tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ההביטואציה היא אחד מצורות הביטוי ההתנהגותי של למידה לא הקשרית, כך שהפחתת עוצמת התגובה שמעורר הגירוי מעידה על למידתו.
הסכמות הן אחד מהמנגנונים המאפשרים לאדם להתמודד מול היצף מידע של גירויים מהסביבה.
הסכמה מתגבשת ומתייצבת ככל שההתנסויות, התפיסות והתנהגויות שגרמו להיווצרותה חוזרות ונשנות.
בהתאם לכך, לכל אדם יש מערכת סכמות שונה, הנבנית על החוויות וההתנסויות הייחודיות לו מול הסביבה שבה הוא חי.
השפעת הסביבה מול גורמים פנימיים
כאמור, להתנסות עם הסביבה יכולה להיות השפעה על ההתנהגות והחשיבה של האדם.
עם זאת, קיימים הבדלים בין אישיים ביחס שבין האדם לסביבה.
הבדלים אלו הם בעלי אופי דו כיווני - הם באים לידי ביטוי הן באופן שבו סביבות שונות יוצרות הבדלים בין אנשים, והן באופן שבו אנשים שונים תופסים סביבה מסוימת ומגיבים אליה.
אנשים שונים יכולים לתפוס את אותה הסביבה באופן שונה, והם יכולים להגיב בצורה שונה גם כאשר אין הבדלים בין התפיסות שלהם.
בשנים הראשונות לחיים, השפעתה של הסביבה על האדם חזקה במיוחד.
למשל, סביבה דלה שאין ביכולתה לספק את הגירויים הנדרשים לילדים, עלולה לגרום לעיכוב התפתחותי.
סכנה זו קיימת גם בקרב ילדים בריאים ונורמליים מכל בחינה אחרת.
אך בעוד שלסביבה שבה נמצא הפעוט בגיל הינקות יש השפעה רבה על ההתפתחות העתידית שלו במישורים רבים, גם למאפיינים האישיים של כל פעוט ישנה השפעה על האופן שבו הוא מגיב לסביבה.
לדוגמה, אחד הגורמים אשר משפיעים על האופן שבו כל פעוט מגיב להוריו הוא המזג שלו.
בנוסף, האופן שבו תרבות מסוימת מעצבת או מנצלת כישורים חשיבתיים עשוי להשפיע על ארגונם של כישורים אלה במוח.
לגדילה יש חוקיות אשר תלויה במטען גנטי ובתנאי סביבה, שיוצרים יחסי גומלין מורכבים בין תורשה, סביבה והתפתחות האדם.
כתוצאה מכך, הסביבה בה האדם נמצא יכולה להשתנות מרגע לרגע וממצב למצב, אך לכל מקום הוא מגיע מהסביבה הקודמת בה שהה אשר בה הוא התעצב בהתאם לפוטנציאל העיצוב הפנוטיפי שלו.
אחד הגורמים להבדלים בין אישיים באינטראקציה שבין האדם לסביבה הוא התורשה.
זאת משום שישנם הבדלים במבנה הגנטי של אנשים שונים.
התורשתיות היא השונות הנצפית, הפנוטיפית, בין פרטים הנגרמת מהבדלים גנטיים.
עם זאת, בעוד שהמפה הגנטית שלנו היא התשתית לייחודיות, המפה ההיסטורית משלימה אותה.
אומנם רצף ה-DNA של אדם מסוים אינו ניתן לשינוי על ידי הסביבה, אך בעוד שהמכלול הגנטי של האדם (הקרוי "גֵנוֹטִיפּ") הוא קבוע, האופן שהוא בא לידי ביטוי ("פֵנוֹטִיפּ") יכול להיות מושפע מהסביבה.
כלומר, המימוש הפנוטיפי של הגנוטיפ הוא בעל גמישות שיכולה להשתנות בהתאם לסביבה.
גמישות פנוטיפית היא תופעה ביולוגית נפוצה בה הגנוטיפ של תכונה מסוימת מבטא פנוטיפים שונים תחת תנאים סביבתיים שונים.
כמו כן, לגדילה ולהתפתחות התקינה דרושה קביעות מינימלית של תנאי סביבה.
באופן דומה, התפתחות של תאי העצב במוח האדם מושפעת הן מהתורשה והן מהסביבה.
סביבתו של האדם מורכבת לא במעט מאנשים אחרים.
בהתאם לכך, קיימים יחסים הדדיים בין האדם לסביבה החברתית שלו, כך שבדומה לסביבות אחרות הוא יכול להיות מושפע ממנה ולהשפיע עליה בהתאם לנסיבות.
למשל, אווירה קבוצתית מושפעת מתהליכים וקשרים בין-אישיים הנוצרים במסגרת של קבוצה חברתית.
התהליכים בהם האדם מנסה להבין את זולתו ולגבש רושם מדויק על אנשים אחרים מכונים תפיסה חברתית.
השפעת הסביבה החברתית על האדם
פסיכולוגיה חברתית עוסקת בקשר בין הפרט לחברה, היא חוקרת את השפעת הזולת על מחשבותיו, הרגשותיו, והתנהגותו של הפרט.
באופן כללי השפעה חברתית היא מצב בו דעותיו או מעשיו של אדם מושפעים מאנשים אחרים.
השפעה חברתית יכולה להתרחש בגילאים ובמצבים שונים.
למעשה, היא מתחילה כבר בראשית חייו של האדם.
זאת משום שהאדם נולד לתוך קבוצה חברתית שבה הוא תלוי במידה רבה לאורך שנות הינקות והילדות שלו.
הסביבה ההיסטורית האישית אשר מהווה את ההשפעה החזקה ביותר בחיי האדם היא ההשפעה של סביבת חודשי חייו הראשונים אשר מהווה את "הרחם שמחוץ לרחם" וסביבת ילדותו.
הקבוצה שאליה נולד האדם לא רק מספקת את צרכיו, אלא גם שואפת לכוון את פעולותיו בדרכים שונות.
חיברות הוא תהליך של התנסות חברתית ותרבותית מתמשכת, המקנה ליחיד את דפוסים, כללים וערכים של התרבות בחברה בה הוא חי.
בתהליך זה יש לסביבה השפעה משמעותית על עיצוב האישיות, ההתנהלות הרגשית ודפוסי המחשבה של היחיד בחברה.
החינוך הוא אחד המרכיבים המשמעותיים של תהליך החברות.
על פי רוב, החינוך נעשה במסגרת המשפחה, מערכת החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי.
ישנן דרכים נוספות בהם האדם יכול להיות מושפע מהסביבה החברתית.
השפעה זו יכולה להתרחש רק מעצם קיומם של אנשים בקרבתו של אדם מסוים.
על פי תאוריית הקרבה הבין-אישית קיימת השפעה של המרחק הפיזי בין בני-אדם על התנהגותם והרגשתם.
למשל, הקלה חברתית היא ההשפעה של נוכחות אחרים על ביצוע משימה.
סביום (ידוע גם בשם סבום) היה מלך אמורי, המלך השלישי בשושלת הראשונה של מלכי בבל.
הוא מלך בין השנים 1844–1831 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, או בין השנים 1781–1767 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה.
בתקופתו בבל הייתה עיר-מדינה קטנה ששלטה רק על העיר בבל, שבתקופתו הייתה כנראה עיר קטנה.
העיר התחילה לגדול בתקופת נכדו סין-מובליט והפכה לאימפריה בתקופת נינו חמורבי.
בשנה ה-7 למלכותו, ניהל מלחמה עם לרסה.
בשנה ה-12 נלחם בעיר כאזאלו.
בשנה ה-13 למלכותו, העמיק את מערכת תעלות ההשקיה בעיר בבל.
בתקופת מלכותו בנה בבבל את מקדש אסגילה לאל מרדוך ואת מקדש אבאבר בסיפר.
סְבִיבוֹן – סוֹב סוֹב סוֹב הוא שיר לכבוד חג החנוכה מאת לוין קיפניס שהותאם ללחן עממי, ואשר עוסק במנהג המשחק בסביבון.
השיר פורסם בשנת 1923 בספרו "מחרוזת" (הוצאת אמנות, פרנקפורט).
את המנגינה קיבל קיפניס מהמוזיקולוג ואספן המוזיקה העממית היהודית אברהם צבי אידלסון.
תחילה הוא השתמש בה לשיר "מפאת ירדן מהר גלעד".
כאשר חיבר קיפניס את "סביבון סוב סוב סוב", ביקש מנחום נרדי שיכתוב בשבילו מנגינה לשיר.
לאחר שהמנגינה שהציע זה לא מצאה חן בעיניו, הוא השתמש באותה מנגינה שקיבל מאידלסון.
סביבון (שם מדעי: Turbo) הוא סוג של חילזון ימי, בעל זימים וסגר גירני במשפחת הסביבוניים.
שמו המדעי, "טורבו", נגזר מהמילה טורבן ואינו מרמז שמין חילזון זה מהיר במיוחד.
הקונכיות של בני הסוג הן גדולות ועבות.
הפיתול האחרון גדול במיוחד ולעיתים יש בו בליטות או קוצים קטנים.
פתח הקונכייה עגול וחסר שפה.
לחלזונות בסוג זה יש סגר גירני מוצק וכיפתי הנמצא על גב הרגל וכאשר החילזון מתכנס לקונכייה הסגר סוגר את הקונכייה ומונע מטורפים להיכנס לתוכה ולאכול את החילזון.
המשננת (radula) היא האיבר של החילזון שמכיל שיניים ואיתו הוא מגרד מזון.
בבני סוג זה המשננת היא לרוב קצרה.
סוג זה מתוארך לקרטיקון עליון, כ-100 מיליון שנה לפני זמננו, וחי עד היום.
בימי ישראל חיים מספר מיני סביבונים: סביבון זיזי (Turbo radiatus) וסביבון מעוטר (Turbo petholatus), שניהם חיים במפרץ אילת.
סוג זה כולל 62 מינים:
סבּיהה גקצ'ן (Sabiha Gökçen; 22 במרץ, 1913, בורסה, האימפריה העות'מאנית – 22 במרץ 2001, אנקרה, טורקיה) הייתה הטייסת הטורקית הראשונה ונחשבת לטייסת הקרב הראשונה בעולם.
גקצ'ן הייתה אחת מילדיו המאומצים של אתאטורק, והוא שהעניק לה את שמה.
סביהה גקצ'ן נולדה בעיר בורסה להורים ממוצא בוסני, שמתו בילדותה.
היא אומצה ב-1925, בגיל 12, על ידי אתאטורק, והודות לכך קיבלה חינוך בבתי-ספר פרטיים באנקרה ובאיסטנבול.
בתמיכתו של אתאטורק, שראה חשיבות רבה בטיפוח התעופה בטורקיה, התקבלה לבית הספר הממלכתי לטיסה.
ב-1935 החלה בלימודי דאייה ונשלחה לרוסיה להשלמתם, ובהמשך עברה לכלי טיִס ממונעים.
ב-1936 התקבלה לבית הספר הצבאי לטיסה באסקישהיר שבו הוכשרה לטיִס במשימות צבאיות.
ב-1937 השתתפה בתמרונים צבאיים באזור תראקיה והים האגאי.
באותה שנה מילאה משימות הפצצה במבצע הצבאי לדיכוי מרד הכורדים שהנהיג סֶיִיד ריזה , מבצע המוכר כטבח דרסים.
על חלקהּ בתקיפות האוויריות הוענק לה עיטור בטקס ממלכתי, שבו השתתפו נשיא המדינה, ראש הממשלה והרמטכ"ל, ונקבע מעמדה כגיבורה לאומית.
באותה שנה לקחה גקצ'ן חלק בפעולות בחבל אלכסנדרטה (האטיי) נגד מפגינים שמחו על התוכניות לקריעתו מסוריה וסיפוחו לטורקיה בתום המנדט הצרפתי.
בשבוע הראשון של יוני 1938 ביצעה טיסות יחיד בין איסטנבול, אתונה, סופיה, בלגרד ובוקרשט, וזכתה בכך לפרסום עולמי.
גקצ'ן השתחררה משירות צבאי אחרי מותו של אתאטורק.
היא מונתה למדריכה בבית הספר לטיִס של האגודה האווירונאוטית הטורקית ומילאה תפקיד זה עד שנת 1955. כמו כן נמנתה עם חברי מועצת המנהלים של האגודה.
גקצ'ן המשיכה להטיס מטוסים עד שנת 1964. לזכותה כ-8,000 שעות טיסה, מתוכן 32 שעות במשימות קרביות.
ב-1991 קיבלה מדליית זהב מאת הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה.
ב-1996 הייתה האישה היחידה בכרזה של "20 האוויראים הגדולים בהיסטוריה", שהפיק חיל האוויר האמריקאי.
סביהה גקצ'ן הייתה לאחד מסמלי טורקיה המודרנית והחילונית וגילמה בחייה את התמורות המהפכניות שהנהיג אתאטורק במעמד האישה.
נמל התעופה הבינלאומי השני של איסטנבול על שמה – סביהה גקצ'ן.
סביבון ענק (שם מדעי: Turbo marmoratus) הוא מין חילזון ימי בסוג סביבון.
הוא הגדול שבמיני הסביבון, עם קונכייה בקוטר .
חילזון זה נידוג באופן מסחרי בשל שכבת הדר העבה שבקונכייתו.
המאפיין הבולט בחילזון זה הוא גודלו.
קוטר הקונכייה שלו נע בין 15 ל-18 ס"מ, והיא כבדה ועבה.
צורתה היא כדורית בקירוב (כלומר: היחס בין הגובה לרוחב הוא בקירוב 1).
צבעה כאשר החילזון בחיים הוא ירוק עם תבניות משוישות בצבעי לבן וחום.
לקונכייה יש 6–7 פיתולים והאחרון שבהם, פיתול הגוף, הוא העבה והגדול מכולם.
כל הפיתולים קמורים למעט החלק שליד פתח הקונכייה.
הקונכייה מגובששת, בייחוד בפיתול הגוף.
מתחת לשכבת הצבע והגבשושיות נמצאת שכבה עבה של דר ("אם הפנינה").
לחומר זה יש ערך מסחרי, ולכן הסביבון הענק נידוג ומגודל בשביל לקצור ממנו את הדר, ולהפיק ממנו כפתורים, חרוזים וקישוטים אחרים.
פתח הקונכייה עגול וגדול וחלקו הפנימי מצופה בשכבה נוצצת של דר.
כאשר החילזון חי, את פתח הקונכייה סוגר מכסה גירני (operculum) עבה.
הסביבון הענק חי בשוניות אלמוגים.
הוא פעיל בלילה וניזון מאצות.
הסביבון הענק חי בשוניות אלמוגים טרופיות באוקיינוס ההודי, מטנזניה ומדגסקר שבמערבו ועד אינדונזיה ואיי הפיליפינים שבמזרחו.
הוא נמצא גם במערב האוקיינוס השקט ובחוף הצפוני של קווינסלנד באוסטרליה.
סביבת מוּר במודל אוטומט תאי מוגדרת על סריג ריבועי ומורכבת משמונת התאים הסובבים תא מרכזי.
היא דומה בגרפיקה ממוחשבת למספר הפיקסלים הסובבים פיקסל נתון.
הסביבה נקראת על שם המתמטיקאי האמריקאי אדוארד מור, ממציא האוטומט הסופי מכונת מור.
יחד עם סביבת פון נוימן הן הסביבות הנפוצות ביותר באוטומטים תאיים.
באופן כללי סביבת מור מסדר של תא, מורכבת מסך התאים שבמרחק צ'בישב ממנו.
למשל סביבת מור מסדר 2 מורכבת מ 24 תאים (8+16) ובאופן כללי: .
הסביבה מופיעה במשחקי המחשב שולה המוקשים ומשחק החיים.
ניתן להרחיב את המושג לממדים גבוהים יותר.
למשל באוטומט תאי תלת-ממדי מסדר 1, תתקבל צורת קובייה המורכבת מ 26 קוביות סביב קובייה מרכזית.
כך קורה במשחק החיים ב3D.
סביבת פון נוימן במודל אוטומט תאי מוגדרת על סריג ריבועי ומורכבת מארבעה תאים הסובבים תא מרכזי.
יחד עם סביבת מור הן הסביבות הנפוצות ביותר באוטומטים תאיים.
הסביבה נקראת על שמו של המתמטיקאי ג'ון פון נוימן.
באופן כללי סביבת פון נוימן מסדר של תא, מורכבת מסך התאים שבמרחק מנהטן ממנו (מרחק הנמדד בצעדים אופקיים ואנכיים בלבד).
למשל סביבת מור מסדר 2 מורכבת מ 12 תאים (4+8) ובאופן כללי: .
באוטומט תאי חלת-ממדי תתקבל צורה מדורגת המזכירה אוקטהדרון.
בחלת-מימד סך כל הקוביות בסדר 1 הוא 6 ובסדר 2 כבר 24. סך הקוביות בסביבת פון-נוימן מסדר r במימד m הוא איבר במערך דלנואה.
סביבנו הוא אלבומו החמישי של המוזיקאי והזמר הישראלי יוני רכטר משנת 2017. באלבום כלולים שירים של מספר משוררים אותם רכטר הלחין.
"סביבון מעוטר בדימוי יהודה השבויה ויהודה המשוחררת" הוא סביבון שיצר האמן הישראלי משה מורו על פי עיצובו של זאב רבן בשנת 1929.
בשנת 1929 יצר מורו בבית המלאכה שלו ב"בתי בצלאל", סביבון עשוי שנהב מגולף.
גוף הסביבון עשוי במבנה של קובייה, עליה חרוטים דימויים הקשורים לחג החנוכה: כד ולצידו ענפי עץ זית, המנורה, תיאור של "יהודה השבויה", הלקוח ממטבע הנצחה שטבעו הרומאים לאחר ניצחונם על היהודים במרד הגדול, וכן דימוי של "יהודה המשוחררת".
דימוי זה פותח בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות והיווה ביטוי לתפיסה שראתה בציונות מכשיר לשחרור משעבוד העם היהודי.
דימוי זה הופיע גם על גבי אריח קרמיקה שנוצר ב"בצלאל" עבוד בית ביאליק בתל אביב.
האותיות החרוטות על הסביבון - "נ.
ש.", מעידות כי יועד עבור יהודי התפוצות.
מן הסביבון נוצרו בשנת 1996 עותקים בטכניקה של יציקת ברונזה.
אחד מן העותקים הוצג בתערוכה "בצלאל של שץ" (1982), שהוצגה במוזיאון ישראל.
תצלום הסביבון הופיע על גבי כרטיס חיוג (טלכרט) של חברת בזק.
הסביבה ההיסטורית סקוטלנד (בסקוטית גאלית: Àrainneachd Eachdraidheil Alba; באנגלית: Historic Environment Scotland, בראשי תיבות: HES) הוא גוף ציבורי ממשלתי בסקוטלנד, האחראי על מחקר, טיפול וקידום הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד.
היא הוקמה בשנת 2015 ממיזוג הסוכנות הממשלתית סקוטלנד ההיסטורית עם הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד (RCAHMS).
בין יתר התפקידים, הסביבה ההיסטורית סקוטלנד שומרת על יותר מ-300 נכסים בעלי חשיבות לאומית, כולל טירת אדינבורו, סקארה ברי ופורט ג'ורג'.
האחריות שלה חולקה בעבר בין סקוטלנד ההיסטורית, סוכנות ממשלתית האחראית על נכסים בעלי חשיבות לאומית, לבין הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד, שאספה וניהלה רשומות על הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד.
על פי תנאי הצעת החוק של הפרלמנט הסקוטי שפורסם ב-3 במרץ 2014, השניים פורקו ותפקידם הועבר ל"סביבה ההיסטורית סקוטלנד", ב-1 באוקטובר 2015.
הסביבה ההיסטורית סקוטלנד היא גוף ציבורי שאינו מחלקתי בעל מעמד של גוף ללא מטרות רווח, המנוהל על ידי חבר נאמנים שממונה על ידי הממשלה הסקוטית.
הגוף מיישם את "מקומנו בזמן", אסטרטגיית הסביבה ההיסטורית של סקוטלנד ואחראי על מבנים ומונומנטים בטיפול המדינה, כמו גם אוספים לאומיים של כתבי יד, רישומים ותצלומים.
מעבר לאוספים אלה, הסביבה ההיסטורית סקוטלנד מספקת מימון והכוונה לעבודות שימור וחינוך ברחבי סקוטלנד.
Canmore הוא מאגר מקוון שמתוחזק על ידי הסביבה ההיסטורית סקוטלנד מאז 2015. בעבר היא הוחזקה על ידי הוועדה המלכותית למונומנטים עתיקים והיסטוריים של סקוטלנד.
"סביב לעולם" הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים "ישראפון".
הוצאתו נחשבת לאבן דרך משמעותית בקריירת הצמד, כיוון ששיריו הצליחו לראשונה להיכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
נכללו בו רצועות בשפה הצרפתית, ספרדית, עברית, אנגלית, גרמנית ופורטוגזית.
"הילדים של סיון" – נכתב והולחן על ידי דודו ברק וניסים שובל.
זהו שיר המתמקד בילדי החודש סיוון.
שמות הילדים לא מוזכרים בשיר, אם-כי מסופר כי כולם נולדו למזל תאומים ("במזל תאומים יבנו הילדים").
עלילתו מתרחשת בעונת הקיץ החמה ("בימים של חמה ושרב", "ילדים שעם קיץ נולדו").
"בעקבותייך" – נכתב והולחן על ידי אהוד מנור ונורית הירש.
במרכז מילות השיר עומדת אישה, שמפגינה את חושניותה במספר דרכים שונות: קשירת סרטים בצבע כחול וורוד לגופה, שירת מזמורים, לגימת יין אדום, רקימת וילון ותלייתו בחלון ותפירת חולצה שקופה למחצה.
תגובות הגברים באה בסיום כל בית.
תחילה הם מתפעלים מיופייה ויוצאים מדעתם, אחר כך שורקים לה כשהיא הולכת ברחוב ולבסוף מביטים בה עד אין קץ.
"כבר אחרי חצות" – נכתב והולחן על ידי עמוס אטינגר ונורית הירש.
הבתים מספרים על העיסוקים שעתידים לבוא בבוקר, כמו קריאת עיתון, ניקיון האתמול מן הרחובות וכיבוי אורות הירח והכוכבים.
"סביבוני ירוץ בגיל" הוא שיר ילדים לחג החנוכה שכתב משה אביגל והלחין מתתיהו שלם ב-1935.
על-פי חוקר הזמר העברי, אליהו הכהן, את המילים לשיר החנוכה, "סביבוני ירוץ בגיל" כתב משה אביגל (1969-1886).
הגננות אהבו את המנגינה של "שיר לחנוכה" ("בואו בואו ילדים / שמן שימו בכדים / כל אחד לפי התור / בכדו ידליק האור...") שכתב והלחין מתתיהו שלם (ויינר) (1975-1904), והתאימו אותה לשיר "סביבוני ירוץ בגיל".
"סביב כל העולם" הוא שיר בביצועו של מייק בורשטיין, שכתב אליעוז רבין והלחין ועיבד רוני וייס, שהיה מועמד לייצג את ישראל באירוויזיון 1981. השיר זכה במקום השישי בתחרות קדם האירויוזיון שהתקיימה ב-3 במרץ בירושלים.
במקום הראשון בתחרות זכתה להקת "הכל עובר חביבי" עם השיר "הלילה".
השיר בעיבודו של חגי אלקיים, בוצע על ידי כל כוכבי "פסטיגל סובב עולם" בשנת 2003.
דפנה דקל ומקהלת שרונית הקליטו את השיר בשנת 2010 עבור ערוץ הופ!.
כוכבת הילדים מיכל הקטנה ביצעה את השיר מתוך ה-DVD "חבורת מיכל הקטנה" משנת 2011.
vernalis ) הוא צמח ממשפחת המורכבים.
הכינוי 'סביון', מקורו בשם הלטיני senex, שעניינו זָקֵן, איש מבוגר.
משם זה נגזר שמו של ה'סנאט', בית המחוקקים במדינות שונות בעולם.
גם שמו הערבי זַהְרַת א־שֵּׁיח' = "הפרח של השייח", מציין את המונח שייח' = 'זָקֵן', גם במובן של חכמה ואחריות.
השם 'סביון', מקורו בסב (סבא),שם המעיד על מראהו של הסביון בשלב האחרון במחזור חייו, בו הוא מפזר את זרעיו במטרה להמשיך את קיום המין.
את השם 'סביון האביב', העניקו לשפה העברית חנה ואפרים הראובני.
אחרי שהפרח נובל, הזרעים מסודרים בתפרחת לבנה המזכירה שערות של סבא.
השערות עפות ברוח וכך מפיצות את זרעי הסביון.
הסביון הוא אחד הפרחים הראשונים של החורף ופורח יחד עם פריחתם של מספר פרחים כגון החמציץ וציפורני-חתול מצויות, והם ביחד מבשרים את בוא החורף.
פריחתו של הסביון בישראל היא בחורף ובאביב, מחודש דצמבר ועד אפריל.
סביון אביבי הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית.
הסביון האביבי מתרבה בדרך אל זוויגית.
בעזרת הדרך "שלוחות" שבעזרתה כאשר הוא מפיץ את זרעיו מתפתח מהם שורשים מעל האדמה ומהם צומח צמח הזהה למקורי.
בשירו, "הסביון" מתאר המשורר לוין קיפניס את מנגנון הפצת הזרעים של הסביון.
סֶבִּיל הוא מבנה בו מצוי מתקן מים ציבורי המיועד לשתייה של בני אדם ולעיתים גם בהמות.
בעבר נהוג היה למקם את הסביל בצומת דרכים ובמקומות בהם עוברי אורח עוצרים ונזקקים למי שתייה.
הסביל ממוקם גם בקירות חיצוניים של מסגדים או בחצר לשם שתייה או רחצה לקראת התפילה.
"סביל" בערבית פירושו "דרך" (בדומה למילה העברית "שביל").
בתרבות המוסלמית הארץ-ישראלית, בה מי שתייה אינם זמינים בכל מקום, היה נהוג שאדם שנעשה לו נס, היה מודה לאל ו"הולך בדרכו".
הודיה זו נעשתה על ידי בניית ברזייה לרשות הציבור.
פירוש נוסף, המקור במילה הערבית פי סביל אללה ("מעשה בשביל האל" או "לשם שמים").
כלומר, אדם המסייע במים לעוברי אורח, מתנהג בנדיבות לשם שמיים.
על פי השערה זו מובן הביטוי הערבי "אבן סביל" לאדם הנע בדרכים.
Sebil בשפה הטורקית זו דרך, מעבר, מזרקה ציבורית, אשנב או דלפק דרכו מגישים כוסות מים כמוסד צדקה (המונח הערבי "פי סביל אללה" קיים גם בשפה הטורקית).
אדם המחלק מים בסביל נקרא סבילג'י (Sebilci).
שליטים באימפריה העות'מאנית בנו סבילים כמוסדות צדקה, כהפגנה של נדיבות, טוב-לב וסובלנות כלפי הנתינים.
ברבים מהסבילים קבועות כתובות המספרות את שמות הקבלן ועל תאריך בנייתם, מלבד הכתובות המעוטרות הם מעוטרים גם בציורים אומנותיים.
סבילים שונים התפרסמו עקב הייחודיות שלהם או מיקומם.
במוזיאון ארץ ישראל בתל אביב מצויים שחזורים של סבילים מתקופות שונות.
בתרבות העות'מאנית/טורקית יש הבחנה בין המקום הציבורי לחלוקת מים, הנקרא "סביל", לבין ברז ציבורי, הנקרא "צ'שמה" (Çeşme).
בתרבות הטורקית צ'שמה הוא ברז מים לתועלת כול, אשר ניצב לצידי הדרכים.
בדרך כלל המתקן להיטהרות טקסית לפני התפילה, במסגדים רבים מורחב לבניין נפרד או למתקן במרכז החצר ונקרא אף הוא סביל.
בישראל כיום אין הבחנה בין ברז ציבורי או מתקן רחצה למקום בו חילקו מים, וכל מתקני המים הציבוריים מהתקופה הערבית או העות'מאנית נקראים "סביל".
סביל אבו נבוט בניין במבואות יפו בצד הדרך לירושלים, היום בדרך בן-צבי היוצאת ממרכז יפו לצומת חולון ולכוון ירושלים, נקרא סביל אבו נבוט.
הבניין בעל שלוש כיפות ומעוטר בעמודים מחודדים.
נקרא על שם מושל יפו הטורקי, אבו נבוט שמספרים שהיה נוהג להתהלך עם אלה בידו.
כך, "אבו נבוט" פירושו "בעל האלה" (משמע, בעליו של מחבט או מקל גדול) או "אבי האלה".
סביל סיכסיכ במסגד סיכסיכ ברחוב בית אשל ביפו ממוקם סביל.
הוא בנוי באותו סגנון כמו הסביל של מסגד מחמודיה.
בקיר האמצעי יש את הטורה של הסולטן עבדול חמיד השני של טורקיה שהסביל נבנה בזמן היותו הסולטן.
במאות ה-14 וה-15 הוקמו סבילים ממלוכיים רבים באזור רחובות השלשלת ואל-ואד בעיר העתיקה וכן על רחבת הר הבית.
במאה ה-16 נבנו בירושלים ביוזמת סולימאן המפואר, חמישה רהטים בתוך חומות ירושלים ואחד מחוצה להם - הוא הסביל הניצב על גשר דרך חברון החוצה את גיא בן הנום בין מבנה הסינמטק לבריכת הסולטאן.
זהו שמו הערבי של סביל הממוקם בהר הבית, בחלקה הצפוני של חצר המקדש בסמיכות לשער פייצל.
סביל זה נבנה בימי סולימאן המפואר ב-4 בינואר 1537. עדויות שונות מתארות סביל זה כפעיל בשנת 1900, כיום הסביל נטוש ומוזנח.
בעיר סרייבו בבוסניה והרצגובינה נבנה בשנת 1891 סביל הנקרא בשפת המקום Sebilj.
הסביל נמצא בכיכר המרכזית שנקראת באשצ'ארשי (מטורקית Başçarşı - שוק ראשי).
סביל זה הוא אחד מהסמלים של סרייבו ותוכנן על ידי האדריכל האוסטרי אלכסנדר ויטק (1852–1894).
משני צידי הכניסה לקבר רחל מצויים שני עמודים אשר בתוכם מצוי סביל.
המים הגיעו מבאר שחפרו היהודים ליד קבר רחל.
מעל מקור המים מצויה חריטה עם סמל האימפריה העות'מאנית.
סביח הוא מאכל עממי יהודי-עיראקי שהפך לפופולרי בישראל.
מקור השם בשמו של הראשון שמכרו בארץ, סביח (צבי) חלבי אשר הביא את הסביח לארץ.
גרסה נוספת שהוצעה לשם המאכל, היא שמקורו במילה סבאח (صباح), שפירושה בוקר בערבית, מפני שיהודי עיראק נהגו לאכול את המנה בבוקר.
לפי גרסה נוספת מקור השם הוא בראשי התיבות "סלט, ביצה, חציל", "סלט, ביצה, יותר חציל" או "סלט, ביצה, ירק, חציל".
זהו ככל הנראה פירוש הומוריסטי שהמציאו הישראלים, בבחינת ראשי תיבות בדיעבד.
המאכל נמכר לראשונה בישראל בשנת 1961 בדוכן קטן ברחוב עוזיאל ברמת גן, פינת שדרות ירושלים.
בעלי העסק, סביח צבי חלבי ושותפו יעקב ששון, זכו להצלחה והעתיקו את הדוכן למבנה קבוע כ־500 מטר מהמקום המקורי, ברחוב דרך נגבה.
שם ממוקם דוכן הסביח הראשון בישראל עד היום.
הדוכן היה למעשה מבנה קטן בגן בר־אילן, מול תחנת הקצה של קו 63.
ב־2020 הונצח המקום בכיכר ששמה "כיכר הסביח".
חציל מטוגן (מקולף בדרך כלל)
ביצה קשה (לפעמים חומה בדומה לחמין)
בצל טרי קצוץ בתוספת סומאק ומיץ לימון
תפוח אדמה מבושל (בחלק מהגרסאות)
סביליה (בספרדית: Sevilla, סֶבִייָה) היא בירת הקהילה האוטונומית אנדלוסיה ומחוז סביליה בדרום-מערב ספרד.
מספר התושבים של סביליה, נכון לשנת 2022, הוא כ-681,998 והיא העיר הגדולה ביותר באנדלוסיה והרביעית בגודלה בספרד, לאחר ברצלונה, מדריד וולנסיה.
מוטו העיר הוא "NO8DO" – שמסמל את המשפט "היא (סביליה) לא עזבה אותי."
סביליה נחשבת לעיר עתיקה ובעלת אופי, ומאופיינת בבניני פאר, חלקם עוד מתקופת השליטים המוסלמים ובין אתריה המפורסמים ניתן למצוא את קתדרלת סביליה והחירלדה, מגדל הפעמונים של הקתדרלה, ארכיון איי הודו, מצודת סביליה וטורה דל אורו.
בעיר ישנם מוסדות עתיקים, כמו אוניברסיטה, שהוקמה בשנת 1502 לצד אתרים חדשים, כמו כיכר אספניה, אשר נבנתה בשנת 1929 לקראת היריד האיברו-אמריקני.
כיכר אספניה היא דוגמה טובה של האדריכלות המקומית.
העיר מתגאה בדמויות ההיסטוריות שנולדו בה, כמו הקיסר טראיאנוס, הציירים ולסקס ומורילו, אך גם באלה שקבורות בה, כמו כריסטופר קולומבוס.
בסביליה התקיימה קהילה יהודית גדולה שידעה עליות ומורדות עד גירוש ספרד.
התיישבות במקום החלה בסביבות 1000 לפנה"ס.
האגדה מספרת שסביליה הוקמה על ידי הרקולס.
יותר סביר שהעיר הוקמה על ידי הפיניקים, ומדובר באל הפיניקי מלקרת (שהרקולס הוא המקבילה היוונית שלו) המסורת הפיניקית מספרת כי מלקרת הפליג אל מעבר למצרי גיברלטר והקים תחנות מסחר בקדיס וסביליה של היום.
השם עצמו בא מהגרסה הפיניקית של המילה "שפלה".
בהמשך נכבשה על ידי היוונים ולאחריהם נשלטה על ידי קרתחדשת.
בשנת 205 לפני הספירה הרומאים כבשו את העיר מהקרתגנים.
חומות העיר נבנו בתקופת יוליוס קיסר.
הקיסר טראיאנוס נולד בסביליה בשנת 53.
במשך כ-300 שנים, מתחילת המאה ה-5 ועד הכיבוש המוסלמי בשנת 712, סביליה הייתה חלק מהממלכה הוויזיגותית.
בתחילת המאה השביעית פעל בה איזידורוס הקדוש שבהשפעתו עברו הוויזיגותים מהנצרות האריאנית לנצרות הקתולית.
בתקופה המוסלמית נקראה העיר "אישביליה", בערבית (اشبيلية), כפי שניתן לראות בחותם של הקהילה היהודית מאותה תקופה, וכפי שמעיד שמו של אחד הראשונים שחיו בספרד בימי הביניים, הריטב"א (ר' יום טוב בן ר' אברהם אל אישבילי).
בשנת 710 הוביל המנהיג הבֶּרְבֶּרִי טַרִיף, באמצעות תמיכתו של מנהיג ויזיגותי מקומי בשם ג'וליאן, פשיטה על חצי האי האיברי דרך מצרי טריפה.
הצלחתו של טריף, הובילה את טאריק בן זיאד, העבד המשוחרר של המושל הערבי בצפון מערב אפריקה מוסא אבן נֻצַיר, לערוך פשיטה נוספת בחצי האי בראש צבא בן כ-7,000 איש.
הוא הביס את הצבא הוויזיגותי ולכד את קורדובה וטולדו.
לאחר מכן בשנת 712 הגיע לחצי-האי אדונו לשעבר, מוסא אבן נֻצַיר, מלווה בצבא המונה כ-10,000 איש.
מוסא כבש את סביליה ואזורים נוספים בדרום ספרד.
המוסלמים הלכו והתפשטו עד שנת 718, במהלכה הושלם הכיבוש המוסלמי של חצי האי האיברי.
השלטון המוסלמי יצר סדר חברתי חדש בכך שביטל את מעמד האצולה והכמורה, וחילק את אדמותיו.
בשל השיפור באיכות החיים אזרחים רבים המירו את דתם מנצרות לאסלאם, ויחד עם מהגרים מוסלמים רבים מצפון אפריקה והמזרח הביאו לשגשוג כלכלי בספרד.
בשנת 741 בשליחות הח'ליפה מדמשק, באלאג' אבן-בישאר הביס את השלטון הבֶּרְבֶּרי והשליט ריבונות סורית על ספרד.
לכל ג'ונד (מחוז צבאי) סורי, ניתנה בעלות על מחוז ספרדי, כאשר סביליה הוקצתה לג'ונד הסורי- חִמְף.
לאורך התקופה המוסלמית בספרד, השלטון על סביליה עבר בין שושלות אומייות, עבאסיות, ושושלות מוסלמיות מקומיות.
למעט שתי תקופות בהן הייתה לממלכה עצמאית, סביליה הייתה כפופה לשלטון המרכזי בקורדובה.
בשל מיקומה על נהר הגואדלקיביר, סביליה הייתה לאחת מן הערים המרכזיות והחשובות בספרד המוסלמית.
בזכות הנהר שסיפק לה קרקע פורייה, הייתה סביליה לאחת מערי המסחר החשובות באגן הים-התיכון.
סביליה תחת שלטון הח'ליפות האומיית
בשנת 756 הנסיך עבד א-רחמן הראשון, אשר ברח מהמהפכה העבאסית בבגדאד, הביס את יוסוף אל-פירחי, מושל אנדלוסיה.
מערכת היחסים ההדוקה שנוצרה בין סוריה, בה ישבה החליפות האומיית, לבין המחוזות הספרדים, אפשרה לנסיך האומיי להכריז על עצמו כאמיר (נסיך) של אנדלוסיה, ולכונן בה שושלת אומיית עצמאית.
האומיים עודדו הגירה מסיבית של אליטה אומיית סורית לקורדובה על-מנת לשמור על יציבות המשטר האומיי.
למרות-זאת, במשך תקופת שלטון השושלת אנדלוסיה סבלה מניסיונות רבים של הפיכה וממרידות פנימיות; מצד הערבים, הברברים, וכן מצד נוצרים מקומיים ששיתפו פעולה עם כוחות מן הממלכה הפרנקית.
תחת שלטונו של עבד א-רחמן השני, סביליה הפכה למוקד מסחר משגשג, דבר שהביא לפיתוח משמעותי של העיר והעלה את איכות החיים של תושביה.
ניסיון פלישת הנורמנים לאנדלוסיה, ונפילת שלטון הח'ליפות האומיית
בשנת 844 החלו הנורמנים לפלוש לחצי האי האיברי.
לאחר שהצליחו להביס את המוסלמים בערים אחרות, הגיעו בשנת 859 לחומות העיר של סביליה.
במקום נערך קרב קשה שבסופו הנורמנים הוכרזו באופן לא רשמי כמנצחים, ושבו עם הביזה לספינותיהם שבליסבון.
תוצאות הקרב היו קשות עבור סביליה; חומות העיר (אשר עמדו עוד מעידן האימפריה הרומית) הופלו, והמסגד אשר בנה א-רחמן השני נחרב.
תבוסה חלקית זו של הח'ליפות האומיית לנורמנים, בישרה את תחילת הנפילה של השושלת בחצי האי האיברי.
בשנת 888, נעשתה סביליה באופן זמני לעצמאית, אם-כי להלכה בלבד, תוך כיבוד שלטונו של איברהים אבן חיג'אג' השמיני, האמיר שישב בקורדובה.
בשנת 913 היא סופחה חזרה לקורדובה, תחת שלטונו של הח'ליף עבד א-רחמן השלישי.
הח'ליף, ששיקם את העיר, הביא לפיתוח וקידום התשתיות ופני העיר בצורה משמעותית; הוא הרחיב והעמיק את תעלת נהר הגואדלקיוויר על-מנת לשפר את יכולת הניווט של ספינות המסחר, שתל עצי דקל שייבא מאפריקה, הקים גנים, והקיף את העיר בבניינים מרשימים.
החשוב מכולם הוא המסגד, שעל-פי העדויות היה מרשים בגודלו וביופיו.
בנוסף הייתה סביליה בתקופה זו בעלת חשיבות גדולה עבור הח'ליפות, בהיותה מרכז תרבותי ולימודי מפואר.
בין האישים החשובים שצמחו בסביליה, היה המלומד המוערך, אבו עומר אחמד בן עבדאללה המכונה "המשכיל", שחיבר אנציקלופדיה של המדע.
שלטון השושלת העבאדית על סביליה
ניסיונות נוספים של פלישה נוצרית, נבלמו על ידי המפקד הצבאי מחמד אבן אבי עאמר המכונה אל-מנצור, שהצליח להדוף את הפולשים, ולהשיב את השקט לתקופה נוספת.
בנו של המפקד, עבד א-רחמן סנג'ול, שירש את אביו בשנת 1009, הכריז על עצמו בתעוזה רבה כיורש החליף הסורי.
הכרזה זו זעזעה את האימפריה המוסלמית, ובעקבות כך החלו ניסיונות הפיכה רבים של מושלים מוסלמים מקומיים, ששאפו להקים ישויות עצמאיות.
הקאדי מחמד אבן עבאד, ניצל את ההזדמנות והפך עצמו לשליטה של סביליה, ובכך השיב את עצמאות העיר בשנית.
זאת הוא ביצע בעורמה, תוך טענה כי הח'ליפות האומיית נפלה ומינתה אותו לשלטון.
השלטון המוסלמי בספרד החל לקרוס, ואנדלוסיה התחלקה לממלכות קטנות אשר כונו טָאִיפוֹת.
המוסלמים שנחלשו לא היו עוד לשליטיה הבלעדיים של ספרד, וכל אחד מחלקיה היה תחת שלטון שונה; הברברים שלטו בדרום האי, הסלאבים במזרח, הערבים המקוריים שלטו בדרום-מערב, והנוצרים בצפון.
הנוצרים שהלכו והתחזקו למול היחלשות המוסלמים, החלו לגבות מיסים משליטי הממלכות המוסלמיות של ספרד.
בדור השני לשושלת העבאדית, תחת בנו של הקאדי, אבו עמרו עבאד (שידוע יותר בשם אל-מתעאצד), סביליה הייתה לעיר השנייה בחוזקה בספרד אחרי טולדו.
אבו עמרו עבאד היה שליט תקיף ושאפתן, אכזרי ביותר, אשר ביצע מעשי זוועה במתנגדיו ונודע כשתיין ונהנתן.
הוא מת בשנת 1069, בנסיבות לא ברורות.
בנו אבו אל-קאסם מחמד, המכונה אל-מעתמד, המשיך את השלטון של השושלת העבאדית בסביליה.
בשונה מאביו, אל-מעתמד היה מלומד ואיש תרבות.
הנוצרים שהלכו והתעצמו, החלו להוות איום על הממלכה בסביליה.
אל-מעתמד הצליח להשיג שקט של כמה שנים נוספות בזכות העובדה שחיתן את ביתו זאידה עם אלפונסו השישי, שליטה הנוצרי של קסטיליה.
נפילת השושלת העבאדית ועליית אל-מוראביטון ואל-מֻוַואחִידוּן
לאחר נפילת טולדו בידי אלפונסו השישי בשנת 1085, אל-מעתמד שיתף פעולה עם טאיפות אחרות כדי לבלום את הכיבוש הנוצרי של האזור.
שליטת העבאדים הגיעה לסופה עם עליית אל-מוראביטון, אשר הגיעו מצפון אפריקה באמצע המאה האחת-עשרה בהזמנת מלכי הטאיפות, שביקשו לחזק את הגבולות אל מול האיום הנוצרי של המלך אלפונסו השישי.
בשנת 1091 הח'ליף אבו יעקוב יוסוף, מנהיג אל-מוראביטון, סיפח את סביליה וכל אנדלוסיה תחת האימפריה שהקים.
הוא הביא לסיום שלטונו בן העשרים ושבע שנים של האמיר אל-מעתמד, שהוגלה לאפריקה ומת שם בשנת 1095. פחות מחצי מאה מאוחר יותר השלטון של אל-מוראביטון פינה את מקומו לעלייתם של אל-מֻוַואחִידוּן, אשר סיפחו את סביליה לאימפריה שהקימו בשנת 1146.
אל-מֻוַואחִידוּן הוציאו לפועל מפעל ארכיטקטורי מכובד אשר במרכזו בניית מסגד הגירלדה, אחד מגורדי השחקים המרשימים ביותר שנבנו בימי הביניים, אשר נבנה על חורבות המסגד שהוחרב על ידי הנורמנים.
מלבד הבנייה המרשימה, אל-מֻוַואחִידוּן הפכו את סביליה למחוז המוסלמי החזק ביותר במערב, על ידי שיפור הכלכלה והמסחר.
אבו יעקוב יוסוף, היה הראשון אשר יצר מעבר משורת סירות צמודות אשר עליהם ניתן היה לחצות את נהר הגואדלקוויויר.
הגשר תרם רבות לעמידותה של סביליה, משום שאיפשר תקשורת רציפה עם מוקדי התמיכה והאספקה של העיר מהעבר השני של הגדה.
שליטת אל-מֻוַואחִידוּן לא נמשכה יותר משבעים שנה.
נפילת השלטון המוסלמי על ידי הנוצרים
בשנת 1212 החלו הנוצרים תחת אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה לתקוף את החליפות, והביאו להטיית הכף לטובתם בקרב לאס נאבאס דה טולוסה, בו ניצחו את החליף א-נאצר.
הייתה זאת תחילת שקיעתו של שלטון אל-מֻוַואחִידוּן.
א-נאסר שמר על שלטונו שבע שנים, שאחריהם ירש אותו בנו, אבו יוסוף יעקוב אל-מוסטאנסר, אשר שלט למשך ארבע שנים נוספות.
בשנים-עשר בדצמבר לשנת 1248, לאחר מצור שנמשך חמישה-עשר חודשים, פרננדו השלישי, מלך קסטיליה השתלט על העיר.
בכך הביא לסיום השליטה המוסלמית על סביליה לאחר 536 שנה.
סביליה שימשה שער לטריטוריות הספרדיות באמריקה במשך המאות ה-16 וה-17. מנהלת השלטון הקימה בה מוסדות פיקוח וניהול על מסעות המסחר והגילוי ועל האוצרות שהובאו ממושבות האימפריה באמריקה.
בתקופה זו הוקמו רבים מהבניינים המרשימים בעיר, והעיר הפכה למרכז המסחרי הגדול בספרד.
במאה ה-17 לאור משברים אירופאים ומקומיים ולאור קשיי השיט בנהר, מרכז הסחר עם האמריקות עבר לקאדיס, וסביליה ירדה מגדולתה.
הקתדרלה של סביליה וכנסיות העיר
קתדרלת סביליה (קתדרלת סנטה מריה דה לה סדה) היא הקתדרלה הגותית הגדולה בעולם ואחת מהכנסיות הגדולות בעולם.
היא נבנתה לאחר 1401 על חורבות המסגד המרכזי מהתקופה המוּוַחידית, וכוללת מגדל פעמונים מפורסם, חירלדה, שהיה מינרט המסגד.
בכנסייה מצוי קברו של כריסטופר קולומבוס, מגלה אמריקה, לצד רהיטי עץ מפוארים ויצירות אמנות רבות.
כנסיות נוספות כוללות את כנסיית סן סלוודור וכנסיית סן לואיס דה פראנסיה, שתיהן מייצגות את סגנון הבארוק.
מצודת סביליה, או ארמון האלקאסר המלכותי, הוא קומפלקס רחב ידיים של ארמונות וגנים, השוכן מדרום לקתדרלה ושימש במשך מאות שנים כמרכז השלטון העירוני.
האתר התפתח לצורתו המוכרת החל במאה ה־10, עת שימש כארמון המושל המוסלמי, ובהמשך הורחב במאה ה-11 בתקופת שלטון השושלת העבאדית.
בתקופות מאוחרות יותר נוספו מבנים ותוספות בסגנון הרנסאנס תחת המלכים הקתוליים וההבסבורגים, והגנים עוצבו מחדש במאה ה-16 והורחבו במאה ה-17. האלקאסר נכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ומשמש כאתר תיירות מרכזי, ואף הופיע בהפקות קולנוע וטלוויזיה בינלאומיות כדוגמת משחקי הכס.
טורה דל אורו (Torre del Oro, מספרדית: "מגדל הזהב"), שנבנה ב־1220–1221, שימש בעבר כחלק ממערך ההגנה של הנמל ושימש לחסימת גישת ספינות באמצעות שרשרת מתוחה בין שני גדות הנהר.
בעיר ישנן מספר אחוזות מפורסמות; אחת מהן היא הקאסה דה פילאטוס: ארמון בנוי בשילוב סגנונות של הרנסאנס האיטלקי והמודחאר הספרדי.
מטרופול פרסול הוא מבנה חדשני רב תכליתי המשלב שוק עירוני, מוזיאון ארכאולוגי וטיילת עילית שצופה אל גגות העיר.
הוא תוכנן על ידי האדריכל הגרמני יורגן מאייר, והושלם בשנת 2011.
פארק מריה לואיסה ופלאסה די אספניה
בצפון הפארק שוכנת פלאסה דה אספניה, כיכר חצי-מעגלית המתאפיינת במגדלים גבוהים ובשורת ספסלים מצוירים המוקדשים לכל אחת מ־48 פרובינציות ספרד.
הכיכר, שנחשבת לאחד מסמליה האדריכליים של העיר, שימשה כאתר צילום להפקות קולנוע וטלוויזיה בינלאומיות.
יהודים ישבו בעיר בתקופה הוויזיגותית.
במחצית הראשונה של המאה ה-10 מוזכרת העיר בין הקהילות החשובות, באיגרת רבינו סעדיה גאון אל יהודי דרום ספרד.
בעקבות השגשוג במאה ה-11 התעשרה הקהילה היהודית ורבים היגרו אליה.
לקראת סוף המאה ה-11 העניקה הקהילה מחסה לפליטי גרנדה ור' יצחק אלביליה נתמנה לתוכן החצר ולנשיא הקהילה.
גם בימי המורביטון שגשגה הקהילה.
אך בזמן האל-מוואחידון השתנה המצב, רבים היגרו לצפון אפריקה ואחרים הפכו אנוסים.
פרדיננד ה-3 כבש את סביליה מידי המוסלמים ב-1248, עד היום שמור בקתדראלה המקומית מפתח מעוטר, מתנת היהודים, עם כיבושה של העיר, הכתובת בעברית "מלך המלכים יפתח, מלך כל הארץ יבוא".
יהודים רבים קיבלו שדות וכרמים בתנאי שישבו בעיר ישיבת-קבע.
ביניהם היו דון טודרוס בן יוסף הלוי אבולעפיה ובנו יוסף.
באמצע המאה ה-14 התקיימה בעיר קהילה יהודית משגשגת.
בין האישים היהודיים שישבו בה, במרוצת הדורות, היו בני משפחות אברבנאל ואבן תבון.
בשנת 1341 חוקקו נגד היהודים חוקים רבים: אחד החוקים היה כי רוצח יהודי חייב רק בעונש כספי.
הכומר פראן מרטינז הסית נגד היהודים ללא הרף ודרש בפומבי להרוג את היהודים.
ההמון נשמע לו ובראש חודש תמוז שנת קנ"א (6 יוני 1391) פשט המון מוסת על בתי הג'ודריה.
פרעות קנ"א נערכו ביהודי העיר ובמהלכן נהרגו כארבעת אלפים יהודים, והנשארים המירו את דתם.
בין הנהרגים היה ר' יצחק בן שושן.
מקצתם התאבדו, על קדוש השם, ביניהם ר' יהודה בן אשר, הוא, אשתו וחמותו, אשת ר' יעקב בן הרא"ש.
רבי חסדאי קרשקש שחי בזמן הגזרה איבד בה את בנו, וכך כתב על התקופה: "יום ר"ח תמוז קנ"א המר והנמהר, דרך ה' קשתות האויב על קהילת סבילייא רבתי עם, שהיו בה כמו שישה או שבעה אלפים בעלי בתים.
והציתו באש שעריה והרגו בה עם רב, אך רובם המירו.
ומהם מכרו לישמעלים מהטף ומהנשים.
והיו מסילות היהודים יושבים בדד, ורבים מתו על קדושת השם, ורבים חללו ברית קודש".
הקהילה לא התאוששה מן הפרעות, אם כי קלטה כמה אנוסים שנמלטו לעיר מקורדובה, בשנת 1473. ב-1 בינואר 1481 החלה האינקוויזיציה את פעולותיה בעיר.
בשנת 1483 הוכרז בה על גירוש כל יהודי אנדלוסיה.
בשנת 1492 הייתה סביליה לנמל יציאה עבור יהודים שגורשו מספרד בכוח הצו.
בראשית המאה העשרים התחדש יישוב יהודי קטן על ידי מתיישבים מצפון אפריקה.
בראשית שנות השלושים נוספו כמה פליטים מגרמניה הנאצית.
בשנת 2023 נתגלו בקרבת סביליה שרידי בית כנסת מהמאה הארבע עשרה.
סבילות היא מצב המתפתח עקב שימוש ממושך בסמים או תרופות, אשר גורם לאדם להתרגל אליהם, להיות רגיש פחות לפעולתם ולהפסיק להיות מושפע מהם כפי שהושפע קודם לכן.
במצב של סבילות לקיחה של אותה כמות של חומר לא גורמת לאותה השפעה כמו לקיחה קודמת של אותה הכמות.
כתוצאה מכך מינון החומר שהשפיע קודם לכן, אין בו די, ויש צורך במינונים הולכים וגדלים כדי להשיג את ההשפעה המבוקשת.
1. סבילות נרכשת: ירידה בתגובה לתרופה לאחר חשיפה חוזרת אליה.
ניתן לחלק אותה למספר סוגים עיקריים
מתפתחת כאשר הגוף משנה את אופן פירוק התרופה או את קצב סילוקה, מה שגורם לכמות פחותה מהחומר הפעיל להגיע לאתרים בגוף בהם היא אמורה לפעול.
נובעת מירידה ברגישות של קולטנים או שינויים בתפקוד מערכת המטרה של התרופה, כלומר, גם אם רמת התרופה בדם נשארת קבועה התגובה לה נחלשת.
נגרמת לרוב ממנגנונים פרמקודינמיים, מופיעה במהירות – לעיתים אחרי מנה אחת או מספר מנות קצרות.
נוצרת לאחר שימוש מתמשך, כוללת שינויים גם פרמקוקינטיים וגם פרמקודינמיים.
סבילות כרונית עלולה להוביל לסבילות צולבת: מצב בו חשיפה לתרופה אחת מקטינה את הרגישות לתרופה אחרת הדומה לה.
גוף האדם הוא מערכת ביולוגית מורכבת, אשר פועלת בהרמוניה ומווסתת את עצמה באופן אוטומטי.
הומואסטזיס הוא מכניזם המעורב בתהליך הוויסות ותפקידו לשמור על שיווי המשקל של האורגניזם.
הסבילות היא הניסיון של הגוף לפצות על השפעה של חומר שגרם לשינוי במערכות שלו.
רוב המערכות בגוף מווסתות כך שיישארו בערכים המיטביים שלהן.
כאשר חומר מסוים גורם לשינויים ממושכים מנגנוני פיצוי מתחילים להפיק את התגובה ההפוכה בשאיפה לשמר את הערכים המיטביים ככל הניתן.
מנגנוני הפיצוי אשר יוצרים פעולה הפוכה מזו של החומר שכלפיו הגוף מפתח סבילות, הם אלו האחראיים לצורך להגביר את המינון של אותו החומר כדי לשמור על מידת ההשפעה המקורית שלו.
כאשר מופסקת נטילת החומר לאחר שהגוף פיתוח את מנגנוני הפיצוי שגרמו לסבילות, נראות תופעות הפוכות להשפעה של החומר.
זאת משום שהיעדרו של החומר מפסיק את השפעתו בעוד שמנגנוני הפיצוי ממשיכים לפעול לבדם ללא התנגדות.
מסיבה זו התסמינים הנראים בעקבות גמילה משימוש בחומר מסוים הם למעשה ההשפעה ההפוכה של הפעולה של אותו החומר.
מצב זה מכונה תסמונת נסיגה.
מבחינה ביולוגית, סבילות לתרופות מתפתחת בעקבות הסתגלות של מערכות פיזיולוגיות בגוף להשפעת התרופה.
הסתגלות זו מתרחשת בעיקר דרך שני מסלולים: פרמקוקינטי, המתייחס לשינויים בספיגה, פיזור ופירוק התרופה, ו-פרמקודינמי, המתייחס לשינויים בתגובת התאים עצמם לתרופה.
במסלול הפרמקודינמי, אחד המנגנונים המרכזיים הוא ירידה בכמות הקולטנים שאליהם התרופה נקשרת, או ירידה ברגישותם של הקולטנים עצמם.
כתוצאה מכך, השפעת התרופה נחלשת גם כאשר מינון התרופה נותר זהה.
בנוסף, חשיפה ממושכת לתרופה עלולה לגרום לשינויים במסלולי האיתות התוך-תאיים, למשל בשפעול אנזימים, חלבוני G או זרימת יוני סידן, מה שפוגע ביעילות הפעולה של התרופה.
תהליכים אלו יכולים גם להשפיע על ביטוי גנים, כך שהשפעת התרופה משתנה לאורך זמן.
שינויים אלה בביטוי הגנטי עשויים להתרחש בעיקר במערכת העצבים המרכזית, ולתרום הן לסבילות והן להתפתחות התמכרות.
גורמים להתפתחות סבילות התנהגותית לאלכוהול
סבילות התנהגותית לאלכוהול מתפתחת כתוצאה ממספר גורמים.
ראשית, ציפייה לקבלת האלכוהול בעקבות רמזים סביבתיים המתקיימים לפני השתייה, כמו נוכחות בקבוקי שתייה או סביבה מוכרת, יוצרת תגובות פיצוי מוקדמות המפחיתות את השפעת האלכוהול.
למידה אסוציאטיבית מאפשרת לשותה לצפות מראש את השפעת האלכוהול ולהגיב בהתאם.
בנוסף, אירועים סביבתיים המתרחשים לאחר השתייה, כגון תוצאות חיוביות או שליליות של ההתנהגות, משפיעים אף הם על רכישת הסבילות.
היכולת לשלוט בהתנהגות תחת השפעת האלכוהול גם תלויה בהקשר חברתי ותרבותי, כאשר אנשים יכולים להימנע מהשפעות שכרות במצבים חברתיים מסוימים.
כמו כן, סבילות התנהגותית עשויה להיות ספציפית למשימה מסוימת, כך ששותה חברתי יכול להראות סבילות במשימה אחת אך לא באחרת.
כל אלה מראים שסבילות התנהגותית לאלכוהול היא תהליך מורכב המושפע משילוב של למידה, ציפיות, והקשרים חברתיים וסביבתיים.
הסתגלות מערכת העצבים לכל חומר שניתן באופן חוזר יכולה לפתח תלות גופנית בחומר זה או בחומרים דומים (תופעה המכונה סבילות צולבת).
מחסור במינונים הדרושים כדי להשיג את ההשפעה המבוקשת גורמת לתסמונת נסיגה והפרעות גופניות ונפשיות כאשר מדובר בסמים ותרופות דומות, ואילו כאשר מדובר בתרופות שאינן ממכרות, אזי מאבדות הן את השפעתן התרפויטית או גורמות כחלק מ"תסמונת נסיגה" להתפתחות תסמינים קשים יותר מאלה שבגינם ניטלו התרופות מלכתחילה.
בדרך כלל מהווה סבילות חלק מתלות גופנית והתחלה של התמכרות.
עם זאת, למרות שתלות גופנית יכולה להיות גורם בהתפתחות של התמכרות לחומר, תלות גופנית כשלעצמה אינה מספיקה כדי ליצור התמכרות.
כמו כן, אין הכרח שתהיה תלות גופנית כדי שהתמכרות תתפתח.
כלומר, בעוד שסבילות יכולה להוביל לתלות גופנית שהיא גורם סיכון להתמכרות, התלות הגופנית היא לא תנאי הכרחי או מספיק כי לפתח התמכרות.
הקשר בין התניה מותנית, סבילות וכמיהה להפסקת סמים קשה
קושי רב בהפסקת השימוש בסמים נובע משילוב של מספר מנגנונים נלמדים.
עם השימוש החוזר, הגוף מפתח סבילות, כלומר, דרושות כמויות הולכות וגדלות מהסם כדי להשיג את אותה השפעה.
במקביל, נוצרת תלות פיזית ונפשית, שבה הגוף והמוח מתרגלים לנוכחות הסם כחלק מהשגרה.
המוח מפתח מנגנוני למידה שמטמיעים את הסם כחלק ממערכת האיזון הפיזיולוגית, כך שתגובות פיצוי נלמדות (כמו העלאת חום גוף כשצפויה ירידתו) מופעלות גם כשהסם רק צפוי – ולא בהכרח ניתן בפועל.
תגובות אלו נוצרות כתוצאה מהתניה מותנית לרמזים סביבתיים (כמו מקום, זמן, אנשים), שמובילים לכמיהה חזקה כאשר הסם אינו מתקבל.
בהיעדר הסם, האדם חווה חוסר איזון גופני ותחושת מצוקה, מה שמגביר את הדחף לשוב ולהשתמש, ולכן הפסקת השימוש כל כך קשה.
כיצד למזער סבילות תרופות ?
למרות שלא ניתן למנוע לחלוטין את הופעת הסבילות לתרופות, ישנם צעדים שיכולים לעזור להפחית את הסיכון לכך, במיוחד כאשר מדובר בטיפול ממושך.
מומלץ לנהל מעקב רציף אחר השפעות התרופה על הגוף, למשל באמצעות יומן אישי שבו נרשמות תחושות, תופעות לוואי ושינויים בהשפעה לאורך זמן.
כמו כן, חשוב להגיע לבדיקות תקופתיות אצל הרופא המטפל, אשר יכול להעריך את יעילות התרופה ולהתאים את הטיפול בהתאם.
אם המטופל מרגיש שהתרופה פחות יעילה מבעבר, יש לפנות לרופא באופן מיידי ולא לשנות את המינון או להפסיק את השימוש בתרופה באופן עצמאי.
שינוי במינון, ובמיוחד הפחתתו, צריך להיעשות בזהירות ובפיקוח רפואי, כדי למנוע תסמיני גמילה או השפעות שליליות אחרות.
במקרים שבהם הסבילות מתפתחת בעקבות שימוש באלכוהול או סמים פסיכואקטיביים, מומלץ לפנות לתוכנית טיפול מתאימה.
כאשר מתעורר חשד לסבילות לתרופה מסוימת, הרופא יכול לשקול התאמה של המינון או מעבר לתרופה חלופית.
מועדון הכדורגל סביליה (בספרדית: Sevilla Fútbol Club) הוא מועדון כדורגל שמושבו בסביליה שבספרד.
המועדון נוסד ב-14 באוקטובר 1905. קבוצת הכדורגל משחקת כיום בלה ליגה.
הקבוצה עורכת את משחקיה הביתיים באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן, אשר מכיל 43,883 מקומות ישיבה.
ב-14 באוקטובר 1905 הכריז מושל העיר על הקמת מועדון הכדורגל באופן רשמי.
הנשיא הראשון של המועדון היה ד.
חוסה לואיס גלאוס, והמשחק הרשמי הראשון של קבוצת המועדון נערך בשנת 1908, מול רקראטיבו ולבה.
בשנת 1914 זכתה הקבוצה לראשונה בגביע סביליה.
בשנת 1935 זכתה הקבוצה לראשונה בגביע המלך הספרדי, כאשר גברה על קבוצת הכדורגל של סבדל בתוצאה 0–3.
אחרי מלחמת האזרחים בספרד המועדון זכה לראשונה בגביע הספרדי, לאחר שהביס את ראסינג דה פרול בתוצאה 2–6. קמפנאל כבש שלושער באותו משחק, ונחשב לגדול הכובשים במועדון בכל הזמנים.
בעונה זו התקרבה סביליה לזכייה ראשונה בלה ליגה.
הקבוצה השיגה מספר ניצחונות מרשימים: ניצחון על ברצלונה בתוצאה 1–11, ניצחון בתוצאה 3–10 על ולנסיה וניצחון בתוצאה 3–8 על הרקולס אליקנטה.
לבסוף, במשחק האחרון של העונה סביליה סיימה בתוצאה 3-3 במשחק נגד הרקולס ובאליפות זכתה אתלטיקו מדריד.
בעונת 1942/1943 הגיעה סביליה למקום השני בליגה ובעונה שאחריה סיימה במקום השלישי.
ב-1945/1946 זכה המועדון בפעם הראשונה והיחידה בתולדותיו באליפות הלה ליגה.
באותה עונה בלט החלוץ אולי ווארד שכבש 29 שערים.
בשנת 1948 זכתה סביליה בגביע המלך הספרדי, הישג שלא חזר ב-59 השנים הבאות, לאחר ניצחון על סלטה ויגו 4-1 באצטדיון צ'אנמרטין.
בשנת 1955 הגיעה סביליה לגמר הגביע והפסידה לאתלטיק בילבאו.
סביליה חנכה את אצטדיונה החדש, אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בשנת 1958, בהפסד ליריבתה העירונית ריאל בטיס.
בשנת 1962 הגיעה סביליה לגמר הגביע והפסידה לריאל מדריד.
בשנות ה-60 התייצבה בחלק האמצעי של הטבלה ובעונת 1967/1968 ירדה לליגה השנייה, אך חזרה עונה לאחר מכן ללה ליגה.
לאחר ירידה נוספת לליגה השנייה ועלייה בתחילת שנות ה-70, נשארה סביליה קבוצת מרכז טבלה עד .
בעונה זאת נשרה סביליה שוב לליגה השנייה.
סביליה חזרה לליגה הבכירה כעבור שתי עונות, ונשרה בחזרה לליגת המשנה כעבור עונה אחת.
תחת המאמן החדש חואקין קאפארוס, זכתה סביליה באליפות הליגה השנייה בספרד ().
נשיא המועדון החדש, חוסה מריה דל נידו, שיפר את מצבה הכלכלי של הקבוצה, כאשר מכר את כוכב הקבוצה חוסה אנטוניו רייס לארסנל, בינואר 2004, תמורת 10.5 מיליון ליש"ט.
באותה עונה, , הקבוצה הגיעה לחצי גמר גביע המלך לראשונה מזה 20 שנה.
הקבוצה סיימה במקום השישי בעונת 2004/2005 בליגה, והבטיחה את מקומה בסיבוב הראשון של גביע אופ"א.
לאחר שעברה את הסיבוב הראשון ואת שלב הבתים, גברה סביליה על הקבוצה הרוסית לוקומוטיב מוסקבה ועלתה לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר הפסידה סביליה במשחק החוץ 0–1 לקבוצה הצרפתית ליל, אך ניצחה אותה בבית 0–2 והעפילה לשלב הבא.
בשלב רבע הגמר פגשה סביליה את זניט סנקט פטרבורג הרוסית, ניצחה במפגש הכולל 2–5, והעפילה לשלב חצי הגמר, שם פגשה את שאלקה 04 הגרמנית.
לאחר 180 דקות ללא שערים, כבש אנטוניו פוארטה את שער הניצחון בהארכה.
ב-10 במאי 2006, בגמר גביע אופ"א 2006, שברה סביליה בצורת של 58 שנים ללא תארים והפכה לקבוצה האנדלוסית הראשונה שזוכה בגמר אירופי.
סביליה הביסה את מידלסברו בתוצאה 0–4, באצטדיון פיליפס שבאיינדהובן וזכתה לראשונה בגביע אופ"א.
שער אחד הגיע מלואיס פביאנו, אנצו מרסקה כבש צמד ושער נוסף הבקיע פרדי קאנוטה.
סביליה זכתה בהסופר קאפ האירופי לאחר שגברה על ברצלונה, זוכת ליגת האלופות, לאחר שהביסה אותה 0–3 משערים של רנאטו, פרדי קאנוטה ואנצו מרסקה.
סביליה סיימה את עונת במקום החמישי בליגה והעפילה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א לשנת 2006–2007. הקבוצה ניצחה את הקבוצה היוונית אטרומיטוס והעפילה לשלב הבתים.
בשלב הבתים סיימה סביליה שנייה ועלתה לשלב הבא.
בשלבי הנוקאאוט עברה סביליה את סטיאווה בוקרשט, שחטאר דונצק, טוטנהאם הוטספר ואוסאסונה.
ב-16 במאי 2007, בגמר גביע אופ"א 2007 שנערך בהאמפדן פארק שבגלאזגו, ניצחה סביליה את אספניול בפנדלים והפכה לקבוצה השנייה בהיסטוריה ששומרת על התואר שלה בגביע אופ"א (אחרי ריאל מדריד שעשתה את זאת ב-1985, 1986).
בעונת זכתה סביליה בגביע הספרדי לאחר שניצחה את חטאפה בתוצאה 0–1 במשחק הגמר.
סביליה זכתה בסופר קאפ הספרדי לאחר שגברה על ריאל מדריד.
בתחילת , במהלך משחק בין סביליה לחטאפה, התמוטט אנטוניו פוארטה על כר הדשא לאחר שהתעלף.
לאחר מכן התמוטט שוב בחדר ההלבשה.
פוארטה אושפז בבית חולים ומצבו הוגדר כקריטי.
כעבור שלושה ימים נפטר פוארטה.
משחק הסופרקאפ האירופי בין מילאן לסביליה הוקדש לזכרו של פוארטה ושמו הודפס על חולצות המשחק.
בשנת 2013, בשל משבר פיננסי, נאלץ הנשיא למכור את כוכבי הקבוצה, אלברו נגרדו, חסוס נבאס וגארי מדל, תמורת 50 מיליון יורו.
בעונת 2013/2014 העפילה הקבוצה לגמר הליגה האירופית, בו ניצחה את קבוצת בנפיקה ליסבון 2-4 בבעיטות 11 מטרים לאחר תיקו מאופס בתום 120 דקות, הזכייה השלישית של המועדון בטורניר זה.
בעקבות הזכייה השתתפה סביליה בסופר קאפ האירופאי מול ריאל מדריד, זוכת ליגת האלופות, והפסידה לה בתוצאה 0–2. באותה שנה סיימה סביליה במקום ה-5 בליגה.
בתום העונה נמכרו איבן ראקיטיץ' ואלברטו מורנו גם הפעם בשל בעיות פיננסיות.
בשנת 2014 נשיא המועדון חוסה מריה דל נידו נשלח לכלא ל-7 שנים בגין מעילה והפרת אמונים בתקופה בה כיהן כנשיא המועדון במשך 11 שנה, מ-2002 עד 2013. הוא הוחלף על ידי סגנו, חוסה פפה קסטרו.
בעונת 2014/2015 זכתה סביליה בליגה האירופית בפעם השנייה ברציפות, כשניצחה את דניפרו דניפרופטרובסק האוקראינית במשחק הגמר בתוצאה 3:2, מצמד של קרלוס באקה ושער של גרזגורז קראשוביאק.
זו הייתה הזכייה הרביעית של המועדון בטורניר, שיא הזכיות במפעל.
ב-11 באוגוסט 2015 נערך הסופרקאפ האירופי בו סביליה הפסידה 4–5 לברצלונה בהארכה.
ב-18 במאי 2016 זכתה סביליה בפעם השלישית ברציפות, ובפעם החמישית בסך הכול בליגה האירופית אחרי שניצחה במשחק הגמר את ליברפול בתוצאה 1–3 מצמד של קוקה ושער של קווין גאמיירו.
ארבעה ימים מאוחר יותר, ב-22 במאי הפסידה סביליה לברצלונה בגמר הגביע הספרדי.
באותה שנה, ב-9 באוגוסט, סביליה הפסידה בסופר קאפ האירופי לריאל מדריד 2–3 בתום 120 דקות.
חמישה ימים לאחר מכן הפסידה סביליה לברצלונה בסופר קאפ הספרדי 0–5 בסיכום שני המשחקים.
ב-14 במרץ 2017 סביליה הודחה בשמינית גמר ליגת האלופות בתוצאה 2–3 בסיכום שני המשחקים על ידי לסטר סיטי, וב-1 באפריל הודיע המנהל הספורטיבי והמנכ"ל ראמון רודריגז על עזיבתו לאחר 23 שנה במועדון.
ב-22 בדצמבר 2017 פוטר אדוארדו בריסו מאימון סביליה, כשבוע לאחר ניתוח שעבר בשל סרטן הערמונית, ולאחר שבוע מונה במקומו וינצ'נצו מונטלה.
במרץ 2018 העפילה סביליה לרבע גמר ליגת האלופות, לראשונה מזה 60 שנה, לאחר שהדיחה את מנצ'סטר יונייטד.
ארבעה מחזורים לסיום העונה פוטר מונטלה ובמקומו מונה כמאמן זמני חואקין קאפרוס.
הקבוצה סיימה את ארבעת המשחקים האחרונים של העונה עם שלושה ניצחונות ותיקו אחד, תוצאות אשר העניקו לה את זכות ההשתתפות בליגה האירופית בעונה הבאה.
ב-28 במאי 2018 מונה פאבלו מאצ'ין למאמנה של סביליה.
במרץ 2019 פוטר פאבלו מאצ'ין בשל הדחה בשמינית גמר הליגה האירופית לסלביה פראג, ובמקומו מונה חואקין קאפרוס עד לסיום העונה.
באפריל 2019 הודיע המנהל ספורט והמנכ"ל, ראמון רודריגז "מונצ'י", שהוא חוזר למועדון.
ביוני 2019 מונה יולן לופטגי למאמנה של סביליה, וזו סיימה במקום ה-4 מקום המוביל לליגת האלופות.
בעונת 2019/2020 סיימה הקבוצה במקום הרביעי המקנה כרטיס לליגת האלופות.
ב-21 באוגוסט 2020 זכתה הקבוצה באליפות הליגה האירופית בפעם השישית בתולדותיה, לאחר ניצחון 2–3 על אינטר מילאנו בגמר שנערך בקלן.
בעונת 2020/2021 סיימה סביליה שוב במקום הרביעי.
בעונת 2021/2022 סיימה הקבוצה פעם שלישית ברציפות במקום הרביעי.
עונת 2022/2023 לא הייתה מוצלחת מבחינת סביליה, כאשר סיימה אותה בחצי הנמוך של הטבלה, מקום 12.
ב-1 ביוני 2023 זכתה סביליה באליפות הליגה אירופית בפעם השביעית (שיאנית הזכיום במפעל זה), לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על רומא, לאחר הארכה ו-1-1 בסיום הזמן החוקי.
ב-16 באוגוסט 2023 נערך הסופרקאפ האירופי ובו הפסידה סביליה למצ'סטר סיטי 4–5 בדו-קרב פנדלים.
בעונת 2024/2025 סיימה הקבוצה במקום ה-17 בליגה והבטיחה הישארות רק מחזור אחד לתום העונה.
זהו המיקום הנמוך ביותר של הקבוצה במאה הנוכחית.
סביליה אתלטיקו (ידועה גם כסביליה ב') היא קבוצת המילואים של מועדון הכדורגל סביליה, אשר נוסדה בשנת 1958. כיום היא משחקת בליגה הספרדית השלישית.
בין השחקנים שעלו בצעירותם מסביליה אתלטיקו לקבוצה הראשונה נמצאים סרחיו ראמוס וחסוס נבאס, לימים שחקני נבחרת ספרד שזכתה במונדיאל 2010 וביורו 2012.
לפני שהחלו התחרויות הלאומיות של ספרד, זכתה סביליה ב-17 אליפויות אנדלוסיות והוכתרה פעמיים כאלופת סביליה.
סביון ליברכט (נולדה ב-13 בינואר 1948) היא סופרת, מחזאית ותסריטאית ישראלית.
ליברכט נולדה בשם סבינה סוסנובסקי במינכן שבגרמניה, להורים ניצולי השואה.
ב-1950 עלתה לישראל עם הוריה.
בילדותה התגוררה בבית דגן ולאחר מכן בבת ים.
לאחר השירות בצה"ל נסעה ללמוד בלונדון ושינתה שמה לסביון.
למדה ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, והועסקה כעיתונאית בירחון "את".
אוסף סיפוריה הראשון, "תפוחים מן המדבר", יצא לאור בשנת 1986.
ליברכט פרסמה שני רומנים, אך היא נודעת בעיקר בזכות סיפוריה הקצרים, שאת חלקם עיבדה למחזות.
סגנון כתיבתה הוא ריאליסטי, מורכב, דחוס ומלא מתח.
בכתיבתה ניכרת העדפה לקול הפנימי של הדמות המרכזית, על פני ההתרחשות החיצונית.
סיפוריה נוגעים בהוויה הישראלית, והיא מרבה לעסוק בקונפליקטים המאפיינים הוויה זו: הקונפליקט הדתי-חילוני, היהודי-ערבי והבין-דורי.
סיפוריה מושפעים מחוויותיה כבת לניצולי השואה, ורבים מסיפוריה נוגעים בשואה ובהשלכותיה על הניצולים וצאצאיהם.
תפוחים מן המדבר, ספרית פועלים, 1986
סוסים על כביש גהה, ספרית פועלים, 1988
סינית אני מדברת אליך, כתר, 1992
צריך סוף לסיפור אהבה, כתר, 1995
איש ואישה ואיש, כתר, 1998
נשים מתוך קטלוג, כתר, 2000 - מתוכו, הסיפור "אמא של ולנטינה" עובד לסרט באותו השם
סואד: פרק מתוך קאנון אנושי, כתר, 2000
מקום טוב ללילה, כתר, 2002
פנינים לאור היום, כתר, 2015
סוניה מושקט, עיבוד של ליברכט לסיפור פרי עטה, הוצג בהבימה, בבימוי איציק ויינגרטן, מוזיקה אלברט עמר, תפאורה פרידה שהם, פברואר 1998. הפקות נוספות: תיאטרון ציריך, שווייץ (2000), תיאטרון בון, גרמניה (2007).
סינית אני מדברת אליך, עובד על ידי ליברכט למחזה שהוצג בבית ליסין מ-2005, ועליו זכתה בפרס מחזאית השנה.
הפקות נוספות: תיאטרון ברן, שווייץ (2006), תיאטרון קיל, גרמניה (2008), תיאטרון אודיאון, בוקרשט (2009)
תפוחים מן המדבר, עיבוד של ליברכט לסיפור מתוך קובץ סיפוריה הראשון, הוצג בבית ליסין מ-2006. ההצגה זכתה בפרס התיאטרון הישראלי למחזאית השנה.
הפקות נוספות: מנילה, הפיליפינים (2009), דנבר, ארצות הברית (2011).
הבנאליות של האהבה, הוצג בבית ליסין מ-2009 וזכה בפרס התיאטרון למחזה המקורי.
הפקות נוספות: תיאטרון בון, גרמניה (2008), תיאטרון דורטמונד ומונסטר, גרמניה (2008), תיאטרון אופסלה, שוודיה (2010), תיאטרון אולם, גרמניה (2010), תיאטרון "המקום", וינה (2011), הלסינקי, פינלנד (2011).
רוחל'ה מתחתנת, עיבוד של ליברכט לסיפור פרי עטה.
הוצג בבית ליסין מ-2010, וזכה בפרס התיאטרון להצגת השנה ולמחזה המקורי.
סוסים על כביש גהה, עיבוד של ליברכט לסיפור מקובץ סיפוריה השני.
מוצג בבית ליסין מספטמבר 2012.
שם נרדף, בשיתוף עם עליזה אולמרט (הערוץ הראשון, 1989).
האסיסטנט של אלוהים (טלעד, 1990).
פרס אלתרמן על הקובץ "תפוחים מן המדבר" (1987).
פרס התיאטרון: מחזאית השנה על "סינית אני מדברת אליך" (2004).
פרס התיאטרון: מחזאית השנה על "תפוחים מן המדבר" (2006).
פרס התיאטרון: מחזה מקורי על "הבנאליות של האהבה" (2009)
פרס אמיליה רוזלי, איטליה על "נשים מתוך קטלוג" (2002).
פרס ויצו איטליה על "נשים מתוך קטלוג" (2003).
פרס אמלפי, איטליה על "מקום טוב ללילה" (2005).
פרס ויצו, צרפת על "מקום טוב ללילה (2009).
glaucus) הוא צמח עשבוני חד-שנתי נפוץ, אנדמי למישור החוף ממשפחת המורכבים.
הצמח בשרני, מכחיל וזקוף, גובהו 10 עד 30 ס"מ ותכופות הוא מסועף מבסיסו ופרחיו (הקרקפות) צהובים.
העלים על פי רוב בשרניים בפרטים סמוכים לקו החוף ובעלי עלים ואונות צרות יחסית.
המין שכיח בחולות של מישור החוף בחברת לענה חד זרעית, ותפוצתו המצומצמת משתרעת לאורך החוף המזרחי של הים התיכון, מאזור ביירות בלבנון ועד רצועת עזה, בואכה סיני ומצרים.
בעבר סביון יפו (Senecio joppensis) נחשב למין העומד בפני עצמו, אבל בעקבות מחקרים נמצא שהוא אחד משלושה תת-מינים של סביון הערבות שתפוצתה רחבה.
סביון יפו הוא אחד משלושה מינים שנפוצים מאוד: סביון הערבות במדבריות דרום ישראל, סביון אביבי באזורים הגשומים בצפון ישראל ומרכזה, וסביון יפו שהוא תת-המין של סביון הערבות לאורך מישור החוף.