tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בארגונים ההיאבקות העצמאיים גרין התאבקה תחת השם ג'אידה, היא התאבקה בארגון הקנדי ECCW, שבו הקרב הראשון שלה נערך ב-31 במאי 2014, קרב זה היה קרב שלוש על שלוש שבו קבוצתה הפסידה.
גרין הייתה חלק מטורניר אליפות הנשים של הארגון ASW ביולי 2015, כאשר היא יוצאת עם ידה על העליונה ומצליחה לזכות בתואר.
בשנת 2016 גרין סיירה ביפן פעמיים בעבור ארגון נשים בשם Stardom Wonder Ring.
הסיור הראשון שלה נמשך כשלושה חודשים, סיור זה נקטע הודות לפציעה בעצם הבריח בזמן שהייתה בהודו.
הסיור השני היה בסוף שנת 2016. גרין הצטרפה לקבוצת נשים בפברואר 2016 וטיילה להודו כדי להיות חלק מהארגון ובית הספר להיאבקות של המתאבק ההודי של ה-WWE לשעבר, קאלי הגדול.
העובדים ערכו שני מופעים באזור הודו שגרפו יותר מ-50 אלף צופים.
בקרב הראשון של גרין בהודו היא ספגה שבר בעצם הבריח באמצע מהלך שביצעה באוויר.
גרין המשיכה בקרב והובאה לבית החולים לניתוח ביום למחרת.
ב-1 בספטמבר 2018, במסגרת האירוע All In, צ'לסי גרין התחרתה נגד בריט בייקר, מדיסון ריין וטסה בלנצ'רד בקרב הישרדות ארבע פינות, בקרב זה בלנצ'רד ניצחה לאחר שהצמידה את גרין.
ב-7 בינואר 2016 גרין ערכה את קרב הבכורה שלה בהפסד לג'ייד.
בחודש יוני גרין חתמה על חוזה עם TNA.
את הופעת הבכורה שלה כדמות הרעה ביצעה ב-29 בספטמבר תחת שם הבמה החדש שלה - לורל ואן נס, כשהיא מנצחת את מדיסון ריין.
ב-20 באוקטובר לורל תקפה את המתאבקת אלי, תקיפה שהובילה לקרב בין השתיים כאשר לורל מנצחת בקרב זה.
שבוע לאחר מכן לורל תקפה את אותה אלי שוב, מה שהוביל לקרב בין השתיים ב-8 בדצמבר כשהפעם לורל מפסידה.
לורל הייתה במערכת יחסים עם המתאבק ברקסטון סאטר, שבעצם היה מאוהב באלי ונסחט לבלות איתה את זמנו, מה שהוביל עד לכדי חתונה ביניהם בפרק ששודר ב-23 בפברואר 2017. ברקסטון סירב לקבל את ידה של לורל כאשתו והצהיר שהוא עדיין מאוהב באלי.
מאז החתונה שלא התקיימה, לורל משתמשת בדמות עם הפרעה נפשית שעדיין לובשת את אותה שמלת חתונה, איפור מרוח ובקבוק יין בידה כדי לנסות לשנות את ההחלטה של ברקסטון.
ב-27 ביולי המתאבק גראדו ניסה להציע לה נישואין, אך נקטע על ידי קונגו קונג.
ב-24 באוגוסט לורל שינתה את דמותה לדמות בעלת שמלה נקייה בניגוד למה שהיה קודם לכן, ואף הציעה לגראדו להתחתן איתה, גראדו ענה בחיוב, מה שהפך אותה לדמות טובה ואהובה לראשונה בקריירה שלה בארגון.
לאחר שגראדו גילה שלורל היא קנדית, הוא ביטל את החתונה שהתרחשה ב-7 בספטמבר.
כתוצאה מכך, לורל חזרה לדמות הפסיכוטית שהייתה בעבר והחלה לחפש בכל שבוע בעל בקהל של התוכנית.
באירוע "נועד לתהילה" שנערך ב-5 בנובמבר לורל הפכה שוב לדמות הרעה ותקפה את גראדו במהלך הקרב שלו נגד אביס.
בסוף החודש לורל התחרתה בקרב משולש נגד KC ספינלי ומדיסון ריין בקרב אשר קבע את המועמדת מספר אחת לתואר הנוקאאוטס, שבקרב זה היא ניצחה.
ב-14 בדצמבר לורל ניצחה את רוזמארי והפכה לאלופת הנוקאאוטס החדשה.
לפי דיווחים, כמה שעות לאחר זכייתה, ביקשה גרין את שחרורה מהחברה, אך בקשה זו נדחתה לאחר שהתבקשה להפסיד את האליפות בתוכנית עצמה.
ב-15 בינואר 2018 גרין שוחררה מהחוזה שלה בארגון.
גרין ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון בקרב מרובע כחלק מהקלטות התוכנית לעונה הרביעית שלה.
הופעות מוקדמות ו-Tough Enough (2014–2015)
במהלך הפיוד של ברי בלה וסטפני מקמהן, היא הופיעה על המרקע בפרק של Raw ב-11 באוגוסט כפיזיותרפיסטית של דניאל בריאן, תחת השם מייגן מילר.
ב-2015 גרין הופיעה כמתחרה בעונה השישית והמחודשת של התוכנית Tough Enough כאשר בתום התחרות היא סיימה במקום הרביעי בקטגוריית הנשים.
ב-18 באוקטובר 2018, נודע שצ'לסי היא אחת מהמגויסות החדשות שנשלחו למתחם ה-WWE Performance Center.
ב-26 באוקטובר, צ'לסי ערכה את קרב הבכורה שלה נגד דיאונה פוראזו במסגרת מופע ישיר של NXT, שבו הפסידה.
בקרב זה צ'לסי השתמשה בגימיק של לורל ואן נס שתחתיו הופיעה בארגון Impact Wrestling.
ב-13 במרץ 2019, היא ניצחה את ג'סי אלבן, אך נפצעה בפרק כף היד.
למרות הפציעה, היא השלימה את הקרב.
גרין עברה ניתוח ביום למחרת.
ב-23 בדצמבר, גרין ערכה את קרב הבכורה שלה בתוכנית Raw, כשהיא נחלה הפסד נגד שארלוט פלייר.
ב-8 בינואר 2020, גרין ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-NXT בשידור ישיר, כשתקפה את קיידן קרטר ומיה יים לאחר הקרב ביניהן; לאחר מכן, נודע שהיא אחת המיוצגות של הסוכן, רוברט סטון, שאף הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במותג.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, גרין התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-16, הספיקה להדיח את דקוטה קאי, אך הודחה על ידי אלכסה בליס.
בקרב הטלוויזיוני הראשון שלה ב-NXT, שהתקיים ב-29 בינואר, גרין נחלה הפסד מפתיע לקיידן קרטר.
שלושה שבועות לאחר מכן, גרין הצליחה לנצח את אותה קרטר.
ב-4 במרץ, גרין ניצחה את שוטצי בלאקהארט בקרב אשר קבע את המעפילה הראשונה לקרב הסולם לאירוע NXT TakeOver: Tampa Bay, שיקבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT.
ב-6 במאי, גרין גברה על זאיה לי.
שלושה שבועות לאחר מכן, גרין חברה לשורות שארלוט פלייר וביחד הן ניצחו את איאו שיראי וריאה ריפלי.
לאחר הקרב, היא פיטרה את רוברט סטון.
גרין ערכה את קרב הבכורה שלה ברוסטר הראשי ב-13 בנובמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, כשהיא השתתפה בקרב מרובע נגד ליב מורגן, נטליה וטמינה אשר קבע את זהות המעפילה לקבוצת סמאקדאון לקראת קרב הדחות הנשים המסורתי של אירוע סדרת ההישרדות, שבסופו מורגן ניצחה.
לאחר הקרב, נודע שגרין שברה את מפרק כף היד שלה במהלך הקרב והיא זאת שהייתה אמורה לנצח בקרב, לכן, תוצאת הקרב שונתה בהתאם.
ב-11 ביולי 2021, גרין ערכה הופעת אורח מפתיעה באירוע Best in the World של ארגון ההיאבקות Ring of Honor (ROH).
במקור, גרין הייתה אמורה להשתתף בטורניר על אליפות הנשים של ROH; לעומת זאת, היא ספגה פציעה בידה לפני התאריך צילום ההקלטות של הסיבוב הראשון.
בזמן השיקום שלה מפציעה זו, היא לקחה חלק בצוות השידור ששידר את קרבות הסיבוב הראשון בטורניר.
באירוע סלאמיברסרי, שנערך ב-17 ביולי 2021, גרין חזרה לארגון ההיאבקות Impact Wrestling, עתה תחת שמה האמיתי, כשהתמודדה בקרב זוגות מעורב לצד ארוסה במציאות מאט קרדונה בניצחונם על בריאן מאיירס וטניל דאשווד.
בחודש אוקטובר, היא השתתפה בטורניר אשר הכתיר את אלוף הדיגיטל מדיה הראשון של אימפקט.
במסגרת הטורניר, היא ניצחה את מדיסון ריין בסיבוב הראשון, אך הפסידה בקרב הגמר לג'ורדיין גרייס באירוע באונד פור גלורי.
באירוע Hard to Kill, שנערך ב-8 בינואר 2022, גרין השתתפה בקרב אולטימייט X הראשון מסוגו של מחלקת הנשים, שבו טאשה סטילז ניצחה.
ב-24 במרץ בפרק של התוכנית Impact Wrestling, גרין וקרדונה תקפו את מיקי ג'יימס לאחר שהאחרונה נוצחה על ידי סטילז בקרב רחוב, צעד שביסס את מעמד דמותה כרעה.
ב-21 ביולי בפרק של התוכנית !Impact, גרין לצד דיאונה פוראזו, שנודעו בשם "VXT", התמודדו מול אלופת הנוקאאוטס ג'ורדיין גרייס ומיה יים, ואף ניצחו את האחרונות.
בקרב המקדים לאירוע Emergence, שנערך ב-12 באוגוסט, VXT ניצחו את רוזמרי וטאיה ואלקירי וזכו באליפות זוגות הנוקאאוטס של אימפקט.
הם איבדו את חגורות האליפות באירוע באונד פור גלורי, שנערך ב-7 באוקטובר ל-The Death Dollz (ג'סיקה, רוזמרי וטאיה ואלקירי), כאשר תקופת כהונתן נעצרה על 56 ימים.
גרין השתתפה בקרב האחרון שלה בארגון ב-11 בנובמבר בפרק של התוכנית Impact, כשהפסידה למיקי ג'יימס.
לאחר הפסדה לג'יימס, גרין ופוראזו צולמו בקטע מאחורי הקלעים, כשגרין אמרה שהיא עוזבת את הארגון.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-28 בינואר 2023, גרין ערכה הופעה מפתיעה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי.
היא נכנסה כמספר 20, אך הודחה לאחר חמש שניות בלבד על ידי ריאה ריפלי.
לאחר קרב זה, חזרתה לארגון הפכה לרשמית כאשר היא עברה למותג הדגל של הארגון, Raw, ואימצה את הגימיק של קארן.
ב-27 במרץ בפרק של התוכנית Raw, גרין הצטוותה לשורות סוניה דוויל בניצחונן על "מיצ'ין" מיה יים וקנדיס לאריי בקרב העפלה לקרב הזוגות הנשים המרובע ברסלמניה 39. באירוע זה, גרין ודוויל לא צלחו בניסיונם לנצח לאחר שהצמד רונדה ראוזי ושיינה בייזלר ניצחו.
כחלק מהדראפט לשנת 2023, גרין ודוויל הועברו באופן רשמי למותג Raw.
ב-3 ביולי בפרק של התוכנית Raw, לאחר רצף של חמישה הפסדים, גרין ודוויל ניצחו בקרב זוגות אשר זיכה אותם בקרב עתידי על אליפות זוגות הנשים של ה-WWE.
ב-17 ביולי בפרק של התוכנית Raw, גרין ודוויל ניצחו את ליב מורגן וראקל רודריגז וכתוצאה מכך זכו בחגורות האליפות, חגורת האליפות הראשונה של גרין ב-WWE.
גרין ודוויל הפכו למתמודדות הנשים הראשונות של תוכנית המציאות WWE Tough Enough אשר זוכות בתואר זה.
ב-7 באוגוסט, דווח שדוויל סובלת מפציעה ברצועה הצולבת הקדמית וכתוצאה מכך נותרה גרין לבדה בהחזקת חגורות האליפות.
ב-14 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, לאחר שגרין רצתה לקיים אודישנים לחיפוש שותפה חדשה בהחזקת התואר, פייפר ניבן לקחה את אחת חגורות האליפות והודיעה שהיא השותפה החדשה של גרין.
ארגון ההיאבקות ה-WWE מכיר בתקופת כהונתה של גרין כמתמשכת עוד מתאריך הזכייה שלה בחגורות האליפות ביחד עם דוויל.
גרין ציינה שהיא צפתה בארגון ה-WWE מאז שהייתה בבית ספר יסודי, ואמרה שהמתאבקים האהובים עליה היו ברט הארט, סטיב אוסטין וטריש סטרטוס.
כמו כן, גרין ציינה שלאנס סטורם ובילי גאן היו שני מתאבקים שהשפיעו על הקריירה שלה.
בינואר 2017, נחשף שהיא נמצאת במערכת יחסים עם המתאבק מאט קרדונה.
ב-4 באפריל 2019, השניים התארסו.
הישגים בארגון ההיאבקות All-Star Wrestling
אליפות הנשים של ASW (פעם אחת)
אליפות זוגות הנוקאאוטס של אימפקט (פעם אחת) - עם דיאונה פוראזו
PWI דירג אותה במקום ה-26 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2017
הישגים בארגון ההיאבקות Queens of Combat
אליפות הזוגות של QOC (פעם אחת) - עם טיילר הנדריקס
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעם אחת) - ביחד עם פייפר ניבן
אליפות ארצות הברית לנשים של ה-WWE (פעמיים, האלופה הראשונה)
צ'מבוומבה הייתה להקת פאנק בריטית שהוקמה ב-1982 וחוותה הצלחה מסחרית מסוף שנות ה-90 עד שהתפרקה, ב-2012. סגנונה המוזיקלי התפתח והשתנה לאורך שנות קיומה, והושפע מז'אנרים רבים, כגון פאנק רוק (Punk rock), פופ, פולק, ומוזיקה ניסיונית.
הפוליטיקה האנרכיסטית של הלהקה התבטאה ביחסה המתריס כלפי סמכות, ועמדותיה המוצהרות בתמיכה לזכויות בעלי חיים, פציפיזם, מלחמת המעמדות, פמיניזם, זכויות להט"ב, ואנטי-פשיזם.
הלהיט המוכר ביותר של הלהקה היה "Tubthumping", אשר היה מועמד לפרס הסינגל הבריטי הטוב ביותר ב-1998, בטקס פרסי המוזיקה הבריטית.
הסינגל הגיע למספר 2 במצעדים באנגליה, מספר 6 בארצות הברית, וכיכב כמספר 1 במשך שלושה שבועות באוסטרליה.
צ'מבוומבה הוקמה בשנת 1982 בברנלי, עם ההרכב המקורי שכלל את אלן "בוף" ואלי, דנברט נובקון, ומידג' וטומי, שהיו ביחד חלק מלהקה קודמת, וכעבור זמן קצר הצטרף גם לו ואטס.
מאוחר יותר הצטרפו גם אליס נאטר ודנסטן ברוס.
החברים חיו יחד ב"סקווט" (squat – מקום מגורים בלתי חוקי, בדרך כלל בבניין נטוש; פרקטיקה מכוונת של אנרכיסטים וקבוצות אנטי-ממסדיות אחרות) בלידס, ועבדו בעבודות מזדמנות, ואף על פי שהוציאו מהוצאות קטנות כמה סינגלים (בתקליטי ויניל), הם לא השתכרו ממוזיקה במשך השנים הראשונות לקיום הלהקה.
רוב ההופעות שלהם היו בהתרמות ומחאות בנושאים מגוונים כתמיכה בשביתת הכורים כל אמצע שנות ה-80, זכויות בעלי חיים וכן תנועת האנטי-מלחמה.
הלהקה הייתה בחוד החנית של תנועת האנרכו-פאנק, והייתה לה הצלחה מוקדמת כאשר יצאו בשיר אשר מחקה את סגנון ה-Oi!
– מוזיקת פאנק שמשכה הרבה קבוצות ואידאולוגיות של עליונות לבנה, סקינהדס וכדומה – כאשר החיקוי היה כה משכנע, שהשיר שלה, שלעג לערכי ה-Oi!
– צורף לאלבום אוסף של התנועה.
שיריהם לעיתים קרובות כללו מסרים ישירים לגבי סוגיות עכשוויות והיסטוריה פוליטית.
באמצע שנות השמונים הוציאה הלהקה מספר הקלטות דרך חברת תקליטים שהקימו – Agit-Prop.
כשיצא ה-EP הראשון, Revolution, כל עותקיו נמכרו תוך זמן קצר, והוא יצא בהוצאה שנייה, ואף הגיע למקום 4 במצעדי האינדי, ונשאר במצעדים במשך 34 שבועות.
ה-LP הראשון, Pictures of Starving Children Sell Records (1986) היה ביקורת נגד מופע הצדקה לייב אייד של בוב גלדוף, אשר לטענת צ'מבוומבה הייתה מפגן קוסמטי בלבד שנועד למשוך תשומת לב מבעיות אמיתיות של רעב ברחבי העולם.
הלהקה יצאה לסיבובי הופעות באירופה עם הלהקה ההולנדית the Ex, ואף יצרו שיתוף פעולה בין חברי שתי הלהקות, תחת השם "Antidote", שהוביל ל-EP נוסף, Destroy Fascism!
לשתי הלהקות יצאו באותה תקופה קלטות בפולין, בלייבל מקומי, RED, על אף צנזורת המוזיקה שהייתה פעילה במדינות מסך הברזל.
האלבום השני של צ'מבוומבה, Never Mind the Ballots...Here's the Rest of Your Lives, יצא ב-1987, בזמן של הבחירות הכלליות בבריטניה.
האלבום מטיל ספק בתקפות המערכת הדמוקרטית הבריטית.
ב-1988 הוציאו אלבום שלישי, English Rebel Songs 1381-1984, אשר כלל הקלטות של שירים אנגליים מסורתיים.
בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים, נהיו חברי צ'מבוומבה חלק מסצנת הרייב ואמצו גם השפעות ממוזיקת טכנו.
בשלב זה חברי הלהקה יכלו להתפטר מעבודותיהם ולהתרכז רק במוזיקה, מכיוון שתקליטיהם נמכרו במספרים מספיק גדולים (כ-10,000 עותקים כל תקליט).
הם התרחקו משורשיהם האנרכו-פנקיסטיים, והתחילו לשלב אלמנטים של פופ.
הם יצאו לסבב הופעות ראשון בארצות הברית ב-1990.
באותה שנה, השחקן האוסטרלי ג'ייסון דונובן תבע את המגזין The Face כאשר הם טענו שהוא גיי אף על פי שהוא הכחיש זאת, וצ'מבוומבה בתגובה הדפיסו מאות חולצות עם הכיתוב 'Jason Donovan – Queer As Fuck' וחילקו אותן חינם עם הסינגל החדש שלהם, "Behave".
ב-1994 יצאה הלהקה עם אלבום נוסף, Anarchy, דרך הלייבל האינדי החדש שלה, One Little Indian.
על אף התפתחות הסגנון המוזיקלי שלה, צ'מבוומבה נותרה נאמנה למסרים הפוליטיים שלה, ואלבום זה כלל מסרים נגד הומופוביה, נגד חוקים חדשים שעברו באנגליה שמגבילים זכויות אזרח במישור הפלילי, וכן נגד עליית הפשיזם שהתבטא בין היתר בבחירתו של דרק ביקון, מהמפלגה הלאומית הבריטית, כנציג במועצת העיר לונדון.
האלבום היה להצלחה המסחרית הגדולה של הלהקה עד כה, כאשר גם האלבום הגיע למקום 30 במצעד האלבומים הבריטי, וגם שני סינגלים ממנו הגיעו למצעד הסינגלים הבריטי.
גם ההופעות החיות בעקבות יציאת האלבום הוקלטו, נהיו לאלבום החי הראשון של הלהקה, Showbusiness!, אשר יצא ב-1995.
בתקופה זו, חברת התקליטים גם החליטה להוציא מחדש את כל הקטלוג של צ'מבוומבה, כך שכל שלושת אלבומיהם יצאו בדיסקים לראשונה.
ב-1996 החליטו לעזוב את One Little Indian בזמן שהקליטו את האלבום הבא – Swingin' With Raymond, אך למרות זאת הוציאו דרכם דיסק אחרון, Portraits of Anarchists, שנמכר יחד עם ספרו באותו השם של קייסי אור.
ב-1997 EMI החתימה את הלהקה, במהלך שנחשב כשנוי במחלוקת על ידי רבים מאוהדיה, כבגידה בערכים אנרכיסטיים.
צוין בפניהם גם שבעבר, בשנת 1989, הם עצמם הוציאו אלבום בשם Fuck EMI, וגם העבירו ביקורת על חברת התקליטים במספר משיריהם המוקדמים.
ב-1997 יצא הלהיט הגדול של צ'מבוומבה, "Tubthumping", שהגיע למקום שני במצעד הבריטי, מקום שישי במצעד האמריקאי, ולמספר אחד באוסטרליה ומדינות נוספות.
השיר – שכולל רק מספר שורות שחוזרות על עצמן, ביניהן רשימת משקאות בפאב – הוא על פניו שיר פופ קליל, אשר תפס את מקומות במצעדים יחד עם שירי פופ קלילים אחרים של התקופה, כמו Barbie Girl של להקת Aqua.
בעיני חברי הלהקה, ההצלחה הייתה במספר מישורים: מעבר להצלחה המסחרית, הם הרגישו שהם הצליחו "להערים על הממסד" בכך שהשתמשו במנגנוני התרבות הפופולרית כדי להפיץ מסרים חתרניים, ולקהל הרבה יותר גדול.
בתקופה זו הוציאה הלהקה עוד מספר סינגלים, שחלקם הצליחו במצעדים.
בנוסף, כמה מחברי הלהקה נהיו מעורבים בתקריות שמשכו פרסום.
זה התחיל לאחר שאליס נאטר צוטטה במגזין המוזיקה מלודי מייקר כאומרת: "שום דבר לא ישנה את העובדה שאנו אוהבים את זה כששוטרים נהרגים".
האמירה סחפה תגובות נזעמות בתקשורת ומצד איגודי שוטרים.
הלהקה סירבה ללחץ מצד EMI לפרסם התנצלות, ונאטר רק הוסיפה הבהרה: "כשאתה ממעמד הפועלים הם לא יגנו עליך.
כשאתה שומע עליהם, זה רק בהקשרים של התעללות באנשים, כלומר, עשיית אי-צדק.
זה לא כאילו שאנחנו עושים מסיבה כששוטר מת, אתם יודעים שזה לא המצב".
בינואר 1998 נאטר הופיעה בתוכנית האירוח האמריקאית, Politically Incorrect, של ביל מאהר, והציעה לאוהדים שאין בידם לקנות את הדיסק החדש של צ'מבוומבה לגנוב אותו מרשתות גדולות כמו HMV ו-Virgin.
בתגובה, Virgin הורידה את האלבום ממדפיה, אך המשיכה למכור אותו על פי דרישה ממלאי שישב מאחורי הדלפקים.
דנברט נעצר, וגם צלבו אותו בתקשורת.
EMI פרסמה התנצלות, אך דנברט עצמו נשאר ללא חרטה, כפי שנכתב בהצהרת הלהקה לגבי האירוע: "אם לג'ון פרסקוט יש את החוצפה להגיע לאירועים כמו פרסי ה-BRIT, בניסיון שווא להציג את מפלגת הלייבור כמגניבה וטרנדית, אז מגיע לו כל מה שנוכל לזרוק עליו".
הלהקה המשיכה בתמיכה במטרות חברתיות: בסוף שנות ה-90, כשחברת נייקי הציעה להם 1.5 מיליון דולר לשימוש בשיר "Tubthumping" בפרסומת במונדיאל, הם סירבו מיד.
לחברת המכוניות ג'נרל מוטורס הם אישרו שימוש בשיר אחר, "Pass It Along", ב-2002, ומיד תרמו את 100,000 הדולר שקיבלו לארגונים האקטיביסטים CorpWatch ואינדימדיה כדי לממן קמפיין נגד ג'נרל מוטורס.
אלבומים נוספים שיצאו ב-1998 כוללים את Uneasy Listening, אלבום אוסף של שירים במגוון סגנונות מהשנים 1985–1998, וכן אלבום שיצא רק ביפן, Amnesia, שכלל מגוון מלהיטיהם, כולל "Tubthumping", בסגנון קאנטרי.
כשי לרגל המילניום, הלהקה שלחה סינגל בהוצאה מוגבלת לכל מי שהיה ברשימת הדיוור שלהם.
הסינגל נקרא "Tony Blair", שיר בסגנון שופ-שופ, שמנה – בצורת מכתב אהבה נכזבת – את כל ההבטחות שהפר ראש הממשלה.
שנתיים לאחר מכן, שלחו מהדורה מוגבלת נוספת לסינגל חדש, הפעם עיבוד לשיר הביטלס, "Her Majesty", לכבוד שנת היובל למלוכתה של המלכה אליזבת, רק עם מילים שיוצאות נגד מוסד המלוכה.
השיר כלל סינגל שהיה קאבר לשיר של הבי ג'יז, "New York Mining Disaster", וכן את השיר "Passenger List For Doomed Flight 1721", שמנה את כל האנשים שהלהקה הייתה רוצה ש"ייעלמו".
הרשימה כללה את טוני בלייר, אלי מקביל, ובונו.
צ'מבוומבה עזבה את EMI ב-2001. לדברי הלהקה, הם קיבלו את כל מה שרצו מההתקשרות הזו.
"הוצאנו אלבומים נהדרים, טיילנו בעולם, הופענו בתוכניות טלוויזיה, והרווחנו מלא כסף, שהרבה ממנו מסרנו הלאה או השקענו במטרות טובות".
כדי לחגוג 20 שנה לקיום הלהקה, ב-2002 יצרה הלהקה סרט תיעודי מחומרים מוסרטים משנות הפעילות שלהם.
בהתחלה, הם התכוונו רק לייצר אוסף קליפים של שירים, אך הפרויקט התפתח, ובסוף יצא הסרט Well Done, Now Sod off.
השם נלקח מביקורת שפורסמה על הלהקה בתחילת דרכה, והסרט כלל תגובות של אוהדים כמו גם של שונאי הלהקה.
ב-2002 הקימה הלהקה חברת תקליטים משלה, Mutt Records.
דרכה, הוציאה הלהקה את אלבומה ה-11, Readymades, שערבב סימפולים ממוזיקת פולק עם מקצבי ריקוד.
דרך Mutt, הלהקה גם הוציא את Sic – Adventures in Anti-Capitalism, ספר שכלל את כתבים בנושאי פוליטיקה ומוזיקה מאת חברים ומכרים של חברי הלהקה.
גם ב-2002, הלהקה הקליטה את הפסקול לסרטו של אלכס קוקס, Revengers Tragedy.
ב-2003, הוציאה הלהקה אלבום חידוש לאלבום הא-קפלה משנת 1988, English Rebel Songs 1381–1914 מכיוון שהרגישו שהם כעת ווקליסטים יותר מנוסים ויכולים להיטיב יותר עם השירים.
ב-2004, הוציאה הלהקה את האלבום.
האלבום כלל פחות סינתסייזר משני האלבומים הקודמים, אבל עדיין השתמש בהרבה סימפולים מגוונים, החל מצ'אנטים שבטיים, לקטעים מראיונות עם פרנק זאפה.
האלבום כלל את אחת ההקלטות הראשונות של הקול האנושי, בה תומאס אדיסון מקריא את השיר Mary Had a Little Lamb.
האלבום כבר כלל רמזים לכיוון שהלהקה תלך באלבומיה הבאים – מוזיקת פולק אנגלית.
בשנת 2005 לקחה הלהקה הפסקה מן מסבבי הופעות ופרויקטי הקלטות, ורק הרכב מצומצם שכלל את בוף ואלי, לו ווטס, ג'וד אבוט וניל פרגוסון המשיך להופיע בבריטניה ואירופה במהלך 2005 ו-2006. הרכב זה הקליט את האלבום A Singsong and a Scrap, שיצא בסוף 2005 בלייבל No Masters.
הם יצאו אחרי זה באלבום הופעות חיות, Get On With It, שהוקלטו במקומות שונים ברחבי בריטניה ב-2006.
ב-2006, נאטר כתבה דרמה מוזיקלית, Love and Petrol, אותה הלחין חברה ללהקה, הארי היימר, ואשר הוצגה בברדפורד.
היימר ונאטר המשיכו לעבוד בתחום התיאטרון, ומאוחר יותר הרחיבו גם לרדיו וטלוויזיה.
ב-2007, צ'מבוומבה הופיעה בפסטיבל גלסטונברי.
בתחילת השנה, הלהקה הודיעה שהיא עובדת על אלבום אקוסטי חדש בסגנון אחר מהרגיל.
התוצאה הייתה The Boy Bands Have Won, שיצא במרץ 2008. האלבום כלל 25 שירי פולק אקוסטיים.
ב-2009 הלהקה יצאה לסבב הופעות במחזה קומי שכתבו והפיקו, Riot, Rebellion & Bloody Insurrection.
מאוחר יותר באותה שנה, יצא אלבום נוסף, ה-15 של הלהקה, ABCDEFG.
בספטמבר 2011, חברי להקה נוכחיים ולשעבר מחו כאשר UKIP השתמשה בשיר "Tubthumping" בכנס השנתי של המפלגה.
בתחילת 2012 יצא פסקול מחזמר מאת בוף ואלי, שכלל את כל חברי הלהקה מלווים את השחקנים במגוון כלי נגינה.
בשני שירים השתתף המתופף הארי היימר כווקאליסט, ההופעה הווקאלית הראשונה שלו מאז 1986.
ב-8 ביולי 2012 צ'מבוומבה הודיעה על החלטתה לפרק את הלהקה.
באתר שלהם הם פתחו את הודעה במילים "אז זהו זה, זה הסוף.
ללא יבבה, פיצוץ או הופעת איחוד." ההצהרה ציינה שהם ימשיכו בפרויקטים האינדיבידואליים שלהם, והסתיימה בזאת:"אנו כמובן שומרים לעצמנו את הזכות לצוץ מחדש כצ'מבוומבה ולעשות משהו אחר לגמרי (אך בוודאי לא סבבי הופעות או הוצאת אלבום כל 2–3 שנים).
אך למען האמת, זה לא מאוד סביר.
שלושים שנים היינו שחצנים, סנובים, מצחיקים, מתנגדים, וסתם מוזרים.
איזו זכות, וכמה כיף היה לנו."בדצמבר 2012, צמבוומבה הופיעה בהופעתה האחרונה בבריטניה, הופעה שיצאה אחר כך כ-DVD היחיד של הלהקה, Going Going.
בהופעה הופיעו החברים דאז של הלהקה, בוף ואלי, ג'וד אבוט, ניל פרגוסון, פיל מודי, ולו וטס.
הצטרפו אליהם כאורחים חברי להקה קודמים, כולל דנברט נובקון, אליס נאטר, הארי היימר, ודנסטן ברוס.
הופיעו גם אמנים עמם הלהקה שיתפה פעולה במהלך השנים, כמו בלינדה אוהולי.
הלהקה סגרה את קריירת ההופעות שלה עם שתי הופעות בינלאומיות נוספות.
כמה חודשים לאחר מכן, באפריל 2013, יצא למכירה מוקדמת EP בשם In Memoriam: Margaret Thatcher.
הוא הוקלט ב-2005, וניתן היה להזמינו מראש באתר האינטרנט, כאשר יישלח עם מותה של מרגרט תאצ'ר.
ב-1 ביולי 2015 דנסטן ברוס התחיל Kickstarter כדי לממן סרט תיעודי בשם I Get Knocked Down (The Untold Story of Chumbawamba) שמספר את סיפור צ'מבוומבה מנקודת מבטם של חברי הלהקה השונים.
הוא אסף יותר מהמטרה ששם לעצמו בפרויקט, של £40,000.
הרכב הלהקה השתנה לאורך השנים, כאשר בעיקר בשנים הראשונות תפקידים בלהקה היו פחות מוגדרים.
חברי להקה רשמיים ומשתפי פעולה עיקריים כוללים:
ניל פרגוסון – מפיק, מהנדס, גיטרה, קלידים (כנגן/צוות אורח עד 1999, לאחר מכן כחבר מלא)
צ'לסי הוא אזור מגורים אמיד ליד מרכז לונדון, בירת אנגליה והממלכה המאוחדת, התחום מדרום על ידי נהר התמזה.
חזית השכונה משתרעת מגשר צ'לסי, לאורך "סוללת צ'לסי" (Chelsea Embankment), "שביל שאיין" (Cheyne Walk), תחנת הכוח של רחוב לוטס (Lots Road) ו"נמל צ'לסי" (Chelsea Harbour).
גבולה המזרחי של השכונה נתחם בעבר על ידי נהר וסטבורן שכיום הוא נהר תת-קרקעי הזורם בצינור מעל תחנת הרכבת התחתית של כיכר סלואן.
הגבול המזרחי הנוכחי של צ'לסי הוא רחוב גשר צ'לסי (Chelsea Bridge Road) והחלק התחתון של רחוב סלואן (Sloane Street), כולל כיכר סלואן.
מצפון ומצפון-מערב, גובל האזור בנייטסברידג' ובברומפטון (Brompton), אך מקובל שהאזור שמצפון לרחוב קינגס (King's Road) וצפון-מערבה עד רחוב פולהאם (Fulham Road), הוא חלק מצ'לסי.
האזור כולו מהווה חלק מהרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי, אף על פי שצ'לסי נתנה את שמה לאזורים סמוכים, כמו נמל צ'לסי שהוא חלק מהאמרסמית' ופולהאם ו"מחנה צ'לסי" (Chelsea Barracks) שהוא חלק מהסיטי של וסטמינסטר.
החל מ-1900 ועד להקמתה של לונדון רבתי ב-1965, הייתה צ'לסי רובע בפני עצמו, "הרובע המטרופוליטני של צ'לסי" (Metropolitan Borough of Chelsea), כחלק מ"מחוז לונדון" (County of London) שהתקיים אז.
הייחודיות של צ'לסי נובעת כתוצאה מהערך הגבוה של הנכסים הבנויים בה, כפי שמשתקף במונח Sloane Ranger או Sloanie (על שם כיכר סלואן), ששימש בעבר לתיאור תושבי צ'לסי והפך לכינוי גנרי בבריטניה כולה לתיאור תושבי שכונות יוקרה.
מאז 2011 משדר ערוץ 4 תוכנית מציאות בשם "תוצרת צ'לסי" (Made in Chelsea), המתעדת את חיי הצעירים האמידים החיים שם.
יותר מכך, בצ'לסי מתגוררת אחת הקהילות הגדולות ביותר של אמריקאים מחוץ לארצות הברית, כש-6.53% מתושבי צ'לסי הם ילידי ארצות הברית.
השם צ'לסי (בעבר נכתב גם Chelceth, או Chelchith, או Chelsey), מקורו מהמונח באנגלית עתיקה: Cealc-hyð, מילולית: "מקום הנחיתה [על הנהר] לקירטון ואבן גיר".
ב-787 הייתה צ'לסי מקום משכנה של הסינוד של צ'לסי.
התיעוד הראשון על "אחוזת צ'לסי" (Chelsea Manor) הוא מלפני עריכת ספר יום הדין ובו מתועד שת'ורסטאן, מושל ארמון המלך בתקופת מלכותו של אדוארד המודה (מלך 1042–1066), העניק את הקרקע למנזר וסטמינסטר ולאב המנזר.
אב המנזר גרבייס העביר לאחר מכן את האחוזה לאמו, והיא הועברה לידיים פרטיות.
ב-1086 תועד בספר יום הדין שצ'לסי נכללה בתחומי ה"מאה" (Hundred – מאית המחוז של) אוסולסטון שבמחוז מידלסקס, כשאדוארד מסולסברי היה "הדייר הראשי" (tenant-in-chief) שלה.
ב-1536 רכש הנרי השמיני את אחוזת צ'לסי מלורד סנדיס.
רחוב אחוזת צ'לסי עדיין קיים.
שתיים מנשותיו של הנרי השמיני, קתרין פאר ואן מקלווה, התגוררו באחוזת צ'לסי.
כמו כן התגוררה באחוזה הנסיכה אליזבת, לימים אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה ותומאס מור התגורר בבית ביפורט הסמוך.
ב-1609 הקים ג'יימס הראשון את הקולג' התאולוגי, "קולג' צ'לסי על שם המלך ג'יימס", במקום בו נוסד ב-1682 בית החולים המלכותי צ'לסי על ידי צ'ארלס השני.
ב-1694 מנתה צ'לסי, שתמיד הייתה מקום חביב על בעלי האמצעים וכונתה "כפר הארמונות" (a village of palaces), אוכלוסייה של 3,000 תושבים.
עם זאת, נותרה צ'לסי אזור כפרי ושירתה את לונדון ממזרח כ"גן שוק" (Market garden), תחום עיסוק שהמשיך להתקיים בה עד לגאות ההתפתחותית של המאה ה-19 שגרמה לבליעתם הסופית של הפרברים במטרופולין.
הרחוב שחצה אותה, "צלסי הקטנה" (Little Chelsea), קישר את רחוב פולהאם לרחוב קינגס והמשיך עד לתמזה ולמעבורת המקומית ובמורד הרחוב שבמאה ה-18 שונה שמו ל"רחוב מילמנס" (Milmans Street).
רחוב קינגס נקרא על שמו של צ'ארלס השני, וזאת לזכר התקופה בה הוא שימש כדרך הפרטית בין ארמון סנט ג'יימס לבין פולהאם, ששימש לצורך זה עד לתקופת מלכותו של ג'ורג' הרביעי.
אחד המבנים החשובים ביותר השוכנים על רחוב זה, לשעבר בניין העירייה של צ'לסי, בניין בסגנון נאו-קלאסי, כולל פרסקאות חשובות.
חלק מהבניין משמש את הספרייה הציבורית של צ'לסי.
על פי אנציקלופדיה בריטניקה, "החלק הטוב יותר של צ'לסי שמשמש למגורים הוא החלק המזרחי, ליד רחוב סלואן ולאורך הנהר.
החלק המערבי, המשתרע מצפון לרחוב פולהאם, הוא ברובו שכונת עוני".
כיום מצב זה שונה לחלוטין, אף על פי שעדיין קיימים שם בתים בדיור ציבורי.
בחלקה המערבי של צ'לסי בנויים גם מבנים יקרים.
כפר אופנתי זה לשעבר נטמע בלונדון במהלך המאה ה-18. רבים מנכבדי לונדון באותה תקופה, כמו מוכר הספרים אנדרו מילר, נישאו ונקברו באזור.
המצבות הניצבות בחצר כנסיית צ'לסי הישנה, ליד הנהר, משקפות חלק ניכר מההיסטוריה של צ'לסי.
אלה כוללים את מצבותיהם של הלורד והליידי דקר, ליידי ג'יין שאיין, פרנסיס תומאס, סר האנס סלואן ותומאס שאדוול.
הקבר שיועד לסר תומאס מור ולנשותיו נמצא גם הוא שם, אם כי למעשה הוא נקבר במקום אחר.
ב-1718 הוקמה בפארק צ'לסי "חברת המשי הגולמי" (Raw Silk Company) ובמקום נטעו עצי תות וחממה לגידול זחלי טוואי המשי.
בשיא פעולתו ב-1723 סיפק המפעל משי לקרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך, אז נסיכת ויילס.
בעבר יצא לצ'לסי מוניטין בשל "לחמניות צ'לסי" , שנאפו מרצועה ארוכה של בצק מתוק שפותלו בחוזקה, עם דומדמניות בין השכבות וסוכר שנזרה עליהן.
"בית לחמניות צ'לסי" (Chelsea Bun House) מכר את הלחמניות הללו במהלך המאה ה-18 וקיבל את חסותם של מלכי בית הנובר.
במהלך חג הפסחא התאספו המונים בשטחים הפתוחים שנקראו אז "חמש השדות" (Five Fields), שהתפתחו בהמשך לשכונת בלגרביה.
בתקופה זו נמכרו לחמניות רבות ובשנה האחרונה לקיומו של בית הלחמניות, 1839, נמכרו בו כ-250,000 לחמניות ביום שישי הטוב.
האזור היה ידוע גם בשל תעשיית החרסינה שלו.
"בית החרושת לחרסינה של צ'לסי" (Chelsea porcelain manufactory), נחשב למפעל ייצור החרסינה הראשון באנגליה.
הוא נמכר ב-1769 ועבר לדרבי.
מוצרי החרסינה המקוריים של צ'לסי נמכרים כיום במחירים גבוהים מאוד.
המבנה הידוע ביותר בצ'לסי הוא בית החולים המלכותי צ'לסי, שבו מתגוררים קשישים ותיקי הצבא הבריטי.
המוסד נבנה על ידי צ'ארלס השני ונפתח ב-1694. הבניין שתוכנן על ידי סר כריסטופר רן, ניצב על שטח נרחב מדי שנה נערכת בו תצוגת פרחים.
המבנה שנקרא בעבר "מחנה הדוכס מיורק" (Duke of York's Barracks), שנבנה בראשית המאה ה-19 ליד רחוב קינגס הוא כיום חלק מכיכר הדוכס מיורק, שטח שפותח מחדש וכולל חנויות ובתי קפה ומשמש מדי שבוע לעריכת שוק איכרים.
בבניין הראשי שבכיכר נפתחה ב-2008 גלריה סאצ'י.
מחנה צ'לסי הניצב בקצהו של רחוב סלואן התחתון, היה גם הוא בשימוש עד לאחרונה, בעיקר על ידי הכוחות הטקסיים של "דיוויזיית הבית" (Household Division).
הוא ניצב בכיוון של וסטמינסטר של רחוב גשר צ'לסי והוא נרכש לצורך פיתוח מחדש על ידי קבוצת רכישה מקטר.
מקורו של המוניטין המודרני של צ'לסי כמרכז לחדשנות ולהשפעה הוא בתקופה במהלך המאה ה-19 כאשר הפך האזור למושבת אומנים ויקטוריאנית.
האזור הפך שוב לבולט כאחד המרכזים של לונדון החוגגת בשנות ה-60, כאשר מחירי הבתים בצ'לסי היו נמוכים יותר בהשוואה לאלו שברובע קנזינגטון המתון.
בעבר יצא לצ'לסי מוניטין כרובע הבוהמיאני של לונדון, מקום משכנם של אומנים, רדיקלים, ציירים ומשוררים.
כיום נראה שחלק קטן מתוך זה שרד – הכיכרות הנוחות שבקרבת רחוב קינגס משמשות כמקום מגורים, בין השאר, של בנקאים וכוכבי קולנוע.
"מועדון האומנויות של צ'לסי" (Chelsea Arts Club) ממשיך לפעול במקומו המקורי, אך "קולג' האומנות והעיצוב של צ'לסי" שנוסד ב-1895 עבר ב-2005 מרחוב מנרסי שבצ'לסי לשכונת פימליקו.
מקורו של מוניטין זה הוא מהתקופה במהלך המאה ה-19 כאשר הפכה השכונה לסוג של מושבת אומנים ויקטוריאנית.
אומנים כמו דנט גבריאל רוזטי, ויליאם טרנר, ג'יימס אבוט מקניל ויסלר, ויליאם הולמן האנט וג'ון סינגר סרג'נט, חיו ועבדו כאן.
ריכוז האומנים העיקרי היה בעיקר סביב לשביל לשאיין ושדרת שאיין (Cheyne Row), באזור בו פעם ליבה של האחווה הפרה-רפאליטית.
האומנית פרונלה קלאו נולדה בצ'לסי ב-1919.
האדריכל ג'ון סמואל פן התגורר בשדרת שאיין העליונה מספר 2 משנת 1903 ועד למותו ב-1912. הוא הציב מספר רב של חפצי נוי ואומנות סביב לבית ולגנים שהיו ידועים בלשון המקומיים כ"טירת לחם הג'ינג'ר" (Gingerbread Castle).
צ'לסי הייתה גם ביתם של כותבים רבים כמו ג'ורג' מרדית', אלגרנון צ'ארלס סווינבורן, לי האנט ותומאס קרלייל.
ג'ונתן סוויפט התגורר ברחוב הכנסייה, ריצ'רד סטיל וטובאיס סמולט התגוררו בבית מונמאות'.
קרלייל התגורר במשך 47 שנים בבית מספר 5 (כיום 24) בשדרת שאיין.
לאחר מותו נרכש הבית על ידי קרן הזיכרון על שם קרלייל, שנוסדה על ידי סר לסלי סטפן, אביה של וירג'יניה וולף.
הקרן הפכה את המקום למקדש ומוזיאון ספרותי המנציח את קרלייל.
וירג'יניה וולף עצמה מיקמה בצ'לסי את עלילת הרומן שלה, "לילה ויום" שמתרחשת ב-1919 ובו גיבורת הספר, גברת הילברי התגוררה בבית בשביל שאיין.
בספרו של ארתור רנסום, "בוהמיה בלונדון", שפורסם ב-1907, כאשר הוא היה בן 23, ומהווה דיווח בדיוני בחלקו על שנותיו הראשונות בלונדון, מתוארת תמונה מרתקת ובעלת אופי רומנטי יתר על המידה של ההתרחשות הבוהמיינית של השכונה באותה תקופה.
האומנית האמריקאית, פמלה קולמן סמית', המעצבת של קלפי הטארוט של ארתור אדוארד וייט וחברה במסדר השחר המוזהב, מופיעה בפרק "ערב בצ'לסי" שבספר זה בתור הדמות "ג'יפסי".
מקום מרכזי בחיי האומנות והתרבות של צ'לסי הייתה הספרייה הציבורית של צ'לסי, שבתחילה ניצבה ברחוב מנרסי.
איש הסגל שפעל בה במשך התקופה הארוכה ביותר היה ארמיטג' דנטון, שעבד בה מ-1896, כאשר היה בן 22 ועד לפרישתו ב-1939. ב-1929 הוא מונה כספרן הראשי.
ב-1980 נרכש הבניין על ידי "קולג' האומנויות והעיצוב של צ'לסי".
"אוסף צ'לסי" (Chelsea Collection) הוא אוסף יקר ערך של הדפסים ותמונות של צ'לסי הישנה.
תחילתו של האוסף ב-1887 והוא כולל עבודות של אומנים כמו רוזטי ווייסטלר.
במהלך תקופת עבודתו בספרייה בנה דנטון את האוסף בשקידה, כך שעם מותו ביולי 1949 הוא מנה יותר מאלף פריטים.
בסוף המאה ה-20 מנה האוסף יותר מ-5,000 פריטים ועוד היד נטויה.
"אגודת צ'לסי" (Chelsea Society), שהוקמה ב-1927, היא אגודה הפעילה עד היום והיא עוסקת בשימור וייעוץ בנוגע לשינויים בסביבה הבנויה של צ'לסי.
צ'לסי מתקופת "לונדון החוגגת" ועד היום
זוהרה של צ'לסי שב אליה בבהירות ולזמן קצר במהלך תקופת לונדון החוגגת של שנות השישים ובראשית שנות השבעים של המאה ה-20. מרכז הפעילות באותה תקופה היה ברחוב קינגס.
בחלקה המערבי של צ'לסי שכנו חנויות הבוטיק Granny Takes a Trip ו-The Sweet Shop, שבאחרונה נמכרו בגדי קטיפה ומשי, חולצות חסרות שרוולים וכריות לרצפה ורבים מיודעי הדבר של התקופה היו לקוחות של חנויות אלו, כולל קית' ריצ'רדס, טוויגי ורבים אחרים.
הדמות של "נערת צ'לסי" (Chelsea girl) הייתה סמל, כפי שכתב העיתונאי ג'ון קרוסבי, של מה ש"הגברים מצאו כשובה לגמרי", עם "פילוסופיית החיים המדהימים".
באותה תקופה התגוררו בצ'לסי חברי להקת הביטלס וחברי להקת הרולינג סטונז, בריאן ג'ונס, מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס.
בשנות השבעים שכן באזור "סוף העולם" (World's End) ברחוב קינגס הבוטיק "סקס" (Sex) של מלקולם מק'לארן וויויאן וסטווד והיה מקום לידתה של תנועת הפאנק בבריטניה.
בסוף שנות השבעים עברה אוכלוסיית הבוהמיינים והפאנקיסטים מצ'לסי לשכונת נוטינג היל הסמוכה וצפונה אל שכונת קמדן טאון.
רחוב קינגס נותר העורק הראשי העמוס של צ'לסי ועל אף המוניטין המתמשך שלו כיעד לקניות, שוכנים בו רבים מסניפי הרשתות שאותם ניתן למצוא גם ברחובות מרכזיים אחרים, כמו גאפ ומקדונלד'ס.
רחוב סלואן מדביק את רחוב בונד כאחד מיעדי הקניות המרכזיים של לונדון, ושוכן בו מגוון של חנויות יוקרה למכירת תכשיטים ואופנה כמו קרטייה, טיפאני ושות', דולצ'ה וגבאנה, פראדה, גוצ'י, הרודס, כריסטיאן דיור, לואי ויטון, ג'ימי צ'ו, ג'ורג'ו ארמני, איב סן-לורן, שאנל, ולנטינו, בולגארי, ורסצ'ה וגראף.
ב-27 בנובמבר 1974 פוצצה יחידה של הצבא האירי הרפובליקני הזמני שני מטעני חבלה ברחוב טייט בצ'לסי, שמהם נפצעו 20 איש.
מגרש הבית של מועדון הכדורגל צ'לסי, סטמפורד ברידג', שוכן בשכונת פולהאם השכנה, בקרבת הגבול עם שכונת צ'לסי.
כנגזר מרמת החיים הגבוהה של צ'לסי ושל תושביה, נחשבים אוהדיה של קבוצת צ'לסי כעשירים ביותר באנגליה.
המועדון נמצא בבעלותו של המיליארדר טוד בוהלי.
צ'לסי ג'וי הנדלר היא קומיקאית, שחקנית, מחברת ספרים, מנחת טלוויזיה, מפיקת קולנוע וטלוויזיה, ואקטיביסטית אמריקאית ממוצא יהודי.
הנדלר נולדה בליווינגסטון, ניו ג'רזי שבארצות הברית, כבת הזקונים מבין שישה ילדים של ריטה (לבית סטוקר) עקרת בית, ושל סימור הנדלר, סוחר מכוניות יד-שנייה.
אביה האמריקאי היה מיהדות אשכנז; אמה, ילידת-גרמניה, שהיגרה לארצות הברית בשנת 1958, הייתה נוצרייה-מורמונית.
בבגרותה, בשנת 2013 פרצה בבכי כשנודע לה במסגרת התוכנית "Who Do You Think You Are?" של רשת TLC האמריקאית, כי סבה מצד אמה שירת בצבא הגרמני הנאצי במהלך מלחמת העולם השנייה.
הנדלר גדלה גם כמורמונית וגם כיהודייה-רפורמית וחגגה בת מצווה.
בגיל 19 עברה מניו ג'רזי ללוס אנג'לס שבקליפורניה, שם התגוררה בבית דודתה שבבל אייר.
היא החלה לשחק בתקופה שעבדה כמלצרית כדי לפרנס את עצמה.
בגיל 21 החליטה להמשיך בסטנד-אפ.
היא הנחתה את תוכנית האירוח הלילית "הלילה עם צ'לסי" בערוץ מ-2007 ל-2014.
ב-2012 שיחקה בסרט הקומדיה "איפה אלברט?" (אנ') בתור אמה של הדמות שגולמה על ידי ויקטוריה ג'סטיס.
היא פרסמה סדרה תיעודית, "צ'לסי יורדת לפרטים" בנטפליקס בינואר 2016.
בשנים 2016–2017 הנחתה הנדלר את תוכנית האירוח, "צ'לסי" ב-Netflix.
ב-2018 יצא סרט תיעודי בהובלתה "צ'לסי הנדלר: סובלת מיחס מועדף" בנטפליקס.
ב-2022 הייתה לאחת מששת הקומיקאים שהשתתפו בספיישל הסטנד-אפ "הענקים: מחווה לג'ורג' קרלין, רובין ויליאמס, ג'ואן ריברס וריצ'רד פריור" של Netflix.
ב-2012 נכללה ב"טיים 100", רשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין "טיים" האמריקאי.
מאז 2021 היא בזוגיות עם הקומיקאי האמריקאי ג'ו קוי .
לו גם בן מזוגיות קודמת.
צ'לסי פרטי היא סטנדאפיסטית, קומיקאית, שחקנית, תסריטאית, מדבבת וסופרת יהודייה-אמריקאית, המפורסמת בעיקר בעקבות כיכובה בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה ברוקלין תשע-תשע.
פרטי נולדה באוקלנד שבקליפורניה לאם יהודייה ולאב נוצרי ממוצא אנגלי ואיטלקי.
בבית הספר היסודי היא למדה יחד עם השחקן והקומיקאי אנדי סמברג, שכיכב לצידה בסדרה "ברוקלין תשע-תשע", ובחטיבת הביניים למדה יחד עם הקומיקאי משה כשר.
היא למדה בתיכון הפרטי "The College Preparatory School" באוקלנד, ובשנת 1996 עברה לניו יורק כדי ללמוד במכללה הפרטית לאמנות חופשית "מכללת ברנרד".
בשנת 2000 עברה לשנה ללונדון כדי ללמוד ברויאל הולוויי, אוניברסיטת בת של אוניברסיטת לונדון.
פרטי השתתפה בעיקר בסדרות טלוויזיה קומיות.
היא השתתפה בתפקידים קצרים בסדרות "לואי", "Kroll Show", "תוכנית שרה סילברמן", "truTV Presents: World's Dumbest..." ו"Tosh.0".
תפקידה הטלוויזיוני המרכזי היה בסדרה "ברוקלין תשע-תשע" של רשת NBC, בה שיחקה בשנים 2013–2019 את דמותה של ג'ינה לינטי.
באוקטובר 2018 הודיעה בחשבון הטוויטר שלה כי לא תמשיך בסדרה.
הפרק האחרון בהשתתפותה שודר ב-31 בינואר 2019.
היא השתתפה במספר סרטים בתפקידים קצרים.
בשנת 2018 הופיעה בסרט "לילה בטירוף".
בשנת 2020 השתתפה בדרמה הרומנטית "פוטו אהבה" לצדה של איסה ריי.
פרטי השתתפה כיוצרת ותסריטאית בסדרת הטלוויזיה "מחלקת גנים ונוף" בשישה פרקים בשנים 2011–2012.
פרטי השתתפה כמדבבת בסדרות טלוויזיה רבות.
בשנים 2011–2013 דיבבה ב-14 פרקים בסדרת הטלוויזיה "סין, אילינוי" למשך 2 עונות.
בשנים 2017–2018 דיבבה בסדרת הטלוויזיה "פה גדול" בנטפליקס.
פרטי כתבה במשך תקופות לעיתונים "וילג' ווייס", "Details", "פלייגרל", "Jest", "American Theatre Magazine" ובעיתון המקוון "הפינגטון פוסט".
היא הופיעה פעם אחת ככתבת אורחת בתוכנית האירוח "לופז בלילה".
ביולי 2010 כתבה עבור מגזין וראייטי את "רשימת עשרת הקומיקאים ששווה לראות ב-2010".
בשנת 2008 תרמה את קולה ואת לכידת התנועה שלה למשחק הווידאו הפופולרי "GTA 4".
בשנת 2004 הקימה להקת סטנדאפ יחד עם אנדראה רוסן, ה'תר לוולס ושונאלי בוחמיק.
פרטי השתתפה בפודקאסטים רבים כאורחת וכחברת פאנל, ואוקטובר 2012 השיקה את הפודקאסט האישי שלה, "Call Chelsea Peretti".
המגזין "Paste" דירג את חשבון הטוויטר שלה כ"אחד מ-75 חשבונות הטוויטר הטובים של שנת 2014".
ב-2013 החלה לנהל מערכת יחסים עם ג'ורדן פיל.
אחיה הוא יזם האינטרנט ג'ונה פרטי, מייסד ה"הפינגטון פוסט" וה"BuzzFeed".
שנהשםתפקידהערות2007Twisted Fortuneרייצ'ל2011Guy Talkילדה2014Women Aren't Funnyעצמה2016Popstar: Never Stop Never Stoppingכתבת CMZ2018לילה בטירוףגלנדה2019Spinsterגבי2020The Photographשרה רודג'רסבשביל מה יש חברים?!קלייר2021לשיר 2דיקסידיבוב2023First Time Female Directorגם במאית, תסריטאית ומפיקהקורה בורה (אנ')
בפרק: "T-Shirt Ideas for Jersey Shore"2010לואידייטבפרק: "Pilot"2010התוכנית של שרה סילברמן (אנ')בקיגם כתיבה
בפרק: "Chelsea Peretti"2011–2012מחלקת גנים ונוףזלדהבפרק: "Live Ammo"
כתיבה (2 פרקים)2011–2013China, ILקריסטל פפרס / קים באקט (קולות)14 פרקים2011–2013Funny as Hellכתיבה
2 פרקים2012The Coupleג'יג'י2 פרקיםמטבחי הגיהנוםעצמהעונה 10, פרק 142013The Greatest Event in Television Historyג'קי רושבפרק: "Too Close for Comfort"High School USA!ניצבת אנדראה קונסלר (קול)בפרק: "Janitor Day"סאטרדיי נייט לייבכתיבה
Bang!אשת משלוחים / תא בות'2 פרקיםKroll Showעצמה / דמויות שונות9 פרקים
שםפרטיםFoam and Flotsam יצא לאור: 21 באפריל 2020
פורמט: הורדה דיגיטלית, סטרימינגPhosphorescent Panic יצא לאור: 11 באוגוסט 2020
צ'מפוס (שם מדעי: Chamops) הוא סוג של לטאה קדומה שחיה בקרטיקון העליון לפני 66 מיליון שנה.
מאובניה נמצאו בתצורת הל קריק, מונטנה ותוארו ביד עותניאל צ'ארלס מארש בשנת 1892. בסוג נכלל מין אחד - Chamops segnis.
לטאה זו השתייכה לקבוצה הנכחדת "Polyglyphanodontia".
היא הגיעה לאורך חצי מטר ולמשקל 2 ק"ג בממוצע.
הוא היה דומה ללטאת טגו ובעלת חוטם מעוגל יחסית, בניגוד לשאר הלטאות מקבוצה זו.
ככל הנראה הייתה ציידת של חרקים וזוחלים קטנים ממנה.
הצ'מפוס היה אחד מבני משפחת "Chamopsiidae", אשר חיה בחצי הכדור הצפוני, אם כי אולי נמצאו שרידים שלהם גם באמריקה הדרומית ובקרבת העיר א-רשידיה שבמרוקו.
כל בני המשפחה נכחדו בהכחדת הקרטיקון.
בעבר סברו שהלטאות הקרובות ביותר אליו הם הטגואיים מאמריקה הדרומית אך כיום חוקרים רבים רואים בהם קרובים רחוקים של האיגואנות ושל דמויי איגואנה.
לטאה זו הופיעה בסדרה הכוכב דינוזאור לצד פרטי נות'רוניכוס.
צ'לסי סמית' הייתה שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית.
סמית' נולדה בקליפורניה להורים בני תשע עשרה, אביה איש תחזוקה אפרו אמריקאי ואמה מזכירה לבנה.
הוריה התגרשו לפני שמלאו לה שנתיים ואמה שהייתה אלכוהוליסטית באותו זמן העניקה להוריה את המשמורת על צ'לסי וכך היא גדלה עם סביה, בהיותה בת שבע היא עברה עם סביה לטקסס, לאחר מכן סביה אף הם התגרשו.
היא למדה חינוך בסן ג'קינטו קולג (San Jacinto College).
ב-1994 התמודדה לראשונה במיס טקסס ארצות הברית, שנה לאחר מכן התמודדה שוב פעם בתחרות כנציגת אזור אחר בטקסס, היא זכתה בתחרות וגם קיבלה פרס על הסימפתיות שלה (Miss Congeniality), היא הייתה למיס טקסס ארצות הברית השחורה הראשונה.
כשהתמודדה בתחרות מיס ארצות הברית כבר מהסיבובים הראשונים בתחרות קיבלה ניקוד גבוה מהשופטים, מה שהוביל לזכייתה.
בתחרות מיס תבל 1995 נבחרה למקום הראשון, היא האמריקאית השישית שזכתה בתואר ומיס תבל הראשונה מטקסס.
היא השתתפה כידוענית בפרק של גלגל המזל והגישה פרס בפרס בחירת הקהל.
היא עבדה כדוגמנית למספר חברות, היא גם התארחה במספר סדרות טלוויזיה.
היא לקחה חלק בכתיבה ובהקלטה של השיר "Dom Da Da" שהיה חלק מפסקול הסרט הכי מתוק שיש.
ב-2003 שיחקה בסרט העצמאי "Playas Ball".
נפטרה מסרטן הכבד ב-8 בספטמבר 2018.
צ'לסי קאטלר היא זמרת-יוצרת ומפיקה מוזיקלית אמריקאית מווסטפורט, מדינת קונטיקט, ארצות הברית.
היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, How to Be Human, ב-17 בינואר 2020, על ידי ריפבליק רקורדס.
האלבום הגיע למקום ה-23 וה-51 במצעד בילבורד 200 ומצעד האלבומים הקנדי בהתאמה.
צ'לסי קאטלר נולדה וגדלה בווסטפורט, מדינת קונטיקט, ארצות הברית.
בילדותה, היא ניגנה בכלים אקוסטיים, והפיקה מוזיקה אלקטרונית בתיכון.
עוד בבית הספר התיכון, ב-2014, קאטלר החלה לפרסם גרסאות כיסויים ושירים מקוריים בחשבון ה-SoundCloud שלה.
היא המשיכה לפרסם מוזיקה לחשבון ה-SoundCloud שלה גם בזמן שהיא למדה בקולג' אמהרסט , שם שיחקה גם כדורגל.
מאוחר יותר, היא החליטה לעזוב את הקולג' כדי להמשיך להתעסק במוזיקה במשרה מלאה, לאחר שהוצע לה תפקיד חימום בסיבוב ההופעות הלאומי של קווין XCII באביב 2018.
עד ל-2017 כמה משיריה של קאטלר (כולל "Your Shirt") זכו להרבה הזרמות מדיה.
היא חתמה על חוזה תקליטים עם חברת התקליטים Ultra Music בסוף 2017 והוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, Snow In October.
לאחר שחיממה את קווין XCII בסיבוב ההופעות שלו בתחילת 2018, הוציאה קאטלר שני מיקסטייפים עצמאיים, Sleeping With Roses ו-Sleeping With Roses II.
היא גם יצאה לשני סיבובי הופעות עצמאיים.
במרץ 2019, היא חתמה עם חברת הקליטים Republic Records.
זמן קצר לאחר החתימה, היא הוציאה את המיני-אלבום, brent, יחד עם הזמר-יוצר האמריקאי, ג'רמי צוקר.
במיני-אלבום זה, היה את הסינגל "you were good to me".
סינגל זה בוצע בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, The Today Show.
במאי 2019, שיתפה פעולה עם קייגו בסינגל "Not OK".
שיר זה היה שיתוף הפעולה השלישי שלה (אחרי "Slow Down Love" ו-"The Shine") שהופיע במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של הבילבורד, והגיע בשיאו למקום 9.
בסוף 2019, קאטלר החלה להוציא סינגלים חדשים, ביניהם "How To Be Human" ו-"Lucky" (בהשתתפות אלכסנדר 23).
לצד "Sad Tonight", הסינגלים הופיעו באלבום הבכורה שלה, How To Be Human, שיצא ב-17 בינואר 2020 על ידי Republic Records.
ב-23 בינואר 2020, ביצעה את הסינגל "Sad Tonight", בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, Late Night with Seth Meyers .
השיר הזה היה השיר הראשון של קוטלר שנכנס למצעד 40 שירי המיינסטרים של הבילבורד, והגיע בשיאו, במרץ 2020, למקום 32. באפריל 2020, היא הוציאה עם קווין XCII ו-Louis the Child את הסינגל "Little Things".
ב-2020, קאטלר הייתה אמורה להופיעה בפסטיבל קואצ'לה, שבוטל בגלל מגפת הקורונה.
ביוני 2020 היא הוציאה גרסה משל עצמה לשיר "Crazier Things" בהשתתפות נואה קאהן.
קאטלר נכללה ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2022.
2019: brent (בשיתוף ג'רמי צוקר)
2021: Brent Forever (בשיתוף ג'רמי צוקר)
מועדון הכדורגל צ'לסי נשים , ובקיצור צ'לסי נשים, הוא מועדון כדורגל נשים אנגלי מהעיר לונדון, המשחק בסופר ליג - ליגת העל האנגלית.
המועדון נוסד בשנת 1992 בשם צ'לסי ליידיס , ובשנת 2004 הפך למחלקת כדורגל הנשים הרשמית של מועדון הכדורגל צ'לסי.
הקבוצה זכתה 6 פעמים בסופר ליג האנגלית ו-5 פעמים בגביע ונכון ל-2023 היא אלופת אנגליה ומחזיקת הגביע.
צ'לסי ליידיס, נוסד בשנת 1992 כמועדון נשים עצמאי ונפרד ממועדון הגברים.
הקבוצה שיחקה במחוז הדרומי בליגת המשנה עד שסיימה ראשונה בעונת 2004/2005 ועלתה לפרמייר ליג שהייתה אז הליגה הראשונה באנגליה ומאז משחקת בליגה הבכירה.
בתחילת עונה זו, בשנת 2004, לקח מועדון הכדורגל צ'לסי אחריות על המועדון וצירף אותו כחלק ממחלקת הקהילה שלו.
בשנת 2010 היה המועדון חלק ממייסדי הסופר ליג האנגלית לנשים שקמה באותה שנה.
בשנת 2015 הכריזה הקבוצה שרוב השחקניות בה יהפכו למקצועניות.
בשנת 2018 שנתה הקבוצה את שמה באופן רשמי לצ'לסי נשים.
בינואר 2025 עברה הכדורגלנית נעמי גירמה מקבוצת סן דייגו ווייב לקבוצת צ'לסי.
הקבוצה לא הצליחה לזכות בתואר בתקופה בה שיחקה בפרמייר ליג כשהישג השיא שלה היה בעונת 2008/2009 כשסיימה במקום השלישי.
ב-2012 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע אך הפסידה בפנדלים.
בעונת 2014/2015 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה באליפות ואף השלימה דאבל כשזכתה בגביע.
בעונת 2021/2022 שמרה על התואר וזכתה באליפות שלישית ברציפות וכן השלימה דאבל כשזכתה בפעם השנייה ברציפות בגביע.
בעונת 2015/2016 שיחקה הקבוצה לראשונה בליגת האלופות והפסידה בשמינית הגמר לוולפסבורג.
בעונה שלאחר מכן שוב הפסידה לה אך הפעם כבר בסיבוב הראשון של המפעל.
בעונות 2017/2018 ו-2018/2019 הגיעה הקבוצה לחצי הגמר אך הפסידה לוולפסבורג ולאולימפיק ליון בהתאמה.
הישג השיא של הקבוצה היה בעונת 2020/2021 כשהגיעה לגמר וסיימה שנייה.
במהלך העונה ניצחה בשמינית הגמר את אתלטיקו מדריד, ברבע הגמר את וולפסבורג ובחצי הגמר את באיירן מינכן.
בעונת 2021/2022 שבה התקיים לראשונה שלב בתים, שובצה בבית עם וולפסבורג ויובנטוס, סיימה שלישית ולא עלתה לשלב רבע הגמר.
בשנת 2019 ביקרה צ'לסי בישראל לטובת משחק ידידות נגד נבחרת הנשים של ישראל כחלק מפרויקט משותף של צ'לסי יחד עם התאחדות הכדורגל בישראל לקידום ספורט הנשים וכדורגל נשים בפרט.
הביקור היה חלק מקמפיין של צ'לסי, בהנהגתו של הבעלים רומן אברמוביץ', למאבק באנטישמיות ולקידום השוויון והסובלנות.
במשחק ניצחה צ'לסי 1-3 לעיני 8,500 צופים באצטדיון המושבה ובכך נשבר שיא הצופים במשחק כדורגל נשים בארץ.
ליגת העל הדרומית (דרג ב')
ליגת המחוזות של דרום מזרח (דרג שלישי)
ליגת הכדורגל לנשים של לונדון רבתי - דיוויזיה 3
צ'לסי היא שכונה הממוקמת בחלק המערבי של רובע מנהטן שבניו יורק אשר בארצות הברית.
השכונה גובלת ברחוב 14 מדרום, בנהר ההדסון ממערב, בשדרה השישית ממזרח, וברחובות 31 ו-34 מצפון.
השכונה נקראת על שם בית האבות המלכותי צ'לסי בלונדון, אנגליה.
השכונה מכילה בעיקר אזורי מגורים הכוללים בנייני דירות, פרויקטים של דיור עירוני, בתים עירוניים ובתים משופצים.
רבים מתושבי השכונה מזהים עצמם כחלק מקהילת הלהט"ב והשכונה ידועה כמרכז החיים החברתיים של הקהילה הלהט"בית במנהטן.
השכונה ידועה במיוחד גם כמרכז אמנות בולט ומכילה מעל ל-200 גלריות אמנות שונות.
אחת האטרקציות הבולטות ביותר של השכונה הוא פארק ההיי ליין אשר ממוקם לאורך הקצה המערבי של השכונה.
הפארק נבנה על גבי מסילת רכבת לשעבר, והוא משקיף על נוף של נהר ההדסון והאזורים האורבניים שמקיפים אותו.
בתחילת המאה ה-18 קצין הצבא הבריטי מייג'ור תומאס קלארק רכש את אדמות האזור וקרא לאחוזתו "צ'לסי", על שם בית האבות המלכותי צ'לסי בלונדון.
השכונה החלה להתפתח בתחילת המאה ה-19 לאחר שנכדו של תומאס קלארק, קלמנט קלארק מור, ירש את האחוזה ובעקבות כך מכר מגרשים למגורים.
בעוד שבתחילה גרה באזור בעיקר אוכלוסייה עשירה, ככל שאזורי התעשייה לאורך נהר ההדסון התפתחו, גם שכונת צ'לסי החלה להכיל אזור תעשייה עם מפעלים ומסילות ברזל אשר משכו לתחומי השכונה מהגרים ממעמד הפועלים.
עם זאת, במהלך המאה ה-20 חלק גדול מהתעשייה של צ'לסי עברה לחלקים אחרים של ניו יורק, או מחוץ לעיר, והושם דגש רב יותר על פיתוח אזורי המגורים.
בנוסף לכך, במסגרת תהליך הג'נטריפיקציה של השכונה נבנו בתחומי השכונה הרבה יותר דירות יוקרה, מסעדות יוקרה ומלונות בוטיק.
ב-17 בספטמבר 2016 אירע בתחומי השכונה פיגוע טרור כאשר פצצת סיר לחץ התפוצצה מחוץ לבניין ברחוב 23 אשר גרם לפציעתם של 29 בני אדם.
כוחות משטרה הצליחו לאתר לאחר הפיגוע פצצת סיר לחץ נוספת שלא התפוצצה ברחוב 27 בתחומי השכונה.
החשוד, אחמד חאן רחימי, נתפס יומיים לאחר מכן בעקבות קרב יריות עם כוחות המשטרה בתחומי העיר לינדן שבניו ג'רזי.
צ'לסי מריה גריימס היא זמרת, פזמונאית, מנחת טלוויזיה וכדורגלנית אנגלייה.
היא כתבה שירים עבור מספר אמנים, בין היתר לקיילי מינוג, דואה ליפה, בלאקפינק, קשה, אולי מארס, ג'ונאס בלו, לואיזה, הסאטרדייז וטום ווקר.
גריימס גם אירחה מספר תוכניות טלוויזיה בכדורגל, והייתה שדרנית של שני חצאי-הגמר של אירוויזיון 2021 עבור הממלכה המאוחדת.
צ'לסי מריה גריימס נולדה בליברפול, לאם מריה, ולאב שמת מהתקף לב כשצ'לסי הייתה ילדה.
גריימס גדלה על ידי אמה ואביה החורג דייוויד, ולמדה בבית הספר התיכון הקתולי סיינט ג'ולי.
לאחר ששיחקה בתחילה עבור ליברפול במהלך ילדותה, היא החליטה להמשיך בקריירה מוזיקלית בגיל 16. באותה תקופה נולדה אחותה.
כשהייתה בת 18, חתמה גריימס על חוזה עם RCA רקורדס, אך בוטל שנה לאחר מכן.
פריצת הדרך הראשונה שלה בכתיבת השירים הייתה עבור השירר "Million Miles", אותו כתבה יחד עם המפיק הדני קאטפאזר, עבור אלבום האולפן השנים-עשר של הזמרת האוסטרלית, קיילי מינוג, Kiss Me Once.
בשנת 2014, גריימס זכה בפרס "האמן העולה הטוב ביותר" בטקס פרסי Juice FM Style.
מאוחר יותר, היא כתבה שירים לקשה, הסאטרדייז, דואה ליפה, ליטל מיקס, בלאקפינק, אולי מארס, ג'ונאס בלו, לואיזה וטום ווקר.
גריימס הייתה אחת מהכותבים של השיר "11:11" של הזמרת הדרום קוריאניית, טייאון .
ב-2018 היא הוציאה את שני שיריה הראשונים, "Just Like That" ו-"I Need a Night Out".
ב-27 בפברואר 2019, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם ג'ונאס בלו, טיני וג'יי קורטס, את הסינגל "Wild", שמופיע באלבום האולפן הראשון של ג'ונאס בלו, Blue.
גריימס שידרה עבור ה-BBC וה-COPA90 , בין היתר לגביע העולם בכדורגל לנשים 2019. מאז ספטמבר 2019, גריימס היא מנחה בתוכנית MOTDx של ה-BBC Two, והנחתה בתוכנית Chelcee Away של ה-BBC Sport.
היא שידרה, עבור הממלכה המאוחדת, בשני חצאי הגמר של אירוויזיון 2021. ביולי 2021, גריימס הופיעה במספר מיני-סדרות של ה-BT Sport , בין היתר Para Football Adventures, ו-Watch Us Rise.
ב-2019, בריאיון לגיי טיימס, גריימס יצאה מהארון כביסקסואלית.
ב-2021, היא יצאה מהארון כלסבית.
היא מנחה בפודקאסט Building Queertopia לצד קורטני אקט, שדן באורח החיים של ידוענים להט"בים.
גריימס גם מנחה בפודקאסט What We Coulda Been.
צ'לסי היא עיר במחוז סאפוק, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
עם שטח כולל של 2.46 מייל רבוע בלבד, צ'לסי היא העיר הקטנה ביותר במסצ'וסטס במונחים של שטח כולל.
זוהי העיר השנייה בצפיפות האוכלוסין במסצ'וסטס, מאחורי סומרוויל, והיא העיר עם האחוז השני הגבוה של תושבים לטיניים במסצ'וסטס, מאחורי לורנס.
האזור של צ'לסי נקרא בתחילה וויניסיממט, או "גבעת הביצות" על ידי שבט נאומקיאג, שחי שם אלפי שנים לפני הקולוניזציה האירופית במאה ה-16. סמואל מאבריק הפך לאירופי הראשון שהתיישב לצמיתות בוויניסיממט ב-1624. בשנת 1635, מאבריק מכר את כל וויניסיממט, מלבד ביתו וחוותו, לריצ'רד בלינגהם.
הקהילה נשארה חלק מבוסטון עד 1739, אז נקראה על שם צ'לסי, שכונה בלונדון, אנגליה.
עד 1919 אוכלוסיית צ'לסי הגיעה לרמת שיא של 52,662, כאשר תושבים ילידי חוץ מהווים 46 אחוז מהאוכלוסייה.
צ'לסי איבדה יותר אוכלוסייה מאזורים עירוניים אחרים לאחר שנות ה-50 בגלל בניית הכביש המהיר הצפוני - מזרחי המוגבה שנבנה כדי לחבר את פרברי החוף הצפוני לבוסטון, מאות בתים נהרסו כדי לפנות מקום לכביש המהיר שחתך את העיר לשניים.
ההגירה החוצה לקחה איתה הרבה עסקים קטנים ומקומיים.
בתים היסטוריים ננטשו, יחד עם מבני תעשייה, שדות, ערימות מלח ומכלי אחסון גז המנקדים את הנוף העירוני.
בשנת 1973, התרחש אסון כאשר השריפה הגדולה השנייה בצ'לסי שרפה 18 גושי עיר, והותירה כמעט חמישית מהעיר באפר.
עד 1990, צ'לסי קרסה כלכלית וחברתית.
הפשע השתולל, לא מעט בקרב המשטרה ופקידי השלטון המקומי.
צפיפות האוכלוסין הייתה 16,036.8 אנשים לכל מייל רבוע, מה שמציב אותה בין הגבוהות בצפיפות האוכלוסין מבין הערים בארצות הברית.
ההרכב הגזעי של העיר היה 47.8% לבנים, 8.5% שחורים או אפרו-אמריקאים, 3.1% אסייתים, 1.1% ילידים אמריקאים, 0.09% מאיי האוקיינוס השקט, 33.6% מגזעים אחרים, ו-5.9% היו רב-גזעיים.
בנוסף, 62.1% מהתושבים זוהו כהיספנים או לטינים (מכל גזע), הכוללים 18.2% סלוודורנים, 12.7% פוארטו-ריקנים, 8.4% הונדורים, 7.3% גואטמלים, 2.8% מקסיקנים, 2.2% דומיניקנים, 0.5 % קובנים.
בשנת 2010, 38% מתושבי צ'לסי נולדו מחוץ לארצות הברית.
זהו האחוז הגבוה ביותר של תושבים ילידי חוץ בערי מסצ'וסטס.
בשנים האחרונות העיר עשתה מאמץ מתמשך לעבוד הן עם קהילות מהגרים והן עם בני מיעוט.
"הברית הבין-דתית" שלה מפגישה את חברי הקהילה היהודית, הנוצרית והמוסלמית כדי לקדם הכלה, גיוון וסובלנות.
לפי רישומים היסטוריים מקומיים, נתן מורס, התושב היהודי הראשון של צ'לסי, הגיע ב-1864, ועד שנת 1890 חיו בעיר רק 82 יהודים.
צ'מברלין הוא פקיד מלכותי בכיר הממונה על ניהול משק הבית המלכותי.
מבחינה היסטורית, הפקיד הממונה אחראי לפיקוח על סידור ענייני הפנים של אחוזת השליט.
התפקיד היה ניתן בדרך כלל לאציל בכיר או איש כמורה, לעיתים קרובות מועדף המונרך.
קיסרי רומא השתמשו לתיאור תפקיד זה תחת התואר cubicularius.
צ'מברלין הקוריה הרומאית נהנה מסמכויות נרחבות מאוד, כאשר ההכנסות של משק הבית האפיפיורי נתונות תחת אחריותו.
כאות לכבודם, הם נשאו מפתח, שבמאה ה-17 היה כסוף לעיתים קרובות, ולמעשה התאים למנעולי הדלתות של כל חדרי האחוזה.
מאז המאה ה-18, המפתח הפך לחפץ סמלי בלבד, אם כי מרהיב, של ברונזה מוזהבת.
במדינות רבות יש סדרי קדימה ממלכתיים הקשורים במשק הבית של הריבון.
מבחינה היסטורית, לממשלות ומוסדות רבים - מנזרים, קתדרלות וערים - היה גם תפקיד צ'מברלין, שבדרך כלל היה אחראי על ניהול הכספים (מעין גזבר).
גזבר העיר לונדון עדיין נקרא צ'מברלין, בעוד שלעיר ניו יורק היה צ'מברלין שניהל את החשבונות העירוניים עד תחילת המאה ה-20.
צ'מפ הוא מאכל אירי של מחית תפוחי אדמה עם בצל ירוק, חמאה וחלב.
צ'מפ מכינים כאמור על ידי שילוב מחית תפוחי אדמה ובצל ירוק קצוץ עם חמאה, חלב ולחלופין, מלח ופלפל שחור.
לפעמים מכינים אותו עם סרפד דו-ביתי ולא עם בצל ירוק.
באזורים מסוימים המנה נקראת גם "פּאונדיז".
צ'מפ דומה למאכל אירי אחר, קולקנון, שמשתמשים בו בכרוב עלים או בכרוב הגינה במקום בצל ירוק.
צ'מפ פופולרי באלסטר, בעוד שקולקנון פופולרי יותר בשלושת המחוזות האחרים של אירלנד.
היה נהוג להכין צ'מפ עם תפוחי האדמה החדשים הראשונים שנקטפו.
המילה צ'מפ אומצה גם בביטויים הפופולריים של היברנו-אנגלית (אנגלית אירית), כמו להיות "עבה כמו צ'מפ", שפירושו להיות טיפש, רע מזג או זועף.
המנה צ'מפ מזוהה עם החג של עמים דוברי קלטית/גאלית סאמיין (Samhain) בליל 31 באוקטובר עד 1 בנובמבר והיא מוגשת באותו לילה.
בחלקים רבים של אירלנד, הייתה מסורת להציע מנת צ'מפ לפיות על ידי הנחת צלחת צ'מפ עם כפית למרגלות עוזרר חד-גלעיני.
צ'מפי סורן (בהינדי: चंपई सोरेन; נולד ב־1 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי הודי, לשעבר ראש השרים של ג'הרקאנד.