tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באפריל 2005 הודה ברגר בסעיף אישום משני בדבר נטילה בלתי מוסמכת ואחזקה של חומר מסווג מהארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושינגטון.
על פי התובע הראשי בתיק זה, נטל ברגר רק העתקים של מסמכים בעלי מידע מסווג, ושום חומר מקורי לא הושמד.
הרקע לפרשת נטילת המסמכים הייתה לפני עדותו בוועדה לחקר אירועי ה-11 בספטמבר, על דרך התנהלות ממשל קלינטון כנגד תכנוני מתקפות טרור משולבות של ארגון אל-קאעידה לפתיחת המילניום בשנת 2000, שאחת מהן נתגלתה בטעות.
בשנת 2008 שימש כיועץ מדיניות חוץ לקמפיין הבחירות המקדימות לנשיאות 2008 של הילרי קלינטון.
התגורר בשכונת ג'ורג'טאון בוושינגטון די.
היה נשוי לסוזן ברגר, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
ברגר נפטר מסרטן בביתו שבוושינגטון ב-2 בדצמבר 2015, והוא בן 70, כשנה לאחר האבחון הראשוני.
סנדיסק היא חברה אמריקאית רב-לאומית העוסקת בפיתוח וייצור מוצרי זיכרון הבזק.
ממוצריה המוכרים: כרטיסי זיכרון, הֶחְסֵנִים ניידים ("דיסק און קי") וכוננים שבביים (SSD).
החברה נוסדה ב-1988, והייתה חברת בת של וסטרן דיגיטל ממאי 2016 ועד פברואר 2025. מחזיקה שלושה מרכזי פיתוח בישראל: בכפר סבא, במגדל תפן ובעומר.
סנדיסק נוסדה ב-1988 על ידי אלי הררי, מומחה לטכנולוגיה של זיכרון בלתי נדיף, סנג'אי מהרוטרה וג'ק יואן.
החברה החלה את דרכה כסטארט אפ קטן בעמק הסיליקון.
בשנת 1995 החלה להיסחר בנאסד"ק.
באפריל 2005 רכשה את חברת MDRM הישראלית, שהתמחתה בפיתוח פתרונות להפצת תכנים מאובטחים באמצעות כרטיסי זיכרון פלאש.
בדצמבר 2006 קנתה את מתחרתה הישראלית אם סיסטמס (M-SYSTEMS), שנוסדה על ידי דב מורן בשנת 1989, ושנודעה במיוחד כמפתחת של הדיסק און קי, בסכום של 1.55 מיליארד דולר.
בינואר 2008 ערכה נאמד ב-6.5 מיליארד דולר.
באמצע 2008 הגישה ענקית האלקטרוניקה הקוריאנית סמסונג הצעת רכש בסך 5.85 מיליארד דולר לסנדיסק שנדחתה.
ברבעון השלישי של 2008 שלטה חברת סנדיסק על 14% מהשוק העולמי של שבבי זיכרון ההבזק, מעט אחרי חברת טושיבה ששלטה על 18%.
ביולי 2010 הודיע מייסד החברה, אלי הררי, על פרישתו בסוף השנה אחרי 22 שנה של ניהול.
יורשו של הררי היה סנג'אי מרוטרה, סמנכ"ל התפעול בחברה ומייקל מרקס מונה ליו"ר סנדיסק.
החברה המשיכה לצמוח וברבעון הראשון של 2013 הכתה את תחזיות הרווחים שלה.
באוקטובר 2015 הודיעה וסטרן דיגיטל על רכישת סנדיסק תמורת 19 מיליארד דולר, והמיזוג הושלם ב-12 במאי 2016, עם הפסקת המסחר של מניות סנדיסק בנאסד"ק.
באוקטובר 2023 הודיעה וסטרן דיגיטל על סיעוּף חטיבת זיכרונות ההבזק שלה, לרבות מוצרי זיכרון הבזק בעלי המותג WD או Western Digital, כחברה ציבורית חדשה עם המותג סנדיסק.
הפיצול הושלם ב-24 בפברואר 2025, עם תחילת המסחר של מניות סנדיסק בנאסד"ק, בשווי שוק של כ-7 מיליארד דולר.
סנדיסק מייצרת מגוון רחב של סוגי זכרונות הבזק, לרבות סוגים שונים של כרטיסי זיכרון וסדרות של כונני זכרונות הבזק (SSD).
סנדיסק משווקת מוצרים הן ישירות לצרכן, והן לחברות אחרות, שמשלבות את הטכנולוגיה שלה במוצרים שלהם.
סנדל ברגמן היא שחקנית, רקדנית ופעלולנית עבר אמריקאית.
ברגמן התפרסמה בזכות תפקידה כואלריה בסרט "קונן הברברי" ובתור המלכה ג'דרן בסרט "סוניה האדומה".
ברגמן נולדה בקנזס סיטי, סיימה את לימודיה ב"תיכון סווין מיסיון".
כשהייתה בת 20 עברה לניו יורק שם הופיעה במספר הפקות בברודוויי וצדה את עינייו של המחזאי בוב פוסי שליהק אותה בתור רקדנית מחליפה במחזמר "פיפין".
תפקידיה הבאים על בימות התיאטרון היו במחזות הזמר "גיגי", "מאק ומייבל" ו"שורת המקהלה".
הופיעה לראשונה בסרטים כרקדנית רקע בסרטים "זאנאדו" ו"כל הג'אז הזה".
הופיעה בסרט ההרפתקאות "קונאן הברברי", בסרט גילמה ברגמן את ואלריה, גנבת לוחמת ומושא אהבתו של קונן (ארנולד שוורצנגר), לקראת סוף הסרט נרצחת בידי טולסה דום (ג'יימס ארל ג'ונס).
המפיקים של הסרט לא הצליחו למצוא פעלולנית בגודלה הרחב יחסית של ברגמן ולכן היא נאלצה לבצע את הפעלולים בכוחות עצמה.
על הופעתה המרשימה בסרט זכתה ברגמן בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית החדשה הטובה ביותר.
שיחקה לצידו של שוורצנגר בפעם השנייה ב-1985 בסרט "סוניה האדומה" בו גילמה את המלכה הרעה ג'דרן.
בנוסף כיכבה בסרטו הזר הראשון של הבמאי הישראלי אבי נשר "היא".
ב-1988 הופיעה לצידו של המתאבק רודי "ראודי" פייפר בקומדיית האקשן "הגיהנום מגיע לפורגרטוון".
היא הופיעה גם בטיסה נעימה 2 ב-1982. הופעתה האחרונה עד כה הייתה ב-2003 בקומדיית הפשע המוזיקלית "הבלש המזמר".
לברגמן בת אחת בשם טריסטיאן מהשחקן ג'וש טיילור .
סנדל הזכוכית הוא רומן לנוער של הסופרת הבריטית אלינור פרג'ן, משנת 1955. זהו עיבוד לאגדה סינדרלה של האחים גרים.
בשנת היציאה של הספר יצא גם סרט באותו שם המבוסס על המחזה, עם לסלי קארון בתפקיד הראשי.
אלה חיה עם אמה החורגת ושתי אחיותיה החורגות, הרואות בה משרתת שלהן ורודות בה בכל הזדמנות.
אביה הביולוגי של אלה מתואר כאדם זקן וחלש שאינו נמצא הרבה בבית, ולא מסוגל להתנגד לאשתו גם כך.
אלה מתוארת כמי שמקבלת את תפקידה הנחות בבית, וחולקת את לחמה עם בעלי חיים ומי שזקוק לכך יותר ממנה.
יום אחד מגיע אל הבית שליח מטעם הנסיך ומזמין את המשפחה לנשף בארמון, שבו יבחר הנסיך את אשתו מבין כל הנשים הלא נשואות בממלכה.
גם אלה מקבלת הזמנה, אך האם החורגת לא מאפשרת לה לצאת מהבית.
אחרי שהמשפחה יוצאת לארמון, נכנסת אל הבית פייה טובה שאלה פגשה קודם לכן בדמות אישה זקנה.
היא הופכת אותה ליפה ונקייה, ושולחת אותה לארמון עם אזהרה שהקסם יפוג בשעה שתים עשרה בדיוק.
אלה מגיעה לנשף ומקסימה את כל הנוכחים, כולל הנסיך שמתאהב בה מיד.
הם רוקדים ומשוחחים, ובחצות היא בורחת במהירות מהארמון, ומשאירה אחריה את אחד מסנדלי הזכוכית שלה.
למחרת מצווה המשפחה להגיע שוב אל הארמון, לאחר שהנסיך הכריז שהאישה שהסנדל יתאים לה תהיה אשתו.
האם החורגת שוב לא מאפשרת לאלה להגיע לארמון, ושוב היא מגיעה בכוחות עצמה, מוכיחה שהסנדל שייך לה, ומתחתנת עם הנסיך.
תרגום דליה רביקוביץ', צייר ארנסט ה' שפרד, מחברות לספרות תל אביב, 208 עמודים, 1959
תרגום מיכל סנונית, איורי פנים קרן אסף, הוצאות מודן ואוקיינוס, סדרת הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, 197 עמודים, 2011
סנדי דני הייתה זמרת, מלחינה וכותבת שירים, ממייסדות זרם הפולק-רוק הבריטי.
דני נולדה בווימבלדון, לונדון, בשם אלכסנדרה איליין מקלין דני (Alexandra Elene Maclean Denny).
סבתה הסקוטית הייתה זמרת שירי עם ודני גילתה עניין בשירה כבר בגיל מוקדם.
עוד בילדותה, למדה נגינה קלאסית בפסנתר, בנוסף לנגינה בגיטרה.
לאחר שעזבה את בית הספר לבנות בו למדה, החלה להתמחות כאחות בבית חולים.
בשנת 1965 נרשמה למכללת קינגסטון לאמנויות (Kingston College of Art), שם הייתה מעורבת במועדון הפולק (מוזיקת-עם) בקמפוס.
ב-2 בדצמבר 1966 רשמה סנדי דני את הופעתה הראשונה מני רבות לרדיו של תאגיד השידור הבריטי (BBC), בה נגנה ושרה שני שירי-עם.
ב-1967 עשתה את ההקלטות המקצועיות הראשונות שלה, לחברת התקליטים "Saga Records", שכללו שירי עם וגרסאות כיסוי לשירי פולק מאותה תקופה.
הקלטות אלה כללו את חברה באותה העת, הזמר-כותב האמריקני ג'קסון סי פרנק, והן יצאו באלבומים "Alex Campbell and his Friends" ו-"Sandy and Johnny", עם ג'וני סילבו (1967).
מאוחר יותר (1970) קובצו ההקלטות לאלבום בשם "It's Sandy Denny", בו הוקלטו מחדש השירה והגיטרה בשירים מתוך "סנדי וג'וני".
ב-1967 הוזמנה להצטרף ללהקת ה"סטרובס" (Strawbs), לאחר שאחד מחברי הלהקה ראה את הופעתה במועדון הפולק "הטרובדור".
דני הקליטה איתם אלבום אחד בדנמרק, שיצא רק ב-1973 בשם "Sandy Denny and the Strawbs All Our Own Work".
האלבום כולל גרסת סולו מוקדמת של שירה המוכר ביותר "Who Knows Where the Time Goes".
הקלטה של גרסת זו הגיעה לידיה של הזמרת האמריקנית ג'ודי קולינס, שבחרה לבצע את השיר בעצמה כשיר הנושא של אלבום משלה, שיצא בנובמבר 1968 (לפני שיצא הביצוע של דני), ובכך העניקה לדני חשיפה בין-לאומית ככותבת שירים, לפני שהתפרסמה כזמרת.
במאי 1968, לאחר שכבר הוציאה אלבום הבכורה, ערכה להקת "Fairport Convention" מבחני הצטרפות לתפקיד הזמרת וסנדי דני נבחרה במקום ג'ודי דייבל, שעזבה.
בינואר 1969 יצא "What We Did On Our Holidays", האלבום הראשון שלה עם הלהקה.
ביוני אותה שנה יצא "Unhalfbricking", האלבום השני שלה עם הלהקה.
בדצמבר אותה שנה יצא השלישי, "Liege & Lief".
הצטרפותה של דני ללהקה השפיעה מאוד על הכיוון המוזיקלי שלה, בכך שהובילה אותה לרפרטואר העשיר של שירי עם מסורתיים, לצד מוזיקת הפולק של התקופה.
ב-1969 דני עזבה את הלהקה כדי להתמקד בכתיבת שיריה.
למטרה זו הקימה להקה משלה, שכללה את חברה, טרבור לוקאס.
יחד הם יצרו אלבום מוערך, שנקרא כשם הלהקה, "Fotheringay" (יצא ביוני 1970).
אלבום זה כולל כמה מהקלטותיה החשובות ביותר, ביניהן, "Banks of the Nile" ו-"The Sea and Nothing More", האחרון היה השיר הראשון שהלחינה על פסנתר, שהפך מעתה והלאה לכלי הנגינה הראשי שלה.
ההרכב הוציא תקליט אחד בלבד, לפני שהתפרק.
בשנים 1970 ו-1971 נבחרה על ידי קוראי ה"מלודי מייקר" כ"זמרת הבריטית הטובה ביותר".
ב-1971 שרה דואט עם רוברט פלנט בשיר "The Battle of Evermore" באלבומה הרביעי של "לד זפלין" ובכך הפכה לזמר האורח היחידי שהשתתף אי-פעם באלבום של הלהקה.
בינואר 1972 השתתפה בפרויקט בשם "The Bunch", בו הקליטה אוסף שירי רוק אנד רול שיצא בשם "Rock On".
האוסף כולל גרסאות-כיסוי לשירים של אלביס פרסלי, באדי הולי והאחים אברלי.
בספטמבר אותה שנה יצא "Sandy", אלבום הסולו השני שלה.
בדצמבר 1972 השתתפה בהופעת אורח בגרסת הבמה של לו רייזנר לאופרת הרוק "טומי" של להקת "המי", בליווי התזמורת הסימפונית של לונדון, בה שיחקה את האחות ושרה את השיר "It's a Boy".
ב-20 בספטמבר 1973 נישאה לחברה, המפיק המוזיקלי טרבור לוקאס, והקליטה את אלבומה השלישי, "Like an Old Fashioned Waltz" (יצא ביוני 1974), העוסק באובדן, בדידות, פחד מהחושך, הזמן שעובר וחילופי העונות.
ב-1974 חזרה ל"פיירפורט קונבנשן" (עם בעלה) לסיבוב הופעות בעולם, בו הוקלט האלבום "Fairport Live Convention", ולהקלטת תקליט-אולפן בשם "Rising for the Moon" ב-1975. בתקופה זאת ניכרת השפעת סיבוב ההופעות יחד עם השתיה והעישון על קולה, שאיבד מצלילותו.
בדצמבר 1975 עזבו דני ולוקאס את הלהקה לטובת מה שהפך לאלבומה האחרון, "Rendezvous", שיצא ב-1977, ועברו להתגורר בכפר בייפילד בנורת'המפטונשייר.
ביולי 1977 ילדה סנדי דני את בתה היחידה, ג'ורג'יה, ובסתיו 1977 יצאה לסיבוב הופעות בבריטניה, לקידום האלבום.
הופעות אלו היו האחרונות בחייה.
ערב הסיום בתיאטרון המלכותי בלונדון, ב-27 בנובמבר 1977, הוקלט לאלבום "Gold Dust, Live at The Royalty", שיצא רק ב-1998, עקב בעיות טכניות בהקלטת הגיטרה החשמלית (רוב הגיטרות הוקלטו מחדש על ידי ג'רי דונהיו, חברה להרכב "פות'רינגיי").
במרץ 1978, בזמן חופשה עם הוריה בקורנוול, דני נפצעה בראשה כשנפלה במדרגות.
חודש לאחר הנפילה התמוטטה בבית חברה, ארבעה ימים לאחר מכן נפטרה בבית החולים כתוצאה מדימום במוח.
הלוויה נערכה ב-27 באפריל 1978, בבית הקברות Putney Vale בלונדון.
הכומר קרא את הפרק האהוב על דני מתוך תהילים, "ה' רֹעי לא אחסר" (), וחלילן ניגן שיר עם בשם "The Flowers of the Forest".
ג'וני סילבו: "Freight Train" (אליזבת' קוטן)
קליף אונגיר: "Chilly Winds" (עממי)
קליף אונגיר: "Blue Sleeves" (עממי)
פול מקניל: "Dick Derby" (עממי)
סנדי דני: "You Never Wanted Me" (ג'קסון פרנק)
קליף אונגיר: "Dink's Song" (עממי)
סנדי דני: "This Train" (עממי)
פול מקניל: "Tell Old Bill" (עממי)
סנדי דני: "Milk and Honey" (ג'קסון פרנק)
סנדי דני: "The 3:10 to Yuma" (ג'ורג' דנינג / נד וושינגטון)
סנדי דני: "Pretty Polly" (עממי.
הוקלט ביולי 1967, בקופנהגן, דנמרק.
הוקלט בין יוני לאוקטובר 1968, יצא בינואר 1969.
"Book Song" (איאן מת'יוז, ריצ'רד תומפסון) - 3:13
"Nottamun Town" (עממי, עיבוד - דני, מת'יוז, תומפסון, סיימון ניקול, הצ'ינגס, מרטין לאמבל) - 3:12
"She Moves Through the Fair" (עממי, עיבוד - דני, מת'יוז, תומפסון, ניקול, הצ'ינגס, לאמבל) - 4:14
הוקלט בין ינואר לאפריל 1969, יצא ביוני 1969.
"Genesis Hall" (ריצ'רד תומפסון) – 3:41
"A Sailor's Life" (עממי, עיבוד - דני, תומפסון, סיימון ניקול, אשלי הצ'ינגס, מרטין לאמבל) – 11:20
"Reynardine" (עממי, עיבוד - פיירפורט קונבנשן) - 4:33
"Matty Groves" (עממי, עיבוד - פיירפורט) - 8:08
"The Deserter" (עממי, עיבוד - פיירפורט) - 4:10
Medley (עממי, עיבוד - דייב סוורבריק) - 4:00
"Crazy Man Michael" (תומפסון, סוורבריק) - 4:35
הוקלט בין פברואר לאפריל 1970, יצא ביוני 1970.
"The Way I Feel" (גורדון לייטפוט) - 4:46
כל השירים עממיים ועובדו על ידי פות'רינגיי, מלבד היכן שצוין אחרת.
4.10 - "Knights of the Road" (טרבור לוקאס/פיט רואץ')
2.48 - "Restless" (טרבור לוקאס/פיט רואץ')
כל השירים נכתבו על ידי סנדי דני, מלבד היכן שצוין אחרת.
4:28 - "The Quiet Joys of Brotherhood" (מוזיקה: עממית, מילים: ריצ'רד פרינה)
הוקלט במאי ואוגוסט 1973, יצא ביוני 1974.
"Whispering Grass" (דוריס פישר ופרד פישר)
האלבום הוקלט בהופעות חיות בדצמבר 1973 וינואר 1974, יצא ביולי 1974.
עיבוד: דני, פג, מאטאקס, לוקאס, סוורבריק, דונהיו)
עיבוד: לוקאס, סוורבריק, דונהיו, מאטאקס, פג)
MacKenzie" (סוורבריק / תומפסון, ניקול, מאטאקס)
Restless (טרבור לוקאס, פיטר רוש) - 3:58
White Dress (דייב סוורבריק) - 3:43
4:08 - "Candle in the Wind" (אלטון ג'ון, ברני טאופין)
האלבום הוקלט בהופעה חיה בתיאטרון המלכותי, ב-27 בנובמבר 1977. יצא ביוני 1998.
סנדי שו היא זמרת פופ אנגלייה, שהייתה אחת מהזמרות הבריטיות המצליחות בשנות ה-60. ב-1967 היא זכתה באירוויזיון, בזכייה הראשונה של הממלכה המאוחדת בתחרות.
היא נודעה בהופעותיה ברגליים יחפות, ואף תוארה כ"מלכת הפופ היחפה של שנות ה-60".
סנדרה אן גודריץ' נולדה וגדלה בדנגהאם, אסקס, אנגליה.
לאחר שעזבה את בית הספר, היא עבדה במפעל Ford Dagenham הסמוך, ועבדה כדוגמנית במשרה חלקית.
לאחר מכן השתתפה בתחרות כישרונות מקומית כזמרת וזכתה במקום השני.
כפרס היא הופיעה בקונצרט צדקה בלונדון, שם צפה בה הזמר אדם פיית' וזיהה את הפוטנציאל הטמון בה.
הוא הציג אותה למנהלת שלו, איב טיילור, שסייעה לה להשיג חוזה הקלטות ב-Pye Records ב-1964 והעניקה לה את שם הבמה "סנדי שו".
טיילור הפגישה את שו עם הזמר-יוצר כריס אנדרוז, שחיבר עבורה את שירה הראשון, "As Long as You're Happy Baby", שלא הצליח להיכנס למצעדים.
השיר השני שלה היה "(There's) Always Something There to Remind Me" מאת ברט בכרך והאל דייוויד, שביצע לראשונה לו ג'ונסון בביצוע שהגיע למקום ה-49 במצעד האמריקאי.
"Girl Don't Come" הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי והיה שירה המצליח ביותר במצעד האמריקאי, כשהגיע למקום ה-42 בו.
לאחר מכן הוציאה שירים נוספים שהיו ללהיטים בבריטניה, כמו "I'll Stop at Nothing", "Long Live Love" (שירה השני שהגיע לראש המצעד הבריטי, ב-1965) ו-"Message Understood".
סנדי שו הייתה אורחת קבועה בתוכניות המוזיקה הבריטיות בטלוויזיה באותה תקופה, כגון "טופ אוף דה פופס", "Ready Steady Go!" ו-"Thank Your Lucky Stars".
היא נתפסה כנציגה מובהקת של ה"סווינגינג סיקסטיז" (Swinging Sixties), והופעותיה ברגליים יחפות, שהיו לסימן ההיכר שלה, חיבבוה על קהל נרחב.
היא אף הקליטה את מרבית להיטיה באיטלקית, בצרפתית, בגרמנית ובספרדית, ובכך הגבירה את הפופולריות שלה ברחבי אירופה.
אלבומים אלו כללו בדרך כלל שירים שחיבר אנדרוז, לצד גרסאות כיסוי לשירים שזכו להצלחה בביצועם של אמנים אחרים.
עד 1967 מכירות תקליטיה של שו דעכו, והמנהל האישי שלה החליט על שינוי כיוון אמנותי, לסגנון קברטי.
היא נבחרה על ידי ה-BBC לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון באותה שנה, שהתקיים בווינה.
היו לה הסתייגות מכך, שכן חששה שהופעה באירוויזיון תהרוס את האמינות שלה, אך היא הופיעה בתוכניתו של רולף האריס וביצעה חמישה שירים מהם על הציבור היה לבחור את השיר עמו תשתתף באירוויזיון, והשיר שנבחר היה "Puppet on a String" ("בובה על חוט") מאת ביל מרטין ופיל קולטר.
על אף שהיא לא אהבה את השיר וחשבה שהוא אינו מייצג את המוזיקה שלה, היא השתתפה עמו בתחרות והוא זכה במקום הראשון, עם הפרש נקודות ניכר מהמקום השני, ובכך זכתה שו בזכייה הראשונה של הממלכה המאוחדת באירוויזיון.
השיר היה להיטה השלישי שמגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, מספר שיא לזמרת באותה עת.
"Puppet on a String" אף הפך ללהיט בינלאומי (אם כי לא זכה להצלחה בארצות הברית) והסינגל הנמכר ביותר בגרמניה באותה שנה, וזכה בדיסק מוזהב על מכירות של מעל למיליון עותקים בבריטניה בפרט, ובאירופה בכלל.
עם זאת, סיפור ההצלחה של שו באירוויזיון כמעט שלא התרחש; ברשת ה-BBC שקלו להדיח אותה מייצוג הממלכה המאוחדת בתחרות, כיוון שהייתה המאהבת בפרשיית גירושין מתוקשרת.
הופעתה של שו באירוויזיון זכורה גם בשל כך שהופיעה יחפה (כפי מנהגה, כאמור).
לבושה של שו היה לסימן היכר נוסף שלה, וב-1968 השיקה קו אופנה משלה, שבו מכרה קולקציה של בגדים ומוצרי הנעלה ממותגים על שמה.
באותה שנה הנחתה תוכנית טלוויזיה משלה, בשם "The Sandie Shaw Supplement" ("המוסף של סנדי שו"), והוציאה אריך-נגן (LP) בעל אותו שם.
בשנת 1969 הוציאה את שירה השמיני שהגיע לעשירייה הראשונה של המצעד הבריטי, והאחרון שהגיע לעשירייה זו, השיר "Monsieur Dupont" שהוקלט במקור בשפה הגרמנית.
בסוף 1969 יצא הסינגל "Heaven Knows I'm Missing Him Now", שיר שהיה למקור ההשראה ללהיט של הסמית'ס 15 שנה מאוחר יותר.
שו אף הפיקה אלבום משלה, בשם "Reviewing the Situation", שכלל גרסאות כיסוי לשירים מסגנון יותר אלטרנטיבי, ולא פופי, כמו שירים של בוב דילן, הרולינג סטונז ולד זפלין (שו הפכה באלבום זה לאמנית המוכרת הראשונה שביצעה גרסת כיסוי לשיר של לד זפלין).
ב-31 בדצמבר 1969 השתתפה שו בספיישל הטלוויזיוני המצליח של ה-BBC לסיכום המוזיקה של שנות ה-60, "Pop Go The Sixties", וביצעה בו בשידור חי את השיר "There's Always Something There To Remind Me" ואת הגרסה הגרמנית של "Puppet On A String", בשם "Wiedhopf Im Mai".
ב-1972 הסתיים החוזה שלה עם Pye Records, והיא לקחה הפסקה מהקריירה שלה כזמרת פופ.
היא החלה לעבוד על פרויקטים אחרים, כמו כתיבה של מחזמר רוק, כתיבת שירים, משחק בתיאטרון (היא גילמה את תפקידה של אופליה ב"המלט" ואת תפקידה של ז'אן ד'ארק במחזה "יוהנה הקדושה") וכתיבת ספרי ילדים.
ב-1977 הוציאה שני סינגלים בחברת התקליטים CBS Records.
לאחר שנה אימצה את דרכי הזרם הבודהיסטי סוקה גקאי, ומאז שמרה על דרכי הדת.
בעלה השני, ניק פאוול, ממקימי חברת וירג'ין, הפגיש אותה עם חברי להקת B.E.F.
(שהקימו יוצאי "The Human League"), והיא הקליטה גרסת כיסוי לשיר "Anyone Who Had a Heart" (במקור בביצועה של דיון וורוויק) לאלבומם "Music of Quality And Distinction" שהוקלט בווירג'ין רקורדס.
גרסת כיסוי זו חידשה את העניין הציבורי בשו.
סולנית "הפריטנדרס" כריסי היינד הזמינה את שו לבצע עמה בדואט גרסת כיסוי לשירה של שו "Girls Don't Come" בהופעה של הפריטנדרס, ומאז שמרו השתיים על קשרי חברות.
בעלה היה חבר של ג'ף טרוויס מ-Rough Trade Records, החברה שבה הייתה חתומה להקת הסמית'ס, ושו הסכימה להקליט כמה משיריהם.
באפריל 1984 יצאה לאור גרסת הכיסוי שביצעה לשירם "Hand of Glove" (הסינגל הראשון של הלהקה), שנכללה בין 30 השירים הראשונים במצעד הבריטי.
היא הקליטה גרסה מחודשת ללהיטה הראשון "(There's) Always Something There to Remind Me" עבור פסקול הסרט "Letter to Brezhnev", ולאחר מכן הקליטה שתי גרסאות כיסוי לשירים של לויד קול והוציאה אותם כסינגל בחברת Polydor.
ב-1986 יצאה לסיבוב הופעות באוניברסיטאות, לראשונה מזה 20 שנה, וב-1988 הוציאה את אלבומה "Hello Angel" ("שלום לַך, מלאך"), כשמקור השם בגלויה ששלח לה מוריסי.
שו קיימה שני סיבובי הופעות נוספים באוניברסיטאות, והופיעה במצעדי גאווה ובפסטיבלים לשלום.
בשנות ה-90 יצאו אלבומי אוסף שונים של שיריה, בכמה לייבלים קטנים, וכמו כן יצאו מהדורות מחודשות של אלבומיה השונים.
ב-1991 נתפרסמה האוטוביוגרפיה שלה, "The World at My Feet" ("העולם שלרגליי").
לאחר שנה החלה ללמוד באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת לונדון, וב-1994 סיימה את הכשרתה כפסיכותרפיסטית.
באותה תקופה הקליטה גרסאות מחודשות לכמה משיריה משנות ה-60, שקובצו באלבומה "Nothing Less Than Brilliant", שיצא בשנת 1994, לצד ההקלטות המקוריות של כמה משיריה האחרים.
באותה תקופה בערך אף התגרשה מניק פאוול, ופגשה את בעלה השלישי, טוני בדפורד.
ב-1997 פתחה קליניקה לפסיכותרפיה, שפועלת עד היום.
שו ניהלה מאבק משפטי מוצלח להחזקה בזכויות למכלול הקלטותיה, וב-2003 העבירה את הזכויות למכלול הקלטותיה לחברת EMI.
במקביל, החלה לפעול כקואוצ'רית ומנטורית.
חברת EMI פרסמה אלבומי אוסף של שיריה בצרפתית ובאיטלקית, ושנה לאחר מכן פרסמה אלבומי אוסף לשיריה בספרדית ובגרמנית.
בסוף 2003 יצא לאור אלבום אוסף מרובע (בעל ארבעה דיסקים) משיריה, בשם "Nothing Comes Easy".
ב-2010 הקליטה את שיר הנושא לסרט הבריטי "איזה מין שוויון".
ב-6 במרץ 1968 שו נישאה למעצב האופנה ג'ף בנקס.
בתם גרייסי נולדה בפברואר 1971. השניים התגרשו ב-1978.
ב-1982 נישאה לניק פאוול, ממקימי "וירג'ין" ויו"ר האקדמיה האירופאית לקולנוע.
כיום היא נשואה לבעלה השלישי, טוני בדפורד.
סנדרה דייל "סנדי" דניס הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית.
דניס זכתה בשני פרסי טוני ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1966 על הופעתה בסרט "מי מפחד מווירג'יניה וולף?".
דניס נולדה בעיר האסטינגס וגדלה בעיר לינקולן שבנברסקה.
הייתה בתם של יאבון, מזכירה וג'ק דניס, פקיד דואר.
למדה ביחד עם אחיה פרנק ב"תיכון לינקולן" ולאחר מכן ב"אוניברסיטת נברסקה" וב"אוניברסיטת נברסקה וסליאן".
דניס החלה את דרכה בהוליווד בתפקיד קטן בסרטו של איליה קאזאן "זוהר בדשא".
בשנת 1966 חזרה דניס לקולנוע עם ניסיון משחק רב יותר לאחר שהות של מספר שנים על בימות ברודוויי.
דניס זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר והועמדה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר
על הופעתה הקולנועית השנייה בסך הכול בדרמה של מייק ניקולס "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" בתפקיד האני, אשתו המופנמת של הפרופסור הצעיר לביולוגיה ניק (ג'ורג' סיגל).
ב-1967 שיחקה דניס בדרמה של מרק ריידל "השועל" בתפקיד הצעירה ג'יל בנפורד וקיבלה שבחים רבים על הופעתה בסרטו של רוברט מאליגן
ב-1970 הופיעה דניס לצידו של כוכב הקולנוע ג'ק למון בקומדיה של ארתור הילר "אבודים בניו יורק", על תפקידה בסרט הועמדה דניס לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד קומי.
ב-1981 השתתפה דניס בקומדיה "ארבע העונות" בבימויו של אלן אלדה בתפקיד עקרת הבית אן קלאן.
ב-1982 שיחקה בסרטו של רוברט אלטמן
את תפקידיה האחרונים בקולנוע עשתה דניס בקומדיית האימה "הורים", בסרט הביכורים של שון פן כבמאי "הרץ האינדיאני" ובסרטו של וודי אלן "אשה אחרת".
בשנת 1961 זכתה דניס בפרס התיאטרון העולמי לפריצת השנה בברודוויי.
ב-1963 זכתה דניס בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד דרמטי על הופעתה בתפקיד ד"ר סנדרה מרקוביץ במחזה "אלף ליצנים".
ב-1964 זכתה בפרס טוני שני על תפקידה במחזה "כל יום רביעי" בתור בעלת הבית אלן גורדון.
דניס חיה במשך 11 שנים עם סקסופוניסט הג'אז הנודע ג'רי מאליגן, אולם הזוג מעולם לא נישא.
בנוסף חייה במשך כחמש שנים עם השחקן אריק רוברטס.
דניס נפטרה ב-2 במרץ 1992 בגיל 54 ממחלת סרטן השחלה בעיירה וסטפורט, קונטיקט.
נקברה ב"פארק הזיכרון לינקולן" שבעיר לינקולן.
סנדומייז' (בפולנית: Sandomierz, ; ביידיש: צוזמיר; לעיתים מופיעה בעברית בכתיב השגוי סנדומיירז' או סנדומיירז) היא עיר בת כ-22,000 תושבים בדרום-מזרח פולין.
מאז 1999 היא בירתו של מחוז סנדומייז'.
העיר הייתה מרכז עירוני חשוב בפולין קטן ואף בפולין כולה, והעיר העתיקה שלה היא אתר תיירות מבוקש.
בסנדומייז' התרחשו עלילות דם אחדות נגד יהודי המקום.
סנדומייז' היא מהעתיקות ומהחשובות מבחינה היסטורית בערי פולין.
ממצאים ארכאולוגיים מסביבות העיר מלמדים שהאזור היה מיושב החל מהתקופה הנאוליתית.
העיר נוסדה בראשית ימי הביניים, כשהיא נהנית ממיקומה במפגש הנהרות ויסלה וסן, על נתיבי סחר חשובים.
אזכור ידוע ראשון של העיר הוא מהמאה ה-12, כאשר גאלוס אנונימוס מנה אותה, יחד עם ורוצלב וקרקוב כאחת מהערים הראשיות של פולין.
בהצהרה של בולסלאב השלישי, עקום הפה, מהשנים 1118-1115, שבה חילק את פולין בין ילדיו, הוא קבע את סנדומייז' כבירה של אחת הנסיכויות, דוכסות סנדומייז'.
במהלך המאה ה-13 סבלה העיר נזק רב מפשיטות של המונגולים בשנים 1241 ו-1259. בתי העץ של העיר נהרסו כליל.
בעקבות זאת, בשנת 1286 העיר הוקמה למעשה מחדש, על פי זכויות מגדבורג.
באמצע המאה ה-14 העיר נשרפה פעם נוספת, בפשיטה של ליטאים.
היא נבנתה מחדש בתקופת שלטונו של קז'ימייז' השלישי, מלך פולין.
תבנית העיר נשמרה ללא שינוי למעשה, מאז ועד היום.
עם איחוד פולין במאה ה-14, דוכסות סנדומייז' הפכה לוויוודת סנדומייז', שבה שטחים נרחבים מדרום-מזרח פולין.
עד שנת 1474 היא הרכיבה, יחד עם וויוודת קרקוב, את פולין קטן.
בשנה זו הוקמה וויוודת לובלין, מחלקה המזרחי של וויוודת סנדומייז'.
בתקופה זו מנתה סנדומייז' כ-3,000 תושבים, והייתה מהגדולות שבערי פולין.
שלוש מאות השנים הבאות, עד לאמצע המאה ה-17, היו שנים של פריחה לעיר.
המבנים ההיסטוריים החשובים ביותר נבנו בתקופה זו.
תור הזהב בא לסיומו בשנת 1655, שבה כוחות שוודים כבשו את העיר, ולאחר זמן קצר נסוגו תוך גרימת נזק רב.
במהלך מאה השנים הבאות סבלה כלכלת פולין ממיתון, שהשפיע גם על העיר.
שרפה גדולה שהתרחשה בשנת 1757 וחלוקת פולין הראשונה, שנערכה בשנת 1772 ובה הועברה העיר לשליטת אוסטריה, הביאו לפיחות במעמדה.
עקב כך איבדה סנדומייז' את מעמדה כבירה מינהלית.
בשנת 1809 ניזוקה העיר במהלך הקרבות בין אוסטריה לבין דוכסות ורשה, שנערכו כחלק מהמלחמות הנפוליאוניות.
בשנת 1815 עברה העיר לשליטת האימפריה הרוסית, כשבה 2,640 תושבים.
העיר ניזוקה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1918 הפכה לחלק מפולין העצמאית.
בעקבות עבודות ציבוריות נרחבות שנערכו בשנות ה-30 העיר גדלה במהירות.
בספטמבר 1939 נכבשה העיר על ידי גרמניה הנאצית ונכללה בגנרלגוברנמן.
הקהילה היהודית של העיר, שמנתה כ-2,500 נפש, הושמדה בשואה, בעיקר במחנות ההשמדה בלז'ץ וטרבלינקה.
באוגוסט 1944 שחרר הצבא האדום את העיר.
בשנת 1698 מת בעיר תינוק נוצרי, שנולד מחוץ לנישואים.
תחילה אמרה אמו שהתינוק מת בנסיבות טבעיות, אך בהשפעת כמרים שינתה עדותה וטענה שמכרה את התינוק ליהודים.
ראש הקהילה היהודית הועמד לדין והוצא להורג, ופרעות נערכו ביהודי העיר.
בשנת 1710 נעלם ילד נוצרי, ושוב הואשמו היהודים ברציחתו למטרות פולחן.
המלך הורה על גירוש יהודי העיר, אך הגירוש לא בוצע.
הכומר האנטישמי סטפן ז'וחובסקי (Stefan Żuchowski), הזמין מהצייר האיטלקי קרלו דה-פּרֶבוֹ (Charles de Prêvot) ציור גדול, המתאר את הרצח הפולחני לפרטיו.
דה-פרבו צייר עד שנת 1728 סדרה של 16 ציורים מרטירולוגיים (Martyrologium Romanum), שארבעה מהם נמצאים בקתדרלה של סנדומייז'.
באחד מהם מוצגים השלבים השונים של הרצח: קניית הילדים, שחיטתם והקזת דמם.
גופות ילדים מונחות על הרצפה וכלב אוכל אותן.
מאוחר יותר עוררה התמונה ויכוחים רבים, ובתחילת המאה ה-21 הוסתרה בכיסוי בד.
בינואר 2014 התמונה נחשפה מחדש לציבור, כשלצידה שלט המסביר שמדובר בעלילת דם.
סנדומייז', הציור של קרלו דה-פּרֶבוֹ ועלילות הדם בסנדומייז' נמצאים במרכז העלילה של ספר המתח "גרעין של אמת", מאת זיגמונט מילושבסקי.
ערב מלחמת העולם השנייה חיו בסנדומייז' כ-2,500 יהודים, שהיוו יותר משליש מאוכלוסיית העיר.
רב העיר האחרון היה הרב מנחם מנדל ניי, שכיהן בעיר עוד מלפני מלחמת העולם הראשונה, ונפטר בי"א אדר תרצ"ט, כחצי שנה לפני תחילת מלחמת העולם השנייה.
ב-12 בספטמבר 1939 כבשה גרמניה הנאצית את העיר.
היהודים גורשו מהעיר ועברו התעללות, וכעבור יומיים הוחזרו לעיר.
ב-20 בנובמבר 1939 הוקם בעיר יודנראט בראשות עורך הדין ד"ר גולדברג.
רבים מהיהודים נלקחו לעבודות כפייה.
בדצמבר 1939 חויבו יהודי סנדומייז' לשאת סרט זרוע מזהה, ובו מגן דוד והאות J, ונאסרה עליהם הליכה על המדרכות.
באותו חודש גורשו אל העיר 1,200 יהודים מקאליש ומשיירדז (Sieradz).
ביוני 1942 הוקם בסנדומייז' גטו.
בספטמבר 1942 גורשו לגטו מאות יהודים מיישובי הסביבה, וחלקם נרצחו בדרכם אליו.
חיסול הגטו החל ב-29 באוקטובר 1942 ונמשך שבועיים.
יותר מ-3,200 מיהודי הגטו גורשו למחנה ההשמדה בלז'ץ, ומאות נרצחו בעיר.
ב-10 בנובמבר 1942 ריכזו הגרמנים בעיר כ-8,000 יהודים מכל רחבי המחוז.
בעקבות שמועות על אקציה נמלטו כ-3,000 מהם.
ב-10 באוקטובר 1943 גורשו כ-6,000 יהודים מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ניסיון ליצור קשר עם אנשי המחתרת הפולנית ארמייה קריובה הסתיים ברצח אנשי הקשר היהודים בידי אנשי המחתרת.
בית הכנסת של סנדומייז' משמש כיום כארכיון של המדינה.
האי סנדי הוא אי תעתוע שהופיע במפות ימיות במזרח ים האלמוגים בין אוסטרליה לקלדוניה החדשה במים הטריטוריאליים של צרפת.
מגלה הארצות ג'יימס קוק סימן את האי סנדי במפות, מדרום לקו רוחב 19 דרום, סמוך ממערב לקו האורך 164 מזרח.
רק מאה שנה לאחר מכן הגיע דיווח נוסף על האי סנדי, כאשר האונייה "ולוסיטי" (Velocity) שבה ממסעה לאירופה, ודיווחה על מספר איי חול בקו האורך 159.925°, בין קווי הרוחב 19°7' ו-19°20'.
בקרבת מיקום זה שוכנים איי צ'סטרפילד (Chesterfield), ונראה כי אונייה זו טעתה בניווט והגיעה אליהם.
בעקבות הדיווח, החל מסוף המאה ה-19, הופיע האי סנדי במפות ימיות של גרמניה, ארצות הברית ובריטניה.
במפות הידרולוגיות מאוחרות יותר נרשם ליד האי כי קיומו בספק (ED - existence doubtful).
סקר של השירות ההידרוגרפי האוסטרלי (Australian Hydrographic Service) מצא כי באזור זה קרקעית האוקיינוס נע בין 1,500 מטר - 2,400 מטר מתחת לגובה פני הים.
בעקבות סקר זה נעשתה בדיקה אווירית של השירות ההידרוגרפי והאוקיינוגרפי הימי (Naval Hydrographic and Oceanographic Service) של צרפת בעקבותיו הוסר האי מהמפות הרשמיות של צרפת ב-1979 וב-1985 גם מהמפות האוסטרליות.
למרות תגלית זו, האי נשאר על המפות האמריקאיות והופיע גם באטלס העולם של הטיימס (Times Atlas of the World) ב-1999 ובגוגל מפות.
בסוף שנת 2012 סקר ימי של אוסטרליה שמטרתו היה חקר טקטוניקת הלוחות של צפון ים האלמוגים בדק מחדש גם את הימצאותו של האי ולאחר שלא נמצא, דווח כי האי לא קיים.
דיווח זה יצר הד תקשורתי עולמי בעקבותיו נמחק האי בכל המפות כאשר האי הוסר מגוגל מפות ב-26 בנובמבר 2012 וב-Google Earth האזור הוסתר בפיקסלים שחורים.
ב-29 בנובמבר 2012 הודיעו בנשיונל ג'יאוגרפיק כי סופית הוכח כי האי לא קיים והוא הוסר מכל המפות.
סנדי פוינט טאון היא העיר השנייה בגודלה במדינת סנט קיטס ונוויס שבאיי ליווארד באנטילים הקטנים שבים הקריבי.
העיר שוכנת לחופו הצפון-מערבי של האי סנט קיטס, ומשמשת כבירת מחוז סנט אן סנדי פוינט.
אל האזור בו שוכנת העיר הגיע בשנת 1623 מגלה הארצות הבריטי סר תומאס וורנר.
בשנות העשרים של המאה ה-17 נוסדה העיר, ובמהרה הפכה למרכז המסחרי של סנט קיטס.
נמל העיר היה אחד העמוסים באזור, כפי שמעידים למעלה משלוש מאות שרידי המחסנים הפזורים על קו החוף.
בשנת 1727 הועברו מרכזי המסחר לבירה באסטר, וסנדי פוינט איבדה את חשיבותה.
בנובמבר 1984 פגע בעיר הוריקן קלאוס, וגרם לנזקים כבדים.
מצודת ברימסטון היל, המבצר הגדול ביותר שבנו הבריטים במזרח הקריביים, נבנה על מנת להגן על סנדי פוינט ועל מבצר צ'ארלס פוינט.
סנדי מוריס היא אתלטית אמריקאית, סגנית האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), 4 פעמים סגנית אלופת העולם (לונדון 2017 ודוחה 2019, יוג'ין 2022 וטוקיו 2025) ופעמיים ברציפות אלופת העולם באולם (ברמינגהאם 2018 ובלגרד 2022) בקפיצה במוט.
מוריס נולדה בדאונרס גרוב שבאילינוי ובגיל 4 עברה עם משפחתה לגרינוויל שבקרוליינה הדרומית.
שני הוריה, הארי וקרי, התחרו בקרב רב בתקופת לימודיהם באוניברסיטת מערב אילינוי.
ב-2010 זכתה מוריס באליפות ארצות הברית לנוער בקפיצה במוט, היא החלה ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל אך לאחר שנתיים בהן לא שיפרה את תוצאתה החליטה לעבור לאוניברסיטת ארקנסו.
במרץ 2015 זכתה באליפות ה-NCAA באולם.
במאי 2015 שברה את שיא ה-NCAA בתוצאה של 4.72 מטר, ביוני סיימה שנייה באליפות ה-NCAA באצטדיון ובהמשך החודש סיימה שנייה אחרי ג'ן שור באליפות ארצות הברית באתלטיקה והעפילה לאליפות העולם.
ביולי אותה שנה קבעה שיא אישי של 4.76 מטר.
באליפות העולם בבייג'ינג סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 4.70 מטר.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולם במרץ 2016 סיימה במקום הראשון בשיא אישי של 4.95 מטר, תוצאה שרק ג'ן שור וילנה איסינבייבה השיגו טובה ממנה באולם או באצטדיון.
בהמשך החודש זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בפורטלנד כשעברה גובה של 4.85 מטר, לאחר ג'ן שור שעברה 4.90 מטר.
ביולי 2016 קבעה שיא אישי באצטדיון של 4.93 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.85 מטר, תוצאה זהה לזו של המנצחת קטרינה סטפנידי מיוון אך עם פסילה אחת יותר.
בספטמבר 2016 קבעה בתחרות ליגת היהלום בבריסל שיא אמריקאי באצטדיון של 5.00 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.75 מטר לאחר המנצחת סטפנידי.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית זהב בשיא אליפות של 4.95 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 4.90 מטר.
באולימפיאדת טוקיו לא הצליחה להעלות לגמר.
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ 2022 היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.80 מטר, לפני בת ארצה קייטי מון (4.75 מטר) וטינה שוטיי מסלובניה (4.75 מטר).
באליפות העולם זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית כסף בתוצאה של 4.85 מטר בניסיונה השני, זהה לזו של המנצחת קייטי מון שעברה את הרף בניסיון הראשון.
סנדז'ישוב (בפולנית: ; ביידיש: שענדישאוו) היא עיירה במחוז ינדז'יוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בשנת 1326 נזכרת סנדז'ישוב כיישוב כנסייתי, ובשנת 1483 הוענקו לה זכויות עיר.
פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הביאה להרס העיירה.
בשנת 1856 חוברה העיירה לקו מסילות הברזל.
קהילה יהודית התקיימה בעיירה מסוף המאה ה-17. בעיר פעלה חסידות שנדישוב, ענף של חסידות מעליץ שהוקם על ידי הרב אברהם אבא הורוביץ.
בשנת 1894 הוקמה בעיירה אגודה ציונית ראשונה.
במהלך הכיבוש הרוסי בזמן מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה כמעט כל יהודיה, והמעטים שנשארו בה נרצחו בידי הקוזקים, תוך העלאת בתי היהודים באש וביזת הרכוש.
שתי נשים יהודיות נאנסו ונרצחו.
לאחר ששבו היהודים לעיירה בתום המלחמה, פרעו בהם הפולנים המקומיים, ופרעות אלה חזרו על עצמן במאי 1919.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, כ-40% מתושביה, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות, בית ספר עברי ותלמוד תורה.
בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים.
בקיץ 1942 רוכזו כ-1,900 יהודי העיירה וסביבתה בגטו שהוקם בה.
ב-24 ביולי 1942 נערכה בגטו זה אקציה, בה נרצחו כ-400 קשישים וילדים יהודים, וכ-1,500 היהודים הנותרים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.
סנדרה ג'ניפר אוליביה "סנדי" צ'יקס היא דמות בדיונית ואנתרופומורפית בסדרה בובספוג מכנסמרובע.
סנדי היא סנאית ילידת טקסס, חברתם הטובה של בובספוג ופטריק.
סנדי היא בין חבריו הטובים ביותר של בובספוג מכנסמרובע, הדמות הראשית בסדרה.
היא בין האנשים בעלי האינטליגנציה הגבוהה ביותר בביקיני בוטום, מדענית ואמנית לחימה, ומתגאה בהיותה ילידת טקסס, ולא נותנת לאף אחד להעליב את מולדתה.
מכיוון שהיא סנאית ואינה נושמת מתחת למים, היא מסתובבת עם חליפה שמאפשרת לה לנשום.
במהלך הסדרה מתגלים תחביביה של סנדי: היא מוכשרת באמנות הלחימה קראטה, מעצבת גוף מצוינת, אלופת רודאו ובעלת מוח חריף ומדעי.
לסנדי אח תאום ושמו רנדי, אחות בשם רוזי, ושלוש אחייניות שניתן להבדיל ביניהן רק בזכות בגדיהן.
בהיותן סנאיות, הן קרויות על שם אגוזים: מקדמיה (לבושה באדום), לוזית (לבושה בצהוב) ופיסטוק (לבושה בירוק).
סנדי מתגוררת ביקיני בוטום כחלק מפרויקט מחקר במימון שלושה שימפנזים יבשתיים שמופיעים מדי פעם בסדרה.
סטיבן הילנבורג הוקסם לראשונה מהאוקיינוס והחל לפתח את יכולותיו האמנותיות כילד.
במהלך הקולג', הוא התמחה בביולוגיה ימית ובאמנות.
לאחר שסיים את לימודיו ב-1984, הוא הצטרף ל-Ocean Institute, ארגון לחינוך באוקיינוס, שם היה לו רעיון ליצור ספר קומיקס בשם אזור הגאות והשפל, שהוביל ליצירת בובספוג מכנסמרובע.
ב-1987 עזב הילנבורג את המכון כדי להמשיך בקריירה באנימציה.
כמה שנים לאחר שלמד אנימציה ניסיונית במכון לאמנויות בקליפורניה, הילנבורג פגש את ג'ו מאריי, היוצר של החיים המודרניים של רוקו, בפסטיבל אנימציה.
מורי הציע להילנבורג עבודה כבמאי של הסדרה.
מרטין אולסון, אחד הכותבים לחיים המודרניים של רוקו, קרא את אזור הגאות והשפל ועודד את הילנבורג ליצור סדרת טלוויזיה עם קונספט דומה.
בשלב זה, הילנבורג לא שקל ליצור סדרה משלו, אך עד מהרה הבין שזו ההזדמנות שלו.
זמן קצר לאחר סיום ההפקה של החיים המודרניים של רוקו ב-1996, החל הילנבורג לעבוד על בובספוג מכנסמרובע.
סנדי הוצגה בפרקים על היותה בכיפת העץ.
בכל פעם שיצורי מים כלשהם נכנסים לביתה, עליהם לחבוש קסדות מלאות במים.
סנדי עובדת כמדענית, חוקרת וממציאה.
היא גם אלופת רודיאו עם מספר תחומי עניין אתלטיים, כגון "סאנד-בורדינג" וקראטה.
במקור, בובספוג היה עניין רומנטי עבורה, אבל זה הוצא מהר מהתוכנית.
את קולה של סנדי צ'יקס מספקת בשפת המקור קרולין לורנס.
לורנס קיבלה את התפקיד של סנדי כשהייתה בלוס אנג'לס בלוס פליז.
היא פגשה את דונה גרילו, מנהלת הליהוק, על מדרכה.
לורנס הייתה עם חבר שהכיר את גרילו, והוא אמר שללורנס היה קול מעניין.
גרילו הביאה את לורנס לאודישן והיא קיבלה את התפקיד.
לפני ההקלטה, לורנס מתכוננת כשהצוות שולח לוח תכנון.
היא מסבירה, "אני בהחלט אוהבת את זה!
לא רק שאני זוכה לקרוא את התסריט, אני יכולה לראות מה האמנים חושבים.
זה תהליך מדהים ואני מרגישה כל כך בת מזל שיכולתי לעבוד ככה!
אני מעדיפה לתת לתסריט להתעורר בי לפני ההקלטה".
סנדי צ'יקס מדובבת בדרך כלל על ידי קרולין לורנס.
פרסלי וויליאמס דיבבה את סנדי הצעירה בסרט בובספוג הסרט: מבצע הצלה.
סנדי ולש היא תסריטאית קולנוע וטלוויזיה בריטית.
ולש נולדה בעיר צ'סטר שבאנגליה.
היא בוגרת בית הספר הלאומי לקולנוע ולטלוויזיה .
כתסריטאית כתבה ולש סדרות טלוויזיה רבות עבור ה-BBC.
בין השאר כתבה את "The Magnificent 7", עיבוד לרומן "ידידנו המשותף" מאת צ'ארלס דיקנס, ומיני-סדרה "צפון ודרום" עיבוד לרומן באותו שם מאת אליזבת גאסקל.
עוד כתבה את התסריט למיני-סדרה "ג'יין אייר" המבוססת על הרומן מאת שרלוט ברונטה ששודר לראשונה ב-2006. ב-2009 עיבדה את הרומן "אמה" מאת ג'יין אוסטן ואת הסיפור "בטבעת החנק".
ב-1999 זכתה ולש בפרס באפט"א לסדרת הדרמה הטובה ביותר על המיני-סדרה "ידידנו המשותף".
היא חלקה את הפרס עם קתרין ורינג וג'וליאן פרינו.
ב-1999 הייתה מועמדת לפרס אדגר לסרט הטלוויזיה או המיני-סדרה הטובים ביותר עבור "A Dark Adapted Eye".
ב-2007 הייתה ולש מועמדת לפרס אמי לתסריט מצטיין למיני-סדרה סרט או ספיישל דרמה עבור המיני-סדרה "ג'יין אייר".
ב-1983 התחתנה ולש עם המחזאי סטיבן פוליאקוף.
(2005) Magnificent 7 - סרט טלוויזיה
סנדוקאי צ'מפיונס היא סדרת הנפשה ספרדית על ארבעה ילדים ללא כישרון בכדורגל ,הלומדים את מיומנויות הסנדוקאי במימד מקביל ונלחמים בתחרות שתקבע את גורל העולם.
העונה הראשונה: ארבעת לוחמי הסנדוקאי
זאק, קלואי, קיט ופנזי הם ארבעה חברים ,לא מאוד פופולריים מכדור הארץ ללא כל כישרון בספורט.
יום אחד הם מוצאים צמידים שמעבירים אותם למימד אחר, שם הם פוגשים את מאסטר טנפו שמסביר להם כי אימפריית הזורן כובשת את כל ממדי המולטיוורס.
כדור הארץ נמצא בסכנה, ואם הם רוצים להצילו הם יצטרכו להתגבר על החולשות שלהם, ללמוד את אמנות הסנדוקאי כדי להפוך ללוחמים ולנצח ב"טורניר הסנדוקאי האדיר" של היקום.
הלוחמים נשלחו בהתחלה לעזור לאורלוקים, שהעניקו להם את "שריון האורלוק" העוצמתי כאות תודה.
כאשר נפתח טורניר הסנדוקאי קיבלו ארבעת החברים במתנה מטנפו את "שריון וודאן", העוצמתי הרבה יותר משריון האורלוק.
במהלך השלב הראשון של התחרות היו ללוחמי הסנדוקאי בני האנוש בעיות רבות, וטנפו אפילו חשב כי הזורן יפלשו אל כדור הארץ, אבל בעקבות מסירות ומאמצים רבים הם הצליחו לעבור את השלב הזה.
בשלבים הסופיים הם מתחרים מול קבוצות חזקות, מה שמוביל את ארבעת הלוחמים להפעיל את הכוח הנסתר של השריון החדש שלהם.
אימפריית זורן מרמה ומחליפה את שחקני הקבוצה שהייתה אמורה לשחק מול בני האדם בגמר, אך בני האדם מצליחים לנצח מול מפקדי הזורן: קאזקארד וללית.
בקרב האחרון, בסיוע ללית שבגדה בזורן, מגיעים בני האדם למבצר הזורן, לקרב הסופי נגד המרשל של הזורן, מנהיג הזורן לאחר "הזורן הגדול".
מחשש שינצחו אותו, שולח המרשל את זידמודיוס, אחד מסגני "הזורן הגדול", להביא את "התיבה של ססטרד", אשר מכילה כוח עוצמתי.
כאשר המרשל עומד להפסיד הוא משתמש בתיבה של ססטרד והורס את הצמידים שהופכים את הלוחמים ללוחמי סנדוקאי, אבל הם ממשיכים להילחם ומנצחים את מרשל הזורן.
המבצר שלו נהרס, ובני האדם מנצחים בטורניר הסנדוקאי ומצילים את כדור הארץ.
העונה השנייה: מקורו של האקורו
כאשר מבצר הזורן התפוצץ, זידמודיוס גנב את "התיבה של ססטרד" ונסע מיליוני שנים אל העבר כדי להפוך לזורן הגדול באמצעות קרונן-יט, ישות שמסוגלת לנוע בזמן.
טנפו מודיע לתלמידיו בני האדם כי הם צריכים לעצור את זידמודיוס.
הם מסכימים למלא את המשימה ורודפים אחריו יחד עם מתגייסים חדשים, לון וקידו.
זידמודיוס הופך את יצורי כדור הארץ בעבר ל באמצעות תיבת ססטרד.
בינתיים ב, פוגשים לוחמי הסנדוקאי את המורה החדשה שלהם, דנימה.
היא מעניקה להם כוחות חדשים שיסייעו להם להביס את זידמודיוס.
בני האדם פותחים את הטורניר הגדול הראשון של סנדוקאי, בלי לדעת שהם עוזרים לזידמודיוס.
לאחר שבני האנוש מביסים את זידמודיוס, מעניקה קרונן-יט לקסדה של הזורן הגדול את הכוח להפוך להיות בן אלמוות, ואילו זידמודיוס המובס הולך אל קרונן-יט ומגלה שהיא בגדה בו, ולכן שואב אותה לתוך התיבה של ססטרד והופך לסופר-יאקי – כל אנרגיית החיים שלו נשאבה לתוך התיבה.
בסופו של דבר, לוחמי הסנדוקאי מביסים את זידמודיוס בעזרת המפה שהעניקה להם דנימה, ואז חוזרים לכדור הארץ.
בכדור הארץ הולכים זאק וקלואי לקולנוע, אבל פתאום נכנס לקולנוע רובוט ענק וחוטף את קלואי.
נפתח חלון הרובוט והזורן הגדול מופיע.
מתגלה שלון הפך לזורן הגדול במיליוני השנים שהוא היה בעבר – הוא הרי בן אלמוות בזכות הקסדה של הזורן הגדול שקרונן-יט נתנה לו.
העונה השלישית הוכרזה רשמית בדצמבר 2023, והיא עתידה לעלות לאקרנים ב-31 במאי 2025.
זאק: לוחם הסנדוקאי המיומן ביותר, בעל שריון צהוב.
מאוהב בקלואי, למגינת לב הוריו.
הוא חי עם אביו המובטל ואמו, שנמצאת מחוץ לבית לעיתים קרובות כי היא דיילת.
אביו קיבל עבודה בעיר אחרת והם עמדו לעבור לגור בה, אבל בסוף הם נשארים והוריו פותחים חנות מאפינס.יש לו חמש יכולות: בעיטת זת-סן, להבת שו-סן, כוח דו אה-סן (עם לון או קידו), ברק דו אה-סן (עם קלואי) ואיחוד הכוחות נירו-סן (כל הצוות).
קלואי: לוחמת הסנדוקאי המיומנת ביותר בשימוש בכוחות הסן בקבוצה.
לובשת שריון בצבע כחול בהיר ומאוהבת בזאק.
הוריה רוצים שתהיה עורכת דין והם מאוד מחמירים איתה, אך היא מעוניינת להיות אמנית.
בעונה השנייה יש לה קרע עם זאק והיא מתחילה להתאהב בלון, אך לבסוף מתחרטת וחוזרת לזאק.יש לה ארבע מיומנויות: ראיית יאו-סן, אש נו-סן, ברק דו אה-סן (לון או זאק) ואיחוד הכוחות נירו-סן (כל הצוות).
קיט: לוחם הסנדוקאי החזק ביותר.
אוהב לשחק משחקי וידאו, זללן ואוכל עוגיות וחטיפים.
הוא מסתדר טוב מאוד עם פנזי, אבל הוא גם רב איתה הרבה.
הוא גר עם סבתו, אבל לפני כן התגורר עם הוריו בכפר.יש לו ארבע מיומנויות: מגן קואה-סן, גל גיאו-סן, חומת דו אה-סן (עם פנזי) ואיחוד הכוחות נירו-סן (כל הצוות).
פנזי: לוחמת הסנדוקאי המהירה ביותר.
היא שונה מהנערות האחרות, כי היא לא אוהבת ללבוש שמלות וחסרת מנוח.
השריון שלה הוא בצבע ורוד פוקסיה.
היא חיה עם אמה האלמנה.יש לה 4 מיומנויות: נתיב טאי-סן, טורנדו גו-סן, חומת דואה-סן (עם קיט), ואיחוד הכוחות הנירו-סן (כל הצוות).
לון: חבר בקבוצת הלוחמים החל מהעונה השנייה.
הוא שקט מאוד ובודד, והשריון שלו אדום.
בהתחלה חושד בכול ולא מעוניין להתחבר עם שאר הלוחמים, אך לבסוף נפתח ומתחבר לשאר הלוחמים.
הוא חי עם אביו, ולא ראה את אמו שנים רבות.
אביו הוא אדם בודד אשר אינו מקדיש תשומת לב רבה לבנו.
לון אוהב מוזיקה וגם אמנות, ומאוהב בקלואי.
בפרקים האחרונים של העונה השנייה הוא משתגע ונוטש את הקבוצה שלו, נלחם ב וכמעט מנצח, אבל זאק והקיוונים הביסו אותו עם איחוד כוחות נירו-סן והותירו אותו פגוע.
קרונן-יט מגלה לאחותה כי היא העובדה שלון הולך להיות רע היא חלק מתוכניתה להשליט אפלה במולטייורס.
קרונאן-יט מעבירה את כוח האלמוות אל הקסדה של הזורן הגדול ומשכנעת את לון ללבוש אותה, ובפרק האחרון הוא הופך ל"זורן הגדול", בשל הקנאה שהוא מרגיש כשהוא רואה את קלואי עם זאק, וחושפת שהתוכנית של קרונאן-יט עבדה.
כמו כן יש את היכולת להפעיל את איחוד הכוחות נירו-סן עם כל הציוד שלו, אבל הוא לא מצליח לעשות את זה בהצלחה.
טנפו: המאסטר של ארבעת הלוחמים הצעירים זאק, קלואי, פנזי וקיט, שמסייע להם לנצח בטורניר סנדוקאי הגדול.
הוא היה בן הזוג של ללית אבל הם נפרדו לאחר שהוא סירב להצטרף אל הזורן, והם חוזרים לזוגיות כאשר היא בוגדת בזורן.
הוא נזרק לתוך מערבולת במהלך העונה הראשונה, אבל חוזר יחד עם בעלי ברית בקרב הסופי.
בעונה השנייה מסביר ללוחמים על מסרה ומסייע להם בטורניר הסנדוקאי הראשון במסרה.
לולה: מסייעת לטנפו באימון הנערים.
טנפו מבין אותה בצורה מושלמת, אף על פי שהיא מדברת בשפה שבה היא אומרת רק "מי".
ללית: הייתה חברה של טנפו, אבל כאשר היא הפסידה בטורניר גדול היא הצטרפה לזורן יחד עם קנטו.
במהלך העונה הראשונה נוטשת את תפקידה כמפקדת אימפריית הזורן, מסייעת לבני האדם וחוזרת לזוגיות עם טנפו.
בעונה השנייה הוא עוזרת לטנפו וללוחמים נגד זידמודיוס.
קרונן-סאן: היא קרונקסית, ישות שמסוגלת לנוע בזמן, ואחותה של קרונן-יט.
היא נוצרה על ידי אלי הסן, יוצרי היקום, עם אחותה, קרונן-יט.
האלה שמגינה על הצד המואר של המולטיוורס.
נלחמת באחותה כדי להגן על המולטיוורס.
נספגת על ידי אחותה ולאחר מכן הן מתות כאשר זידמודיוס סופג אותן.
דנימה: המורה החדשה של הלוחמים זאק, קלואי, קיט, פנזי ולון.
לימדה אותם את הטכניקות החדשות של דואו-סן ותמכה בהם לחלוטין עד שנפטרה.
קידו: בן לגזע קיון שמגיע ממסרה.
הוא מכנה את עצמו "קידו המשמיד" והוא אינו לוחם הסנדוקאי הטוב ביותר, אבל הוא לא נותן לזה לעצור אותו והוא תמיד מנסה להראות כמה טוב הוא יכול להילחם.
הוביל את זאק, את קלואי, את קיט, את פנזי ואת לון דרך הג'ונגלים והמדבריות של מסרה.
יש לו 2 כישורים, כוח דו אה-סן (עם זאק) ואיחוד הכוחות נירו-סן (עם כל הצוות).
הוא גם בעל מיומנות שרק הוא יכול לבצע, בשם "שביל רוק קידו-סן", שבמסגרתה הוא ממלא את הרצפה ברוק שגורם ליריב להחליק.
בסוף העונה השנייה מסרב זאק להפוך למנהיג של מסרה ומשאיר את ההנהגה לקידו.
קינאן: אחיו של קידו שהפך ליאקי.
לאחר שקידו וזאק משחררים אותו, הוא חלק מקבוצת קיון בטורניר הגדול.
יש לו 2 כישורים, חומת דו אה-סן עם אחיו קיוואי ואיחוד כוחות הנירו-סן עם כל הצוות.
קיוואי: אחיו של קידו הפך ליאקי.
עם שחרורו בידי זאק ואחיו קידו, הוא הופך לחלק מקבוצת קיון בטורניר.
יש לו 2 כישורים, חומת דו אה-סן עם אחיו קינן ואת איחוד כוחות הנירו-סן עם כל הצוות.
בעונה השנייה הוא עוזר לללית, לטנפו, ללולה ולקרונן-סאן למצוא מידע על מסרה ועל תקופת האפלה של המולטיוורס, וגם תומך בזאק לאחר שאיבד את ביטחונו כמנהיג.
מרשל זורן: שמו האמיתי הוא קנטו, הוא אחיו של טנפו ושליט לשעבר של אימפריית הזורן.
הוא הצטרף לזורן הגדול לאחר שהזורן הגדול ניצח אותו והוא נהפך ליורשו.
הוא שונא את אחיו הגדול, ואת השיעורים של טנפו.
הוא ניסה להשתלט על המולטיוורס ולפלוש לכדור הארץ.
הוא הובס בסוף הטורניר הגדול, ולאחר התבוסה מצא מקלט בבלדזר והפך לספרן, כאשר טנפו ביקש את עזרתו בעצירת זידמודיוס הוא סירב אבל יישב את ההדורים עם אחיו, והוא מסכים לעזור לבני האדם.
זידמודיוס: שר באימפריה של הזורן.
היריב הראשי של העונה השנייה לאחר שהתמזג עם התיבה של ססטרד ונלחם בגמר של הטורניר הראשון של הסנדוקאי נגד בני האדם.
הוא הפסיד בגמר והתיבה של ססטרד נשברת והוא בורח ומגלה את הבגידה של קרונן-יאט וסופג אותה והופך להיות סופר-יאקי.
הוא הובס על ידי איחוד כוחות הנירו-סן עם העוצמה של כל מסרה.
קרונן-יאט: קרונקסית ואחות של קרונאן-סאן, נוצרה על ידי אלי הסן יחד עם אחותה.
אלת ההרס, לבנה עם פסים שחורים.
מעמידה פנים שהוא בעלת ברית של זידמודיוס, אבל בעצם משתמשת בזידמודיוס כבובה כדי להחזיר את המולטיוורס לחשכה.
בהמשך היא מגלה שלא זידמודיוס, אלא לון, הוא המפתח להצלחת תוכניתה.
ספגה את קרונן-סאן, הן הפכו לישות אחת, והתחזקה.
מעניקה את הכוח של האלמוות לקסדה של הזורן הגדול ומעניקה אותה ללון.
בגלל בגידתה בו, שואב אותה זידמודיוס.
הזורן הגדול: בפרקים האחרונים של העונה השנייה, לון מקנא וכועס על הקשר בין זאק וקלואי, ומחליט להילחם בזאק ולנצח אותו.
אבל זאק מצליח להביס אותו, ולון נעלם.
הוא מוצא את הקסדה הישנה של הזורן הגדול וקרונן-יאט משכנעת אותו ללבוש את הקסדה שלו כדי להיות הזורן הגדול, ומעניקה את הכוח של האלמוות.
קזקרד: נבל משני של העונה הראשונה, אחד מהמפקדים של אימפריית הזורן.
באחד הפרקים מתגלה שהוא זאק מכדור ארץ אפל.
לוחמי הסנדוקאי בסדרה עושים שימוש במיומנויות שונות.
כל אחד מן הלוחמים מחזיק בחלק מן היכולות, וחלק מן המיומנויות פועלות בשיתוף פעולה של שני לוחמים או יותר.
בעיטת זד-סן: הלוחם בועט בכדור, תוך שהוא מכוון את הכדור לכיוון מסוים עם היד.
מגן כח-סן: הלוחם מייצר מגן עשוי אנרגיה.
נתיב תאי-סן: הלוחם פועל במהירות מדהימה, ומותיר אחריו מגן של אנרגיה.
להבת שו-סן: בעיטה חזקה יותר מ"בעיטת הזד-סן".
ראיית יאו-סן: הלוחם יכול לחזות את התנועות של היריבים ולראות יריבים בלתי נראים.
טורנדו גו-סן: הלוחם יוצר טורנדו שמושך את הכדור ומעיף את האויבים.
אש נו-סן: מעניקה יכולת טלפורטציה המאפשרת להשתגר בתוך הזירה.
גל הלם ג'יאו-סן: הלוחם מרכז את האנרגיה של כוח הסן ומשחרר אותה ברצפת הזירה.
נגרמת רעידת אדמה שמפילה את האויב.
כוח דו או-סן: על ידי שילוב אנרגיית הסן של שני לוחמים מאפשר הכוח לתת לשניהם לבצע בעיטה עוצמתית.
חומת דו או-סן על ידי שלוב אנרגיית הסן של שני לוחמים מאפשרת "חומת דו אה-סן" לשני הלוחמים ליצור מגן בלתי-חדיר שיכול לחסום כל מתקפה.
ברק דו או-סן: על ידי שילוב אנרגיית הסן של שני לוחמים, מאפשר להם היכולת לעוף במהירות על היריבים ולקחת את הכדור.
איחוד כוחות נירו-סן: על ידי שילוב של כלל האנרגיות של כל חברי הצוות, מאפשר להם איחוד הכוחות לשלוח את הכדור בכוח אדיר לכיוון שער היריב.
לכל לוחם סנדוקאי יש שריון קרב; כל שריון קרב הוא ייחודי ללובש שלו:
שריון האורלוק: שריון לוחמה שנוצר על ידי האורלוקים.
השריון הזה מיועד לאימונים, ומסייע לשלוט ביכולות הקרב ההתחלתיות של הלוחם.
שריון הוודאן: שריון שמיועד ללחימה בקרבות.
הוא מעניק לכל לוחם יכולת מתקדמת, אבל כדי להפעיל את היכולת, הלוחם צריך להבין מה הוא הרצון האמיתי שלו.
השריון של סיגנוס: שריון שמיועד ללוחמה.
היכולת של השריון היא להשתמש באנרגיה של שני לוחמים למתקפה או להגנה משולבת.
שריון הנירו: שריון קרב אשר נוצר על ידי אדוני האש ממסרה.
הוא מעלה בדרגה אחת את היכולת של הלוחם, ומאפשר למספר לוחמים לבצע את איחוד כוחות נירו-סן.
SanDisk Sansa סנסה פיוז (Sansa Fuze), אחד מנגני המדיה הניידים בסדרה.
מפתח סנדיסקסוגנגן מוזיקהתאריך הפצה11 בינואר 2006נפח אחסון2–32 גיגה בתים
סנדיסק סנסה היא סדרה של נגני מדיה ניידים מבוססי זיכרון הבזק בנפח אחסון הנע בין 2 ל-32 גיגה-בתים המיוצרים על ידי סנדיסק.
המשותף בין כל נגני ה-MP3 בסדרת הסנסה היא היכולת לנגן מוזיקה המאוחסנת בנגן ובפורמטים שונים בהתאם לתאימותם לדגמים השונים, ותכונות נוספות המשתנות בין הדגמים השונים כוללות גם מקלט רדיו FM מובנה, מיקרופון מובנה לביצוע הקלטות קול, נגן סרטי וידאו ומציג תמונות.
מחיר כל דגם תלוי בתכונות הקיימות בו ולרוב הנגנים בסדרת הסנדיסק סנסה זולים יותר בהשוואה לנגנים אחרים נוספים בשוק, כדוגמת נגני האייפוד של חברת אפל.
לרוב הנגנים בסדרה אפשרות להרחבת נפח האחסון הקיים באמצעות הכנסת כרטיס זיכרון אל תוך חריץ לקריאת כרטיסים אלו, התמיכה בכרטיסי זיכרון היא בנפח מקסימלי של 32 גיגה-בתים.
נגנים אלו נחשבים עמידים וחזקים בעקבות פשטותם הטכנולוגית
גרסאות מוקדמות יותר של כל נגן עשויות להכיל כמות קטנה יותר של תכונות.<br/ >
תמיכה בפורמטים Ogg Vorbis, FLAC, AAC וכמו כן תמיכה ב-ReplayGain ובדפדוף בתיקיות זמינה תמיד כאשר הותקנה קושחת ה-Rockbox.
ב-2018, סנדיסק הכריזה על הדגם החדש והאחרון של סדרת נגני המוזיקה שלה "Clip Sport Go".
לדגם זה הוחזר המיקרופון המובנה שחסרונו בלט בדגמים החדשים יותר של הנגנים והיה זמין בסדרת הסנסה, הסדרה הקודמת של נגני המוזיקה של החברה.
באמצעות המיקרופון המובנה ניתן לבצע הקלטות קול ולשומרן כקובץ WAV.
בנוסף, לנגן מסך LED בהיר ונפח אחסון לבחירה בין 16 ל-32 גיגה-בתים.
ל-Clip Sport Go אין אפשרות להרחבת נפח האחסון באמצעות כרטיס זיכרון.
אורך חיי הסוללה עומד על כ-18 שעות של ניגון מתמשך של מוזיקה.
ב-2016, סנדיסק הכריזה על דגם ההמשך לנגן ה-Clip Sport וקראה לו "Clip Sport Plus".
התכונה הבולטת בדגם זה משאר הנגנים בסדרה היא היכולת לקשר לנגן אוזניות ורמקולים אלחוטיים תוך שימוש בטכנולוגיית Bluetooth המובנת בתוך הנגן, שגרסתה היא Bluetooth 2.1. לנגן מסך LCD ונפח אחסון של 16 גיגה-בתים, אך בניגוד לדגמים הקודמים בסדרה לדגם זה אין אפשרות להרחיב את האחסון באמצעות כרטיס זיכרון.
אורך חיי הסוללה של הנגן עומד על כ-20 שעות של ניגון מתמשך וכ-7 שעות בשימוש עם מכשיר אלחוטי.
ב-2015, סנדיסק הכריזה על הדגם השני בסדרת ה-SanDisk שבאה לאחר סדרה הסנסה, וקראה לו "Clip Jam".
דגם זה הוא קטן וקומפקטי, בעל מעטה פלסטיק שקוף המגיע בצבעים: שחור, כחול, כתום, ירוק וורוד.
לנגן מסך OLED מונוכרומטי ורחב, נפח אחסון של 8 גיגה-בתים ואפשרות להרחבת הנפח הקיים באמצעות הכנסת כרטיס זיכרון לחריץ המאפשר קריאת כרטיסים אלו.
אורך חיי הסוללה עומד על כ-18 שעות של ניגון רצוף של מוזיקה.
סנדיסק הכריזה ב-10 בפברואר 2014 על דגם ה-"Clip Sport" והוא הראשון בסדרת SanDisk החדשה שבאה לאחר סדרת הסנסה הקודמת.
הנגן מזכיר את דגם ה-Sansa Clip Zip, אך בשונה ממנו הוא כולל מסך LCD בגודל 1.44" שגם בדגם זה הוא צבעוני.
כמו כן, חל שינוי בעיצוב הנגן שכן ניתן למצוא בו פינות מעוגלות יותר ולחצני הניווט הם עגולים גם כן.
הנגן מגיע בשלל צבעים, עם נפח אחסון לבחירה בין 4 ל-8 גיגה-בתים וכולל גם אפשרות להרחבת האחסון הקיים באמצעות שימוש בכרטיס זיכרון.
בשונה מהדגמים הקודמים בסדרת הנגנים של סנדיסק, ה-Clip Sport אינו כולל מיקרופון מובנה ואין אפשרות לבצע איתו הקלטות קול.
אורך חיי הסוללה מגיע עד לכ-25 שעות של ניגון רצוף של מוזיקה.
ב-2018, עם השקת הדגם הנוכחי - Clip Sport Go - התמיכה של סנדיסק בדגם זה הופסקה.
ב-14 באוגוסט 2011, סנדיסק הכריזה על ה-Sansa Clip Zip, עדכון ל־.
הנגן הגיע עם נפח אחסון לבחירה בין 4 גיגה-בתים לבין 8 גיגה-בתים וכלל אפשרות להכנסת כרטיס זיכרון.
גרסת ה-4 גיגה-בתים הגיעה בשלל צבעים (לבן, כתום, אדום, כחול, סגול, שחור, אפור, ליים וטורקיז) בעוד שגרסת ה-8 גיגה-בתים הגיעה רק בשחור ואפור.
דגם ה-Clip Zip ממשיך את דגם ה־ הקודם ומכיל את אותו המעבד של קודמו, אך בשונה ממנו הוא מכיל מסך OLED צבעוני ובגודל של 1.1" אשר תומך בהצגת תמונות כריכות אלבומים, אף על פי שלפני ההשקה הכריזה סנדיסק על מסך LCD.
כמו כן, לחצני הניווט התרחבו עד לתפיסת מלוא רוחבו של הנגן, דבר התורם לנוחות רבה יותר בשימוש בנגן.
חיבור ה-Mini-USB הוחלף בחיבור Micro-USB בדומה לנעשה בדגם ה־, נוסף שעון עצר, תמיכה בשירות RDS בעת האזנה לרדיו ותמיכה בפורמט AAC בתקן DRM-free, דבר המאפשר רכישת מוזיקה מתוך חנות ה-iTunes.
דגם ה-Clip Zip החדש נמכר לצידו של הדגם ה־ הקודם.
באופן עקרוני, ה-Clip Zip דומה מאוד ל-+Clip (למעט המסך הצבעוני שנמצא ב-Zip) ובו נשמרת האיכות הגבוהה של ממיר ה-DAC והמגבר.
אורך חיי הסוללה של הנגן היה כ-15 שעות של ניגון מוזיקה.
מספר שנים לאחר ההכרזה על ה-Clip Zip, סנדיסק הפסיקה את תמיכתה בדגם זה ומחיריו עלו באופן משמעותי.
מחיר גרסת ה-4 גיגה-בתים הוא כ-50 דולרים ומחיר גרסת ה-8 גיגה-בתים הוא כ-70 דולרים.
לאחר הפסקת התמיכה במוצר, באוקטובר 2017, המחירים של דגם זה באתר אמזון עלו ל-104.99 דולרים.
דגם ה־ הוכרז ב-31 באוגוסט 2010 והגיע בשלוש אפשרויות לבחירה של נפח האחסון הפנימי: האחת הכילה 4 גיגה-בתים ומחירה בארצות הברית היה 79 דולרים, האפשרות השנייה הכילה 8 גיגה-בתים ומחירה היה 89 דולרים והאפשרות השלישית הכילה 16 גיגה-בתים ומחירה היה 119 דולרים.
הנגן מדגם זה היה נגן מדיה נייד בעל מסך QVGA צבעוני בגודל 2.4" ולוח ניווט תומך במגע באמצעות החלקה והקשה של האצבעות בלחצנים.
דגם זה מאפשר גם האזנה לרדיו FM, הקלטה של שידורי הרדיו ותמיכה בשירות RDS המאפשר הצגת שם תחנת הרדיו הנוכחית.