tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ללאנס יש משפחה גדולה רחבת ילדים, הכוללת את הוריו, אַחַיו מרקו ולואיס, אחיותיו ורוניקה ורייצ'ל, גיסתו ליסה (הנשואה לאַחִיו לואיס), אחייניתו נדיה, אחיינו סילביו, סבו וסבתו.
וביחד יש להם חווה משפחתית בקובה.
לאנס משתלט על הטייס של האריה האדום בעונה ה-3. החל מעונה 3, הוא מתבגר בהדרגה ומתחיל לאהוב את אלורה בכנות, והשניים מפתחים רומן בעונה ה-8. למרבה הצער, בפרק שלפני סוף הסדרה, הרומן ביניהם נגמר כאשר אלורה מחליטה להקריב את עצמה למען כל הגלקסיה.
לאחר ההקרבה שלה, לאנס ממשיך להפיץ את המסר של אלורה ולהגן על הדברים שהיא אהבה.
קייטי "פידג'" הולט (מדובב על ידי תהל שהם) – הפלדינית הירוקה.
לאחר שאביה (סם הולט), אחיה (מאט הולט) ושירו נעלמו "במשימת קרברוס" היא פרצה למשרדי "גאריסון".
זה קרה מספר פעמים ולכן נאסר עליה להיכנס.
מה שהוביל אותה להתחפש בסוד לנער בשם פידג' גונדרסון ולהפוך לצוער(ת).
"פידג'" התמקדה מאוד במציאת אחיה ואביה, ונראית עובדת על איתורם כמעט ללא הרף עד שהם נמצאים לבסוף בעונות 4 ו-5 בהתאמה.
כמו אביה ואחיה, פידג' היא אינטליגנטית מאוד ונלהבת בנושאים הקשורים למדע והחלל החיצון ומפתחת מכשירים טכנולוגיים רבים עבור הצוות, כולל מכשיר הסוואה עבור האריה שלה ועבור וולטרון.
הביארד של פידג' לובש צורה של קטאר ירוק זרחני שניתן להטעין בחשמל.
האריה הירוק יוצר את הזרוע השמאלית של וולטרון.
בפרק האחרון של סוף הסדרה פידג' עובדת עם משפחתה, כדי לבנות את הדור הבא של המגינים האגדיים.
בנוסף היא בונה רובוטית שתתפקד כבת משפחה חדשה וקוראת לה צ'יפ.
האנק (מדובב על ידי ערן מור) - הפלדין הצהוב.
החבר הכי טוב של לאנס ושל פידג' והשפוט לשעבר של לאנס.
האנק היה המהנדס של הצוות שלו (שכלל את לאנס ופידג') ב-"Galaxy Garrison".
האנק הוא "ענק" גדול גוף עדין עם תיאבון גדול לא פחות.
האנק הוא "הלב" של הצוות, ומשלים ביניהם כשהם רבים (לפעמים בעזרת אוכל).
לאחר שראה ממקור ראשון את ההרס והאומללות שהכיבוש של גאלרה עושה ביקום, הוא היה נחוש לשחרר את המשועבדים.
הוא אינטליגנטי מאוד (כמעט כמו "פידג'") ויחד עם פידג', מבצע חלק גדול מהמשימות ההנדסיות והטכנולוגיות של הצוות.
בנוסף לכישוריו ההנדסיות, האנק הוא גם בשלן ממש טוב.
הביארד של האנק לובש צורה של תותח כתף שיורה קרני אנרגיה והוא יכול לחמש את וולטרון בתותח כתף גדול.
האריה הצהוב יוצר את רגלו השמאלית של וולטרון.
בסוף הסדרה, האנק מקים חברת קייטרינג בין-גלקטית.
הנסיכה אלורה (מדובבת על ידי טליה ברקאי) – נסיכת הכתר של אלטאה והפלדינית הורדה.
השומרת לשעבר של טירת האריות והטייסת לשעבר של האריה הכחול.
אלורה הייתה האחראית להעניק לפלאדינים את תוארם ולשלוח אותם למשימתם לשחרר את היקום.
כשהיא רוצה יותר מכל לסיים את עבודתו של אביה באביסת זרקון.
בעונה 3, היא הופכת לטייסת של האריה הכחול.
בתור אלטיאנית, היכולות של אלורה כוללות את היכולת דמוית הזיקית שלה להיות מסוגלת להתמזג עם כל מין (דבר שהפך את אנשיה לדיפלומטים ומגלי ארצות מדהימים).
יש לה קשר טלפתי לעכברים אלטיים משום שחלקו את אותו תא שינה במשך 10,000 שנה.
בסוף העונה ה-2, אלורה מגלה שיש לה יכולות קסומות, אם כי עדיין לא ידוע עליהן הרבה.
בניגוד לעמיתה המקורית, שהייתה קווקזית בעלת שיער בלונדיני, לה יש עור שחום ושיער לבן.
היא מתחילה רומן עם לאנס בעונה ה-8. בעונה ה-8, אלורה מקריבה את עצמה כדי להציל כל המציאויות.
הקורבן שלה שיקם את כל כוכבי הלכת שנהרסו אי פעם, כולל את כוכב אלתיאה.
בעלי ברית שהצטרפו לוולטרון במאבק תחילה נגד אימפריית גלרה ואחר כך בהונרווה.
קוראן - הירונימוס ווימבלטון סמית (מדובב על ידי סער בדישי) - היועץ המלכותי של הנסיכה אלורה וחבר טוב לשעבר של המלך הלפור.
משרת את אלורה בצייתנות תוך כדי שהיא מגוננת עליו בצורה עזה.
הוא גם נוטה להיות קשקשן על עברו ובמיוחד על מעשיו הנועזים (כביכול) או חוויות העבר שלו.
למרות אופיו המוזר, הוא בעל ברית אמין ואיתן לנסיכה ולפלאדינים.
רולו - צייד ראשים חייזרי.
הופיע לראשונה בפרק 6 בעונה הראשונה ("נמלטים"), שבה הוא והצוות שלו (בת זוגו נימה ויחידת הסייבר שלהם Beezer) ניסו לגנות את האריות של וולטרון בשביל גלרה.
אבל לאחר שוולטרון מצילים אותם.
הוא והצוות של מצטרפים לקואליציית וולטרון.
נימה - ציידת ראשים חייזרית שותפו ובת זוגו של רולו.
בִּיזֶר - רובוט השייך לרולו ונימה.
"פידג'" ממש אוהבת את העיצוב שלו.
ריינר – המנהיגה הנוכחית של האולקארים בעקבות בגידתו של המלך לובוס.
ריינר וכמה מאנשיה ברחו ליער בעקבות כיבוש של גלרה על כוכב הלכת שלהם.
האולקרים מאמינים שכל היצורים החיים מקושרים זה לזה ולכן הם שילבו את הידע הטכנולוגי המתקדם שלהם עם הטבע והשתמשו בנבגים מקודדים כהודעות SOS לקריאת מצוקה.
צוות וולטרון ענה לקריאת המצוקה הזו וריינר עזרה להם לארגן תוכנית הצלה בשביל המלך שלהם.
כשהיא גילתה שהמלך שלהם בגד בהם, היא גייסה את אנשיה כדי להחזיר את עירם ועזרה לפידג' ליצור קשר חזק יותר עם האריה הירוק כדי לפתוח את הנשק החדש שלה.
מאוחר יותר, ריינר והאולקארים סייעו לצוות בבניית תלודוב חדש וכן שיכנו פליטים רבים על הפלנטה שלהם.
בפרק "צלקות קרב" "פידג'" מגלה שריינר מתה לאחר שאחד הרובוטים של הונרווה תקפה את אולקריון.
אוליה - הטייסת והקפטנית של כוחות המורדים.
קומנדר אוזאר - מפקד לשעבר בקואליציית וולטרון.
נשלח על ידי שירו לערוך סיור על כוחותיה של הונרווה.
הוא והטייסת שלו נהרגו לאחר מכן על ידי אחד הרובוטים של הונרווה.
המפקד אייברסון - מפקד ב-Galaxy Garrison.
מפקד קשוח מאוד ואחְרַיי לאימון הצוערים בסימולטור.
כשהוא גילה את קייטי פורצת למחשבים של "גאריסון" כדי לקבל מידע על משימת קרברוס ומשפחתה, הוא אסר עליה להיכנס שוב ל"גאריסון", מה שגרם לה לקבל זהות גברית בדויה כדי להמשיך בחיפושיה.
התוכנית הצליחה, שכן אייברסון לא הצליח לזהות אותה.
הוא יכול לראות רק בעזרת עינו הימנית, עינו השמאלית סגורה באופן תמידי.
המפקד סמואל "סם" הולט - אביהם של מאט וקייטי (המכונה גם "פידג'"), שנעלם עם מאט ושירו לאחר שנלקח בשבי על ידי אימפריית גלרה במהלך "משימת קרברוס".
פידג' חיפשה אותו ואת מאט מאז.
לאחר שנתפס, הוא הופרד משירו ובנו ונשלח למחנה עבודה עם אסירים שנחשבו חלשים מכדי להילחם.
בסופו של דבר הוא מתגלה על ידי שני ילדיו בעונה החמישית, כשהם מתאחדים.
לאחר מותו של זרקון ועלייתו של לוטור כקיסר החדש, הוא חוזר לכדור הארץ.
קולין הולט - אשתו של סם ואמם של מאט וקייטי.
היא מצטרפת למשפחתה על סיפון האטלס כגאונה הבוטנית שלו.
קשוחה מאוד עם ביתה מכיוון שעדיין כועסת עליה שברחה מהבית וטסה לחלל כדי להציל את אחיה ואביה.
סלאב – גאון אקסצנטרי שפיתח טכנולוגיית כיפוף כבידה שיכולה ליצור כיס של המרחב והזמן המסוגל להסתיר מאחז שלם מהעין או למוטט אותו מבפנים.
אימפריית גלרה הייתה נואשת לקבל את הטכנולוגיה הזו, ולכן כלאה את סלאב במתקן מבוצר מאוד הידוע בשם "Beta Traz".
שם הוא היה נתון לעינויים כדי לחלץ את הידע שלו לשימוש ביצירת שיפורים גנטיים וטכנולוגיים עבור אימפריית גלרה.
הוא גם נקרא על ידי וולטרון כדי לבנות מחולל כבידה נוסף כדי להסתיר תלודב ענק (או מחולל חור תולעת), המיועד לשימוש מול ספינת הפיקוד של הקיסר זרקון.
האינטליגנציה שלו גורמת לו להיות מודע להרבה מאוד מציאויות חלופיות - כל כך הרבה שהוא מתקשה להבחין ביניהן מזו שבה הוא שוהה כעת.
סלאב הופיע שוב בסוף עונה 7, הוא הגיע לכדור הארץ עם חברי הקואליציה ופגש שם בשמחה את ורוניקה.
מתיו "מאט" הולט – אחיה הגדול של פידג' (קייטי).
בדומה להוריו ואחותו, הוא אינטליגנטי מאוד, והתקבל "גריסון גלקסי" לאחר שסיים את התיכון.
יחד עם אביו ושירו, הוא היה חבר במשימת קרברוס והיה אחד מהשלושה שהוכרזו כמתים.
מה שגרם לפידג' להסתנן ל"גאריסון" על מנת למצוא מידע על היעלמותו ועלמות אביה.
מיד לאחר התקרית על קרברוס, הוא נחטף על ידי גאלרה, ששלחו את אביו למחנה עבודה ואותו ואת שירו להילחם בזירת הגלדיאטורים.
זמן מה לאחר מכן, הוא חולץ מכלא גלרה על ידי קבוצה של לוחמי מורדים ועבד לצידם עד ש"פידג'" סוף סוף איתרה והיתאחדה איתו בעונה 4 בפרק "איחוד".
מה שגרם לו להצטרף לקואליציית וולטרון.
גם לאחר מכן, הוא המשיך להילחם לצד המורדים ובסופו של דבר יצר קשר עם משפחתו על פני כדור הארץ, כדי להזהיר אותם שאם הם ימשיכו את שידורם מכדור הארץ לקואליציית וולטרון זה עלול להעמיד אותם בסכנה גדולה וכי וולטרון נעדר כבר חודשים.
מאט הוא נער ככל הנראה בסוף שנות העשרה או שנות העשרים המוקדמות לחייו.
בדומה לאחותו ולאימו, הוא בעל שיער חום בהיר ומאפיינים הדומים מאוד לאחותו.
לפני משימת קרברוס הוא הרכיב משקפיים, אך נתן אותם לפידג' כאשר ראייתו תוקנה לקראת המשימה וכבר לא היה לו שימוש בהם.
ג'יימס גריפין - מנהיג טייסי ה-MFE בגאריסון גלקסי.
הוא היה יריבו לשעבר של קית'.
הוא מכבד את היכולות של הצוות שלו, ולעיתים קרובות מסתמך על לייפסדוטיר על מומחיותה בניתוח טקטי.
נדיה ריזאווי - אחת מטייסות ה-MFE של "גאריסון", היא תמיד מוכנה להרפתקאות ונהנית להיות טייסת קרב.
בדומה לגריפין, ריזאווי היא גם מאוד תחרותית ונילהבת (אולי אפילו יותר).
נכשבת גם ליד ימינו של גריפין בצוות ה-MFE.
יש לה גם את אותו שם פרטי כמו אחייניתו של לאנס.
ריין קינגקייד - אחד מטייסי ה-MFE ב"גאריסון" שממעט לדבר.
יש לו נטייה לתעד בווידאו את חייו האישיים, דוגמה לכך הוא הסרט התיעודי שעשה על סיפון האטלס ביום ה-47 לאחר שיגורה לחלל.
אינה ליפסדוטיר - אחת מטייסות ה-MFE ב"גאריסון", היא מצוינת בחישובים ובניתוחים טקטיים.
ורוניקה - אחת מאחיותיו של לאנס.
בדומה ללאנס, ורוניקה היא גם צלפית וסוהרת ב"גאריסון גלקסי".
היא גם ממלאת תפקיד מכריע בקרב נגד גאלרה בכך שהיא משתתפת במשימות רגילות עם החוליה של גריפין ומאוחר יותר משמשת גם כחברת צוות על סיפון האטלס.
אקסה – מחושבת ואינטילגֶנטית ביותר.
היא נשארת רגועה כמעט בכל מצב ולא ממהרת לסיטואציות.
היא גם התגלתה כמי שסייעה בעבר לקית' ולהאנק כאשר שלושתם נלכדו בבטן ה-וובלום.
בהתחלה אקסה הייתה אחת מהגנרליות של לוטור.
אך היא בגדה בלוטור כנקמה על מותה של נארטי, מה שהתברר בסוף כרק תחבולה שרקח לוטור במטרה להערים על הפלאדינים לקבל אותו כבעל ברית.
עם זאת, כאשר לוטור נכנס לטירוף לאחר שהנסיכה אלורה מצאה בו כבוגד והכריז שהוא ימחק (בנוסף ל"גלרה" ול"וולטרון") אותה, את אֶזור ואת זְטְרִיד, היא וחברות הצוות שלה (אֶזור וזְטְרִיד) בחרו לנטוש אותו סופית.
בעונה ה-7 היא מצטרפת לקואליציית וולטרון ולאחר סוף הסדרה היא, אֶזור וזְטְרִיד מצטרפות לקית' ב"להב של מרמורה".
רומל - הקולוניאלית הראשונה שהצטרפה לקואליציית וולטרון.
רומל היא עליזה אך גם חקרנית מאוד.
אף על פי שגילתה שמספר מבני משפחתה נרצחו על ידי לוטור, זה לא מנע ממנה להיות אדם שמח, עליז ו"מבעבע".
המושבה האלטיאנית וצאצאיה הגיעו בסופו של דבר לסגוד ללוטור כמושיעם, אבל לרומל היו שאלות רבות, במיוחד לגבי המושבה השנייה שהקים לוטור.
רק מועמדים מעטים יכלו לצאת למסע והקשר בין המושבות נאסר לחלוטין.
לאחר שכבר איבדה את הוריה למושבה הזו, התחננה רומל באחיה הצעיר, בנדור, לא ללכת.
אבל בנדור היה נאמן ללוטור והבטיח לה שהיא שיום אחד תוכל להצטרף אליהם למושבה החדשה.
לאחר שנפרד ממנה, הוא נתן לה מכשיר קשר סודי, שאף פעם לא פעל.
אך לילה אחד, בנדור הצליח ליצור איתה קשר ורומל גילתה אותו גוסס באתר התרסקות.
בנדור גילה לה שהמושבה השנייה הייתה שקר, אבל רומל ידעה שאף אחד אחר לא יאמין לה.
קצת זמן לאחר מכן, היא פגשה את קית' וקרוליה, שבאו לחקור את המושבה.
כשרומל, קית' וקרוליה יצאו לחקור את המושבה השנייה, הם נחרדו לגלות שהאלטיאנים שנלקחו למושבה השנייה למעשה נקצרים עבור תמצית חייהם על ידי לוטור.
כשקית' חזר עם קרוליה לטירת האריות, הוא הביא עימו את רומל כדי להעיד בפני הפלאדינים מעשי ההונאה והבוגדנות של לוטור.
לאחר הקרב הסופי נגד לוטור, רומל נשארה עם הקבוצה בזמן שהם טסו חזרה לכדור הארץ.
ואף מאוחר יותר, הצטרפה לצוות אטלס.
קרטיס - קצין שמטפל בתפקידי התקשורת והניתוח ב"גאריסון", ומאוחר יותר ממלא תפקיד דומה מאוד על סיפון האטלס.
הוא אדם אדיב שעובד בצמוד לורוניקה וסם.
ארגון סודי של גלרנים (בלבד) נגד שלטונו של הקיסר זארקון.
לאחר ניצחונו של וולטרון על הונרווה, הארגון הזה הופך לארגון סיוע הומניטרי.
קוליבן - המנהיג לשעבר של "הלהב של מרמורה".
בפעם הראשונה שהוא פגש את הפלאדינים, שירו וקית' הגיעו למפקדה הראשית שלהם.
במהלך הביקור, קוליבן האשים את קית' בגְנבת אחד הסכינים שלהם ולכן הוא עשה לקית' מבחנים שיומרו האם הוא יוכל להשאיר את הסכין עצלו.
לאחר שקית' הצליח "להעיר" את הסכין, קוליבן הבין שלקית' יש דם גלרני.
במהלך הקרב בין וולטרון לזרקון הוא הצטרף לאלורה ואנטוק במאבק נגד הגר והדרואידים שלה.
לאחר תבוסתו של לוטור, קוליבן נתפס על ידי דרואיד בשם מאקידוס שנהג לפתות את חברי "הלהב של מרמורה" לעבר מותם.
לאחר שניצל על ידי הפאלדינים, קרוליה נשארה איתו כדי לבנות מחדש את "הלהב של מרמורה".
מאוחר יותר הוא גם נראה עם קרוליה משגיח על קית' על פני כדור הארץ בזמן שהוא מתאושש.
בעונה ה-7 הוא מצטרף לצוות האטלס.
לאחר סוף הסדרה, הוא וקרוליה נבחרים להיות נציגי גאלה ב"קואליציה הגלקיטית" בזמן שקית' הופך למנהיג החדש של "הלהב של מרמורה"
תייס (מופיע רק בעונה ה-2) - קצין צבאי לשעבר של אימפריית גלרה.
תייס בוגד בזרקון על ידי הורדת המחסום כדי לאפשר לאריות, הפלאדינים שלהם ולטירת האריות להימלט.
מאוחר יותר הוא מתגלה כחבר בלהב של מרמורה.
בסופו של דבר, תייס מקריב את עצמו כדי להבטיח את הצלחת המשימה להביס את זרקון, ומת בכבוד ובסיפוק רב.
אוּלַז - מדען גלרני ששירו זוכר כמי שעזר לו להימלט מספינת גלרה שבא היה שבוי.
הוא נתן לפלאדינים את המפה למפקדה הראשית של הלהב מרמורה ומקריב את עצמו כדי להציל את הפלאדינים.
אַנטוּק - חבר בלהב של מרמורה המשמש כלוחם גס בעל זנב.
לאחר שאתגר את קית' במטה של "הלהב של מרמורה", הוא מצטרף לקוליבן לעלות על טירת האריות למשך שארית העונה השנייה.
מאוחר יותר הוא, קוליבאן ואלורה עולים על ספינת הפיקוד של זרקון במטרה להילחם בהגר ובדרואידים שלה.
כתוצאה מהקרב נגד הגר, הוא נהרג.
רגריס - חבר בלהב של מרמורה, שעוזר לקית' ולקוליבאן במהלך משימתם לפני שהקריב את עצמו בפרק "קוד הכבוד".
כמו אנטוק, פניו מעולם לא נחשפו.
קרוליה – חברה בלהב של מרמורה ואימו האבודה של קית'.
לאחר שסנדק מצא את האריה האדום, גאלרה הנדסה דרך לזהות את אותות האריה מטווח קרוב וזרקון שלח אלפי גששים לחיפוש.
"הלהב של מרמורה" דאגו לגייס מספיק סוכנים במספר זהה של גששים, (שביניהם הייתה קרוליה) במאמץ למנוע מ"גלרה" למצוא עוד אריות.
כאשר צוות הגששים שביניהם הייתה קרוליה, גילתה את האריה הכחול על פני כדור הארץ, היא ירתה בחברי הצוות שלה כדי לשמור על מיקומו בסוד, אך לאחר מכן, החללית שלה נפלה לעבר כדור הארץ.
היא ניצלה על ידי אביו של קית' ולבסוף התאהבה בו.
עם הזמן, היא החליטה שההתקאות שלה בכדור הארץ הוא ברכה והתמסרה להגנה על האריה הכחול, בעזרת אביו של קית'.
זמן קצר לאחר מכן, קית' נולד.
לילה אחד, קבוצת גששים נוספת הגיעה ואביו של קרוליה וקית' יצאו לעצור אותם.
למרות שהצליחה במשימה, אביו של קית' נפצע בקרב.
כשהבינה שהגלרה יכולה למצוא שוב את האריה הכחול, החליטה קרוליה לחזור ללהבים ולהמשיך להילחם נגד הגאלרה מבפנים.
היא נישקה את בנה התינוק לשלום והשאירה את הסכין המפוארת שלה עם אהובה לפני שעזבה.
זמן מה לאחר מכן, היא הוצבה בבסיסו של הלורד רנוויג וקיבלה את השליטה בו בעקבות מותו המשוער בקראל זרה.
קית' נשלח כדי לחלץ אותה, מבלי לדעת שהיא אמו.
המפקד טרוג לכד את קית', אך קרוליה הצליח להתמקח על שחרורם בתמורה לנשק העל של רנוויג, אשר, ללא ידיעת כולם מלבד קרוליה, היה למעשה מפלצת קטלנית.
היא גילתה את עצמה כאמו של קית, אבל התעקשו שהם יתמקדו במשימה הבאה שלהם: מציאת המקור של התמצית המרוכזת.
החיפוש שלהם הוביל אותם לתהום קוונטית, שבה הזמן והמרחב מעוותים ומאפשרים להם להציץ לעבר ולעתיד.
במהלך זה, קרוליה לומדת את מותו של אביו של קית' באמצעות חזון.
רוכבים על גבו של יצור חלל, קרוליה, קית' וזאב קוסמי שהם מאמצים מגיעים לבסוף לצד השני של התהום הקוונטית, אם כי לוקח להם שנתיים לעשות זאת עקב עיוות הזמן והמרחב.
כשהם מגלים את המושבה הסודית של לוטור של אלטיאנים, הם פוגשים את רומל, שמסבירה מה קרה לאחיה בנדור לאחר שנמלט מהמושבה השנייה לכאורה.
כשהם מנמקים את המושבה להיות בקרבת מקום על הירח של כוכב הלכת, הם מתגנבים פנימה ומגלים אלפי אלטיאנים שנקטפים לתמצית.
הם חוזרים לטירת האריות עם המידע הזה ותופסים את לוטור.
כאשר הטירה מושבתת עקב וירוס שנשתל על ידי שירו הנשלט על ידי המוח, קרוליה מסייעת לקוראן בתיקונים ומאוחר יותר מעמיסה שירו מחוסר הכרה לאריה השחור כאשר הטירה ננטשת.
קרוליה נשארת עם הצוות כשהם חוזרים לכדור הארץ, ומתכנתת באופן קבוע סימולציות קרב כדי לשמור על כישוריהם חדים.
לאחר שהציל את קוליבן, קרוליה מתנדב להצטרף אליו ולעזור בבנייה מחדש של הלהבים.
היא מתנצלת על כך שנאלצה לעזוב את קית' בפעם השנייה, אבל הוא מחזיר לה את הסכין שלה והם נפרדים ביחסים טובים.
קרוליה בסופו של דבר חוזרת (בהילוך מלא של מרמורה) לכדור הארץ בעקבות התבוסה של סנדק ושל המכונית המסתורית, משגיחה על בנה כשהוא מתאושש.
קרוליה מסייעת לקוראן בתיקונים ומאוחר יותר מעמיסה שירו מחוסר הכרה לאריה השחור כשהטירה נטושה.
אילון - חבר ב"להב של מרמורה".
ורק - חבר ב"להב של מרמורה".
הנבלים בסדרה הם חיילי ומנהיגי האימפריה הגאלרנית ששלתה וכבשה אלפי מערכות שמש במשך 13,000 שנה.
מלבד לפלוש ולכבוש כוכבי לכת, היא גם גנבה/כרתה תמצית חיים (צורת אנרגיה חזקה ביותר שמאוחסנת עצל כל יצור חי) שבה הם השתמשו כדי להפעיל את מכונות המלחמה שלהם.
הם ידועים גם בכך שהם מצדיעים זה לזה באמצעות הביטוי "Vrepit sa", שפירושו "דחף ההרג".
עולם הבית שלהם היה דַיְיבַזאַל עד שהוא הושמד בשל כוח ההרס של תמצית החיים.
המלך זרקון (מדובב על ידי ניל קפלן, קווין דוראנדכמבוגר צעיר בפרק עונה 3 "האגדה מתחילה") – זרקון הוא השליט של אימפריית גלרה האכזרית, והאדון והאדון של רוב היקום הידוע לאחר שבילה את עשרת אלפים השנים האחרונות בכיבוש רובו המכריע.
הוא חושק באריות וולטרון, לא רק בגלל שהם מייצגים את האיום הגדול ביותר על הקמפיין שלו, אלא בגלל שהוא מתגלה מאוחר יותר כפלדין השחור לפני שירו, מתקופה שבה רוב הגאלרה היו בני ברית של האלטיאנים, ועדיין ברשותו.
ככזה, הוא רואה את האריות כרכוש שלו במקום לראות את עצמו כנבחר לשעבר לטייס את האריה השחור.
הוא מסוגל להשתמש בבארד שלו בדרכים מתקדמות הרבה יותר מהפלאדינים הנוכחיים, מסוגל ליצור מספר עצום של כלי נשק שבעזרתם הוא יכול בקלות ללכת רגל אל רגל ישירות עם האריות עצמם.
בפרק האחרון של עונה 2, זרקון מתמודד מול וולטרון והפלאדינים בשריון מכה ניסיוני והוא מובס אך נותר במצב קריטי, הדורש תמיכת חיים.
עד סוף עונה 3, ההיסטוריה שלו נחשפת במלואה והגר מעורר אותו מחדש בהצלחה.
זמן קצר לאחר מכן, הוא מתחיל במצוד אחר לוטור.
בעונה 5, זרקון מתעמת עם בנו לוטור, מה שבסופו של דבר מביא למותו.
הונרווה/מכשפה הגר (מדובבת על ידי קרי סאמר ולילי ראב בתור הונרווה) - בעבר אלכימאית אלטיאנית בשם הונרווה, אך כיום מכשפה מסתורית ובזויה, הגר היא אשתו של זרקון, היועצת הראשית, הכוהנת הגדולה ומנהיגת הדרואידים, מיסטיקנים אפלים המשרתים בקנאות.
[15]הגר היא גם קוסמת מסוכנת וגם מדען מטורף.
היא משלבת את הקסמים הלא טבעיים שלה עם מדע מתועב כדי ליצור כלי נשק רבי עוצמה כדי לחמש חיילים, מפלצות איומות (שמכונה "Robeasts" בעונה השנייה) כדי להילחם בוולטרון, ולעלוק כוכבי לכת שלמים (ומקורות אחרים) של האנרגיה המיסטית המכונה Quintessence.
בקרב, היכולות הקסומות שלה מאפשרות לה לבצע טלפורטציה, להטיל אשליות, לערפל את המוח בהזיות, ולהשתמש בידיה כדי להקרין פיצוציות אנרגיה ומגנים.
הטיול משקם אותה והיא חוזרת להונרב.
לאחר שנודע על מותו כביכול של לוטור, הונרווה הורסת את כל הגאלרה ב-Kral Zera, ומתמרנת את Alteans של לוטור לשרת אותה באוריאנדה.
הדרואידים - הדרואידים של גלרה נוצרו על ידי הגר על מנת לקצור תמצית כאשר זרקון החל במסעו לכבוש את היקום הידוע.
Macidus (מדובב על ידי כריס דיאמנטופולוס) - אחד הדרואידים של הגר.
Macidus הופיע לראשונה בעונה 1, שם נלחם ופצע את קית' לאחר שהפלדין ניסו לגנוב דגימה של תמצית מרוכזת.
הם לא ייפגשו שוב עד שנים מאוחר יותר, לאחר שהגר נטשה את הדרואידים ואת מקידוס, בניסיון להחזיר את חן בעיניה, לכדה את קוליבן והשתמשה באות כדי לפתות את חברי להב מרמורה, תוך חיסול שיטתי של רבים ממספרם.
לבסוף הוא נהרג על ידי קית.
הנסיך לוטור(מדובב על ידי AJ Locascio) - נסיך הכתר של אימפריית גלרה ובנם של זרקון והגר.
בניגוד לאביו, הוא רוצה לעורר נאמנות לכוכבי הלכת שהם כובשים במקום לחשוש כדי לחזק את אימפריית גאלרה.
הוא לוחם מומחה ואסטרטג ערמומי.
כמו הגנרלים שלו, לוטור אינו גאלרה טהור, אלא הוא בן כלאיים, בהיותו חצי גאלרה וחצי אלטיאן.
לאחר שזרקון התעורר הוא פיטר את לוטור מתפקידו ולאחר מכן הכריז על פתיחת עונה לחייו, לאחר שלמד על מה הוא מתכנן.
כשהגנרלים שלו פונים נגדו ונאלצים לפינה, לוטור מסייע לקואליציית וולטרון לנצח בקרב מזעזע בשנייה האחרונה, ומציע הפסקת אש.
לאחר מכן הוא הופך לבעל ברית לצוות וולטרון, למרות חוסר רצון מסוים מהרעיון הזה בהתחלה.
לאחר שהרג את זרקון, לוטור הפך לקיסר החדש, למרות העובדה שהוא חצי גאלרה ונשאר בן ברית לצוות וולטרון.
בזמן שעזר לקואליציית וולטרון, לוטור יצר קשר עם הנסיכה אלורה, שהתפתח מאוחר יותר לרגשות רומנטיים שהוחזרו על ידה.
עם זאת, מאוחר יותר מתגלה שלוטור הציל אלתיאנים רבים מהרס עולם הבית שלהם והונה אותם כדי שיוכל לקצור את תמציתם כדי לבנות אימפריה אלטיאנית חדשה.
בסיום העונה השישית, וולטרון ניצח אותו ולמרות ההצעות של אלורה להציל אותו, הוא נותר תקוע בשבר עד שהונרב הצליחה להחזיר אותו ואת ה-Sincline Mech שלו.
עם זאת, הוא כבר מת.
מאוחר יותר מתגלה שלוטור הציל אלתיאנים רבים מהרס עולם הבית שלהם והונה אותם כדי שיוכל לקצור את תמציתם כדי לבנות אימפריה אלטיאנית חדשה.
אש הטיהור לַעֲרוֹך פלג פיצול של גלרה שבחרה לעזוב את האימפריה כאשר לוטור תפס את כס המלוכה.
כוחותיו מובילים פלישה לכדור הארץ.
המפקד סנדק (בקולו של ג'ייק אברל) - מפקד חסר רחמים ואימתני באימפריה גלרה, סנדק קיבל פקודה ללכוד את האריות ולהשמיד את הפלאדינים, מסמן את הקרב הראשון שהצוות ניהל איתו, ומנסה פעם שנייה על ידי הסתננות לטירה של אריות כאשר עדיין על ארוס וכמעט הצליח לו אם לא המאמצים של פידג'.
לסנדק יש תותבת קיברנטית לכתף שמאל ואמה המחוברות באמצעות מקשר אנרגיה המאפשר לו לתקוף ממרחק, להשתמש בזרועו כמו רפרוף או למשוך את עצמו למרחקים גדולים.
הוא נלכד על ידי הפלאדינים והוכנס לאנימציה מושהה במאמץ ללקט את דעתו של מידע, רק כדי ששירו כנראה יפטר ממנו מתוך פרנויה.
מאוחר יותר מתגלה בעונה החמישית שסנדק שרד והגר בוחרת בו כמועמד אפשרי לכס המלוכה בעקבות מותו של זרקון מאחר שהיא לא הייתה כשירה כמתמודדת בשל היותה אלתיאנית.
הוא הופך למנהיג של "אש הטיהור", ארמדה משלו העשויה מגלרה שהצטרפו אליו לאחר שהאימפריה התפרקה.
בעוד ה-Voltron Paladins נעדרים בפעולה לאחר שהביסו את לוטור, סנדק מוביל פלישה לכוכב הלכת כדור הארץ, לוכד רבים מאזרחיו ומשאיר אותו ברובו הרוס.
ה-Galaxy Garrison מצליח לנהל מאבק, אבל הם המומים עד שה-Voltron Paladins סוף סוף חוזרים.
סנדק בונה שישה תותחים שכאשר כוח האש שלהם ישולב מעל האטמוספירה של כדור הארץ, ישמידו לחלוטין את כדור הארץ.
וולטרון וגריסון הגלקסי נלחמים בחזרה ומשמידים את התותחים ומשתקים את ספינת הפיקוד של סנדק ושולחים אותה להתרסק לכדור הארץ.
סנדק מעמיד דוכן אחרון, אך בסופו של דבר נהרג על ידי קית.
לוטננט הפטה (בקולו של מתיו מרסר) - אחד מקציניו של סנדק.
הוא נהרג על ידי האריות לאחר שפצע אנושות את האדמירל סנדה.
הגנרלים של לוטור לַעֲרוֹך ארבע הגנרלים הבכירים הנאמנים של לוטור שכל אחת מהן חצי גאלרה.
מאוחר יותר הם יצטרפו לזמן מה תחת הגר לפני שיחזרו לעבוד אצל לוטור.
כאשר לוטור הכריז שהוא יחסל את כל אויביו, כולל שאר הגאלרה, אקסה, אזור וזתריד, מוטרד מההצהרה הזו, נטש את לוטור סופית רק כדי להיפלט מהספינות של סינקלין על ידו בגלל בגידתם ונותרו תקועים.
בעונה 7, אזור וזתריד הפכו לאלידי מלחמה, בעוד אקסה עזבה כדי למצוא את הדרך שלה.
בסוף הסדרה, אקסה, אזור וזתריד הצטרפו ל"להב מרמורה".
אזור (מדובב על ידי קימיקו גלן) - בעל יכולת הסוואה כמו זיקית והוא מאוד זריז ואקרובטי.
היא מתגלה כעליזה למדי ונאמר שהיא הידידותית ביותר מבין הגנרלים.
הוכח גם שהוא קרוב עם זהטריד.
לאחר הקרב של וולטרון עם לוטור, אזור הפך ללוחם פיראטים עם זתריד ומאוחר יותר כבש את הפלאדינים שלוש שנים מאוחר יותר, תוך שהוא חקר אותם על גורלו של לוטור מתוך חשש שלוטור יבוא אחריהם כנקמה.
האמינו שהיא נהרגה בפיצוץ, אך שרדה.
זתריד (מדובב על ידי ג'יימי גריי היידר) - יש לה כוח רב והיא בעלת יכולת גבוהה בלחימה פיזית.
היא גם צמאת דם ומשוועת לאלימות.
לאחר הקרב של וולטרון עם לוטור, זתריד הפך ללוחם פיראטים עם אזור ומאוחר יותר כבש את הפלאדינים שלוש שנים מאוחר יותר.
לאחר שעזר עזב אותה, זתריד הוביל צוות של גלרה בניסיון לנקום על עזיבתה של אזור, על ידי ניסיון להרוג את קית' לפני שנקלט על ידי האטלס.
לאחר שראה את עזר, זתריד מחליטה שעדיף לעזור לקואליציה.
נארטי - לוחמת מהירה וחזקה, היא גם משתמשת בזנב כנשק.
יש לה כוחות נפשיים והיא מסוגלת לתמרן את דעתם של אחרים על ידי נגיעה בהם.
מכיוון שהיא לא מסוגלת לדבר בעצמה ואין לה עיניים, היא משתמשת בקשר הנפשי שלה עם קובה כדי לתקשר ולראות.
לוטור בסופו של דבר הורג אותה כשהיא מגלה שהאגר מרגל אחריו דרכה.
קובה - חייזר דמוי חתול שהיה במקור חיית המחמד של הונרווה המשמשת כעת כעיניו של נארטי.
קובה חזרה במהרה לנוכחותו של הגר לאחר מותו של נארטי.
הקסוס (מדובב על ידי רובין אטקין דאונס) - התחתון הראשי של סנדק.
נופל אל מותו לוקח את רובר איתו.
קומנדר פרורוק (מדובב על ידי קית' פרגוסון) – הוא מפקד שעובד ישירות תחת זרקון שמעדיף להפעיל את הכוח המוחץ של צי גלרה בתוכניות עדינות על מנת ללכוד את וולטרון.
בעקבות מעשה חבלה המאפשר לאריות וולטרון ולטירה להימלט לפיקוד מרכז גלרה, פרורוק נענש על ידי זרקון, למרות היותו חף מפשע, ונלקח לחקירה על ידי הדרואידים, מסדר הקוסמים האפלים של הגר.
לאחר מכן הוא משמש את הגר כדי להעניק חיים ל-Robeast חדש שעוקב אחר וולטרון אל מקבץ של קסנטוריום, ביתו של בסיס מורדים בגלרה.
צורת ה-Robeast של Prorok מציגה את היכולת למשוך את הקסנטוריום לתוך עצמו כדי להשתמש בו כדלק עבור לייזר רב עוצמה, כמו גם למשוך את וולטרון וחפצים אחרים אל תוך הקיבה הפעורה שלו.
הוא פוגש את מותו כאשר אולאז מקריב את עצמו על ידי נחיתת ספינתו בתאונה לתוך צורת ה-Robeast שלו.
תת-מפקד אילוויק – הוא בפיקודו של פרורוק.
קומנדר מורבוק (מדובב על ידי דייוויד וו.
קולינס) - מפקד סדיסט, פחדן ושמן השודד משאבים מכוכב שלם לפני שהוא משאיר את התושבים למות.
לאחר מכן הוא נקרא על ידי זרקון ללכוד את וולטרון, ולמרות ניסיונות התולעת לצאת ממנה נאלץ למלא אחר הפקודה.
ספינתו מושמדת זמן קצר לאחר שהוא מורה על הכנת תרמיל הבריחה שלו.
Varkon ו-Vrepit Sal (שניהם מדובבים על ידי פרד Tatasciore) - שוטר בקניון גאלרה עם עודף משקל שמעריץ את הקיסר זרקון, ומסעדן של גאלרה שתחילה לוכד את האנק לאחר שהוא לא מסוגל לשלם עבור ארוחה אבל מאוחר יותר מעסיק אותו כדי להכין אוכל במסעדה שלו.
הסוהר (מדובב על ידי פרד טטאסקיורה) - גאלרה נבל עם שתלים קיברנטיים המפקחת על הכלא של הסלאבי הגאון; הכלא הזה הוא גם המקום שבו הסוהר מחזיק את חיית המחמד שלו לאיקה.
הסוהר מצויד בזוג זרועות קיברנטיות בנוסף לאלו הרגילות, ויש לו מערכת להזריק לעצמו חומר שמגדיל מאוד את גודלו ומסת השריר שלו.
הצורה המשופרת הזו הופכת אותו לאיום גדול יותר על הפלדינים של וולטרון שבאים להציל את סלאב, אך בעזרתו של סלאב הם מסוגלים לברוח.
קומנדר ת'רוק (בקולו של טוני קוראן) - מפקד גלרה שניסה להפיל את לוטור.
מאוחר יותר הוא מועבר למערכת אוליפא.
גנרל רהט (מדובב על ידי ביל מילסאפ) - גנרל בגלרה ש-Hgar משימות לפקוח עין על הנסיך לוטור.
הוא נהרג מחוץ למסך על ידי לוטור, שמראה את זרועו הימנית הביונית להגר כהוכחה לכך שהוא מת.
קומנדר לאדנוק (בקולה של קייטי לואס) - מפקד גלרה שנשא את הגר לנקסלה.
קומנדר טרוג (בקולה של לורה פוסט) [19] - מפקד גלרה שיוצא למלחמה נגד לדנוק במהלך עונה 5 ונהרג מאוחר יותר מהנשק של רנוויג ב"קווי דם".
גנרל ברנקו (בקולו של אייק עמדי) - גנרל גלרה שתכנן לכבוש את כס המלכות בעקבות מותו של זרקון.
הוא היה זה שאחראי על כיבוש גלרה של אולקריון ושעבוד בני עמם, מה שאילץ אותם לבנות קובייה עם נשק.
הוא חזר בעקבות מותו של זרקון להטיל מצור על אולקריון שוב עם נשק שהפך את יער אולקריון לאנשיו.
בסופו של דבר היא הובסה על ידי וולטרון וספינתו הושמדה.
Letch - התחתן הראשי של ברנקו.
מפקד סניב (בקולו של נולאן נורת') - מפקד גלרה שתכנן לרצוח את הגר, אך סיים להיהרג על ידה בעצמו.
שר המלחמה רנביג (מדובב על ידי אנגוס סמפסון) - אחד הגאלרה החריפים באימפריה, הוא פיתח נשק עבור הגאלרה.
מפקד גנוב (בקולה של שריס בוטה) – אחד מיועציו האמינים ביותר של זרקון.
לאחר שהאימפריה נשברה במהלך הקראל זרה, היא ניסתה להרוג את קית' לפני שאקסה תדהמה אותה עם האקדח שלה, ובכך הצילה את חייו.
רובע מאסטר ג'אנקה (מדובב על ידי פרד טטאסקיורה) - מפקח על סבבי אספקה.
מאוחר יותר הוא נהרג על ידי סנדק.
גלרה ארכיונאי (בקולו של מייקל בל) - גלרה נוכחת ב-Kral Zera.
ברודאר - אחד מהשליטים לשעבר של הגאלרה.
וריג הגדול - אחד משליטי הגאלרה לשעבר אחרי ברודאר, ולפני זרקון.
גנרל הר (בקולו של מארק רולסטון) - גנרל גלרה שיחד עם לדנוק נשא את הגר לנקסלה.
דייאק (מדובב על ידי מרי מקדונלד ואנדריאה רומנו בפלאשבק) - גלרה ששימשה כאומנת של לוטור.
קומנדר בוג (בקולו של טרבור טורסת') - מפקד גלרה שמפקד על מגן האומגה ומכובד מאוד.
לוטננט/לורד לאהן (בקולו של ריי צ'ייס) [20] - גלרה בפיקודו של בוג.
הוא מצטרף לקואליציית וולטרון לאחר שניצל פעמיים.
המפקד מאר (בקולו של קווין דוראנד) - גלרה בפיקודו של הגר.
קומנדר ריק (מדובב על ידי גריי גריפין)
דוקטור הגר (בקולו של גריי גריפין)
Fentress (בקולה של קארי וולגרן)
ארבעת עכברי החלל: Chuchule, Platt, Chulatt ו-Plachu - הם יצורים המאכלסים את הטירה ויכולים לתקשר מוחית עם אלורה ומספרים לה לעיתים קרובות על הפעילויות של תושבי הטירה ופיסות מידע אחרות.
זה היה משום שאלורה והעכברים חלקו את אותו תא שינה במשך 10,000 שנים.
קוסמו - זאב החלל של קית'.
אומץ על ידיו ועל ידי אימו קרוליה בפרק "חוד התער" בזמן שהם חצו את תהום הקוונטים.
קוסמו הוא זאת כחול בעל יכולות טלפורטציה.
כאשר קית' הצטרף מחדש לפלאדינים של וולטרון, הזאב עשה זאת גם כן.
מאז, קוסמו הפך לחבר חשוב מאין כמוהו בצוות וולטרון, תוך כדי שהוא מנצל את יכולותיו הייחודיות כדי לסייע לקית' ולפלאדינים לחדור למתקני גלרה בקרב.
בֶּה - בֶּה: הכלבה של משפחת הולט, הצטרפה לפלאדינים ולמשפחת הולט על סיפון האטלס ולכן היא גם נחשבת לחברה על סיפון האטלס.
קַאלְטֶיְינֶקֶר - הפרה של לאנס שנרכשה על ידו ועל ידי "פידג'" בקניון החלל.
הפרה ניתנה חינם ברכישת מערכת משחק שלאנס ו"פידג'" רצו.
לייקה (מדובב על ידי ניל קפלן) - חייזר ענק דמוי כלב, היא יופר המחמד של הסוהר.
ווֹלְטֶר בְּרֶדְפוֹרְד קֶנוֹן היה פיזיולוג אמריקאי, פרופסור ויו"ר המחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה של הרווארד.
הוא טבע את המונח "תגובת הילחם או ברח", ופיתח את התיאוריה של הומאוסטאזיס.
התיאוריות שלו הפכו לפופולריות בעקבות ספרו "חכמת הגוף" (The Wisdom of the Body), שפורסם לראשונה ב-1932.
קנון נולד ב-19 באוקטובר 1871 ב בוויסקונסין, בנם של קולבר הנשה קנון (Colbert Hanchett Cannon) ואשתו וילמה דניו (Wilma Denio).
אחותו (1877–1960) הפכה לעובדת סוציאלית ידועה בבית החולים הכללי מסצ'וסטס.
באוטוביוגרפיה שלו "דרכו של חוקר" (The Way of an Investigator), מנה קנון את עצמו בין צאצאיו של , חוקר צרפתי קנדי ו".
משפחתו הקלוויניסטית הייתה פעילה אינטלקטואלית, כולל קריאה בכתביהם של , ו.
סקרנותו של קנון הובילה אותו גם לתומאס הנרי האקסלי, ג'ון טינדל, וליאם קינגדן קליפורד.
מורה בתיכון, מרי ג'נט ניוסון (Mary Jeannette Newson), הפכה למנטורית שלו.
"מיס מאי" ניוסון הניעה אותו ועזרה לו לנצל את כישוריו האקדמיים כדי להתקבל לאוניברסיטת הרווארד ב-1892.
עם סיום לימודי התואר הראשון שלו ב-1896, הוא הצטרף לבית הספר לרפואה בהרווארד.
הוא החל להשתמש בקרני רנטגן כדי ללמוד את הפיזיולוגיה של העיכול תוך כדי עבודה עם הנרי פ.
בשנת 1900 קיבל תואר רופא.
לאחר סיום לימודיו, נשכר קנון על ידי בהרווארד כמדריך במחלקה לפיזיולוגיה תוך כדי המשך המחקר על העיכול.
קנון הועלה לדרגת מרצה בכיר לפיזיולוגיה בשנת 1902. הוא היה חבר קרוב של הפיזיקאי, , ויחד הם הקימו את מועדון ויכט (Wicht Club) עם מדריכים צעירים נוספים למטרות חברתיות ומקצועיות.
בשנת 1906, קנון ירש את בודיץ' כפרופסור על שם היגינסון (Higginson Professor) ויו"ר המחלקה לפיזיולוגיה בבית הספר לרפואה של הרווארד עד 1942. בשנים 1914–1916, קנון היה גם נשיא .
הוא היה נשוי ל, סופרת של רבי מכר ורפורמטורית פמיניסטית.
ב-19 ביולי 1901, במהלך ירח הדבש שלהם במונטנה, הם היו האנשים הראשונים שהגיעו לפסגה הדרום-מערבית (2,657 מטרים) של הר גואט (Goat Mountain, "הר העז"), בין אגם מקדונלד ו.
האזור הזה הוא כיום הפארק הלאומי גליישר.
הפסגה נקראה לאחר מכן, , על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
לזוג נולדו חמישה ילדים; בן, ד"ר , מנתח פלסטי צבאי וחוקר קרינה.
הבנות היו וילמה קנון פיירבנק (Wilma Cannon Fairbank, אשתו של ), לינדה קנון בורגס (Linda Cannon Burgess), הלן קנון בונד (Helen Cannon Bond) ו, ציירת וסופרת שהתגוררה בקיימברידג' במסצ'וסטס.
ניתן להסיק על פילוסופיית החיים שלו על פי מעשיו והצהרותיו.
נולד למשפחה קלוויניסטית, הוא התנתק מהסמכותנות הדתית וזכה בעצמאות מהדוגמה הקודמת שלו.
בהמשך חייו הוא קבע שאירועים טבעיים הם מה שגורם לסוף מועיל.
הוא לקח על עצמו את התפקיד של חוקר טבע שבו האמין שהגוף והנפש אינם ניתנים להפרדה כיחידה אורגניזמית.
ההסברים על עבודתו צריכים לאפשר לאדם לחיות בצורה נבונה, מאושרת ומושכלת יותר ללא עזרה של התערבות על טבעית.
אמר שלד"ר קנון הוצע פעם עבודה במאיו קליניק תמורת שכר כפול ממשכורתו בהרווארד.
קנון סירב ואמר "אני לא צריך פי שניים יותר כסף.
כל מה שאני צריך זה חמישים סנט לתספורת פעם בחודש, וחמישים סנט ליום כדי לאכול ארוחת צהריים".
קנון תמך בניסויים בבעלי חיים והתנגד לטיעונים של אנטי .
בשנת 1911, הוא חיבר חוברת עבור איגוד הרפואה האמריקאי שביקר את הטיעונים של אנטי-ויוויסקציוניסטים.
וולטר קנון מת ב-1 באוקטובר 1945 ב בניו המפשייר.
וולטר קנון החל את הקריירה שלו במדע כבוגר תואר ראשון בהרווארד בשנת 1892. , שעבד עם קלוד ברנאר, ניהל את המעבדה לפיזיולוגיה בהרווארד.
כאן התחיל קנון את המחקר שלו: הוא השתמש בקרני רנטגן שהתגלו זמן קצר קודם לכן, תוך שימוש בביסמוט כחומר נוגד, כדי לחקור את מנגנון הבליעה ואת יכולת התנועה העצמאית של הקיבה.
במהלך הניסויים הראשונים שלו הוא היה מסוגל לצפות במהלך של כפתור במורד הוושט של כלב.
הוא כתב באוטוביוגרפיה שלו, "דרכו של חוקר": .
הוא הדגים בליעה באווז בפגישת האגודה האמריקנית לפיזיולוגיה בדצמבר 1896 ופרסם את המאמר הראשון שלו על מחקר זה בגיליון הראשון של כתב העת American Journal of Physiology (כתב העת האמריקאי לפיזיולוגיה) בינואר 1898.
בשנת 1945 סיכם קנון את הקריירה שלו בפיזיולוגיה על ידי תיאור המיקוד שלו בגילאים שונים:
גיל 26 – 40: עיכול תוך שימוש בביסמוט כחומר נוגד
גיל 40 - 46: השפעות גופניות של התרגשות רגשית
גיל 46 - 51: חקירות הלם מפצעים
גיל 51 - 59: מצבים יציבים של האורגניזם
גיל 59 - 68: תיווך כימי של דחפים עצביים (שיתוף פעולה עם ארטורו רוזנבלות)
גיל 68+: רגישות כימית של איברים מבודדים עצביים
שימוש במלחים של מתכות כבדות בקרני רנטגן
הוא היה אחד החוקרים הראשונים שערבבו מלחים של מתכות כבדות (כולל תת-ניטראט ביסמוט, ביסמוט אוקסיכלוריד ובריום סולפט) לתוך מוצרי מזון על מנת לשפר את הניגודיות של תמונות קרני הרנטגן של מערכת העיכול.
היא נגזרת מודרנית של מחקר זה.
הוא טען כי לא רק מצבי חירום פיזיים, כמו איבוד דם כתוצאה מטראומה, אלא גם מצבי חירום פסיכולוגיים, כמו מפגשים אנטגוניסטיים בין בני אותו מין, מעוררים שחרור של אדרנלין לזרם הדם.
לטענת קנון, אדרנלין מפעיל מספר השפעות חשובות באיברי גוף שונים, כולן שומרות על הומאוסטאזיס במצבי הילחם או ברח.
לדוגמה, בשריר השלד של הגפיים, אדרנלין מרפה את כלי הדם מה שמגביר את זרימת הדם המקומית.
אדרנלין מכווץ כלי דם בעור וממזער את איבוד הדם כתוצאה מטראומה פיזית.
אדרנלין גם משחרר את הדלק המטבולי העיקרי, גלוקוזה, מהכבד לזרם הדם.
עם זאת, העובדה שהתקפה אגרסיבית ובריחה מפחד כרוכים שניהם בשחרור אדרנלין לזרם הדם אינה מרמזת על שוויון של "הילחם" עם "ברח" מנקודת מבט פיזיולוגית או ביוכימית.
כרופא צבאי במלחמת העולם הראשונה גילה שדמם של גברים במצב הלם היה חומצי.
כחבר בוועדה המיוחדת של מועצת המחקר הרפואי הבריטית בנושא הלם ומצב בנות הברית (Special Committee on Shock and Allied Conditions), הוא דגל בטיפול בפצועים עם הלם באמצעות עירוי סודה לשתייה לנטרול החומצה.
הוא וויליאם בייליס החדירו חומצה לחתול מורדם, שמת.
עם זאת, ניסוי שני שנעשה עם בייליס והנרי דייל לא הצליח לייצר הלם.
הלם טופל בהצלחה על ידי אינפוזיה של תמיסת מלח שהכילה כמה מולקולות גדולות יותר.
הוא פיתח את המושג הומאוסטאזיס מרעיון קודם של קלוד ברנאר של ("milieu interieur"), ועשה אותו פופולרי בספרו "חכמת הגוף".
קנון הציג ארבע הצעות טנטטיביות לתיאור המאפיינים הכלליים של הומאוסטאזיס:
יציבות במערכת פתוחה הדורשת מנגנונים הפועלים לשמירה על מערכת זו, בדיוק כמו הגוף שלנו.
קנון ביסס הצעה זו על תובנות של מצבים יציבים כמו ריכוזי גלוקוזה, טמפרטורת הגוף ואיזון חומצה-בסיס.
תנאי מחייבים שכל נטייה לשינוי תיפגש אוטומטית עם גורמים שמתנגדים לשינוי.
עלייה ברמת הסוכר בדם גורמת לצמא כאשר הגוף מנסה לדלל את ריכוז הסוכר בנוזל החוץ תאי.
מערכת הוויסות הקובעת את המצב ההומאוסטטי מורכבת ממנגנונים רבים שמשתפים פעולה הפועלים בו-זמנית או ברצף.
רמת הסוכר בדם מווסתת על ידי אינסולין, גלוקגון והורמונים אחרים השולטים בשחרור שלו מהכבד או בקליטתו ברקמות.
הומאוסטאזיס אינו מתרחש במקרה, אלא הוא תוצאה של שלטון עצמי מאורגן.
קנון הציע את קיומה והאחדות התפקודית של (או "הסימפטואדרנומדולרית" או "הסימפתית-אדרנלית").
הוא שיער שמערכת העצבים הסימפתטית ובלוטת יותרת הכליה פועלות יחד כיחידה לשמירה על הומאוסטאזיס במצבי חירום.
כדי לזהות ולכמת שחרור אדרנלין בזמן דחק, החל משנת 1919 לערך ניצל קנון מערך ניסוי מחוכם.
הוא היה כורת בניתוח את העצבים המספקים את הלב של חיית מעבדה כמו כלב או חתול.
לאחר מכן הוא היה חושף את החיה לגורם דחק ומתעד את תגובת הדופק.
עם הסרת העצבים ללב, הוא יכול היה להסיק שאם קצב הלב גדל בתגובה להפרעה, אז העלייה בדופק חייבת להיות תוצאה של פעולות של הורמון.
לבסוף, הוא השווה את התוצאות של בעל חיים עם בלוטות יותרת הכליה שלמות עם אלו של בעל חיים שמהם הוא כרת את בלוטות יותרת הכליה.
מההבדל בקצב הלב בין שתי בעלי החיים, הוא יכול היה להסיק עוד יותר שההורמון האחראי לעלייה בקצב הלב הגיע מבלוטת יותרת הכליה.
יתרה מכך, גודל העלייה בקצב הלב העניק מדד לכמות ההורמון שהשתחרר.
קנון השתכנע כל כך שמערכת העצבים הסימפתטית ובלוטת יותרת הכליה פעלו כיחידה שבשנות ה-30 הציע רשמית שמערכת העצבים הסימפתטית משתמשת באותו שליח כימי - אדרנלין - כמו בלוטת יותרת הכליה.
הרעיון של קנון לגבי מערכת סימפטו-אדרנלית אחידה נמשך עד היום.
חוקרים בתחום החלו להטיל ספק בתקפות הרעיון של מערכת סימפתואדרנלית אחידה, אם כי לעיתים קרובות רופאים ממשיכים לקבץ את שני המרכיבים יחד.
קנון פיתח את עם הפיזיולוג פיליפ בארד (Philip Bard) כדי לנסות להסביר מדוע אנשים חשים תחילה רגשות ואז פועלים לפיהם.
הוא הציג את "השערת הפה היבש" (Dry Mouth Hypothesis), וקבע שאנשים צמאים כי הפה שלהם מתייבש.
הוא עשה ניסוי על שני כלבים.
הוא עשה חתכים בגרונם והחדיר צינורות קטנים.
כל מים שנבלעו היו עוברים דרך הפה שלהם ויוצאים דרך הצינורות, לעולם לא מגיעים לבטן.
הוא גילה שהכלבים האלה שתו את אותה כמות מים כמו כלבי הבקרה.
קנון כתב מספר ספרים ומאמרים.
וולטר אדריאן שטרן הוא במאי וידאו קליפים אנגלי.
וולטר שטרן נולד ב-1965 לאב אוסטרי-יהודי ולאם אנגלייה.
הוא החל להתעסק בצילום והתמקצע בבימוי וידאו קליפים.
שטרן החל את הקריירה שלו בבימוי קליפים בקונטרול, חברת הפקות קטנה שבסיסה בלונדון.
ב-1993 עבר לחברת ההפקה סרטי סטיגמה שם ביים לראשונה קליפ ללהקת הפרודיג'י.
שיתוף הפעולה ביניהם נמשך לאורך אמצע עד סוף שנות ה-90, כולל שני קליפים עטורי שבחים ופרסים ב-1996: "Firestarter", שזכה בפרס NME בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר" ו-"Breathe", שזכה באותה הקטגוריה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
שטרן הצטרף לחברת ההפקה סרטי האקדמיה בשנת 1997, שם עשה את בכורתו עם בימוי הקליפ ל-"Bitter Sweet Symphony" של The Verve.
באותה שנה הוא החל בשיתוף פעולה נוסף, הפעם עם להקת מאסיב אטאק.
"Teardrop" זכה בפרס בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 1998, והועמד לפרס המוזיקה הבריטית ולפרס לעיצוב ואמנות בימוי.
הוא גם עבד עם אמנים שונים כמו מדונה ("Drowned World/Substitute for Love"), דייוויד בואי, ניין אינץ' ניילז ו-Stereo MCs.
ב-2006 ביים קליפ לשיר "The Prayer" של בלוק פארטי, וב-2009 חזר לשתוף פעולה עם הפרודיג'י בבימוי הקליפ של "Take Me to the Hospital".
וולטר רוזנהיין היה מהנדס יהודי בריטי - אוסטרלי, יליד גרמניה, מומחה במטלורגיה וחבר החברה המלכותית הבריטית.
זכה במספר פרסים על פעילותו בחקר מתכות.
וולטר רוזנהיין נולד בשנת 1875 בברלין למשפחה יהודית.
כשהיה בן חמש משפחתו היגרה לאוסטרליה.
למד בבית ספר במלבורן וסיים לימודי הנדסה באוניברסיטת מלבורן.
בהמשך הוא סיים לימודי תואר שלישי.
בשנת 1897 הוא הגיע לאנגליה ובמשך שלוש שנים עבד במעבדה באוניברסיטת קיימברידג'.
בהמלצת מנהליו הוא חקר מבנה המתכות בעזרת מיקרוסקופ ועשה כמה מחקרים לטובת מטבעה המלכותית.
בשנת 1901 רוזנהיין התחתן ללואיזה, אחותו של ג'ון מונש (משפחתה הייתה בעלת שורשים מגרמניה כמו משפחת רוזנהיין).
בשנת 1906 הוא קיבל משרה ניהולית במעבדה לאומית לפיזיקה בלונדון.
הוא עבד במעבדה עד לשנת 1931. בתקופתו היקף פעילות המעבדה גדל באופן משמעותי והיא הפכה להיות מוסד מוביל בתחום מטלורגיה.
בשנת 1915 הוא החל לקלוט למשרה מחקרית נשים לרבות מארי לורה ויולט גיילר.
בשנת 1908 רוזנהיים פרסם ספר Glass Manufacture ובשנת 1919 יצאה מהדורה שנייה ומורחבת של הספר.
ספר נוסף An Introduction to the Study of Physical Metallurgy עבר מספר מהדורות לרבות מהדורה שלישית שפורסמה אחרי מותו.
רוזנהיין השתתף בכנסים בין-לאומיים בתחום התמחותו.
בכנס שנערך בציריך בשנת 1931 הוא כיהן כנשיא.
בשנת 1931 רוזנהיים עזב את המעבדה והחל לעבוד כיועץ עצמאי.
רוזנהיין היה נשיא מכון של החברה האופטית ונשיא מכון המתכות.
בשנת 1906 הוא קיבל מדליית כסף של קרנגי ובשנת 1930 מדליית בסמר.
הוא נבחר לחברה המלכותית בשנת 1913.
החל משנת 1984 מכון לברזל ופלדה מעניק פרס על שמו.
רוזנהיים נפטר בשנת 1934 מסרטן.
וולטר הולדן קאפס היה פוליטיקאי ואקדמאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של מדינת קליפורניה מינואר עד אוקטובר 1997. קאפס היה חבר המפלגה הדמוקרטית.
הוא השלים לימודי תואר שני ותואר דוקטור מבית הספר לתאולוגיה של אוניברסיטת ייל.
ב-30 במאי 1997 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מהפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת אופסלה בשוודיה.
טרם כניסתו לפוליטיקה, לימד קאפס במשך למעלה משלושים שנה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
כפרופסור ללימודי דת, היה בין המגדירים של התחום ותיעד את התפתחותו ואת השינויים שחלו בו בספרו מ-1995 "Religious Studies: The Making of a Discipline".
בשנות ה-60 של המאה ה-20 היה פעיל נגד מלחמת וייטנאם, ובשנת 1979 יזם קורס לאומי בשם "הדת והשפעת וייטנאם".
בשנת 1994 התמודד קאפס לראשונה אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-22 של קליפורניה, אך הפסיד לאנדראה סיסטרנד, בפחות מאחוז אחד, במערכת בחירות שכונתה "המהפכה הרפובליקנית".
הוא התמודד שוב בבחירות הבאות, אך במהלך הקמפיין בקיץ 1996 נפצע קשה בתאונת דרכים, כאשר מכוניתו נפגעה על ידי מכונית אחרת של תומך שלו שנהג בגילופין.
בעקבות פציעתו נאלץ להפסיק את פעילותו הפוליטית כמעט לחלוטין עד לשבועות האחרונים של המרוץ.
חרף היעדרותו הצליח לנצח בבחירות, אף על פי שבמחוזו גבר המועמד הרפובליקני לנשיאות בוב דול על הנשיא ביל קלינטון בבחירות לנשיאות שהתקיימו במקביל.
ב-28 באוקטובר 1997 התמוטט קאפס בנמל התעופה הבין-לאומי וושינגטון דאלס בעקבות אוטם שריר הלב, ומותו נקבע מעט לאחר מכן בבית חולים ברסטון שבווירג'יניה.
אלמנתו, לויס קאפס, נבחרה למלא את מקומו בקונגרס בבחירות ביניים שנערכו באביב 1998. חקיקה שהעבירה בהמשך חייבה הצבת מכשירי דפיברילטור חצי-אוטומטיים במקומות ציבוריים.
וולטר טרי קולקוויט היה עורך דין, מטיף מתודיסט נודד, ופוליטיקאי אמריקאי.
הוא נולד בווירג'יניה, ובהמשך עבר עם משפחתו לג'ורג'יה, שם גדל.
הוא השלים את לימודיו בקולג' פרינסטון, למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין.
בהמשך נבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ולאחר מכן נבחר על ידי בית המחוקקים של ג'ורג'יה לכהן כסנאטור מטעם המדינה.
קולקוויט נולד ב-27 בדצמבר 1799 במחוז הליפקס שבווירג'יניה.
בילדותו עבר עם הוריו לעיירה מאונט סיון שבמחוז קרול בג'ורג'יה.
הוא למד בקולג' פרינסטון, השלים את לימודי המשפטים שלו, ובשנת 1820, בגיל 21, התקבל ללשכת עורכי הדין.
באותה שנה החל לעסוק בעריכת דין בעיירה ספרטה, ג'ורג'יה, ובאותה שנה ממש מונה גם לתפקיד בריגדיר גנרל במיליציה המדינתית — גם כן בגיל 21.
בהמשך עבר לכפר קאופנס שבמחוז וולטון, שם המשיך לעסוק בעריכת דין.
בשנת 1826 נבחר לשופט במעגל המשפטי של נהר צ'טהוצ'י, ונבחר שוב שלוש שנים מאוחר יותר.
בשנת 1827 הוסמך קולקוויט כמטיף מתודיסט נודד, והפך למטיף ידוע מאוד במרכז ובדרום ג'ורג'יה, בעיקר בזכות עמדתו התקיפה בעד זכויות המדינות.
בתקופה זו ניסתה מדינת ג'ורג'יה לנהל משא ומתן ישיר עם שבטי הילידים האמריקאים כדי להפקיע את אדמותיהם לטובת מתיישבים לבנים — אך רק הממשל הפדרלי היה מוסמך לפי החוקה לכרות עימם הסכמים רשמיים.
נאמר עליו כי היה מסוגל לשאת נאום ציבורי, לנהל משפט, לטעון בתיק נוסף, להטביל תינוק, לשאת דרשה, ולהשיא זוג — וכל זאת לפני ארוחת הצהריים.
בשנת 1838, לאחר שכבר החל תהליך גירוש הילידים בידי הממשל הפדרלי, נבחר קולקיט מטעם המפלגה הוויגית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה־26, וכיהן בתפקיד מ־4 במרץ 1839 עד 21 ביולי 1840, אז התפטר.
לאחר מכן עבר למפלגה הדמוקרטית, ונבחר לחבר בית הנבחרים בקונגרס ה־27 כ"דמוקרטי תומך ואן ביורן", לאחר שהועמדו לבחירה מושבים חדשים בקונגרס בעקבות התפטרותם של שלושה חברים מג'ורג'יה: , ויליאם קרוסבי דוסון ו.
קולקוויט נישא לננסי הולט לאחר שהקים את משרד עורכי הדין שלו.
נולדו להם כמה ילדים, ובהם שני בנים מפורסמים:
אלפרד קולקוויט (1824–1894) – לימים חבר קונגרס, סנאטור, וגנרל בצבא הקונפדרציה.
קולקוויט (1831–1863) – קולונל בצבא הקונפדרציה שנהרג בקרב צ'יקמוגה.
לאחר מותה של אשתו הראשונה, נישא קולקוויט לאלפה ב.
(טוד) פונטלרוי ב־1841, אך היא נפטרה באותה שנה.
בשנת 1842 נישא בשלישית להרייט וו.
בשנת 1842 נבחר קולקיט על ידי בית המחוקקים של ג'ורג'יה לכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית.
בזמן כהונתו שימש כיושב ראש ועדת הסנאט לענייני מחוז קולומביה ולוועדת הפטנטים.
קולקוויט תמך במדיניותו של הנשיא ג'יימס פולק בסוגיית טריטוריית אורגון, והתנגד נחרצות ל"הסתייגות וילמוט" שניסתה למנוע את התפשטות העבדות לשטחים שנכבשו במלחמת ארצות הברית–מקסיקו.
לאחר שפרש מהפוליטיקה הארצית בשנת 1848, חזר קולקוויט לעסוק בעריכת דין ובהטפה דתית.
בשנת 1850 היה בין נציגי ועידת נאשוויל (Nashville Convention), שבה קרא לפרישת הדרום מהאיחוד אם תוגבל העבדות בטריטוריות החדשות.
קולקוויט נפטר ב-7 במאי 1855 במהלך נסיעה בין הערים קולומבוס ומייקון שבג'ורג'יה.
הוא נקבר בבית העלמין לינווד בעיר קולומבוס, שם התגורר בשנותיו האחרונות.
מחוז קולקוויט והעיר קולקוויט שבג'ורג'יה, נקראו על שמו.
בסי ווליס וורפילד ספנסר סימפסון וינדזור (19 ביוני 1896 – 24 באפריל 1986) ידועה כווליס סימפסון (Wallis Simpson) או כדוכסית מווינדזור (Windsor).
הייתה אשתו של מלך הממלכה המאוחדת אדוארד השמיני, אשר פרשת האהבים שלהם, ולאחר מכן נישואיהם, הובילו לוויתור על הכס של אדוארד השמיני בשנת 1936.
סימפסון נולדה בפנסילבניה כבת יחידה.
אביה מת מדלקת ריאות בהיותה בת חמישה חודשים.
היא גדלה בבולטימור, וניתן לה השם בסי ווליס, לזכרו של אביה ששמו היה טיקל ווליס וורפילד.
נישואיה הראשונים היו לארל ווינפילד ספנסר, טייס בצי האמריקני, בשנת 1916. היא התגרשה ממנו בשנת 1927 תוך העלאת טענות על שתיינות ואלימות.
לאחר מכן נישאה לארנסט אולדריץ' סימפסון, מנהל בחברת ספנות שהיה בחציו אנגלי ובחציו אמריקני, שהתגרש מאשתו הראשונה על מנת לשאת אותה.
נישואיהם ארכו משנת 1928 עד לגירושיהם בשנת 1937.
בשנים שלפני הגירושין מסימפסון חיה ווליס בבריטניה, והייתה ממכרותיו של אדוארד, נסיך ויילס.
עד מהרה הייתה לפילגשו (למרות שאדוארד הכחיש זאת).
הנסיך זנח למענה את פילגשו הקודמת, הליידי פורנֶס.
בית המלוכה השמרני ראה בחומרה את הקשר בין יורש העצר והגרושה האמריקנית אך השבועון טיים ראה במערכת היחסים סיבה מספקת לבחור אותה לאיש השנה של השבועון טיים בשנת 1936, והיא הייתה האישה הראשונה שזכתה לתואר זה.
הסיבה הרשמית שניתנה לחוסר שביעות הרצון הכללי מיחסיה עם אדוארד הייתה העובדה כי היא הייתה גרושה פעמיים.
אדוארד, שעתיד להיות מלך אנגליה, יהיה גם לראש הכנסייה האנגליקנית, האוסרת על נישואיהם מחדש של גרושים.
אל מול התנגדות זו העמידו ווליס ואדוארד חזית עיקשת וביקשו למסד את מערכת יחסיהם.
ויתורו של אדוארד על הכתר
לאחר מותו של ג'ורג' החמישי, ב-20 בינואר 1936, ועלייתו של אדוארד לכס המלוכה, כמלך אדוארד השמיני, חיפש אדוארד דרך למסד את יחסיו עם אהובתו.
הוא התייעץ עם ראש הממשלה סטנלי בולדווין ועם הארכיבישוף מקנטרברי, אך לא נמצאה פשרה הולמת.
מערכת היחסים הייתה גלויה לעין כל, וכאשר הוגשו מסמכי הגירושין של הזוג סימפסון לבית הדין באיפסוויץ' לשם אישורם, היה ברור כי המשבר הוא רק עניין של זמן.
את המשבר אך החריפו שמועות על נטיותיה הנאציות של סימפסון, ועל היותה סוכנת גרמנית, נטיות שתאמו את דעותיו הפוליטיות של אדוארד.
ב-16 בנובמבר 1936 פנה אדוארד אל בולדווין באופן רשמי והביע את רצונו להינשא לסימפסון, כאשר יהפכו גירושיה לרשמיים.
תגובתו של בולדווין הייתה כי בפני המלך שלוש אפשרויות.
הראשונה - שלא להינשא לסימפסון.
השנייה - להינשא ולהסתכן במשבר חוקתי, שכן אז תיאלץ כל הממשלה להתפטר, והשלישית - לוותר על הכתר ולעשות כרצונו כאדם פרטי.
בולדווין הסביר לאדוארד כי נועץ עם ראשי הממשלה של הדומיניונים וכולם (פרט לאיימון דה ואלירה, ראש ממשלת אירלנד) הביעו את התנגדותם לנישואין.
המלך אדוארד החליט לוותר על כתרו למען נישואין עם האישה שאהב.
ב-10 בדצמבר 1936 ויתר המלך אדוארד על כתרו וקיבל את התואר "דוכס וינדזור".
בנאום רשמי לאומה הסביר את החלטתו.
הנאום כלל את השורה המפורסמת "איני מוצא אפשרות לשאת את נטל האחריות הכבד ולמלא את חובותיי כמלך כפי שברצוני לעשות, ללא העזרה והתמיכה מצד האישה אותה אני אוהב".
לאחר הנאום יצא אדוארד לצרפת שם חיכתה לו ווליס סימפסון.
חיי הנישואין של ווליס ואדוארד
ב-3 ביוני 1937 נישא אדוארד לווליס בטקס פרטי שנערך בצרפת, ללא נוכחות נציגים ממשפחת המלוכה.
ווליס קיבלה את התואר "הדוכסית מוינדזור".
היחסים בין אדוארד ובין אחיו, המלך ג'ורג' השישי שעלה לכס המלכות לאחר התפטרותו, היו מתוחים.
אדוארד הכריח את אחיו הצעיר והמלך החדש לשלם לו על הרכוש המלכותי טירת בלמורל וארמון סנדריגהאם, שאדוארד קיבל בירושה מאביהם ואשר לא עברו אוטומטית למלך החדש לאחר הוויתור על הכתר.
בתגובה לכך מנע ג'ורג' מווליס את התואר "הוד מעלתה המלכותית" (HRH- Her Royal Highness) ובמקום זאת סימפסון השתמשה בקידומת הוד מעלתה (Her Grace).
לאירועים אלה הייתה השפעה על יחסיהם של האחים במשך עשרות שנים.
המלך ג'ורג' השישי קבע כי אחיו אדוארד, המלך לשעבר, לא יוכל לעולם לבקר בבריטניה מבלי שיוזמן קודם באופן רשמי.
לאחר הנישואים יצאו הזוג לגרמניה לביקור ארוך שסוקר בהרחבה והובלט מאוד בתקשורת הנאצית.
לאחר הביקור גר הזוג בצרפת.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל אדוארד תפקיד בחיל המשלוח הבריטי בצרפת.
לאחר התמוטטות צבא צרפת במאי 1940, נסעו אדוארד וווליס לדרום צרפת.
בתחילה לעיירת הנופש ביאריץ, וביוני אל ספרד.
בספרד קיימו שורת מגעים עם נציגי המשטר הנאצי (בין היתר ביקרו במחנות ריכוז שהיו בתהליכי הקמה ופגשו את פיהרר וקנצלר גרמניה, אדולף היטלר).
במפגשים אלה הביע אדוארד את אכזבתו מן המשטר באנגליה.
יואכים פון ריבנטרופ ואדולף היטלר הורו לפעול להעברת הזוג לטריטוריה שבשליטה גרמנית.
בינתיים יצא הזוג לליסבון בפורטוגל, שם המשיכו לקיים קשרים עם גורמים נאצים שונים.
משרד החוץ הבריטי ראה כי המדובר בבעיה של ממש, והפתרון היה למנות את הדוכס למושל איי בהאמה.
נעשו מאמצים מגושמים (כהשלכת אבנים על חלונם) לגרום להם להאמין שהשירות החשאי הבריטי חפץ במותם, וכי יחוסלו על ידו ברגע בו יגיעו לאיי בהאמה.
מטרת הנאצים הייתה להפוך את אדוארד לשליט בובה גרמני של אנגליה לאחר כיבושה על ידי גרמניה (מבצע ארי-הים) ואף תכננו לחטוף את בני הזוג כחלק מ"מבצע וילי", ולרכוש לצדם בריטי רם מעלה.
הזוג המשיך במסעו, וב-1 באוגוסט 1940 עלה על אניית נוסעים אמריקנית בדרכו אל איי בהאמה.
על אף שפקידים פורטוגזים, עושי דברו של היטלר, השהו את הפלגת האנייה, בנימוק כי בחפצי הזוג הונחה פצצה, ובחיפושי סרק בכל האנייה, יצאה לבסוף האנייה לדרכה כשעליה הזוג וינדזור.
לאחר המלחמה הכחיש אדוארד את הסיפור, אף כי הודה כי בהיותו בליסבון נעשו מאמצים לשכנעו לחזור לספרד, אליהם התייחס בבוז.
את שנות מלחמת העולם בילה הזוג באיי הבהאמה, שם שימש אדוארד כמושל.
לאחר המלחמה שב הזוג לצרפת.
לזוג לא היו ילדים (דבר שחיזק את החשדות בדבר מיניותה החריגה של ווליס סימפסון, ותכונות אנדרוגניות שיוחסו לה).
אדוארד מת ממחלת הסרטן בשנת 1972, והלווייתו התקיימה באנגליה.
הדוכסית נסעה לאנגליה, והייתה זו הפעם הראשונה בה ביקרה בארץ זו מאז ויתר בעלה על כתרו.
בשלב זה הייתה בריאותה רופפת ביותר.
את שארית חייה בילתה בפריז, כשהיא מתבודדת, חולה וזקוקה לסיעוד.
לאחר ארבע עשרה שנות אלמנות מתה בפריז.
היא נקברה לצד בעלה בבית הקברות המלכותי, פרוגמור ליד טירת וינדזור.
הכתובת על מצבתה היא, בפשטות - "ווליס, הדוכסית מווינדזור.
וול-מארט חנויות בע"מ , המוכרת כמותג וולמארט , היא החברה הקמעונאית הגדולה בעולם והיא גם החברה המסחרית הגדולה בעולם.
וול-מארט היא חברה ציבורית אמריקאית שנוסדה על ידי סם וולטון בשנת 1962 ונרשמה כחברה בערבון מוגבל ב-31 באוקטובר 1969. בשנת 1972 החלה מנייתה להיסחר בבורסת ניו יורק.
וולמארט היא המעסיק הפרטי הגדול ביותר בעולם, שני מיליון ומאה אלף עובדים מועסקים בחברה.
נכון לדצמבר 2022 היא רשת המזון הגדולה בעולם.
וולמארט היא קמעונאית המזון הגדולה ביותר בארצות הברית, ולפי הערכות, היא מחזיקה ב-20% משוק המזון הקמעונאי ומשוק מוצרי הצריכה.
החברה היא גם קמעונאית הצעצועים הגדולה בארצות הברית, עם 22% משוק הצעצועים הקמעונאי, יותר מאשר רשת טויס-אר-אס.
מחוץ לגבולות ארצות הברית וולמארט מפעילה במקסיקו רשת בשם וולמקס, בבריטניה את רשת אזדה (ASDA), וביפן את קבוצת סיו (Seiyu Group).
על פי דו"ח החברה מינואר 2006, פעילויות החברה מחוץ לארצות הברית היוו 20.1% מכלל מכירות החברה לשנה החולפת.
לוולמארט אף רשתות קמעונאיות בארגנטינה, ברזיל, קנדה, קוריאה הדרומית ופוארטו ריקו.
בשנת 2006 הודיעה וולמארט על כוונתה למכור את עסקיה הקמעונאיים בקוריאה הדרומית ובגרמניה.
כמעסיק ענק וכאחת החברות המסחריות הבולטות ביותר בארצות הברית, אם לא הבולטת שבהן, וולמארט זוכה לתשומת לב ולביקורת מצד ארגוני צרכנים, ארגוני עובדים, פוליטיקאים, ארגונים להגנת הסביבה וארגונים דתיים.
סם וולטון החל את עבודתו בתחום הקמעונאות ב-3 ביוני 1940, כאשר קיבל משרה בחנות JC Penny בדה מוין, איווה, שם עבד 18 חודשים.
בשנת 1945 הוא פגש את האחים בטלר שבבעלותם הייתה רשת מקומית קמעונאית, בסגנון "הכל בשקל", ששמה "בן פרנקלין".
האחים הציעו לוולטון לפתוח חנות ברשת, בניופורט, ארקנסו.
לאחר תקופת הצלחה בניופורט, לא הצליח וולטון לחדש את חוזה ההשכרה של החנות בתנאים נוחים ומשלא מצא מיקום אחר בניופורט, העביר את החנות לבנטונוויל בארקנסו, כחלק מרשת "בן פרנקלין" אולם תחת השם "וולטון פייב אנד דיים" (מילולית: וולטון בחמישה ועשרה סנט).
בחנותו הצליח וולטון להגביר את מכירותיו על ידי צמצום מתח הרווחים על המוצרים.
בשנת 1962 וולטון פתח את חנות הוולמארט הראשונה ושמה "וול-מארט דיסקאונט סיטי" (מילולית: עיר ההוזלות של וול-מארט), ברוג'רס, ארקנסו.