tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האלבום דורג במקום הראשון במצעד סוף השנה של מגזין הבילבורד לשנת 2003 וקיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה.
האלבום סומן על ידי מבקרים רבים כזה שהחזיר את סוגת הגנגסטה ראפ לגדולה, ודורג כאחד האלבומים הטובים ביותר משנות ה-2000. בשנת 2020, הוא זכה בתואר של פלטינה ×9 מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בשנת 2022, האלבום דורג במקום ה-64 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של המגזין.
ארגוןדירוגמיקוםמקורבילבורד100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות11
מקוםתאריםמכירותארגנטינה (CAPIF)זהב20,000אוסטרליה (ARIA)פלטינה ×2140,000בלגיה (BEA)פלטינה50,000קנדה (Music Canada)פלטינה ×6600,000דנמרק (IFPI Danmark)פלטינה ×480,000צרפת (SNEP)זהב100,000גרמניה (BVMI)זהב100,000יון (IFPI Greece)זהב10,000אירלנד (IRMA)פלטינה15,000יפן (RIAJ)זהב100,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה ×345,000נורווגיה (IFPI Norway)זהב20,000רוסיה (NFPF)פלטינה ×360,000שוודיה (GLF)זהב30,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה40,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה ×41,117,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה ×99,000,000אירופה (IFPI)פלטינה ×22,000,000
"" (בעברית: "להחזיר אותו!" או "להתנקם בו") הוא סינגל של אוליביה רודריגו, השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלה, Guts.
ב-1 באוגוסט 2023, אוליביה רודריגו חשפה את רשימת השירים הרשמית לאלבומה, Guts.
האלבום כולל בסך הכל 12 רצועות.
הודעה זו הגיעה לאחר שרודריגו פרסמה טיזרים למעריציה עם שמות שירים נסתרים, מה שיצר התרגשות וציפייה.
סרטון הטיזר הכיל רמזים או בתייחסויות פוטנציאליות, כמו מכתבים המופנים ל"להחזיר אותו" ותזכורת לתאריך היציאה של האלבום, שהוא ה-8 בספטמבר.
בעקבות סרטון הטיזר, היו השערות כי השיר עתיד לצאת כסינגל מתוך האלבום ב-25 באוגוסט, אך השערות אלו התבדו.
השיר יצא עם צאתו של האלבום Guts, ב-8 בספטמבר 2023. עם צאת האלבום, השיר משך את לב מעריציה בשל מילותיו.
רודריגו שיתפה שהשיר שואב השראה מחוויותיה לאחר צאת אלבום הבכורה שלה, Sour, וכיצד היא חשה לחץ להתאים את עצמה לציפיות של אחרים.
היא סיפרה שעשתה טעויות ויצאה עם אנשים שלא היו טובים לה בגלל הלחץ הזה.
היא סיפרה כי תהליך כתיבת השיר היה בהתחלה מאתגר אבל הביא לאחת מהרצועות האהובות עליה באלבום.
השיר נכלל בטריילר לסרט "ילדות רעות: המחזמר".
השיר הוא שיר ראפ רוק.
שמו מודגש בסימן קריאה, מה שמרמז על שיר קצבי ומרגש.
השיר מתואר כשיר קצבי שסובב סביב הנושא של חיפוש נקמה בבן זוג לשעבר או חידוש הקשר עמו, אולי שניהם בו זמנית.
השיר כולל הוק קליט שמעודד את המאזינים לרקוע לצליליי השיר, ומשלב מגוון קולות בסולמות שונים כדי לשפר את משחק המילים.
השיר ידוע בזכות הלחן המעורפל שלו עם שלושה אקורדים והניגוד בהגשה הווקאלית של רודריגו.
היא מתוארת ככזו שעוברת בין טון דמוי בריון בית ספר בבתי הראפ לבין טון דמוי מעודדות קצבי בפזמונים.
מבחינה לירית, השיר עוסק במערכת יחסים רומנטית מורכבת ובעלת משקעים, כשרודריגו מביעה רצון גם לנקום בבן זוגה לשעבר וגם כמהה לחזור אליו.
בבית הראשון, רודריגו מהרהרת על רומן קיץ בו פגשה מישהו בעל אישיות מאתגרת.
המילים מתארות את האדם כבעל אגו, מזג חם וחסר נאמנות, אך גם כיפי ובעל חברים מעניינים.
למרות הפגמים, היא נהנתה מהמסיבות וההרפתקאות איתו.
עם זאת, יש רמז לבגידה כשהאדם מפלרטט עם חברתה, מה שמוביל לרגשות מעורבים.
הפזמון משקף את הרגשות הסותרים של רודריגו: היא רוצים לגרום לבן הזוג לשעבר שלה לקנא ולהרגיש רע.
יחד עם זאת, היא מודה שהיא מתגעגעת אליו ומרגישה עצובה בלעדיו.
בבית השני, רודריגו מזכירה שכתבה מכתבים לבן זוגה לשעבר אך לא שלחה אותם.
היא מביעה געגוע לנשיקות ולצחוק של האדם.
מילות השיר חושפות כי חבריה ידעו על התנהגותו של בן הזוג, והיה דיסוננס בין מה שהאדם אמר לבין מעשיו.
רודריגו תוהה אם היא מסוגלת לתקן את האדם הזה.
הגשר של השיר מציג סדרה של פעולות שרודריגו רוצה לבצע, המשקפות רצון לנקמה: לשרוט את המכונית של האקס שלה, להכין לו ארוחת צהריים, לשבור את ליבו ואז לתקן אותו, לנשק את פניו באופרקאט (מטפורה לנשיקה אלימה) ולפגוש את אמא שלו כדי לבקר את בנה.
לסיכום, השיר בוחן את הרגשות המסובכים שיכולים להתעורר לאחר פרידה, כולל רצון לנקמה וגעגוע של האדם בו זמנית.
הוא מתאר את הקונפליקט הפנימי של רודריגו ואת העליות והמורדות של רגשותיה.
השיר זכה לקבלת פנים ביקורתית חמה ברובה, כאשר מבקרים רבים ציינו אותו כאחד הרגעים הבולטים, המשעשעים והאנרגטיים ביותר באלבום, אם כי היו גם הסתייגויות נקודתיות לגבי סגנון הביצוע.
המבקרים תיארו את השיר כהמנון "פופ-רוק" ו"ראפ-רוק" סוחף, בעל פוטנציאל להפוך ללהיט אצטדיונים.
הוא תואר כ"רוקר בקצב בינוני" שנשמע כאילו נלקח מפסקול של סרט בנות מאמצע שנות ה-2000. מבחינה הפקתית, השיר צוין לשבח בזכות הבס המלוכלך, תופי ה"Head-nodding" והאפקטים הפסיכדליים המזכירים את הלהיט "Pepper" של ההרכב Butthole Surfers.
כמו כן, הסגנון הושווה ל"אינדי-ראפ שאפל" בסגנון של הזמר בק, ולשילוב של צלילי גיטרה נוסח ג'ואן ג'ט.
הביקורות היללו את הכתיבה השנונה, ההומוריסטית והצינית בשיר.
המבקרים אהבו במיוחד את משחק המילים בשם השיר, המבטא את הקונפליקט הפנימי של רודריגו: הרצון לנקום באקס ("להחזיר לו") ובמקביל הרצון לחזור אליו.
שורות ספציפיות צוטטו בהתלהבות, כגון הרצון "לפגוש את אמא שלו כדי להגיד לה שהבן שלה גרוע", או הרצון "לנשוק לפנים שלו עם אפרקאט" (מכת אגרוף מלמטה).
השיר תואר כחגיגה של "חוסר עקביות" ורגשות סותרים, המציגה בכנות את הבלבול של הבגרות הצעירה.
מלבד ההשוואות לבק וג'ואן ג'ט, השיר הזכיר למבקרים את האנרגיה של דבי הארי ולהקת "בלונדי" (במיוחד השיר "One Way or Another").
כמו כן, צוין דמיון ללהיטים של להקת וט לג וצ'ארלי XCX מתקופת האלבום Sucker, וכן לסגנון ה"ראפ-רוק" של תחילת שנות ה-2000.
לצד השבחים, הסגנון הווקאלי של רודריגו בשיר, הכולל קטעי "ראפ" או "דיבור-שירה", זכה לתגובות מעורבות: מצד אחד, היו שתיארו את הבתים ה"חצי-מרופרפים" כמשעשעים, מלאי אופי וכיפיים.
מצד שני, מבקרים מסוימים ראו בניסיון הראפ הזה "צעד מוטעה נדיר" או ביצוע ש"נופל מעט שטוח", אם כי גם הם הודו שהפזמון הסוחף מפצה על כך.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורדGuts של אוליביה רודריגו: כל 12 השירים מדורגים1100 השירים הטובים ביותר של 2023: בחירות הצוות9The Tabדירוג יום ההוצאה של כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts5רולינג סטוןכל שיר של אוליביה רודריגו, מדורג3100 השירים הטובים ביותר לשנת 20237פיצ'פורק5Evieדירוג כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts מהגרוע לטוב ביותר11
רודריגו ביצעה את השיר בהופעה חיה אל מול קהל בפעם הראשונה ב-8 בספטמבר 2023, יום צאת האלבום Guts, בתוכנית הבוקר האמריקאית "טודיי שואו".
ב-12 בספטמבר היא ביצעה את השיר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2023 יחד עם הסינגל "Vampire".
ב-12 בספטמבר רודריגו הוציאה וידאו קליפ לשיר.את הקליפ ביים ג'ק בגרט.
"" הוא השיר השלישי מהאלבום שמקבל קליפ אחרי "Vampire" ו-"".
בקליפ, רודריגו יוצרת כאוס, כולל הריסת בית וגורמת ליצירת פקק תנועה.
הקליפ כולל שיבוטים מרובים של רודריגו העוסקים בהתנהגויות הרסניות שונות, כמו זריקת סכינים ושבירת חלונות רכב.
הקליפ צולם באמצעות אייפון 15 פרו, כשיתוף פעולה עם חברת אפל לקידום השקמת המכשיר.
זהו שיתוף הפעולה המסחרי השני של רודריגו שנעשה בווידאו קליפים, כשהראשון היה הווידאו קליפ לסינגל "Brutal", שצולם באייפד.
הבחור שהשיר מתייחס אליו מופיע בצורה מטושטשת ולא ממוקדת, כנראה כהדגמה לתכונה חדשה שמאפשרת לך להחליף את הפוקוס במצב פורטרט.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס הווידאו קליפים של MTV11 בספטמבר 2024האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר
Gettin' Smile הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הבריטית סמייל, אשר יצא לאור ב-23 בספטמבר 1982 ביפן בלבד, שתים-עשרה שנים לאחר פירוק הלהקה.
האלבום מכיל שישה שירים שהוקלטו על ידי הבסיסט טים סטאפל, הגיטריסט בריאן מיי והמתופף רוג'ר טיילור לפני שהשניים האחרונים זכו לתהילה כחברי להקת קווין המצליחה.
האלבום מכיל את השירים "Earth" ו-"Step on Me" שיצאו לאור כסינגלים ואת השיר "Doin' Alright" שנכלל ב-Queen, אלבום הבכורה של קווין משנת 1973.
טים סטאפל - בס, זמרה
רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע
"Geronimo" (בעברית: "ג'רונימו") הוא סינגל של להקת האינדי פופ האוסטרלית שפרד, שיצאה בהוצאת חברת התקליטים Empire of Song ב-28 בפברואר 2014. השיר נכתב על ידי ג'ייסון בובינו, ג'ורג' ואיימי שפרד, והופק על ידי סטיוארט סטיוארט.
השיר מופיע כסינגל המוביל של אלבום האולפן הראשון של הלהקה, Bombs Away.
השיר היה מועמד לפרסי המוזיקה של ARIA לשנת 2014 בקטגוריות שיר השנה והווידאו קליפ הטוב ביותר.
נכון לאוגוסט 2024, השיר הושמע למעלה מ-120 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-597 מיליון פעמים בספוטיפיי.
Ghost Reveries הוא אלבומה השמיני של להקת הדת' פרוגרסיב מטאל השוודית אופת'.
זהו אלבומם הראשון של אופת' שיוצא בלייבל Roadrunner, והראשון בו פר ויברג נחשב כחבר קבוע בלהקה, לאחר שהופיע עם הלהקה בסיבוב הופעות שקדם ליציאת האלבום.
עיצוב האלבום נעשה על ידי טרוויס סמית', מי שעיצב גם את עטיפות האלבומים הקודמים.
Ghost Reveries יצא לאור ברחבי אירופה ב-29 באוגוסט ובדרום אמריקה ב-30 באוגוסט 2005 והתמקם במקום ה-64 במצעד הבילבורד בשבוע הראשון ליציאת האלבום.
מיקאל אקרפלדט - שירה, גיטרות
פר ויברג - קלידים, פסנתר חשמלי, מלוטרון, קולות רקע
Giant Steps (בעברית: צעדים ענקיים) הוא אלבום של ג'ון קולטריין שהוקלט ביומיים (ה-4 וה-5 במאי 1959) למעט קטע אחד ("נעימה") שהוקלט ב-2 בדצמבר 1959. האלבום יצא לאור ב-23 בפברואר 1960.
אלבום זה היה הראשון של קולטריין שהוקלט בחברת אטלנטיק רקורדס וגם האלבום הראשון שכולו הולחן בידי קולטריין.
בנוסף היה זה אלבום הביבופ האחרון של קולטריין (לאחר מכן הוא החל לנגן ג'אז מודאלי).
האלבום מיוחד בכך שהוא האלבום הראשון בסגנון ג'אז שכל קטעיו מבוססים על הרמוניה סימטרית.
מספר יצירות באלבום הפכו לסטנדרטים, כגון "Giant Steps", "Naima", "Cousin Mary" ועוד.
ב-2003 דורג האלבום במקום ה-102 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של "רולינג סטון".
טומי פלאנגן - פסנתר (חוץ מקטע 6 "Naima" - פסנתר: סידר ולטון)
ארט טיילור - תופים (חוץ מקטע 6 "Naima" - תופים: לס המפריס)
GhostNet הוא שמה של פרשת פריצה והשתלטות מרחוק על לפחות 1,295 מחשבים ב-103 מדינות, כרבע מהם, החזיקו מידע רגיש.
מקור הפריצה וההשתלטות זוהה ברפובליקה העממית של סין.
פרשה זו נחשפה בשלהי חודש מרץ 2009.
פרשה זו התגלתה וכונתה בשם זה על ידי חוקרים מאוניברסיטת טורונטו שבקנדה יחד עם חוקרים מאוניברסיטת קיימברידג'.
תחילת פרשה זו לאחר שעלה חשד כי גופי הביון הסינים מחזיקים תכתובות דואר אלקטרוני ומידע רב על פעילותם של הדלאי למה ושל ארגונים שונים של הקהילה הטיבטית הגולה.
בעקבות כך עלה חשד כי השלטונות הסינים הצליחו לחדור למחשביהם של הדלאי למה ושל גופים טיבטים, ומשם מקור המידע.
החוקרים שבדקו את המחשבים החשודים, גילו כי הם חלק קטן מקבוצה גדולה יותר של מחשבים שנפרצה על ידי קבוצה שמקורה בסין.
בין המחשבים שנפרצו מחשבי שגרירויות ומשרדי החוץ של מדינות רבות, ביניהם: הודו, אינדונזיה, קוריאה הדרומית, קפריסין, רומניה, מלטה, תאילנד, טאיוואן, גרמניה, פקיסטן, פורטוגל, איראן, בנגלדש, לטביה, הפיליפינים, בהוטן, בורונדי וברבדוס.
עד לסוף מרץ לא נמצאה הוכחה לחדירה למחשבים של גופים מארצות הברית, אנגליה וישראל.
מעורבות אפשרית של הממשל הסיני בפריצה
החוקרים טוענים כי הם מצאו עדויות לפיהם נעשה שימוש על ידי גורמים ממשלתיים סיניים במידע שהגיע מהמחשבים שנפרצו, לדוגמה ניסיון של דיפלומטים סיניים למנוע ביקור של אישים שונים שקיבלו הזמנה לביקור מהדלאי למה.
במקרה נוסף נאסרה בסין אישה שבאה לביקור בטיבט, ובמהלך חקירתה הראו לה החוקרים הסיניים חלקים מתכתובת המייל האישית שלה.
בעוד החוקרים מאוניברסיטת קיימברידג' משוכנעים כי הממשל הסיני עומד מאחורי הפריצה, החוקרים מאוניברסיטת טורונטו סבורים כי אין מספיק הוכחות למעורבות של הממשל הסיני בפרשה, וכי ייתכן שמאחורי הפריצה עומדים קבוצות אזרחים סיניות הפועלות ממניעים כלכליים או פטריוטים, או אף על ידי גופי ביון ממדינות אחרות.
הפריצה הראשונית הייתה כנראה למחשבי אחד הארגונים הטיבטים, ולאחר הפריצה וההשתלטות עליהם הם שימשו מקור לשליחת מיילים אליהם צורף קובץ זדוני לצורך פריצה לגופים רבים אחרים.
הפריצה בוצעה באמצעות קובץ סטנדרטי מסוג Doc, Xls, Ppt או Pdf שנוסף למייל שנשלח מהמחשבים הפרוצים, והכיל בתוכו קוד זדוני שניצל פרצת אבטחה בתוכנה הקוראת את הקובץ, ובאמצעותה הצליחה תוכנה זדונית ('רושעה') להפעיל את עצמה ולהשתלט על מחשב הנמען.
המייל נשלח כביכול על ידי אדם המוכר לנמען, אך למעשה נשלח על ידי מי שהשתלט על המחשב, תוך שהוא מנצל את ההיכרות בין המכותב המדומה לנמען, היכרות היוצרת מצג שווא של אמינות המייל והקובץ המצורף אליו.
(דרך פעולה זו מכונה 'הנדסה חברתית') דרך נוספת שננקטה על מנת ליצור אמינות למייל המזויף הייתה ניסוח קפדני וזהיר של תוכן המייל, ומתן שם תמים ככל האפשר לקובץ המצורף.
לאחר ההשתלטות על המחשב יצרה הרושעה קשר עם מחשבים שונים בסין, שיכלו באמצעותה להשתלט מרחוק על המחשב ולקרוא את המידע שבתוכו, להתקין בו תוכניות זדוניות נוספות ולתת הוראות המשך לרושעה.
חלק מיכולות הרושעה היו להשתלט על מצלמת אינטרנט ועל מיקרופון שהיו מחוברים למחשב הנשלט, ולשדר באמצעותם את המתרחש במקום בו ממוקם המחשב הנשלט למחשב השולט.
הרושעה שבה השתמשו על מנת להשתלט על המחשבים הייתה בעיקר גרסה של תוכנת הסוס הטרויאני הסינית 'Gh0st RAT', אך לעיתים היה שימוש גם בתוכנות השתלטות נוספות.
Giardia lamblia הוא טפיל חד-תאי, הגורם תחלואת מעיים אצל בני אדם (בעיקר אצל ילדים), וכן אצל יונקים רבים אחרים (בעיקר חיות בית כמו כלבים וחתולים, אך גם בקר וצאן) וכן אצל עופות שונים.
הטפיל שייך לקבוצת השוטנים, ומאופיין מבחינה מורפולוגית על ידי זוג גרעינים (עיניים) ו-8 שוטנים בצורתו הפעילה.
אזור הגחון קעור ומכיל דיסקית הצמדה.
הצורה ה"בוגרת" של הטפיל נקראת טרוֹפוֹזוֹאיט והיא מצוידת בדיסקית הצמדה ובלַקְטינים, בעזרתם היא נוטה להיצמד לרירית המעי הדק העליון של המארח.
הטרופוזואיט ניזון מן הרירית של המעי ומתרבה על-גבה בקצב מהיר.
אחת ל-4 שעות לערך, עובר הטרופוזואיט חלוקה לאורכו, ומתפצל לשני תאים – האחד נשאר צמוד לרירית כטרופוזואיט, ואילו השני הופך לכיסית.
צורת התרבות זו נקראת חלוקה בינארית.
הצורה ה"צעירה" של הטפיל נקראת כיסית (ציסטה).
צורה זו חסרה את דיסקית ההצמדה של הטרופוזואיט, ולכן היא מופרשת בצואה ומועברת בקלות יחסית למארחים חדשים.
הציסטה היא צורת חיים עמידה למדי, והיא מאפשרת השרדות הטפיל בתנאים של יובש, חום וקור.
היא מסוגלת לשרוד שבועות עד חודשים במאגרי מים שונים, ותבשיל לטרופוזואיט בוגר רק לאחר בליעה על ידי מארח מתאים.
זיהום בג'יארדיה למבליה – ג'יארדיאזיס
הציסטות המופרשות בצואה מועברות בדרך פקו-אוראלית – כלומר נבלעות על ידי המארח הבא, בין אם באופן ישיר, בשל חוסר שמירה על היגיינה בסיסית, ובין אם לאחר שעברו תקופת תרדמת במאגרי מים שונים.
ילדים נוטים להדבק בג'יארדיה יותר מאשר מבוגרים, הן בשל מערכת החיסון המוחלשת יחסית שלהם, ובעיקר כיוון שהם מקפידים פחות על תנאי היגיינה.
הציסטות הנבלעות על ידי המארח הופכות לטרופוזואיטים בוגרים, אשר מתרבים ומכסים חלקים נרחבים מן הרירית של המעי הדק העליון.
הטרופוזואיטים ניזונים מתאי הרירית, וגורמים הרס של קפלי הרירית במעי.
בכך נפגעת יכולתו של המעי לספוג חומרי מזון שונים, ובעיקר שומנים וחומרים המומסים בהם.
תקופת הדגירה נמשכת 1–2 שבועות.
כמחצית מן הנדבקים בטפיל לא יראו כל סימני מחלה, אך יפרישו ציסטות בצואה ועלולים להוות גורם מדביק לאחרים, גם ללא ידיעתם.
עם ההתפרצות יסבול החולה משלשולים מרובים, לרוב בעלי מרקם שומני (לעיתים גם עם סימני ריר או דם בצואה), גזים מרובים (בריח חריף ואופייני), כאבי בבטן העליונה, בחילה ואובדן תיאבון.
לעיתים רחוקות ייגרמו גם הקאות מרובות וירידה במשקל.
רגישות לחלב בתקופת המחלה עשויה להופיע, בעיקר אצל ילדים.
אצל אנשים בריאים הגוף מתגבר בכוחות עצמו על הטפיל לאחר תקופה קצרה.
עם זאת, בילדים צעירים ואצל חולים בעלי הפרעות במערכת החיסון, הזיהום עלול להיות ממושך.
בשל ההפרעה בספיגה במעי, במקרים קשים עלולים להיווצר סיבוכים כגון מחסור בוויטמינים A, B12, Folic acid.
האבחון העיקרי הוא בדיקת הצואה והצורה האופיינית של הכיסיות (ביצית בגודל של 12 מיקרון).
ניתן לאבחן גם על ידי צביעה מיוחדת בהיסטולוגיה וזיהוי גרעינים ופיברילות.
הבעיה באבחון היא בכך, שקיימים ימים שבהם אין הפרשת של הכיסיות ותהיה בעיה באבחון, ולכן נעשה אבחון על ידי בליעת קפסולה הכוללת חוט מחובר אליו נצמד הטפיל.
הטפיל תוקף גם בעלי חיים, ועל כן הטיפול באדם לאו דווקא יכלה את הטפיל מהסביבה.
בעלי חיים ימשיכו להפריש כיסיות לתוך מקורות מים, למשל, ולהמשיך את אופן ההידבקות.
-פלג'יל (הנחשב לטיפול המקובל בארצות הברית), (הנחשב לטיפול המקובל באירופה), ניטזוקסניד ואלבנדזול חוסר הסבילות לחלב יכול להמשך חודשים לאחר סיום הטיפול.
הקפדה על שטיפת ידיים, הרחקת זבובים מהמזון.
Getting Things Done - GTD היא שיטת ניהול שפותחה על ידי דייוויד אלן והמתוארת בספר באותו שם.
השיטה מבוססת על העיקרון שאדם צריך להוציא את המשימות מראשו ולהציבן במקום חיצוני, בדרך זו הראש משתחרר מהצורך לזכור את המשימות ויכול להתפנות לטיפול בביצוען.
כפי שמתאר דייוויד אלן באתר האינטרנט שלו, בניהול זמן מסורתי, סדר עדיפויות משמש עקרון מרכזי.
לחלופין מציע אלן שני עקרונות אחרים לניהול הזמן, שליטה ופרספקטיבה.
אלן מציע שלושה מודלים עיקריים להשגת שליטה ופרספקטיבה:
מסגרת עבודה עם 6 רמות של מיקוד
המודל העיקרי הראשון הוא עיבוד מהלך העבודה, מטרתו, השגת שליטה על המשימות וההתחייבויות שנדרשות לביצוע.
שיטה זו מכילה 5 שלבים ברורים
אלן משתמש באנלוגיה לגובה כדי לתאר את המודל השני, 6 דרגות שונות של מיקוד, אשר נותנות פרספקטיבה למשימות וההתחייבויות.
6 דרגות המיקוד, מלמטה למעלה, הן:
עליית רמה אחת ב"גובה" מאפשרת לקבל מבט מקיף יותר על הפרויקט, פעולה, עסק לא גמור או התחייבות (לולאה פתוחה בטרמינולוגית GTD), וקלט נוסף ברמות שונות מאפשר פרספקטיבה רחבה
אלן מציע לבצע סקירה שבועית תוך התמקדות ברמות שונות.
הפרספקטיבה שמתקבלת מסקירה זו צריכה להשפיע על קביעת סדר העדיפויות, אשר קובע את סדר העדיפויות של המשימות וההתחייבויות שנאספו במהלך עיבוד תהליך העבודה.
במהלך הסקירה השבועית, המשתמש מגדיר את ההקשר עבור המשימות וממקם אותם ברשימות המתאימות.
דוגמאות לקיבוץ יחד של משימות דומות: רשימה של שיחות טלפון שנדרש לבצע או שליחות שיש לעשות כאשר מגיעים לעיר.
רשימות הקשר יכולות להיות מוגדרות אופי העבודה של המשתמש ומאילוצים בסביבת העבודה, כמובן, ניתן לצור גם רשימות לנושאם פרטיים.
אלן צופה כי שני המודלים הראשונים מספיקים, בדרך כלל, כדי לקבל שליטה ופרספקטיבה על מרבית המשימות והפרויקטים.
עם זאת, ישנם מקרים בהם נדרש יותר תכנון וחשיבה.
מקרים אלה מובילים אל המודל העיקרי השלישי, שיטת התכנון הטבעי.
בעוד שמודל עיבוד תהליך העבודה מבצע מיקוד אופקי בביצוע משימות בודדות, שיטת התכנון הטבעי מבצעת מיקוד אנכי בתכנון פרויקטים וחשיבה דרך נושאים.
מודל התכנון הטבעי מכיל 5 שלבים:
GTD מבוססת על קלות ביצוע שמירה, מעקב ושליפת כל המידע הקשור לדברים שנדרשים לביצוע.
אלן מעריך כי רבים מהחסמים המנטליים הקיימים אצלנו נגרמים מתכנון לקוי של 'front-end', זאת אומרת, לכל פרויקט אנחנו צריכים להבהיר מה נדרש להשיג ומהן הפעולות הספציפיות שנדרשות כדי להשיג זאת.
זה מאוד מעשי, לפי אלן, לבצע חשיבה מוקדמת ויצירת סדרה של פעולות אשר נוכל לבצע מאוחר יותר ללא תכנון נוסף.
אלן טוען כי "מערכת התזכורות" המנטלית שלנו אינה יעילה ורק לפעמים מזכירה לנו את מה שאנחנו צריכים לעשות באותו זמן ומקום שניתן לבצע זאת.
לכן, רשימת ההקשר "הפעולה הבאה" פועלת כתמיכה חיצונית אשר מבטיחה שאנחנו מצוידים בתזכורות הנכונה בשעה הנכונה.
מאחר ש GTD נשען על זיכרון חיצוני, ניתן לראות אותו כיישום של תאוריות מדעיות של מודעות מופצת או מוח מורחב.
תיאור מעטפת ל-GTD מהספר של אלן "מוכן לכל דבר":
הרעיון של פרודוקטיביות נקייה מלחצים מתחיל בפריקת כל הנדרש לעשיה מראשנו, לכידת כל מה שנדרש למעקב, לתזכורת או לנקיטת פעולה, אל תוך, מה שאלן מכנה, "סל".
סל פיזי, תא דואר נכנס באימייל, רשמקול, מחשב, מחשב כף-יד וכו'.
הרעיון, להוציא הכל מהראש אל מתקן אגירה, מוכן לעיבוד.
כל ה"סלים" צריכים להיות מרוקנים (מעובדים) לפחות אחת לשבוע.
אלן אינו מייעץ על שיטת איסוף כלשהי והוא משאיר את הבחירה בידי המשתמש, אולם הוא מדגיש את חשיבות ריקון הסלים בקביעות.
כל שיטה שמעובדת בקביעות על ידי המשתמש, מקובלת עליו.
כאשר מעבדים "סל", יש להקפיד על תהליך העבודה, לפי הסדר הבא:
התמודדות עם פריט אחד בכל פעם
לעולם אין להחזיר דבר אל הסל
אם לוקח פחות משתי דקות, בצע, או
הטל על אחרים לבצע זאת, או
אם פריט אינו דורש ביצוע:
אם לוקח פחות משתי דקות לבצע משהו, יש לבצעו מיידית.
חוק השתי דקות משמש קו מנחה, שזה הזמן שלמעשה לוקח לדחות פעולה.
אלן תיאר מערכת רשימות מומלצת שניתנת לשימוש לביצוע מעקב על פריטים ממתינים להתייחסות:
הפעולה הבאה - לכל פריט שדורש התייחסות, יש לקבוע את הפעולה הבאה שניתן לבצע פיזית לפריט זה.
לדוגמה, אם הפריט הוא, "כתוב דוח לפרויקט" הפעולה הבאה עשויה להיות, "שלח במייל נק' לדיון אל..." או "שאל לגבי דרישות הדוח" אף על פי שעשויים להיות הרבה צעדים ופעולות שנדרשים להשלמת פריט, תמיד יהיה משהו שנדרש לביצוע ראשון, וצעד זה צריך להיות מתועד ברשימת "הצעד הבא".
מומלץ שצעדים אלו יאורגנו בהקשר שבו ניתן יהיה לבצעם, כמו "במשרד", "טלפון" או "בחנות".
פרויקטים - כל לולאה פתוחה, בחייו או בעבודתו של אדם, אשר דורשת יותר מפעולה פיזית אחת להשלמתה, נהפכת לפרויקט.
פרויקטים אלה נתונים למעקב ונסקרים באופן תקופתי כדי להבטיח שלכל אחד מהם נקבעה הפעולה הבאה וכך ניתן להמשיך הלאה.
המתנה - כאשר פעולה הוטלה לביצוע על ידי אחרים או נדרש להמתין לאירוע חיצוני כדי שניתן יהיה לקדם את הפרויקט, זה צריך להיות תחת מעקב במערכת ולהבדק תקופתית, כדי לבדוק האם הפעולה מתעכבת או נדרש לשלוח תזכורת.
יום אחד\אולי - דברים שצריכים להתבצע מתישהו אך לא מיד.
דוגמה אפשרית "ללמוד ספרדית" או "לקחת חופשת צלילה".
לוח שנה הוא כלי חשוב לשמירת מעקב של פגישות והתחייבויות, עם זאת, אלן ממליץ שלוח השנה ישמר רק עבור המקרים הנוקשים, דברים שבאופן מוחלט נדרשים לביצוע עם זמן מוגדר לסיום או פגישה אשר קבועה בזמן ובמקום.
משימות "עשה" (To-Do) צריכות להישמר ברשימת הפעולה הבאה.
גורם מסכם לארגון פריטים של GTD הוא מערכת האגירה.
מערכת אגירה חייבת להיות קלה, פשוטה ומהנה.
אפילו דף בודד, אם נדרש להתייחסות, חייב לקבל תיקייה משלו, אם לא משויך לתיק קיים.
אלן מציע, מערכת אגירה יחידה, מאורגנת לפי אלפבית, על מנת לגרום לה להיות מהירה וקלה ככל האפשר לאחסון ושליפה של אינפורמציה דרושה.
רשימות הפעולות והתזכורות יהיו בשימוש מועט אלא אם יעברו סקירה יומית, או בכל פעם שאפשר.
להקצות את הזמן, האנרגיה והמשאבים הזמינים ברגע נתון כדי לקבוע את הפעולה החשובה ביותר שנדרש לבצע מיד, ולבצעה.
אם ניקלעים למצב של דחיינות, המצב מסתיים תמיד בכך שהפעולה הקלה ביותר מתבצעת ונמנעים מעיסוק בפעולות הקשות יותר.
כדי לפתור זאת, ניתן להחליט לבצע את המשימות ברשימה, אחת אחת, לפי הסדר, ממש כמו עיבוד תיבת הדואר הנכנס.
הדיסיפלינה של GTD דורשת שכל שהפעולות יוצאות הדופן, הפרויקטים ורשימת ההמתנה יעברו סקירה לפחות פעם בשבוע, כדי להבטיח שכל משימה או אירוע הוכנסו למערכת, וכן שהכל עדכני.
אלן מציע ליצור רשימת תזכורות למשימות יוצאות דופן ופרויקטים, כדי לרענן את הזיכרון כל שבוע.
כל מערכת ארגון אינה מוצלחת אם נדרש להקדיש זמן רב לארגון המשימות במקום לביצועם.
אלן טוען, שאם ניתן לבצע זאת פשוט, קל ומהנה לביצוע הפעולות הנדרשות, הנטייה לדחייה או להצפה ביותר מדי לולאות פתוחות, תפחת.
אחד המתקנים שמציע אלן היא תיקיית תזכורות, לארגון הניירת (מוכרת גם כ-43 מחיצות) 12 מחיצות מייצגות את החודשים ו-31 מחיצות משמשות לייצוג הימים בחודש.
המחיצות מסודרות באופן שמסייע למשתמש לזכור את הפעולות שיש להשלים ביום הנתון.
בעוד אלן מראה כי GTD ניתן ליישום עם כלי ניירת פשוטים, הוא גם הציע במיוחד תוכנה ככלי מסייע חשוב ליישום GTD, כולל מתווה דיגיטלי, סיעור מוחות וכלים לניהול פרויקטים.
עם זאת, בשנת 2001, התלונן אלן על ליקוי כללי של "כלי ניהול פרויקט טובים".
זאת ניתן להסיק מדברים שאמר
" ...אפליקציות פחות מובנות ויותר פונקציונליות יופיעו בשנים הבאות אשר יתבססו על הדרך הטבעית שבה אנו חושבים ומתכננים".
מאז תחזית זו, חלה התפוצצות בהופעת תוכנות שתומכות GTD, באפריל 2008, יותר מ-100 אפליקציות הציעו יישומים לתמיכה ב-GTD.
הכל מניהול רשימת משימות פשוטה ועד שירותי רשת עם שיתוף, תוכנות חופשיות ומסחריות, לכל הפלטפורמות והמכשירים הפופולריים.
רוב התוכנות יוצרות אוטומציה של התהליכים או אפילו כופות את מתודולוגיית GTD של איסוף, עיבוד, ארגון, סקירה וביצוע.
חוקרים אחרים מציעים את גישת "חזרה ליסוד" לניהול עצמי, ודחיה של פתרונות היי-טק, במטרה ליצור כלים פשוטים וזולים יותר, פתרונות כמו כרטיסים מודפסים, כרטיסי רשימות, פנקס או מחברת רשימות.
דייוויד אלן עצמו אמר שהוא מתבסס על מחשב כף-יד, את אירועי היום הוא רושם על נייר לצורך עיבוד מאוחר יותר.
Gewehr 43 (מגרמנית: רובה דגם 43, ידוע גם בשם Karabiner 43) הוא רובה חצי אוטומטי בקוטר של 7.92 מ"מ שפותח על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
Gewehr 43 הוא שיפור של ה-Gewehr 41 אשר פותח על ידי החברה מאוזר ופעל על מערכת פליטת גזים הדומה לרובה הסובייטי SVT-40.
הדוקטרינה הטקטית של צבא גרמניה הנאצית כללה מחלקות חיל רגלים אשר התבססו על מקלע MG 34 ליצירת כוח אש ולצידו רובאים שצוידו ברובה בריחי מסוג מאוזר K98, רובה ותיק שפותח בשנת 1898 ושירת במלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1941, שתי חברות הגישו את הצעותיהן לצבא הגרמני לרובה חצי אוטומטי וולטר ומאוזר, הרובים נקראו Gewehr 41W\Kar.
הרובים היו דומים למדי ושניהם כללו מערכת פליטת גזים בעייתית, שמוקמה בלוע הקנה.
הרעיון לפיתוח ה-Gewehr 43, עלה כאשר במסגרת מבצע ברברוסה (פלישת צבא גרמניה לברית המועצות), נפל בידי הצבא הגרמני נשק סובייטי מדגם SVT-40, רובה חצי-אוטומטי אך בעל מערכת פליטת גזים יעילה יותר.
ה-Gewehr 43 התבסס על מבנה ה-Gewehr 41, אך בשילוב מערכת פליטת הגזים הרובה הרוסי.
ה-Gewehr 43 הוכח כמוצלח מאוד והחל מ-1943 הפך לנשק שכיח בצבא גרמניה הנאצית.
Ghetto Gospel הוא שיר של הראפר האמריקאי טופאק שאקור.
הגרסה המפורסמת והמצליחה ביותר של השיר יצאה לאור באפריל 2005 כסינגל השני מהאלבום "Loyal to the Game", שיצא לאור בדצמבר 2004, לאחר מותו של שאקור.
מפיק האלבום, אמינם, שילב בפזמון השיר דגימה משירו של הזמר אלטון ג'ון "Indian Sunset" .
גרסה זו זכתה להצלחה רבה והגיעה בשיאה למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השלישי בקטגוריית 100 הלהיטים של אירופה במצעד הבילבורד.
השיר נכתב על ידי שאקור כזעקה ל"קץ המלחמה ברחובות", בהתייחס לחוסר החשיבות בהבדל בין הגזעים ולעוני ברחובות.
"Ghetto Gospel" היה השיר היחידי מהאלבום "Loyal to the Game" שזכה לווידאו קליפ.
בסוף הקליפ יש הודעה מאמו, אפני שאקור, שאומרת "Remember to keep yourself alive, there is nothing more important than that" ("זכור להשאיר את עצמך בחיים, אין דבר חשוב יותר מזה").
כשטופאק הקליט את השיר הוא הועיד אותו לאלבום האוסף בנושא חג המולד "A Very Special Christmas 2" שמ־1992, אומנם בשל בעיות משפטיות השיר לא נכנס לאלבום לבסוף, ומעולם לא יצא לאור.
לגרסה המקורית קצב מהיר בהרבה מזה שבגרסה של אמינם, והיא כוללת בית שלישי ורביעי שלא הופיעו ברמיקס של אמינם.
היא לא כוללת את הדגימה משירו של ג'ון (כאמור – יוזמה של אמינם), אלא דגימה משירה של טרייסי צ'פמן, "Crossroads".
גרסה זו הופקה על ידי , שהפיק חלק משני אלבומי הסטודיו הראשונים של שאקור, "" ו-"".
מלבד שינוי הקצב והסרת שני בתים, עשה אמינם עבודה מורכבת עם שירו של אלטון ג'ון "Indian Sunset".
הוא חתך וצירף שורות ממקומות שונים בשיר.
הפזמון החוזר כפי שמופיע ברמיקס שלו לא קיים כחטיבה אחת בשיר של ג'ון.
צירף אמינם עם שורה אחרת:
השיר מתאר את חייו של לוחם אינדיאני, עד מותו בקרב.
סוף זה לא התאים לנרטיב השיר של טופאק על סיום מלחמה ברחובות, ולכן עשה אמינם מניפולציה בפזמון.
הוא חצה את השורה הבאה משירו של ג'ון:
וחיבר את החצי הראשון שלה עם החצי השני של השורה:
בשיחה משותפת עם המפיק והמוזיקאי מיילו הביע ג'ון את התפעלותו מהשילוב שעשה אמינם עם "Indian Sunset": .
מקוםתאריםמכירות אוסטרליה (ARIA) פלטינה 70,000 דנמרק (IFPI Danmark) זהב 45,000 גרמניה (BVMI) זהב 150,000 ניו זילנד (RMNZ) זהב 5,000 הממלכה המאוחדת (BPI) פלטינה 600,000
רובה Gewehr 41 הוא רובה חצי-אוטומטי שפותח בגרמניה הנאצית ושירת את הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1945.
כבר בשנת 1940 היה ברור שרובה חצי-אוטומטי בעל קצב אש מהיר יותר מאשר רובה בריחי, היה הכרחי, על מנת לשפר את היעילות והקטלניות של חיל הרגלים.
הוורמכט הוציא מכרז ובו מפרט תכונות למספר מפתחי נשק, והחברות מאוזר וקרל ולטר בע"מ הגישו אב-טיפוסים שהיו מאוד דומים.
ברם, מספר מגבלות הוטלו על התכנון:
מנגנון הטעינה לא יכלול חורים שיפלטו גז ויקדחו אל הקנה.
הרובה לא יכלול חלקים חיצוניים נעים.
ובמקרה שמנגנון הטעינה האוטומטית נכשל יהיה אפשר לטעון ולדרוך את הרובה ידנית, כמו ברובה בריחי.
שני הדגמים השתמשו, לכן, במנגנון הידוע בשם "Bang" (על שם מפתחו הדני Søren H.
במנגנון זה, גזים שנוצרים מהירי נלכדים בלוע בחרוט טבעתי, שבתורו משך מוט-בוכנה ארוך שפתח את המכנס וטען מחדש את הרובה.
מנגנון זה מנוגד למנגנון הנפוץ יותר של מנגנונים מופעלי-גז, שבהם הגזים שנפלטים מהקנה, דוחפים אחורה את הבוכנה כדי לפתוח את המכנס.
שני התכנונים כללו מחסנית פנימית בת 10 כדורים, שהוטענה על ידי הרצועות ששימשו ב-Karabiner 98k עם תחמושת המאוזר 7.92x57mm.
כתוצאה מכך, הטעינה הפכה ליחסית איטית.
הדגם של מאוזר, , נכשל.
רק 6,673 יחידות שלו יוצרו לפני שהייצור הופסק, ומתוכם 1,673 הוחזרו לאחר שהתגו כבלתי-שמישים.
הדגם של קרל ולטר, , דמה בהופעתו ל-Gewehr 43. רוב חלקי המתכת ברובה זה היו מפלדה, ומספר רובים, בעיקר אלה המאוחרים יותר, השתמשו במתפסים מבקליט (סוג של פלסטיק מוקדם).
הדגם של וולתר היה מוצלח יותר מאחר שהמפתחים התעלמו משתי הדרישות האחרונות שבמפרט שהגיש הצבא הגרמני.
גם רובים אלה, ביחד עם ה-, סבלו מכשלים במנגנון הגז.
כשלים אלה נבעו מהתכנון המורכב יתר על המידה של מערכת לכידת הגז שבלוע שנשחק בקורוזיה עקב השימוש במלחים בתחלים (primers) של התחמושת.
מרכב הלוע כלל הרבה חלקים עדינים והיה קשה לשמרו נקי, לפרק ולהרכיב מחדש בתנאי שדה.
בשנת 1943 רובה זה תוכנן מחדש ונהפך ל-Gewehr 43 שמשתמש במנגנון גז שדומה יותר ל-SVT-40, וכן מוזן על ידי מחסנית נתיקה.
רובי ה- יוצרו בשני מפעלים: ולטר ב"צלה מהליס" ו"ברלין לובקר".
רובי ולטר נושאים את הקוד AC ואת תו התקן WaA359 בעוד שרובי BLM של מאוזר נושאים את הקוד DUV ואת תו התקן WaA214. רובים אלה יחסית נדירים, ולכן שווים הרבה בשוק האספנות.
מקורות שונים מעריכים שנוצרו בין 40,000 ל-145,000 רובים כאלה, אך רובים אלה גילו קצב שחיקה מהיר בחזית המזרחית.
בסופו של דבר, רובים אלה התגלו כבעייתיים ולא יעילים, והוחלפו ב-Gewehr 43.
רובה Gewehr 98 (נקרא לעיתים גם M98) הוא רובה בריחי שפותח על ידי חברת כלי הנשק הגרמנית מאוזר עבור הקיסרות הגרמנית בסוף המאה ה-19. הרובה הוא רובה בריחי בקליבר 8x57 מ"מ המוזן באמצעות פס תחמושת הטוען 5 כדורים אל תוך מחסנית פנימית מתחת לקנה.
הרובה שירת בצבא הקיסרות הגרמנית וברייכסווהר מ-1898 (ולכן שמו M98) עד 1935, אז הוחלף בגרסת הקרבין שלו מאוזר K98. רובה M98 היה הרובה הראשי של כוחות החי"ר הגרמניים במלחמת העולם הראשונה.
רובה ה-Gewehr 98 נקרא על שם שנת 1898, בה החל ייצורו.
רובה זה החליף את ה-Gewehr 1888 בשירות הצבא הגרמני.
התכנון הבריחי של ה-M98 נרשם כפטנט על ידי פאול מאוזר ב-9 בספטמבר 1895. ה-M98 עצמו היה אחרון בסדרה של רובים שהציגה חברת מאוזר בשנות ה-90 של המאה ה-19. מנגנון הרובה נגזר מהרובה הניסיוני Gewehr 96.
ועדת בחינת הרובים הגרמנית אימצה את ה-M98 ב-5 באפריל 1898. ב-1901 הפך הרובה למבצעי כשנכנס לשירות כוח המשלחת לאסיה המזרחית, הצי ו-3 קורפוסים של צבא היבשה הפרוסי.
ב-1904 הוחלט לייצר עוד מהרובים, וואפנפבריק מאוזר זכתה בחוזה לייצור 290,000 רובי M98 ו-DWM (ראשי תיבות של Deutsche Waffen und Munitionsfabriken) בחוזה לייצור 210,000 רובי M98.
הרובה שירת בגרמניה על גלגוליה השונים:
בנוסף לגרמניה שירת הרובה במדינות הבאות:
תחת השם רובה צ'יאנג קאי-שק.
כתוצאה מכך הרובה שימש במלחמות והעימותים הבאים:
רצח העם של ההררו והנאמה
Ghoti היא מילה אנגלית מומצאת שאין לה משמעות משל עצמה (מלבד התייחסות עצמית) אלא משמשת כשנינות לשונית המוכיחה את הריחוק שבין השפה הכתובה לשפה המדוברת.
רוב האנשים שמנסים לקרוא את המילה בפעם הראשונה יאמרו "גּהוֹתִּי" ויחשבו שהכוונה ל-Gothic, אך מוסרי השנינות נוטים להפתיע ולטעון שאת המילה Ghoti יש להגות /fɪʃ/, ממש כמו המילה האנגלית Fish (פִישׁ) - דג.
ההסבר לקריאה הבלתי-אינטואיטיבית הוא שהמילה מורכבת מדוגמאות לאיותים חריגים באנגלית:
gh נהגה /f/ כבמילה Enough.
o נהגה /ɪ/ כבמילה Women.
ti נהגה /ʃ/ כבמילה Action.
דוגמה קיצונית נוספת היא ש-Ghoti יכולה להיות מילה דוממת, כיוון שהאותיות הנ"ל אינן נהגות בכמה מילים:
ב-1874 פורסמה המילה Ghoti בציטוט מתוך מכתב שנכתב ב-11 בדצמבר 1855 המייחס את המצאת המילה לוויליאם אולייר הבן (William Ollier Jr, יליד 1824).
מאז מוזכרת המילה, כדוגמה קיצונית לאיות מסובך, בפי דוברי אנגלית הטוענים כי יש לשנות ולפשט איות של מילים רבות באנגלית באופן רשמי (כלומר, שהאיות החדש לא ייחשב שגיאה).
ג'יימס ג'ויס מתייחס ב"פיניגנז וייק" ל-ghoti במשפט "Gee each owe tea eye smells fish" (מילולית: וואו!
"כל עין של חייב תה מריחה כמו דג", אבל נשמע כמו: G H O T I מריח כמו דג, כאשר "מריח כמו דג" נשמע כמו "מאיית דג").
במסע בין כוכבים המילה ghoti קיימת בשפה הקלינגונית, ופירושה "דג".
בסדרה "באטמן" מוזכרת חברת קוויאר בשם Ghoti Œuf.
דהיינו "ביצי דג" (המילה "ביצה" כתובה בצרפתית).
באטמן, שהבין את השנינות, מפרש אותה לאוזני רובין והצופים.
להקת פאנק רוק (Punk rock) נוצרי בווירג'יניה אימצה את השם Ghoti Hook, משחק מילים ל-Fish hook, קרס דיג.
Gevolt (געוואָלט) היא להקת הבי מטאל ישראלית.
סגנונה משלב בין אינדסטריאל מטאל לבין פולק מטאל.
שירי הלהקה הם בשפות יידיש ורוסית.
הלהקה הוקמה ב-2001 על ידי הסולן אנטולי בונדר, הגיטריסט יבגני קושניר, המתופף אולג שומסקי והבסיסט מקס מאן, עולים מחבר המדינות.
כעבור שלוש שנים, הצטרפה ללהקה הזמרת דינה שולמן, לתקופה קצרה.
ב-2005 הכנרת מרינה קליאונסקי הצטרפה גם היא.
ב-2006, הלהקה הוציא את אלבום הבכורה שלה, Sidur (על שם סידור) בהוצאה עצמית.
האלבום נכתב בשפה הרוסית ונושאיו הם בעיקר מיסטיקה.
באותה שנה מתופף הלהקה התחלף לוואדים ויינסיין, וכעבור שנה הקלידן דמיטרי ליפשיץ הצטרף.
ב-2007 הוציאו סינגל מטאל ביידיש הנושא את השם Yiddish Metal.
ב-2008 האלבום הראשון, Sidur יצא לאור בארצות הברית וקנדה.
באותה השנה, כנרית הלהקה התחלפה לאווה יפרמוב.
ב-2009 הגיטריסט התחלף למיכאל גימרוורט וב-2010 הבסיסט התחלף למארק לקוויטסר.
ב-2011 האלבום השני AlefBase יצא לאור.
אלבום זה הוא ביידיש ומורכב מגרסאות כיסוי לשירים יידיים ידועים רבים, כמו ביי מיר ביסטו שיין, טום בללייקה, אויפן פריפעטשיק ושיר הפרטיזנים.
ב-2012 הבסיסט עזב את הלהקה והוחלף על ידי אנטון סקורוחודוב כעבור שנה.
באותה השנה גם הגיטריסט התחלף לוואדים רייטסס.
ב-2015 הוציאה הלהקה סינגל נוסף ביידיש בשם Khokhotshet.
Ghost הוא מיני אלבומה השני של סקיי פררה אשר שוחרר ב-16 באוקטובר 2012 על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס.
המיני אלבום יצא כי אלבום הבכורה שלו עוקב לעיתים קרובות, עד אשר הוא יצא ב-2013 כ-Night Time, My Time.
המיני אלבום מהווה שינוי מהשירים המוקדמים של פררה, אשר לרוב הכילו אלמנטים של דאנס-פופ.
היא שיתפה פעולה עם המפיקים ג'ון בריאון, דב היינס, גרג קרוסטין, קאס מקומבס ואריאל רכטשייד כדי להגיע לסגנון הרצוי מבחינתה.
המיני אלבום ברובו הוא סינת'פופ, למרות זאת הוא שונה מסגנונה השונה כי הוא מכיל גם אקוסטי, אינדי פופ וגל חדש.
Ghost זכה לביקורת מעורבות ממבקרי המוזיקה, אשר העריכו את הגיוון של האלבום, אבל היו חלוקים בנוגע ללכידות האלבום.
מאוחר יותר, היא חשפה שהיא עובדת עם ג'ון בריאון, גרג קרוסטין ושירלי מנסון על האלבום התוכנית להוציא מיני אלבום בשם Ghost נחשפה על ידי האתר פיצ'פורק ב-30 באוגוסט 2012. תמונת המיני האלבום צולמה על ידי הדי סלימאן ופורסמה על ידי פררה דרך חשבון הטוויטר שלה ב-17 בספטמבר.
למרות שהאלבום תוכנן לצאת ב-2 באוקטובר, בסופו של דבר הוא יצא ב-16 באוקטובר בקנדה ובארצות הברית
"Ghosttown" (בעברית: "עִיר רְפָאִים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן ה-13 שלה, Rebel Heart (2015).
הוא נשלח לתחנות הרדיו ב-13 במרץ 2015, כסינגל השני מתוך האלבום.
הוא נכתב על ידי מדונה, ג'ייסון אביגן, אוון בוגרט ושון דאגלס, והופק על ידי מדונה, בילבורד ואביגן.
לאחר שהקשיבה ליצירותיו הקודמות של דאגלס, מדונה ביקשה לעבוד עימו.
יחד עם הפזמונאים האחרים, הם כתבו את "Ghosttown" בשלושה ימים.
השיר נוצר בהשראת הדימויים של עיר רפאים לאחר אירוע ארמגדון, וכיצד הניצולים ממשיכים את חייהם כשהאהבה היא הדבר היחיד שהם יכולים להיאחז בו.
מבחינה מוזיקלית, "Ghosttown" הוא שיר פופ, אלקטרופופ ואלקטרו הכולל שימוש בעוגב ותופים.
"Ghosttown" הועלה לחנות האייטונס כחלק מההזמנה המוקדמת של האלבום בדצמבר 2014, בתגובה להאקרים שהדליפו שירים מ-Rebel Heart.
השיר זכה לתגובות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, ששיבחו את הביצוע הקולי של מדונה, את המילים וההפקה; הם גם השוו אותו לבלדות קודמות שלה.
בארצות הברית, "Ghosttown" הפך לשירה ה-36 שנכנס למצעד השירים העכשוויים למבוגרים, כמו גם לשירה ה-45 שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב; בעקבות כך, עקפה מדונה את זמר הקאנטרי ג'ורג' סטרייט כאמן עם מרבית השירים שהגיעו למקום ראשון במצעדי הבילבורד.
בשאר רחבי העולם, "Ghosttown" דורג ב-20 העליונים בהונגריה ובאיטליה, ובמצעדים הדיגיטליים בפינלנד ושוודיה.
ב-15 במאי 2015 קיבל את תואר הפלטינה באיטליה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (FIMI), על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה והיה לראשון מ-Rebel Heart שהצליח לעשות זאת.
את הווידאו קליפ הנלווה של "Ghosttown" ביים יונס אוקרלונד וכיכב בו השחקן טרנס הווארד.
הנושא המרכזי מאחורי הקליפ היה "מצב אפוקליפטי המחקה את סוף העולם", המציג את הזמרת והאוורד כשורדים יחידים בעיר הרוסה.
מדונה ביצעה את השיר ברחבי אירופה במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו; הוא בוצע ב-Le Grand Journal בצרפת, Che tempo che fa באיטליה ו"המופע של ג'ונתן רוס" בממלכה המאוחדת.
היא גם ביצעה אותו בטקס פרסי המוזיקה השני של iHeartRadio.
במהלך ההופעה, עלתה לבמה הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט שניגנה בגיטרה וליוותה את מדונה.
בהמשך, ביצעה את השיר בכמה תאריכים בסיבוב ההופעות העשירי שלה, "Rebel Heart Tour", בשנים 2015–2016.
"Ghosttown" נכתב על ידי מדונה, ג'ייסון אביגן, אוון בוגרט ושון דאגלס.
השיר הולחן תוך שלושה ימים, לאחר שמדונה עבדה עימם זמן קצר באולפן הקלטות.
היא אהבה את "Talk Dirty" של ג'ייסון דירולו משנת 2013, שנכתב על ידי אביגן ודאגלס, ומכאן החליטה לשתף עימם פעולה.
דאגלס נזכר שבסופו של דבר הם קיימו "פגישה נהדרת", ואמר "הייתי מתוח מסיבות ברורות, אך היא [מדונה] הגיעה, הייתה חביבה מאוד והייתה מוכנה לעבודה.
שיתוף הפעולה עימה הוא משהו שסימנתי כדבר חשוב שעשיתי בחיי".
על תהליך ההקלטה הצהירה מדונה:
בזמן שדנה בנושא השיר עם הרדיו הצרפתי Europe 1, דיברה על חוסר הסובלנות ברחבי העולם, במיוחד בצרפת, שלדעתה נחשבת למדינה שאיבדה את יכולתה לקבל אנשים מכל הגזע והצבע.
כשהוסיפה שרמת חוסר הסובלנות והאנטישמיות הולכת וגוברת בכל רחבי אירופה, אמרה שהנושא האפוקליפטי של "Ghosttown" הוא צל של הרס האנושות, אם חוסר הסובלנות יימשך.
היא סיכמה את המצב והצהירה: "הדרך שבה אנחנו מתנהגים, להתייחס אחד לשני כמו שאנחנו מתייחסים זה לזה, לשמור על רמה זו של חוסר סובלנות ודעות קדומות מפלות [...] התנהגות שנאה כלפי בני אדם אחרים ששונים ממך".
ב-17 בדצמבר 2014 הודלפו בסך הכול 13 שירים ממפגשי ההקלטות שקיימה מדונה באותה העת.
היא פנתה באינסטגרם למעריציה והבהירה שהשירים הם גרסאות דמו מהקלטות קודמות.
מדונה אמרה לבילבורד שלאחר ההדלפה, היא והצוות שלה ניסו לערוך את אותם השירים כך שיידמו למקור.
בסופו של דבר, הם החליטו להוציא את השירים המוגמרים.
ב-20 בדצמבר 2014, האלבום היה זמין להזמנה מראש בחנות האייטונס.
לאחר ההזמנה, שש רצועות הורדו אוטומטית, כולל "Ghosttown".
מדונה הוסיפה שהיא "העדיפה שהמעריצים [שלה] ישמעו גרסאות מושלמות של חלק מהשירים במקום הרצועות הלא שלמות שהופצו".
במהלך הופעתה של מדונה בתוכנית הטלוויזיה האיטלקית, Che tempo che fa, "Ghosttown" אושר כסינגל השני מ-Rebel Heart ונשלח לרדיו האיטלקי ב-13 במרץ 2015. שבוע לאחר מכן הוא נשלח לרדיו האוסטרלי, בעוד שבממלכה המאוחדת, נשלח לרדיו ב-20 באפריל 2015.
מבחינה לירית, התבוננות פנימה נחשבת לאחד מהנושאים הבסיסיים הרווחים ב-Rebel Heart, עם שילוב הצהרות אמיתיות של השתקפויות קרייריסטיות ואישיות של מדונה ו"ההתייחסות העצמית האובססיבית" שלה.
"Ghosttown" היה אחד השירים שהעבירו את המסרים האלה, תוך דיבור על אחדות ותודעה דתית.
מדונה הפכה את המושג "אובדן אהבה" עם האידיאליזציה הרומנטית שלה, לפי מת'יו הארדן מ-Samesame.com.au, כפי שהשורות אומרות: "כשהכול נופל, כשהכול נופל.
ג'ים פרבר מניו יורק דיילי ניוז אמר שהשיר ממחיש את "האלמנטים החמים ביותר של הקול [של מדונה]" והוסיף ש"לפעמים, טווח האלט שלה נשמע כמו של קארן קרפנטר, בעוד שהלחן שלו מזכיר את זה של "Live to Tell" (1986)".
יוסי חרסונסקי קבע שבשיר "שומעים את מדונה בטון נמוך מסוג שלא שמענו אצלה".
הלחן של "Ghosttown" תואר כ"מרומם" ו"אופורי", בעוד שהסוגות המוזיקליות המאפיינות אותו הן פופ, אלקטרופופ, ואלקטרו.
הוא תואר כ"מרחיק לכת" עם מספר אפקטים מלודיים שמזכירים מוזיקה אלקטרונית.
"Ghosttown" בעל הדמיה קולנועית שאילצה את המבקרים לתאר אותו כ"דחוס".
הוא מתחיל עם צלילי אקורדים של עוגב ובעל קצב אחיד של תופים.
כריס רוזה מ-VH1 הצהיר שהשיר "בעל הפקה אחידה ופזמון עוצמתי המייצג פופ טהור", בעוד אליסה גרדנר מ-USA Today תיארה אותו כתערובת של "מתיקות רצינית וכואבת עם עיבוד רגוע".
הפזמון מתחיל לאחר 40 שניות והוא בעל אקורד חוזר.
"Ghosttown" בעל זמן משותף ואחיד עם קצב של 79 פעימות בדקה.
הוא נכתב בסולם רה מינור, כאשר שירתה של מדונה משתרעת בין F3 ל-B♭4. לשיר יש רצף בסיסי של Dm–F–C–Gm במהלך הבתים ו-B♭–F–C–Dm במהלך הפזמון, כהתקדמות האקורד שלו.
דמסיו "דמו" קסטלון ביצע את ההנדסה המוזיקלית והמיקסינג בשיר, בעוד רון טיילור היה אחראי על העריכה נוספת, אותה עשה בפרו טולס .
בנוסף לכך, ביצע אביגן את שירת הרקע בשיר.
ב-31 במרץ 2015, פורסם במגזין בילבורד רמיקס לשיר של הדי ג'יי ההולנדי דון דיאבלו, ששינה את הבלדה לרצועת EDM.
אוסף נוסף של רמיקסים הופץ מאוחר יותר כמיני-אלבום רמיקסים.
שניים מהרמיקסים הופצו בחשבון הסטרימינג של הטיידל של מדונה, כולל אחד של די ג'יי רדטופ וכן של ארמנד ואן הלדן, עופר ניסים ורוג'ר סאנצ'ז.
לפי Idolator, "רדטופ מפרק לחלוטין את "Ghosttown" והופך אותו למשהו שאולי תשמעו בתוך בר פוסט-אפוקליפטי.
זה עצוב ומדכא ועם זאת גרובי ומתריס".
רמיקס נוסף, מאת פול אנדרוז, נתן דגש על השירה של מדונה, תוך הוספת פסנתר ותזמורת בהפקה.
אנדרוז הסביר שהקליפ של "Ghosttown" היה איך שהוא דמיין אותו, "שני אנשים במקום חשוך עם הרס מסביבם, אבל יש להם אחד את השני".
מכאן, שהוא רצה שהרמיקס ייצג את מציאות המצב והתזמורת תייצג את השקפתם על העולם בגלל אהבתם.
הרמיקס אושר על ידי מדונה והתווסף גם הוא באופן בלעדי לחשבון הטיידל שלה.
מדונה אישרה בתוכנית הרדיו "המופע של הווארד סטרן" שהיא תצלם וידאו קליפ לשיר בלוס אנג'לס.
את הקליפ ביים יונס אוקרלונד, שביים למדונה בעבר את הקליפים של "Ray of Light", "Music", "American Life", "Jump" ו-"Celebration"; בקליפ כיכב גם השחקן טרנס הווארד.
הנושא המרכזי מאחוריו היה "מצב אפוקליפטי המחקה את סוף העולם", כפי שתיארה קים פייפר מ-InStyle.
הבמאי הגה את הרעיון של עתיד דיסטופי וצילם אותו במפעל פלדה ישן.
המראה של מדונה בקליפ עוצב על ידי ב.
אוקרלונד, אשתו של יונס, ששילבה עיצובי אופנה עכשוויים ועיצובים כדוגמת לבוש צבאי-ויקטוריאני והעניקה לו את סימני ההיכר שלה.
היא יצרה שינל גדול מעור עם שכמייה מתנפחת, של בית האופנה "כרום הארטס".
בנוסף לכך, שילבה בקליפ את מאפייני הרוק אנד רול.
לורי לין סטארק, הבעלים המשותפים של "כרום הארטס" דיברה על העבודה עם מדונה בקליפ, עימה שיתפה פעולה בעבר בצילומים קודמים.
"כרום הארטס" קיבלו התראה של שבוע לעבוד עם אוקרלונד ולאחר מספר שיחות טלפון, עובדי בית האופנה פגשו את אוקרלונד במפעל שלהם.
אוקרלונד סיפרה להם על ההשראה והקונספטים שלה לעיצובים, והצוות של סטארק הרכיב את חלקי העור ומבני השינל, תוך שילוב כפתורים וטלאיי צלב.
לטענתם, משימת העיצוב הייתה פשוטה, כיוון שלב.
אוקרלונד ו"כרום הארטס" היה את אותו החזון של העיצוב בראש שלהם, "אז האתגר היה איך להביא אותו לחיים בצורה הדרמטית והיפה ביותר".
את התלבושות עיצבו 30 אנשים שונים במשך שבוע וזאת, במטרה להשיג אווירה "אפוקליפטית הפוגשת רוק אנד רול" שאוקרלונד רצתה.
שאר העיצובים כללו שימושים בעור, שילובים מטאליים, אפוד משי ירוק מבית האופנה, א.
ונדבורסט, ובגדי כותנה מבית האופנה גרג לורן.
כמו כן, מכנסי התחרה שמדונה לבשה היו וינטג'.
אוקרלונד שרפה את חזיית האייג'נט פרובוקטור של הזמרת והניחה עליה לכלוך במטרה ליצור אפקטים חזותיים מיוחדים.
ההשראה של אוקרלונד מאחורי העיצובים נלקחה מהעניין של בני הזוג ברוק אנד רול.
מדונה דיברה על העיצוב ואמרה ש"זה היה קסום [...] זה ייצג בצורה מושלמת את האווירה שרצינו להביא לקליפ".
במהלך ריאיון שהתקיים עם תאגיד השידור השוודי סיפרה אוקרלונד שסצנת הפתיחה בה נראית מדונה כשהיא שוכבת על המיטה, כללה זוג מגפיים שעוצבו בהשראת מייצבי ברכיים.
זוג המגפיים עוצבו בידי מעצב מניו יורק, שהיה אחראי על עיצוב כלי הנשק גם כן.
לאחר השלמת הצילומים, מדונה פרסמה תמונות מטושטשות מסט הצילומים ברשתות החברתיות שלה, וב-3 באפריל 2015 הודיעה שהוא יופץ בשבוע שלאחר מכן.
מאוחר יותר, העלתה טיזר באורך 16 שניות מהקליפ בחשבון הטיידל שלה.
הטיזר הציג אותה בתלבושת שחורה מעור, מתהלכת באזור קודר והרוס; הסצנה משובצת בסמלים דתיים כמו ליבה של מרים, אם ישו ופגרי בעלי חיים.
לבסוף, הועלה הקליפ לאפליקציית Meerkat ב-8 באפריל.
סטיוארט דרדג' מגרדיאן הרגיש שמכיוון ש"[מדונה] היא אחת מ-16 הבעלים המשותפים של שירות הזרמת המוזיקה טיידל, לפרסם את הקליפ של "Ghosttown" ב-Meerkat היה צעד חסר תכלית".
באותו היום, העלתה מדונה את הקליפ גם לערוץ היוטיוב הרשמי שלה.
הקליפ מתחיל בהודעה בטלוויזיה המתריעה על כך שפיצוץ גרעיני הרס ערים כמו לונדון, פריז, ניו יורק ולוס אנג'לס (ההודעה מוצגת בעשרות שפות שונות, ביניהן עברית עם הכיתוב "אזהרה").
לאחר מכן, הסצנה מתחלפת וניתן לראות את מדונה שוכבת במיטתה וצופה בחדשות על הפיצוץ הגרעיני.
כשהשיר מתחיל, היא חשה במצוקה וממהרת להתלבש.
היא מתיישבת ומנשקת תמונה ממוסגרת של אמה, בעודה מביטה בעצמה.
היא כורכת סביבה שכמייה, מרימה מוט וכובע ויוצאת מביתה כשהפזמון של "Ghosttown" מתחיל.
מדונה נראית במה שנראה כעיר פוסט-אפוקליפטית, שבה אין סימני חיים ופוסטרים של האלבום Rebel Heart מוצגים כשהם בוערים.
היא מביטה סביבה והולכת בזהירות בין ההריסות, בעודה אוחזת בשכמייה שלה.
בהמשך, נראית מדונה כשהיא מחטטת בפסולת ומנסה לבצע שיחה מטלפון ציבורי, ללא הצלחה.
היא חווה תסכול רב ומתחילה לנפץ חפצים עם המוט שלה.
מעשיה מושכים את תשומת ליבו של גבר, בגילומו של הווארד.
הוא מרים את רובה הצלפים שלו כדי לירות לעבר גורם הרעש, אך כשהוא רואה אותה דרך העדשה, הוא רץ אחריה.
הם פוגשים זה את זה ליד בבניין הרוס, ומסתובבים עם כלי נשק בידם.
הם מתקרבים ובמקום לתקוף הם זורקים את כלי הנשק, מחבקים אחד את השני ופוצחים בריקוד משותף.
לאחר שהם משלימים את הריקוד שלהם והשיר מסתיים, בני הזוג מבחינים בילד שצופה בהם מהבניין ההרוס.
הקליפ מסתיים בכך שהם עוזבים את העיר עם הילד וכלב קטן, תוך שמוצגת תמונת פנורמה של ההרס.
ג'ייסון ליפשוטז מבילבורד תיאר את הקליפ כ"פסקול ראוי" לריקוד הכוריאוגרפי בין מדונה להווארד, והחמיא לסצנה האחרונה.
אליאנה דוקטרמן מטיים האמינה שמאז שהווארד שיחק ורקד ב"אימפריה", הוא הוחתם להשתתף בקליפ.
ברט מאלק מ מתח ביקורת מעורבת כלפי הריקוד של השניים.
לואי וירטל מ-HitFix צפה בקליפ 10 פעמים, אך הגיע למסקנה שהיו צריכים להיות יותר קטעי ריקוד כדי להחיות את החזיית המידע בו.
לבסוף, קבע שהוא לא יכול להשתוות לקליפים קודמים שהוציאה במהלך הקריירה שלה.
קורי גרואו מרולינג סטון החמיא לאפקטים והחזיית המידע בקליפ; הוא השווה אותו לסדרת הטלוויזיה "האיש האחרון בעולם" (2015), סדרה קומית פוסט-אפוקליפטית שמככב בה ויל פורטה, אשר גם כתב את הסדרה.
ג'יימס אליוט מ-Complex טען שהקליפ "כובש" וגורם לצופה בו להיות "מופתע" אף על פי התחושה שהוא ארוך.
יתר על כן, תיאר אותו כ"דיסטופי".
הקליפ סוקר על ידי ארבעה מבקרים מ-Idolator.
רובי דאו העניק לו ציון 9 מתוך 10 ואמר ש"זהו למעשה הקליפ הטוב ביותר שלה מאז "Hung Up' (2005), שלא לדבר על בחירת הסינגל הנכונה ביותר שלה מאז אותה התקופה".
אותם המבקרים החמיאו על כך שהצליחה להידמות לזמרת האמריקאית, סטיבי ניקס, ותיארו אותה כ"מכשפה-פיראטית-ערפדית נאה".
עם זאת, מייק ואס חלק על כך והסביר שכלל לא אהב את האפקטים, החזיית המידע ובייחוד את סצנת הריקוד עם הווארד.
סאל צ'ינקוומני מ-Slant Magazine חיבב אותו וציין לצורך השוואה את הקליפ המצונזר של "American Life" (2003).
עם זאת, מתח ביקורת על צורת הבימוי שלו וציין לחיוב את העובדה שלא נכללו בו זומבים.
"Ghosttown" הועמד בקטגוריית "הפורמט הקצר: סדרות אינטרנט, מוזיקה או סרטון פרסומת" בטקס פרסי גילדת האמנות ה-20, כשכריסטיאן זולנקופף, טומו אימאי, לינדה לאודרבו ואיימי סאת'ר סמית' קיבלו על כך את הקרדיט.
עם יציאתו, זכה השיר לשבחים ביקורתיים.
יו מקינטייר מפורבס החשיב את "Ghosttown" כמועדף עליו ביותר מהאלבום.
דין פייפר מדיילי טלגרף ראה בשיר את הסיכוי הטוב ביותר של מדונה להשיג להיט רדיו מהאלבום, תוך השוואה בין הלחן לאלבום האולפן הקודם של הזמרת, Ray of Light (1998).
גרגורי אלווד מ-HitFix הסכים והחשיב אותו ל"בלדה הידידותית ביותר מבחינה מסחרית" של מדונה בעשור השני של המאה ה-21, בעוד שג'ון ליסי מ-PopMatters כינה אותו "ללא ספק שיר האהבה הרודף ביותר בקריירה של מדונה".
האנטר הוק מדאלאס מורנינג ניוז החמיא להגשה הקולית ה"טבעית" שלה, על אף האפקטים הקוליים שנוספו.
ברנרד זול מדה סידני מורנינג הראלד קבע שהיא מחייה מחדש את הבלדות הישנות שלה כמו "Live to Tell", וטען שהעיבודים האלקטרוניים משלימים את השירה שלה.
איימי פטיפר מ-The Quietus ציינה שהפזמון יכול היה להיות מושר על ידי כל זמרת אחרת, אך מדונה, "שהתחילה כזמרת חלשה יותר, מוהלת אותו באמת ורגש.
קולה עדין והמילים של השיר מציבות אותה כאור זוהר, המנחה את המאזין כאור בקצה המנהרה.
לצד השוואת השירה של מדונה ב-"Ghosttown" לזו של קארן קרפנטר, פרבר הבחינה שזה הקול הטוב ביותר של מדונה מאז Evita (1996).
היא טענה שניתן להשוות אותו ל-"Live to Tell" וגם ל-"Crazy for You".
לואיס קורנר מדיגיטל ספיי העניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול, וציין שמדונה נשמעה "מאופקת" בשיר.
בראדלי סטרן מ-MuuMuse הרגיש שמכיוון ש-"Ghosttown" לא הודלף, הוא היה המפתיע ביותר.
סטרן זכר שאחת התלונות העיקריות על אלבומי האולפן האחרונים של מדונה הייתה היעדר מילים בלתי נשכחות; טענה שהופרכה כאשר "Ghosttown" יצא.
הוא החליט לצטט את השורה, "כשהעולם יתקרר אני אהיה המעטפת שלך/בואו נאחז זה בזה", והוסיף שהשיר "הוא המנון רציני ומופלא".
כאשר העניק לו דירוג של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול, הארדיפ פול מניו יורק פוסט תיאר אותו כ"קדחתני" מבחינה מוזיקלית ורגשית.
עם זאת, מצא שהוא עדין ופשוט; הוא תיאר אותו כ"בלדת סינת' המציגה סולידריות".
ניק לוין מ-i-D הרגיש ש-"Ghosttown" בעל מסר עוצמתי בשל הפזמון שלו.
ג'ד גוטליב מבוסטון הראלד שיבח את טכניקות ההפקה של המפיק המוזיקלי, בילבורד, כמו גם את השילוב של סוגת ה-EDM וזאת, בנוסף להתבוננות הפנימית בה עוסק "Ghosttown".
ג'ון פארלס מניו יורק טיימס מצא שהשיר הוא תערובת של "חיבה ודכדוך פוסט-אפוקליפטי", והוסיף ש"הוא מתחנן לסרטון דיסטופי-רומנטי".
מייקל חוסה גונזלס ממגזין המוזיקה הדני, Gaffa, שיבח את החלטתה של מדונה לתת דגש על השירה שלה, עם שירים "שמהולים בצרות ומלודיה מדוכדכת" כמו "Ghosttown".
בכתבה עבור Gay Star News, ג'ו מורגן הצהיר: "ללא ספק מדובר בבלדה הטובה ביותר בעת האחרונה בקריירה של מדונה.
עבור מבקרי המוזיקה ב-Q, "Ghosttown" מציג "סופיות נפלאה", אך בעל הססנות מסוימת.
זל מקארתי מ-Vice טען שאין מדובר בשיר "סתמי" באלבום.
סאל צ'ינקוומני מסלנט החשיב אותו בהתחלה כשיר הפחות נשכח מבין שש הרצועות שיצאו להזמנה מוקדמת, אולם בביקורת אחרת אודות האלבום, הסתייג מכך והציג דעה שונה.
סעיד סעיד מנשיונל תיאר את השיר כ"בלדת פאוור זורמת", והחמיא למוזיקת הפופ של מדונה.
ברולינג סטון דירגו את "Ghosttown" במקום ה-16 ברשימת 50 השירים הטובים ביותר של 2015; הוא גם דורג במקום הראשון ברשימת 10 השירים הטובים ביותר של 2015 שנעשתה באמצעות סקר הקוראים.
בעת שדירגה את הסינגלים של מדונה לכבוד יום הולדתה ה-60, ג'וד רוג'רס מגרדיאן מיקמה את "Ghosttown" במקום ה-16. צ'אק ארנולד מאנטרטיינמנט ויקלי סבר ש"האווירה הרודפת והמילים שלו העוסקות בעולם פוסט-ארמגדון, חושפות בצורה מוזרה את הייאוש של עידן טראמפ", ודירג אותו כשיר ה-38 הטוב ביותר של מדונה.
NEWS סקר את Rebel Heart וטען ש"אלה שמחכים שמדונה תפתח את הלב, יקבלו אותה ב-"Devil Pray" ו-"Ghosttown" (2015)".
לאחר יציאת השיר בהזמנה מוקדמת, "Ghosttown" דורג במצעדים במספר מדינות.
בצרפת, הופיע לראשונה במקום ה-70 במצעד הסינגלים הצרפתי של SNEP, אך ירד למקום ה-105 בשבוע שלאחר מכן.
לאחר יציאת האלבום, השיר נכנס שוב למצעד ודורג במקום ה-60. לאחר יציאת תקליטור הסינגל הפיזי, "Ghosttown" הגיע למקום ה-34, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הפיזיים של SNEP.
הוא הופיע לראשונה והגיע בשיאו למקום ה-41 בספרד, ושהה במצעד במשך שבועיים.
השיר הופיע לראשונה ב-40 העליונים בשווייץ ודורג במקום ה-39, אך שהה במצעד במשך שבוע אחד.
"Ghosttown" דורג במקום ה-117 במצעד הסינגלים הבריטי, והופיע לראשונה במקום ה-86 במצעד הסינגלים הסקוטי.
באיטליה, "Ghosttown" הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד הסינגלים של FIMI האיטלקי כשהוא שוהה 19 שבועות ב-100 העליונים.
בסמוך לכך, הגיע למקום ה-34 במצעד הסינגלים הגרמני.
בארצות הברית, "Ghosttown" קודם בפורמטי הרדיו העכשוויים למבוגרים באמצעות השמעות רדיו קבועות בתחנות בבעלות iHeartMedia.
הוא הופיע לראשונה במקום ה-21 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים והפך לשירה ה-36 של מדונה שדורג במצעד, החל מהסינגל שלה "Borderline" (1984).
מדונה דורגה במקום הרביעי ברשימת האמנים עם מרבית הכניסות למצעד, כשלפניה דורגו אלטון ג'ון (43), סלין דיון (41) ורוד סטיוארט (40).
"Ghosttown" היה לכניסה הראשונה של מדונה למצעד מאז הסינגל שלה ב-2006, "Jump".
לפי בילבורד, השיר זכה להצלחה במצעד 40 השירים למבוגרים בזכות השמעות מרובות בתחנות הרדיו של iHeartMedia.
הוא הופיע לראשונה במקום ה-38 במצעד, והפך לשירה ה-19 במצעד.
בשבוע שהסתיים ב-25 באפריל 2015, "Ghosttown" הופיע לראשונה במקום ה-41 במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד.
בארבעת השבועות הבאים הוא היה השיר המצליח ביותר במצעד ובעקבות כך, הגיע למקום הראשון.
בשבוע שהסתיים ב-30 במאי 2015, "Ghosttown" הגיע לראש המצעד, והפך לשירה ה-45 של מדונה שעשה זאת.
כאשר "Ghosttown" הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב, עקפה מדונה את זמר הקאנטרי ג'ורג' סטרייט כאמן עם מרבית השירים שהגיעו למקום ראשון במצעדי הבילבורד.
במצעד הסינגלים המסחריים זכה להצלחה גם כן, כאשר הגיע בשיאו למקום השלישי.
הצלחתו של "Ghosttown" במצעדים השנתיים התבטאה בכך שהוא דורג במקום ה-190 בצרפת, ה-84 (רדיו) וה-55 (סינגלים) בהונגריה, וה-92 באיטליה.
ב-26 בפברואר 2015, הופיעה מדונה בתוכנית "המופע של ג'ונתן רוס" באנגליה, ששודרה ב-14 במרץ.
היא ביצעה גרסה ערוכה של "Living for Love", כמו גם את "Ghostown" בפעם הראשונה.
היא לבשה שמלה שחורה של מארק ג'ייקובס ומגפיים בזמן ביצוע השירים.
ב-1 במרץ, מדונה התארחה בתוכנית הטלוויזיה האיטלקית, Che tempo che fa (שודרה ב-8 במרץ).