tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-11 באוקטובר 2024 עבר בראון לשחק באירופה וחתם במניסה מליגת העל הטורקית וליגת האלופות.
טרוי דניאלס הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת אולימפיה מילאנו.
דניאלס נולד וגדל בעיר רואנוק שבווירג'יניה, ובין השנים 2009–2013 למד באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'.
בעונתו השנייה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (VCU Rams), העפילה הקבוצה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, בהובלת הפורוורד ג'יימי סקין.
בשתי העונות הבאות הפך דניאלס לאחד השחקנים הבולטים של ה"ראמס", ורשם ממוצעים כוללים של 11.1 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק.
ב-2 בינואר 2013 שבר את שיא מחוז Atlantic-10 כשקלע 11 שלשות (מתוך 20 זריקות) בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת המדינה של מזרח טנסי.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2013, חתם דניאלס על חוזה בקבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בפברואר 2014 חתם על חוזה ביוסטון רוקטס, אולם שותף עמה בחמישה משחקי NBA בלבד, ואת מרבית העונה בילה בקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – ריו גראנדה.
במהלך עונתו היחידה בקבוצה שבר את שיא הליגה לשלשות בעונה בודדת, עם 240 שלשות בסך הכול (השיא הקודם עמד על 152 שלשות).
בפברואר 2014 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח, ועד לסיום העונה העמיד ממוצעים של 21.5 נקודות, 5.0 שלשות, 4.6 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים למשחק.
בפלייאוף ה-NBA 2014 הפתיע לטובה עם ממוצע של 7.0 נקודות למשחק ב-53.3% קליעה לשלוש, אך הרוקטס הפסידו כבר בסיבוב הראשון, מול פורטלנד טרייל בלייזרס.
לאחר 17 משחקים בעונת הועבר למינסוטה טימברוולבס, במסגרת טרייד משולש בו קורי ברואר ואלכסיי שבד נשלחו ליוסטון, בעוד רוני טוריאף נשלח לפילדלפיה 76'.
בהמשך אותה עונה נשלח בטרייד נוסף לשארלוט הורנטס, יחד עם מו ויליאמס, תמורת גארי ניל ובחירת דראפט עתידית.
לקראת עונת סיכם על חוזה בממפיס גריזליס, והועבר אליה במסגרת עסקת "החתמה והעברה" (Sign-and-trade).
ב-3 בדצמבר 2016 קלע שיא קריירה של 31 נקודות בניצחון מול לוס אנג'לס לייקרס, וב-29 בדצמבר השווה את שיא המועדון לנקודות ברבע בודד כשקלע 22 נקודות ברבע האחרון במשחק מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
בספטמבר 2017 נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
ב-13 בדצמבר 2017 שבר את שיאו האישי כשקלע 32 נקודות בהפסד קבוצתו מול טורונטו ראפטורס.
לקראת עונת חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, ולאחר 41 משחקים, במרץ 2020, שוחרר מהקבוצה.
ארבעה ימים לאחר שחרורו מהלייקרס, חתם דניאלס על חוזה בדנוור נאגטס עד לסיום עונת .
לקראת עונת חתם על חוזה בקבוצת אולימפיה מילאנו.
טרוי דניאל פארוט (באירית: Troy Daniel Parrott; נולד ב־4 בפברואר 2002) הוא כדורגלן אירי, המשחק בא.ז.
אלקמאר ובנבחרת אירלנד בעמדת החלוץ.
טרוי פארוט נולד בדבלין ב־4 בפברואר 2002. פארוט החל את קריירת הנוער שלו בקבוצת הנוער בלוודיר שבדבלין.
ביולי 2017 הצטרף פארוט לטוטנהאם הוטספר.
ב־4 בפברואר 2019, ביום הולדתו ה־17, חתם פארוט על החוזה המקצועי הראשון שלו בטוטנהאם.
ב־21 ביולי 2019, ערך פארוט את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של טוטנהאם, במסגרת גביע האלופות הבינלאומי נגד יובנטוס, המשחק הסתיים בתוצאה 3–2 לטובת טוטנהאם.
ב־24 בספטמבר 2019, ערך פארוט את הופעת הבכורה המקצועית שלו בטוטנהאם במסגרת גביע הפוטבול ליג, כשהיה רק בן 17 שנים ו־7 חודשים.
באותו המשחק טוטנהאם הפסידה לקולצ'סטר יונייטד מהליגה הרביעית.
ב־7 בדצמבר 2019, פארוט ערך את הופעת הבכורה שלו נגד ברנלי במסגרת הפרמייר ליג, כשעלה מהספסל בדקה ה־85' למשחק במקום דלה אלי.
המשחק הסתיים בניצחון 5–0 לטובת טוטנהאם.
ב־1 באוגוסט 2020, הושאל פארוט למילוול מליגת המשנה באנגליה, למשך עונה אחת.
ב-25 ביולי 2022 הושאל לפרסטון נורת' אנד.
ב-24 באוגוסט 2023 הושאל פארוט לאקסלסיור רוטרדם מליגת העל ההולנדית לעונה אחת ובה כבש 17 שערים אך קבוצתו ירדה לליגת המשנה.
פארוט שיחק בנבחרות הצעירות של אירלנד (בנבחרות עד גיל 17, עד גיל 19 ועד גיל 21).
פארוט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של אירלנד ב־14 בנובמבר 2019, ואף סיפק בישול באותו המשחק נגד נבחרת ניו זילנד במסגרת משחק ידידות.
ב־24 באוגוסט 2020, נכלל פארוט בסגל הנבחרת הבוגרת למשחקים נגד נבחרות פינלנד ובולגריה במסגרת ליגת האומות 2020/21.
טרוי ג'נטיל הוא שחקן אמריקאי.
נולד בשם טרוי פרנסיס פארשי (Troy Francis Farshi) בבוקה רטון, פלורידה שבארצות הברית, לדברה (לבית ג'נטיל) ולאלברט פארשי.
כאשר היה כבן ארבע משפחתו עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה.
אביו הוא ממוצא איראני ואמו היא ניו יורקית ממוצא איטלקי.
למד במכללה קהילתית, טרם ליהוקו לסדרת הטלוויזיה "הגולדברגים".
ג'נטיל גילם את דמותו של קרייג פרגוסון הצעיר בתוכנית The Late Late Show with Craig Ferguson באוקטובר 2005. לאחר מכן הופיע בסרטים כגון שומר ראש במבצע ובית מלון לכלבים.
מאז ספטמבר 2013 מגלם את דמותו של בארי גולדברג בקומדיית המצבים "הגולדברגים" של רשת ABC.
כמה גרוע זה יכול להיות?!
החיים היפים של זאק וקודי (2006)
טרוי נהלס הוא פוליטיקאי וקצין אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של טקסס.
לפני כן שימש כשריף במחוז פורט בנד השוכן בטקסס.
נהלס נולד בביבר דאם שבויסקונסין.
אביו, אדווין נהלס, לחם במלחמת קוריאה והיה השריף של מחוז דודג' שבויסקונסין.
בשנת 1988 התגייס נהלס לכוחות המילואים של צבא ארצות הברית, והשתתף בסבבי לחימה אחדים בבוסניה, בעיראק ובאפגניסטן.
על לחימתו אף עוטר בכוכב הארד.
באוניברסיטת ליברטי השלים לימודי תואר ראשון, ובאוניברסיטת יוסטון קיבל תואר שני במשפט פלילי.
ב-1994 עבר נהלס לטקסס והצטרף למחלקת המשטרה בריצ'מונד בנובמבר 2012 נבחר נלס לשריף של מחוז פורט בנד שבטקסס ונכנס לתפקידו בינואר 2013 ונבחר מחדש בנובמבר 2016.
לקראת בחירות אמצע הקדנציה שנערכו ב-2018, הקים נהלס ועדת גישוש במטרה לבדוק את התמיכה הציבורית אם יתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-22 של טקסס, נגד נציג המחוז המכהן פיט אולסון הרפובליקני.
עם זאת, התמודדות זו לא קרמה עור וגידים והוא בחר שלא להתמודד מול אולסון.
ביולי 2019 הודיע כי לא יבקש להיבחר מחדש לתפקיד השריף ב-2020. כחצי שנה לאחר מכן, בדצמבר 2019, הכריז נהלס כי יתמודד על מושבו של אולסון בבית הנבחרים האמריקאי.
הכרזה זו הייתה חלק מממסע הבחירות בפריימריז הרפובליקנים לבחירות שנערכו ב-2020.
במרץ 2020 סיים נהלס במקום הראשון בבחירות המקדימות במפלגה לאחר שזכה לתמיכה של 40.5% מהמצביעים, ובבחירות הכלליות התייצב מול המועמד הדמוקרטי, סרי פרסטון קולקרני.
נהלס גבר על קולקרני וגרף 51.7% מקולות הבוחרים לעומת 44.4% בלבד שגרף קולקרני.
נהלס הושבע לתפקידו בינואר 2021, מיד עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
טרוטה מסלרנו (Trotta, אולם שמה מאוית גם כ-Trocta) (באיטלקית: Trotula; באנגלית: Trota of Salerno) הייתה רופאה וסופרת רפואית ואולי אף פרופסור לרפואה שחיה בעיירת החוף סלרנו בדרום איטליה, בעשוריה המוקדמים או באמצעה של המאה ה-12. שמה ופרסומה הגיעו עד צרפת ואנגליה במאות ה-12 וה-13. הייתה חלק של גבירות סלרנו.
טקסט לטיני שכתבה וכלל כמה מהטיפולים שלה (ואף סיפר על תרופה שביצעה), שולב במכלול בנושא רפואת נשים שכונה בשם "טרוטולה" (במשמעות 'הספר הקטן של טרוטה').
בהתחלה, הקוראים לא ידעו שהמכלול "טרוטולה" נכתב על ידי שלושה מחברים שונים, ולכן הם לא ידעו את שמה של הסופרת, שהיה "טרוטה" ולא "טרוטולה".
תפיסות מוטעות אלו אודות מחברת "טרוטולה" גרמו להעלמה או שינוי של שמה, מינה, רמת השכלתה, הידע הרפואי שלה או של פרק הזמן בו נכתבו הטקסטים.
עבודתה של טרוטה (כולל אוסף התרופות שלה, המכונה "הרפואה המעשית על פי טרוטה") נשכחה עד לגילויה מחדש בסוף המאה העשרים.
"טרוטה" או "טרוקטה" הן הצורות היחידות הידועות כשם אישה שנמצאו במקורות העיר סלרנו במאה ה-12. הצורה "טרוטולה", לעומת זאת, לא מתועדת כשם אישה.
בסוף המאה ה-12, חלק מעבודה שמזוהה עם טרוטה מסלרנו, De curis mulierum ("על טיפולים לנשים"), הוכנס למכלול של שלוש עבודות שונות בנושא רפואת נשים על ידי שלושה מחברים שונים.
מכיוון שעבודתה של טרוטה הייתה היחידה מבין השלוש שנשאו שם מחבר, היא זכתה שהמכלול, שכונה בכותרת "" (תרגום: "העבודה הקטנה (של) טרוטה"), ישא את שמה.
כאשר המכלול הופיע מחוץ לדרום איטליה, התואר "טרוטולה" הובן כשם המחברת, והשם "טרוטולה" ננתפס בטעות כשם המחברת היחידה של כל שלושת הטקסטים במקבץ "טרוטולה".
בעוד שמכלול "טרוטולה", קיים בכמעט 140 עותקים של המקור הלטיני, וכ-60 עותקים של תרגומי שפה מקומית, ניתן למצוא כמה עותקים בלבד מהיצירות המקוריות של טרוטה.
לכן במחקרים מודרניים ישנה חשיבות מכרעת להפרדה בין האישיות ההיסטורית טרוטה לבין גורל הטקסטים במכלול "טרוטולה", מכיוון שחשיבותם ההיסטורית והשפעתם שונה לחלוטין.
הוויכוחים האם "טורטולה" באמת הייתה קיימת, התחילו במאה ה-16. אחד הגורמים להתהוות הוויכוח הוא חוסר העקביות בעבודה שנכתבה תחת שמה של טרוטה.
ויכוחים אלה נמשכו עד שלהי המאה ה-20, כאשר גילו את הטקסט Practica secundum Trota ("הרפואה המעשית על-פי טרוטה"), וניתוח פילולוגי של עבודות אחרות הקשורות אליה שהציגו את טרוטה כאישיות נפרדת מהיצירה "טרוטולה".
שום מידע ביוגרפי על טרוטה מסלרנו אינו קיים מעבר למידע שניתן להפיק מכתבים הקשורים אליה.
מידע זה מאפשר לנו למקם אותה במחצית הראשונה של המאה ה-12. בנוסף, קונקורדנציה מקיפה של כל הטקסטים, שפורסמו בשנת 2007, מאפשרת הערכה של מכלול עבודתה.
סביר להניח שהיא כתבה יותר ממה שמתועד.
במאות ה-12 וה-15 פורסמו טקסטים של טרוטה בערים שונות והיו להם קהל רחב ברחבי מערב אירופה, למרות התחרות עם טקסטים אחרים שהתמקדו בגינקולוגיה ובבריאות האישה.
היצירה שטרוטה הכי מזוהה איתה ככותבת היא ה"Practica secundum Trotam" ("רפואה מעשית על-פי טרוטה"), המכסה מגוון נושאים רפואיים שונים, החל מאי פוריות והפרעות במחזור החודשי וכלה בעקיצת נחש וקוסמטיקה.
טרוטה הייתה ידועה באמינות ובמקצועיות שלה בנושא יילוד, והייתה מיילדת ידועה בסלרנו, איטליה.
אף על פי שעבודותיה ידועות במידע המעשי שלהן בנושא גינקולוגיה ולידה, טרוטה כתבה על בעיות רפואיות של גברים ונשים כאחד.
כשלושה רבעים מספר הרפואה המעשי שלה, Practica secundum Trotam, מוקדשים למחלות שאינן ספציפיות לנשים, כגון מחלות פנימיות, חום ופצעים.
עובדה זו ממחישה כי טרוטה טיפלה לא רק בגינקולוגיה ולידה, אלא העניקה טיפול גם לגברים.
הכתב Practica secundum Trotam התגלה לראשונה בשנת 1985 על ידי ההיסטוריון של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, ג'ון פ.
בנטון מצא את הטקסט הכתוב בכתב יד במדריד, והוא ככל הנראה נכתב בתחילת המאה ה-13. עותק שני וחלקי של הטקסט התגלה על ידי מוניקה ה.
גרין, אשר מצאה כתב עת בו התפרסם חלק מהPractica secundum Trotam.
כתב העת נשמר כעת באוניברסיטת אוקספורד.
בשנת 1995 פרסם פיירו קנטלופו תעתיק מלא (באיטלקית) של הטקסט הלטיני המקורי שנמצא במדריד.
טרם פורסם תרגום מלא לאנגלית.
טרוטה היא גם הדמות הסמכותית העומדת מאחורי אחד משלושה טקסטים ב"קובץ טרוטולה", שהוא תקציר של עבודות על רפואת נשים שאוחדו מאוחר יותר במאה ה -12. זהו הטקסט המכונה De curis mulierum ("על טיפולים לנשים").
טרוטה לא יכולה להיחשב מחברת הטקסט הזה, לפחות לא בצורה בה הוא שרד, משום שהיא מצוטטת בתוך הטקסט בגוף שלישי.
טרוטה מופיעה באנקדוטה על צעירה הסובלת מ"ventositas matricis" ("רוח ברחם").
הטקסט מסביר שלפעמים נשים "מכניסות אוויר" לרחם שלהן, כך ש"לעיני אנשים מסוימים נראה כאילו הן נקרעות או סובלות מכאבי מעיים".
טרוטה נקראה לטיפול באישה הסובלת מהמצב.
הטקסט הדגיש כי "טרוטה נקראה לעזרה כאילו היא אדון." המילה הלטינית ל"אדון" בטקסט הופיעה בלטינית כ־Magistra, וזה הסימן המשכנע ביותר לכך שלטרוטה היה מעמד חברתי דומה לזה של 'אדון', Magister.
לטיפול ב"רוח ברחם" אין שום מקבילה בעבודות אחרות מסלרנו, אך בחלק ניכר מDe curis mulierum יש הדים לשיטות הטיפול של טרוטה המוכרות לנו מPractica secundum Trotam.
ההתייחסות לטרוטה במגוף שלישי מעלה את השאלה מיהם הכותבים, ה"אנחנו" המחברים של הטקסט.
גרין טוענת שהקולקטיב המחבר הוא של קבוצת נשים מתרגלות, שיש להם גישה בלתי אמצעית לכוף של המטופלות שלהן, והן רוצות להעביר את הידע והניסיון שלהן לקבוצת נשים מטפלות אחרת, אולי בהמשך הדורות.
לדעתה, זוהי עדות לקיומה של קהילת נשים מטפלות שכבר איננה רוצה להסתמך רק על העברה בעל פה של מסורות הריפוי, אלא מבקשת להנציח אותן בטקסט כתוב.
עם זאת, יכולת קריאה וכתיבה של נשים עדיין איננה מתועדת דיה בדרום איטליה בתקופה זו, מה שמעלה את השאלה מדוע מלכתחילה נכתב De Curis mulierum.
גרין מוצאת רמז לתשובה בשלוש מילים שמקורן באנגלית שנמצאו בעותקים המוקדמים ביותר של הטקסט.
ייתכן שהספר נכתב לא לטובת נשים מקומיות בסלרנו, אלא לקהל באנגליה שהשתוקק ללמוד על פרקטיקות רפואיות בסלרנו הרחוקה.
אנגליה ודרום איטליה היו תחת שלטון הנורמנים בשלב זה, והעברת כתבי הרפואה של דרום איטליה לנורמנדי ובעיקר לאנגליה מתועדת היטב בתקופה זו.
למעשה, נראה כי כתב היד של העותק המוקדם ביותר של הגרסה המקורית של De curis mulierum, הנמצא בספריית הבודליאנה באוקספורד (MS Digby 79), וזמנו מתחילת המאה ה-13, נכתב גם באיטליה וגם באנגליה.
כתביה של טרוטה בימי הביניים - המוניטין שלהם, וגורלם
האנקדוטה של ריפוי הצעירה עם ה"רוח" ברחם היא סימן למעמד שבו זכתה טרוטה בקהילתה, והכינוי 'מגיסטרה' בולט במיוחד לאור העובדה שהמילה כמעט ולא מתועדת כלל בתקופה זו.
אולם אין תיעוד של טרוטה כמרפאת בכתבים אחרים מסלרנו בתקופה זו.
השם "טרוטה" נפוץ בתיעודים מתקופה זו, אולם אי אפשר לזהות אף אחד מהאזכורים כמתייחס לטרוטה מסלרנו.
טרוטה מצידה כן מזכירה את עמיתיה המרפאים הגברים: בספרה "Treatments for Women" ישנן שתי התייחסויות לרופא הסלרני קופו (Copho): במקרה אחד, היא מתייחסת בבירור לנקודה עקרונית במשנתו האנטומית של קופו.
במקרה אחר, נראה שהיא (או מישהו שערך את הטקסט שלה) מעתיקה מקופו את ניתוח הגורמים לבעיות פוריות ואת הטיפולים בהן.
בנוסף, טרוטה מצדיקה את השימוש ב"משחת הזהב" לטיפול מסוים בנגעים בפין.
לטרוטה הייתה אפוא מודעות לעבודתם הרפואית של בני דורה הגברים, ולכן אי-אזכורה על ידם ראויה לציון.
האזכורים הספורים של סופרים גברים על נוהגיהן של (mulieres Salernitane) כקבוצה נפרדת אינם אלא אקראיים, וכוללים רק לעיתים את שיטות הריפוי בהן השתמשה טרוטה.
עבודותיה של טרוטולה נפלו לידיו של ג'ורג קראוט בשנת 1544. ג'ורג ארגן מחדש את שלושת הטקסטים המרכיבים כך שייראו כאילו נכתבו על ידי אדם אחד.
בנוסף, הוא הסיר את אזכור השמות שהיו נפוצים מעבר למאה ה-3, מה שהביא את הקוראים ואת המו"לים שאחריו להניח שמדובר בטקסט קדום.
מאוחר יותר, במאה השש עשרה, קספר וולף, שפעל כעורך הבא של הקובץ 'טרוטולה', שינה את השם מטרוטולה לארוס (שם גברי) וערך את עבודותיה כך שיראו כאילו נכתבו על ידי גבר, במטרה להתאים את הכתוב לשינוי שם הקובץ.
שקר זה גרם לטקסט להיראות כאילו נכתב על ידי גבר, דבר שתרם למחיקתה של טרוטה.
לכל אורך המחקר אודות הקובץ "טרוטולה", היסטוריונים, חוקרים ובלשנים רבים הכחישו את חיבוריה, את מגדרה ואת הידע הרפואי של טרוטה מכל מיני סיבות.
לדוגמה, בשנת 1773, גרונר דחה את עבודתה של טרוטה מכיוון שהיא הוזכרה בתוך הטקסט, ולא כמחברת שלו.
במקום זאת הוא התייחס למחבר הטקסט כאל גבר לא ידוע.
מקרה יוצא דופן הוא ההיסטוריון הרפואי הקטלאני Montserrat Cabré i Pairet, שגילה תרגום קטלאני חלקי מהמאה ה-15 של הטקסט De curis mulierum, היחיד מבין שלושת הטקסטים במכלול "טרוטולה" ששמר את ההוראה המקורית של טרוטה.
ככל הנראה, הכותב השווה את התרגום הקטלאני עם עותק שמצאו מהלטינית המקורית De curis mulierum, ורשם כי בלטינית המקורית המסטרה שהייתה לה נקרא טרוטה "בלטינית".
חוץ ממקרה מיוחד זה, ההכרה בטרוטה נעלמה כמעט בסוף ימי הביניים.
זה הביא למחלוקת בנוגע למחברת "טרוטולה".
ויליאם טרוי בולדרסון הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-12 של מדינת אוהיו.
בולדרסון, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בסנאט המדינתי של אוהיו טרם היבחרו אל הקונגרס ה-115 של ארצות הברית בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים שהתקיימו בשנת 2018. כמו כן, בשנים 2009–2011, היה חבר בית הנבחרים של אוהיו.
בולדרסון נולד בעיר זיינסוויל (Zanesville) וגדל בדרום-מזרח אוהיו, ובשנת 1980 השלים את לימודיו בבית הספר התיכון של זיינסוויל.
לאחר מכן למד במכללת מאסקינגאם (שהפכה בהמשך לאוניברסיטת מאסקינגאם ) ובאוניברסיטת המדינה של אוהיו, אך מעולם לא השלים את לימודיו הגבוהים.
את נתיבתו המקצועית בעולם העסקים החל בעסקי הרכב של משפחתו, כמכונאי, בעת היותו סטודנט.
הוא היה סגן נשיא ומנכ"ל החברה מ-1987 עד 2008. בהצהרת הון חשף בולדרסון כי אין לו הכנסות מחברה זו מאז 2008, ובפברואר 2018 הארגון פורק ונסגר.
כאשר ג'ים אסלנידס, חבר בית הנבחרים של אוהיו, היה מנוע מלהתמודד לתקופת כהונה נוספת — בולדרסון התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הבחירה ה-94 בבית הנבחרים המדינתי.
הוא זכה ב-67.6% מקולות הבוחרים בפריימריז שהתקיים במרץ 2008. ביום הבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הדמוקרטית וגרף 54.01% מהקולות.
בבחירות 2010 התמודד פעם נוספת ללא התנגדת.
בעודו חבר בית הנבחרים של אוהיו, היה בולדרסון חבר בוועדת הכספים ויושב ראש ועדת המשנה לחקלאות ומשאב טבע.
בראשית 2010 הציג בולדרסון חקיקה שתחייב מקבלי מדיקייד באוהיו לעבור בדיקת סמים אקראית על מנת לקבל הטבות מהמדינה.
בשלהי מאי 2011 הודיע ג'ימי סטיוארט, חבר הסנאט המדינתי של אוהיו, כי בכוונתו להתפטר מתפקידו כנציג מחוז הבחירה ה-20 בסנאט החל מ-30 ביוני, סוף שנת הכספים.
בעקבות זאת, ב-12 ביולי אותה שנה, הודיע נשיא הסנאט טום ניהאוס כי בולדרסון ימונה למלא את מקומו של סטיוארט.
בולדרסון הושבע לתפקידו ב-13 ביולי.
ב-6 בנובמבר 2012 נבחר לתקופת כהונה מלאה בת ארבע שנים בסנאט, אחרי שגבר על המועמדת הדמוקרטית תרזה סקרמק עם 59.79% מהקולות.
בולדרסון נבחר בשנת 2014 כיו"ר משותף של ועדת החקיקה המיוחדת לבדיקת תקנות האנרגיה המתחדשת של אוהיו והתייעלות ארגיה, ושימש כיו"ר ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע בסנאט המדינתי.
בבחירות 2016 התמודד בשנית לסנאט אך הפעם ללא התנגדות.
ב-7 באוגוסט 2018 היה בולדרסון מועמד המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית, בבחירות מיוחדות שהתקיימו עקב התפטרותו של פט טיברי בינואר אותה השנה.
הוא זכה בקושי בבחירות המקדימות שנערכו בחודש מאי, עם 20,101 קולות (29.2 אחוז) לעומת 19,437 קולות שגרפה מלאני לנגן.
תובענה ייצוגית שהגישה לנגן, אשר ביקשה להכריז עליה כזוכה בשל אי-סדרים בהצבעות, נדחתה על ידי בית המשפט העליון של אוהיו באוגוסט 2018. ביום הבחירות המיוחדות ניצב בולדרסון בפני המועמד הדמוקרטי דני או'קונור.
אמנם בליל הבחירות היו התוצאות צמודות מדי כדי להכריז על זוכה, אך ב-24 באוגוסט בולגרסון הוכרז באורח רשמי כזוכה.
לאחר ספירת קולות ההצבעה מרחוק וקלפיות ארעיות, הוביל בולגרסון על או'קונור ב-0.8% (1,680 קולות), והושבע לתפקידו בספטמבר.
במהלך מסע הבחירות זכה לתמיכתם של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ומושל אוהיו לשעבר ג'ון קייסיק, שייצג לפני טיברי את מחוז הקונגרס ה-12.
בולדרסון חבר ב"קבוצת המשילות הרפובליקנית", שדולה של חברי קונגרס רפובליקנים מתונים וליברלים.
בקונגרס ה-117 הוא חבר בוועדת העסקים הקטנים ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.
טרוי אנתוני קרטר הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת לואיזיאנה.
בשנים 2016–2021 היה חבר הסנאט המדינתי של לואיזיאנה, כנציגו של מחוז הבחירה השביעי.
ב-24 באפריל 2021 נבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות התפטרותו של סדריק ריצ'מונד.
לאחר שהשלים את לימודיו בבית הספר התיכון אוליבר פרי ווקר השוכן בשכונה אלג'ירז (Algiers), למד קרטר באוניברסיטת זייבר בלואיזיאנה, שם קיבל תואר ראשון במנהל עסקים ובמדע המדינה.
הוא הוסיף להשלים תוכניות לימוד בבית הספר ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד ובבית הספר לעניינים עירוניים וציבוריים באוניברסיטת קרנגי מלון.
קרטר הוא מרצה מן החוץ למדע המדינה באלמה מאטר שלו, אוניברסיטת זייבר בלואיזיאנה.
טרם היבחרו לבית המחוקקים של לואיזיאנה היה קרטר במשך שש שנים עוזרו הבכיר של ראש עיריית ניו אורלינס, סידני בראת'למי.
קרטר נבחר לחבר בית הנבחרים המדינתי של לואיזיאנה בשנת 1992, והיה לאפרו-אמריקאי הראשון שייצג שם את מחוז הבחירה ה-102. ב-1993 הציג קרטר חקיקה בבית הנבחרים לאיסור על אפליה נגד קהילת הלהט"ב.
לאחר היבחרו לסנאט של לואיזיאנה, יזם חקיקה דומה ב-2017 וב-2020. בשנת 1994 נבחר לייצג את מחוז C במועצת העירייה של ניו אורלינס.
הוא כמילא תפקיד זה עד 2002, עת התמודד ללא הועיל לתפקיד ראש העיר.
בבחירות אלה הפסיד בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית וסיים במקום החמישי עם 10% מקולות הבוחרים.
ב-2006 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של לואיזיאנה נגד נציג המחוז המכהן ויליאם ג'פרסון , אך הפסיד בבחירות המקדימות.
כעבור שנים אחדות במדבר הפוליטי, נבחר קרטר לסנאט של לואיזיאנה בבחירות 2015. הוא גרף 12,935 קולות, שהם 56.8% מקולות הבוחרים, במהלך סיבוב שני (Runoff) נגד המועמד ג'ף ארנולד.
כסנאטור, קרטר נתן את חסותו לכ-75 הצעות חוק שבהמשך נחתמו בספר החוקים של לואיזיאנה.
בעודו מכהן כיושב ראש הסיעה הדמוקרטית בסנאט של לואיזיאנה, שימש כיו"ר ועדת העבודה והיחסים התעשייתיים של הסנאט.
ב-18 בנובמבר 2020, חבר הקונגרס סדריק ריצ'מונד הודיע כי יתפטר מתפקידו כנציג מחוז הקונגרס השני של לואיזיאנה בינואר 2021 לאחר שמונה בידי הנשיא הנבחר ג'ו ביידן ליועץ בכיר לנשיא ארצות הברית.
בעקבות זאת התמודד קרטר בבחירות המיוחדות למילוי מקומו של ריצ'מונד בקונגרס.
ב-20 במרץ 2021 סיים קרטר במקום הראשון בפריימריז, והתקדם ליום הבחירות המיוחדות לצד קארן קרטר פטרסון, שסיימה במקום השני.
קרטר זכה לתמיכתם של מספר אישים בהם ריצ'מונד, ג'ון ברו, חברי קונגרס דמוקרטים.
בבחירות שהתקיימו ב-24 באפריל 2021, קרטר נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית.
טרוי דומה הוא קופץ למים אמריקאי בעבר.
אלוף ארצות הברית וזכה במקום השלישי באולימפיאדת לונדון.
טרוי דומה נולד בונטורה שבקליפורניה למשפחת שחיינים וקופצי למים.
הוא התאמן באוניברסיטת טקסס באוסטין.
כבר בשנת 1998 הוא הגיע לאליפות העולם וזכה במקום השני בתחרות של מקפצה גמישה ממטר אחד.
בעקבות ההצלחה הוא הגיע לאולימפיאדת סידני וסיים תחרות אישית במקום השישי ולצד דייוויד פיכלר במקום הרביעי בתחרות סינכרונית.
באולימפיאדת אתונה הוא סיים שישי בתחרות אישית ושישי בתחרות סינכרונית ביחד עם אחיו ג'סטין דומה.
גם באולימפיאדת בייגינג טרוי דומה לא הצליח להגיע למדליה.
באולימפיאדת לונדון הוא קפץ לצד כריסטיאן איפסן בתחרות סינכרונית וזכה במדליית ארד.
בתחרויות אליפויות העולם טרויי דומה בנוסף למדליית כסף של שנת 1998 ובמדליית כסף וארד ב-2005 ושתי מדליות כסף ב-2009.
טרוי דומה השתתף מספר פעמים במשחקים משחקים הפאן-אמריקאיים וזכה בהם במספר מדליות כולל מדליית זהב בשנת 2007 בקפיצה סינכרונית לצד מיץ' ריצ'סון.
טרוי דרוי פרי ג'וניור הוא כומר אמריקאי והמייסד של כנסיית המטרופוליטן הקהילתית, המהווה שירות עבור לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב).
הכנסייה נוסדה לראשונה בלוס אנג'לס ב-6 באוקטובר 1968 ומאז, התרחבה לכ-222 קהילות ב-37 מדינות בעולם.
טרוי פרי הוא הבכור מבין חמישה אחים שנולדו לבוטלים הגדולים ביותר בצפון פלורידה (מבריחי אלכוהול בלתי חוקי), טרוי פרי ואדית אלן.
מאז שהוא זוכר את עצמו, פרי הרגיש שנקרא להטיף, ותייג את עצמו כ"קנאי דתי".
הוא הושפע מדודותיו, שקיימו תפילות רחוב בעיר הולדתו ושאירחו את פרי כשהוא נושא דרשות מביתם.
אביו של פרי מת כשהוא נמלט מהמשטרה כאשר בנו היה בן אחת עשרה, מה שחזק את נחישותו של טרוי להיות מעורב בכנסייה ככל האפשר.
לאחר שאמו נישאה בשנית והעבירה את המשפחה לדייטונה ביץ', פרי עבר התעללות על ידי אביו החורג וברח מהבית, לא חזר אלא לאחר שהתגרשה ממנו.
לאחר שקנאותו הדתית גברה, פרי נשר מהתיכון, והפך למטיף בפטיסט מורשה עד גיל 15. לאחר שפרי הביע את משיכתו ההומוסקסואלית לגברים, הכומר שלו הציע לו להינשא לאישה כדי "לפתור את רגשותיו".
הוא התחתן עם בתו של הכומר שלו, פרל פיניון, בשנת 1959, בעוד כי לאחר מכן נזכר באומרו: "תמיד התעניינתי בבנות הכומר כי חשבתי שהן יהיו נשות מטיף טובות.
לא אהבתי אותה כשהתחתנתי איתה, אבל כן אהבתי אותה לאחר מכן.
לפרי ופיניון נולדו שני בנים והם עברו לאילינוי שם פרי למד באוניברסיטת קלוורי ומכון התנ"ך מודי, שם למד במשך שנתיים.
פרי היה המטיף בכנסיית אלוהים קטנה ולפעמים ניהל קשרים מיניים עם גברים אחרים, אך ראה בכך רק "חקר נעורים".
אולם כשהיה בן 19, מנהלי הכנסייה אמרו לו שאחד הגברים שאיתם היה סיפר להם מה הם עשו יחדיו, אשר כתוצאה מכך, נאלץ לעזוב את הכנסייה מיד.
פרי ופיניון עברו לדרום קליפורניה, שם היה לכומר בכנסיית אלוהים של הנבואה.
לאחר שאשתו של פרי מצאה את העותק שלו של הספר "ההומוסקסואל באמריקה" מאת הפרופסור דונלד ובסטר קורי מוסתר מתחת למזרנו, נישואיהם התפרקו במהירות והתגרשו לאחר חמש שנות נישואים.
פרי הונחה להתפלל על כך שהוא "הוליך שולל על ידי רגשותיו ההומוסקסואלים את פיניון" ומאוחר יותר נאמר לו על ידי הבישוף שלו להתנער מעצמו בדוכן (מעמד מוגבה למטיפים בכנסייה נוצרית) ולהתפטר מהיותו כומר.
פרי עבד בחנות כלבו סירס וגויס לצבא ב-1965, אשר במהלכן שירת כשנתיים בגרמניה.
בשנת 1968, לאחר ניסיון התאבדותו בעקבות פרשיית אהבה כושלת, והיותו עד לעצירתו של חבר קרוב על ידי משטרת לוס אנג'לס בבר ההומוסקסואלי "The Patch", פרי חש שנקרא לחזור לאמונתו ולהציע בה מקום קבלה עבור הומוסקסואלים ולעבוד את אלוהים בחופשיות.
פרי הציג פרסומת בירחון אדבוקט שהכריזה על שירות פולחן המיועד להומואים בלוס אנג'לס אשר כונתה כנסיית המטרופוליטן הקהילתית (MCC).
12 אנשים התייצבו ב-6 באוקטובר 1968 לשירותו הראשון, בעוד "תשעה היו החברים שלי שבאו לנחם אותי ולצחוק, ושלושה באו בעקבות המודעה" אמר פרי.
לאחר שישה שבועות של שירותיו בסלונו, עברה הקהילה למועדון נשים, לאולם, לכנסייה ולבסוף לתיאטרון שהכיל כ-600 חברים בתוך מספר חודשים.
בשנת 1971 נחנך בניין משלה עם נוכחות של למעלה מ-1,000 חברים.
בהיותו גלוי, גרם הבניין למספר בנייני "MCC" להיות מטרה להצתה, כולל כנסיית האם המקורית בלוס אנג'לס.
בשירותיו, פרי ביצע את מה שמגזין טיים תיאר "כאיחודים הפומביים החד-מיניים הראשונים בארצות הברית" כבר ב-1968 והסמיך נשים לכמורה כבר ב-1972. באותה שנה, יצר את ספרו "האדון הוא הרועה שלי והוא יודע שאני הומו" (The Lord is my Shepherd and he Knows I am gay).
לכנסיית המטרופוליטן הקהילתית ישנם כיום כ-222 קהילות ב-37 מדינות.
הסרט התיעודי משנת 2007, Call Me Troy, מציג את סיפור חייו ומורשתו של פרי, כולל ייסוד "MCC" ומאבקיו כמנהיג זכויות אזרח בקהילת הלהט"ב.
המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית של מכון סמיתסוניאן מחזיק באוסף של פריטים מכנסיות הקהילה של פרי.
הפרטים הוצגו למכון ביום השנה ה-51 להקמת הכנסייה.
שטר מתנה אשר העביר מרצונו וללא תמורה את בעלותו על הפריטים נחתם ב-7 באוקטובר 2019 על ידי פרי ובעלו פיליפ.
השטר מורכב מחפצים אישיים ששימשו את פרי ככומר בהקמת הכנסייה, פריטים היסטוריים מחבריה וכן פריטים המפרטים את עבודת הכנסייה ופרי במאבקם למען שוויון זכויות אזרחי.
הפריטים שנתרמו למוזיאון כוללים ספר תפילה משותפת שפרי נהג להוביל את הפולחן במפגש הפולחן הראשון של "MCC" ושירותים רבים אחרים, חתונות והלוויות במהלך עשרות השנים.
פרי גם תרם ספר דרשות שכתב ביד.
החפצים נתרמו באופן סמלי למוזיאון במפגש פולחן מיוחד בכנסיית המטרופוליטן של וושינגטון הבירה ביום ראשון, 6 באוקטובר 2019. חפצים תלת־ממדיים בהם ספר התפילה ומערכת הלבוש של פרי - יישמרו בחלק מיוחד של המוזיאון.
הניירות והתצלומים יהפכו לחלק מאוסף הלהט"ב המכיל למעלה מ-57 רגל מעוקב (172 קופסאות) של חומר הקשור לקהילת הלהט"ב הלאומית המשתרעת על פני שנת 1915 ועד לתקופה הנוכחית.
חלק מהחפצים והרשומות האחרים שנתרמו למוזיאון כוללים,
האמנה של כנסיית המטרופולין של סן פרנסיסקו המתארת את זכויות החברות בה.
ספרי תוכנית הוועידה הכללית מהשנים ה-25, ה-40, ה-50 המספקים מידע על התפתחות כנסיית המטרופולין.
פזמון לשון כולל משנת 1990.
החוברת המקורית "הומוסקסואליות: לא מחלה, לא חטא" המסבירה את אמונתה של כנסיית המטרופולין לגבי מיניות ורוחניות (עם מעל 100,000 עותקים אשר הודפסו והופצו).
עותק מקורי של גיליון 1971 של מגזין "Life" עם תמונה של פרי ככומר מחתן זוג חד מיני בכנסיית המטרופולין של לוס אנג'לס.
עותק מקורי של "שירות האמונה והחופש לחגוג את יום השנה ה-25 לסטונוול" באליס טולי הול בניו יורק.
חפץ נוסף אשר נתרם הוא צלב קטן עשוי ויטראז' מאחד החלונות ההרוסים של כנסיית האם המקורית של לוס אנג'לס מטעם קהילת המטרופוליטן אשר נשרפה בהצתה בשנת 1973.
עיקר הרשומות ההיסטוריות של כנסיית המטרופוליטן הקהילתית נשמרות במרכז ללימודי להט"ב ומגדר בדת (CLGS) בברקלי, קליפורניה, ובמכון "ONE" בלוס אנג'לס.
האקטיביזם של פרי קיבל תפניות רבות, כולל תפקידים במספר מועצות של ארגוני להט"ב.
בשנת 1973 החזיק במושב בוועדת מחוז לוס אנג'לס ליחסי אנוש.
פרי עבד בזירות פוליטיות כדי להתנגד לאניטה בראיינט אשר הובילה את הארגון האנטי-הומוסקסואלי "הצילו את ילדינו" ב-1977, שביקש לבטל חקיקת חוק נגד אפליה שהעבירה העיר מיאמי על איסור אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה, תחומי דיור ומגורים ציבוריים.
פרי גם פעל בהובלת ההתנגדות ליוזמת בריגס בקליפורניה אשר קראה להבטיח שמורים הומוסקסואלים או לסביות יפוטרו או יאסרו עליהם לעבוד בבתי ספר ציבוריים בקליפורניה.
החל מ-4 בספטמבר 1977, פרי ערך צום של 16 יום על מדרגות הבניין הפדרלי בלוס אנג'לס כדי לגייס כספים עבור מאבק ביוזמה.
בשנת 1978, הובסה היוזמה בעיקר בשל ארגון התנגדות עממי, בו השתתף פרי.
פרי גם תכנן את הצעדה הלאומית בוושינגטון למען זכויות לסביות והומואים ב-1979 עם הפעיל רובין טיילר.
ב-28 ביוני 1970, פרי, יחד עם שני הפעילים, מוריס קייט ובוב האמפריז, הקימו את מצעד הגאווה הראשון ברחוב כריסטופר סטריט ווסט אשר לימים, יוגדר כמצעד הגאווה הוותיק ביותר בעולם.
בשנת 1978 זכה בפרס על רקע פעילותו ההומניטרית מטעם האיגוד האמריקאי לחירויות האזרח.
פרי מחזיק בתוארי דוקטור לשם כבוד מבית הספר "Episcopal Divinity" בבוסטון ומכללת "Samaritan" (לוס אנג'לס) על עבודתו בתחום זכויות האזרח, בעוד בעשורים האחרונים, זכה לשבחים על ידי איגוד העיתונות הגאה עם הפרס ההומניטרי שלה.
ביום הולנטיין 2004 דיבר פרי עם קהל של נשואים טריים הומוסקסואלים בעצרת "שוויון בנישואים" בקפיטול מדינת קליפורניה עבור הכרה בנישואים חד מיניים במדינה.
במשך השנים, פרי הוזמן לבית הלבן בחמש הזדמנויות בהן,
בשנת 1977 על ידי הנשיא ג'ימי קרטר עבור דיונים בזכויות הומואים ולסביות.
בשנת 1995 על ידי הנשיא ביל קלינטון כמשתתף בוועידת הבית הלבן הראשונה בנושא מאבק במחלות ה-HIV/איידס.
בשנת 1997 הוזמן על ידי הנשיא קלינטון כמשתתף בוועידת הבית הלבן למאבק בפשעי שנאה.
בשנת 1997 הוזמן שוב כאורחו של הנשיא קלינטון בתואר כבוד בארוחת בוקר בבית הלבן עם הנשיא עבור כיבוד 100 מנהיגים רוחניים לאומיים ברחבי ארצות הברית.
בשנת 2009, יחד עם בן זוגו פיליפ, הוזמן על ידי הנשיא ברק אובמה לרגל יום השנה ה-40 למהומות סטונוול.
פרי פרש מתפקיד מנחה כנסיית המטרופוליטן הקהילתית ב-2005, בעוד הכומרית ננסי ווילסון ירשה את תפקידו ב-29 באוקטובר 2005.
במרץ 2017, פרי הפך לאזרח האמריקאי הראשון שזכה בפרס "CENESEX" של קובה בעת ציון ערב הגאלה ה-10 הקובנית נגד הומופוביה וטרנספוביה, שהתקיימה בתיאטרון קרל מרקס בבירת המדינה, הוואנה, בה התכנסו קרוב ל-5,000 איש לכבוד הכומר פרי, כולל שגרירים מארצות הברית, צרפת, שווייץ וכן את שר התרבות הקובני.
מריאלה קסטרו, בתו של נשיא קובה ראול קסטרו, העניקה לפרי את הפרס בציון רקע ההיסטוריה בעבודתו למען זכויות אדם וזכויות קהילת הלהט"ב ברחבי העולם.
בשנת 2019, פרי הוכלל בקיר התהילה עבור ציון 50 שנה לציון מהומות סטונוול, שהורכבה מ-18 מנהיגים בולטים בקרב קהילת הלהט"ב בהם וילסון קרוז, מנדי קרטר, מרשה בוצר וסטיוארט מילק, אחיינו ההומוסקסואל של הפעיל הארווי מילק אשר היה לחבר המועצה ההומוסקסואל הגלוי הראשון ברחבי סן פרנסיסקו.
בשנת 2011, השחקן ג'ייד אסטבן אסטרדה גילם את פרי בקומדיית הסולו המוזיקלית "ICONS: The Lesbian and Gay History of the World, Vol.
5" הכוללת את השיר "I Will Follow You" אשר ביצע אסטרדה בדמותו של פרי.
ב-6 באוקטובר 2018, נערכה בקתדרלת האפיסקופלית של לוס אנג'לס מחווה לפרי במלאת 50 שנה להיווסדות כנסיית המטרופוליטן הקהילתית עבור "חלוקת כבוד לעשרות שנות הצדק החברתי שלו למען זכויות להט"ב".
דוברים אורחים מיוחדים כללו את הסנאטור ממדינת קליפורניה קווין דה ליאון ועורכת הדין גלוריה אולרד, שהגישו תביעה ב-2004 בשם פרי, בעלו פיליפ ריי דה בליק ורובין טיילר ודיאן אולסון, שבסופו של דבר הובילו לפסיקת הכרה בנישואים חד מיניים על ידי בית המשפט העליון של קליפורניה.
ב-11 ביוני 2021, ארגון הבייסבול של לוס אנג'לס דודג'רס כיבד את פרי בהענק פרס מפעל חיים של גיבור קהילת הדודג'רס בערב הלהט"ב השנתי השמיני באצטדיון דודג'ר.
אמו של פרי הפכה לחברה ההטרוסקסואלית הראשונה בכנסיית המטרופוליטן ותמכה בפעילותו עד שנפטרה ב-1993. פרי התאחד במשך השנים עם בנו הצעיר, מייקל, וביצע את הנישואים שאיחדו אותו ואת כלתו, אך נותר מנוכר מבנו הבכור.
פרי מתגורר בלוס אנג'לס עם בן זוגו פיליפ ריי דה בליק איתו נישא לפי החוק הקנדי בכנסיית המטרופוליטן של טורונטו.
בני הזוג תבעו את מדינת קליפורניה עם שובם הביתה לאחר חתונתם בטורונטו על אי ההכרה בנישואיהם החד-מיניים.
המדינה ערערה לאחר מכן על התביעה אם כי בית המשפט העליון במדינה הכיר בנישואיהם לאחר חמש שנים.
טרוי מייקל קוטסור הוא שחקן וקולנוען אמריקאי, זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
קוטסור נולד במסה, אריזונה ב-24 ביולי 1968 לג'ודי ולאונרד סטיבן "לן" קוטסור, שהיה מפקד המשטרה של מסה.
כשהיה קוטסור בן תשעה חודשים, גילו הוריו שהוא חירש, ולמדו שפת סימנים כדי שהמשפחה תוכל לתקשר.
הוריו עודדו את קוטסור לעסוק בספורט ולהתיידד עם ילדים שומעים בשכונה שלהם.
הוא החל להתעניין לראשונה במשחק כשהיה תלמיד בבית הספר היסודי.
בתיכון, המורה שלו לדרמה עודדה אותו להשתתף במופע הכישרונות, והוא ביצע מערכון פנטומימה, שהתקבל בחיוב והניע אותו לעסוק בתיאטרון.
לאחר שסיים את בית הספר התיכון, התמחה בתחנת הטלוויזיה האמריקאית KTSP-TV.
הוא אומנם שאף לביים סרטים, אבל במהלך ההתמחות הוא סייע לעורך ולא הרגיש מחובר לאנשים.
לאחר מכן למד באוניברסיטת גאלדט משנת 1987 ועד שנת 1989 תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע.
כשקוטסור קיבל הצעת עבודה למשחק מהתיאטרון הלאומי ללקויי שמיעה, הוא נענה לה ועזב את גאלדט לסיבוב הופעות במשך שנתיים, והופיע בשתי הצגות.
בשנת 1994 הוא החל לעבוד ב־Deaf West Theatre בלוס אנג'לס, שם שיחק וביים מספר הפקות.
על הבמה, התפקידים שלו כללו את סטנלי ב"חשמלית ושמה תשוקה" ולני ב"על עכברים ואנשים".
בשנת 2001, קוטסור והשחקן לייל קאנוס לוהקו יחד בהפקה של המחזמר "Big River" משנת 1985. קוטסור וקאנוס גילמו שניהם את אביו של האקלברי פין, פאפ, כשקוטסור עושה את שפת הסימנים וקאנוס מדבר ושר.
הצלחת המחזה הובילה אותו לעלות בברודוויי.
היה לו גם תפקיד משני ב-"Sue Thomas: F.B.Eye", הוא עבד גם כמומחה לשפת סימנים עבור התוכנית.
מאז היו לו תפקידי טלוויזיה וקולנוע.
ב-2012 כיכב קוטסור בהצגה "סיראנו", המבוססת על "סיראנו דה ברז'ראק".
המחזה, בבימויו של סטיבן זאקס, הועלה לראשונה באפריל 2012. בעקבות "סיראנו", קוטסור ביים את הסרט העלילתי "No Ordinary Hero: The SuperDeafy Movie", שיצא לאור ב-2013.
בשנת 2021 הופיע קוטסור בסרט העלילתי "CODA", בתפקיד משני בתור אב חירש לבת מתבגרת שומעת.
הבמאית שאן הדר ראתה לראשונה את הופעותיו בהפקות תיאטרון וליהקה אותו כחלק מהאנסמבל.
על תפקידו בסרט זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
קוטסור אמור לככב ב-"Flash Before the Bang", דרמת ספורט עם שחקנים חירשים.
קוטסור נשוי לשחקנית דין בריי.
שנהשםתפקידהערותעבריתאנגלית2001רפואה שלמהStrong Medicineלארספרק: Fix"2002–2005Sue Thomas: F.B.Eyeטרוי מאיירס5 פרקים2003Docטרויפרק: "Rules of Engagement"2006CSI: ניו יורקCSI: NYדניס מיצ'םפרק: "Silent Night"2007סקראבסScrubsמר פרנסספרק: "My Words of Wisdom"2012מחשבות פליליותCriminal Mindsג'ון מאיירספרק: "The Silencer"2019המנדלוריאןThe Mandalorianניצבפרק: "Chapter 5: The Gunslinger"2025הארנבת השחורה (אנ')Black Rabbitג'ו מנקוסו4 פרקים
טרוטה זהובה קליפורניה (שם מדעי: Oncorhynchus aguabonita או Oncorhynchus mykiss aguabonita) הוא מין של טרוטה הנמצא בקליפורניה.
המין נמצא לרוב באזורים: גולדן טרוט קריק ("אפיק הטרוטה הזהובה", Golden Trout Creek) – יובל של נהר קרן ונהר מזלג קרן הדרומי .
הטרוטה הוא דג מים מתוקים הרשמי של מדינת קליפורניה מאז שנת 1947.
הטרוטה זהובה קליפורניה דומה מאוד לשני תת-מינים של טרוטת עין-הקשת (Oncorhynchus mykiss), טרוטה זהובה נהר קרן הקטן (O.
whitei) השוכן באגן נהר קרן הקטן וטרוטת עין-הקשת נהר קרן (O.
gilberti) השוכן במערכת הנהרות קרן.
לעיתים, מתייחסים לשלושת המינים הללו כ"טרוטה זהובה".
במקור, הטרוטה הזהובה תואר כתת-מין ממשפחת הסלמוניים בשם המדעי Salmo mykiss agua-bonita, ועדיין נחשב לעיתים כתת-מין (כעת נקרא Oncorhynchus mykiss aguabonita) יחד עם קבוצת תת-מינים נוספת של טרוטת עין-הקשת הידועים כ"טרוטה אדומת-פס" (redband trout, ).
עם זאת, נכון ל-2014 האתרים FishBase ו-Catalog of Fishes הגדירו את O.
aguabonita כמין עצמאי יותר מאשר כתת-מין של O.
כמוהם ITIS הגדיר את O.
gilberti הגדיר האתר כתת-מינים של O.
צדדי הדג זהובים עם פס אדום אופקי.
לאורך הפס יש בין 10 ל-12 אליפסות כהות (המכונות "סימני פאר") בכל צד.
גחונם מעוטר גם הוא בפס אדמדם.
סנפירי הגב, הצדדיים והאחוריים בעלי קצוות לבנבנים.
בבתי הגידול המקומיים שלהם, אורכם של הפריטים הבוגרים נע בין 15 ל-30 ס"מ.
דגים מעל 30 ס"מ נחשבים גדולים.
פריט מאוכלוסייה שהושתלה באגמים תועד במשקל של 5 ק"ג.
יש להבחין בין השם טרוטה זהובה, לשם הדומה טרוטת עין-קשת זהובה, הידועה גם כן כ-palomino trout.
טרוטת עין-קשת הזהובה הוא הגרסה הצבעונית של טרוטת עין-הקשת הרגיל.
המין לרוב נמצא בגבהים של מ-2.1 עד 3 ק"מ מעל גובה פני הים, ותפוצתו הטבעית היא בחלקו הדרומי של הרי סיירה נבאדה.
טמפרטורת המים המועדת עליהם היא בין 14 ל-17 מעלות צלזיוס, אך הם יכולים לעמוד בטמפרטורות של עד ל-21 מעלות בנחלים נמוכים יותר ברמת קרן (Kern Plateau) כל עוד מים אלו מתקררים בלילות.
המין הנוסף היחיד הטבעי לאותם אזורי התפוצה של הטרוטה הוא מוצץ סקרמנטו (Catostomus occidentalis occidentalis).
שיא הטרוטה הזהובה של כל הזמנים נקבע על ידי מחלקת הציד והדגים של מדינת ויומינג כשדגו פריט בגודל 71 ס"מ ומשקלו 5.10 ק"ג באגם קוקס, ויומינג ב-1948. השיא של IGFA (התאחדות ציד הדגים הבינלאומית) עבור טרוטה זהובה נקבע ב-2012 כאשר נתפס פריט באורך 53 ס"מ בגולדן לייק, ויומינג.
aguabonita טבעי לדרום רכס הרי סיירה נבאדה, לרבות החלקים העליונים של הנהרות קרן ו-מזלג קרן הדרומי והיובל גולדן טרוט קריק.
אולם המין נצפה גם במאות אגמים ונחלים מחוץ לתחומי התפוצה הטבעיים, אם כי רוב האוכלוסיות הללו לא החזיקו מעמד או הוכלאו עם טרוטת עין-הקשת ותת-מיניו.
הטרוטה הזהובה הוגדר לראשונה על ידי דייוויד סטאר ג'ורדן, נשיאה הראשון של אוניברסיטת סטנפורד בשנת 1892 כ-Salmo mykiss agua-bonita.
המין נקרא על שם מפלי אגואה בוניטה (Agua Bonita), שם זוהו הפריטים הראשונים, בשפך אפיק גולדן טרוט קריק היכן שהצטלב עם נהר קרן.
בשנת 1904 כתב סטיוארט אדוארד וייט לחברו הנשיא תאודור רוזוולט כי דיג יתר של טרוטה זהובה עלול להוביל להכחדתו של המין.
בנובלה של וייט, The Mountains, הוא כתב על מין הטרוטה הזהובה המאויים ברמת קרן בקליפורניה.
רוזוולט היה שותף לדאגתו של וייט לגבי המין ודרך קצין מחלקת הדגה של ארצות הברית, גורג' מ.
בווארס, שלח את הביולוג ברטון ווארן לחקור את המצב.
שנתיים לאחר מכן ב-1906 פרסם ווארן את דוחו תחת הכותרת "הטרוטה הזהובה של דרום הרי הסיירה" (The Golden Trout of the Southern High Sierras).
ווארן הגדיר ארבעה תת-מינים של הדג: Salmo roosevelti (על שם רוזוולט) מגולדן טרוט קריק, Salmo aguabonita מעל יד מזלג נהר קרן הדרומי, Salmo whitei (על שמו של סטיוארט אדוארד וייט) מנהר קרן הקטן ו-Salmo gilberti מטרוטת עין-הקשת של נהר קרן.
מאז, מחקרים גנטיים מיפו שלושה תת-מינים של טרוטה זהובה הטבעיים לנהר קרן, טרוטה זהובה קליפורניה (O.
aguabonita) הטבעית למזלג נהר קרן הדרומי וגולדן טרוט קריק (יובל לנהר קרן הראשי, שבעבר היה חלק ממנו, אך מסלוליהם הופרדו בשל זרימת לבה ורכס משקעים), טרוטה זהובה נהר קרן הקטן (O.
שנים של דיג יתר, ניהול כושל ותחרות עם מינים פולשים הביאו את הטרוטה הזהובה למצב של סף סכנת הכחדה חמורה.
טרוטת הנחל (Salvelinus fontinalis) מתחרה איתם על מזון, הטרוטה החומה (Salmo trutta) טורפת אותם וטרוטת עין-הקשת מתרבה איתם, דבר הפוגם בטוהר מאגר הגנים ומוביל לתהליך של אינטרוגרציה (introgression, מעבר של גֶן ממאגר גנים של מין ביולוגי מסוים למאגר אחר (באמצעות הכלאה)).
עקב כל אלו, האוכלוסיות נמצאות בירידה מתמדת במשך עשרות שנים.
בשנת 1978 הוקמה שמורת הטרוטה הזהובה בתוך היער הלאומי איניו והפארק הלאומי סקוויה, המגנים על קווי פרשת המים העיליים של נהרות הקרן ומזלג קרן הדרומי.
בספטמבר 2004, מחלקת הציד והדגה של קליפורניה חתמה על הסכם עם סוכנויות פדרליות על שחזור בתי גידול שנפגעו מרעיית יתר של כבשים ובקר כחלק מתוכנית שימור מקיפה.
חוק המינים בסכנת הכחדה של ארצות הברית הגדיר את התת-מין O.
NatureServe הגדיר ב"רשימה האדומה של NatureServe" את שלושת תת-המינים הבאים תחת:
Oncorhynchus mykiss aguabonita—טרוטה זהובה קליפורניה (G5T1): סכנת הכחדה חמורה - בביקורת אחרונה מ-2013. האיום העיקרי על התת-מין הוא התרבות ואינטרוגרציה מצד טרוטת עין-הקשת.
מחקרים גנטיים הראו חדירה של גני עין-קשת ברמות שונות בכמעט כל האוכלוסיות הטבעיות הידועות נכון ל-2003. ישנן הערכות כי רק אחוז מכלל האוכלוסייה נותר טהור ובידוד אזורים אלה לתקופות ארוכות יוצר סיכון משמעותי לדיכאון התרבות-פנים, ואובדן הטרוזיגוטיות ומגוון גנטי.
איומים אחרים כוללים תחרות עם מינים לא מקומיים/אקזוטיים כגון הטרוטה החומה ועין-הקשת, טרפה על ידי החומה, צמצום בתי גידול על ידי רעיית יתר של בקר ואולי גם התרבות טבעית של אוכלוסיות בוניים.
Oncorhynchus mykiss gilberti—טרוטת עין-הקשת נהר קרן (G5T1Q): סכנת הכחדה חמורה עם מגוון טקסונומי מפוקפק שעלול להפחית את העדפת השימור - בביקורת אחרונה מ-2005. ספק רב אם ישנן איזשהן אוכלוסיות טהורות גנטית הקיימות בטבע.
האיומים המרכזיים כוללים אינטרוגרציה עם עין-קשת, אובדן בתי גידול מרעיית יתר, גידול אוכלוסיות בוניים, בירוא יערות ובניית כבישים, אירועים לא צפויים כגון שיטפונות, בצורת, שריפות ומפולות אדמה.
Oncorhynchus mykiss whitei—טרוטה זהובה נהר קרן הקטן (G5T2Q): סכנת הכחדה עם מגוון טקסונומי מפוקפק שעלול להפחית את העדפת השימור - בביקורת אחרונה מ-2005. איומים כוללים התרבות עם עין-קשת ו"איום מתמד מהעברות של דגי סלמון [אל בתי הגידול] על ידי דייגים ממורמרים".
התת-מין עדיין נצפה בנהר קרן הקטן, מעל למפלים בנהר התחתי, זאת למרות שנצפתה אינטרוגרציה במספר אוכלוסיות יחד עם אוכלוסיות עין-קשת חופיות.
התאחדות הדייגים האמריקאים הגדירה את כל שלושת תת-המינים כ"פגיעים" מאז אוגוסט 2008.
העברות אל מחוץ לתחומי המחייה האנדמיים
במהלך המאה ה-20 אוכלוסיות של טרוטה זהובה הועברו אל מדינות מערביות למטרת דיג ספורטיבי שלהם.
המדינות אליהן הועברו טרוטות זהובות וקיימות בן אוכלוסיות פעילות הן: קליפורניה (אזורים אחרים), איידהו, מונטנה, וושינגטון, קולורדו וויומינג.
אוכלוסיות שחיו באגמים גבוהים בהרי רובי, ויומינג, נכחדו.
מדינות שהועברו אליהן אוכלוסיות, אולם מצבן אינו ידוע הן: אריזונה, ניו מקסיקו (האוכלוסייה בניו מקסיקו ככל הנראה נכחדה) ואורגון.
אוכלוסייה בת קיימא נוספת קיימת כיום בהרי הרוקי של אלברטה, קנדה.
אוכלוסיית טרוטת הזהב של הפרובינציה מתוחזקת על ידי העברה של דגים בין אגמים כדי לאזן בין אוכלוסיות, אך ללא הוספה של פריטים חדשים מאוכלוסיות אחרות.
צ'אק ייגר ואוכלוסיית ניו מקסיקו
כשקולונל צ'אק ייגר הציג למפקדו, גנרל אירווינג "טוויג" בראנץ' את אוכלוסיית דגי הטרוטה הזהובה באגמי הרי סיירה נבאדה, הורה בראנץ' לייגר ולבאד אנדרסון להעביר חלק מאוכלוסיית הדגים שבאגמים אל ניו מקסיקו, שם יבלה הגנרל את שנות הפנסיה שלו.
באוטוביוגרפיה השנייה שלו, "!Press On" מתאר ייגר את טיוליו השנתיים יחד עם אנדרסון ונוספים לדיג טרוטה זהובה, אותם הוא משבח: "[...] וכאשר אכלנו אותם, הרגשנו שאנו בגן-עדן".
טרוטת השור (שם מדעי: Salvelinus confluentus), היא מין של טרוטה מהסוג Salvelinus השייך למשפחת הסלמוניים.
תחום תפוצתו המקורי במי נהרות קרים בצפון-מערב אמריקה הצפונית בארצות הברית וקנדה מאלסקה ועד קליפורניה.
מבחינה היסטורית, הייתה טרוטת השור מכונה בארצות הברית בשם (Salvelinus malma), אך סווגה מחדש כמין נפרד ב-1980. טרוטת השור רשומה כמין בסיכון על פי חוק המינים בסכנת הכחדה של ארצות הברית (1998) וכפגיעה ברשימה האדומה של המינים המאוימים של IUCN.
טרוטת השור יכול להיות נודדת, נעה לאורך מערכות נהרות גדולות, אגמים ואוקיינוס, או שהיא יכולה להיות ישיבה, נשארת באותו פלג כל חייה.
כמו מינים אחרים של Salvelinus, יש לסנפירים של טרוטת השור קצוות לבנים.
ראשה ופיה גדולים בצורה יוצאת דופן עבור דגים מסדרת הסלמוניים, מה שהעניק לה את כינויה.
צבעה משתנה בהתאם לבית הגידול ולמקום, אבל גוון הגוף הוא דרך כלל ירוק זית, הגב כהה יותר מהצדדים החיוורים; כתמים של קרם עד צהוב חיוור מכסים את הגב, וכתמים אדומים או כתומים מכסים את הצדדים; ולסנפירי החזה, הגחון והשת יש שוליים לבנים או בצבע שמנת.
בעונת הרבייה הזכר מתאפיין בגב בגוון זית כהה, לפעמים גובל בשחור, בטן כתומה-אדומה, כתמים אדומים בהירים וקצוות סנפיר לבנים בוהקים.
אורכה הממוצע הוא כ-60 סנטימטרים, כאשר טרוטת שור נודדת בדרך כלל הרבה יותר גדולה מטרוטת השור ישיבה ומשקלה הממוצע כבוגרת כ-9 קילוגרם, לעומת טרוטת השור ישיבה שלעיתים רחוקות עולה משקלה על 2 קילוגרם.
פרט יוצא דופן של טרוטת השור תועד באורך של 103 סנטימטרים ומשקל של 14.5 ק"ג.
ניתן להבדיל בין טרוטת השור ל (Salvelinus fontinalis) על ידי היעדר כתמים ברורים על סנפיר הגב, כמו גם כתמים צהובים, כתומים או בצבע אלתית על הגב, בניגוד לכתמים אדומים עם הילות כחולות על טרוטת ברוק.
בטרוטת השור סנפיר הזנב אינו ממוזלג בצורה בולטת כמו בטרוטת האגמים (Salvelinus namaycush), עוד מין טרוטה מאותו סוג.
טרוטת השור שוכנת במים הקרים והצלולים של הנהרות בהרים הגבוהים ונהרות החוף של צפון-מערב אמריקה הצפונית, כולל יוקון, קולומביה הבריטית, וושינגטון, אורגון, איידהו ומערב מונטנה, כמו גם בנהר שבצפון נבדה.
אוכלוסיית טרוטת השור קיימת מזרחית לקו פרשת המים של אמריקה באלברטה, שם היא מוגדרת כדג הפרובינציאלי.
תחום התפוצה ההיסטורי של טרוטת השור כלל גם את צפון קליפורניה, למשל בנהר מקלאוד, אך נראה כי הוא נכחד באזור זה.
לטרוטת השור יש דרישות בית גידול קפדניות, הדורשות טמפרטורות מים בדרך כלל מתחת ל-13 מעלות צלזיוס, מצעי חצץ נקיים, בריכות עמוקות, אזור מוגן על ידי עצים מתים וגדת נהר תלולה, ומערכות גדולות של נתיבי מים מחוברים זה לזה כדי לאפשר נדידה לצורך רבייה.
לפיכך, הם מעדיפים את הבריכות העמוקות של אגמים קרים ונהרות גדולים, כמו גם המקורות של הנהרות הקרים בהרים הגבוהים.
טרוטת השור עשויה להיות אנדרומית בנהרות החוף, והתגלו מקרים שטרוטת שור אחת נדדה מנהר חופי אחד למשנהו דרך האוקיינוס.
טרוטת השור צעירה ניזונה מזואופלנקטון ומזואובנתוס, במיוחד ימשושיים.
ככל שהם גדלים, הם מתחילים להיזון יותר ויותר מדגים אחרים.
בחוף מדינת וושינגטון, חלק מהאוכלוסיות הדרומיות ביותר של טרוטת השור ניזונות בעיקר מביצים ומדגיגים של אלתית, כמו גם מדגים.
טרוטת השור רשומה כמין מאוים על פי חוק המינים בסכנת הכחדה בארצות הברית בכל תפוצתו ב-48 המדינות הרצופות של ארצות הברית.
הוא משמש כ לניהול עבור מספר יערות לאומיים, כולל ו ().
ניתן למצוא אותם גם בפארק הלאומי גליישר.
רבייה של טרוטת השור מחייבת מים קרים וכמויות נמוכות מאוד של טין, כשסלילת דרכים וכבישים וכריתת עצים פוגעים בשתי דרישות אלו.
בנוסף, היכולת שלה לנדוד ברחבי מערכות נהרות לצורך רבייה עלולה להיפגע בשל מחסומי דגים בלתי עבירים, כגון סכרים.
אוכלוסיות טרוטת השור נמצאות בסכנה גם מרביית כלאיים עם טרוטת ברוק שאינה מקומית והוכנסה לנהרות על ידי האדם.
כמה מנושאים אלו הועלו בתביעה ארוכת שנים שבה בשנת 2003, אגודת המדבר הטבעי של אורגון (Oregon Natural Desert Association) והמרכז לגיוון ביולוגי (Center for Biological Diversity) תבעו את שירות היערות של ארצות הברית בטענה שהוא הפר את ואת חוק הנהרות הפראיים והנופיים על ידי אישור תוכניות מרעה ב של אורגון.
באפריל 2018 פסק השופט המחוזי של ארצות הברית, מייקל ו.
טרוטת השור היא דג מבוקש על ידי דייגים חובבים בצפון קנדה.
הדג הושמץ פעם כמי שמאיים על אוכלוסיות של מינים מקומיים אחרים המוערכים יותר על ידי דייגים.
חלק מתחומי השיפוט בקנדה מפרסמים את הדרישה לשחרור הדג לאחר לכידתו בסיסמה "לא שחור, תחזיר אותו" (No black, put it back), רמז לכתמים השחורים שאי קיומם על סנפיר הגב מעיד שהדג שנלכד הוא טרוטת השור ויש לשחררו.
טרויה (בטורקית: Troya) היא אופרה בשתי מערכות מאת בוז'ור הויניץ' המבוססת על הלברית בשפה הטורקית מאת ארטון הויניץ', אחיו.
האופרה מבוססת על האפוס היווני העתיק איליאדה מאת הומרוס.
האופרה הועלתה בהצגת בכורה באנקרה, טורקיה, ב-2018 והועלה מחדש בתיאטרון בולשוי במוסקבה, רוסיה, ב-2019.
טרויה הולחן על ידי Bujor Hoinic, המנצח הראשי הרומני של האופרה והבלט הממלכתי של טורקיה.
הליברית נכתבה על ידי ארטון הויניץ'.
זוהי האופרה הטורקית הראשונה שנכתבה והולחנה על ידי זרים.
מבוססת על האפוס היווני מהמאה ה-8 לפני הספירה איליאדה מאת הומרוס.
האופרה הושלמה במאי 2018 לאחר עבודה של שלושה וחצי חודשים.
שמונה הסצנות של האופרה בשתי המערכות עוסקות במלחמה ובחיים בעירטרויה (היסארליק המודרנית, צפון מערב טורקיה).
הבכורה התקיימה בקונגרסיום ATO באנקרה, טורקיה, בביצוע האופרה והבלט הממלכתי של אנקרה ב-9 בנובמבר 2018. האופרה הוזמנה על ידי משרד התרבות והתיירות כחלק מ"שנת התיירות 2018 של טרויה" בטורקיה, שהוכרזה בקשר למלאת 20 שנה לכניסתה של טרויה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו .
ב-8 באפריל 2019, טרויה הועלתה בתיאטרון בולשוי במוסקבה, לרגל פתיחת "שנת התרבות רוסיה-טורקיה 2019".
+תפקידקולצוות מקוריהומרוס, מחבר האיליאדהקרייןמוסטפא קורטאגממנון, מלך מיקנהבסשפק גוץ'פריאמוס, מלך טרויהבריטוןזפר ארדשהלנה, מלכת ספרטהסופרןזדה איזליפאריס, נסיך טרויהטנורמוראט קראחןהקטור, יורש העצר וגיבור טרויהרקדןטאן סגטורקמנלאוס, מלך ספרטהקרייןמרט טורקוגלומקהלה ורקדנים
תמונה ראשונה: ארמונו של המלך מנלאוס בספרטה
מנלאוס, מלך ספרטה, מזמין את כל המלכים והנסיכים היוונים של טרויה, פריס והקטור, לחתונתם של תטיס ופליוס בספרטה.
במהלך החגיגות שלאחר החתונה, פריס נמשך למלכה הלנה היפה, אשתו של מנלאוס.
תמונה שנייה: מקדש האלה ארטמיס באוליס
מנלאוס מבין שפריס חטף את הלנה.
הוא מבקש עזרה מאחיו אגממנון, מלך מיקנה.
אגממנון אוסף את כל מלכי וגיבורי יוון במקדש.
הוא מאשים את טרויה בבגידה, ודורש לבוא איתה חשבון.
הוא מצווה על הגיבורים היוונים אכילס, אודיסאוס ואַיאס להיות מוכנים למלחמה נגד טרויה.
המטרה שלו היא לתקוף את טרויה בהקדם האפשרי, לפלוש אליה ולנקום בשם אחיו.
הוא מתייעץ עם הנביא קלקס כדי לצפות העתיד.
הכוהן מורה לו להקריב קורבן לאלה ארטמיס למען ניצחון.
בתו של אגממנון, הנסיכה הצעירה איפיגניה, מובלת למזבח ברב טקס.
פריס והקטור חוזרים לטרויה עם הלנה, ופוגשים את המלך פריאמוס.
הטרויאנים בפאניקה, והלנה מודאגת ממלחמה עקב חטיפתה.
בעודו עד לאהבה בין פריס להלנה, פריאם מכריז שהלן היא כעת נסיכה טרויאנית.
הוא מזכיר לאצילים ולאנשים שלעולם לא ניתן לחדור את חומות טרויה.
תמונה רביעית: מחוץ לחומות טרויה.
אגממנון וגיבוריו מופיעים עם צבא ספרטה מול חומות טרויה.
פריאם, הנסיכים הטרויאנים והאצילים, יוצאים מהחומות.
מכיוון ששני המלכים, אגממנון ופריאם, אינם יכולים להגיע לפתרון של שלום, הצבא היווני מתחיל בהתקפה בעוד הצבא הטרויאני, בראשות הקטור, נכנס למגננה, לאחר שפריאם מאובטח.
כשהמלחמה מתחילה, שני הגיבורים, הקטור ואכילס, נפגשים פנים אל פנים בדו-קרב, שמסתיים כשאכילס הורג את הקטור.
הצבא היווני תוקף את טרויה, עם זאת, אינו יכול לעבור את חומות טרויה החזקות.
תמונה חמישית: הכיכר בתוך טירת טרויה
גופתו של הקטור מובאת לכיכר בתוך הטירה לשריפה מול העם הטרויאני שנאסף.
אביו, פריאם, מניח שני מטבעות זהב על עיניו של הקטור כדי לאפשר לו לנסוע בקלות ל"ארץ המתים" לפני שהגופה אמורה להישרף.
הלנה עצובה ומנסה לברוח כדי למנוע מלחמה.
פאריס משכנעת אותה להישאר ואומר לה שהכוונה האמיתית של אגממנון היא לפלוש לטרויה, גם אם היא תחזור אליו.
תמונה שישית: מחנה הצבא היווני מחוץ לחומות טרויה
לאחר הכנות, הצבא היווני תוקף את טרויה.
נוצר מרחץ דמים, הצבא הטרויאני מגן על העיר בחירוף נפש.
גם הגיבור היווני אייאקס וכמה חיילים נשבים על ידי טרויה.
פריאם וחייליו רודפים אחרי הצבא היווני שבורח אל ספינותיהם.
תמונה שביעית: הכיכר הגדולה מול ארמון המלך פריאם בטרויה
פריאם מופיע עם פאריס והלנה בפני האנשים שנאספו ומודיע על ניצחונם הגדול.
אייאקס ושבויי מלחמה יוונים נוספים מובאים לכיכר.
העם רוצה לעשות לינץ' באסירים.
עם זאת, פריאם סולח להם ומשחרר אותם לחופשי.
לפאריס נודע שהצבא היווני הותיר מבנה סוסי עץ ענק מחוץ לעיר.
הוא נלקח אל תוך החומות כפרס ניצחון למרות שהכוהן ממליץ על שריפתו.
החגיגות סביב מבנה הסוס נמשכות עד השעות המאוחרות של הלילה.
תמונה שמינית: חצות בכיכר הגדולה של טרויה
לאחר שהחיילים הטרויאנים והאנשים נרדמים בעקבות החגיגות והשתייה המרובה, אכילס, אודיסאוס והמירמידונים יוצאים מהסוס.
הם פותחים את שערי העיר עבור הצבא היווני המסתתר וממתין.
העיר הופכת לפתע לשדה קרב וטרויאנים נטבחים בזה אחר זה.
פריס מזהה את אכילס ויורה חץ לזכרו של הקטור.
החץ פוגע בגיד אכילס ברגלו ומשאיר אותו פגיע.
חץ שני פוגע באכילס בחזה.
הוא מסיר אותו אבל מת.
במהלך הטבח, אגממנון הורג את פריאם באכזריות בעוד פריס, הלנה וכמה אצילים שנותרו בורחים מטרויה על נפשם.
טרוי (חרטרוידה) ואן ליר (בהולנדית: Geertruida Elisabeth (Trui(tje)) van Lier; 13 בנובמבר 1914 - 29 בנובמבר 2002) הייתה יהודייה למחצה, פעילת המחתרת ההולנדית במהלך מלחמת העולם השנייה.
ואן ליר הייתה בתם של היהודי אלפרד יוהאן סלומון ואן ליר וקורנליה חרטרוידה גולדנשטידן אגלינג הלא יהודייה.
היא הייתה אחייניתה של לוחמת ההתנגדות טרוס ואן ליר.
בשנת 1935 החלה ואן ליר ללמוד משפטים.
באוקטובר 1940, כחצי שנה לאחר כיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית, הקימה ואן ליר מעון יום באוטרכט באזור פרינס הנדריקלאן (Prins Hendriklaan), אותו כינתה קינדייסהאפן.
יחד עם יט ברדניס ואן ברלקום היא הצליחה להביא 150 ילדים יהודים למקום מבטחים דרך בית הילדים במהלך תקופת הכיבוש.
לדבריה, זה היה פחות ממה שביקשה לעשות.
עקב הוצאתה להורג של בת דודתה טרוס ואן ליר בשנת 1943, נאלצה ואן ליר להפסיק ללכת למעון והסתתרה בקולמבורג.
יט המשיכה לעבוד במעון עד פברואר 1945.
לאחר המלחמה ניסתה ואן ליר לחזור לאוטרכט.
היא הייתה בהריון, אך שירות המדינה של אוטרכט פעל נגדה.
פעמיים הוקצה לה בית שהתברר שלא קיים.
היא קיבלה שומת מס בגין התעסקות במינהל הטיפול בילדים במהלך המלחמה.
רק בשנות ה-90 זכתה להכרה על פעולות ההתנגדות שלה.
בפברואר 1992 קיבלה את התואר חסידת אומות העולם מיד ושם, ואת האות עצמו קיבלה בטקס בישראל בשנת 1994. עיריית אוטרכט העניקה לה את מדליית עיר הכסף ב-1995 וסכום כסף כפיצוי על מה שנעשה לה לאחר המלחמה.
לאחר פרישתה ביקרה את יט בקנדה ולאחר מכן החליטה לעבור מאוטרכט לנוורדוולדה (Noordwolde).
ב-13 בנובמבר 2023, יום הולדתה, נשתלו פקעות פרחים בקונינגסלאאן, ליד מגרש המשחקים בפארק וילהלמינה.
מדי אביב, פרחים כחולים שפורחים באביב יוצרים את ארבע האותיות של שמה הפרטי.
בינואר 2024 פורסם כי חוקר ההיסטוריה ג'ים טרלינגן כותב ספר על ואן ליר.
טרוטה (בקוריאנית: 트로트) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה פופולרית קוריאנית, הידוע בשימוש שלו בקצב חוזר והטיות ווקאליות.
הז'אנר, אשר פותח במהלך הכיבוש היפני בקוריאה במחצית הראשונה של המאה ה-20, הושפע מז'אנרים רבים של מוזיקה קוריאנית, יפנית, אמריקאית ואירופאית.
שיא הפופולריות של הז'אנר היה בין סיום מלחמת קוריאה בשנות ה-1950 לעליית הקיי-פופ בשנות ה-1990, אם כי הז'אנר עדיין פופולרי במאה ה-21.