.
בעדותה במשפט היא טענה שהיא זוכרת כי כעסה עליו מאוד, היא הלכה למטבח לשתות מים, ראתה את הסכין החדה בכיור ומיד לאחר מכן הלכה למיטה וחתכה את האיבר.
לטענתה, היא לא זוכרת שום דבר מהאירועים עצמם ורק כאשר היא התקשתה לבצע פנייה בעודה נוסעת מביתם המשותף, היא הבינה שהפין של בעלה בידיה והשליכה אותו מהחלון.
בעלה הכחיש סיפור זה וטען כי לאחר שחזר מבילוי עם חבריו ניסה לקיים יחסי מין עם לורנה בהסכמתה.
לדבריו הוא נכשל בכך עקב היעדר זקפה, נרדם, והתעורר רק לאחר ביצוע המעשה על ידי לורנה.
ג'ון בוביט, הועמד ראשון לדין באשמת אונס בספטמבר 1993, הוא זוכה על ידי חבר מושבעים, שכלל 8 נשים ו-4 גברים, הזיכוי בא בעקבות קביעת המושבעים הנחרצת כי לא היו שום ראיות לאונס.
לעומתו, לורנה בוביט, הועמדה למשפט בגין הטלת מום וחבלה חמורה בתחילת 1994 (אחרי שהמשפט של בעלה נסתיים), במהלך משפטה התגייסו למענה ארגונים פמיניסטיים וארגונים דרום-אמריקאיים רבים, אשר הפגינו מחוץ לבית המשפט ודרשו כי היא תשוחרר לאלתר.
במהלך המשפט, טענה בוביט שעשתה את המעשה בעקבות שנים של התעללות על ידי בעלה דאז, ג'ון בוביט.
בסופו של דבר, בית המשפט החליט לשחרר אותה מחמת אי שפיות ופסק כי עליה להיות בהשגחה של בית חולים פסיכיאטרי למשך 45 ימים.
מיד לאחר המשפט ג'ון ולורנה בוביט התגרשו.
לאחר הפרשה, ג'ון בוביט השתתף במספר סרטים פורנוגרפיים כמו Frankenpenis וכן John wayne Bobbitt Uncut.
הוא עבד במספר עבודות מזדמנות (כולל מוביל רהיטים וכומר).
הספיק להתחתן עם אישה בשם דוטי ברוור ולהתגרש ממנה.
ריצה עונש בכלא בגין גנבה, ונכון ל-2006 הוא נשוי לאישה בשם ג'ואן פארל.
ב-2014 נפצע קשה בתאונת דרכים.
לעומתו, לורנה בוביט, שמרה על פרופיל נמוך, מאז הפרשה היא נעלמה מן הכותרות למעט מספר הופעות קצרות: בשנת 1995 עמדה בראשות ארגון פמיניסטי כראש קרן לנשים מוכות (ומיד לאחר מכן נעלמה וכך גם הארגון).
בשנת 1998 נעצרה שוב על ידי המשטרה בגין אלימות במשפחה, הפעם היא תקפה את אמה (אוליביה גאלו) והכתה אותה בפניה, האישום נגדה הוסר על ידי האם מבלי שהן הגיעו לבית המשפט.
בשנת 2002, היא הופיעה ברשת רדיו מקומית בארצות הברית ותרמה חזייה חתומה שלה לטובת קבוצת בייסבול של נשים.
נכון לחודש ספטמבר 2014 היא עוסקת בנדל"ן, נשואה ואם לילד ומתגוררת בעיר גאינסוויל במדינת וירג'יניה.
לורנס אוליבייה היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי.
נחשב לאחד מגדולי השחקנים במאה ה-20. על תפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה זכה בפרס אוסקר, בשלושה פרסי גלובוס הזהב, בשלושה פרסי באפט"א לקולנוע ובחמישה פרסי אמי.
פרס אוליבייה, המחולק מדי שנה על ידי אגודת התיאטרון בלונדון, נקרא על שמו החל משנת 1984.
אוליבייה נולד בעיר דורקינג במחוז סארי שבאנגליה.
אבות משפחתו היו הוגנוטים שנמלטו מצרפת ב-1685, לאחר צו פונטנבלו.
אביו הכומר החליט שבנו יהיה שחקן, ואוליבייה למד בבית ספר למשחק Central School of Speech Training and Dramatic Art.
נשא לאישה את ג'יל אסמונד ב-1930. לזוג נולד בן אחד.
ב-1938 ניהל רומן סוער עם השחקנית ויוויאן לי, שהייתה נשואה אף היא.
בעקבות הרומן התגרש, וב-1940 נישא ללי.
נישואים אלו התפרקו ב-1960, ושנה אחר כך התחתן עם ג'ואן פלורייט, לה היה נשוי עד מותו.
אוליבייה מת מאי ספיקת כליות בגיל 82, ונקבר בפינת המשוררים במנזר וסטמינסטר, לונדון.
התפרסם ב-1930 כששיחק במחזה של נואל קאוורד "חיים פרטיים" וחיזק את מעמדו ב-1935 במחזה "רומיאו ויוליה" כששיחק לצידו של ג'ון גילגוד כשהם מתחלפים ביניהם בתפקידי רומיאו ומרקוציו.
בסך הכול שיחק ביותר ממאה ועשרים תפקידי במה, והרבה במיוחד להופיע במחזות של שייקספיר.
היה המנהל הראשון של התיאטרון המלכותי הלאומי, וכיהן בתפקיד זה בין השנים 1962–1973.
ב-1931 כיכב בסרטו הראשון בהוליווד - "Yellow Ticket".
דמותו של הית'קליף בסרט "אנקת גבהים" הביאה מועמדות ראשונה לפרס האוסקר ומעמד של כוכב קולנוע.
ב-1949 זכה אוליבייה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ופרס באפט"א לקולנוע על תפקידו בסרט "המלט", אותו גם ביים והפיק.
בשנת 1958 כיכב, ביים והפיק את הסרט "הנסיך ונערת השעשועים", שבו כיכבה לצידו מרילין מונרו.
בסך הכול היה מועמד לאוסקר 12 פעמים, וזכה בשני פרסי הוקרה של האקדמיה, הראשון ב-1944 על הסרט "הנרי החמישי", והשני ב-1979 על מפעל חייו בקולנוע.
15 שנה אחרי מותו הופיע אוליבייה שוב בסרט קולנוע, כאשר יוצרי הסרט "סקיי קפטן" ("Sky Captain and the World of Tomorrow") השתמשו בקטעים מסרטים בהם השתתף ויצרו מהם דמות של מנהיג מרושע.
ב-1984 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו Confessions of an actor.
כתב ספר אוטוביוגרפי נוסף בשם "על המשחק", שראה אור בהוצאת מודן, 1989.
ספר ביוגרפי שפורסם ב-1991 טען כי אוליביה והשחקן דני קיי ניהלו רומן הומוסקסואלי.
דוקטור לורנה וינג הייתה פסיכיאטרית אנגליה שנודעה בחקר ההפרעות ההתפתחותיות של האדם.
לורנה וינג נולדה בג'ילינגהאם קנט תחת השם "לורנה גלדיס טולצ'רד" כבתם של ברנרד טולצ'רד וגלדיס טולצ'רד.
היא למדה בבית הספר לבנות צ'ת'ם ובשנת 1949 התחילה לימודי רפואה בבית החולים של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
אחרי שסיימה התמחות בפסיכיאטריה עבדה בבית החולים מודסלי בלונדון, המהווה כיום חלק מקינגס קולג' של לונדון.
לאחר שנולדה לה בת אוטיסטית, החלה וינג לחקור הפרעות התפתחותיות, במיוחד את מצבי הקשת האוטיסטית.
היא הצטרפה להורים נוספים של ילדים אוטיסטים בהקמת האגודה האוטיסטית הלאומית בממלכה המאוחדת, בשנת 1962. היא עבדה במשרה חלקית כיועצת פסיכיאטרית, במרכז להפרעות תקשורת וחברה בבית אליוט.
היא התגוררה במחוז סאסקס שבאנגליה.
וינג פרסמה הרבה ספרים ומאמרים אקדמיים, ביניהם "תסמונת אספרגר: תיאור קליני", מאמר אקדמי משנת 1981 שפרסם את עבודתו של הנס אספרגר והציג לראשונה את המונח תסמונת אספרגר.
אף על פי שמאמר זה היווה פריצת דרך והשפעתו הייתה רבה, וינג עצמה הזהירה בו ש- "חייבים לציין שלאנשים המתוארים במסמך זה היו בעיות הסתגלות או בעיות פסיכיאטריות מספיק קשות כדי שיצריכו הפנייה למרפאה פסיכיאטרית...
וסביר שהקבוצה המתוארת כאן נוטה לכיוון בעלי המגבלות החמורות יותר".
וינג הכירה את בעלה, ג'ון וינג (2010-1923) בעת לימודיהם בחדר הנתיחות בפקולטה לרפואה.
לורנה וינג נפטרה בקנט בגיל 85, בשנת 2014.
(1979), "קשיי תקשורת חברתית חמורים והפרעות נלוות אצל ילדים: אפידמיולוגיה וסיווג", כתב העת לאוטיזם והפרעות התפתחותיות, גיליון 9, עמודים 11-29.
(1980), "אוטיזם של הילדות ומעמד חברתי: שאלה של בחירה?", כתב העת הבריטי לפסיכיאטריה, גיליון 137, עמודים 410-417.
(1983), "שלישיות זהות עם תסמונת אספרגר", כתב העת הבריטי לפסיכיאטריה, גיליון 143, עמודים 261-265.
(1987), "תסמונות של אוטיזם והתפתחות לא טיפוסית", מתוך כהן, ד.
(עורכים), מדריך לאוטיזם והפרעות נרחבות, ניו יורק, ג'ון וילי ובניו.
(1991), "הקשר שבין תסמונת אספרגר לאוטיזם של קנר", מתוך פרית, א.
(עורכת), אוטיזם ותסמונת אספרגר, קיימברידג', הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
(1992), "התבטאותן של בעיות חברתיות אצל אנשים אוטיסטים בתפקוד גבוה", מתוך שופלר, א.
(עורכים), אנשים בתפקוד גבוה עם אוטיזם, ניו יורק, הוצאת פלנום.
1966, מידות פיזיולוגיות, תרופות הרגעה וחרדה מורבידית, עם מ.ה.
1969, ילדים לבדם: ילדים אוטיסטים ומשפחותיהם
1969, ללמד ילדים אוטיסטים: קווים מנחים למורים
1971, ילדים אוטיסטים: מדריך להורים
1975, אוטיזם של הילדות המוקדמת: הבטים קליניים, חינוכיים וחברתיים (עורכת)
1988, הבטים של האוטיזם: מחקר ביולוגי (עורכת)
1989, סגירת בית חולים ושיכון מחדש של החולים: המקרה של בית החולים למוגבלי נפש דרנת פארק
1995, הפרעות הקשת האוטיסטית: כלי עזר לאבחון
1996, הקשת האוטיסטית: מדריך להורים ואנשי מקצוע
2002, לחייך לצלליות: מסעה של אם המגדלת ילדה אוטיסטית (עם ג'וני וייטס והלן סוינבורן)
לוֹרַנְד אֶרוִוין פֶנִיבֶש (בהונגרית: Fenyves Loránd; בהונגרית מבטאים בערך "פנווש" ; 20 בפברואר 1918 – 24 במרץ 2004) היה כנר ומורה יהודי-הונגרי-ישראלי-קנדי.
פניבש נולד ב-1918 בבודפשט בירת הונגריה למשפחה יהודית מוזיקלית: אביו אלכסנדר היה זמר טנור מרשים ואמו אֶלזָה הייתה פסנתרנית.
בגיל חמש החל ללמוד נגינה בכינור והיה לתלמיד הצעיר ביותר באקדמיה למוזיקה על שם פרנץ ליסט שבבודפשט (בהונגרית: Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem).
בשנים 1933-4 היה תלמידו של ינה הובאי.
בהמשך זכה בפרס הובאי, והיה סולן בהופעות הבכורה של הקונצ'רטו לכינור מאת פליקס ויינגרטנר (שאף ניצח עליהן).
הכנר ברוניסלב הוברמן שמע את נגינתו והזמין אותו להצטרף אל התזמורת הפילהרמונית הארץ-ישראלית, שבאותו זמן עסק בהקמתה, בשנת 1936, בארץ ישראל.
לאחר התייעצות עם המנצח פליקס ויינגרטנר, החליט פניבש לקבל את ההצעה ועלה ארצה עם אחותו, הכנרת אליס פניבש-רוזנברג.
השניים הצטרפו אל התזמורת, ולורנד כיהן בה ככנר ראשי עד 1951, אז החליט לפרוש ממנה כדי להתמסר למוזיקה קאמרית.
בשנת 1938 הקים רביעיית מיתרים עם אחותו אליס (עליזה), הוויולן עדן פרטוש והצ'לן לסלו וינצה, וקרא לה הרביעייה הישראלית.
הופעות הרביעייה תרמו רבות לעולם המוזיקה ולחיי התרבות בישראל בשנותיה הראשונות של המדינה.
בתחילת שנות ה-40 נמנה עם ששת המוזיקאים שהקימו את הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב, בהמשך האקדמיה למוזיקה בתל אביב.
באותן שנים גם פגש את ורה קמני (Kemeny), ובשנת 1949 נשא אותה לאישה.
לזוג פניבש נולדו שתי בנות: טליה ודפנה.
ב-1957 היגר פניבש מישראל עם משפחתו לז'נבה, שם התמנה ככנר הראשי של תזמורת שווייץ המערבית וכמורה בכיר לכינור בקונבטוריון בז'נבה עד 1965, אז היגר מאירופה לקנדה, שם השתקע.
מאז ועד מותו ב-2004 לימד באוניברסיטת טורונטו.
ככנר וירטואוז מבריק, הרבה להופיע כסולן ברחבי העולם וכפדגוג, שראה עצמו לא רק כמורה למוזיקה אלא גם כמחנך, השקיע רבות בהוראת נגינה בכינור ומוזיקה קאמרית.
ב-1998, לרגל יום הולדתו השמונים, הוענק לפניבש צלב מסדר ההצטיינות של הונגריה.
לורנד פניבש נפטר בציריך שבשווייץ בשנת 2004, בדרכו לישראל.
הועלה לקבורה בישראל, ונטמן בבית העלמין קריית שאול.
לורן פטריק היא שחקנית רוגבי ישראלית אשר מכהנת כקפטן אס"א חיפה ונבחרת הנשים של ישראל ברוגבי.
הייתה שותפה להעפלה ההיסטורית לטורניר הגמר של אליפות אירופה 2008.
פטריק החלה לשחק רוגבי לאחר שעלתה לארץ בשנת 2004 מארצות הברית, שם שיחקה כדורגל וכדורסל, התחרתה באתלטיקה ובשחייה צורנית, ואף הייתה ראש קבוצת מעודדות בפוטבול.
בשנת 2008 העפילה עם נבחרת ישראל לטורניר הגמר של אליפות אירופה.
נכון לשנת 2010, פטריק נחשבה לאחת השחקניות הבולטות בליגה, וידועה כאתלטית מעולה, בעלת יכולת טכנית טובה וכן ראייה מרחבית ויכולת יצירת שטח ברמה הגבוהה ביותר.
באפריל 2010 מונתה לקפטן הנבחרת לקראת אליפות אירופה לנבחרות דרג א'.
בנוסף, היא מאמנת רוגבי מוסמכת.
לומדת לתואר דוקטור להנדסת הסביבה בטכניון.
לורנזן ורן-גיין רייט היה כדורסלן אמריקאי אשר שיחק בליגת ה-NBA בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
רייט גדל ליד אוקספורד, ממפיס, ושיחק בממפיס כדורסל בכל שלבי הקריירה, תיכונים, מכללות וככדורסלן מקצועי בממפיס גריזליס.
רייט נצפה בין החיים לאחרונה ב-18 ביולי 2010 כשעזב את ביתה של גרושתו, ומשפחתו דיווחה למשטרה על היעדרותו ב-22 ביולי.
מוקד 911 (שיחות החירום האמריקאיות) דיווחו כי התקבלה שיחה מהטלפון הסלולרי של רייט ב-19 ביולי בשעה 1:00 בלילה, בה נשמעו קולות ירי.
גופתו של רייט נמצאה ב-28 ביולי 2010 ביער באזור לא רחוק מהעיר.
בנובמבר 2017 נמצא האקדח בו נורה רייט, והתגלה כי גרושתו שרה רייט-רובינסון היא שיזמה את רציחתו, ככל הנראה במטרה לזכות בכספי ביטוח החיים של רייט בשווי מיליון דולר.
בדצמבר 2017 הואשמה רייט-רובינסון ברצח ממדרגה ראשונה, יחד עם ידידה בילי טרנר אשר הוציא לפועל את מזימתה וירה למוות ברייט.
לורן-מואיז שוורץ היה מתמטיקאי יהודי-צרפתי.
שוורץ הוא בוגר אקול נורמל סופרייר וזכה במדליית פילדס על תרומתו בתחום תורת ההתפלגויות, המעניקה משמעות מוגדרת לאובייקטים כגון פונקציית דלתא של דיראק.
שוורץ הורה שנים ארוכות באקול פוליטקניק.
לבד מעבודתו המדעית שוורץ אף היה אינטלקטואל נודע בצרפת, שהביע דעות סוציאליסטיות.
לורן-מואיז שוורץ הוא בן למשפחה יהודית משכילה מחבל אלזס.
אביו היה מנתח, ודודו רוברט דברה היה רופא ילדים נודע בצרפת.
בעת לימודיו בפריז בתיכון "ליסה לואי-לה-גרנד" (Lycée Louis-le-Grand), המשמש כמכינה ל"אקול נורמל סופרייר", התאהב במארי-הלן לוי, בתו של המתמטיקאי פול פייר לוי שהייתה מתמטיקאית בזכות עצמה.
שוורץ התעניין שנים ארוכות במדעי הטבע ואסף למעלה מ-20,000 פרפראים, אוספו הועבר למוזיאון הלאומי למדעי הטבע בפריז.
במהלך השנים גילה מספר מיני פרפראים הקרויים על שמו.
שוורץ הצטיין כתלמיד, במיוחד בלימוד לטינית, יוונית ומתמטיקה.
בשנת 1934 התקבל לאקול נורמל סופרייר, ובשנת 1937 עמד בבחינות לתעודת הוראה (Agrégation).
בתקופת מלחמת העולם השנייה שוורץ עבד באוניברסיטת שטרסבורג תחת שם בדוי, לורן-מרי סלימרטן, וגם אשתו השתמשה בשם בדוי, כדי שלא יזהו אותם כיהודים.
עם סיום המלחמה התגורר שנה אחת בגרנובל ובשנת 1945 החל לעבוד באוניברסיטת נאנסי, שם שהה שבע שנים.
בשנת 1950 זכה במדליית פילדס על עבודתו בתחום ההתפלגויות.
הוא היה המתמטיקאי הצרפתי הראשון שזכה במדליית פילדס.
שלטונות ההגירה של ארצות הברית הערימו קשיים על כניסתו למדינה לשם קבלת המדליה, עקב נטיותיו הפוליטיות הטרוצקיסטיות.
עבודתו הבהירה את פונקציית דלתא של דיראק ופונקציית מדרגה, סייעה להרחבת התאוריה של התמרת פורייה ומשמשת אבן פינה לתאוריה של משוואות דיפרנציאליות חלקיות.
שוורץ היה חוקר ומורה רב השפעה, ובין תלמידיו נמנים מתמטיקאים בולטים ובהם: Bernard Malgrange, Jacques-Louis Lions, François Bruhat ואלכסנדר גרותנדיק.
בשנת 1952 הצטרף לפקולטה למדעים של הסורבון.
בין השנים 1958 - 1980 עבד בעיקר באקול פוליטקניק.
בין השנים 1961 - 1963 נאסרה עליו ההוראה באקול פוליטקניק, לאחר שחתם על עצומת ה-121, שקראה להכיר בזכויות הלגיטימיות של העם האלג'יראי בעת מלחמת העצמאות של אלג'יריה.