tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החוק זכה לאהדה במדינה, אולם העובדה שהעביר את הכסף לקופת המדינה הובילה את טיילר להטיל עליו וטו.
ועדה בהנהגת ג'ון קווינסי אדמס גינתה אותו.
פילמור הכין חוק שני, ללא העברת הכסף לקופת המדינה, והפעם טיילר חתם עליו, אולם בודד את עצמו מבעלי בריתו הדמוקרטים.
כך הצליח פילמור להעביר את החוק ולבודד את טיילר מבחינה פוליטית.
המכס העלה את האהדה לפילמור, אולם ביולי 1842 החליט לא לנסות להתמודד שוב.
הוויגים בחרו בו בכל מקרה, אולם הוא סירב, כשנמאסו עליו החיים בוושינגטון והעימות מול הנשיא טיילר.
הוא חזר לעריכת דין בבאפלו לאחר סיום כהונתו באפריל 1843. הוא הפך לדמות פוליטית בולטת.
כשעזב את תפקידו, המשיך פילמור בעריכת דין ושיפץ את ביתו בבאפלו.
הוא המשיך להיות דמות פוליטית מובילה, וערך את טקס קבלת הפנים לג'ון קווינסי אדמס בבאפלו, שם הנשיא לשעבר הביע את צערו על כך שפילמור כבר לא בקונגרס.
רבים דרשו מפילמור להיות סגנו של קליי בבחירות של 1844 - הוראס גרילי תמך בו - ואחרים דרשו שינסה להיות המושל.
פילמור רצה להיות סגן הנשיא.
הוא קיווה לזכות לתמיכת המפלגה בניו יורק, אולם תומכי סיוארד רצו שהוא יבחר, ושפילמור יהיה המושל.
למרות זאת, ניסו תומכיו של סיוארד לשכנע את פילמור להפוך למושל.
לאחר שקליי נבחר להיות המועמד הנשיאותי, נבחר תאודור פרלינגהויסן, סנאטור מניו ג'רזי, להיות סגנו.
פילמור תמך בקליי ובפרלינגהויסן וסירב להתמודד לתפקיד המושל.
הוא נחשב למועמד וויגי מקובל כיוון שהתנגד לעבדות אולם התנגד למעורבות ממשלתית בנושא.
למרות התנגדותו, טען פילמור שלוועדה הוויגית הלאומית יש זכות לבחור כל מועמד לשירות פוליטי, והוא נבחר להיות המועמד לתפקיד המושל.
הדמוקרטים בחרו בג'יימס פולק כמועמדם הנשיאותי ובסילאס רייט, סנאטור, כמועמדם לתפקיד המושל.
פילמור הצליח להשיג תמיכה בקרב גרמנים-אמריקנים, אולם העובדה שהוויגים תמכו בראש עיר נייטיביסטי, והאשימו את הקתולים בתבוסתו, פגעה בו בקרב המהגרים.
ב-1846, עזר פילמור להקים את אוניברסיטת באפלו, והפך למנהלה הראשון.
הוא שירת בה עד למותו ב-1874. הוא התנגד לסיפוחה של רפובליקת טקסס והתנגד למלחמת ארצות הברית–מקסיקו, בטענה שהמלחמה מנסה להרחיב את העבדות.
פילמור כעס כשהנשיא פולק ביטל חוק נחלים ומזחים שהיה עוזר לבאפלו.
מושלי ניו יורק שירתו כהונה של שנתיים, ורבים טענו שפילמור יוכל להיבחר להיות המועמד לתפקיד ב-1846. הוא הובס על חודו של קול בהתמודדות על המועמדות, והעדיף לנסות להיבחר לתפקיד מבקר המדינה של ניו יורק, לאחר שהחוקה קבעה שהמבקר יבחר בבחירות ישירות ולא בידי המועצה המחוקקת.
הוא נחשב למועמד ראוי, והצליח להיבחר לתפקיד ב-1847, בפער של 38,000 קולות לטובתו.
לפני שעבר לאלבני למלא את התפקיד ב-1 בינואר 1848, הוא עזב את משרד עורכי הדין שלו והשכיר את ביתו.
פילמור קיבל תגובות חיוביות על שירותו כמבקר המדינה.
הוא היה חבר בוועדת התעלות של המדינה, ותמך בהרחבת התעלות באזור.
הוא ייצב את המטבע ודרש מבנקים בבעלות המדינה לשמור על איגרות החוב צמודות לשטרות החוב.
הנשיא פולק התחייב לא לרוץ לכהונה שנייה, ולאחר שהוויגים הגבירו את כוחם בבחירות של 1846, הם קיוו לניצחון בבחירות של 1848. המועמדים הבולטים במפלגה, הנרי קליי ודניאל ובסטר, רצו את המועמדות וזכו לתמיכה מצד תומכיהם בקונגרס.
וויגים אחרים תמכו בגיבור המלחמה במקסיקו, הגנרל זאכרי טיילור.
אף על פי שטיילור היה אהוד, הצפוניים לא רצו לבחור בבעל עבדים מלואיזיאנה כנשיא בתקופה של עימות לגבי התרת העבדות בשטחים החדשים.
טיילור גם נחשב למעורפל מבחינה פוליטית - הוא שירת בצבא כל ימיו, לא הצביע בבחירות נשיאותיות, ואף על פי שטען שתמך בוויגים, חלקם חששו שיבחרו בטיילר נוסף, או בהריסון נוסף.
הוחלט שניו יורק תשלח משלחת שלא תהיה מחויבת לאף מועמד ב-1848, בתקווה שסיוארד יוכל להיבחר לתפקיד מסוים.
פילמור תמך בכך, ללא ידיעה שהכוונה היא לבחור בסיוארד.
למרות זאת, נבחר טיילור בסיבוב הרביעי, לכעסם של תומכי קליי ואנשי הצפון.
לאחר מכן החליט תומך קליי, ג'ון קולייר, לנאום.
הוא טען שתמיד תמך בקליי, והזהיר מפני פילוג במפלגה, שיימנע רק בעזרת דבר אחד: בחירתו של פילמור, שנחשב לתומך קליי, לסגנו של טיילור.
הצירים החליטו לתמוך בפילמור, בתקופה בה המועמד הנשיאותי לא בחר בסגנו.
למרות ניסיונם של תומכי טיילור לזכות במועמד משלהם, הפך פילמור לסגנו של טיילור בסיבוב השני.
כשפילמור היה סגנו של טיילור, היה ברור שאף אחד אחר ממדינת ניו יורק לא יתמנה לקבינט, כדי ליצור קבינט מגוון.
רבים טענו שנבחר כדי שיהיה וויגי נאמן שיחליף את טיילור, אם הוויגים יזדקקו לכך.
הצירים זכרו את תמיכתו במכס של 1842, ולכן תמכו בו.
עמדתו המרוככת בנוגע לעבדות הפכה אותו למועמד מקובל בדרום.
המנהג באמצע המאה התשע-עשרה היה שמועמדים לתפקידים פוליטיים לא פעלו למען בחירתם.
פילמור נשאר במשרד מבקר המדינה באלבני ולא נאם בנאומיו.
תומכיו היו אלו שניהלו את מסע הבחירות.
הדמוקרטים בחרו בסנאטור ממישיגן, לואיס קאס, כמועמדם לנשיאות, ומפלגת הארץ החופשית, שהתנגדה להפצת העבדות, תמכה בנשיא לשעבר ואן ביורן.
התרחש משבר בקרב הוויגים כשדמוקרטים מקרוליינה הדרומית תמכו בטיילור.
היה חשש שטיילור, כמו טיילר לפניו, יתנגד למדיניות המפלגתית.
המצביעים הניחו שפילמור, שהגיע ממדינה חופשית, התנגד להפצת העבדות.
הדרומיים טענו שהתנגד לעבדות, והוא הכחיש זאת.
במכתב מפורסם טען בתשובה לאזרח מאלבמה: טיילור פילמור התכתבו פעמיים בספטמבר.
פילמור הבטיח לו שהוא עובד קשה כדי לזכות לתמיכה בצפון מזרח המדינה.
טיילור ופילמור ניצחו בניצחון דחוק, כשהאלקטורים מניו יורק היו המפתח לניצחון.
הוויגים זכו ל-1,361,393 קולות (47.3 אחוזים) לעומת 1,223,460 (42.5 אחוזים) והשיגו 163 אלקטורים לעומת 127. אף על פי שואן ביורן לא זכה באלקטורים, כוחם של מתנגדי העבדות גדלה, כש-291,501 אנשים הצביעו לו (10.1 אחוזים), והוא הגיע למקום השני בניו יורק, ורמונט ומסצ'וסטס.
מילרד פילמור הושבע לתפקיד סגן הנשיא ב-5 במרץ 1849. 4 במרץ, יום ההשבעה המסורתי, נפל על יום ראשון, וההשבעה נדחתה ביום.
את פילמור השביע רוג'ר טוני, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, ולאחר מכן הוא השביע את הסנאטורים, כולל את סיוארד, שנבחר בידי המועצה המחוקקת של ניו יורק לסנאט (עד ל-1913 נבחרו הסנאטורים בידי המועצות המחוקקות).
פילמור נכח בהשבעתו של טיילור וליווה את הנשיא לנשף הכניסה לתפקיד.
בארבעת החודשים מהיבחרו עד לכניסתו לתפקיד, סיים פילמור את ענייניו במשרד מבקר המדינה.
טיילור הבטיח לו השפעה בממשל החדש, אולם לא ידע שסגן הנשיא לא היה חבר בקבינט באותה התקופה.
פילמור וסיוארד החליטו לחלק את איוש התפקידים בניו יורק, אולם סיוארד כרת ברית עם כמה חברי קבינט כדי להשיג יותר מינויים פוליטיים ממה שהסכים עליהם עם פילמור.
פילמור איבד את השפעתו על הפוליטיקה של ניו יורק.
למרות זאת, היה מעורב בניהול הסמיתסוניאן.
ב-1849 נותר מעמד העבדות בטריטוריות מעורער.
טיילור תמך בצירוף קליפורניה וניו מקסיקו (כולל חלק מאריזונה, פחות השטח של רכישת גדסדן) כמדינות, כששתיהן יאסרו על העבדות.
הדרומיים הופתעו כשגילו שהנשיא, בעל העבדים הדרומי, לא תמך בהרחבת העבדות, כיוון שטען שהמוסד לא יוכל לשרוד בדרום מערב המדינה הצחיח.
הוויגים הדרומיים כעסו, כיוון שביטול העבדות בטריטוריות נחשב לדבר שימנע מהדרומיים להיות חלק מהמורשת הלאומית.
כשהקונגרס התכנס בדצמבר 1849, לקח שבועות לבחור יושב ראש, כשהצירים התפלגו לפי אזורים.
פילמור החליט לחזק את מעמדו בקרב הוויגים בניו יורק ובנה לעצמו רשת של תומכים.
פילמור ניהל כמה מהדיונים החשובים בהיסטוריה האמריקנית בנוגע לעבדות בטריטוריות.
העימותים האזוריים כבר גרמו למתיחות, וב-21 בינואר 1850, שלח טיילור הודעה מיוחדת לקונגרס, ובה דרישה לצרף מיד את קליפורניה ולאחר מכן את ניו מקסיקו, ושבית המשפט העליון יישב את סכסוכי הגבול בין טקסס לניו מקסיקו.
ב-29 בינואר, העביר הנרי קליי חוק כולל, שהיה אמור לפשר בין הצפון לדרום: קליפורניה תהיה מדינה חופשית, ניו מקסיקו ויוטה יקימו ממשלות בטריטוריה שלהן, וייאסר ייבוא עבדים אל מחוז קולומביה.
בנוסף יחוזק חוק העבד הנמלט, כיוון שהצפון לא אכף את החוק.
החוק של קליי יישב את סכסוך הגבולות בין ניו מקסיקו לטקסס, וקבע את עקרון "ריבונות העם" - המתיישבים בטריטוריות יחליטו על העבדות בתחומן.
טיילור לא התלהב מהחוק, והחוק התעכב בקונגרס, אולם פילמור הודיע במאי 1850 שאם יתרחש פילוג אזורי בנוגע לחוק, הוא יתמוך בו.
הוא ניסה לפייס בין הסנאטורים, אולם הואשם בכישלון כשעימותים פיזיים פרצו בין הסנאטורים ב-17 באפריל, כשסנאטור אחד כיוון אקדח לאחר.
4 ביולי 1850 היה יום חם בוושינגטון, והנשיא טיילור, שחגג את יום העצמאות, שתה חלב קר ודובדבנים רבים, וחלה בדלקת מעיים ממנה מת ב-9 ביולי.
פילמור נקרא לנהל את הקבינט ב-8 ביולי, והוא ישב עם חברי הקבינט מחוץ לחדרו של טיילור בבית הלבן.
הקבינט שלח אל ביתו הודעה שבישרה על מות הנשיא.
לאחר מכן הלך אל בית הנבחרים, ובמושב משותף של הקונגרס, הושבע לנשיאות.
חברי הקבינט, כנהוג אז, הגישו את התפטרותם, כשציפו שפילמור יסרב וירשה להם להמשיך לכהן.
פילמור החליט לקבל את התפטרותם, אף על פי שביקש מהם להישאר עוד חודש, דבר שרובם סירבו לו.
פילמור הוא הנשיא היחיד שעלה לשלטון בגלל מות הנשיא הקודם ולא שמר על הקבינט של קודמו.
ב-20 ביולי, שלח לסנאט את מינויו החדשים, כולל מינויו של ובסטר לתפקיד מזכיר המדינה.
ובסטר הכעיס את תומכיו במסצ'וסטס כשתמך בחוק של קליי, והיה ברור שעם סיום כהונתו בסנאט ב-1851, לא יצליח בפוליטיקה המקומית.
את שותפו מימיו כעורך דין, ניית'ן הול, מינה למזכיר הדואר, משרה שטמנה בחובה מינויים פוליטיים רבים.
ראשי המחלקות החדשים תמכו בפשרה.
המשבר לא נפסק לאחר האבל על טיילור.
טקסס איימה להפעיל את סמכותה בטריטוריה של ניו מקסיקו, ומושל המדינה שלח מכתבים לטיילור.
לאחר שכיהן כנשיא, הציב פילמור חיילים באזור והזהיר את מושל טקסס לשמור על השקט.
ב-31 ביולי, החוק של קליי נכשל בסנאט, כשכל הצעותיו (פרט לארגון טריטוריית יוטה), נכשלו.
הנרי קליי המותש עזב את וושינגטון על מנת לנוח, והשאיר את הובלת הדיונים לסנאטור סטיבן דאגלס.
דאגלס החליט להפריד בין סעיפי החוק ולהגיש כל אחד מהם כחוק בפני עצמו.
בנקודת זמן זו, הודיע פילמור בפומבי על תמיכתו בפשרה.
בנוסף, ב-6 באוגוסט 1850, הודיע פילמור לקונגרס שאל לטקסנים לפלוש לטריטוריית ניו מקסיקו.
הוא דרש מהקונגרס לשכוח את המתיחות האזורית ולהעביר את הפשרה.
צעדים אלו, בשילוב מנהיגותו היעילה של דאגלס בקונגרס, השפיעו על מספר רב של וויגים צפוניים בקונגרס לנטוש את התעקשותם על איסור מוחלט על עבדות בטריטוריות שהושגו במלחמת ארצות הברית מקסיקו, ובכך נתנו להצעת הפשרה את פריצת הדרך לה הייתה זקוקה.
דאגלס הציג לסנאט חמש הצעות חקיקה נפרדות:
לקבל את קליפורניה לאיחוד כמדינה חופשית.
ליישב את גבול טקסס ולפצות אותה.
להעניק מעמד של טריטוריה לניו מקסיקו.
להציב חיילים פדרליים לשירותם של בעלי עבדים המחפשים עבדים נמלטים.
לבטל את שוק העבדים (אולם לא את העבדות) שפעל במחוז קולומביה.
כל אחת מההצעות השיגה רוב בסנאט.
בבית הנבחרים היה רוב לאנשי הצפון.
חוק העבד הנמלט היה הנושא השנוי ביותר במחלוקת.
פילמור לחץ על הוויגים הצפוניים להימנע בהצבעה, ואיים לפעול נגדם במוסדות המפלגה אם יתנגדו לחוק.
נערכו כמה שינויים, ופילמור הציע לשלם לטקסס על מנת שזו תוותר על טענותיה לבעלות על ניו מקסיקו.
ב-20 בספטמבר 1850 חתם הנשיא פילמור על הסעיפים והפך אותם לחוק, הידוע בשם פשרת 1850. קליפורניה צורפה לאיחוד כמדינה חופשית, סחר העבדים במחוז קולומביה בוטל, ושאלת מעמד העבדות בניו מקסיקו ויוטה נדחתה.
פילמור השתהה בחתימה על חוק העבד הנמלט אולם הסכים לחתום עליו לבסוף.
רק הקיצוניים התנגדו לפשרה, ונראה היה שהפילוג נמנע.
אולם הוויגים התפלגו ונפגעו בצפון.
רבים קיוו שהפשרה תיישב את שאלת העבדות.
הקושי של פילמור היה בנוגע לחוק העבד הנמלט.
הדרומיים טענו שהוא היה רפה מדי, אולם אכיפתו פגעה בצפון.
מתנגדי העבדות טענו שהחוק פוגעני: הוא העניש אזרחים על כל עזרה לעבדים נמלטים, ומנע מהעבד להעיד בפני שופט על מעמדו.
פילמור אכף את החוק בטענה שהוא מחויב לכך.
הוא עשה זאת אף על פי שפעמים רבות עבדים זוכו ולעיתים אזרחים צפוניים מנעו הסגרת עבדים.
באוגוסט 1850, כתבה אל פילמור דורותיאה דיקס בדרישה שהקונגרס יעניק רישיונות למקלטים לחולי נפש.
הצעתה לא עברה, אולם ההתכתבות בין השניים נמשכה לאחר תקופת נשיאותו.
פילמור מינה מושל מטעם קהילת המורמונים לטריטוריית יוטה, ובירת הטריטוריה נקראה על שמו.
כתומך בשיפורים פנימיים, חתם פילמור על חוק לטובת פיתוח הכבישים ממרכז אילינוי אל שיקגו ואל מוביל, אלבמה.
פילמור והקבינט שלו נסעו ברכבת הראשונה מניו יורק סיטי אל אגם אירי.
במהלך הנסיעה נאם פילמור ודרש לקבל את הפשרה.
הוא לא הצליח להעביר הצעות למסילת רכבת יבשתית.
פילמור מינה שופט אחד לבית המשפט העליון, וארבעה שופטים לבתי המשפט המחוזיים, כולל מינוי של שותפו, ניית'ן הול, לתפקיד שופט מחוזי בניו יורק.
כששופט בית המשפט העליון מת בספטמבר 1851, החליט פילמור למנות מינוי פגרה, את בנג'מין קורטיס, שהתפטר לאחר שהתנגד לפסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד.
לאחר מות שופט נוסף ב-1852, ניסה פילמור למנות שופט חדש.
הסנאט לא פעל בנושא, והמושב נשאר פנוי עד שהנשיא פרנקלין פירס מינה מועמד לתפקיד באישור הסנאט.
לפילמור היו שני מזכירי מדינה בולטים, דניאל ובסטר, ולאחר מותו ב-1852, אדוארד אברט.
הוא התייעץ איתם בנוגע להכרעות חשובות.
פילמור היה פעיל במיוחד באסיה ובמזרח הרחוק, ובעיקר ביפן, שעדיין אסרה על סחר חוץ.
רבים רצו שיפן תיפתח לסחר.
האמריקנים ראו כדוגמה את יחסי המסחר של בריטניה עם סין.
פתיחת הסחר תאפשר לספינות האמריקניות להשיג אוכל ומים מהמדינה ללא עונשים.
הייתה דאגה שמלחים אמריקנים ייאסרו ביפן ללא הסכמי סחר.
פילמור ודניאל ובסטר ניסו להגיע להסכמים עם יפן, ואף להכריח אותה להגיע להסכמים.
לאחר כהונתו נחתם הסכם קנגוואה.
פילמור התנגד למעורבות אירופאית בהוואי, ובעיקר של צרפת שהייתה תחת שלטון נפוליאון השלישי.
פילמור התנגד לניסיון הסיפוח הצרפתי של הוואי.
טיילור לחץ על פורטוגל לשלם עבור נכסים אמריקנים שנהרסו במלחמת 1812, ופילמור הצליח להגיע להסדר טוב איתה.
לפילמור היה קושי בנוגע לקובה.
דרומיים רבים רצו להרחיב את העבדות בארצות הברית, אבל פשרת מיזורי מנעה זאת.
קובה הייתה קולוניה ספרדית שבה העבדות הייתה מותרת.
הדרומיים ניסו לספח את קובה.
נרקיסו לופז, הרפתקן מוונצואלה, ניסה להשתלט עליה בתקופת טיילור, ושוב ניסה בכהונתו של פילמור בניסיון לחסל את הספרדים.
הם הרגישו שפילמור היה צריך לתמוך בו גם כן.
פילמור התנגד לשליחת ספינות אירופאיות לקובה.
לופז ותומכיו האמריקנים הואשמו בהפרת חוקי הנייטרליות, אולם בתי דין דרומיים זיכו אותם.
לבסוף הם הוצאו להורג בידי הספרדים.
בניו אורלינס החלו מהומות אנטי ספרדיות.
פילמור, ובסטר והספרדים הגיעו לסדרת הסכמים כדי למנוע עימות.
הדרומיים תמכו בפגיעה בספרד, ותגובתו של פילמור פילגה את מפלגתו.
הנשיא טיילור חתם על הסכם שמנע מבריטניה ומארצות הברית לרכוש נכסים חדשים ביבשת, אולם המדינות עדיין ניסו להשיג אחיזה בקרקע.
פילמור ציווה על ספינות קרב לשמור על סוחרים אמריקניים ולעצור את הבריטים.
בנוסף, בסוף 1851 הגיע לארצות הברית לאיוש קושוט, המנהיג הגולה של המהפכה ההונגרית הכושלת מול אוסטריה.
קושוט רצה הכרה אמריקנית בעצמאות ההונגרית.
אמריקנים רבים, כולל המהגרים הגרמניים שהפכו לכוח פוליטי משמעותי, תמכו במורדים ההונגרים.
פילמור נפגש איתו בבית הלבן, אולם קושוט נאם בשם ההכרה האמריקנית בהונגריה.
פילמור סירב לנטוש את מדיניות הבדלנות ונשאר נייטרלי.
כשהבחירות של 1852 התקרבו, עדיין לא החליט פילמור האם לרוץ לתקופת כהונה מלאה כנשיא.
מזכיר המדינה ובסטר רצה להיות נשיא ותכנן לנסות להתמודד.
פילמור רצה לתמוך בחברו ואף על פי ששלח מכתב בו טען שלא ינסה להיבחר, הוא עדיין לא פסל זאת, מתוך חשש שתומכי סיוארד ישתלטו על המפלגה.
ביוני 1852, לקראת הוועידה הוויגית הלאומית בבולטימור, המועמדים המובילים היו פילמור, ובסטר והגנרל סקוט.
בסוף מאי, הדמוקרטים תמכו בסנאטור לשעבר מניו המפשייר, פרנקלין פירס, שלא היה בפוליטיקה במשך עשור, אולם הצטיין בשירותו במלחמה מול מקסיקו.
היבחרו של פירס, עוד צפוני שתמך בדרום, איחדה את הדמוקרטים, ובישרה על מאבק מר של הוויגים.
אכיפת חוק העבד הנמלט פגעה בפילמור בקרב הוויגים הצפוניים, אף על פי שהדרום ראה בו המועמד המאחד היחידי.
מצע המפלגה תמך בפשרת 1850 כפתרון לנושא העבדות, ופילמור הסכים לפרוש, אולם תומכיו לא הסכימו לתמוך בוובסטר, ובחרו בסקוט.
ב-19 ביוני, בסיבוב ה-46, עדיין לא נפלה הכרעה.
מנהיגי המפלגה החליטו ביום שני שאם ובסטר לא יצליח להגדיל את כוחו בסיבובים הבאים, יתמכו בפילמור.
הנשיא הסכים לכך, אולם ובסטר לא הסכים עד לבוקר יום שני.
בסיבוב ה-48, תומכי ובסטר החליטו לתמוך בסקוט, והגנרל נבחר בסיבוב ה-53. ובסטר התנגד לכך, ופילמור סירב לקבל את התפטרותו.
הדרום, והצפוניים שרצו סחר פנימי שקט, תמכו בפירס ועזרו לו לנצח את סקוט.
היו שטענו שפילמור היה מצליח יותר.
חודשיו האחרונים של פילמור בתפקיד היו ללא משמעות.
ובסטר מת באוקטובר 1852, ופילמור היה מזכיר המדינה מטעם עצמו עד למינויו של אברט.
פילמור רצה לדבר על העבדות בנאום מצב האומה האחרון שלו בדצמבר, אולם הקבינט מנע ממנו לעשות זאת, והוא העדיף לדבר על השגשוג במדינה והביע את שמחתו על כך שזכה לשרת אותה.
הקונגרס לא דיבר על העבדות, ופילמור עזב את תפקידו ב-4 במרץ 1853, כשפירס נכנס לתפקיד.
פילמור היה הנשיא הראשון שחזר אל חייו הפרטיים ללא נכסים, ולא ידע כיצד יוכל להתפרנס.
חברו אמר שעדיף לו לחזור לעסוק בעריכת דין, והוא עשה זאת.
המשפחה תכננה לטייל בדרום, אולם אביגייל חלתה לאחר השבעתו של פירס ומתה ב-30 במרץ.
פילמור חזר אל באפלו לטקס הלוויה.
הוא חווה טרגדיה נוספת ב-26 ביולי 1854, כשבתו מרי מתה מכולרה.
הנשיא לשעבר סיים את תקופת האבל שלו בתחילת 1854, כשהאומה החלה להתווכח על חוק קנזס נברסקה של הסנאטור דאגלס.
החוק אפשר התיישבות בחלק הצפוני של רכישת לואיזיאנה, ואישר עבדות באזור, והיה מחסל את הגבול הצפוני לעבדות תחת פשרת 1850. פילמור נסע ברחבי המדינה, וקיווה לאחד את הוויגים מאחוריו בתמיכה בשימור האיחוד.
הוא הופיע באירועים רבים וביקר בקברו של קליי.
מתנגדים צפוניים לעבדות החליטו לתמוך במפלגה החדשה, המפלגה הרפובליקנית.
פילמור לא מצא שם את ביתו.
העוינות בתחילת העשור כלפי המהגרים הקתוליים, הובילה להקמת ארגונים נייטיביסטיים רבים.
ב-1854, הוקמה תנועת שאינם יודעים דבר, והפכה למפלגה האמריקנית.
חבריה נשבעו להגיד שאינם ידעו דבר על פעילות המפלגה.
תומכיו של פילמור הצטרפו למפלגה ב-1854, ורצו שהמפלגה תפעל בנושאים אחרים.
הצלחתם בבחירות ב-1854 בצפון מזרח המדינה וכוחם בדרום עודדה את פילמור, וב-1 בינואר 1855, שלח מכתב בו הזהיר מפני השפעת ההגירה בבחירות.
מאוחר יותר באותה השנה, נסע פילמור לחו"ל בעצת חבריו הפוליטיים, וממרץ 1855 עד ליוני 1856, הוא היה באירופה ובמזרח התיכון.
המלכה ויקטוריה טענה שפילמור היה האדם הנאה ביותר פגשה.
הוא קיבל תואר לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אוקספורד, אולם סירב לכך בטענה שאין לו הכישורים המספיקים.
הוא לא הבין את הטקסט הלטיני בדיפלומה שהיה אמור לקבל.
דורותיאה דיקס ליוותה אותו לאירופה, בתקווה ללחוץ על שיפור התנאים לחולי הנפש.
ברומא, שהה פילמור עם האפיפיור פיוס התשיעי.
פילמור כמעט סירב לכך כשנאמר לו שיאלץ לכרוע ברך ולנשק את ידו של האפיפיור, ולכן פיוס לא קם במהלך פגישתם.
חבריו של פילמור שלטו במפלגה האמריקנית, וכשהיה באירופה, הם סידרו שייבחר למועמד הנשיאותי.
הוועידה בחרה באנדרו דונלסון, אחיינו של הנשיא ג'קסון, לסגנו.
פילמור חזר ביוני ב-1856 לניו יורק סיטי ונאם מול קהל נלהב.
פילמור הזהיר שבחירה במועמד הרפובליקני, הסנאטור לשעבר מקליפורניה ג'ון פרימונט, תוביל לפילוג האיחוד ולמלחמת אזרחים.
פילמור והמועמד הדמוקרטי, הסנאטור לשעבר מפנסילבניה ג'יימס ביוקנן, טענו שהעבדות היא נושא למדינות ולא לממשלה.
פילמור לא דיבר בנושא ההגירה, והתמקד בשימור האיחוד.
פילמור חזר לבאפלו והפסיק בנאומים שלו.
רוב הוויגים הצטרפו אל המפלגה הרפובליקנית, והמפלגה האמריקנית לא יכלה לדבר על כל דבר פרט לנייטיביזם.
הדרום תמך בו, אולם נאומיו בזכות האיחוד לא בלטו, והדרום החל לתמוך בביוקנן מתוך חשש שפרימונט יבחר.
אירועים כקנזס המדממת ועימותים בין סנאטורים הובילו לפילוג האיחוד ופגעו בעמדותיו המתונות של פילמור.
פילמור הגיע למקום השלישי, עם 873,053 קולות (21.6%) ושמונה אלקטורים ממרילנד.
פילמור הפך לנשיא לשעבר הראשון שקיבל אלקטורים על התמודדותו בבחירות, הישג שיחזרו עליו גרובר קליבלנד ב-1892, תאודור רוזוולט ב-1912 ודונלד טראמפ ב-2024. המפלגה האמריקנית הפסידה, בהפרש קטן, בכמה מדינות דרומיות, ושינוי של 8,000 קולות בלואיזיאנה, קנטקי וטנסי היה גורם לבית הנבחרים להכריע את הבחירות.
בחרו בו ללא התייעצות איתו.
היסטוריונים אחרים טענו שהיה חבר סודי בארגונים הנייטיביסטיים.
הוא הרגיש שהמפלגה האמריקנית היא הדרך היחידה ליצור מפלגה לאומית ללא פילוג העבדות.
עם תבוסתו ב-1856, סיים פילמור את הקריירה הפוליטית שלו.
הוא חזר לעריכת דין, וב-10 בפברואר 1858 נישא לאלמנה עשירה, ורכש איתה בית גדול בכיכר ניאגרה בבאפלו.
המשפחה הקדישה את עצמה לצדקה.
בבחירות של 1860, תמך פילמור בדאגלס, מועמד הדמוקרטים הצפוניים.
לאחר הבחירות, שהובילו להיבחרו של חבר הקונגרס לשעבר מאילינוי, אברהם לינקולן הרפובליקני, רבים רצו לשמוע את דעתו, אולם הוא סירב להתערב במשבר הפרישה של הדרום.
הוא זלזל בפעולותיו של הנשיא ביוקנן כשהדרום פרש, וטען שפרישה היא כבגידה.
לינקולן טייל בבאפלו לאחר היבחרו, ופילמור קיבל אותו ואירח אותו באחוזתו.
במהלך המלחמה, תמך פילמור בלינקולן.
הוא פיקד על מיליציה מקומית שנועדה להגן על באפלו מול הקונפדרציה.
לאחר המלחמה, פילמור המשיך להיות פעיל במיליציה עד למותו.
העיתונים תקפו את פילמור כיוון שבתחילת 1864, קרא ליחס סלחני כלפי הדרום לאחר המלחמה, ודיבר על מחירה הכבד של המלחמה.
ממשל לינקולן ראה בכך התקפה עליו, במהלך שנת בחירות, וטען שפילמור בוגד.
במהלך הבחירות של 1864 תמך במועמד הדמוקרטי, ג'ורג' מקללן, באמונה שהדמוקרטים יפסיקו את הקרבות וירשו למדינות הפורשות לחזור עם העבדות בתחומן, מה שיציל את האיחוד.
לאחר רצח לינקולן באפריל 1865, הושלך דיו שחור אל ביתו של פילמור, כיוון שהבית לא היה עטוף בסרטים שחורים באותה התקופה.
פילמור לא היה בביתו באותה התקופה ושם סרטים שחורים על החלונות לאחר שחזר.
הוא המשיך להיות האזרח מספר אחת של באפלו, ונבחר ללוות את גופתו של לינקולן בבאפלו.
למרות זאת, עדיין כעסו על עמדותיו במהלך המלחמה.
הוא תמך במדיניות השיקום של הנשיא אנדרו ג'ונסון, בתחושה שיש לאחד את האיחוד בהקדם האפשרי.
את שאר זמנו השקיע בהקמת גלריה לאומנות.
פילמור סבל משבץ בפברואר 1874, ולאחר עוד שבץ מת ב-8 במרץ.
הסנאט שלח שלושה סנאטורים ללוויה, כולל האניבל המלין, סגנו הראשון של לינקולן ממיין.
לפי כותב הביוגרפיה שלו, אף נשיא לא ספג ביקורת כמו פילמור.
הסיבה לכך, לטענתו, הייתה הניסיון להשמיץ את הנשיאים שכיהנו לפני מלחמת האזרחים ולטעון שחסרה להם מנהיגות.
הנשיא הארי טרומן טען שפילמור היה חלש אופי ואחראי למלחמה.
שמו נחשב למילה נרדפת לבינוניות.
כותב ביוגרפיה אחר טען שפילמור תמיד תמך בצד הלא נכון במאבקים הפוליטיים.
אחרים שיבחו את ניסיונו לשמר את האיחוד.
פילמור נחשב לאחד מהנשיאים הכי נשכחים, אולם אחרים ראו בו אדם שבחר לכבד את תפקידו ולאכוף את חוק העבד הנמלט.
פילמור מילא את החוקים לטוב ולרע.
אכיפת החוק גרמה לכך שיחשב כתומך בדרום.
בנוסף, מועמדותו מטעם המפלגה האמריקנית גרמה לו להיות מקושר עם נייטיביזם, אף על פי שלא עסק בכך.
במהלך כהונתו של פילמור הוכנה הקרקע לרכישת גדסדן.
ממשלו פתר מחלוקות עם פורטוגל, הגיע להסכמה עם פרו בנוגע לאיי גואנו, ופתר בדרכי שלום סכסוכים עם בריטניה, צרפת וספרד בנוגע לקובה.
המשברים נפתרו ללא פגיעה במעמדה של ארצות הברית או בעזרת מלחמה.
בנוסף, פתר את המחלוקות בין טקסס לניו מקסיקו והתנגד לניסיונה של טקסס לכבוש את ניו מקסיקו.
בנוסף היה איתן בהחלטתו לפטר את הקבינט של טיילור ולקדם את פשרת 1850.
פילמור הקים את הספרייה הראשונה בבית הלבן.
במאגיה, מילת קסם היא מילה בעלת יכולת כישוף.
כלומר מילה שהשימוש בה, באמצעות אמירתה או באמצעות כתיבתה על קמע, משפיע ישירות על המציאות: מרפא ממחלות, מגן מאויב, פותח דלתות וכדומה.
אברקדברה: מילת קסם, שלפי המאמינים בכוחה משמשת להגנה מפני מחלות.
מילת קסם דומה מופיע בספרי הארי פוטר: אבדה קדברה, ומשמשת כקללה ההורגת את מי שהיא פוגעת בו.
מקור המילה הוא מארמית והיא נגזרת מצירוף שתי מילים: "אברא" מלשון בריאה כלומר להוציא משהו שלא היה לפני כן לכדי מימוש, ומשמעותה - אני אברא בריאה.
ובצירוף שתי המילים פירוש הכולל של המילה הוא אברא בריאה כאשר אדבר.
הוקוס פוקוס: מילים המשמשות קוסמים בעת מופע קסמים, כדי להפעיל, לכאורה, את כוחות הקסם.
"שומשום היפתח": המילים לפתיחת שער המערה בסיפור עלי באבא וארבעים השודדים.
מילות קסם המשמשות בקמעות יהודיים:
שברירי - משמשת להגנה מצרה.
אגלא - משמשת לגירוש רוחות רעות.
ראשי התיבות של "אתה גיבור לעולם, אדוני" - מילים המופיעות בתפילת העמידה.
המילה מופיעה גם על קמעות נוצריים-גרמניים וקשורה להגנה מפני אסונות, ובייחוד מפני שריפות.
במאגיה הגבוהה שהתפתחה החל מן המאה ה-19, בעיקר על ידי מסדר השחר המוזהב, אגלא הוא אחד משמות האלוהים בטקס הבסיסי LBRP (טקס הגירוש הקטן של הפנטגרם).
בדקדוק, מילות קישור הן מילים שתפקידן התחבירי הוא להגדיר את הקשר בין מילים, פסוקיות, משפטים ופסקאות.
כל מילת קישור מבטאת קשר לוגי מסוים, כגון ניגוד, סיבה ותוצאה.
קשר זה מסביר לקורא את היחס בין מה שבא לפני מילת הקישור למה שבא אחריה.
מילות הקישור הופכות את הטקסט מרצף מקרי של משפטים לטקסט שלם בעל משמעות.
הקישוריות היא אחד המרכיבים המרכזיים בתהליך הניתוח המבני של הטקסט.
בהתאם, השימוש במילות הקישור הוא חלק מכישורי האוריינות והשפה.
מילים אלו מסייעות לכותב להעביר את המסר והרעיונות שלו בצורה ברורה ולקורא – להתמצא בטקסט ולהבינו.
באופן זה הן מסייעות לרכישת מיומנויות של הבנת הנקרא והבעה בכתב.
על כן יש להבחין היטב בין המטרות השונות של הקשרים הלוגיים, כדי ליצור רצף טקסטואלי קריא, תקין ובהיר מבחינה לוגית.
מבחינה תחבירית, מילות הקישור מחולקות לשתי קבוצות:
מילות חיבור או מילות איחוי – מחברות בין משפטים במשפט המאוחה.
מילות שעבוד – מחברות את המשפט המשועבד למשפט העיקרי המדובר.
מבחינה סמנטית, נהוג לחלק את מילות הקישור על-פי הקשר הלוגי שהן מייצגות.
להלן רשימה חלקית של מילות קישור בעברית:
מטרה סוג הקשר הלוגימילות הקישור להוסיף הוספה ו, וכן, גם, נוסף ל, נוסף על, יתרה מזאת, לא זו אַף זו, יתר על כן, זאת ועוד, כמו כן, ראשית, שנית, לא כל שכן, לא רק...
ובלשון הדיבור גם: בנוסף ל.
דוגמה: שירן הביאה ליום ההולדת של דנה מתנה וגם בלונים.
לתאר מתי התרחשו הדברים זמן כאשר, כש..., בשעה ש..., בזמן ש..., לפני ש..., אחרי ש..., במשך, קודם לכן, בינתיים, בטרם, לאחרונה, מאז, מראש..., לאחר מכן, לאחר, אחרי זה..., כעבור...., לעיתים קרובות/רחוקות...
דוגמה: כשרבקה תיכנס נצעק "מזל טוב, רבקה!".
להתנגד, להסתייג ניגוד בעוד..., בו בזמן ש..., למרות זאת, לעומת ה..., לעומת זאת, אבל, אך, אולם, ברם, אפס כי, עם זאת, לא...
(הטקסט המנוגד) אלא, ואילו..., בניגוד לכך, מאידך גיסא, מנגד, מצד אחד...(טקסט) מצד שני..., שלא כ...
דוגמה: דנה הכינה שיעורים, שלא כדן.
דוגמה: דני לא הגיע ללימודים כיוון שהיה חולה.
לציין תוצאה תוצאה כך ש..., מכאן ש..., לאור זאת..., מכאן נובע ש..., לכן, על כן, לפיכך, הואיל וכך, כתוצאה מכך, אי לכך, משום כך, בעקבות זאת, עקב כך, מתוך כך, מכיוון שכך.
דוגמה: דני היה צמא, לכן הוא שתה.
בשלילה: כדי שלא, שלא, פן, שמא, לבל.
דוגמה: לכבוד החג דני קנה בגדים חדשים.
ניגוד: לעומת זאת, ואילו, בניגוד ל..., לחלופין.
דוגמה: החיים בקיבוץ משותפים, בניגוד לחיים בעיר שהם נפרדים.
תנאי בטל (היפותטי): לו, אילו, לולא, אילולא, אלמלא.
דוגמה: לו הייתי ציפור הייתי יכול לעוף.
לציין ניגוד לצפוי ויתור על אף ה..., אף על פי ש..., חרף ה..., אף על פי כן, אף כי, אף אם, גם אם, אפילו, למרות ה..., למרות זאת, בכל זאת, עם זאת, בכל אופן, מכל מקום, על כל פנים.
דוגמה: אף על פי שדני ידע את החומר הוא לא הצליח במבחן.
לציין חלופות ברירה או, לחלופין
דוגמה: או חברותא או מיתותא.
להסביר הסבר כלומר, למשל, לדוגמה, כגון, זאת אומרת, דהיינו, קרי, הכוונה היא.
דוגמה: אני אוהב לאכול פירות, למשל בננות ותותים.להכליל / לצמצםהכללה, צמצוםכולל, לרבות, בייחוד, בעיקר, זולת, חוץ מ..., פרט ל..., למעט, להוציא, מלבד, רק.
דוגמה: דני ענה על כל השאלות נכון, למעט שאלה אחת.להדגישהדגשהאכן, ודאי, בייחוד, במיוחד, ראוי להדגישלסכםסיכוםסיכומו של דבר, מכל האמור אפשר לסכם.להסיקלהסיק מסקנהמכל האמור ניתן להסיק, מכאן נובע ש, מתברר אם כן ש, נראה כי, ראינו אפוא.
מילת יחס או "מילית יחס" היא מילית, המהווה חלק דיבר, אשר מציין את היחס בין שני שמות עצם או בין פועל לשם עצם.
תפקידן של מילות היחס הוא בקישור בין הפועל לשם עצם והיחס בין שמות עצם.
דוגמאות למיליות יחס בעברית: אל, של, מן, בתוך, על, ליד, בין, אצל, בשביל ועוד.
לאלה מצטרפות האותיות ב, כ, ל, מ (אותיות בכל"מ) שהן קיצור של מילות היחס (בהתאמה) בתוך, כמו, אל, מן.
ניתן להטות חלק ממילות היחס על ידי הוספת כינוי גוף:
קיימות מילות יחס אשר לא ניתן להטותן: לרגל, כדי, למרות.
הערה: ה"א הידיעה אינה מילת יחס.
צירוף של מילת יחס + שם עצם נקרא צירוף יחס.
ישבתי על הכיסא: "על" – מילת יחס, כיסא – שם עצם, על הכיסא = צירוף יחס.
ביקרתי אצל דני: "אצל" – מילת יחס, דני – שם עצם, אצל דני = צירוף יחס.
הפיצרייה נמצאת ליד מאפיית הדגנים: "ליד" – מילת יחס, מאפיית הדגנים – שם עצם, ליד מאפיית הדגנים = צירוף יחס.
דוגמה לשימוש במילת יחס מוצרכת, כחלק ממשלים פועל:
דודו השתקע בעפולה – כיוון שהפועל "השתקע" מצריך משלים של מקום (אי אפשר להשמיט אותו), מילת היחס ב- משמשת במשפט כמילת יחס מוצרכת, לקישור בין הפועל "השתקע" ובין המושא העקיף "עפולה".
בשפות רבות, יש בכוחן של מילות היחס המוצרכות לשנות את הוראתו של הפועל.
כך, למשל, יש הבדל בין הצירופים הפעליים "קינא ב-" (בהוראת "קנאה") ו"קינא ל-" (בהוראת "קנאות (דתית)").
דוגמה לשימוש במילת יחס בלתי מוצרכת, כחלק מתיאור:
דני אכל גלידה בירושלים – כיוון שהפועל "אכל" לא מצריך משלים מקום, הצירוף "בירושלים" מתפקד כתיאור מקום ולא כ"משלים מקום מוצרך".
כלומר, המילית ב־ היא בלתי־מוצרכת.
דוגמה לשימוש במילת יחס כחלק מלוואי צירוף יחס:
הבית בחיפה נמכר בשנה שעברה – צירוף היחס "בחיפה" אינו מתקשר לפועל, אלא משמש לתיאור של שם העצם "בית" (הוא עונה על השאלה "איזה בית?").
המילית ב- משמשת לתיאור יחס בין שני שמות עצם.
מילת תפל היא מילה שאינה לקסיקלית, כלומר מילה שאינה קיימת בשפה מסוימת.
לדוגמה, המילים "קחיל", "דרט" ו"מנגך" הן מילות תפל בעברית כי יכולות להיות מילים בעברית, אבל אינן.
קריאה וכתיבה של מילות תפל תתבצע דרך המסלול הסב-לקסיקלי מכיוון שמילים אלו אינן מיוצגות בלקסיקון.
מילות תפל שנשמעות כמו מילים לקסיקליות נקראות מילים פסאודו-הומופוניות, המילה "סק" למשל היא פסאודו-הומופון מכיוון שזו מילת תפל שנשמעת כמו המילה הלקסיקלית "שׂק".
באנגלית קיימת הבחנה בין Nonword ("לא־מילה") ל־Pseudoword ("פסאודו־מילה").
Nonword היא מילת תפל שאינה מצייתת לחוקי השפה.
Pseudoword, לעומת זאת, היא מילת תפל שאינה קיימת בשפה אך כן מצייתת לחוקיה.
במילות תפל משתמשים בהוראת קריאה על מנת לוודא כי התלמידים קוראים את המילה המוצגת בפניהם באמצעות פענוח פונולוגי תקין ולא על ידי ניחוש, משום שבמטלה מסוג זה לא ניתן לפצות על ידי שימוש בהקשר וידע עולם, כפי שניתן לעשות עבור פיענוח של מילים אמיתיות בתוך טקסט בעל משמעות.
מילות תפל יכולת לסייע באבחון דידקטי לצורך איתור קשיי קריאה, כתיבה או קשיים פונולוגיים.
קריאה – קריאת מילות תפל מתבצעת דרך המסלול הסב-לקסיקלי, כלומר באמצעות המרה מגרפמה לפונמה.
סוגים שונים של דיסלקסיה ישפיעו על יכולת קריאת מילות התפל באופן שונה.
בדיסלקסית שטח, למשל, לא יהיה קושי בקריאת מילות תפל.
לעומת זאת, בדיסלקסיה פונולוגית ובדיסלקסית עומק יהיה קושי רב בקריאת מילים אלו.
הבחנות אלו מסייעות בזיהוי סוגים שונים של דיסלקסיות.
כתיבה – כתיבת מילות תפל מתבצעת דרך המסלול הסב-לקסיקלי באמצעות המרה פונמית-גרפמית.
סוגים מסוימים של דיסגרפיה יכולים להוביל לביצוע שונה בכתיבת מילות תפל.
בדיסגרפיית שטח, למשל, לא יהיה קושי בכתיבת מילות תפל, בעוד שבדיסגרפיה פונולוגית, דיסגרפיית עומק ודיסגרפיית באפר צפויים קשיים ביכולת לכתוב מילים אלו.
פונולוגיה – באבחון יכולות פונולוגיות ישנן מטלות שונות של חזרה ושיפוט שכוללות מילות תפל.
פגיעה ביכולת הפונולוגית יכולה להצביע על לקות למידה כגון דיסלקסיה או על לקות שפה.
מחלבת אלואיס מילר בע"מ , אשר מוצריה נודעים בישראל בשם מולר, היא חברה גרמנית לייצור מוצרי חלב.
החברה נוסדה על ידי לודוויג מולר, שפתח מחלבה קטנה על שמו בשנת 1896 בכפר בדרום גרמניה.
כיום החברה היא תאגיד מזון בינלאומי, שהגיע ב-2007 למחזור מכירות של 2.1 מיליארד אירו.
בתחילת פברואר 2008 החלו מחלבות "טרה" לייצר ולשווק בישראל יוגורט עם קציפת פרי, בזיכיון מטעם "מולר".
ארגון גרינפיס הגרמני יצא למאבק נגד השימוש של "מולר" בחלב שמקורו בפרות שאכלו מזון מהונדס גנטית.
קרבה למפלגות גרמניות ימין קיצוניות
במשך עשרות שנים, תיאו מולר והחברה התמודדו עם האשמות בכך ששמרו על קשרים עם מפלגות ימין קיצוני וסיפקו להן תמיכה כספית.
שמועות על תמיכה ב-NPD הנאו-נאצית (כיום מפלגת המולדת) מקרנות שחורות הופצו לעיתים כמכתבי שרשרת, אך הוכחשו על ידי החברה בהודעות לעיתונות בשנים 2007 ו-2009 ומעולם לא ניתן היה לאמת אותן.
כבר ב-1989 נודע כי מולר תמך במפלגת הימין הקיצוני "הרפובליקנים" באמצעות תרומות רבות למפלגה.
הניסיון לאסור את הדיווח על ידי בתי המשפט נכשל.
ב -2023 מולר נאלץ להודות בפני עיתון גרמני ההנדלסבלאט שהיו לו חילופי דברים קבועים עם פוליטיקאית AfD אליס וידל, כולל בארוחת ערב פרטית בקאן.
הוא גם אישר כי זו לא הייתה הפגישה הראשונה ולא האחרונה.
"במהלך הדיונים עם ד"ר וידל, התעניינתי בתוכנית של AfD כמו גם בהשקפתה האישית על הפוליטיקה הנוכחית", אמר מולר.
עם זאת, הוא הדגיש כי הפגישה התקיימה באופן פרטי וכי הוא אינו תומך ב-AfD באמצעות תרומות.
הוא גם לא מצא שום ראיה המצביעה על אידאולוגיה נאצית, שהייתה עבורו "איסור מוחלט".
לאחר היוודע הטענות, הגולשים, רובם מהקשת הימנית, הביעו הזדהות פומבית עם החברה ברשתות החברתיות וקראו לרכוש את המוצרים.
מילת קוד או שם קוד היא מילה או צירוף מילים קצר המשמשים להעברת מסר סודי באמצעי תקשורת גלויים, כגון שידורי רדיו וטלוויזיה, שקל לצותת להם, כגון קשר רדיו בלתי מוצפן.
מי שאינו שותף לסוד עשוי לדעת שהועבר מסר סודי, אך אינו יודע מהי משמעותו המדויקת.
מילות קוד משמשות גם בתקשורת שאינה גלויה, אך יש חשש סביר שתיורט על ידי מודיעין אותות של האויב.
על מנת שלא לתת להן משמעות שתקל על פענוח הקוד, מילות הקוד נבחרות בדרך כלל באופן אקראי מתוך מאגר של מילות קוד.
כאשר מילות הקוד נועדו לשמש כשמו של מבצע צבאי חורגים לעיתים מגישה זו, ועם חשיפתו של המבצע לציבור ניתן לו שם קוד משמעותי, שבא לתרום ליחסי הציבור של המבצע.
העברת מידע סודי בתקשורת גלויה
כאשר יש צורך להעביר מידע סודי בתקשורת גלויה, או בתקשורת שיש חשש סביר שתיורט על ידי מודיעין אותות של האויב, משמשות מילות קוד להעברת מידע שמשמעותו ידועה רק לצדדים המתקשרים, על פי הסכמה מראש ביניהם.
בצה"ל משמשות מילות קוד לגיוס פומבי של חיילי מילואים, בשעת חירום שבה נדרשת התייצבות מיידית לשירות, ואין זמן לגיוס סמוי (המצריך פנייה אישית לכל מגויס).
במקרה של גיוס פומבי, ידוע לכל שומע שמדובר בגיוס פומבי, אך מילת הקוד (הקרויה בהקשר זה "סיסמה", אף שאיננה סיסמה) מסתירה את שמות היחידות המגויסות ואת היקף הגיוס.
בהלה רבה נגרמה, בישראל ובמדינות ערב, ב"ליל הברווזים", שהיה תרגיל לגיוס מילואים, אך שומעיו סברו שהוא גיוס אמיתי (הסיסמאות ששודרו בתרגיל הן "להקת אמנים", "ארשת חשיבות" ו"ברווזי מים").
שתי מילות קוד נודעות בהיסטוריה של צה"ל הן "סדין אדום", שהשמעתה ברשת הקשר הצה"לית הייתה האות לתחילת המתקפה של כוחות הקרקע במלחמת ששת הימים, ו"סיר בשר", שהושמעה בתחנות הרדיו עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים ונועדה להודיע על גיוס מילואים כולל.
לשמירה על סודיות משמעותה של מילת הקוד, יש להפעילה כפנקס חד-פעמי, כלומר פעם אחת בלבד, משום ששימוש חוזר עשוי לחשוף את משמעותה.
בתחילתה של מלחמת המפרץ הופתעו תושבי ישראל לשמוע את מילות הקוד "נחש צפע" ו"שרב כבד" ברדיו ובטלוויזיה, אך לאחר שימוש חוזר ונשנה בהן הוברר שהן משמשות להורות למפעילי צופרי האזעקה על הפעלתה של אזעקה עקב מתקפת טילים, וכן על הפעלתה של צפירת הרגעה לשם סיום אזעקה זו.
דוגמה לשימוש חד-פעמי במילות קוד מופיעה במסר ששלח משה סנה אל מנחם בגין ב-1 ביולי 1946:
"הצ'יק" פירושו "מלונצ'יק" - מלון המלך דוד, "הבית של עבדך משיחך" פירושו בניין "האחים דוד", שתי מטרות לפעולות של האצ"ל והלח"י במסגרת תנועת המרי העברי.
לעיתים גולש השימוש הצבאי במילות קוד למגע של הצבא עם אזרחים, ובמקרה זה מילת הקוד משמשת להעברת מסר גלוי, שמשמעותו ידועה לכול.
דוגמה לכך היא מילת הקוד "שחר אדום" (שהוחלפה במילת הקוד "צבע אדום") כאזעקה על שיגור רקטות לעבר ישראל.
מילות קוד משמשות לזיהוי מבצעים צבאיים בשלב התכנון שלהם, כאשר חשוב לשמור על חשאיות המבצע.
לאחר עריכת המבצע, ולעיתים שנים רבות מאוחר יותר, נודע ברבים שם הקוד של המבצע.
מבצע אביב נעורים - מבצע לתקיפת יעדי אש"ף בביירות ובצידון
מבצע אופרה - מבצע השמדת הכור הגרעיני בעיראק.
צבא הקיסרות הגרמנית הוא שהחל בשימוש במילות קוד למטרה זו במלחמת העולם הראשונה, והשיטה זכתה לשימוש נרחב במלחמת העולם השנייה.
במלחמה זו קבע ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל, עקרונות למתן שמות למבצעים: "אסור שהשמות יביעו יוהרה או ענווה יתרה, ויש להקפיד שהשמות לא יחשפו את אופי המבצע או ימעיטו בערכו, באופן שיקשה על אם שכולה או אלמנה להגיד שיקירן נהרג במבצע 'Ballyhoo'".
מתן שמות קוד לאתרים במפה הוא שימוש נפוץ במילות קוד, כדי לאפשר התייחסות אליהם באמצעי קשר החשופים להאזנה.
דוגמה: בפלישה לנורמנדי שימשו שמות קוד לציונם של אזורי הנחיתה:
חוף יוטה - כוחות אמריקאים.
חוף אומהה - כוחות אמריקאים.
חוף גולד - כוחות בריטים.
חוף ג'ונו - כוחות קנדים.
חוף סורד - כוחות בריטים.
בעקבות מלחמת יום הכיפורים נודעו שמות הקוד של מוצבי צה"ל לאורך תעלת סואץ: "בודפשט", "אורקל", "לחצנית", "מילנו", "מפרקת" ועוד.
מילות קוד משמשות גם חבורות של ילדים להעברת מסרים בין בני החבורה, ולעיתים משמשות גם מבוגרים.
לעיתים משמשת מחווה גופנית מסוימת, כגון קריצה, העוויה או רקיעה ברגל, כתחליף למילת קוד.
בעת פיתוח של מערכת תוכנה ניתן לה לעיתים שם קוד, המשמש את המפתחים לזיהויה.
עם סיום הפיתוח מוחלף שם זה בשם מסחרי, בהתאם להחלטת אנשי השיווק.
מילר היא חברה אמריקנית המייצרת בירה, שנוסדה על ידי פרדריק מילר בשנת 1855, והיא כיום חברת הבירה השנייה בגודלה בארצות הברית.
המבשלה הראשית של מילר נמצאת במילווקי, ומבשלות נוספות פזורות ברחבי ארצות הברית.
Icehouse - בירת לאגר מסוג בירה קרח
מילֶת (טורקית עות'מאנית ملت; טורקית Millet) הוא השם שניתן באימפריה העות'מאנית לכל עדה או קהילה דתית מוכרת ומוגנת על ידי החוק.
השם התייחס גם לדת השלטת המוסלמית הסונית שבה ראש המילת היה שייח' אל-אסלאם וכן למיעוטים הדתיים המוכרים באימפריה.
שיטת המילת הייתה השיטה המשפטית שהונהגה באימפריה העות'מאנית החל מהמאה ה-19 כחלק מרפורמות הטנזימאט.
לפי השיטה האדם כפוף – בתחום דיני המשפחה – לדין הדתי של עדתו הדתית, ולעיתים לסמכות השיפוט הבלעדית של בית-הדין הדתי של עדתו.
זאת בניגוד לדין האזרחי, המג'לה, שהיה תקף לכל תושבי האימפריה.
מקור המושג "מילת" הוא במילה הערבית "מילה" או "מלה" (ملة), שפירושה עדה או קהילה דתית.
על פי שיטת ה"מילת", ראשי המילת, ראש הדת שחבריה במיעוט היו אחראים על קהילותיהם וכפופים ישירות לסולטאן העות'מאני.
למילתים הייתה מידה רבה של כוח בתוך קהילותיהם, הם קבעו חוקים משלהם וגבו מיסים.
בין הנהנים מן השיטה היו יהודי טורקיה, יהודי יוון ואנשי היישוב הישן בארץ ישראל, אשר חיו בסובלנות יחסית תחת השלטון העות'מאני, וזכו לשלטון אוטונומי בהנהגת החכם באשי לו היו סמכויות מלאות כלפי בני העדה.
כמו כן על היהודים חלו הגבלות מועטות על חייהם או עיסוקם.
שיטת המילת בוטלה בטורקיה ברפורמות אטאטורק, אך נשארה בתוקף במדינות פוסט עות'מאניות רבות, כגון ירדן, מצרים, לבנון ועיראק.
גם בארץ ישראל אומצו עקרונות המילת, בתחום דיני המשפחה, על ידי שלטונות המנדט הבריטי ובהמשך עוגן בחוק במדינת ישראל.
השיטה מאפשרת כיום ליהודים, מוסלמים, נוצרים ודרוזים להחזיק בבתי דין דתיים עצמאיים ולאכוף דיני אישות משלהם, ללא התערבות המדינה.
כך לדוגמה פוסק בית הדין היהודי על פי דיני המשפט העברי והמוסלמי על פי חוקי השריעה.
מילת קריאה היא אחת מבין חלקי הדיבר הזוטרים.
בדרך כלל אין למילת הקריאה קשר דקדוקי כלשהו לשאר המשפט ולרוב גם לא ניתן להטותה.
כל מטרתה לאפשר לדובר להדגיש רגש כלשהו בנוגע לנאמר במשפט.
שילוב מילת הקריאה נעשה בדרך כלל בתחילת המשפט או בסופו, ובמרבית המקרים מילת הקריאה אף יכולה להוות משפט של מילה אחת ("יש!").
בעברית הקריאה מופרדת בפסיקים משאר המשפט.
משפטים המופיעה בהם מילת קריאה יסתיימו בסימן קריאה.
מילת קריאה לא יכולה לבוא במשפט אחרי מילת יחס, וה' השאלה לא תבוא לפניה.
צער: "אוי ואבוי", "אויה", "שוד ושבר" ("שכחתי את המפתח בבית, אויה!")
תדהמה: "חזיז ורעם", "שומו שמיים" ("שומו שמיים, נגמר החלב!")
הזמנה וזירוז: "הבה", "קדימה", "נוּ" ("הולכים לאכול, קדימה!")
משאלה: "הלוואי", "אמן" ("יום יבוא ויגיע השלום, אמן!")
תשובה חיובית: "בבקשה" ("בבקשה, לא אוכל לסרב לאדם מבוגר!")
זוז כבר!"; המילה משמשת גם לציפייה לתשובה ("נוּ?"; "נו?
ומה הוא ענה?") או כמילת השלמה עם מצב ("נו, טוב, שיהיה")
מילת מפתח היא מילה (או צירוף מילים) שטבע מחבר של מסמך במטרה להעיד על נושאו העיקרי וכדי לסייע באיתורו של המסמך.
יש מספר שיטות לציין מילות מפתח של מסמכים ויצירות, והן נבדלות זו מזו על פי המדיה שבשימוש, ועל פי אופי התוכן:
מסמכים רבים, בכללם מאמרים מדעיים ודפי אינטרנט מכילים רשימה של מילות מפתח בתחילת המסמך, לרוב בשילוב או בהמשך לתקציר.
במאגרי מידע יש שימוש במילות מפתח על מנת לאפשר מיקוד של פעולות חיפוש במאגר.
הצירוף "מילת מפתח" משמש בהשאלה לציון רעיון או עיקרון מתומצתים: "מילת המפתח להצלחה היא התמדה".
שיטת זיכרון באמצעות מילות מפתח
מילת מפתח היא עזר זיכרון שפורסם לראשונה ב-1975 על ידי ריצ'רד אטקינסון, ושימש נקודת מפנה בהיסטוריה של עזרי הזיכרון.
אטקינסון סיכם אסופת מחקרים שנערכו בסטנפורד על השיטה של מילות מפתח.
לדוגמה, המילה carlin, שמשמעותה "אישה זקנה".
על פי השיטה, יש לקחת חלק מהמילה שמוכר לנו באנגלית, כמו car, ולהשתמש בו כמילת מפתח על ידי שימוש באסוציאציה בהקשר של פירוש המילה, לדוגמה: "אישה זקנה נוהגת במכונית".
אטקינסון הראה ששיטה זו מסייעת לתלמידי קולג' ללמוד ולזכור שפות זרות.
ואכן חוקרים רבים וידועי שם הסיקו שהפיכת מילה חדשה למילה מוכרת יותר או לביטוי היא טריק זיכרון רב השפעה.
מנועי החיפוש מאפשרים להזין לתוכם מילות חיפוש ומציגים תוצאות חיפוש שבהן מופיעות מילות המפתח הללו.
העיקרון המנחה את מפתחי מנועי החיפוש הוא שהצגת תוצאות המכילות את מילות החיפוש תיצור הלימה ורלוונטיות בין החיפוש לתוצאותיו.
מילות מפתח בעולם קידום האתרים
אופן פעולתם של מנועי החיפוש הביא להתפתחותם של ענפים נוספים כמו קידום אתרים שמטרתו לקדם הצגה של אתרים בתוצאות חיפוש באמצעות הטמעתן של מילות מפתח מסוימות בתוך האתר, ויצירת קישורים מבחוץ אל דפים אלו כשמילות העוגן שלהם (אנקורים) הן מילות המפתח.
הצורך בשילובן של מילות מפתח בתוך אתרי אינטרנט לצורך קידומם, יצר התמחויות בעולם התוכן המקוון.
כותבי תוכן החלו להציע שירותי כתיבה וקופירייטינג לאתרי אינטרנט, העושה שימוש מושכל במילות מפתח.
כך גם אנשי יחסי ציבור ומשווקים ברשתות חברתיות שמסתייעים במילות מפתח כדי ליצור ממשקים בין אתרים, בלוגים וכלים של רשתות חברתיות שמטרתם האחת היא ניהול נוכחות באינטרנט.
ככל שזוהה הצורך לשימוש נכון במילות מפתח באינטרנט פותחו כלים משלימים שנועדו לסייע למקדמי אתרים ולכותבי תכנים המתמחים באינטרנט לזהות את אותן מילות מפתח שנהנות מחיפושים מרובים יותר (ביחס למילות מפתח אחרות).
הכלי המוכר ביותר הוא כלי מילות המפתח של גוגל, המסייע בבניית קמפיינים של קישורים ממומנים בגוגל ומשמש גם את כותבי התכנים לאתרים ואת מקדמי האתרים.
כלים ותוכנות נפוצות אחרים בתחום של מחקר מילות מפתח הם
גוגל וובמסטר (Google Search Console) הוא כלי חשוב של גוגל בהקשר למילות חיפוש אשר תפקידו לנתח איך אנשים הגיעו לאתר שלכם דרך חיפושים בגוגל.
דרך התוכנה תוכלו לזהות את כל מילות החיפוש שדרכם הגיעו אליכם לאתר ותוכלו לזהות הזדמנויות חדשות – מילות חיפוש עם כמות חיפושים גדולה שאתם כבר מופיעים בתוצאות החיפוש כשמחפשים אותן.
גוגל טרנדס (Google Trends) כשמו כן הוא מגלה מגמות (טרנדים) בחיפושים בגוגל.
הכלי עובד בצורה המיטבית עבור מילים עם נפח חיפושים גדול של אלפי חיפושים ויותר בחודש.
אוברסג'סט (Ubersuggest) הוא כלי נוסף לחקר מילות חיפוש.
- Ahrefs היא חבילת תוכנות קידום אתרים המכילה כלים לבניית קישורים, מחקרי מילות מפתח, ניתוח מתחרים, מעקב אחר דירוג וביקורת אתרים.
מילתא אגב אורחא (בארמית, ובעברית: לימוד כבדרך אגב) הוא מונח תלמודי המתאר מצב שבו המשנה, אגב דיון בהלכה מסוימת, מלמדת הלכה אחרת, גם אם אין לה קשר לנושא הנידון.
תחילת זמן קריאת שמע של ערבית, הוא משעת צאת הכוכבים.
המשנה מבארת את הזמן ביום, שבו מתחילים להגיד את קריאת שמע של ערבית, המשנה אינה מציינת את הזמן על פי הגדרתו הידועה (צאת הכוכבים), אלא מלמדת אותו אגב זמן אחר ("משעה שהכוהנים נכנסים לאכול בתרומתם").
כהן שנטמא, אינו יכול לאכול תרומה, ועליו לחכות עד הערב לטבול, ואז, עם צאת הכוכבים, הוא יכול לאכול תרומה.
זהו המקור היחיד בתורה לגבי הזמן - צאת הכוכבים.
ישנם דינים נוספים שזמנם הוא צאת הכוכבים, ובהם לא מזכירה המשנה את השעה שהכוהנים נכנסים לאכול בתרומתם.
אך ייתכן כי היות שבמשנתנו זוהי הפעם הראשונה בה נלמד הדין, מלמדת אותנו המשנה בדרך אגב, גם את המקור לדין "צאת הכוכבים" - "השעה שהכוהנים נכנסים לאכול בתרומתם".
ד"ר יהודה ברנדס במאמר על הסוגיה כותב כי "זהו עומק המושג של "מילתא אגב אורחיה קא משמע לן".
אין זו רמיזה מקרית לתחום הלכה דומה, אלא הצבעה על זיקה מהותית שבין קריאת שמע לבין פעולות אחרות ומצוות אחרות של אותה העת.".
משנה זאת היא גם המקור לכך שהגירה לארץ ישראל נקראת "עלייה", והגירה מארץ ישראל נקראת "ירידה".
מספרת המשנה: "מעשה בטבי עבדו של רבן גמליאל שהיה ישן תחת המיטה (בסוכה), אמר רבן גמליאל לזקנים, ראיתם טבי עבדי, שהוא תלמיד חכמים, ויודע שהעבדים פטורין מן הסוכה, ובא וישן לו תחת המיטה.
לפי דרכנו למדנו, שהישן תחת המיטה, לא יצא ידי חובתו".
טבי ישן בסוכה תחת מיטת רבו כדי להקשיב לשיחות תלמידי החכמים וללמוד מהתנהגותם.
המשנה אמנם רוצה ללמד אותנו דין הישן תחת המיטה בסוכה, אך הנה למדנו אגב אורחא, שעבד פטור ממצוות סוכה, שכן טבי שהיה תלמיד חכם, ידע שהוא פטור ממצוות סוכה, ולכן לא חשש לישון מתחת למיטה.
לא רק ממה שאמרו, אלא גם ממה שעשו חכמים, לומדים הלכה אגב אורחא.
תנו רבנן: "...אין אדם יוצא ידי חובתו ביום טוב הראשון של חג בלולבו של חבירו, אלא אם כן נתנו לו במתנה.
ומעשה ברבן גמליאל ורבי יהושע ורבי אלעזר בן עזריה ורבי עקיבא, שהיו באין (מפליגים) בספינה, ולא היה לולב אלא לרבן גמליאל בלבד...
נטלו רבן גמליאל ויצא בו, ונתנו לרבי יהושע במתנה...
נטלו רבי עקיבא ויצא בו והחזירו לרבן גמליאל.
מילתא אגב אורחיה קא משמע לן: מתנה על מנת להחזיר – שמה מתנה.
על פי ההגיון, היינו חושבים שאם הלולב ניתן כמתנה על מנת להחזיר, אז ברגע שהוא מוחזר, מסתבר שלא הייתה זאת מתנה מלכתחילה, ולא יצאו חובת נטילת לולב.
מלמדת אותנו המשנה בדרך אגב, ממעשיו של רבי עקיבא, שמתנה על מנת להחזיר נחשבת מתנה לכל דבר, וכך גם פסק הרמב"ם.
במסגרת יחסי BDSM, מילת ביטחון היא מילה מיוחדת, או סדרה של מילים, המשמשות את הצד הנשלט, או הכנוע, כדי להודיע באופן חד-משמעי לצד השולט על כאב פיזי או רגשי.
לעיתים נהוגה מילת ביטחון אחת על מנת לעצור את המפגש באופן מיידי, ומילת ביטחון אחרת שמשדרת נכונות להמשיך, אבל ברמה מופחתת של עוצמה.
מילות הביטחון מוסכמות לפני מפגש BDSM על ידי כל המשתתפים.
לעיתים, באירועים מאורגנים של קבוצות BDSM, קובעים מראש כמה מילות ביטחון המוסכמות על כל חברי הקבוצה, כדי למנוע בלבול.
ב-BDSM, השימוש במילות הביטחון מאפשר לצד הכנוע לצרוח "די, תפסיק" וקריאות דומות, מבלי שהוא באמת יתכוון לכך.
צד זה יגיד את מילת הביטחון במידה והוא באמת ירצה לעצור את המפגש.
לפיכך, מילת ביטחון היא בדרך כלל מילה שאותו אדם לא נוהג לומר בזמן סקס, כמו אור אדום, עץ גדול, כוסברה, רחוב שומשום, אוקלהומה, שנבוב וכדומה.
המילה "אדום" נפוצה במיוחד כמילת ביטחון, כי קל לזכור אותה בעיצומו של מפגש BDSM אינטנסיבי.
מילה זו משמשת גם בדרך כלל כברירת המחדל במסיבות מרובות משתתפים, או מקובלת כמילת ביטחון בנוסף למילות ביטחון אחרות שהוסכמו.
סביר לצפות שמנהל המסיבה (Dunngeon Monitor) יכבד מילה זו.
מכיוון שמילים רבות מקובלות כמילות ביטחון, חשוב להסכים מראש מה יהיו מילות הביטחון שיהיו בשימוש במפגש.
לעיתים מקובל לקבוע מילות ביטחון בדרגות שונות, כגון ירוק שמשמעותו "בסדר" או אפילו "תמשיך, יותר חזק", צהוב שמשמעותו "האט" או "תפסיק לעשות את זה", אך בלי לעצור את המפגש, ואדום שפירושו "בוא נפסיק מיד את המפגש."
שימוש נוסף במילות ביטחון הוא בזמן "בדיקת מצב", כתשובה לשאלה.
הצד השולט שואל את הצד הנשלט "מה הצבע שלך?" אם התשובה היא אדום או צהוב, היא משמשת כסימן למצוקה, בעוד שהצבע הירוק מציין "אני בסדר" או אפילו "חזק יותר."
בנסיבות מסוימות, מילת ביטחון לא יכולה להיות מילה נאמרת, בעיקר כשהצד הכנוע קשור או שפיו חסום.
במקרים אלה מקובל להשתמש בתנועה מוסכמת כאיתות מצוקה, כגון הטלת פעמון או כדור, נקישת אצבעות, פתיחה וסגירה נשנית של שתי הידיים, או ביצוע שלוש אנקות ברורות לפי קצב שהוגדר מראש.
סימנים אלה מהווים אות לעצירה או האטה של המפגש.
שיטה נוספת היא לשים את אצבע בתוך כף היד של הצד הנשלט, כסוג של "בדיקת מצב" לצד הנשלט, כשהוא על סף איבוד ההכרה.
אם הצד הנשלט לוחץ בחוזקה את האצבע, הדבר מהווה אישור להמשיך במפגש.
במקרה של משחק תפקידים מיני (למשל, "רופא ואחות"), מקובל לתת לכל משתתף שם בדוי.
במקרה זה אפשר לוותר על השימוש במילת ביטחון, ופשוט לפנות לבן הזוג בשמו הפרטי כדי לציין כאב פיזי או רגשי.
מי רשאי להשתמש במילת ביטחון
טעות נפוצה היא לחשוב שמילת הביטחון נועדה רק לבטיחות הפיזית והרגשית של הצד הכנוע.
למעשה, כל המשתתפים במפגש רשאים להשתמש במילת ביטחון: הצד הכנוע, הצד השולט, מנהל המסיבה, ואפילו משקיפים מהצד.
למשל, מנהג נפוץ ב-BDSM כרוך בהתנהגות קיצונית מכוונת של הצד הנשלט, דבר המציין רצון לטיפול נוקשה יותר.
במקרה כזה, הצד השולט עשוי להשתמש במילת ביטחון כדי לציין שזו התנהלות קיצונית מדי לטעמו.
משקיפים מהצד המתבוננים המפגש עשויים להבחין בסכנה כלשהי שמשתתפי המפגש לא שמו לב אליה, וישתמשו במילת ביטחון כדי לעצור את המפגש (ואת המפגע).
אחת הסיבות השכיחות שבעטיין נמנעים הצדדים במפגש מלהשתמש במילות ביטחון, היא הפחד לאכזב את הצד השני.
פחד זה עלול לגרום למפגש להימשך, תוך גרימת נזק פיזי או נפשי למשתתפיו.
לכן, ברוב הקהילות של BDSM מקובל להשתמש במילת ביטחון ללא חשש, כך שהמשתתפים ירגישו בטוחים ככל האפשר.
איסורים על השימוש במילת ביטחון מסכנים מפגשים עתידיים בכך שהם הופכים למפגשים כפויים, ופוגעים באמון של הצד הנשלט.
בעוד רבים בקהילת ה-BDSM רואים את השימוש במילות ביטחון כחלק חיוני בשמירת הביטחון האישי של משתתפי המפגש, ישנם הסוברים שרצוי להימנע משימוש במילים כאלה.
הם פשוט אומרים "תפסיק", אף על פי שהשימוש במילה זו עלול להיות מסוכן, כי הוא עלול להתפרש כחלק ממשחק תפקידים.
אחרים סומכים על כך שהצד השולט יעקוב אחר מצבו של הצד הנשלט, ויעצור את המפגש אם יהיה צורך בכך, על פי שיקול דעתו.
בנסיבות כאלה, הצד הנשלט או הכנוע בעצם מסכים מראש לוותר על שליטה כלשהי בתוכנו ואורכו של המפגש.
הסכמה זו מכונה לעיתים "אי-הסכמה בהסכמה".
במהלך צילומי הסרט פרויקט המכשפה מבלייר, השחקנים השתמשו במילה "טאקו" כמילת ביטחון, המעידה על כך שהם עומדים להפסיק את המשחק בסרט ולעבור לדיון אמיתי על התקדמות הסרט.
בסרט "יורוטריפ", משנת 2004, כוכב הסרט, קופר (המגולם בידי ג'ייקוב פיטס), לא מצליח לבטא את מילת הביטחון המוסכמת "FLÜGGÅƎNK∂€ČHIŒβØL∫ÊN".
בפרודיות המשודרות בטלוויזיה האמריקאית, משתמשים מדי פעם במילות ביטחון כהלצה.
למשל, בפרק של התוכנית סאטרדיי נייט לייב משנת 2006, יו"ר בית הנבחרים של ארצות הברית ננסי פלוסי מציעה לדון בזכויות החוקתיות של האמריקאים לעסוק ב"סקס קשוח", ומציעה את מילת הביטחון המועדפת עליה: "Palomino".
מילרס פוינט הוא פרוור בסידני.
מילרס פוינט הוא פרוור קטן המצוי בקצהו הצפוני של שטח השיפוט של עיריית סידני.
מצפון לו ממוקם דאווס פוינט, מדרום ברנגרו, ממזרח הרוקס וממערב מפרץ ג'קסון.
הפרוור החל כנחלה קטנה סביב טחנת קמח בבעלותו של ג'ק לייטון, והאזור נודע כנקודת ג'ק הטוחן (Jack The Miller's Point).
במרוצת השנים השם התקצר לנקודת הטוחן (the Miller's Point) ומשם למילרס פוינט.
ב-1833 נתן המושל בורק שטח אדמה קטן לכנסייה הקתולית להקים בית ספר ובית תפילה בפרוור.
האדריכל אמברוז האלן נשכר על ידי הכנסייה להקים את בית התפילה, וזה נחנך בשנת 1835. בית תפילה זה הוא בית התפילה הקתולי העתיק ביותר באוסטרליה, ומשמש עד היום (2010) למיסות של הקהילה המקומית.
בית הספר שהיה באותו בניין נסגר בשנת 1992.
על גבעת המצפה, הנחלקת בין הפרוור לדאווס פוינט הסמוך, מצוי מצפה הכוכבים של סידני, מבנה שנוסד בשנת 1858 על ידי האסטרונום ואיש הכמורה ויליאם סקוט.
במילרס פוינט מצויים כמה מהפאבים העתיקים ביותר בניו סאות' ויילס, אך פרט להם ולמצפה הסמוך אין בפרוור מוסדות תרבות בולטים.
מילריט הוא מינרל סולפידי המכיל ניקל.
צבעו כגוון הפליז והוא מופיע כקווצה של מחטים הקורנים ממרכז משותף.
נוסחת המבנה הכימי של המילריט היא NiS .
ניתן להבדיל בינו לבין פנטלנדיט שהרכבו הכימי דומה בעזרת צורת הגבישים וצבעו העמום יותר.
המילריט מתגבש במערכת הטריגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "הקסגונלית סקלנוהדרלית" , וחבורת סימטריות מרחבית "".
הגבישים מחטיים, לעיתים חלולים עד 7 ס"מ, בדרך כלל כמקבצים קורנים דמויי שערות ארוגות, לעיתים כשהם מצפים דפנות סלע.
לעיתים נדירות כמקבצים חסרי צורה.
למילריט יש פצילות, מושלמת על {101} ו־{012}, אבל בגלל צורת המחטים הדקים של הגביש קשה להבחין בה.
הקשיות של המינרל נמוכה, 3 - 3.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 5.4 גרם לסמ"ק.
גבישים תאומים נוצרים תחת לחץ ב־{012}.
צבעם צהוב פליז חיוור עד צהוב-ארד בחשיפה ממושכת לאוויר מקבל גוון אפור.
הברק של המילריט הוא מתכתי.
המילריט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש באוויר, אבל תכונה זו מתחזקת בנפט.
הגוונים שלו משתנים מצהוב-חום חיוור עד צהוב זוהר.
הפיזיקאי והמינרלוג האנגלי ויליאם האלוס מילר היה הראשון שתיאר מינרל סולפידי המכיל ניקל שהתקבל ממכרה פחם בוויילס.
ב-1845 קרא הפיזיקאי והמינרלוג האוסטרי קרל היידינגר (1795 - 1871) על שמו את המינרל, שדגימה ממנו הגיעה לידיו מזנקט יואכימסתל (St.
Joachimsthal), כיום יחימוב ברכס קרושנה הורי בבוהמיה שבצ'כיה.
מילריט, אם הוא מצוי בריכוז גבוה מספיק, הוא עפרה חשובה להפקת ניקל, משום שהוא מכיל אחוז גבוה יותר של ניקל מאשר פנטלנדיט.
מקומות המפיקים ניקל מהמינרל כוללים את אתרי המחצבים של יקבינדי והנימון ול באוסטרליה ואת מרבצי הניקל הלטריטים של קלדוניה החדשה.
בגלל הגוון של המינרל הדומה לפיריט קיבל המינרל שלל כינויים הכורכים אותו עם פיריט.
מילריט הוא מינרל מותמר נפוץ המחליף פנטלנדיט בסלעים סרפנטיניטים אולטרה-מאפיים.
הוא נוצר כך על ידי הסרת גופרית מפנטלנדיט או מינרלים סולפידיים המכילים ניקל וברזל במהלך התמרה או מטאסומטיזם.
מילריט נוצר גם מסלעי הצטברות אוליביניים עניים בגופרית בתהליך של התגרענות.
מניחים כי מילריט נוצר מגופרית וניקל המצויים באוליבין טהור בכמויות זעירות והנפלטים מהאוליבין במהלך תהליכי ההתמרה.
באוליבין מגמטי יש עד כ-PPM 4,000 (חלקים למיליון) ניקל ועד ל-PPM 2,500 גופרית במבנה הגבישי כזיהומים כשהם מחליפים מתכות מעבר אחרות שלהם רדיוס יוני דומה כדוגמת ברזל (Fe+2) ומנגן (Mn+2).
המילריט מצוי בדרך כלל במקבצים קורנים של גבישים מחטיים בחללים בסלעי אבן גיר ודולומיט עשירים בסולפידים ובגאודות; כמו כן בסלעי משקע יחד עם פחם, ולעיתים נדירות בסרפנטיניטים ובמטאוריטים של ברזל וניקל.
מילריט מצוי כתוצר מהתמרה של פנטלנדיט במרבץ הניקל של סילבר סוואן (Silver Swan) באוסטרליה המערבית, ובגופים סרפנטיניטים אולטרה-מאפיים של קראטון ילגרן (Yilgarn craton) באוסטרליה המערבית בדרך כלל כפנטלנדיט שעבר התמרה.