tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפי כללי הסנאט, לפיהן אפשר למנוע פיליבסטר על חקיקה הקשורה לתקציב ברוב רגיל, מקונל היה זקוק לתמיכה של 50 מתוך 52 הסנאטורים הרפובליקנים, והוא הצליח להשיג את תמיכתם של כולם למעט בוב קורקר שהתנגד לתוספת לגירעון שהחוק יצר.
במהלך נשיאותו של טראמפ, בה מקונל היה מנהיג הרוב בסנאט, היו שתי השבתות של הממשל בשל אי העברה בקונגרס של חוקי תקציב, ולו זמניים (continuing resolutions).
שתי ההשבתות התרחשו בשל מחלוקות בנושא ההגירה הבלתי חוקית.
הראשונה התרחשה בינואר 2018 ביוזמת הדמוקרטים בסנאט, שהפעילו פיליבסטר בניסיון לדרוש תמורת הפסקתו חקיקה שתעגן את ההגנה מפני גירוש של מהגרים בלתי חוקיים שהובאו לארצות הברית כילדים, הגנה שניתנה על ידי הנשיא אובמה בצו נשיאותי (DACA - Deferred Action for Childhood Arrivals) ושטראמפ החליט לא להאריך.
מקונל הסכים רק להצהיר שהוא מתכוון לאפשר להעלות הצעת חוק בנושא.
בתחילה הדמוקרטים לא הסתפקו בכך, אולם אחרי פחות משלושה ימים של השבתה הם התקפלו בלי שמקונל זז מעמדתו.
ההשבתה השנייה, בדצמבר 2018 וינואר 2019, ארכה זמן שיא של 35 יום.
באופן חריג מי שיזם אותה היה הנשיא, דונלד טראמפ, שהודיע שלא יחתום על אף חוק תקציב שלא יכלול הקצאה של 5.7 מיליארד דולר לטובת החומה שהוא רצה לבנות כנגד הסתננות מהגרים על גבול ארצות הברית–מקסיקו.
הדמוקרטים מנעו קבלת חקיקה כזו – בתחילה בזכות הפיליבסטר בסנאט, והחל מתחילת ינואר גם בזכות הרוב שעבר לידיהם בבית הנבחרים.
מקונל הודיע שהוא לא ייתן לערוך הצבעה בסנאט על חקיקה שהנשיא לא יצהיר שהוא מוכן לחתום עליה, וטען שרק הסכמה בין הנשיא לבין ההנהגה הדמוקרטית בקונגרס תוכל להביא לסיום המשבר.
ההשבתה הסתיימה כאשר טראמפ הסכים לחתום על חוק שיקצה תקציב למשך שלושה שבועות.
במהלך זמן זה הגיעו הרפובליקנים והדמוקרטים בקונגרס לפשרה בנושא התקציב, שכללה מימון לאמצעים למניעת הגירה בלתי לוקית בגבול עם מקסיקו, אך בסכום קטן בהרבה ממה שהנשיא דרש.
טראמפ הסכים לחתום על החוק, אולם הכריז על מצב חירום בגבול שנתן לו סמכות להעביר תקציבים ממטרות אחרות לצורך בניית החומה.
מקונל, שהתנגד לצעד זה וניסה לשכנע את הנשיא שלא לנקוט בו, נאלץ להודיע על תמיכתו בהכרזה על מצב החירום תמורת חתימתו של טראמפ על החוק ומניעת השבתה נוספת.
משפט ההדחה הראשון של טראמפ
בסוף 2019 החל הליך ההדחה הראשון כנגד דונלד טראמפ, בו הואשם טראמפ בניצול כוחו לרעה, ובשיבוש הליכי הקונגרס בפרשת טראמפ–אוקראינה.
שני סעיפי האישום עליהן החליט בית הנבחרים בדצמבר 2019 הונחו על שולחן הסנאט בתחילת 2020.
עוד כאשר בית הנבחרים דן באפשרות להעמיד את טאמפ למשפט הדחה בפני הסנאט, מקונל הצהיר שההליך הוא פוליטי ולא משפטי, שהוא אינו "מושבע בלתי מוטה" וכי הוא צופה שמשפט יסתיים בהצבעה על זיכוי לפי קווים מפלגתיים, והצהיר כי יעבוד בתיאום מלא עם היועץ המשפטי של הבית הלבן.
מקונול שאף לקיים משפט קצר ככל הניתן ולשמור על לכידות בקרב הסנטורים הרפובליקנים.
הוא השתמש בהסכמות הדו-מפלגתיות מימי משפט ההדחה של קלינטון כבסיס להחלטות לגבי נוהלי המשפט, אך בעזרת הרוב הרפובליקני מנע הצגת עדויות או ראיות בפני הסנאט, בניגוד למקרה של משפט ההדחה של קלינטון.
המשפט נמשך רק שבועיים, ומבין הסנטורים הרפובליקנים רק מיט רומני הצביע בעד הרשעה.
הצלחתו של מקונל להביא לזיכוי מהיר תוך שמירה על לכידות כמעט מושלמת זכתה לשבחים מפי חבריו הרפובליקנים בסנאט, ומפי הנשיא טראמפ.
ההסתערות על הקפיטול ומשפט ההדחה השני של טראמפ
הבחירות לנשיאות בשנת 2020, וסירובו של דונלד טראמפ להכיר בהפסדו בהן, הביאו את הדמוקרטיה האמריקנית למשבר חמור ששיאו היה בהסתערות על בניין הקפיטול בעת הקראת ואישור תוצאות הצבעת חבר האלקטורים, והביאו את דונלד טראמפ לעמוד בפני משפט הדחה שני בסנאט.
בתחילה גם מקונל לא הכיר בתוצאות הבחירות שדווחו בתקשורת, וטען שזכותו של טראמפ לא להכיר בהן עד שיתבררו טענותיו נגד הליכי הבחירות.
אולם ב-15 בדצמבר, למחרת הצבעות האלקטורים במדינותיהם, הכריז מקונל במהלך ישיבת הסנאט על הכרתו בתוצאות, ובירך את הנשיא הנבחר ג'ו ביידן.
מקונל התנגד ליוזמה של כמה חלק מהסנטורים וחברי הקונגרס הרפובליקנים להתנגד לאישור הצבעת האלקטורים בזמן המושב המיוחד של הקונגרס ב-6 בינואר.
הוא הזהיר מראש את עמיתיו מפני המהלך, ובזמן הדיון אמר שהצבעתו לאשר את תוצאות הבחירות היא החשובה בכל 36 שנותיו בסנאט, וש"אם הבחירות יבוטלו רק על סמך האשמות של הצד המפסיד, הדמוקרטיה שלנו תכנס לספירלת מוות.
לעולם לא נראה שוב את כל האומה מקבלת את תוצאות הבחירות.
כל ארבע שנים יהיה מאבק על כוח בכל מחיר".
לאחר שספירת קולות האלקטורים נקטעה בשל הסתערות תומכי טראמפ על הקפיטול, פעל יחד עם סגן הנשיא ושאר מנהיגי הקונגרס על מנת לחדש את הספירה עוד באותו יום, גינה בחריפות את ה"מורדים" ואמר שהם "ניסו לשבש את הדמוקרטיה שלנו, אבל הם נכשלו".
ימים ספורים אחרי אירועי ההסתערות על הקפיטול החל בית הנבחרים בהליך הדחה נגד טראמפ, וב-13 בינואר, שבוע לפני תום כהונתו של טראמפ, החליט בקולות כל הדמוקרטים, ועשרה רפובליקנים, להעלות את הנשיא למשפט הדחה בסנאט, בו יש צורך בשני שלישים מחברי הסנט להרשעה, מה שדרש תמיכה של 17 סנטורים רפובליקנים.
מקונל לא נהג באותה דחיפות, וסירב לבקשות הדמוקרטים לכנס את הסנאט באופן מיידי, ובכך מנע אפשרות שהמשפט יתחיל בעוד טראמפ מכהן.
באופן פומבי הצהיר מקונל שהוא לא יודע כיצד יצביע במשפט ההדחה, ושהוא פתוח לשמוע את טיעוני מנהלי המשפט.
לפי דיווחים, בימים הראשונים שקל מקונל לתמוך בהדחה ואף אמר בשיחות סגורות ש"הדמוקרטים יטפלו בשבילנו בבן זונה הזה".
אולם אחרי ששוחח עם עמיתיו הרפובליקנים בסנאט הוא גילה שאין בקרבם תמיכה מספקת למהלך, ונסוג מעמדתו.
משפט ההדחה עצמו התקיים בפברואר, אחרי תום כהונת טראמפ, ובו הצביעו בעד ההרשעה 57 סנטורים, כולל שבעה רפובליקנים, כנגד 43, ולכן לא הושג הרוב הדרוש להרשעה: שני שלישים ממספר הסנאטורים.
מקונל הצביע לזיכויו של טראמפ כיוון שלדעתו אין סמכות לסנאט להרשיע נשיא שכבר אינו מכהן.
אולם בדבריו בסנאט לאחר ההצבעה הוא אמר כי אין ספק שהנשיא טראמפ אחראי מבחינה מעשית ומוסרית לאירועי ההסתערות על הקפיטול, ושאם טראמפ היה עדיין הנשיא המכהן הוא היה שוקל בכובד ראש את ההאשמות נגדו.
מנהיג מיעוט בשנית (החל מ-2021)
בבחירות לסנאט ב-2020 נוצר תיקו, ועם כניסתה של סגנית הנשיא קמאלה האריס לתפקידה עבר הרוב בסנאט לידי הדמוקרטים, ומקונל חזר להיות מנהיג המיעוט.
בעקבות הגינויים שהטיח בדונלד טראמפ מייד אחרי אירועי ההסתערות על הקפיטול ובתום משפט ההדחה, היחסים בין השניים הפכו לעוינים.
למרות זאת, כשנשאל האם יתמוך בטראמפ אם הוא יהיה מועמד המפלגה לנשיאות ב-2024, הוא ענה: "בהחלט" ("Absolutely").
בניגוד למנהיג הרפובליקני בבית הנבחרים, קווין מקארתי, מקונל לא ניסה ליישב את ההדורים עם טראמפ, אלא בעיקר התעלם ממנו, וכאשר טראמפ השתלח בו, הוא התחמק מלהגיב.
מקונל אמר בגלוי שאחת הסיבות לכך היא ניסיון לזכות מחדש באמונם של מצביעים בפרברים שנטשו את המפלגה הרפובליקנית, על מנת להשיג מחדש רוב רפובליקני בסנאט בבחירות אמצע הקדנציה ב-2022.
במרץ 2023 התמוטט מקונל ואושפז בבית חולים בעקבות זעזוע מוח ושבר בצלעות.
באפריל 2023 הופיע ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.
ב-26 ביולי 2023, במהלך מסיבת עיתונאים בסנאט, השתתק מקונל למשל 19 שניות ובהה באוויר בלי להוציא מילה.
בסופו של דבר נאלצו אנשיו להתערב ולהרחיקו מהמיקרופון.
בהמשך טען צוותו שמקונל סבל מסחרחורת רגעית.
אירוע נוסף קרה במסיבת עיתונאים ב-30 באוגוסט 2023 בקנטקי, בה השתתק שוב.
בעקבות האירועים הללו, נשמעו קריאות הקוראות לו לפרוש מתפקידו.
ב-28 בפברואר 2024, הודיע כי בסוף כהונת הקונגרס הנוכחי, ינואר 2025, יפרוש מתפקיד ההנהגה אך יישאר בתפקידו בסנאט עד לסוף כהונתו ב-2026.
כיום הוא מכהן כיו"ר ועדת הכללים והניהול של הסנאט.
מקונל הוא חבר מסור של הכנסייה הבפטיסטית.
בשנת 2016 פרסם ספר, 'המשחק הארוך', על חייו והקריירה הפוליטית שלו.
למקונל שלוש בנות שנולדו במסגרת נישואיו עם אשתו הראשונה, שריל רדמון.
בשנת 1993 הוא התחתן עם אשתו השנייה איליין צ'או, שכיהנה כמזכירת התחבורה של ארצות הברית בתקופת ממשל טראמפ.
בשנת 2015 פגש מקונל בראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, וטען בפניו שיחסי ארצות הברית–ישראל עודם חזקים.
בנאום בשנת 2019 כינה מקונל קריאות פוליטיות אנטי-ישראליות כ"מטרידות".
ב-12 במאי 2021, במהלך מבצע שומר החומות, נאם מקונל
ב-19 במאי 2021, בנאום בפני הפרלמנט, האשים מקונל גורמים במפלגה הדמוקרטית ברטוריקה אנטי-ישראלית.
במאי 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כתבו מנהיג הרפובליקנים בסנאט, מיץ' מקונל ויו"ר בית הנבחרים, מייק ג'ונסון מכתב נדיר לנשיא ביידן, שבו נאמר שהסיוע הביטחוני לישראל הוא דחוף ובעדיפות גבוהה ואסור שיתעכב.
חוסה מיגל גונסאלס מרטין דל קאמפו (בספרדית: José Miguel González Martín del Campo; נולד ב-23 במרץ 1963), הידוע בכינוי מיצ'ל (בספרדית: Michel), הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר הימני ומאמן כדורגל בהווה.
מיצ'ל שיחק לאורך כל הקריירה במדי ריאל מדריד, הקבוצה בה גדל, למעט שנה אחת בסיום הקריירה במקסיקו.
בנוסף, רשם מיצ'ל 66 הופעות במדי נבחרת ספרד, בהן כבש 21 שערים.
הוא ייצג את נבחרתו בשני טורנירי מונדיאל (כבש ארבעה שערים במונדיאל 1990) ופעם אחת באליפות אירופה.
כמאמן, הוביל מיצ'ל את אולימפיאקוס היוונית לשתי זכיות באליפויות וגביע אחד.
מיצ'ל נולד במדריד והצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד ב-1976, כשהיה בן 13. הוא החל לשחק בקבוצת המלואים ריאל מדריד קסטיליה בעונת .
בעונה זו רשם מיצ'ל הופעה אחת במדי הקבוצה הבכירה, ב-11 באפריל 1982, בניצחון 1–2 על קאסטיון.
מיצ'ל כבש את השער הראשון במשחק בפנדל.
לאחר שתי עונות בקבוצת המילואים, עבר מיצ'ל לקבוצה הראשונה לקראת עונת , תחת המאמן אמנסיו אמארו.
החל מעונה זו היה מיצ'ל לשחקן הרכב קבוע כמעט לאורך כל תקופתו בריאל מדריד.
הוא היה חלק מקבוצה שכונתה "חמישיית העיט", וכללה חמישה שחקנים שעלו ממחלקות הנוער של הקבוצה והיו לחלק הארי בהרכב הקבוצה הראשונה, ומלבדו נכללו בה גם אמיליו בוטרגניו, רפאל מרטין ואסקס, מיגל פרדסה ומנואל סאנצ'יס.
כבר בעונת הבכורה שלו סייע מיצ'ל לקבוצתו לזכות בגביע אופ"א, לאחר שכבש את השער הראשון במפגש הגמר הכפול בו ניצחה ריאל את וידאוטון ההונגרית (3-1 בסיכום שני המשחקים).
הוא היה שותף מלא לשחזור הזכייה לאחר ניצחון בגמר הכפול מול פ.צ.
החל מעונה זו ועד לעונת , לא ירד מיצ'ל מ-31 הופעות ליגה בכל עונה, וסייע לקבוצתו לזכות בחמש אליפויות ושני גביעים.
בעונת סבל מפציעה קשה בברכו שהשביתה אותו לאורך רוב שלבי העונה.
למרות זאת, הוא חזר לעונה נוספת, עד שעזב את הקבוצה בסיום עונת .
הוא שיחק בקבוצה 12 עונות מלאות, ורשם במדיה 404 הופעות ליגה בהן כבש 97 שערים.
ב-1996 הצטרף מיצ'ל לאתלטיקו סלאיה מליגת העל המקסיקנית, שם התאחד עם חברו לשעבר בריאל מדריד, אמיליו בוטרגניו, ולאחר שנה פרש ממשחק פעיל בגיל 34.
מיצ'ל שיחק לראשונה במדי נבחרת ספרד ב-20 בנובמבר 1985, תחת המאמן מיגל מוניוס, כשפתח בהרכב במשחק ידידות מול שהסתיים בשוויון 0-0. פחות מחודש אחר כך, במשחק ידידות מול , כבש מיצ'ל את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, בדרך לניצחון 0–2.
הוא הספיק לערוך חמש הופעות בינלאומיות בלבד בטרם זומן על ידי מוניוס לסגל ספרד לטורניר מונדיאל 1986 במקסיקו.
הוא עלה בהרכב בכל משחקי שלב הבתים, בהם רשמה ספרד הפסד 0–1 ל וניצחונות 1–2 על ו-0–3 על , בדרך להעפלה מהמקום השני בבית.
מיצ'ל הוסיף לפתוח גם בניצחון 1–5 על , בו כבש חברו לקבוצה אמיליו בוטרגניו רביעייה.
מיצ'ל וספרד הודחו בשלב רבע הגמר.
הקשר עלה בהרכב ושיחק לכל אורך המשחק וההארכה מול , בסיומה הודחה ספרד בדו-קרב בעיטות עונשין.
החל מזימון הבכורה ושלו ועד לסיום דרכו הבינלאומית, לא החמיץ מיצ'ל אף זימון לסגל הנבחרת, למעט במקרים בהם היה פצוע.
הוא העפיל עם הנבחרת לטורניר יורו 1988 בגרמניה המערבית, וזומן לסגל על ידי מוניוס.
מיצ'ל כבש את שערה הראשון של ספרד בטורניר, במשחק הפתיחה מול כבר בדקה השישית, בדרך לניצחון 2–3. אמנם, הפסדים של 0–1 ל ו-0–2 ל, מארחת הטורניר, סיימו את דרכה של ספרד בשלב מוקדם של התחרות.
גם לאחר מינויו של לואיס סוארס, הוסיף מיצ'ל להיות חלק חשוב מסגל הנבחרת.
הוא זומן לטורניר מונדיאל שני ברציפות, מונדיאל 1990 באיטליה.
מיצ'ל לא החמיץ אף דקת משחק של ספרד בטורניר.
לאחר שוויון 0-0 עם , כבש מיצ'ל את השלושער הבינלאומי היחיד בקריירה שלו, והוביל את נבחרתו לניצחון 1–3 על .
לאחר מכן, כבש מיצ'ל בפנדל את השער הראשון בניצחון 1–2 על .
בשמינית הגמר הפסידה ספרד בהארכה ל, וסיימה את דרכה בטורניר.
מיצ'ל סיים את הטורניר עם המקום השלישי בטבלת כובשי השערים שלו, עם ארבעה.
לאחר הגעתו של חבייר קלמנטה לתפקיד מאמן הנבחרת ב-1992, רשם מיצ'ל שלוש הופעות נוספות במדי הנבחרת, אך מאז לא חזר יותר לסגל, על אף שהיה רק בן 29. הוא סיים את הקריירה הבינלאומית עם 66 הופעות, בהן כבש 21 שערים.
הוא ממוקם עשירי בטבלת מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים.
לאחר פרישתו שימש מיצ'ל כפרשן ספורט וכותב טורים, ואת קריירת האימון החל כעשור אחר כך, כשמונה למאמן ראיו ואיקאנו מהליגה השלישית לקראת עונת .
הוא לא הצליח להצעיד את הקבוצה להעפלה, והוביל אותה למקום החמישי בלבד.
בסיום העונה חזר מיצ'ל לקבוצת האם שלו, כשהתמנה לתפקיד מאמן קבוצת ריאל מדריד קסטיליה ואחראי על מערכות הנוער.
כמאמן, הוא הוביל את הקבוצה, בה שיחק אז גם בנו אדריאן, לירידה לליגה השלישית.
ירידת הליגה, בנוסף על מחלוקות בין נשיא הקבוצה לבינו, הובילו לפיטוריו מהקבוצה לאחר עונה אחת.
ב-27 באפריל 2009, כחודש לסיום עונת , החליף מיצ'ל את ויקטור מוניוס כמאמן חטאפה בניסיון להשאיר את הקבוצה בליגה הבכירה.
מיצ'ל וקבוצתו הצליחו להבטיח את ההישארות במחזור האחרון, מה שהוביל להארכת חוזהו של המאמן בקבוצה לשנתיים נוספות.
בעונת הוביל מיצ'ל את קבוצתו למיקום הליגה הגבוה ביותר בהיסטוריה שלה, המקום השישי בטבלה.
עונה אחר כך, לעומת זאת, שוב חזרה הקבוצה לקרבות הישרדות ונותרה בליגה בזכות פער של נקודה בלבד, מה שגרר את סיום העסקתו של מיצ'ל בקבוצה בסיום העונה.
ב-6 בפברואר 2012 מונה מיצ'ל לתפקיד המאמן בסביליה.
הוא הצליח לייצב את מצבה של הקבוצה, והעלה אותה שני מקומות בטבלה עד לסיום העונה במקום התשיעי.
עונה אחר כך, ב-14 בינואר 2013, הוא פוטר מתפקידו לאחר הפסד 0–2 לוולנסיה שהציב את קבוצתו במקום ה-12 בטבלה.
ב-1 בפברואר 2013 החליף מיצ'ל את לאונרדו ז'רדים, שפוטר במפתיע מקבוצת אולימפיאקוס, אף על פי שהובילה את הטבלה בעשר נקודות.
עד לסיום העונה הוביל מיצ'ל את קבוצתו לזכייה בדאבל - אולימפיאקוס זכתה באליפות יוון בפער 15 נקודות מפאוק סלוניקי, וגברה על אסטרס טריפוליס 3-1 בהארכה בגמר הגביע היווני.
עונה אחר כך הוביל מיצ'ל את הקבוצה לאליפות מרשימה אף יותר.
הקבוצה זכתה בפער של 17 נקודות מפאוק, ורשמה רק שישה משחקי ליגה בכל העונה בהם לא ניצחה.
בליגת האלופות הוביל מיצ'ל את קבוצתו עד לשלב שמינית הגמר.
הוא פוטר מתפקידו ב-6 בינואר 2015, לאחר שקבוצתו לא הצליחה לעלות למקום הראשון בליגה.
בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות נוספת.
ב-19 באוגוסט 2015 החליף מיצ'ל את מרסלו בייאלסה בתפקיד המאמן של אולימפיק מרסיי.
בייאלסה התפטר מתפקידו כבר לאחר מחזור ליגה אחד, בעקבות חילוקי דעות עם ההנהלה.
מיצ'ל קיבל את הקבוצה לאחר שהפסידה בשני מחזורי הפתיחה, ובמשחקו הראשון על הקווים הוביל אותה לניצחון ביתי של 0–6 על טרואה.
במרץ 2017 מונה למאמן מאלגה שם אימן עד ינואר 2018. ביולי 2019 מונה למאמן אוניברסידד נסיונל ממקסיקו.
במאי 2021 מונה שוב למאמן חטאפה, אך פוטר מתפקידו כבר בחודש אוקטובר לאחר שצבר נקודה בלבד בשמונת מחזורי הליגה הראשונים של עונת .
פרס דון בלון לכדורגלן הספרדי של העונה:
מיצ'יקו שודה (ביפנית: 正田美智子; נולדה ב-20 באוקטובר 1934) היא אשתו של אקיהיטו, קיסר יפן לשעבר.
מיצ'יקו נישאה לאקיהיטו כשעוד היה נסיך הכתר, והיא הקיסרית היפנית הראשונה שבאה ממעמד פשוטי העם.
לאחר ירידתו של אקיהיטו מכס החרצית, קיבלה את התואר קיסרית פורשת (ג'קוגו: 上皇后).
מיצ'יקו נולדה בשם מיצ'יקו שודה ב-20 באוקטובר 1934, ברובע בונקיו בעיר טוקיו, האימפריה היפנית.
היא הייתה השנייה מבין ארבעת בניהם של הידשבורו שודה (1903–1999) ופומיקו סויג'ימה (1909–1988).
יש לה שני אחים מבוגרים, ואח ואחות צעירים.
היא אחייניתו של המתמטיקאי קנג'ירו שודה אשר שימש כנשיא אוניברסיטת אוסקה בין השנים 1954–1960. משפחתה הייתה משפחה עשירה בעלת אמצעים רבים, אולם לא השתייכה למעמד האצולה.
היא גדלה בטוקיו, וקיבלה חינוך שהיה בחלקו יפני-מסורתי ובחלקו מערבי.
היא למדה אנגלית ונגינה בפסנתר, וכן מלאכות מסורתיות כמו בישול וציור.
היא כונתה בידי משפחתה "מיצ'י", אך חלק מחברותיה כינו אותה "טמפל-צ'אן" בשל שערה המתולתל והאדמוני הנחשב לחריג אצל ילדה יפנית, שגרם לה להיראות כמו שירלי טמפל.
היא למדה בבית הספר היסודי "פוטבה" בקוג'ימאצ'י - שכונה ברובע צ'יודה שבטוקיו, אך נאלצה לעזוב באמצע שנתה הרביעית בגלל ההפצצות האמריקאיות במלחמת העולם השנייה.
בשנות המלחמה היא עברה מבית ספרה לבית ספר ברחבי יפן, ורק ב-1946 חזרה לטוקיו והשלימה בה את השכלתה ב-1953. ב-1957 היא סיימה בהצטיינות יתירה את הפקולטה לספרות באוניברסיטת הלב הקדוש (אוניברסיטה קתולית בטוקיו) היא בעלת תואר ראשון באמנויות בספרות אנגלית.
כמו כן היא לקחה קורסים באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית ובאוניברסיטת אוקספורד בבריטניה.
מכיוון שנודעה כנערה יפה ובאה ממשפחה עשירה במיוחד, היו לה מחזרים רבים, אשר אותם הוריה סיננו בקפדנות.
בין מחזריה נמנה גם יוקיו מישימה אשר בשנות החמישים אף שקל להתחתן אתה.
באוגוסט 1957, במהלך משחק טניס, פגשה מיצ'יקו את נסיך הכתר אקיהיטו, בנם של הירוהיטו קיסר יפן והקיסרית נאגקו.
ב-27 בנובמבר 1958, אישרה מועצת בית הקיסר את אירוסיהם.
באותה עת הציגה התקשורת את המפגש שלהם כ"אגדה אמיתית", או "רומנטיקה של מגרש הטניס".
טקס האירוסין הרשמי התקיים ב-14 בינואר 1959.
על אף עושרה הרב של משפחתה, היא לא נחשבה למשפחת אצולה.
ומכיוון שאקיהיטו עמד להפוך לקיסר, מיצ'יקו עמדה להפוך לקיסרית הראשונה שבאה מהמעמד הפשוט.
לפיכך, האירוסים גררו גל תגובות נזעמות מגורמים שמרניים ולאומניים במדינה.
כמו כן רבים זעמו בשל העובדה שמיצ'יקו באה ממשפחה נוצרית-קתולית, ועל אף שהיא עצמה לא הוטבלה לנצרות מעולם, הרי שהיא התחנכה במוסדות קתוליים וחולקת את אמונות הוריה.
הסופר הלאומן יוקיו מישימה אמר: "הכל שגוי - הרעיון [של המלוכה] מאבד את כבודו על ידי התחברות אל פשוטי העם".
בני משפחתה של מיצ'יקו קיבלו איומים על חייהם, והמשטרה נאלצה לאבטח את ביתם.
השמועות באותה תקופה גרסו כי גם אמו של אקיהיטו, הקיסרית נאגקו, מתנגדת לנישואים, אולם הן לא אומתו.
רק לאחר מותה של הקיסרית בשנת 2000, נחשף כי אכן נאגקו (שלאחר מותה שונה שמה ל"קוג'ון") הייתה מתנגדת חריפה לנישואים, והציקה למיצ'יקו ללא הרף עד שבמהלך שנות השישים גרמה לה לשקוע בדיכאון.
עם זאת, המוני העם ביפן תמכו בזוג הטרי, וראו בכך סמל למודרניזציה והדמוקרטיזציה של יפן.
החתונה התקיימה לבסוף בטקס שינטו מסורתי ב-10 באפריל 1959. תהלוכת החתונה נערכה ברחובות טוקיו על ידי יותר מ-500,000 איש שהתפרסו על מסלול של 8.8 ק"מ.
לראשונה בהיסטוריה, חלקים מהחתונה שודרו בטלוויזיה היפנית, ונצפו בידי 15 מיליון איש.
הזוג התגורר בארמון טוגו, אשר מאז 1952 משמש כמקום מגוריו של נסיך הכתר ומכונה בשם המסורתי "הארמון המזרחי של הבית הקיסרי".
מיצ'יקו ובעלה היו פורצי דרך בכך שבמקום להיפרד מילדיהם ולמסור אותם למטפלים, גידלו אותם בעצמם.
מיצ'יקו אף הניקה בעצמה את ילדיה.
הם גם חרגו רבות מפרוטוקול הטקסים, ואף יצאו לביקורים רבים ברחבי המדינה.
עוד לפני עלותם לשלטון, ביקרו אקיהיטו ומיצ'יקו ב-37 מדינות זרות.
הלחץ מצד פרוטוקול הטקסים, החשיפה הרבה לתקשורת וההצקות הרבות של חמותה, גרמו למיצ'יקו לשקוע מספר פעמים בדיכאון, ואף לאבד את קולה למשך חודשים.
כלתה, מסאקו, קיסרית יפן סובלת כיום מהפרעות רגשיות מאותן סיבות.
ב-1989 נפטר הקיסר הירוהיטו, ואקיהיטו עלה לשלטון כקיסר החדש.
בכך הסתיימה תקופת שווה בהיסטוריה היפנית והחלה תקופת הייסי.
ב-1990 היא עברה לגור בארמון הקיסרי של טוקיו.
היא ובעלה המשיכו במאמציהם לחרוג מהמוסכמות על פיהן הקיסר הוא מעין אל אשר אמור להיות מבודד, והתעקשו לבקר ברחבי המדינה ולהיות נגישים להמוני העם.
תפקידיה הרשמיים, מלבד ביקורים במדינות אחרות, הם לסייע לבעלה באירועים ובטקסים, הן בתוך הארמון הקיסרי והן מחוץ לו (היא בדרך כלל נמצאת לצד בעלה בכל מקום), קבלת אורחים רשמיים, כולל אורחים ממלכתיים וכן לבקר במוסדות החברתיים, התרבותיים והצדקה.
בעקבות מותה של חמותה בשנת 2000 היא מונתה לנשיאת הכבוד של הצלב האדום היפני.
כמו כן היא לוקחת חלק בטקסים דתיים עם הקיסר, כמו ביקורים במקדש איסה ומקדשי שינטו אחרים.
היא מצטרפת אליו בתפילות לרוחות אבות המשפחה הקיסרית במוזוליאום הקיסרי.
הקיסרית מנגנת בפסנתר בצורה טובה.
המשפחה הקיסרית מרכיבה לעיתים להקה קטנה, כאשר אקיהיטו מנגן בצ'לו, מיצ'יקו בפסנתר והנסיך נארוהיטו בכינור.
כמו כן היא מתעניינית רבות בספרות ובשירה.
היא פרסמה מספר שירים ואף ספר ילדים אחד.
למיצ'יקו ואקיהיטו ישנם שלושה ילדים:
נארוהיטו, קיסר יפן (נולד ב-1960)
פומיהיטו, נסיך אקישינו (נולד ב-1965)
10 באפריל 1959 – 7 בינואר 1989 הוד מעלתה הקיסרית, נסיכת הכתר
1 במאי 2019 עד היום הוד מעלתה הקיסרית הפורשת
מיץ עגבניות הוא מיץ העשוי מעגבניות.
המשמש בדרך כלל למשקה, או רכיב עיקרי בקוקטיילים כגון בלאדי מרי.
בקנדה, מיץ העגבניות אינו מפוסטר ואינו מרוכז.
המיץ עשוי גם להכיל חומצת לימון, מלח ולעיתים גם סוכר או תחליף סוכר.
מיץ העגבניות נוצר לראשונה על ידי לואי פרין בשנת 1917 במלון פרנץ' ליק ספרינגס בדרום אינדיאנה.
כאשר נגמר ללואי מיץ התפוזים, הוא חיפש תחליף מהיר.
הוא שילב עגבניות סחוטות, סוכר ורוטב מיוחד.
מיד המיץ זכה להצלחה רבה והיה נפוץ בעיקר אצל אנשי עסקים בשיקגו אשר הפיצו את המיץ כ"קוקטייל מיץ העגבניות".
לאחר חצי שנה, המיץ נהיה מפורסם בכל רחבי אינדיאנה ויותר ויותר אנשים החלו להפיק ולמכור אותו.
לאחר שהמיץ נהיה מפורסם, יצרנים מסחריים רבים שהפיקו את מיץ העגבניות החלו להוסיף מלח למיץ.
אך לעיתים קרובות, הם גם הוסיפו אבקת בצל, אבקת שום ותבלינים אחרים.
בארצות הברית, מיץ העגבניות היה מיוצר בייצור המוני החל משנות העשרים, והיה נפוץ בעיקר בארוחות הבוקר.
בארצות הברית, המיץ היה עשוי ברובו מרסק עגבניות.
לעומת זאת, בקנדה המיץ היה עשוי מעגבניות בשלות ללא כל תוספת תעשייתית.
במקסיקו, מיץ העגבניות מעורב בדרך כלל עם בירה, שם הוא הבסיס עבור הקוקטיילים בלאדי מרי ועוד.
בארצות הברית, מיץ העגבניות נמכר כמיץ עגבניות צונן בעיקר במסעדות גורמה.
מיץ העגבניות משמש לעיתים קרובות לבסיס של אריזות עגבניות משומרות המחליפות את פירה העגבניות.
הסיבה העיקרית לכך היא בשל בעיות התעריף הגבוהה של הירקות לעומת הרטבים.
על פי המגזין האנגלי "Cook's Illustrated", צורה זאת נתפסת כטעימה וטרייה בעיני הקהל.
מיץ העגבניות מכיל ברובו מים, כ-94.75 ג' מים.
מיץ העגבניות בעל 16 קלוריות בלבד.
מיץ תפוחים הוא מיץ פירות ומשקה המופק מסחיטת תפוחים.
במהלך הכנת מיץ התפוחים, נהוג להסיר את העמילן ולאחר מכן לפסטר אותו עבור אריזות בבקבוקי זכוכית או באריזות קרטון.
מקורו של מיץ התפוחים הוא מאנגליה.
בשל הציוד המורכב והיקר שנדרש על מנת להכין את מיץ התפוחים, הוא מיוצר בדרך כלל בייצור מסחרי.
בארצות הברית, מיץ התפוחים נעשה על ידי תפוחים טריים ללא פילטר או מסנן.
מיץ התפוחים הוא אחד ממיצי הפירות הנפוצים בעולם, המיוצרים בייצור עולמי בסין, ארצות הברית, פולין וגרמניה.
על מנת ליצור את מיץ התפוחים, בדרך כלל, נקצרים התפוחים בין ספטמבר לאמצע נובמבר בחצי כדור הארץ הצפוני ובין פברואר לאמצע אפריל בחצי כדור הארץ הדרומי.
הזן של התפוחים הוא "McIntosh".
על מנת לייצר 200 מילי ליטר של מיץ, נדרשים כ-2 תפוחים.
התפוחים מועברים אל מתקן העיבוד ומיד נסחטים על מנת למנוע קלקול.
בהתאם לחברות, מיץ התפוחים מועבד בדרכים שונות לפני הסחיטה.
אם לאחר הסחיטה נשארים חלקיקים מוצקים רבים, המיץ יקרא "סיידר תפוחים".
בתהליכי היצור של מיץ התפוחים, מתווסף ויטמין C שחלק גדול ממנו נאבד בעיבוד המיץ.
הוויטמין מסייע במניעת החמצון של המוצר.
מיץ התפוחים מכיל מינרלים מזינים שונים, כמו למשל, בורון, אשר עשוי לחזק את העצמות.
במיץ התפוחים יש ריכוז משמעותי של פנולים טבעיים.
במחקרים רפואיים, הוכח כי מיץ התפוחים מגביר את האצטילכולין במוח, מה שגורם לשיפור הזיכרון.
מיץ התפוחים מכיל ברובו 88.9 ג' מים.
מיץ התפוחים בעל 45 קלוריות.
מכיוון שמיץ התפוחים הוא חומצי למדי (pH 3.4), נהוג לפסטר את המיץ בטמפרטורות גבוהות יותר מאשר במיצים אחרים.
מנהל המזון והתרופות האמריקאי ממליץ על זמני עיבוד וטמפרטורה הבאים:
עבור 71 מעלות - למשך 6 שניות לפחות
עבור 74 מעלות - למשך 2.8 שניות לפחות
עבור 77 מעלות - למשך 1.3 שניות לפחות
עבור 79 מעלות - למשך 0.6 שניות לפחות
עבור 80 מעלות - למשך 0.3 שניות לפחות
מיץ תפוחים העשוי מתפוחים טריים דורש בדרך כלל קירור.
בקבוקים אטומים שבהם יש מיץ תפוחים משומר ניתן לאחסן במקום חשוך וקריר כגון מזווה או ארון.
המרקם והטעם של המיץ עשוי להשתנות עם הזמן.
לאחר האחסון, יש לאחסן את מיץ התפוחים שיש בו בין 0 ל-4 מעלות צלזיוס.
אם המוצר עבר תהליך עיבוד במכלי זכוכית שקוף, ניתן להעביר את המיץ לתוך מכל אטום כגון בקבוק פלסטיק.
מה שיאפשר להאריך את חיי המדף של המיץ.
מיץ אשכוליות הוא מיץ פירות ומשקה המופק מסחיטת אשכוליות.
מיץ האשכוליות עשיר בוויטמין C וטעמו בדרך כלל הוא חמוץ מאוד.
ישנם סוגים רבים של מיצי אשכוליות, הנפוצים ביותר הם מיץ אשכוליות לבן, ורוד ומיץ אשכוליות אדום.
למיץ אשכוליות יש השפעה רבה מבחינה בריאותית: בשל תגובתו עם תרופות שכוללות קפאין, המיץ יכול לשנות את האופן שבו התרופות מטפלות בגוף.
מיץ האשכוליות מיוצר ביצור מסחרי ומכיל סוכר, דקסטרוז, גלוקוז וחומצות כגון, benzoic וcellulase.
על פי תקנות של מנהל המזון והתרופות האמריקאי, מיץ האשכוליות אמור להכיל כ-70 מיליגרם של אשלגן ל-100 מיליליטר מיץ.
במהלך תהליך הייצור, המיץ חייב להכיל 0.7% עד 2.1% חומצה לפי משקל חומצה ציטרית.
מיץ אשכוליות משמש בנוסף לייצור מגוון בשמים לטיהור ריח וטואלט.
מיץ אשכוליות משמש במספר קוקטיילים, כגון רוח הים המורכב ממיץ אשכוליות, וודקה ומיץ אוכמניות.
מיץ אשכוליות ידוע כמסוכן כאשר הוא מערבבים אותו עם תרופות רבות.
הסיבה לכך היא עקב מרכיבים מסוימים במיץ האשכוליות (כמו פלבונואידים) הגורמים לעיכוב בפעילותיו של אחד האנזימים, שאחראים לפירוק התרופות בגוף.
אנזים זה ממוקם בדפנות של המעי הדק, ותפקידו לפרק תרופות לפני שהן נספגות בזרם הדם.
כאשר מעוכב האנזים, ישנה עליה משמעותית ברמות התרופות בדם, וכתוצאה מכך, נגרמת הרעלה.
לעומת זאת, מיץ האשכוליות מגביר את החומציות של מיץ הקיבה, ולכן הוא מומלץ לאנשים עם חומציות נמוכה.
מיץ אשכוליות מכיל כ-39 קלוריות.
בנוסף, יש בו 22 מק"ג ויטמין A ו-38 מ"ג ויטמין C.
מיץ פטל (ידוע גם בשם: תרכיז מיץ פטל) הוא מיץ ותרכיז פירות המופק מסחיטת פטל.
הנוזל המופק ממיץ הפטל משמש בדרך כלל לשתייה מעורבת.
כלומר, נהוג לערבב את התרכיז עם מים וכך נוצר מיץ פטל.
מיץ פטל מכיל כמות גבוהה של ויטמין C וברזל.
משקאות קלים המכילים מיץ פטל כמו המשקה הסקוטי "Bouvrage" עשויים בדרך כלל מפטל סקוטי שטעמו מתוק.
לעיתים רחוקות המיץ מכיל מים מוגזים או שאריות פרי, בניגוד למוצרים אחרים.
תרכיז מיץ הפטל יכול לשמש כתוספת באפיית עוגות, לצד אוכמניות.
מיץ הפטל מוכר כרכיב עיקרי בחלק מן הקוקטיילים ובחלק מן המשקאות האלכוהוליים בברים ובמסעדות.
הוא נמכר גם כקינוח בשם "ג'לי פטל".
מיץ הפטל מיוצר בדרך כלל בייצור מסחרי, ורכיביו דומים ברוב מדינות העולם.
היצרניות העיקריות של המיץ הן מקסיקו, פולין, רוסיה וארצות הברית.
מיץ גזר הוא מיץ המופק מגזרים טריים, המשווק לעיתים רבות כמשקה דיאטטי.
מכחצי קילוגרם של גזרים ניתן להפיק כוס מיץ של כ-250 מיליליטר, כמות זו של מיץ נחשבת לכמות קטנה ביחס למיצים המופקים מפירות כגון תפוחים או תפוזים.
הסיבה לכך היא כמות הציפה הרבה של הגזר, ביחס לפירות וירקות אחרים.
מיץ גזר מכיל כמות גדולה של קרוטן, מקור חשוב לוויטמין A, וכן הוא עשיר בוויטמין B, חומצה פולית ומינרלים חשובים הזקוקים לגוף כגון סידן, נחושת, מגנזיום, אשלגן, זרחן וברזל.
כמו מאכלים אחרים העשירים בבטא-קרוטן, צריכה של מיץ גזר בכמויות גדולות עלולה להוביל ל"קרוטנודרמה" - מצב בו העור מקבל גוון כתמתם-כתום.
שתיית שלוש כוסות מיץ גזר ביום במשך תקופה קצרה תוביל למצב זה.
טעמו של מיץ הגזר הוא מתוק באופן טבעי, ובניגוד לרוב המיצים הוא אינו שקוף.
לרוב, מיץ הגזר נצרך כמשקה בריאות.
במשך מאות שנים הכינו מגזרים מרקים ומיצים ברחבי העולם.
באמריקה, נעשה שימוש במיץ גזר כדי להעניק לגבינות גוון כתום כהה יותר.
כוס אחת של מיץ גזר סחוט מכילה את הערכים הבאים, לפי מחלקת החקלאות של ארצות הברית:
מיץ חמוציות הוא מיץ המופק מחמוציות.
לרוב, מוהלים את המיץ בתערובת עם מיצים אחרים או שממתיקים אותו עם סוכר.
כוס מיץ חמוציות טהור שמכיל כ-248 גרמים, הוא מקור עשיר לנוגדי חמצון, ויטמין C וחומצה סליצילית.
מיץ חמוציות נחשב למשקה חומצי בעל רמת PH שנעה בין 2.3 ל-2.5.
מיץ חמוציות הוא משקה המסייע במניעת מחלות וכן בניקוי הגוף מפסולת.
המיץ מסייע בעיקר לחולים בעלי מחלות בדרכי השתן.
הנוזל החומצי "מחטא" את שלפוחית השתן ומונע הצטברות של חיידקים מעוררי דלקות ומחלות דוגמת אשריכיה קולי (אשר מצוי במעיים, אך הימצאותו בדרכי השתן אינה תקינה).
למיץ יש גם תועלת בשיפור לחץ הדם, שמירה על בריאות השיניים (הוא מחטא את החניכיים ומונע פלאק בשן) מניעת מחלות סרטן ומחלות בכלי הדם.
סגולותיו הרפואיות של מיץ החמוציות נבדקו ונבדקים על ידי רופאים וביולוגים ברחבי העולם.
מחקרים הראו כי רמת החמוציות הגבוהה של המשקה, יחד עם כימיקלים המצויים בצמח החמוצית כגון אנתוציאנין, הם שמקנים לו יכולות אלה.
משנת 1999 עד 2006, מחיר חבית של מיץ חמוציות מן היצרן Ocean Spray (חברה אמריקאית הסוחרת במשקה בכמויות גדולות) עלה מ-14.79 דולרים ל-47.69 דולרים, עלייה של 222% במחיר.
"אושן ספריי" היא חברה המייצרת ומשווקת מיצי חמוציות בארצות הברית וחולשת של 60% מן השוק האמריקאי.
בין השנים 2005 עד 2006, הייתה ירידה של 2.6 אחוזים בשתיית מיצים, אך הביקוש למיץ חמוציות עלה ב-9.99 אחוזים.
מיץ רימונים או רימונדה הוא מיץ פירות המופק על ידי סחיטת רימונים.
המיץ נמכר טרי או כסירופ מרוכז (תרכיז).
מיץ הרימון כולל נוגדי חמצון.
קיימות צורות שונות למיץ, אחת מהם היא רכז רימונים, תרכיז סירופ העשוי ממיץ הרימונים.
בנוסף, על ידי בישול של מיץ הרימונים עם הסוכר מתקבל סירופ גרנדין שמשמש כמרכיב אצל קוקטיילים רבים.
מיץ הרימון בעל 54 קלוריות.
המיץ מכיל כ-0.1 מ"ג ויטמין C.
למיץ הרימונים מיוחסות סגולות רפואיות רבות בין השאר להורדת לחץ דם גבוה, שמירה על רמת אינסולין תקינה בדם ומניעת מחלות לב וכלי דם.
ברפואה העממית משתמשים במיץ לריפוי מחלות במערכת העיכול, טיפול בקמטים ושמירה על עור בריא ולח וחיזוק החשק המיני.
שתיית מיץ הרימון נחשבת בריאה יותר מאכילת הפרי עצמו, בניגוד לפירות אחרים, משום שרוב נוגדי החמצון משתחררים מהקליפה רק בעת הסחיטה.
המיץ מכיל פוליפנולים כטאנינים ופלבונואידים כולל אנטוציאנינים שמעניקים לגרגרי הפרי ולמיץ את צבעם האדום בדומה ליין.
המיץ עשוי גם להזיק בצריכה מופרזת משום שמכיל חומצה אוקסלית שמצטברת כאבנים בכליות.
כמו כן, המיץ עשוי לגרום להזיק לסובלים מעצירות כרונית ובעיות במערכת העיכול כגון חסימת מעיים.
בשל החומציות הרבה, המיץ עשוי לפגום ביעילות תרופות, בעיקר נגד יתר לחץ דם.
רכז רימונים הוא הסירופ מרוכז שנוצר לאחר בישול מיץ הרימונים עד לצמצומו לנוזל אדום סמיך וכהה.
ב ו מוסיפים אותו לתבשילי בשר, ממולאים (דולמה) ורוטב תיבול לסלטים.
מיץ מלפפונים הוא מיץ פירות המופק מסחיטת מלפפונים.
מיץ המלפפון מכיל 98% מים.
מיץ מלפפונים הוא הבסיס למאכלים כמו זופה אוגורקובה ורוטב לסלטים,
הוא משמש כרכיב עיקרי במשקאות וקוקטיילים רבים כגון בלאדי מרי.
במיץ המלפפונים יש כמויות משמעותיות של אשלגן ויש בו ערך גבוה של ויטמין A.
המיץ מכיל גם כמויות משמעותיות של סיליקון ומכיל גם סטרול.
כמו כן, מיץ המלפפונים משמש כמרכיב קוסמטיקה בסבונים, שמפו, תחליבים ואף בבשמים ומטהרי אוויר.
מיץ המלפפונים שימש ברפואה המסורתית של רוסיה על מנת לסייע בטיפול דלקת בדרכי הנשימה וגרם להפחתת שיעול מתמשך.
במקומות אחרים, הוא שימש על מנת להרגיע את הצרבת ולהפחית את החומצה בקיבה.מיץ המלפפונים גם מרגיע כוויות ופריחות וידוע כדוחה נגד כיני עץ גדי-עש.
מיצ'ל "מיץ'" קופצ'אק הוא כדורסלן עבר ומנהל קבוצות אמריקאי, אשר משמש כג'נרל מנג'ר של שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.
לאורך קריירת המשחק ב-NBA זכה ב-3 אליפות כשחקן וושינגטון בולטס ולוס אנג'לס לייקרס, וכג'נרל מנג'ר של הלייקרס זכה עמה ב-4 אליפויות נוספות.
ממוצעיו הכוללים בקריירת המשחק הם 10.2 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.
קופצ'אק נולד בהיקסוויל שבמדינת ניו יורק, ובין השנים 1972–1976 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם ג'ורג' קארל, בובי ג'ונס, וולטר דייוויס ופיל פורד, תחת המאמן דין סמית'.
בעונתו האחרונה בקבוצה זכה בתואר שחקן העונה של מחוז ה-ACC ונבחר לחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות, לאחר שרשם ממוצעים של 17.6 נקודות ו-11.3 ריבאונדים למשחק.
בקיץ 1976 השתתף באולימפיאדת מונטריאול כשחקן נבחרת ארצות הברית בכדורסל, אשר ניצחה בכל שבעת משחקיה וזכתה במדליית הזהב.
לאורך הטורניר שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצד פיל פורד, קווין באקנר, אדריאן דאנטלי וסקוט מיי, וקלע 12.5 נקודות בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1976 נלקח קופצ'אק בבחירה ה-13 על ידי וושינגטון בולטס, במדיה שיחק ב-5 עונותיו הראשונות בליגה.
בעונת הרוקי שלו קלע 10.6 נקודות למשחק כמחליפם מהספסל של וס אנסלד ואלווין הייז, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונת קלע שיא קריירה של 15.9 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לוושינגטון לזכות באליפות הראשונה בתולדות המועדון, לאחר שגברה על סיאטל סופרסוניקס (4–0) בסדרת הגמר.
בעונה העוקבת שמר קופצ'אק על יכולת גבוהה (14.6 נקודות למשחק), והבולטס העפילו בשנית לגמר ה-NBA, אך הפעם הפסידו לסופרסוניקס בתוצאה 1–4.
קופצ'אק פתח את העונה עם ממוצעים של 14.3 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק כשחקן חמישייה לצד נורם ניקסון, מג'יק ג'ונסון, ג'מאל וילקס וכרים עבדול-ג'באר, אך לאחר 26 משחקים נפצע בברכו ונאלץ להחמיץ את כל המשך אותה עונה, בסופה זכתה הקבוצה באליפות.
פציעתו השביתה את קופצ'אק ממשחק גם לכל אורך העונה הבאה, ובהיעדרו הפסידו הלייקרס בגמר ה-NBA מול פילדלפיה 76'.
בעונות חזר לשחק עבור הלייקרס, אך התקשה לתרום וקלע כ-3 נקודות למשחק כשחקן ספסל.
בעונה העוקבת העפיל עם הלייקרס לגמר ה-NBA בפעם הרביעית ברציפות, וזכה עמה באליפות נוספת.
מיד עם פרישתו ממשחק מונה לעוזר הג'נרל מנג'ר של הלייקרס, ג'רי וסט, ובשנת 2000, לאחר 14 שנים, החליף אותו כמנהל המקצועי של הקבוצה.
בעונות ו- זכו הלייקרס באליפות ה-NBA השנייה והשלישית שלהם ברציפות, בהתאמה, בהובלת שאקיל אוניל וקובי בראיינט.
לאחר שהודחו בשלב חצי גמר המערב 2003, צירף קופצ'אק שניים מגדולי השחקנים באותה תקופה – קארל מלון וגארי פייטון – אך על אף הציפיות הגבוהות מהקבוצה, היא הפסידה מול דטרויט פיסטונס בסדרת גמר הליגה, בתוצאה 1–4.
בשנים הבאות קיבל קופצ'אק מספר החלטות שנויות במחלוקת, כגון שליחתו של אוניל למיאמי היט בתמורה ללמאר אודום, קארון באטלר ובראיין גרנט, וסירובו לוותר על אנדרו ביינום בטרייד עבור ג'ייסון קיד.
בפברואר 2008 צירף את כוכב ממפיס גריזליס, פאו גאסול, בתמורה לקוואמי בראון, ג'וואריס קריטנטון, ארון מקי, שתי בחירות דראפט עתידיות וזכויות הדראפט על מארק גאסול.
בעקבות הטרייד הכריז בראיינט כי "הציון של קופצ'אק השתפר מ'נכשל' ל'מצוין'", בעוד גרג פופוביץ', מאמן סן אנטוניו ספרס היריבה, התלונן על חוסר השוויון ודרש "שתהיה ועדת טריידים אשר תוכל לבטל טריידים לא הגיוניים".
באותה עונה רשמו הלייקרס את המאזן הטוב ביותר באזור המערבי, והפסידו בגמר הפלייאוף מול בוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4. בעונת זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA לאחר שגברה על אורלנדו מג'יק בסדרת הגמר (4–1), ובעונה העוקבת גברה על הסלטיקס (4–3) בדרך לזכייה השנייה ברציפות וה-16 בתולדות המועדון.
בדצמבר 2011, לאחר הדחה בחצי גמר המערב, סיכם קופצ'אק על טרייד במסגרתו יעברו גאסול ואודום לניו אורלינס הורנטס בתמורה לרכז כריס פול, אך קומישינר ה-NBA דייוויד סטרן, אשר שימש באופן זמני כג'נרל מנג'ר של ההורנטס, הטיל וטו על העסקה "מטעמי כדורסל".
כשבוע לאחר מכן שלח קופצ'אק את אודום הממורמר לדאלאס מאבריקס, ובהיעדרו שוב הודחו הלייקרס בחצי גמר המערב.
בקיץ 2012 ביצע שני טריידים משמעותיים נוספים, במסגרתם ויתר על ביינום ו-5 בחירות דראפט עתידיות בתמורה לסטיב נאש ודווייט הווארד.
כמו כן באותו הקיץ חתם בקבוצה אנטואן ג'יימיסון, ומונה מייק ד'אנטוני למאמן הקבוצה במקומו של מייק בראון.
על אף הסגל הנוצץ, סיימו הלייקרס את העונה במקום השביעי בלבד באזור המערבי, והודחו בשלב הפלייאוף הראשון.
בנובמבר 2013 החתים קופצ'אק את בראיינט על הארכת חוזה לשנתיים נוספות, אשר נכנסה לתוקף בעונת , בסך כ-48.5 מיליון דולר.
ההחתמה לוותה בביקורות רבות כלפי קופצ'אק בהינתן גילו של בראיינט, וחזרתו מפציעה קשה בגיד האכילס.
בעונת שיחק בראיינט בשישה משחקים בלבד בשל שבר בשוקה של רגלו השמאלית, והלייקרס פספסו את הפלייאוף לראשונה מזה 9 עונות.
בקיץ 2016 ביצע קופצא'ק עוד שתי החתמות שנויות במחלוקת, כאשר סיכם עם לואול דנג וטימופיי מוזגוב על חוזים בסך כולל של 136 מיליון דולר.
בפברואר 2017 פוטר קופצ'אק מתפקידו כג'נרל מנג'ר הקבוצה, והוחלף על ידי מג'יק ג'ונסון.
באפריל 2018 מונה לג'נרל מנג'ר של שארלוט הורנטס, אשר סיימה את העונה הקודמת במקום העשירי באזור המזרחי.
בדראפט ה-NBA 2018 בחר את שיי גילג'ס-אלכסנדר בבחירה ה-11, והעביר אותו בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס בתמורה למיילס ברידג'ס (שנבחר 12) ו-2 בחירות דראפט עתידיות.
ביולי 2019 העביר את כוכב הקבוצה קמבה ווקר לבוסטון סלטיקס בתמורה לטרי רוזיר, בעסקה בה שני השחקנים חתמו קודם כל על חוזה בקבוצתם המקורית בהתאם לסיכום עם קבוצתם החדשה (עסקת "Sign and Trade").
מיץ אננס הוא נוזל המופק על ידי סחיטת בשרו של פרי האננס.
המיץ משמש כמשקה קל ומהווה מרכיב במשקאות, קוקטיילים ומאכלים שונים.
מיץ האננס מופק באמצעות מסחטה מפרי אננס שעבר קילוף מכני.
לאחר הסחיטה הוא מסונן במסננת עדינה על מנת להרחיק ממנו את המרכיבים המוצקים שנותרו בו.
אוויר מורחק מהמיץ באמצעות ואקום ולאחר מכן הוא עובר פיסטור על מנת למנוע מהאנזימים שבו לשנות את צבעו לחום.
לאחר קירור הוא נארז בקופסאות, פחיות או בקבוקים.
מיץ אננס מורכב מ-84% מים ו-16% פחמימות.
יש בו תכולה דלה של שומן וחלבון.
ב-100 מיליליטר מיץ יש 60 קלוריות ומנגן בכמות של 53% מהתצרוכת היומית המומלצת, וכן ויטמין C בכמות של 11% מהתצרוכת היומית המומלצת.
מיץ אננס משמש כמרכיב במאפים, עוגות ועוגיות, ממתקים, רטבים, צ'אטני ותבשילים.
ניתן להפיק מהמיץ אבקה, המהווה מרכיב במרינדה לבשר עוף ולדגים.
הוא מרכיב מרכזי של משקה הטפצ'ה המקסיקני ושל הקוקטייל פינה קולדה.
בשנת 2016 צרכו מדינות האיחוד האירופי 50% מהתפוקה העולמית של מיץ אננס.
הספקיות העיקריות של המיץ למדינות האיחוד האירופי באותה שנה היו תאילנד וקוסטה ריקה.
בשנת 2017 צרכו תאילנד, אינדונזיה והפיליפינים 47% מהתפוקה העולמית של המיץ.
צריכת המיץ בהודו ובסין היא נמוכה ביחס לגודל אוכלוסייתן.
אוסטויה "מיצ'ו" סמיליאניץ' (בסרבית: Octoja "Мићо" Cмиљaнић; נולד ב-4 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הבלם.
סמיליאניץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של מלאדוסט אפאטין.
בגיל 20, הצטרף לספרטק סובוטיצה, במדיה שיחק ארבע שנים.
בקיץ , הצטרף לדיושג'ר מליגת העל ההונגרית.
אשדוד מליגת העל שקמה באותו קיץ.
באותה עונה, סמיליאניץ' שיחק בכל משחקי הקבוצה באותה עונה וכבש שלושה שערים.
בהמשך הקריירה, שיחק סמילאניץ' במ.ט.ק.
בודפשט, פאניוניוס, בודפשט הונבד וסופורוני.
מיץ רוזל הוא משקה קל המיוצר מעלי פרחי צמח הרוזל , אחד ממיני ההיביסקוס.
המשקה נפוץ בארצות מערב אפריקה, באיים הקריביים ובמקסיקו.
המשקה מופק על ידי השריית עלי הרוזל במים קרים (בהשרייה למשך לילה) או מים חמים.
לאחר קירור וסינון העלים מהנוזל מוסף לו סוכר או מיץ אננס לשם המתקה.
תוספות מקובלות אחרות הן מיץ תפוזים, ג'ינג'ר, וניל ועלי מנטה.
צבעו של המיץ הוא אדום-סגול עמוק וטעמו דומה לזה של מיץ ענבים ומיץ חמוציות.
הוא מוגש לרוב קר, אך לעיתים הוא מוגש חם, למשל במצרים.
למשקה ממיץ הרוזל שמות רבים:
באפריקה - סובולו (בגאנה וניגריה), ביסאפ (בסנגל, חוף השנהב ובורקינה פאסו) וכן פולרו, דאבילני, צובו וזובו
במקסיקו - אגואה דה ג'מייקה.
למיץ הרוזל השפעה משתנת והוא מוכר כמפחית לחץ דם.
יש בו תכולה גבוהה של ויטמין C ועל כן הוא מנוצל לטיפול בהתקררות ולשם חיזוק מערכת החיסון.
מחקרים מסוימים הראו שיש לו גם פעילות אנטי-חיידקית.
מיץ לִבְנֶה, מי לִבְנֶה או מיץ שַׁדָּר הוא לְשַׁד (נוזל המובל בתאי עצה) אשר נאסף מעצי ליבנה (שַׁדָּר).
את המיץ נהוג לשתות בצורתו הגולמית או לאחר שעבר תהליך התססה.
בצורתו הגולמית המיץ הוא שקוף, מעט מתוק עם מרקם מעט סמיך.
לאחר יומיים-שלושה המיץ מתחיל לתסוס והטעם הופך לחומצי יותר.
מיץ הליבנה הוא משקה מסורתי באזורים רבים של חצי הכדור הצפוני כמו גם חלקים של צפון סין שכן העץ עצמו גדל לרוב באזורים קרים.
לשד הליבנה נאסף רק לקראת סוף החורף והאביב כאשר הלשד נע באופן אינטנסיבי בגזע העץ.
איסוף מיץ הליבנה נעשה על ידי קידוח חור לגזע העץ והובלת הלשד למכל דרך צינור כלשהו; המיץ יזרום לאורכו בגלל מתח הפנים.
לאחר מכן מכסים את החור שנקדח בעץ על מנת למזער את הפגיעה בעץ.
יש לאסוף את מיץ הליבנה בתחילת האביב לפני שהופיעו עלים ירוקים, בסוף האביב המיץ הופך למריר.
תקופת האיסוף היא קצרה - כחודש אחד בלבד במהלך השנה.
בתרבויות באלטיות קדומות, בתרבות הסלאבית והפינו-אוגרית ראו את ליבנה כאחד העצים הקדושים ביותר שלהם והכינו ממנו משקה מסורתי.
צרפת, סקוטלנד, נורווגיה, שוודיה ( björksav ) ובמקומות אחרים בצפון אירופה וכן חלקים בצפון סין וגם הוקאידו ואומורי כחלקים מצפון יפן .
הוא נמצא בשימוש נרחב גם בקרב בני אמיש בפנסלבניה (ממוצא הולנדי), הן כמשקה מסורתי בפני עצמו, ובמיוחד כמרכיב מרכזי בבירת ליבנה .
מיצ'ורינסק היא העיר השנייה בגודלה במחוז טמבוב שברוסיה.
שמה המקורי של העיר הוא "קוזלוב" ("").
העיר נוסדה בשנת 1635. שמה של העיירה שונה למיצ'ורינסק בשנת 1932 על שם הביולוג איוואן מיצ'ורין, החקר את הברירה הטבעית.
הערים התאומות של מיצ'ורינסק הן:
מיגל אנחל סאנצ'ס מוניוס, או בכינויו מיצ'ל (נולד ב-30 באוקטובר 1975) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ספרדי.
כיום הוא מאמן את ז'ירונה מהלה ליגה.
הוא גדל במחלקת הנוער של ראיו ואיקאנו, וערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת בעונת 1993/1994. לאחר מכן שיחק עוד שתי עונות בקבוצה הבוגרת ובקבוצת המילואים.
לאחר השאלה לאלמריה מהליגה הספרדית השנייה, חזר מיטשל לראיו ואיקאנו והיה שחקן מפתח כאשר הקבוצה סיימה במקום התשיעי בעונת 1999/2000 והעפילה לגביע אופ"א דרך ההגינות היחסית.
בעונה שלאחר מכן הבקיע 10 שערי ליגה ב-33 משחקים.
ב-2003 עבר מיטשל לריאל מורסיה תמורת 2.7 מיליון אירו, ושיחק בקבוצה עד 2005. בהמשך שיחק בהשאלה במלאגה.
ביולי 2006 חזר מיטשל לראיו ואיקאנו, וסייע לה לעלות בחזרה לליגה הספרדית השנייה בעונת 2007/2008. הוא המשיך לשמש כקפטן הקבוצה, ותרם שני שערים ב-20 משחקים בעונת 2010/2011 כאשר הקבוצה חזרה לליגה הראשונה לאחר 8 שנים.
ב-9 ביולי 2012, לאחר ששיחק רק ב-9 משחקים באותה עונה, פרש מיטשל ממשחק פעיל בגיל 36, ומונה מיד למאמן קבוצות הנוער של ראיו ואיקאנו.
ב-21 בפברואר 2017 מונה למאמן הקבוצה הבוגרת, ובעונת 2017/2018 הוביל אותה לאליפות הליגה השנייה ולעלייה לליגה הראשונה.
הוא חתם על חוזה חדש לעונה נוספת עם אופציה לשנה נוספת, אך פוטר ב-18 במרץ 2019 לאחר 7 הפסדים רצופים שהשאירו את הקבוצה 6 נקודות מעל הקו האדום.
ב-1 ביוני 2019 מונה למאמן וסקה שירדה באותה עונה לליגה השנייה.
הוא הוביל את הקבוצה לאליפות הליגה השנייה ולעלייה לליגה הראשונה.
ב-12 בינואר 2021, כשהקבוצה במקום האחרון, פוטר מתפקידו.
העונה הסתיימה שוב בירידה ליגה.
ב-9 ביולי 2021 חתם כמאמן ז'ירונה על חוזה לעונה עם אופציה לעונה נוספת.
הוא הוביל את המועדון לעלייה לליגה הראשונה לאחר ניצחון 3-1 על טנריפה במשחק הגמר על העלייה.
בנוסף, הגיע עם הקבוצה לשמינית גמר הגביע, שם הפסידה 2-1 לראיו ואיקאנו.
ב-19 במאי 2022, כאשר עליית הליגה עדיין לא הייתה ודאית, חתם על הארכת חוזה עד 2024.
מיצ'יו צוג'ימורה (ביפנית: , 17 בספטמבר 1888 – 1 ביוני 1969) הייתה אגרונומית וביוכימאית יפנית שמחקריה עסקו בעיקר במרכיבים של תה ירוק.
היא הייתה הראשונה שגילתה, בשיתוף עם עמיתתה למחקר סייטארו מיורה, שתה ירוק מכיל ויטמין C.
היא גם הייתה האישה הראשונה ביפן שקיבלה תואר דוקטור באגרונומיה.
מיצ'יו צוג'ימורה נולדה ב-1888 בעיר שנקראת כיום אוקגאווה (בעבר אוקגאווה-שוּקוּ) שבמחוז סייטמה ביפן.
היא לימדה בבית הספר היסודי הגבוה ג'ינג'ו כעוזרת למורה, ולאחר מכן למדה בבית הספר הרגיל לנשים של מחוז טוקיו ובבית הספר הגבוה לנשים של העיר טוקיו.
ב-1913, לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר הגבוה, צוג'ימורה עבדה במשך שבע שנים כמורה במחוזות קאנאגאווה וסייטמה.
לאחר מכן היא התחילה לעבוד כחוקרת.
המורים של צוג'ימורה המליצו לה על האוניברסיטה האימפריאלית של הוקאידו, אך באותה התקופה מוסד זה עדיין לא קיבל נשים לתפקידי מחקר.
כדי להתגבר על הבעיה היא החלה לעבוד כעוזרת ללא שכר במעבדה לתזונת מזון של המחלקה לכימיה חקלאית.
במהלך עבודתה באוניברסיטה האימפריאלית של הוקאידו, צוג'ימורה התמקדה במחקר על טוואי המשי, וכעבור שנתיים, בשנת 1922, עברה לאוניברסיטה האימפריאלית של טוקיו כדי להמשיך את מחקרה בביוכימיה.
בשנה שלאחר מכן נשרפה המעבדה של צוג'ימורה ברעידת האדמה הגדולה של קאנטו, והיא שוב נאלצה לעבור מוסד, הפעם למכון המחקר ריקן.
שם היא ניהלה מחקר תחת פרופ' אומטארו סוזוקי, אגרונום שנודע בזכות הגילוי של ויטמין B1. במחקרה המשותף עם סייטארו מיורה היא גילתה את הקיום של ויטמין C בתה הירוק, גילוי שתרם לגידול בייצוא של תה ירוק מיפן לצפון אמריקה.
לאחר גילוי זה, צוג'ימורה המשיכה את מחקרה כדי לגלות מרכיבים נוספים בתה הירוק.
לראשונה בשנת 1929 הצליחה צוג'ימורה לבודד ולהסיר קטכין – מרכיב מר בתוך התה ירוק.
בשנה שלאחר מכן היא הסירה גם את הטאנין (עוד מרכיב מר בתה הירוק) בתצורה גבישית, וקבעה את המבנה הכימי שלו.
תוצאות המחקר שלה, שעזרו להבין את היתרונות הבריאותיים של תה ירוק, ופורסמו במאמר שנקרא "על המרכיבים הכימיקליים של התה הירוק" – זיכו אותה בתואר דוקטור מהאוניברסיטה האימפריאלית של טוקיו ב-1932. בכך היא הפכה לאישה הראשונה ביפן שקיבלה תואר דוקטור באגרונומיה.
ב-1949 הפכה צ'וגימורה לפרופסורית באוניברסיטת אוצ'נומיזו, והייתה הדיקנית הראשונה של הפקולטה לכלכלת בית.
לצד עבודתה כחוקרת, צוג'ימורה הייתה מורה מסורה שעמלה למען הלימוד של הדורות הבאים.
אחרי שעזבה את אוניברסיטת אוצ'נומיזו, היא לימדה באוניברסיטה לנשים ג'יסן.
בזמן שהדריכה שם, היא זכתה בפרס יפן לאגרונומיה על מחקרה בתחום התה הירוק, והפכה לחברה מדרגה רביעית במסדר הכתר היקר.
מיצ'יו צוג'ימורה נפטרה ב-1 ביוני 1969 בטויוהאשי, בגיל 80.
מיצ'יו קושי (ביפנית: 久司 道夫, באנגלית: Michio Kushi) (17 במאי 1926 – 28 בדצמבר 2014) היה מחנך אמריקאי ממוצא יפני שסייע להפיץ את המקרוביוטיקה המודרנית בארצות הברית החל מתחילת שנות החמישים.
הוא הרצה ברחבי העולם בוועידות וסמינרים על הפילוסופיה של המקרוביוטיקה, על התפתחות רוחנית, על בריאות, מזון ומחלות.
לאחר מלחמת העולם השנייה, קושי למד ביפן אצל המחנך המקרוביוטי, ג'ורג' אוסאווה.
הם כתבו למעלה מ-70 ספרים.
קושי למד משפטים ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטת טוקיו, ולאחר שהגיע לאמריקה המשיך את לימודיו באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
אבלין נפטרה ב-2001, ובתם ב-1995. קושי התגורר בברוקליין, מסצ'וסטס.
1994 – פרס המצוינות מאגודת הסופרים של האו"ם.
1999 – אזכור ברשומה של הקונגרס בהוקרה על המסירות והעבודה הקשה בחינוך לגבי היתרונות של דיאטה מקרוביוטית.
1999 – המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקאית של מכון סמית'סוניאן פתח בשמו אוסף קבוע על מקרוביוטיקה וטיפול רפואי אלטרנטיבי.
כותרת הקולקציה היא "אוסף מקרוביוטיקה של מיצ'יו ואוולין קושי".
מיצ'יו ואשתו הראשונה אוולין היו המייסדים של מכון קושי, ששכן בבקט, מסצ'וסטס עד 2016, ולפני כן בבניין מפעל שהוסב בברוקליין וילג', מסצ'וסטס, בסמוך למיסיון היל, בוסטון.
מיצ'יו ואוולין זכו בפרס Peace Abbey Courage of Conscience על "תרומתם יוצאת הדופן לתזונה, בריאות ושלום עולמי, ועל כך ששימשו דוגמה עוצמתית לחיים מודעים", ב-14 באוקטובר 2000.
תזונאים מתחו ביקורת על טענתו של קושי שתזונה מקרוביוטית יכולה לרפא סרטן.
אליזבת ווילן ופרדריק ג'יי סטאר ציינו כי:הטענה של קושי שסרטן נובע במידה רבה מהגרסאות שלו לתזונה, חשיבה ואורח חיים לא נכונים, חסרת בסיס לחלוטין.
בספריו, קושי סיפר על סיפורי מקרים רבים של אנשים שהסרטן שלהם נעלם לכאורה לאחר שעשו דיאטה מקרוביוטית.
אין נתונים סטטיסטיים זמינים על התוצאה עבור כל החולים הללו, אך יש תיעוד על כך שלפחות חלקם נכנעו למחלתם תוך תקופה קצרה יחסית.
עדויות על הפוגה חשפו לעיתים קרובות את העובדה שהחולים מקבלים במקביל גם טיפול רפואי קונבנציונלי.
מיץ למקס הוא אלבום היפ הופ ישראלי שיצא תחת תוכנית הרדיו ג'יגה ג'וס ומשתתפים בו 71 אומנים ישראלים ו-19 מפיקים שונים.
את הפקת האלבום יזמו השדרן תומר גרשנמן ועיתונאי ההיפ הופ מתן שרון בעזרת המפיק המוזיקלי רועי דורון, והוא מהווה מעין גרסה מודרנית לפרויקט "מיקרופון למקסימום".
העבודה על הפרויקט נמשכה כשנתיים וחצי לפני צאת האלבום בדצמבר 2024.
מיצ'ו דורג'ה (בטיבטית: མི་བསྐྱོད་རྡོ་རྗེ; 1507 – 1554), הקרמאפה ה-8, היה מנהיג רוחני של אסכולת הקארמה קאג'יו של הבודהיזם הטיבטי, רב-אמן מדיטציה, לאמה, מחבר ואמן.
מיצ'ו דורג'ה נולד בשבעה בדצמבר ב-1507 בכפר סטם הממוקם בקאם, שבמזרח טיבט.
הנסיבות של הלידה, המיקום הגאוגרפי והסימנים של המקום תאמו את התיאור ממכתב הנבואה הנכתב על ידי הקרמאפה ה-7 צ'ודרק גייאמצו.
בשנותיו הראשונות של חייו, מיצ'ו דורג'ה הוזמן לכמה מקומות במזרח טיבט, ובהם המנזר ריווצ'ה, המטה של קו-ההמשכיות טגלונג קאג'יו.
במהלך ביקורו הוא קיבל דורג'ה ופעמון מסר פהווה, התלמיד של הקרמאפה ה-7, ונתן ברכה למשתתפים בטקס.
ב-1513, אחרי השלמת בדיקות אימות שנמשכו יותר מחודש, הוכר מיצ'ו דורג'ה רשמית כקרמאפה ה-8. הבדיקות כללו בחירת חפצים ששייכו לגלגולו הקודם.
בשנים הבאות מיצ'ו דורג'ה המשיך לנסוע, ובמספר הזדמנויות נתן לימודים ראשונים, בהם הסברים לגורו יוגה וגום לונג של אוולוקיטשוורה.
בגיל שבע כתב הקרמאפה פרשנות לשיר של מילארפה על החותם הכביר.
שנתיים לאחר מכן הוא קיבל הזמנה ממלך של יאנג סטם.
בזמן ביקורו העביר הקרמאפה מדיטציות, ונתן ברכה.
באותה שנה, במהלך נסיעותיו בדרום מזרח טיבט, הוא תמך בבנייה של מספר סטופות.
שתים עשרה שנים הבאות של חייו של הקרמאפה מאופיינות בלימודים בודהיסטיים אינטנסיביים ותרגול מגוון.
המורה העקרי, סנג'ה ניינפה, העביר לו את הלימודים המהותיים, והקנה לו את החותם הכביר.
בגיל עשרים ואחד, בעוד תחת הדרכה של קרמה טרינלפה וקנצ'ן צ'ודרופ סנגה, תרגל הקארמפה את ששת היוגות של נארופה, ולמד תורות של מאדהיאמקה שנטונג.
בנוסף לחינוכו במהלך נערותו, הקרמאפה מילא את מטלותיו של רב-אמן בודהיסטי והוביל ריטריטי מדיטציה, ביקר באתרי קאג'יו, מינה ראשי מנזרים, ומצא וזיהה גלגולים – בהם שמארפה ה-5 קונצ'וג ינלג.
במשך אחת מנסיעותיו למרכז טיבט ארגן את השיפוצים של המנזר צורפהו.
ב-1531 הוביל הקרמאפה טקסים לקראת שנה טיבטית חדשה של שנת הארנבת בסורודונג, ושם נתן למתרגלים הנוכחים הוראות על הלימודים וינאיה.
בשנה הזו נתן הקרמאפה את ההוראות על ששת הלימודים של נארופה לתלמידו פאוו טסוקלק טרנגווה.
בשנתיים הבאות הקרמאפה חיבר מספר יצירות, בהן הפרשנות על וינאיסוטרה, החיבורים על הטנטרות ותרגול היוגי.
ב-1537 יצא הקרמאפה לבקר את המרכזים המסורתיים העקרים באו-צאנג.
במהלך הנסיעה הוא עזר ביישוב סכסוכים בין הקהילות המקומיות.
בין המנזרים שביקר היו דריגונג טל שבו נתן הרצאה מקיפה על לימודים של כוונה אחת, ולקשה לינג שבו התלמידים קיבלו הוראות על החותם הכביר, ושמעו קריאת כתבים של לאמה שאנג.
בסוף השנה מיצ'ו דורג'ה הגיעה לצורפהו.
שם, אחרי שנתן הרצאות מקיפות, והוביל חגיגות ראש השנה של שנת הכלב, נכנס הקרמאפה לריטריט מדיטציה.
ב-1538 מיצ'ו דורג'ה הוזמן על ידי נאודונגפה להעביר הסמכת אוולוקיטשוורה וללמד את הסנגהה של פקמו דרופה.
במהלך התבודדות המדיטציה שלו בתחילת 1539 הוא חיבר מספר מדריכי מדיטציה, והעניק לתלמידים מגוון הוראות לתרגול, בהם הוראות בעל פה של רצ'ונגפה.
ב-1543 הקרמאפה הוזמן לדקפו קורב.
שם במנזר של לקשה לינג נתן הסמכות ולימודים לנזירים, לשליטים ולשרים מקומיים.
בין 1544 לבין 1546 השלים הקרמאפה פרשנות אבידהרמקושה, חיבר עוד יצירה על לימוד כוונה אחת, וכתב חיבור על מאדהיאמקווטרה.
ב-1548 בצורפהו במהלך התקופה של ראש השנה, הקרמאפה נתן הסמכות של חמישה סוגים של טנטרה של קו-המשכיות שנגפה קאג'יו, והשלים חיבור על היוגה-טנטרה.
באותו זמן הוא כתב את החלק הראשון של היצירה הנקראת "הסבר על שלושה גופי בודהה".
ב-1552 שר של נאודונג ביקש מהקרמאפה להרגיע את המאבקים בעמק ירלונג.
כתוצאה מכך הקרמאפה שלח מכתב לכל שליט, מה שהוביל לפתירת הסכסוך.
בשנותיו האחרונות המשיך מיצ'ו דורג'ה לנסוע וללמד.
בזמן עלייתו לרגל לדרום מערב טיבט, שכללה ביקור באתר טסרי, הוא חיבר כמה שירי המימוש, הוראות המדיטציה ולימודי החותם הכביר.
קרוב למעיינות חמים הממוקמים באזור, מיצ'ו דורג'ה נתן הדרכות מדיטציה בהקשר לטקסט של גוטסנגפה, והסברים על החותם הכביר.
את שנתו האחרונה, בנוסף ללימודי מדיטציה והחותם הכביר, הקדיש מיצ'ו דורג'ה לבנייתן של חמש סטופות בדרום טיבט.
בתקופה הזו הוא גם חיבר את אחת היצירות האחרונות שלו שתיארה את המשמעות של חנוכת סטופה.
מיצ'ו דורג'ה נפטר באוגוסט 1554. גופתו נשרפה בצורפהו, והשרידים שנוצרו נשמרו על ידי שמאר רינפוצ'ה בסטופת כסף.
במהלך חייו כתב הקרמאפה עשרות יצירות דהרמה, חיבורים ושירים.
חיבוריו הסבירו את כל סוגי הלימודים הבודהיסטיים – וינאיה, סוטרה, אבידהרמה, ואג'ריוגה והחותם הכביר.
זימון המהקאלה שלו, הסמל של פעילות מגינה של תודעה, וגורו יוגה שלו, הם חלק של התרגול במרכזי בודהיזם דרך היהלום כפי שהועברו אל לאמה אולה והאנה נידהל על ידי הקרמאפה ה-16. בנוסף מיצ'ו דורג'ה כתב עבודות על שירה, שפה, דקדוק הסנסקריט, ואומנות.
כרב-אמן בודהיסטי הקרמאפה לימד דהרמה ומדיטציה לאלפי תלמידים.
בהעברותיו של החותם הכביר לתלמידיו לעיתים קרובות התייחס לדוסום צ'נפה, הקרמאפה ה-1, ולבן דורו לאמה שאנג שעליו הוא הצביע כמורה עיקרי.
הפעילויות של מיצ'ו דורג'ה כללו פתירת סכסוכים והרגעת קהילות אלימות.
הוא קידם אומנות בודהיסטית, ועורר השראה בהתפתחות של סגנון קארמה גאדרי של ציור טהנקות.
בזכותו מרכזי מדיטציה בודהיסטיים רבים נבנו או שופצו.
מיץ ושיר היא סדרת טלוויזיה ישראלית מוזיקלית לילדים, המשודרת בערוץ ניק ג'וניור למנוי yes.
בסדרה מוצגים שירים של אריק איינשטיין.
בסדרה, סבא טליק (טל מוסרי) מספר לחברו הרדיו המדבר (אריאל דורון) על צעירותו שם טל וחברתו הטובה דינה (מיטל מיכאלי) חווים הרפתקאות.
לפני שהפרק מסתיים זמר אורח מגיע ושר שיר של הזמר אריק איינשטיין.
סבא טליק / טל (טל מוסרי) – סבא אשר מנהל קיוסק ומספר סיפורים לרדיו על ילדותו.
דינה (מיטל מיכאלי) – חברת הילדות הטובה של טל
רדיו (אריאל דורון) – חברו הטוב של סבא טליק
מיצד (אַסְפָר) היא התנחלות ויישוב קהילתי בהרי יהודה, בדרום רכס כנוב בין בית לחם לחברון.
מיצד משתייך לארגון יישובי פועלי אגודת ישראל ולמועצה אזורית גוש עציון, בה הוא מהווה את היישוב הדרומי ביותר.
הנוף הנשקף ממיצד הודות לגובהו הרב צופה מגשר המיתרים שבירושלים מצפון ועד ערד בדרום, ומחברון במערב ועד ים המלח באזור עין גדי ממזרח.
המוטו של מיצד הוא "תורה ושלווה בהרי יהודה".
בשנת 1983 הוקמה במקום היאחזות נח"ל בשם "נח"ל אספר".
שנה לאחר מכן, בי' באב תשמ"ד (1984), נוסד היישוב על ידי עולים מארצות הברית, מבריטניה, מדרום אפריקה ומצרפת, שלמדו בישיבת התפוצות בירושלים וביניהם ראש ישיבת התפוצות הרב מרדכי גולדשטיין.
שם היישוב הרשמי הוא "אספר".
מקור השם מבאר אספר, בה חנו יונתן הוופסי, שמעון התרסי ויוחנן הגדי, אחיו של יהודה המכבי לפני חידוש המרד בסלאוקים, כאמור: הבאר מזוהה בימינו עם ח'רבת זפרן הסמוכה.
במועצת גוש עציון מכנים את היישוב "מיצד שמעון", שם שניתן על ידי ועדת השמות הממשלתית ליישוב סמוך, על שם שמעון החשמונאי.
באוגוסט 2000 הוקם ממזרח למיצד היישוב פני קדם, המנהל אורח חיים קהילתי, דתי ובשנת 2013 התגוררו בו 55 משפחות והחלה הרחבתו ב-300 יחידות דיור.
היישוב בעל צביון יהודי חרדי.
לפי נתוני הלמ"ס לסוף 2021 התגוררו בו כ-1,100 תושבים.
ילדי היישוב לומדים בתלמודי תורה ובסמינרים של בית יעקב.
המגורים במיצד מותנים באישור ועדת קבלה, שתפקידה לשמר את הצביון החרדי של מיצד.