tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
העלה מופעי מחווה ליוצרים ישראלים כחנוך לוין, יהודה עמיחי, נתן זך, ערב שירי משוררות והמופע "Tel Aviv from Sand to Rock", בו נחגגו מאה שנים לתל אביב, עם שירים קלאסיים בעיבודים מחודשים.
במסגרת המופעים הנ"ל (בין השאר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ואוניברסיטת סטנפורד) תרגם ענבר שירים ופזמונים רבים מעברית לאנגלית.
במשך שנותיו בסן פרנסיסקו לימד קורסים על תרבות ותיאטרון יהודיים באוניברסיטאות כ-GTU, San Francisco State University ו-San Jose State University והרצה על נושאים יהודיים וישראליים במסגרות רבות, ובהן המוזיאון היהודי של ס"פ, אוניברסיטת סטנפורד, פסטיבלי הקולנוע היהודיים של ס"פ, עמק הסיליקון וה-East Bay, מרכזים קהילתיים רבים וכנסים אקדמיים.
בנוסף הרצה רבות על אוכל בתנ"ך, מסגרת שבה שילב את השכלתו היהודית והכשרתו הקולינרית.
דונימיים (שם מדעי: Phycidae) היא משפחה של דגי גרם מסדרת הבקלאים בתוכה שני סוגים ו-11 מינים.
בעבר הם היו חלק ממשפחת השיבוטיים הגדולה.
אורכם יכול לעלות על 60 סנטימטרים, והם בעלי ראשים גדולים ופיות בשרניים שמתחתיהם כמה זיזים, עיניים גדולות מותאמות לחשיכה וקרני סנפיר ארוכים מתחת לחזם.
סנפירי השת יוצרים רצועה עד לזנב הדק, וסנפירי החזה שלהם קטנים.
מינים אלו מצויים בעיקר בחופי האוקיינוס האטלנטי וחלקם עולים לשפכי נהרות שונים.
חלק מהמינים מצויים בחופי הים התיכון.
הם חיים במים רדודים ומסתתרים במשך היום בין הסלעים, מעדיפים לצוד בלילות דגים ויצורי ים שונים.
מין דּוּנִים סְלָעִים (Phycis phycis)
דוניה הוא סרט דרמה רומנטי מצרי-צרפתי-לובי-מרוקאי באורך מלא שביימה וכתבה ג'וסלין סאאב.
הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן הפוגשת את ד"ר בכר, איתו היא מגלה בנוסף לעונג של המילים באמצעות השירה, את העונג של החושים.
הסרט הוקרן לראשונה ב-3 באוגוסט 2005 בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול שבקנדה, ומאז היה מועמד וזכה במספר פרסים.
שפת הסרט היא ערבית ואורכו כ-110 דקות.
הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן בקהיר שרוצה להיות רקדנית מקצועית.
במהלך הליהוק לתחרות הריקודים, דוניה פוגשת את ד"ר בכיר המהולל והמקסים.
עם ד"ר בכיר, דוניה תגלה לא רק את העונג של המילים באמצעות שירה, אלא גם את העונג של החושים.
עם זאת, היא תצטרך להתעמת עם המסורת, אשר הורסת את היכולת שלה להרגיש הנאה, כדי לשחרר את הגוף שלה לרקוד עם נשמתה.
מוחמד מוניר – ד"ר בכיר
פאת'י עבדל ווהאב – ממדוח
ח'אלד אל סאווי – חאזם
2005: פסטיבל הסרטים הבינלאומי סינגפור
2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי פריבורג
2006: פסטיבל הקולנוע של מילאן
2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי אלגרבה
2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר
דוני ואן דה בֶּייק (בהולנדית: Donny van de Beek; נולד ב-18 באפריל 1997) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בז'ירונה מהלה ליגה.
דוני ואן דה בייק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ונסה בויז, בה שיחק אביו, אנדרה.
באוגוסט הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אייאקס.
בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס במשחק הליגה נגד ספרטה רוטרדם.
בסיום העונה נבחר לכישרון העתידי של המועדון.
ב-26 בנובמבר 2015 וערך אן דה בייק את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–2 נגד סלטיק במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
שלושה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית בניצחון 0–2 נגד זוולה.
ב-10 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי אייאקס בתיקו 1–1 נגד מולדה הנורווגית.
באפריל דווח כי ברצלונה ומנצ'סטר יונייטד מעוניינות בשירותיו של השחקן.
כחודש לאחר מכן עלה מהספסל לכעשרים דקות מול אותה היונייטד, במסגרת גמר הליגה האירופית 2017, בו נוצחה אייאקס 0–2. ב-18 בנובמבר 2017 כבש שלושער בניצחון 0–8 נגד נאק ברדה.
עד לסיום העונה הוא שותף בכל משחקי הליגה ואף כבש 11 שערים ובישל נוספים.
ביולי 2018 דחה הצעה מרומא.
בעונת 2018/2019 היה נחשב לחלק גדול בהצלחה של אייאקס כשגם כבש בגומלין רבע גמר הצ'מפיונס נגד יובנטוס, וגם במשחק חוץ בחצי גמר את שער הניצחון נגד טוטנהאם.
בסיום העונה זכה עימה בדאבל והגיעה איתה עד לחצי גמר ליגת האלופות.
ב-2 בספטמבר 2020 חתם במנצ'סטר יונייטד לחמש שנים.
את הופעת הבכורה ערך ב-19 בספטמבר בהפסד קבוצתו 1–3 לקריסטל פאלאס, בו גם כבש את שערו הראשון בקבוצה.
ב-31 בינואר 2022 הושאל לאברטון עד לסוף העונה.
במחזור סיום העונה כבש את שער הבכורה והיחיד שלו בקבוצה בתבוסה 1–5 לארסנל.
ב-1 בינואר 2024 הושאל לאיינטרכט פרנקפורט עד לסוף העונה.
ואן דה ביק ערך שמונה הופעות במדי פרנקפורט וחזר בתום ההשאלה למנצ'סטר יונייטד.
בקיץ 2024 נמכר ממנצ'סטר יונייטד לג'ירונה מהלה ליגה.
בצעירותו שיחק ואן דה בייק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד.
ב-14 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד .
ב-14 באוקטובר 2020 כבש שער בכורה בנבחרת בתיקו 1-1 מול איטליה במסגרת ליגת האומות.
דון צ'ארלס "דוני" נלסון הוא מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר שימש כג'נרל מנג'ר של דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA בין השנים 2005–2021. בין השנים 1984–2004 שימש כסקאוט וכעוזר מאמן בקבוצות שונות מה-NBA ובנבחרת ליטא.
בשנת 2010 הקים את קבוצת הבת של המאבריקס מליגת הפיתוח של ה-NBA – טקסס לג'נדס – ומאז משמש כבעלים של המועדון.
בנו של מאמן העבר וחבר היכל התהילה של הכדורסל, דון נלסון.
נלסון נולד באיווה סיטי שבאיווה, וגדל בבוסטון, מסצ'וסטס, בזמן שאביו דון נלסון שיחק עבור בוסטון סלטיקס.
בשנת 1976 עבר עם משפחתו למילווקי שבוויסקונסין, ובין השנים 1980–1984 למד במכללת ויטון (Wheaton College) אשר באילינוי.
עם סיום לימודיו האקדמיים מונה נלסון לסקאוט בקבוצת מילווקי באקס, בה שימש אביו כג'נרל מנג'ר וכמאמן ראשי עד לסיום עונת .
בין השנים 1988–1995 שימש כעוזר מאמן תחת אביו בגולדן סטייט ווריורס.
בין השנים 1995–1997 שימש כעוזר מאמן בפיניקס סאנס, תחת המאמנים פול וסטפאל, קוטון פיטסימונס ודני איינג'.
לקראת דראפט 1996 שכנע את מנהלי הקבוצה לבחור בבחירה ה-15 את סטיב נאש, עמו התיידד כבר כשהיה שחקן תיכונים.
בינואר 1998 חזר לעבוד כעוזרו של אביו, אשר מונה למאמן וג'נרל מנג'ר דאלאס מאבריקס.
בדראפט 1998 לקח חלק בהחלטה לצרף את השחקן הגרמני דירק נוביצקי, אשר בעונת זכה בפרס ה-MVP של העונה הסדירה, ולאורך הקריירה השתתף 14 פעמים במשחק האולסטאר.
כמו כן דאג לצרף באותו הקיץ את סטיב נאש, אשר זכה פעמיים בפרס ה-MVP של העונה ונבחר 8 פעמים למשחק האולסטאר.
נלסון נשאר בתפקידו כעוזר מאמן במשך 7 עונות, עד לסיום עונת .
במרץ 2005 מונה לג'נרל מנג'ר של המאבריקס, במקומו של אביו.
בעונת העפילה דאלאס לגמר ה-NBA, לראשונה בתולדותיה, אך הפסידה מול מיאמי היט בתוצאה 2–4. בעונה העוקבת רשמו המאבריקס את מאזן הניצחונות השישי בטיבו בתולדות הליגה, 67–15, אשר היווה גם שיא מועדון.
על אף הצלחת הקבוצה בעונה הסדירה, בשלב הפלייאוף הודחו המאבריקס כבר בסיבוב הראשון, מול גולדן סטייט ווריורס (2–4).
בשנים הבאות מינה נלסון את ריק קרלייל למאמן הקבוצה, וצירף שחקים ותיקים דוגמת ג'ייסון קיד, טייסון צ'נדלר ושון מריון, אשר לצד נוביצקי, ג'ייסון טרי וג'יי.
בראה הובילו את הקבוצה לזכייתה הראשונה באליפות ה-NBA בפלייאוף .
בסדרת הגמר גברה דאלאס על מיאמי בתוצאה 4–2, ובסיומה זכה נוביצקי בפרס ה-MVP של סדרת הגמר.
בין השנים 2011–2018 העפילו המאבריקס 4 פעמים לשלב הפלייאוף, אך בכולן הודחה כבר בסיבוב הראשון.
בדראפט 2018 בחר נלסון את טריי יאנג בבחירה החמישית, והעביר אותו בטרייד (יחד עם בחירת דראפט עתידית) לאטלנטה הוקס בתמורה ללוקה דונצ'יץ' (אשר נבחר שלישי).
במהלך עונת ביצע מהלך משמעותי נוסף כאשר העביר לניו יורק ניקס את דניס סמית', דיאנדרה ג'ורדן, וסלי מת'יוז ושתי בחירות דראפט עתידיות בתמורה לקריסטפס פורזינגיס, טים הארדוויי, קורטני לי וטריי ברק.
בין השנים 1992–2003 שימש כעוזר מאמן בנבחרת ליטא בכדורסל, במקביל לעבודתו ב-NBA.
לאורך תקופתו עם הנבחרת, זכתה ליטא במדליות ארד באולימפיאדות ברצלונה (1992), אטלנטה (1996) וסידני (2000), ובמדליות כסף (1995) וזהב (2003) בטורנירי אליפות אירופה.
דונייל מאלן (בהולנדית: Donyell Malen; נולד ב-19 בינואר 1999) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני ברומא מהסרייה א', בהשאלה מאסטון וילה ובנבחרת הולנד.
מאלן החל את הקריירה שלו באייאקס בשנת 2007. ב-2015, על אף מאמצי המועדון להשאיר אותו בקבוצה, עזב מאלן את אייאקס והצטרף לארסנל.
מאלן החל לשחק בקבוצות הנוער של ארסנל בעונת .
הוא צבר 30 הופעות במהלך העונה והבקיע 14 שערים.
לאחר מכן, באוגוסט 2017, נמכר על ידי ארסנל לפ.ס.וו איינדהובן.
בעונת שיחק בעיקר במדי קבוצת המילואים של הקבוצה - יונג פ.ס.וו.
ב-3 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בניצחון 0–4 על זוולה.
משם ועד לסיום העונה המשיך להיות שחקן סגל הקבוצה הבוגרת וזכה בסיום העונה בתואר האליפות עם המועדון.
במקביל גם סיים כמלך השערים ביונג פ.ס.וו..
ב-14 בספטמבר 2019 כבש מאלן חמישה שערים בניצחון קבוצתו 0–5 על ויטסה ארנהם.
ב-27 ביולי 2021 חתם מאלן בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ל-5 שנים.
את הופעת הבכורה שלו במדי דורטמונד ערך ב-14 באוגוסט בניצחון קבוצתו 2–5 על איינטרכט פרקנפורט.
ב-28 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון קבוצתו 0–1 על ספורטינג ליסבון בליגת האלופות.
ב-20 בנובמבר כבש שער בכורה בבונדסליגה בניצחון קבוצתו 1–2 שטוטגרט.
ב-13 בינואר 2025 חתם מאלן באסטון וילה מהפרמייר ליג תמורת 25 מיליון אירו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-26 בינואר, כשעלה מהספסל בדקה ה-65' במקומו של לאון בייליבתיקו 1-1 עם ווסטהאם יונייטד במסגרת המחזור ה-23 של הפרמייר ליג לעונת 2024/2025.
ב-16 בינואר 2026 הושאל לרומא מהסרייה א' עד לתום העונה.
מאלן יליד הולנד ממוצא סורינמי.
באליפות אירופה עד גיל 17 שהתקיימה באזרבייג'ן שיחק מאלן בכל המשחקים של נבחרת הולנד עד גיל 17 בו הגיעה הנבחרת לחצי הגמר.
בדצמבר 2016, זומן לסגל ההולנדי לאליפות אירופה עד גיל 19 שהתקיימה במרץ 2017.
את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת ערך מאלן ב-6 בספטמבר 2019, כשעלה מהספסל וכבש את השער השלישי בניצחון נבחרתו 2–4 על גרמניה במסגרת מוקדמות יורו 2020.
נכלל בסגל נבחרת הולנד לטורניר יורו 2024., בשמינית הגמר כבש צמד בניצחון על רומניה.
דוני מונטל (בליטאית: Donny Montell; נולד ב-22 באוקטובר 1987) הוא מוזיקאי ליטאי.
מונטל נולד בוילנה כ"דונטאס מונטווידאס", אמו הייתה מתעמלת ואביו היה מתופף בלהקת ההארד רוק "Plackartas", מגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה ולמד בבית ספר מוזיקלי.
הוא הופיע לראשונה על הבמה בהיותו בן שש כשהמורה שלו למוזיקה שלחה אותו להשתתף בתחרות לזמרים צעירים בשם "Dainų dainelė" (שיר השירים).
ב-2009 הופיע ביחד עם התזמורת הסימפונית של ליטא.
ב-2010 לקח חלק ב-"Šok su manimi", המקבילה הליטאית של רוקדים עם כוכבים.
ב-2013 יצא אלבומו הראשון "Norim Dar".
בנוסף למוזיקה הוא למד תקופה הנדסת הסביבה ב"האוניברסיטה הטכנית של וילנה גדימנס" (Viļņas Ģedimina tehniskā universitāte).
ב-2009 השתתף לראשונה בתחרות המוזיקה הליטאית המכתירה את הנציג של ליטא באירוויזיון, עם שירו "From The Distance" הוא היה במקום השני.
ב-2010 ו-2011 השתתף פעמיים נוספות בתחרות המקדימה של ליטא באירוויזיון.
ב-2012 זכה לראשונה לייצג את ליטא בתחרות, עם השיר "Love Is Blind" הוא עלה על בימת האירוויזיון כשעניו מכוסות בכיסוי לעניים, הוא עלה לגמר ודורג לבסוף במקום ה-12.
באירוויזיון 2016 הוא ייצג את ליטא פעם נוספת עם שיר הפופ רוק "I've Been Waiting for This Night", בסיום ההצבעה הוא היה במקום ה-9 מתוך 42 שירים בתחרות.
דונלד "דוני" פרימן הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1967–1976. בעונת 1972/1973 זכה באליפות ה-ABA כשחקן אינדיאנה פייסרס, ולאורך 8 עונותיו בליגה נבחר 5 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר, ורשם ממוצעים כוללים של 18.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
ניצב במקום השביעי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ליגת ה-ABA, עם 11,544 נקודות בסך הכול.
פרימן נולד וגדל בעיר מדיסון שבאילינוי, ובין השנים 1962–1966 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת האוניברסיטה שיתף פעולה עם הרכז טל ברודי, וקלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק.
בעונתו השלישית והאחרונה קלע את ממוצע הנקודות העונתי הגבוה בתולדות הקבוצה – 27.8 נקודות למשחק – ובעת סיום לימודיו ניצב כקלעי המוביל בתולדותיה, עם 1,449 נקודות בסך הכול.
בדראפט ה-NBA 1966 נבחר פרימן על ידי פילדלפיה 76' בבחירה ה-29, אולם בחר לשחק עבור קבוצת מינסוטה מאסקיז מליגת ה-ABA.
בכל 3 עונותיו בקבוצה (אשר בשנת 1968 שינתה את שמה ל"מיאמי פלורידיאנס") נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, ובעונת 1969/1970 קלע שיא קריירה של 27.4 נקודות למשחק, אשר היה ממוצע הנקודות השלישי בגובהו בליגה.
בתחילת עונת 1970/1971 עבר לשחק ביוטה סטארס, ובמהלכה נשלח יחד עם ויין הייטאוור בטרייד לטקסס צ'אפרלס, תמורת רון בון וגלן קומבס.
בעונה העוקבת קלע 24.2 נקודות בממוצע למשחק עבור הצ'אפרלס, ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה ב-ABA.
בקיץ 1972 עבר לאינדיאנה פייסרס, אף היא מליגת ה-ABA.
באינדיאנה השלים חמישייה פותחת דומיננטית, לצד מל דניאלס, ג'ורג' מקגיניס, רוג'ר בראון ופרדי לואיס, אשר הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות הליגה.
לאורך פלייאוף 1973 קלע פרימן ממוצע של 15.6 נקודות למשחק.
בעונת 1974/1975 שיחק עבור סן אנטוניו ספרס, במדיה שיחק בגלגולה הקודם כ"טקסס צ'אפרלס".
לקראת עונת חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA.
בעונתו היחידה ב-NBA, בטרם פרש ממשחק, קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של גייל גודריץ'.
דוניבר אלכסנדר מרנגון (בפורטוגזית: Donieber Alexander Marangon, מוכר בכינוי דוני; נולד ב-23 באוקטובר 1979) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת השוער.
דוני החל את הקריירה במחלקת הנוער של בוטפוגו, ושיחק בקורינתיאנס, סנטוס, קרוזיירו וז'ובנטודה מליגת העל הברזילאית.
באוגוסט 2005 נרכש על ידי רומא ב-18,000 דולר, וחתם על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לעונה נוספת.
בתחילה היה דוני שוער שני לג'אנלוקה קורצ'י, אך לאחר מכן הפך לשוער הראשון.
ב-13 באפריל 2006 חודש חוזהו, ובשנתיים העוקבות זכה עם הקבוצה פעמיים בגביע, פעם אחת בסופר-קאפ ופעמיים סיימה הקבוצה כסגנית האלופה.
ב-10 באפריל 2007 ספג שבעה שערים בהפסד קבוצתו 1–7 למנצ'סטר יונייטד במשחק הגומלין של שלב רבע גמר ליגת האלופות.
במאי 2008 הוארך חוזהו בקבוצה עד ליוני 2012.
באמצע עונת 2009/2010 איבד את המקום בהרכב בהחלטת המאמן לוצ'אנו ספאלטי.
לאחר שזה פוטר, חזר דוני להרכב תחת המאמן קלאודיו ראניירי, איבד את מקומו, וחזר שוב תחת המאמן וינצ'נצו מונטלה.
ביולי 2011 עבר לליברפול בהעברה חופשית, כגיבוי מהספסל לפפה ריינה.
ב-7 באפריל 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 1–1 עם אסטון וילה במסגרת הפרמייר ליג.
בקיץ 2012, במהלך הבדיקות הרפואיות של קדם העונה, לקה בדום לב והיה על סף מוות.
הוא עזב את ליברפול, ובינואר 2013 הצטרף לקבוצת נעוריו, בוטפוגו.
הוא לא שיחק עד לתום העונה, וב-12 באוגוסט 2013 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
בטורניר קופה אמריקה 2007 הועדף על פני הלטון, ושיחק בשער הנבחרת עד לזכייה בגמר.
במשחק חצי הגמר, הדף שתי בעיטות עונשין בקרב בעיטות ההכרעה נגד .
במאי 2010 היה בסגל נבחרתו למונדיאל 2010.
דונלד קלארק אוסמונד (נולד ב-9 בדצמבר 1957) הוא זמר, רקדן, שחקן, מנחה טלוויזיה ובעבר אליל נוער אמריקאי.
הוא זכה לתהילה לראשונה כשהופיע עם ארבעה מאחיו הגדולים בלהקה משפחת אוסמונד, אשר שיריה כיכבו מספר פעמים בין עשרת הלהיטים במצעדי הפזמונים, וזכו גם באלבומי זהב.
לאחר מכן, בתחילת שנות ה-70, פנה לקריירת סולו, בה הגיע בעצמו למצעדי עשרת הגדולים.
דוני זכה לתהילה גם בזכות הצלחתו יחד עם אחותו במסגרת הצמד "דוני ומארי".
דוני השתתף בהצלחה גם בשתי תוכניות ריאליטי בטלוויזיה האמריקאית: הוא היה הזוכה בעונה ה-9 של התוכנית "רוקדים עם כוכבים", וזכה במקום השני בעונה הראשונה של התוכנית "הזמר במסיכה".
בנוסף הוא הנחה את שעשועון הטריוויה "Pyramid" בין השנים 2002–2004.
אוסמונד נולד ב-9 בדצמבר 1957 באוגדן, יוטה, כילדם השביעי של אוליב מיי (לבית דייוויס, 1925–2000) וג'ורג' וירל אוסמונד (1917–2007), אח לאלן, ג'יי, ג'ימי, מריל, וויין, מארי, טום ווירל אוסמונד.
אלן, ג'יי, מריל, וויין ודוני היו חברים בלהקת הפופ משפחת אוסמונד (הידועה בשם האחים אוסמונד לפני שדוני הצטרף אליהם ב-1963).
אוסמונד גדל כחבר בכנסייה המורמונית יחד עם אחיו.
אביו של הזמר אנדי ויליאמס, ג'יי אמרסון ויליאמס, ראה את האחים אוסמונד (אלן, ויין, מריל וג'יי) מופיעים בספיישל טלוויזיוני של דיסנילנד כרביעייה, והזמין אותם לאודישן עבור "המופע של אנדי ויליאמס".
לאנדי ויליאמס עצמו היו בתחילה הסתייגויות לגבי השתתפות ילדים בתוכנית, אך אביו שיכנע אותו לתת להם הזדמנות.
האחים אוסמונד הוכיחו את עצמם במהירות כנכס לתוכנית, והפכו לאורחים קבועים בה.
בשנת 1963, כשהוא בן 5, הופיע דוני לראשונה בתוכנית, עם השיר "You Are My Sunshine".
כל האחים המשיכו להופיע במופע לאורך שנות ה-60, כשמדי פעם הצטרפה אליהם גם האחות מארי.
בשנות ה-80, בתקווה להגיע לקהל מבוגר יותר, נטשו האחים את תדמיתם הקודמת, שנוצרה על מנת לפנות לצופים צעירים.
הם פנו למוזיקת קאנטרי וזכו להצלחה מתונה, אולם דוני החליט לפנות למוזיקת פופ וזכה להצלחה רבה.
בתחילה הופיע כאחד מכמה סלבריטאים ואלמונים שנבחנו לשיר עבור הגיטריסט ג'ף בק בסרטון לסינגל "Ambitious" של בק מ-1985, שהופק על ידי פול פלאטרי, בביומו של ג'ים יוקיץ'.
לאחר מכן, ב-1986 ביצע הופעה מפתיעה נוספת בהופעת קמע בקליפ האנימציה של לואיס קרדנס "Runaway".
הוא הופיע במשך מספר שנים, עד ששכר את שירותיו של גורו המוזיקה והבידור סטיבן מצ'אט, שציוות אותו לזמר והיוצר האנגלי פיטר גבריאל, כדי לבדוק האם יוכלו להפוך את תדמיתו של אוסמונד לזמר פופ צעיר עכשווי.
ניסיונם הצליח, ואוסמונד הגיע בשנת 1989 למקום השני במצעד Billboard Hot 100 עם השיר "Soldier of Love" ובהמשך למקום ה-20 עם השיר "Sacred Emotion".
אוסמונד יצא לסיבוב הופעות בעקבות אלבומו Eyes Don't Lie, אליו הוא גייס את הגיטריסט דיק סמית' מ-Earth, Wind & Fire ואת קני לוגינס, יחד עם הקלידן מארק ג'קסון.
בשנת 1991 היה דוני הסולן האורח בגרסה עטורת הכוכבים של דוויזיל זאפה ל"Stayin' Alive" של ה-Bee Gees שהופיעה באלבומו של זאפה Confessions.
השיר כלל גם סולואי גיטרה של זאק ויילד, סטיב לוקית'ר, וורן דהמרטיני, נונו בטנקורט, וטים פירס.
אוסמונד שר את "No One Has To Be Alone", שנשמע בסוף הסרט המסע לעמק החלומות 9: המסע למים הגדולים.
הוא גם שר את "I'll Make a Man Out of You" עבור הסרט "מולאן" של דיסני.
בשנות ה-2000 הוציא דוני תקליט חג המולד, תקליט של שירי ברודוויי האהובים עליו וכן תקליט אוסף שירי אהבה פופולריים.
בשנת 2004, הוא חזר לעשרת הגדולים בבריטניה בפעם הראשונה כאמן סולו מאז 1973, עם השיר "Breeze on By", אשר נכתב בשיתוף עם אליל הנוער לשעבר גארי בארלו, מלהקת הבנים הבריטית טייק ד'את משנות ה-90, והגיע למקום ה-8 במצעד הבריטי.
אלבום הסולו ה-17 שלו (והאלבום ה-61 כולל אלה עם אחיו) The Soundtrack of My Life כלל אוסף של שירי כיסוי בעלי משמעות אישית עבורו.
הוא גייס את סטיבי וונדר לנגן מפוחית בשיר "My Cherie Amour".
דוני זכה להצלחה רבה במהלך רוב שנות ה-90 כאשר כיכב בתפקיד יוסף במחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת", יותר מ-2,000 הופעות החל מחודש יולי 1992. יוצר המחזמר, אנדרו לויד וובר אף בחר בו מאוחר יותר לככב בגרסה המוסרטת של המחזמר משנת 1999, ואמר עליו כי "מבחינתי אין בחירה טובה יותר".
בספטמבר 2006 חזר דוני לברודוויי בתפקיד גסטון במחזמר "היפה והחיה" של דיסני.
הוא היה אמור להופיע במשך תשעה שבועות, אך עקב הביקוש, הוא האריך זאת עד לחודש דצמבר.
הוא שב לתפקיד לכבוד ההופעה האחרונה של המחזמר ב-29 ביולי 2007.
דוני הנחה במשך שתי עונות (2002–2004) את שעשועון הטריוויה Pyramid בטלוויזיה בארצות הברית ואף הופיע בתפקיד זה כאורח בסדרה "חברים", והיה מועמד בשנת 2003 לפרס אמי למנחה מצטיין.
בשנת 2007 חזר והנחה את אותו שעשועון בגרסתו הבריטית.
בשנת 2001 תועד מסע השורשים שערך לוויילס בתוכנית Donny Osmond Coming Home של BBC Wales, בו הוא חנך שלט להנצחת אבות אבותיו.
בשנת 2012 השתתף דוני בעונה התשיעית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" ואמר כי הוא עושה זאת כדי להוכיח שהוא רקדן טוב יותר מאחותו (שהשתתפה בעונה החמישית).
הוא זכה במקום הראשון ואף הוזמן בהמשך כשופט אורח בעונה ה-18.
בפברואר 2019, נחשף דוני בדמות הטווס בתוכנית "הזמר במסיכה", שבה הגיע למקום השני.
כמו כן, הופיע דוני במהלך השנים במספר סרטים וסדרות בתפקידי אורח וכן כמדבב בתוכניות ובסרטי אנימציה.
בשנת 1974, דוני ואחותו מארי הנחו יחד במשך שבוע את "המופע של מייק דאגלס" ובעקבות כך הציע להם המפיק פרד סילברמן תוכנית טלוויזיה משל עצמם, שנקראה "המופע של דוני ומארי" וכללה מערכונים ושירים בהשתתפות זמרים ושחקנים אורחים.
התוכנית שודרה ב-ABC בין 1976 ל-1979, וזכתה להצלחה רבה.
משנת 1998 עד 2000 הנחו יחדיו דוני ומארי גם את תוכנית האירוח "דוני ומארי", שגם היא כללה מדי פעם הופעות של השניים עם אורחים מוזיקליים.
התוכנית הייתה מועמדת לפרס אמי בקטגוריית מנחה מצטיין במשך שנתיים רצופות ב-2000 ו-2001, אך בוטלה למרות זאת.
ההופעה בת 90 הדקות כללה גם שמונה רקדנים ולהקה של תשעה נגנים, ובמסגרתה שרו דוני ומארי יחדיו בתחילת המופע ובסופו, ובתווך ביצע כל אחד מהם קטעי סולו.
המופע זכה בשלושה מהפרסים של Las Vegas Review-Journal - 2012 כולל "המופע הטוב ביותר", "המבצע הטוב ביותר" (דוני ומארי) ו"הזמר הטוב ביותר".
דוני זכה בפרס "הזמר הטוב ביותר" בפעם השנייה בפרס Best of Las Vegas Review-Journal 2013.
עקב ההצלחה הרבה, עודכן בשנת 2014 שם האולם בו הופיעו ל"תיאטרון דוני ומארי".
בשנת 2008 הנחו השניים את תחרות מיס ארצות הברית שנערכה בלאס וגאס.
לכבוד השפעתם הרבה על תרבות הפופ האמריקאית, הוענק לדוני ומארי פרס תרבות הפופ בטקס פרסי ה-TV Land 2015.
דוני נישא ב-8 במאי 1978 לדברה (לבית גלן) מבילינגס, מונטנה.
לבני הזוג חמישה בנים ו-13 נכדים.
כמו יתר בני משפחתו, גם הוא חבר בכנסייה המורמונית והוא משתף באמונתו ובדעותיו באמצעות אתר האינטרנט שלו.
הוא אף התבטא נגד נישואים חד-מיניים, אך הבהיר כי אינו מגנה הומוסקסואליות.
שניים מאחיו הגדולים, וירל וטום, הם חירשים, ואחיינו ג'סטין הוא לקוי שמיעה, ודוני התייחס מספר פעמים לחוויית ההתבגרות איתם ולשימוש שלהם בשפת הסימנים.
דונטטטלן (בהונגרית: Dunatetétlen) הוא כפר בנפת קלוצ'ה שבמחוז באץ'-קישקון, בדרום־מזרח הונגריה.
הכפר ממוקם בצפון-מערב מחוז באץ'-קישקון, כ-8 ק"מ דרום-מזרחית לעיר שולט.
בצפון-מזרח הכפר עובר כביש 53, המחבר בין שולט לגבול סרביה ומהווה נתיב גישה מרכזי לכפר.
בנוסף, הכפר נגיש דרך כביש 5305 המחבר בין קצ'קמט לקלוצ'ה בלי לעבור במרכז העיר שולט.
בעבר היה הכפר מחובר לרשת הרכבות של מסילת 151, אך מאז 2007 אין בה תנועת נוסעים.
דונטטטלן היא קהילה קטנה, שהפכה לכפר עצמאי רק בעשורים האחרונים.
עדויות ארכאולוגיות מלמדות על התיישבות רומית באזור בסביבות שנת 50 לספירה.
היישוב מוזכר לראשונה במסמכים משנת 1382, ומאז היה בשליטת משפחות אצולה שונות.
בשנת 1947 הוכר הכפר כיישוב עצמאי לאחר שהתנתק מהכפר הרטה.
כמו כפרים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דונטטטלן נמצאת בירידה.
ארמון טלקי – ארמון מהמאה ה-20, מוקף פארק, מהווה סמל של הכפר.
גשר היסטורי – גשר דו-קשת מהמאה ה-19 מעל תעלת פוזוולגי.
שמורת בודי-סק – אזור טבע מוגן עם אוכלוסיות ייחודיות של עופות, כולל חופמי צווארון, חרטומית ביצות וסיקסק.
דונלד דאק הוא דמות הנפשה ודמות ספרותית.
הוא כיכב בספרי קומיקס שונים ונוצר על ידי חברת וולט דיסני.
דונלד הוא ברווז לבן עם רגליים ומקור בצבע צהוב - כתום.
דונלד בדרך כלל לובש חולצת ימאים וכן כומתת ימאים, אך הוא אינו לובש מכנסיים (מלבד הפעמים שהוא הולך לשחות).
בסך הכול יצאו 178 סרטי דונלד דאק עד היום.
הסרט הראשון בו השתתף דונלד, התרנגולת הקטנה והחכמה מסדרת סימפוניות טיפשיות, יצא לאקרנים ביום ב-9 ביוני 1934 ואורכו היה שבע דקות.
בסרט המבוסס על סיפור העם התרנגולת האדומה הקטנה, היה על דונלד וידידו פטר החזיר לעזור לתרנגולת לזרוע תירס.
שניהם טענו שלקו בכאב בטן על מנת להתחמק מהעבודה, והתרנגולת פיתתה אותם לשתות שמן קיק על מנת להתגבר על כאב הבטן המדומה.
על פי הקומיקס של דונלד דאק שיצא בשנת 1942, דונלד מגויס (Donald Gets Drafted), שמו המלא הוא דונלד פונטלרוי דאק (Donald Fauntleroy Duck).
לפי הסרט שלושת הקבלרוס משנת 1944, יום הולדתו של דונלד הוא יום שישי השלושה עשר.
תכונותיו האופייניות של דונלד הן נטייתו לאגור כעסים עד להתפרצות, נטייה להסתבך בצרות רבות, קוצר רוח במצבי לחץ ותמימות.
למרות זאת, כשאין מתח או בעיות בדרך כלל מוצג דונלד כעצלן, אדיש, עם שפת דיבור צווחנית כך שבקושי אפשר להבין מילה מדבריו.
בשנת 2004 קיבל דונלד דאק כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד והצטרף לדמויות מצוירות אחרות להן כוכבים כמו באגס באני ומיקי מאוס.
בשנת 2024 כתב אומן המנגקה מארו אוקאנו (Meru Okano) מנגה לוולט דיסני בשם "דונלד דאק ביפן" (Donald Duck Visits Japan) עם שלושת הקבלרוס ותורגם לכמה שפות למעט עברית.
לכבוד יום ההולדת ה-90 של דונלד ו-40 שנות שידור יצא בערוץ דיסני סרט קצר בשם "D.I.Y.
קולו המפורסם של דונלד שבזכותו ניתן לזהות אותו בכל סרט, בוצע עד שנת 1985 על ידי השחקן קלרנס נאש, והחל מ-1987 עבר התפקיד לטוני אנסלמו.
בגרסאות המדובבות לעברית, דיבב את דונלד תחילה השחקן יוסי טימן, תפקיד שהפך למזוהה עמו, ואולם בשנת 1990 החליף אותו המוזיקאי שי נובלמן שמילא תפקיד זה כעשרים שנה.
נובלמן דיבב את סרטוניו הקלאסיים הישנים שרובם גם הופיעו על קלטות ו-DVD כמו גם את סדרות הטלוויזיה דונלד דאק וצוות קוואק, אגדות ברווזים, בית העכבר, המופע המצליח דיסני על הקרח וסרטים כמיקי וגבעול השעועית (1947), דונלד בארץ מתמטיקסם, בן המלך והעני (1990), מיקי, דונלד, גופי: שלושת המוסקטרים (2004).
בסוף שנות ה-90 נבחר נובלמן על ידי אולפני דיסני כ"מדבב דונלד הטוב" תואר אותו חלק עם עמיתיו האמריקאי והגרמני.
משנת 2009 דונלד דובב על ידי ניר נדיר בהפקות "מועדון החברים של מיקי מאוס", "מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות", "מיקי מאוס: כייף של בית" ו"מיקי מאוס: סיפורן של שתי מכשפות".
בשנת 1978 ביצע הזמר מייק בורשטיין שיר על דמותו של דונלד דאק שנקרא "דונלד דק" בפסטיבל שירי ילדים שזכה במקום השלישי.
בשנת 1993 תבעה חברת וולט דיסני את המאייר דודו גבע על שימוש מנוגד לזכויות יוצרים של דמותו של דונלד דאק בספרו הברווז.
דגם פיאג'ו פפרינו שהיה אב טיפוס של קטנוע קונספט כונה על ידי הטכנאים והמהנדסים שעסקו בפיתוחו "דונלד דאק" בגלל צורתו המשונה.
הדגם היה מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו.
התכנון ובניית אב-הטיפוס היו בין השנים 1944–1943 לאחר שאנריקו פיאג'יו החליט לחזור לייצור וספות לקראת סוף מלחמת העולם השנייה במגמה לייצור מוצר עממי וזריז בעלות נמוכה שיכול להיות בעל שימוש נרחב ומענה לדרישה לניידות פרטנית שהביעו האיטלקים בעקבות הסכסוך המלחמתי.
דונלד דיואר היה פוליטיקאי סקוטי.
הראשון שכיהן כשר הראשון של סקוטלנד (ראש הרשות המבצעת של השלטון העצמי בסקוטלנד), ב-1999–2000.
דיואר נולד בגלאזגו כבן יחיד להוריו.
למד בבית הספר הפרטי היוקרתי אקדמיית גלאזגו, והמשיך בלימודיו באוניברסיטת גלאזגו, שבה למד משפטים ואמנות.
באוניברסיטה פגש את חברו הטוב ג'ון סמית', לימים מנהיג מפלגת הלייבור.
כסטודנט כיהן כנשיא "איחוד אוניברסיטת גלאזגו", אחד מאיגודי הסטודנטים באוניברסיטה.
דיואר היה חבר במפלגת הלייבור ברמה האזורית (סקוטית) וברמה הארצית (בריטית).
הוא עבד כפרקליט בגלאזגו לפני שנבחר בבחירות 1966, בגיל 28, לפרלמנט הבריטי, כנציג אברדין דרום.
ב-1967 התמנה לעוזרו הפרלמנטרי של שר החינוך הבריטי אנתוני קרוסלנד.
תפקיד שבו החזיק עד 1969.
למרות הצלחתו הפוליטית המוקדמת, חייו האישיים היו שמחים פחות.
ב-1964 נישא לאליסון מרי מקנייר, ולזוג היו שני ילדים.
ב-1970 עזבה אותו לטובת עורך הדין והפוליטיקאי הסקוטי דרי אירויין.
הזוג התגרש ב-1973 ודיואר מעולם לא נישא מחדש.
שני הגברים לא התפייסו, אף כשישבו יחד באותה ממשלה החל ממאי 1997. באותה שנה שבה עזבה אשתו, איבד דיואר את מקומו בפרלמנט בעקבות בחירות 1970.
לאחר קיפאון פוליטי בשנות ה-70, חזר דיואר לפרלמנט מטעם מחוז גלאזגו גרסקדן בבחירות הביניים ב-1978. הוא התקדם במהרה במעמדו והפך לחבר בקבינט הצללים ב-1984. ב-1992 התמנה על ידי ג'ון סמית' לשר הרווחה של קבינט הצללים.
ב-1995 מינה אותו טוני בלייר, שהחליף את סמית' בהנהגת המפלגה, למצליף המפלגה, וכאשר ניצחה מפלגת הלייבור בבחירות 1997, מונה דיואר לשר לענייני סקוטלנד.
בשלב זה עמל דיואר במרץ רב על "חוק סקוטלנד", שמכוחו הוקם מחדש הפרלמנט הסקוטי אחרי כמעט 300 שנה, וכן הוקמה רשות מבצעת מקומית לסקוטלנד.
הבחירות הראשונות לפרלמנט הסקוטי נערכו ב-6 במאי 1999, כאשר דיואר עומד בראש מפלגת הלייבור הסקוטית.
לאחר הבחירות דיואר התמנה לחבר הפרלמנט הסקוטי מטעם גלאזגו אניסלנד.
לאחר שהוקמה ממשלת קואליציה של מפלגת הלייבור והמפלגה הליברל-דמוקרטית, מונה דיואר לתפקיד השר הראשון של סקוטלנד.
הקמת הפרלמנט החדש הייתה כרוכה בלחץ נפשי רב ובעומס עבודה, שגבו מחיר מבריאותו של דיואר.
במאי 2000 עבר ניתוח לב פתוח.
שלושה חודשים מאוחר יותר חזר לתפקידו כשר הראשון.
ב-10 באוקטובר באותה שנה עבר דיואר שבץ מוחי, שאפשר שנגרם מן התרופה למניעת קרישת דם שלקח אחרי ניתוח הלב.
הוא מת למחרת, בבית חולים באדינבורו, בגיל 63. הלווייתו נערכה בקתדרלת גלאזגו.
עבודתו של דונלד דיואר למען מוסדות השלטון העצמי בסקוטלנד זיכתה אותו בכינוי "אבי האומה" בסקוטלנד.
במאי 2002, חשף ראש הממשלה טוני בלייר פסל של דיואר ברחוב ביוקנן בגלאזגו.
הפסל נלקח לניקוי באוקטובר 2005 ובדצמבר אותה שנה הוצב מחדש על בסיס בגובה שני מטרים, כדי למנוע את הוונדליזם ממנו סבל הפסל.
על בסיס הפסל חרוטות המילים הראשונות של חוק סקוטלנד: "יוקם פרלמנט סקוטי".
דונלד פול בליסאריו הוא מפיק ותסריטאי טלוויזיה אמריקאי.
בליסאריו נולד במחוז קוקבורג, פנסילבניה לאם ממוצא סרבי ולאב ממוצא איטלקי.
בליסאריו שירת בחיל הנחתים האמריקני בשנים 1955–1959, והוא בוגר אוניברסיטה בתחום העיתונאות באוניברסיטת פנסילבניה.
במשך 15 שנה עסק בליסאריו בפרסום כקופירייטר.
הוא עבד במשרד פרסום במחוז לנקסטר, פנסילבניה, לפני שעבר לדאלאס, טקסס.
משם, הדרך להוליווד הייתה קצרה.
בליסאריו היה נשוי לדבורה פראט, שהופיעה בסדרותיו.
כיום מתגורר בליסאריו בסטודיו-סיטי, קליפורניה עם אשתו הרביעית, ויויאן.
לבליסאריו בן ובת, מייקל וטרויאן, שמשחקים בסדרות שבהפקתו, ג'אג ו-NCIS, בהתאמה.
בנו דייוויד הוא מפיק בסדרה NCIS, כמו גם בנו החורג, צ'אד וו.
בנו החורג שון מאריי משחק בתפקיד הראשי בסדרה NCIS.
לאחר שעבד תחת מפיקים כגלן א.
לארסון וסטיבן ג'יי קאנל אימץ בליסאריו חלק מטכניקות ההפקה בהם השתמשו, ביניהם השימוש בניצבים קבועים לכל סדרותיו.
הוא יצר מספר סדרות מצליחות כ"מגנום, בלש פרטי", "זאב מעופף", "זינוק לאתמול", "ג'אג" ו-"NCIS" וגם שימש תסריטאי ומפיק לסדרה בטלסטאר גלקטיקה המקורית.
בליסאריו הפיק, כתב וביים את הסרט "רומן עם המאפיה" משנת 1988 בכיכובם של טום ברנג'ר ודפנה זוניגה.
בשנת 1992 יצר את סדרת הטלוויזיה "טקילה ובונטי" לרשת CBS בכיכובה של מרישקה הרגיטאי.
הסדרה בוטלה לאחר 12 פרקים.
המוטיב העיקרי של בליסאריו הוא שיוכו של הפרוטגוניסט הראשי בסדרותיו לכוחות מיוחדים כאלו או אחרים, כדוגמת דמותו של מאגנום ב"מאגנום, בלש פרטי", דמותו של סטרינגפלו הוק ב"זאב מעופף", דמותו של הרמון ראב הבן ב"ג'אג" וכן דמותו של לירוי ג'תרו גיבס ב-"NCIS".
בשנת 2004 קיבל בליסאריו כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בראיון שנערך עמו בסוף שנות ה-90 הודה בליסאריו כי הרעיון לסדרה זינוק לאתמול היה בעקבות ספר העוסק במסע בזמן.
דונלדסון טוסיינט ל'אוברטור (דונלד) בירד הבן היה חצוצרן ומלחין חשוב בעולם הג'אז אשר החל את דרכו במוזיקת הארד בופ ועבר בשנות ה-70 לפיוז'ן.
בירד נולד בדטרויט אשר במישיגן והחל לנגן בחצוצרה כבר בגיל צעיר.
הוא הופיע מעט עם ליונל המפטון לפני שסיים את בית הספר התיכון.
הוא ניגן תקופת מה בחיל האוויר האמריקני, ולאחר מכן עבר ללמוד מוזיקה באופן מקצועי ואף השיג תארים.
בעודו לומד בבית הספר למוזיקה של מנהטן, החליף את קליפורד בראון בלהקת שליחי הג'אז של ארט בלייקי והוראס סילבר.
בתקופתו בהרכב הספיק לנגן עם מוזיקאים מוכרים ומוכשרים ובכך עלה שמו לתודעה.
לאחר שעזב את ההרכב ב-1956 המשיך לנגן הארד בופ ועבד עם מוזיקאים מהשורה הראשונה, כגון ג'ון קולטריין, ת'לוניוס מונק, סאני רולינס, והרבי האנקוק.
ביוני 1964 היה מהאחרונים שניגנו עם אריק דולפי, חודשיים בלבד לפני מותו הטרגי מהלם אינסולין.
בין השנים 1958-1961 הנהיג ביחד עם פפר אדמס, נגן הבריטון סקסופון, הרכב מוערך ומצליח שהקליט אלבומים רבים.
ההקלטות הללו נחשבות בין ההקלטות הטובות ביותר של בירד.
בשנות השבעים נטש את סוגת ההארד בופ והחל להתעסק בפיוז'ן.
סגנונות דוגמת פאנק, מוזיקת נשמה ורית'ם אנד בלוז החלו להופיע יותר ויותר באלבומיו.
בשנת 1972 אסף רשימה ארוכה ומרשימה של מוזיקאים, ביניהם צמד המפיקים המוזיקליים האחים לארי ופונס מייזל והקליט את האלבום "Black byrd", האלבום הצליח מסחרית בצורה יוצאת מן הכלל והוא בין האלבומים הנמכרים ביותר של חברת בלו נוט.
באמצע שנות השבעים פנה בירד ללימודי משפטים ועבד כעורך דין בעיקר בתחום של זכויות אדם וזכויות השחורים.
לאחר מכן המשיך, לצד הנגינה, גם במחקר אקדמי ובהוראת משפטים.
משנות התשעים כיהן בירד כפרופסור למשפטים.
ב-1993 ניגן בירד באחד הקטעים בפרויקט הג'אזסמיט, פיוז'ן בין ג'אז להיפ הופ.
בירד לימד מוזיקה לאורך השנים בחמש אוניברסיטאות, כולל אוניברסיטת ניו יורק.
בשנות השבעים הוא אסף את תלמידיו הטובים ביותר ואלו החלו לנגן כבלקבירד, ואף זכו להצלחה.
דונלד בירד חי עד מותו בטינק שבניו ג'רזי.
דונלד השלישי , המכונה "היפה", היה מלך סקוטלנד.
דונלד היה בנו השני של המלך דאנקן הראשון.
לא ידועים מעשיו של דונלד במהלך שלטונו של אחיו הבכור, מלקולם השלישי.
ידוע כי אדוארד, בנו הבכור של מלקולם (מרעייתו השנייה, מרגרט מווסקס), היה יורש העצר של מלקולם ולא דונלד.
בעקבות מותם של מלקולם השלישי ואדוארד בקרב אלנוויק בנורת'מבריה בשנת 1093, וזמן קצר לאחר נפטרה גם המלכה הרעייה מרגרט.
על פי כתביו של ג'ון מפרדון, בעקבות מות המלכה פלש דונלד לסקוטלנד בראש כוחות צבא וצר על אדינבורו בה שהו בניו האחרים של מלקולם, ולאחר שכבש את העיר גירש את בניו של מלקולם לממלכת אנגליה.
תעוד אנגלי מאותה תקופה מציין כי דונלד נבחר למלך סקוטלנד לאחר מותו של מלקולם השלישי.
במאי 1094, דאנקן, אחיינו של דונלד, בנו של מלקולם השלישי מרעייתו הראשונה אינגיביורג פינסדוטר פלש בראש צבא אנגלי ונורת'מברי לסקוטלנד (בסיועו של אחיו למחצה אדמונד ואבי אשתו גוספטריק, רוזן נורת'מבריה).
בעקבות הפלישה המוצלחת הומלך דאנקן על כס המלוכה כ"דאנקן השני", אולם מאוחר יותר באותה שנה מרדו הסקוטים בדאנקן, והוא נהרג ב-12 בנובמבר 1094.
לאחר מותו של דאנקן שב דונלד למלוך בסקוטלנד.
בהיותו בן כ-60, ומאחר שלא היו לו צאצאים, בחר דונלד את אדמונד כיורשו, אולם לאחר מותו נאבקו אדמונד ואדגר בנו של מלקולם השלישי על הכתר, ואדגר זכה בכתר בסיועו של ויליאם השני, מלך אנגליה.
נסיבות מותו של דונלד אינן ברורות.
ויליאם ממאלמסברי מתאר כי דונלד נרצח על ידי דייוויד, לימים מלך סקוטלנד או ביוזמת ויליאם השני.
דברי ימי טיגרנאך מציינים כי עיניו של דונלד נעקרו על ידי אחיו, ואילו ג'ון מפרדון מציין שדונלד נכלא על ידי אדגר לאחר שעיוורו אותו.
לפי חלק מהמקורות נקבר דונלד במנזר דנפרמליין ובקתדרלת דנקלד אולם אין מחלוקת שגופתו הועברה מאוחר יותר לאיונה.
לדונלד לא היו בנים, אולם נולדו לו שתי בנות.
דמותו של דונלד מוזכרת (אזכור קצר) בדמותו של "דונלביין" במחזה מקבת' מאת ויליאם שייקספיר.
דונלד האריסון הוא נגן סקסופון ג'אז אמריקאי.
האריסון עוסק גם בסגנונות אחרים, דוגמת היפ הופ ורית'ם אנד בלוז.
האריסון החל את הקריירה שלו בשנות שמונים בשליחי הג'אז של ארט בלייקי, הוא גם עזר בהנהלה האומנותית חלק מהתקופה.
לאחר מכן בשנות התשעים ניגן בציידי הראשים ("The Headhunters") הרכב ג'אז פאנק ופיוז'ן מוכר ופופולרי.
האריסון ניגן עם מוזיקאים רבים ונחשבים דוגמת ארט בלייקי, מיילס דייוויס, מק'קויי טיינר, רוי היינס, נט אדרלי, רון קרטר, טוני ויליאמס ורבים אחרים.
האריסון גם מוביל הרכבים, הוא הוציא מספר אלבומים בסגנון פוסט-בופ והארד בופ.
הוא משלב בנגינה ובהלחנה שלו גם השפעות ממוזיקה שחורה אחרת מלבד ג'אז, כמו היפ הופ ורית'ם אנד בלוז.
בינואר 2007 נבחר לאיש השנה של עיתון הג'אז ג'אזיז.
מתוך הזדהות עם עיר הולדתו כל הרווחים מאלבומו "Nouveau Swing" ילכו לנפגעי הוריקנים.
ב-2015 הופיע בישראל כחלק מסדרת ג'אז חם
האריסון היה אחראי על חינוכם המוזיקלי של כמה וכמה נגנים כולל כריסטיאן סקוט שהיה מועמד לפרס גראמי (והוא גם אחיינו של האריסון).
כמו כן הוא מככב בסרטו של ספייק לי "When the Levees Broke".
נוסף על כן, ניהל האריסון את בית הספר החדש לג'אז של בית הספר איזידור ניומן בניו אורלינס אשר.
דונלד השני , המכונה "המשוגע" (Dásachtach), היה מלך סקוטלנד משנת 889 ועד מותו.
דונלד היה בנו של קונסטנטין הראשון (קאוסנטין מק קינאדה), וזכה לכינוי "המשוגע" (dásachtach) בנבואת ברכאן - תיאור הניתן לאדם בעל התנהגות משתנה ואלימה, או אדם שאינו אחראי למעשיו.
דונלד עלה לשלטון לאחר מותו או הדחתו של גיריק (גיריק מק דונגייל) בתאריך שאינו ידוע בוודאות (ככל הנראה בשנת 889. על פי "דברי ימי מלכי אלבה" הוא מלך 11 שנים (עד שנת 900), ובתקופת מלכותו פשטו "אנשי הצפון" (הויקינגים) על ממלכתו מספר פעמים.
דונלד לחם נגד הדנים וניצח בקרב, אולם נהרג באופידום פות'ר (Opidum Fother) - כיום דאנוטאר על ידי עובדי אלילים - ככל הנראה במהלך מתקפתו של האראלד בהיר השער.
לפי מקורות אחרים נפטר בפורס במהלך קרב עם גאלים.
יש מלומדים הסבורים כי דונלד היה הראשון שכונה "מלך אלבה" - שינוי שהיה צעד ראשון בגיבושן של ממלכות הפיקטים לממלכת סקוטלנד (אולם מרבית המלומדים מתארכים שינוי זה לתקופת מלכותו של קונסטנטין השני (קאוסאנטין מק אייד).
על פי דברי ימי מלכי אלבה מלך אחריו אחיינו, קונסטנטין השני.
ובנו, מלקולם מלך לאחר מכן.
על פי נבואת ברכאן מצוינת מלכותו של מלך אחר בין דונלד לקונסטנטין אשר מלך זמן קצר.
תיאור זה מופיע גם בכרוניקון סקוטורום.
סר דונלד בראדמן (27 באוגוסט 1908 - 25 בפברואר 2001) היה חובט קריקט שנחשב לחובט הטוב ביותר בהיסטוריה של הקריקט.
השחקן האוסטרלי פרש מטסטים בשנת 1948 עם ממוצע של 99.94, אשר נטען שהיה ההישג הסטטיסטי הטוב ביותר של כל עולם הספורט, מאחר שלמתחרה הקרוב אליו היה ממוצע סופי של 60.97.
נמצא בראש שחקני הקריקט של המאה ה-20, כפי שנבחרו על ידי המגזין וויסדן, ונמצא בין עשרת הראשונים בהיכל התהילה של הקריקט האוסטרלי.
האסטרואיד , שהתגלה על ידי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.
דונלד קרל ג'והנסון הוא פליאואנתרופולוג אמריקני הנודע בשל תרומותיו לחקר האבולוציה של האדם, בעיקר הגילוי של מאובני המין אוסטרלופיתקוס אפרנסיס באתיופיה ובהם "לוסי" המפורסמת.
ג'והנסון קיבל דוקטורט מאוניברסיטת שיקגו ב-1974. בזמן גילויה של לוסי הוא היה מרצה בכיר לאנתרופולוגיה באוניברסיטת קייס ווסטרן ריזרב.
ב-1981 הקים את המכון למוצא האדם באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וב- 1998 עבר לאוניברסיטת המדינה של אריזונה.
בסתיו 1973 ג'והנסון היה דוקטורנט שהצטרף למשלחת שארגן הגאולוג הצרפתי מוריס טייב לחדאר שבאתיופיה.
באותה תקופה אתיופיה הייתה אזור בלתי נחקר מבחינת מאובנים, וכל מאובני ההומינידים האפריקאים המפורסמים הגיעו מטנזניה, קניה ודרום אפריקה.
בנובמבר 1973, לקראת סוף עונת השדה הראשונה, גילה ג'והנסון עצם קרסול של הומיניד, כיום מסומנת בסימון הקטלוגי AL 129-1 ונחשבת למאובן הראשון שהתגלה מהמין אפרנסיס.
צורת העצם רמזה שבעליה הילך בקומה זקופה והיא תוארכה לגיל של כשלושה מיליוני שנים, עתיק בהרבה מכל הומיניד הולך-על-שתיים שהיה ידוע באותו זמן.
בשנת 1974 חזרה המשלחת לעונת שדה נוספת באותו המקום וחשפה מספר לסתות הומינידים, אך לא יותר מכך.
בבוקר 24 בנובמבר שכנע אחד הסטודנטים את ג'והנסון לוותר על תוכניתו לאותו יום להישאר במחנה על-מנת לעדכן את רשימות המשלחת, ובמקום זה להצטרף אליו לסקר מאולתר על לנד רובר לשטח מרוחק מספר קילומטרים מהאתר, ערוץ שהמשלחת כבר סקרה לפחות פעמיים לפני כן ולא מצאה בו דבר.
בעת הנסיעה הבחין ג'והנסון מזווית עינו בעצם לבנה שבצבצה מעל פני השטח וזיהה אותה כעצם זרוע של הומיניד.
בבדיקה מיידית נחשפו לידה גם שברי גולגולת, חוליות, חלקי עצם ירך, ואגן מהטיפוס האופייני להליכה על שתיים.
כמות כזו של ממצאים מפרט יחיד היא נדירה ביותר בפליאואנתרופולוגיה.
עוד באותו ערב הועתק המחנה למקום הממצא בהכנה לחשיפה זהירה (שנמשכה שלושה שבועות נוספים), השלד קיבל את הסימון הקטלוגי AL 288-1 ואת הכינוי "לוסי", בעקבות שירם של הביטלס "לוסי ברקיע היהלומים" שהתנגן ללא הפסק בטייפ של המשלחת.
חשיבותו המרכזית של הממצא באבולוציה של האדם, בסיוע הכינוי הקליט, זיכו את ג'והנסון בפרסום רב לא רק בתחום האנתרופולוגיה אלא גם בתקשורת ובציבור הרחב.
במשך כעשרים השנים הבאות היה ג'והנסון שותף מרכזי בחשיפתם של מאובני אפרנסיס רבים נוספים באותו האזור, בעיקר כשלושה-עשר פרטים המסומנים במקובץ AL 333 וזכו לכינוי "המשפחה הראשונה".
למספר פליאואנתרופולוגים שעבדו עם ג'והנסון, כמו טים וייט שהיה שותף למחקר על לוסי ויואל רק שהיה שותף לגילוי הגולגולת המושלמת הראשונה של אפרנסיס, יש תרומות חשובות בפני עצמם.
ג'והנסון כתב מספר ספרים על לוסי, אפרנסיס והאבולוציה של האדם.
כמו כן הוא נודע בעימות אינטלקטואלי חריף עם משפחת ליקי, בעיקר האב לואיס והבן ריצ'רד, שתמכו במוצא האנושות ממין היפותטי עתיק של אדם, שממנו השתלשלו גם האוסטרלופיתקנים וגם האדם המודרני.
לעומתם העדיף ג'והנסון השתלשלות האדם דרך חלק מהאוסטרלופיתקנים, רצוי כמובן דרך המין אפרנסיס שהוא גילה.
בוויכוח זה יוצא בינתיים ג'והנסון כשידו על העליונה שכן, אף שיש כיום החולקים על מעמדו של אפרנסיס כאב ישיר של האדם, האוסטרלופיתקנים כקבוצה עתיקים בשני מיליון שנה בערך מכל מין אדם שאי-פעם התגלה.
דונלד ברתלמי היה סופר אמריקאי שנודע בעיקר בשל כתיבת סיפורים קצרים בסגנון פוסטמודרניסטי.
סיפוריו של ברתלמי לרוב קצרים מאוד, ולעיתים מתמקדים באירוע אחד בלבד במקום בנרטיב שלם.
סגננו מושפע מידיעותיו הנרחבות בתחומי הספרות, האומנות והפילוסופיה, ולרוב מבטאים בצורה כזו או אחרת את חרדות המאה העשרים תוך שימוש בסוריאליזם, קולאז', ופרודיה.
סגנון זה זכה לשבחים וביקורות מצד הממסד הספרותי, כאשר אוהדיו ציינו את החדשנות והתעוזה שבכתיבתו (למשל, עיסוק בנושאים כמו באטמן או פלאש גורדון שלא הופיעו בספרות "גבוהה" באותה תקופה) ומבקריו ראו בכתיבתו תרגיל אקדמאי פוסטמודרניסטי וחסר תוכן.
בנוסף לכתיבתו ברתלמי עסק בהוראת כתיבה יצירתית ועריכת כתבי עת ספרותיים.
שני אחיו הצעירים של דונלד ברתלמי, פרדריק וסטיבן, הלכו בעקבותיו ונעשו סופרים מוכרים.
ברתלמי נפטר ב-1989 מסרטן הגרון.
מעוף היונים מן ההיכל, הוצאת דחק, 2023
דונלד ארתור גְלֶיְיזֶר היה פיזיקאי יהודי אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1960.
גלייזר נולד בקליבלנד וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטה באוהיו בשנת 1946. בשנת 1949 קיבל תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה.
שימש מרצה באוניברסיטת מישיגן, ובה בנה ב-1952 את "תא הבועות", גלאי חלקיקים טעונים המשמש בניסויים של פיזיקת חלקיקים.
הגלאי הוא מכל שקוף המלא בנוזל שקוף במצב של חימום יתר, בדרך כלל מימן נוזלי.
הגלאי החליף את "תא הערפל", שבאמצעותו יכלו לעקוב עד אז אחרי מסלולי החלקיקים הגרעיניים בתאוצתם.
המצאתו של גלייזר פתחה בפני חוקרי הגרעין אופק חדש ואפשרה את הגילויים שבאו לאחר מכן בחקר החלקיקים.
על המצאה זו קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1960, כזוכה יחיד.
בשנת 1959 עבר להרצות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1960 פנה גלייזר לתחום חדש, והחל לערוך מחקרים בביולוגיה מולקולרית.
דונלד דאק וצוות קוואק היא סדרת הנפשה שנוצרה על ידי חברת וולט דיסני המציגה את דונלד דאק ואחייניו, יואי, דואי ולואי.
היא שודרה לראשונה בספטמבר 1996 ב-"The Disney Afternoon" (בארץ התוכנית נקראה זמן דיסני).
הסדרה נוצרה כדי לתת קול ואישיות לכל אחד מהאחיינים: יואי היה שובב ונבון, לואי הוא עצלן ותחבולן ודואי הוא חלקלק ואנרגטי.
שלא כמו סדרות אחרות של "זמן דיסני", סדרה זו כוונה לקהל בוגר יותר, כולל בני נוער.
לסדרה הייתה עונה אחת עם 39 פרקים.
את שיר הפתיחה העברי ביצע מומי לוי.
במרכז הסדרה עומד דונלד דאק עם אחייניו, יואי, דואי ולואי, שכעת הם בגיל העשרה.
דונלד עובד כצלם לצד דייזי שהיא כתבת.
החבורה נוסעת ברחבי העולם ומחפשת סקופים.
בשל הרייטינג הנמוך, רק 39 פרקים הופקו מתוך 69 שתוכננו.
הסדרה הייתה שנויה במחלוקת בין אוהדים רבים, שחשבו שזה חילול הקודש לעשות סדרה של דונלד או האחיינים ללא המשך ישיר של אגדות ברווזים.
למרות ביקורות אלו, הסדרה עדיין צברה קבוצת מעריצים קטנה אך נאמנה הרואים בסדרה המשך מודרני של דונלד דאק הקלאסי מהסרטונים הקצרים.
דונלד או'קונור היה שחקן קולנוע קומי, זמר ורקדן אמריקאי.
נודע במיוחד בשל תפקידו בסרט שיר אשיר בגשם לצד ג'ין קלי, על תפקיד זה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי לשנת 1952.
נולד בשיקגו להורים שהיו שחקני וודוויל.
בהיותו ילד חווה תאונת דרכים בה מתה אחותו, אביו נפטר שבועות מספר לאחר מכן.
ב-1937 החל בקריירה של שחקן ילד לצד בינג קרוסבי בסרט Sing You Sinners.
לאחר מכן הופיע במספר סרטים בחברת סרטי פרמאונט, בהם בתפקיד האקלברי פין בסרט "טום סוייר, בלש" ובו ג'סט בתפקיד הנער בו.
ב-1944 גויס לצבא ארצות הברית.
טרם גיוסו צולמו מספר סרטים בהשתתפותו, ששוחררו תוך כדי שירותו הצבאי.
בין 1949 ל-1955 השתתף במספר סרטי Francis the Talking Mule (פרנסיס הפרד המדבר), סרטי קומדיה בשחור-לבן בהשתתפות חייל (או'קונור) המתיידד עם פרד מדבר.
ב-1952 השתתף בסרט "שיר אשיר בגשם" בתפקיד קוזמו הפסנתרן, בסרט ביצע מספר קטעי שירה וריקוד יחד עם ג'ין קלי ודבי ריינולדס וקטע סולו וירטואוזי בשיר Make 'Em Laugh.
על תפקידו זכה בפרס גלובוס הזהב.
ב-1953 הופיע בסרט המוזיקלי "אני אוהבת את מלווין" לצידה של דבי ריינולדס.
בשנת 1954 הנחה את טקס האוסקר והשתתף בסרט "ריתמוס הדמים".
ב-1953 השתתף בסרט המוזיקלי "קרא לי מאדאם" לצידה של אתל מרמן.
ב-1965 שיחק ב"דירת הפגישות" לצידו של בובי דארין.
משנת 1952 היה מנחה קבוע בתוכנית "שעת הקומדיה של קולגייט" ב-NBC ואירח מספר תוכניות בטלוויזיה.
ב-1981 השתתף בסרט עטור הפרסים "רגטיים" לצד ג'יימס קאגני.
ב-1997 שיחק בסרט "קומדיה בלב ים" לצידם של ג'ק למון וולטר מתאו.
הוא נפטר בהוליווד ב-2003 מאי-ספיקת לב.
דונל גליסון (באנגלית ובאירית: Domhnall Gleeson; נולד ב-12 במאי 1983) הוא שחקן ותסריטאי אירי.
נודע בזכות תפקידו בשני חלקי הסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות" בתור ביל וויזלי, ובזכות תפקידו בסרטם של האחים כהן "אומץ אמיתי", ובזכות ככובו בסרט הקומדיה-הרומנטית והפנטזיה "כל הזמן שבעולם" (2013).
גליסון נולד בדבלין, בירת אירלנד.
הוריו הם מארי (לבית וולדון) ושחקן הקולנוע ההוליוודי ברנדן גליסון (ששיחק גם הוא ב"הארי פוטר").
לו שלושה אחים צעירים; פרגוס, רורי ובריאן שגם הוא שחקן.
בוגר מכון דבלין לטכנולוגיה, עם תואר באמנויות מדיה.
לאחר שסיים ללמוד החל גליסון לכתוב לקולנוע ולתיאטרון.
בשנת 2001 קיבל את תפקידו הראשון היה במיני-סדרה "לב המורד" מבית BBC One, אודות מלחמת העצמאות האירית.
בשנת 2004 התגלה לראשונה בסרט הקצר זוכה פרס האוסקר "אקדח-שישה קליעים".
בשנת 2006 הועמד גליסון לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה על תפקידו הראשון בהצגה "הסגן מאינישמור" מאת מרטין מקדונה.
בשנת 2009 הופיע לצד אביו ברנדן גליסון בסרט הפשע האירי "Perrier's Bounty" האירי ובסרט הטלוויזיה הקומי "שנת הכלב" של HBO.
בשנת 2010 שיחק בחלק הראשון של הפקת הענק "הארי פוטר ואוצרות המוות" בתפקיד ביל ויזלי.
בשנה שלאחר מכן הופיע גם בחלק השני, שגרף למעלה ממיליארד דולרים.
כמו כן הופיע במערבון המצליח של האחים כהן "אומץ אמיתי" בתפקיד הפושע מון.
בשנת 2013 גילם את התפקיד הראשי בסרט "כל הזמן שבעולם" לצד רייצ'ל מקאדמס.
בשנת 2015 שיחק בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" בתפקיד גנרל הוקס.
באותה שנה כיכב במותחן המדע הבדיוני "אקס מכינה".
כמו כן, הופיע בסרט "ברוקלין (סרט)" בתפקיד "ג'ים פארל", רווק אירי מבוקש.
בשנת 2017 השתתף בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי" אשר מהווה השמיני בסדרת הסרטים, בתפקיד גנרל הוקס.
באותה שנה שיחק במותחן הפסיכולוגי של דארן ארונופסקי; "אמא!" לצד ג'ניפר לורנס וחאווייר ברדם.
בשנת 2019 שיחק בסרט הפשע "קיטצ'ן" אודות נשות מאפיונרים משכונת הלס קיצ'ן של שנות השבעים בניו יורק שלוקחות את העסק לידיהן לאחר שה-FBI עוצרים את בעליהן.
בשנת 2026 גליסון הופיע בקליפ לשיר "Opalite" מאת הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, לאחר שהשניים הופיעו יחד בתוכנית האירוח של גרהם נורטון, וגליסון הצהיר שהוא ישמח להופיע בווידיאו קליפ של טיילור סוויפט.
מתגורר כיום לסירוגין בדבלין, עיר הולדתו האירית.
באפריל 2020, בראיון למגזין "הגרדיאן" הוא טען כי "מעולם לא שקל לשנות את שם משפחתו בתחילת הקריירה שלו על-מנת להתרחק מצלו הנכבד של אביו (ברנדן גליסון)".
+שנהסרטתפקידהערות2001לב המורדביירןמיני-סדרה2005The Last Furlongשון פלנגן3 פרקים2009שנת הכלבאנתוני ארמסטרונגסרט טלוויזיה של HBO2010Your Bad Selfדמויות שונותתפקיד ראשי; 6 פרקים
גם תסריטאיWhen Harvey Met Bobבוב גלדוףסרט טלוויזיה של BBC Four2013מראה שחורהאש סטארמרפרק: "Be Right Back"2017קטסטרופהדן2 פרקים2019מלחמת הכוכבים: התנגדותגנרל ארמיטאג' האקסדיבוב; 2 פרקים2020לברוחבילי ג'ונסוןתפקיד ראשי; 7 פרקים2021פרנק מאירלנדדופוסתפקיד ראשי; 6 פרקים
גם יוצר ותסריטאי2022המטופלסם פורטנרמיני-סדרה2023שרברבי הבית הלבן (אנ')ג'ון דיןמיני-סדרה2024Alice & Jackג'קתפקיד ראשי; 6 פרקים2025–הווההעיתוןנד סמפסוןתפקיד ראשי; 10 פרקים
+שנהמחזהתפקידמחזאיאולם תיאטרון2002–2001הסגן מאינישמורדייבימרטין מקדונהמרכז האמנויות ברביקן (לונדון)
תיאטרון גאריק (לונדון)2006Lyceum Theatre (ברודוויי)2007אמריקן באפלובובדייוויד מאמטתיאטרון גייט (דבלין, אירלנד)תקוות גדולותהרברט פוקאטצ'ארלס דיקנס2015The Walworth Farceבלייקאנדה וולשתיאטרון אולימפיה (דבלין, אירלנד)2021Medicineג'ון קייןתיאטרון טראוורס (אדינבורו, סקוטלנד)
פסטיבל האמנויות הבינלאומי של גולוויי (גולוויי, אירלנד)
Ann's Warehouse (ברוקלין, ניו יורק)
דונלד ווטסון היה פעיל זכויות בעלי חיים בריטי, שטבע בשנת 1944, ביחד עם אשתו דורותי מורגן ווטסון, את המושג 'Vegan' (בעברית: טבעוני), וייסד את האגודה הטבעונית – הארגון הראשון בעולם לקידום טבעונות.
ווטסון נולד בדרום יורקשייר וגדל עם אח ואחות במשפחה שמרנית טיפוסית שאוכלת בשר ומבקרת בכנסייה.
אביו החל את חייו כנער חווה עני, אך השקיע בלימודים והפך למנהל בית ספר גדול בגיל 30. בגיל 14, החל ווטסון ללמוד נגרות, והפך במהרה לשוליית נגר.
את חופשות החגים, נהג לבלות בחווה המשפחתית שנוהלה על ידי דודו וסבתו.
לדבריו, בחווה החקלאית הייתה אווירה פסטורלית: בשהותו, היה מוקף בבעלי חיים, וכולם "נתנו" משהו.
הסוס הגדול גרר מחרשה, הסוס הקטן היה רתום לעגלה, הפרות "נתנו" חלב, התרנגולות "נתנו" ביצים, הכבשים "נתנו" צמר, והוא לא הבין מה "נותנים" החזירים.
אחד מזיכרונות הילדות החזקים שלו הוא היום בו מספר חקלאים הגיעו לחווה, ושחטו את אחד החזירים, איתו הספיק להתיידד במהלך שהותו.
משפחתו לא ניסתה להרחיק אותו מאזור השחיטה, והוא זוכר היטב את כל תהליך השחיטה, לרבות הצרחות של החזיר והתנגדותו.
ווטסון הופתע מאוד לגלות שדודו החביב לקח חלק בשחיטה: "ובנקודה זו הבנתי שעלי להעריך מחדש חוות ודודים".
אירוע זה, טען ווטסון, גרם לו להבין כי לכל חיה בחווה ישנו תאריך תפוגה, וביום בו היא אינה מביאה תועלת לאדם - היא נשחטת.
החווה אותה תפס כגן עדן, הפכה בעיניו באותו רגע לאתר הוצאה להורג של בעלי חיים.
בגיל 14, בשנת 1924, קיבל החלטה לכבוד השנה החדשה לאמץ אורח חיים צמחוני.
ווטסון עבד לפרנסתו כנגר, אולם בעקבות השפל הגדול בשנות השלושים, החליט ללמוד הוראת עיבוד עץ.
בגיל 21, החל את הכשרתו כמורה לעיבוד עץ, ועבד בהוראה זו עד הגיעו לגיל 63. לאחר מכן עבד כמדריך טיולי טבע בהרים עד גיל 70. בשנת 1942, כשהיה בן 32, החליט להימנע לחלוטין ממוצרים מהחי, והפך למעשה לטבעוני.
אמרתו של המשורר הנורווגי, הנריק איבסן "האדם החזק ביותר בעולם הוא האדם שמסוגל לעמוד לבד" היוותה עבורו מקור כוח להמשך דרכו, חרף הביקורת הנוקבת אותה ספג.
בשנת 1944, בגיל 34, ייסד את האגודה הטבעונית שהייתה הארגון הראשון מסוגו בעולם לקידום אורח חיים הנמנע מצריכת מוצרים מן החי, כולל חלב וביצים.
במלחמת העולם השנייה, היה לסרבן מצפון.
לדבריו, במלחמת העולם הראשונה, 307 צמחונים, טבעונים ושאר "מוזרים" שסירבו לעבוד בבית מטבחיים במסגרת המאמץ המלחמתי – נורו.
גם אחיו ואחותו הלכו אחריו; אימצו אורח חיים טבעוני והיו לסרבני מצפון.
אימם אמרה: "הרגשתי כמו תרנגולת שהטילה ביצי ברווז".
במהלך מלחמת העולם השנייה, ווטסון התנדב לכוחות ההצלה של מכבי האש.
בשנת 1946, נישא לדורותי מורגן (Dorothy Morgan) והשניים עברו לגור בקאמבריה.
לזוג נולדה ילדה אחת – ג'נט, והם חיו יחדיו במשך 47 שנה, עד מותה בשנת 1994. בראיון משנת 2002 אמר: "אני בן 92, מוחי צלול.
אני מבוגר יותר מעשרים שנה מגיל התמותה הממוצע של גברים בארצנו.
אני מסוגל לעשות ככל העולה על רוחי, ואף לטפס על הרים בימים נוחים.
חיי חלפו ללא מכאובים וללא שימוש בתרופות.
כל מבקרי הוותיקים כבר מתו, ואני טבעוני נלהב אף יותר ממה שהייתי בהתחלה".
ווטסון היה חבר שנים רבות ב, אולם בניגוד לרוב חבריה, הוא התנגד לא רק לצריכת בשרם של בעלי החיים, אלא לצריכת כל המוצרים מן החי.
לדבריו, תהליך ייצור מוצרי חלב וביצים אכזרי לא פחות מתהליך ייצור בשר.
הוא נמנע מצריכת בשר, חלב, ביצים, עור וצמר, והתנגד לציד, דיג, ספורט דמים ולניסויים בבעלי חיים.
בנוסף, ווטסון נמנע לחלוטין מעישון ומשתיית אלכוהול.
בטבעונות הוא מצא תועלת בריאותית, אך צידד בה בעיקר משום ההיבט המוסרי.
הוא ביקש מהאגודה הצמחונית שתאפשר לו לפתוח בתוכה שלוחה שתתרכז בקידום אורח חיים ללא מזון מהחי, אולם נענה בשלילה, משום שהאגודה הצמחונית רצתה למקד את כל האנרגיות שלה בקידום הימנעות ממוצרי בשר בלבד.
למרות התנגדות האגודה הצמחונית לבקשה זו, היא הקדישה במגזין שלה מקום נרחב לסוגיה האתית של צריכת החלב, מספר שנים לפי ייסוד האגודה הטבעונית.
עקב סירוב האגודה הצמחונית לבקשתו, ווטסון פרש ממנה, ביחד עם אלסי שריגלי, זוגתו דורותי ועוד שלושה חברים, על מנת להקים ארגון חדש שיקדם התנגדות מלאה לניצול בעלי חיים.
בנובמבר 1944 הקימו את האגודה הטבעונית, ובמהרה הצטרפו אליהם 19 פעילים נוספים.
25 פעילים אלו נתפסים כדור המייסדים של התנועה הטבעונית.
ווטסון כינה את התנועה הטבעונית: "התנועה הגדולה ביותר שאי פעם הייתה", זאת משום שהיא מציעה לדבריו פתרון שייטיב עם האדם, עם בעלי החיים ועם הסביבה גם יחד.
ווטסון הפציר בחברים לקחת חלק בהקמת התנועה הטבעונית – לכתוב מאמרים, לתת עצות ולענות למכתבי הביקורת.
לדבריו, אחת ממטרות הארגון היא לכונן טיעון בעד שינוי מוסרי, בטוח והגיוני, ושיש להסביר מדוע האגודה הטבעונית מחרימה את השימוש במוצרי חלב וביצים.
בשנת 1988 כתב ווטסון את זיכרונותיו מהקמת האגודה הטבעונית: "היינו מעטים ופזורים למרחקים אחד מהשני.
כל אחד מאיתנו היה שקוע עמוק בקריירה שלו.
לא היו לנו תקציבים, כלי תחבורה פרטיים פרט לאופניים, תקדימים לעבוד לפיהם, משרד או ניסיון ביחסי ציבור ופרסום.
היינו בתקופת מלחמת העולם השנייה, קצבת המזון הייתה חמורה ביותר ונמשכה כך למשך 7 שנים נוספות".
במסגרת הארגון, ווטסון ייסד, ערך והוציא לאור לבדו את המגזין הראשון בעולם לקידום אורח חיים טבעוני שנקרא 'Vegan News' (בעברית: 'חדשות הטבעונות').
המגזין כלל במקור ארבעה דפים בלבד, אולם במפתיע ווטסון קיבל תרומה של 2 פאונד (פי שמונה מדמי המנוי שגבה מהחברים עבור הוצאות המגזין), ועם סכום הכסף הזה הוא נחפז לחנות, ורכש מספיק נייר דפוס שאפשר לו לפרסם את 'חדשות הטבעונות' על גבי 12 דפים.
ווטסון הצליח להוציא לאור את המגזין עבור 500 מנויים בלבד, משום שהיה עליו להכניס באופן ידני למכונת הדפוס 6000 דפים ולהדק אותם האחד לשני - עבודה מייגעת שנמשכה גם בלילות.
בכתב יד, כתב ווטסון את שם המגזין בדף הכותרת.
המהדורה הראשונה של המגזין, ראתה אור ב-24 בנובמבר 1944. ווטסון קיבל אלפי מכתבי תגובה, לעיתים 30 - 40 ביום, והקדיש זמן רב במענה.
המגזין איפשר לווטסון ולחבריו להגיב לביקורת הרבה שנשמעה כלפיהם.
רבים הזהירו את הטבעונים כי תזונתם אינה אפשרית ומסכנת את בריאותם.
אחרים טענו כי אין זה העיתוי המתאים לחולל שינוי שכזה.
לדבריו, מגזין זה הוא בבחינת מגילות מדבר יהודה של התנועה הטבעונית, משום שהוא מתאר איך הכל התחיל בזמנים כה קשים.
את המושג 'Vegan' (בעברית: טבעוני), טבע ווטסון ביחד עם אשתו, דורותי מורגן ווטסון, בשנת 1944, עת ייסדו את האגודה הטבעונית.