tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ההחלטה התכוונה במפורש להבטיח למוצרים חקלאיים גישה לשווקים עולמיים, וגם הורתה על הורדת מכסים והורדת חסמי סחר בלתי מכסיים (NTB's).
הפחתת המכסים הייתה מיועדת להתבצע באופן כללי, כאשר כל מדינה מורידה את מכסיה במספר אחוזים דומה לשאר המדינות (השיטה הליניארית).
הוחלט להעניק פטור במספר מקרים מזערי ככל הניתן ולדרוש הצדקה מכל מדינה לכל תחום מוצרים יוצא דופן.
ההתייחסות המפורשת לחסמי סחר בלתי מכסיים נבעה מדחיפות הטיפול בחסמים אלה, שחשיבותם היחסית עלתה ככל שרמת המכסים העולמית ירדה.
לאחר חמישה סיבובי ה-GATT הראשונים, בהם לא טופלו חסמי סחר בלתי מכסיים, כבר הייתה להם חשיבות רבה יותר מבעת הקמת ה-GATT, וזאת הייתה צפויה לגדול עוד יותר לאחר הפחתת המכסים הצפויה בסיבוב הנוכחי.
בנוסף, יועדו לטיפול הוראות מנהליות וטכניות, נוהלי חישוב מכסים, מדיניות רכישה על ידי מדינות, מיסים פנימיים, אמצעים נגד היצף (Anti-Dumping) והגבלות כמותיות.
הכוונה להוריד מכסים על מוצרים חקלאיים הייתה חידוש בסיבוב קנדי.
בנוסף, ההתייחסות המכוונת בהחלטה למדינות המתפתחות הייתה חדשנית.
הרחבה נוספת בתחומי העניין המטופלים על ידי GATT הייתה בניסיון לשלב כלכלות קומוניסטיות מרוכזות במערכת ה-GATT.
קבלת ההחלטות המרכזית במזרח אירופה הקשתה לדעת את הסיבה שרכישת מוצרים התקבלה או נדחתה במקרה נתון.
בנוסף, דאגת מדינות המזרח מחרם או חוסר מטבע חוץ עודדה אותן לשלם מחירים יקרים יחסית בתוך הגוש המזרחי בגלל הביטחון שיוכלו להמשיך ברכישות בתוך הגוש בלי הפסקות.
השחקנים העיקריים בסיבוב קנדי היו ארצות הברית והקהילה האירופית.
לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה, נקלעה ארצות הברית למשא ומתן עם מעצמה כלכלית בעלת כוח המתקרב לכוחה.
ההתחזקות האירופאית מנעה מארצות הברית להקריב ממשאביה הכלכליים לטובת הקהילה האירופאית, כפי שהייתה עושה בעבר, וההתנגשות בין שתי המעצמות הכלכליות תרמה להעלאת ספקות באותה תקופה בנוגע לברית המערב נגד ברית המועצות וגרורותיה, כולל ספקות על המשך קיום נאט"ו.
מבחינה מבנית, עליית הקהילה האירופאית איימה על ה-GATT באופן עקרוני.
ה-GATT יועד לקדם סחר חופשי בכל העולם על בסיס עקרון המדינה המועדפת ביותר (MFN), אבל הקהילה האירופאית מבוססת על אזוריות, המקנה יתרונות סחר למדינות אירופה החברות באזור סחר חפשי משלהן, ומזיקה לסחר אמריקאי.
רמת ההצלחה בהפחתת מכסים בסיבוב קנדי הייתה עתידה לסמן באיזה כיוון הסחר העולמי מתקדם: לסחר חפשי כללי, או למספר אזורי סחר מסוגרים יחסית.
למעשה, בעליית הקהילה האירופאית, שאיימה על מערכת ה-GATT, היה טמון כלי בעל חשיבות רבה להמשך המערכת הזאת.
עוצמת כלכלת הקהילה הובילה להפחתת מכסי ארצות הברית ונתנה למדינות רבות אחרות להוריד ממכסיהן הן, ובכך הייתה מגורמי ההצלחה העיקריים בסיבוב קנדי.
יש גם הרואים בקהילה האירופאית לא רק גורם ראשי בהצלחת הסיבוב, כי אם גורם ראשי בגרימתו: ייתכן מאוד שהקונגרס האמריקאי לא היה מעביר לנשיא סמכויות נרחבות למשא ומתן בסיבוב ה-GATT אילו לא נשקפה סכנה מקידום איחוד השווקים האירופאים על חשבון סחר ארצות הברית עם כלכלות אירופה.
רוב המדינות המפותחות לבד מארצות הברית והקהילה האירופאית התייחסו בכובד ראש להצעות שתיהן, מחמת היותן הסוחרות החשובות ביותר והצורך היוצא מכך לספק את דרישותיהן.
לעמדתם הזו היה תפקיד גם במחדלים במשא ומתן, דוגמת אי ההצלחה לחשב שיטה עקבית וגורפת להפחתות מכסים, כאשר המדינות האחרות העדיפו לא להתנגד להצעותיהן של השחקניות העיקריות.
לצד עליית הקהילה האירופאית כמשקל נגד לארצות הברית, מעמד בריטניה במשא ומתן בענייני סחר היה בתהליך ירידה.
כבר בסיבוב הקודם, סיבוב דילון, חלקה של בריטניה בסחר העולמי היה במגמת ירידה, והמגמה הזאת הייתה ניכרת עוד יותר מניהול המשא-ומתן בסיבוב קנדי במידה רבה בין ארצות הברית והקהילה האירופית.
שיטת ההפחתות וחוק הרחבת הסחר
בדיונים קודמים ב-GATT היה מקובל להוריד מכסים לפי פריט ולפי מדינה (השיטה המסורתית), גישה שמקורה בחוק הסחר ההדדי (Reciprocal Trade Act) האמריקאי משנת 1934. מעבר לשיטה הליניארית, הדוגלת בהפחתה דומה לרוחב תחומי המוצרים, נתנה למדינות להעמיק ולהרחיב יותר את ההפחתות.
בנוסף, כבר בשנות השישים הייתה החברות ב-GATT כה נפוצה, שהמדינות לא דאגו מהדלפת הטבות למדינות אחרות (דרך הסכמים לשיתוף הטבות מסחריות בין מדינות) כתוצאה ממשא-ומתן בשיטה הליניארית.
למעשה, המעבר לשיטה החדשה הובטחה על ידי חוק הרחבת הסחר האמריקאי משנת 1962, שהתקבל בקונגרס כתוצאה מבקשת הנשיא קנדי.
החוק החדש העניק לנשיא רשות מוגבלת להשתתף במשא-ומתן להורדת חסמי סחר לפי השיטה הליניארית ולהגיע להסכמים מחייבים, כאשר כל הפחתה תחולק לחמש הפרדות ותבוצענה פעם אחת בשנה במשך ארבע שנים ויום אחד, כדי למנוע זעזוע כלכלי חמור מדי.
בכל זאת, ראוי לציין שסמכות הנשיא הנובעת מחוק הרחבת הסחר לא חלה על פריטים מסוימים, ובכלל לא הוחלה השיטה הליניארית על מוצרים חקלאיים.
גם מדינות אחרות הגבילו את הפריטים שעליהם תישאנה ותיתנה.
Herter) היה במעמד שווה לנציג הקהילה האירופאית.
החוק גם עודד את הקונגרס לשתף פעולה בהמשך על ידי חידוש משרות נציגי הקונגרס בסיבוב סחר (House and Senate Congressional delegates for trade negotiations), הזכאים על פי חוק לגישה לכל חומר ולכל עמדה רשמית של המשלחת האמריקאית (שלא כנציגים קודמים).
הדחף הראשוני ליצירת החוק החדש היה אי ההתאמה בסיבוב דילון בין סמכויות המשלחת האירופאית והמשלחת האמריקאית: כשהראשונה הציעה הפחתת עשרים אחוזים באופן ליניארי, השנייה לא הייתה יכולה לקבל את ההצעה מחמת חוסר סמכות כזאת מצידה.
סיבוב דילון ניצל רק בזכות הרשאת הנשיא קנדי למשלחתו לעבור את הנקודות האלה בסך 76 מיליון דולרי ייבוא, וגם ככה כתוצאה מהסיבוב הורדו מכסים תעשייתיים רק בכעשרה אחוזים על ידי הקהילה האירופאית ובמעט פחות על ידי ארצות הברית.
בכל זאת נקבע בסיבוב דילון תקדים להורדות הדדיות בין ארצות הברית והקהילה האירופאית, ובמערכת ה-GATT נשמר מומנטום עד חקיקת חוק הרחבת הסחר וסיבוב ה-GATT הבא.
לאחר חקיקת חוק הרחבת הסחר, רוב המדינות האחרות דורבנו להסכים לשיטת ההפחתות האמריקאית כדי שלא יחמיצו את ההזדמנות לזכות בגישה מורחבת ביותר לשווקים האמריקאים.
הקהילה האירופאית התנגדה להפחתות ליניאריות.
לפי השיטה הזאת הקהילה האירופאית הייתה מפחיתה מכסים הרבה פחות מרוב המדינות הסוחרות החשובות, כי המכסים האירופאים בדרך כלל היו נמוכים ואחידים יותר.
לבסוף שיטת ההגבלה נדחתה על ידי מועצת השרים בגלל החישובים המסורבלים שהיא דרשה ובגלל התנגדות ארצות הברית ושאר המדינות המעדיפות את השיטה הליניארית, והוחלט לנקוט בשיטה הליניארית על בסיס ההצעה האמריקאית.
לכן הציעה הקהילה האירופאית להתמקד בהפחתת מכסים ברמת שלושים אחוז ומעלה, הגבוהים ממכסי מדינות אחרות בעשרה אחוזים.
ארצות הברית העדיפה רמת שישים אחוזים מזערית והפרש של שליש; מדינות אחרות לא התנגדו באופן ממשי להצעה האירופאית.
מחמת כישלון למצוא פתרון המקובל על כל המשתתפות, לא נקבעה הגדרה מסודרת שחלה על כל קבוצת מוצרים, אבל השיטה הליניארית נשארה בתור עקרון מנחה.
עוד נקבע שהמדינות המשתתפות יגישו לפני תחילת המשא-ומתן רשימות מוצרים יוצאי דופן, שאינן מוכנות להוריד את המכסים עליהם.
הרשימה האירופאית כללה הרבה מוצרי טכנולוגיה גבוהה כגון מחשבים, כאשר רשימת ארצות הברית כללה בעיקר נפט ומוצרי צריכה עתירי עבודה.
לפי התוכנית המקורית שהתקבלה לפני פתיחת הסיבוב, כל מדינה הייתה צריכה להצדיק את כל יוצאי הדופן ברשימתה באופן רב-צדדי, בפני כל ועדה המאוישת על ידי המדינות האחרות, אך התוכנית לא התממשה במלואה ומתחילת שנת 1965 התקיימו שיחות דו-צדדיות במקום זאת לגבי כימיקלים, ברזל, פלדה, כותנה, אלומיניום ונייר.
המדינות המתפתחות ומדינות בעלות מבנה כלכלי מיוחד
החלטת השרים המכריזה על מועד התחלת סיבוב קנדי הכירה במצב המדינות המתפתחות המיוחד, והכוונה הייתה להוריד כמה שניתן מהחסמים העומדים בפני ייצוא מהמדינות הללו, ולהורות למדינות המפותחות לא לצפות לוויתורים הדדיים מהמדינות המתפתחות.
עניין המדינות המתפתחות נהיה בסיבוב קנדי משמעותי ביותר בעקבות הצטרפות הרבה מהן ל-GATT בשנים ובחודשים שלפני הסיבוב, ביניהן אוגנדה, בורקינה פאסו, בנין, גבון, ג'מייקה, חוף השנהב, טוגו, טנזניה, טרינידד וטובגו, ישראל, כווית, מדגסקר, מוריטניה, ניגר, ניגריה, סנגל, צ'אד, קונגו, קמרון, קניה, קפריסין והרפובליקה האפריקנית המרכזית.
הסיבוב סייע במיוחד למדינות המתפתחות, כי שיטת המשא-ומתן הליניארית חלה גם על מוצרים החשובים בכלכלותיהן, כשניהול משא ומתן על פי השיטה המסורתית היה עלול להתרכז במוצרים החשובים לכלכלות הגדולות.
בסיבוב היו המדינות הללו מוכנות להציע הפחתות מעטות ביחס למדינות המפותחות, בטענה כי הורדת מכסי המפותחות תגדיל את ייבוא המתפתחות וככה תטיב גם למדינות המפותחות.
הטענה הזאת התקבלה כבר בישיבת השרים בנובמבר 1961, בה התקבל לראשונה עקרון הגמישות לגבי מדינות מתפתחות במקום הדדיוּת.
למרות עקרון הגמישות, המדינות המתפתחות נתקלו במוצרים יוצאי דופן בלתי מתקבלים.
כאמור, על כל משתתפת בסיבוב היה לספק רשימת מוצרים עליהם לא תחול שיטת ההפחתות הרגילה.
למשל, חוק הרחבת הסחר אסרה או הגבילה הרדת מכסים על מוצרים כגון עופרת, אבץ, בדי צמר ומנעולים, כתוצאה מסירוב ארצות הברית להפחית את מכסיה על המוצרים האלה כדי למנוע פגיעה בתעשייה האמריקאית.
בעקבות הסיבוב, ייצוא המדינות המתפתחות אל הקהילה האירופאית, ארצות הברית ויפן עלתה ברמה דומה לעליית ייצוא המדינות המפותחות בתחומי מוצרים שמכסם הופחת.
אך כשמונים אחוז מייצוא המדינות המתפתחות היוו חומרי גלם, ורוב ההפחתות בסיבוב לא היו בתחום המוצרים ההוא.
המדינות המתפתחות גם לא הרוויחו הפחתות משמעותיות במכסים המוטלים על מוצרים תעשייתיים פשוטים, דוגמת מוצרי עץ, בהם מדינות אלה נהנו מיתרון יחסי, אך היוו אחד מיוצאי הדופן האמריקאים להפחתות המכסים הליניאריות על מוצרים תעשייתיים.
עם זאת, סיבוב קנדי הביא הפחתות משמעותיות למוצרים המיוצאים על ידי המדינות המתפתחות לארצות הברית, הקהילה האירופאית, בריטניה ויפן, בסך העולה על שני מיליארדי דולרים לשנה.
ארצות הברית הפחיתה גם מכסים המוטלים על בדים מסוימים כדי לעזור למדינות המתפתחות, למשל הפחתה בחמישים אחוזים לבדי כותנה המיוצרים ידנית בתעשיות בית וביטול המכסים על מוצרים טרופיים, כנראה בגלל שהפחתות בתחומים האלה לא היו צפויות להזיק באופן משמעותי לשום תעשייה אמריקאית.
לצד המדינות המתפתחות, יש להזכיר את קבוצת המדינות שהוגדרו "כבעלות מבנה כלכלי מיוחד" (אוסטרליה, דרום אפריקה, ניו זילנד וקנדה), שבהן לייצוא חומרי גלם היה חלק מרכזי ומשמעותי.
בהחלטת השרים המכריזה על פתיחת סיבוב המשא-ומתן צוין שייתכן כי שיטת ההפחתות הליניארית לא תביא למדינות בעלות מבנה כלכלי או מסחרי מיוחד הטבות המקבילות להקרבותיהן.
לכן, למרות שרוב המדינות המשתתפות בסיבוב הפחיתו מכסים לפי השיטה הליניארית, אוסטרליה, דרום אפריקה, ניו זילנד וקנדה הפחיתו באופן ממוקד ולא ליניארי.
נושא החקלאות היה אחד הנושאים המרכזיים בסיבוב קנדי.
בזמן סיבוב דילון, הקהילה האירופאית הייתה בתהליך פיתוח מדיניותה החקלאית המשותפת (Common Agricultural Policy), שהתגבשה במידה רבה רק סמוך לסוף הסיבוב.
לבסוף לא גובש הסכם, ובמאי 1963 הנשיא קנדי ציווה על העלאה במכסים המוטלים על מספר מוצרי ייצוא אירופאים חשובים.
בינתיים ארצות הברית הגיעה באפריל 1964 להסכם עם בריטניה לגבי סחר בדגנים, המיועד בין היתר ללחוץ על אירופה להגיע להסכם בתחום החקלאות.
ייצוא דגנים לקהילה האירופאית היה חשוב במיוחד לארצות הברית מבחינת שמירה על מאזן תשלומים סביר, וחשיבותו בחלקה נבעה מדעת הקהל האמריקאי, הסובר כי ניתן לתקן את מאזן התשלומים האמריקאי אם רק ייפתחו השווקים האירופאים.
לכן, מתחילת סיבוב קנדי היה חשוב מאוד לארצות הברית ולמייצאות דגנים אחרות להבטיח גישה לשווקים עולמיים ולא לאבד יותר מהשווקים האירופאים.
בה בעת, מדינות הקהילה האירופאית עוד היו בתהליך טיפוח המדיניות החקלאית המשותפת, אם כי בשלב מאוחר יחסית.
המציאות הזאת הקשתה גם בכך שעודדה מדינות אחרות לא להוריד חסמים על מוצרים חקלאיים בעוד המדיניות החקלאית המשותפת נשארת כמו שהיא, כיוון שהייתה דאגה מכניסת המוצרים האירופאים המוגנים לתוך שווקיהן כאשר אירופה מאיימת על גישתן לשווקים החקלאיים האירופאים הרווחיים, מהם הפיקו סוחרים אמריקאים בלבד מיליארד וחצי דולרים בשנת 1966.
לצד המדיניות החקלאית המשותפת, ניסו משתתפות הסיבוב לחתור לשיטה להורדת המכסים הגבוהים על מוצרים חקלאיים באופן כללי.
במקום להתמקד במכסים כרגיל, הקהילה האירופאית הציעה להתמקד ברמת הסיוע המדינתי לחקלאים, כי היה זה מכנה משותף בחקלאות האירופאית והאמריקאית, וגם היו לסיוע השפעות על התעסוקה והחברה.
הקהילה הציעה לבסס הפחתות על-בסיס מדד המשקף את ההפרש בין המחיר העולמי ובין הסכום המגיע ליצרן.
ארצות הברית התנגדה להצעה, כי למעשה היא לא הייתה מובילה להפחתת מכסים וכי היא הייתה צפויה ליצור הגבלות נוספות מבחינת רמת הסיוע שמותר להעניק לחקלאים ולמנוע ליברליזציה מסחרית במקום לעודדה.
בנוסף לשאלת שיטת ההפחתות המתאימה למוצרים חקלאיים, לארצות הברית היה עניין לחבר הסכם על סיוע בינלאומי במזון.
עד סיבוב קנדי רק היא נהגה לחתום על הסכמים מהסוג הזה, כאשר מדינות אחרות ראו בהם עלות נוספת ובלתי רצויה, ולכן הן התנגדו לדרישה האמריקאית.
ארצות הברית התעקשה ליצור הסכם סיוע כדי שיהיה קשה יותר למדינות אחרות להפסיק לייבא את דגניה או לכבוש שוק חוץ, מחמת דרישת ההסכם לספק כמויות דגנים משמעותיות במקומות אחרים למטרות סיוע.
ההסכם כלל גם הסכם סיוע בינלאומי במזון, כדרישת ארצות הברית.
סוכם כי מגדלות הדגנים העיקריות תשתפנה פעולה בהתאמת ההיצע לשווקים הפתוחים.
לקראת סוף הסיבוב, ביוני 1967, הייתה דרישה מיפן ומהמדינות הנורדיות לשנות את ההסכם באופן הנותן להן לספק ציוד חקלאי במקום דגנים או כסף, אבל הדרישה נדחתה עקב חשש ארצות הברית שהשבר יכרסם במטרתה להפנות דגנים למגוון שווקים.
בנוסף, נקבעה העלאת המחירים המזעריים לחיטה מעל המחיר אשר נקבע בהסכם החיטה הבינלאומי (International Wheat Agreement) משנת 1949. הופחתו גם באופן משמעותי מכסים על מוצרים חקלאיים רבים, כשכל הפחתה כלולה בתוכנית המכסים הרגילה עליה חתמה כל מדינה.
הסכם הדגנים לא הבטיח לארצות הברית גישה לשוקי הדגנים האירופאים.
כדי להגביר את הלחץ על אירופה לספק זאת, השגריר הרטר איים באוקטובר 1966, בעקבות לחץ פנימי בארצות הברית, שמשלחתו תעזוב אם אירופה לא תציע הצעה הוגנת לליברליזציה בשוק המוצרים החקלאיים.
אך לבסוף ההישגים האחרים היוצאים מהסיבוב הצדיקו לדעת האמריקאים לסיים את הסיבוב גם מבלי פתיחת השוק האירופאי.
גם הסחר בכימיקלים היה נושא חשוב בדיוני סיבוב קנדי.
עד סיבוב קנדי החיל הממשל האמריקאי מכסים על כימיקלים בנזיניים (benzenoid chemicals) על פי מערכת מחירי המכירה האמריקאים (American Selling Price, ASP), שקבעה את מחירי הכימיקלים המיובאים כאילו היו דומים למחירי המוצרים האלה בתוך ארצות הברית.
המחירים הפנימיים האלה היו בדרך כלל גבוהים מהמחירים האמתיים ב-71% עד 102%, ובכך ההסדר הגדיל באופן משמעותי ביותר את המכסים המשולמים על ידי מייצאי כימיקלים אירופאים.
נושא הכימיקלים היה מאוד חשוב למדינות אירופה בגלל פגיעת מערכת מחירי המכירה האמריקאים בביטחון חברות אירופאיות: הן לא יכלו להיות בטוחות טרם הייצוא לארצות הברית על איזה מחיר יתבסס המכס.
חילוקי הדעות בתחום הכימיקלים, כמו בתחום הדגנים, כמעט גרמו לסיכול הסיבוב, בגלל הפער בין המציאות ובין דרישות הקהילה האירופאית ובריטניה, ונראתה התקדמות לכיוון הסדר רק לקראת סוף הסיבוב.
בדצמבר 1965, ביקש השגריר הרטר מוועדת המכסים (Tariff Commission) האמריקאית, על פי הוראות הנשיא ג'ונסון, לחשב איך ניתן להמיר את מערכת מחירי המכירה האמריקאים לשערי מכסים רגילים.
לאחר קבלת הדוח המבוקש, חובר דוח נוסף על השפעת החלפת המערכת במערכת מכסים רגילה, וכן על השפעת הפחתת המכסים האלה ב-50% על תעשיות אמריקאיות.
סוכם כי ארצות הברית תבטל את מערכת מחירי המכירה האמריקאים, בעוד היא זכתה בהפחתות מכסים אירופאיות הרבה יותר עמוקות בתחום הכימיקלים מההפחתות האמריקאיות.
בנוסף, ארצות הברית שכתה לביטול הדרה נגד דגמי מכוניות אמריקאים במסי הכבישים המוטלים על ידי הקהילה האירופאית, הפחתת ההעדפה הבריטית למוצרי טבק מקומיים וביטול המכסות השווייצריות לפירות משומרים בסירופ תירס.
בסיבוב קנדי טופל גם נושא האמצעים נגד היצף.
היצף מוגדר כמכירת מוצר בשוק חיצוני במחיר זול יותר ממחירו בשוק הבית, כדי להחזיק בחלק גדול יותר מהשוק החיצוני.
הייתה התנגדות לחוק נגד היצף (Anti-Dumping Act) האמריקאי מצד הקהילה האירופאית ובריטניה, בגלל שהחוק האמריקאי הרשה התחלת חקירה בלי כל תלונה על היצף וגם במקרה של תלונה בלתי מבוססת.
מעת פתיחת התחקיר הראשוני הייתה השהייה בהסדרי המכסים לייבוא מוצרים עליהם מדובר בתחקיר, ובמקום להתחיל לחשב את הנזק היוצא מההיצף עם התחלת התחקיר הראשוני, תחקיר החישוב היה מתחיל אחריו, וממשיך להפריע להסדרי הסחר במוצרים זמן ארוך יותר מאשר נדרש.
למדינות אחרות לא הייתה חקיקה כדוגמת החקיקה האמריקאית ולא היה שימוש נרחב בהסדר שכזה, למעט קנדה, בה יושמה בתדירות יחסית חקיקה שלא דרשה פגיעה כתנאי לתחקיר.
ארצות הברית מצידה, חששה שהפחתת מכסים משמעותית כמו ההפחתה הצפויה כתוצאה מסיבוב קנדי תגרום לשימוש נרחב יותר בחקיקה נגד היצף במדינות אחרות, וגם ראתה בסיבוב הזדמנות להשפיע על התגבשות מדיניות הקהילה האירופאית נגד היצף, שהייתה בתהליך היווצרותה.
עם זאת, לא ראתה המשלחת האמריקאית לנכון לשנות את סעיף 6 ל-GATT, הדן בהיצף, כי שינוי כזה היה דורש את הסכמת הסנט האמריקאי, שם כוחות פרוטקציוניסטיים היו עלולים למנוע הסכמה כזאת.
על הרקע הזה הוחלט כבר ב-1966 לא לשנות את ה-GATT באופן שיחייב מדינות במפורש, אבל להעניק לסעיף 6 פרשנות חדשה, המכונה "הנחיות למניעת היצף" (Anti-Dumping Code).
נקבע כי התחקיר הראשוני וחישוב הנזק יתרחשו בבת אחת, כי ייתבעו דמי נזקים רק עם ההיצף היה הגורם העיקרי בגרימת הנזק וכי כל אחד ממייצרי מוצר נתון בתוך מדינה ייחשב כמייצר פנימי.
ההנחיות התקבלו לבסוף כאחד מנספחי ההסכם הסופי של הסיבוב.
הסכמי סיבוב קנדי נחתמו ב-30 ביוני 1967. היום האחרון לפני שפג חוק הרחבת הסחר האמריקאי.
במסמך הראשון, המכונה "הפעולה הסופית" (Final Act), נמנים שאר ההסכמים שהתקבלו וחתומות כל המדינות שהשתתפו בסיבוב.
הראשונה מבין השאר היא נספח ז'נבה משנת 1967, בה רשומים מכסי מדינות ה-GATT החדשים לשישים ושבע מדינות ששינו את מכסיהם כתוצאה מהסיבוב.
בנוסף להסכמים, הוכנו נספחים להצטרפות ל-GATT של איסלנד, אירלנד, ארגנטינה ופולין.
בעת החתימה על הסכמי סיבוב קנדי, המדינות המשתתפות יצרו תקדים ברור להמשך הפחתת מכסים, למשא ומתן מוצלחים למרות כמות משתתפות רבה ואף לטיפול מערכת ה-GATT בחסמי סחר בלתי מכסיים.
כל פני הליברליזציה המסחרית האלה התקדמו עוד יותר בסיבובים הבאים, הממשיכים גם הם לפתח את הסחר הבינלאומי.
סיבוניסו גקסה (נולד ב-6 באפריל 1984) הוא כדורגלן עבר דרום אפריקאי ששיחק בעמדת המגן ימני.
גקסה התחיל את הקריירה שלו בסופרספורט יונייטד בה שיחק 6 עונות וזכה עימה בגביע ובאליפות.
בשנת חתם בממלודי סאנדאונס, וכעבור שנתיים יצא לאירופה כאשר חתם בלירסה הבלגית.
ב-15 במאי 2012 חזר לדרום אפריקה כאשר חתם בקייזר צ'יפס ל-3 עונות עם אופציה לעוד עונה.
ב-4 ביוני 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006 נגד .
גקסה נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2005, גביע אפריקה לאומות 2006, גביע הקונפדרציות 2009 ומונדיאל 2010.
המונח סיבוכיות תקשורת היא מונח במדעי המחשב: סיבוכיות שבה המדד הוא כמות המידע המועברת בתקשורת בין שני צדדים.
המונח הוצג על ידי יאו בשנת 1979.
סיבוכיות התקשורת בוחנת את המצב הבא: ישנם שני משתתפים אליס ובוב, אליס מקבלת מחרוזת של n-ביטים x ובוב מקבל מחרוזת ביטים אחרת y באותו האורך.
מטרתם היא שאחד מהמשתתפים (נניח בוב) יחשב פונקציה מסוימת (f(x,y תוך כדי קיום תקשורת מינמלית בין המשתתפים.
יש לציין שבהגדרה זו אין התחשבות במספר הצעדים החישוביים או בזיכרון הדרוש לכל אחד מהמשתתפים.
סיבוכיות תקשורת נועדה לכמת את כמות המידע שנדרש להעביר על מנת לבצע חישוב מבוזר שכזה.
כמובן, אליס ובוב יכולים לחשב את (f(x,y על ידי כך שאליס תשלח את כל n הביטים שהיא קיבלה לבוב, שלאחר קבלתם יוכל לחשב באופן מקומי את הפונקציה (f(x,y ללא עזרה נוספת מאליס.
המטרה בחקר סיבוכיות תקשורת היא למצוא שיטות מתקדמות לחישוב f שדורשות העברה של פחות מ-n ביטים, או להוכיח שכמות מסוימת של ביטים הכרחית לחישוב f.
הבעיה, והכללותיה למצבים בהם יותר משני משתתפים באה לידי ביטוי בהקשרים רבים: בעיצוב מעגלי VLSI למשל, רוצים למזער את האנרגיה שהמעגל צורך על ידי הפחתת מספר האותות המועברים בין רכיבים שונים.
תחומים נוספים בהם באה הבעיה לידי ביטוי הם למשל מבני נתונים ואופטימיזציה של רשתות תקשורת.
חסמים תחתונים על סיבוכיות התקשורת משמשים, בין היתר, להוכחת חסמים תחתונים למבני נתונים, אלגוריתמי זרימה, מעגלי VLSI ועוד.
במהלך כל הקריירה של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, התקיימו כ-5 סיבובי הופעות, כשהבולט ביותר מביניהם היה "The Sun Comes Out World Tour", שגרף כ-175.7 מיליון דולר, והפך לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר של שאקירה, ולאחד מסיבובי ההופעות הרווחיים ביותר בכל הזמנים.
שנה שם משך מספר המופעים 1996-97 Tour Pies Descalzos 27 בפברואר 1996 – 9 באוקטובר 1997 (אמריקה) <center>74<center> "Tour Pies Descalzos" היה סיבוב ההופעות הראשון של שאקירה.
הוא נועד לקדם את האלבום השלישי שלה, Pies Descalzos.
סיבוב ההופעות התקיים רק באמריקה הלטינית וצפון אמריקה, וכלל בתוכו כ-74 מופעים בסך הכל.
2000 Tour Anfibio 21 במרץ 2000 - 12 במאי 2000 (אמריקה) <center>21<center> "Tour Anfibio" היה סיבוב ההופעות השני של שאקירה.
הוא נועד לקדם את האלבום הרביעי שלה, ?Dónde Están los Ladrones.
סיבוב ההופעות התקיים רק באמריקה הלטינית וצפון אמריקה, וכלל בתוכו כ-21 מופעים בסך הכל, ובכך היה לסיבוב ההופעות הקצר ביותר של הזמרת.
2002-03 Tour of the Mongoose 8 בנובמבר 2002 - 11 במאי 2003 (עולמי) <center>61<center> "Tour of the Mongoose" היה סיבוב ההופעות השלישי של שאקירה, וסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה.
הוא נועד לקדם את אלבום האולפן החמישי שלה, Laundry Service.
סיבוב ההופעות התקיים באירופה, צפון אמריקה ודרום אמריקה, ובסך הכל כלל בתוכו כ-61 מופעים.
בסיבוב ההופעות יצא אלבום ההופעה, Live & off the Record.
2006-07 Oral Fixation Tour 14 ביוני 2006 - 9 ביולי 2007 (עולמי) <center>116<center> "Oral Fixation Tour" היה סיבוב ההופעות הרביעי של שאקירה.
הוא נועד לקדם את אלבומה Fijación Oral, Vol.
2. סיבוב ההופעות התקיים באירופה, צפון אמריקה, דרום אמריקה, אפריקה ואסיה, וכלל בתוכו כ-116 מופעים.
בסמוך לסיומו של סיבוב ההופעות, יצא אלבום ההופעה, Oral Fixation Tour.
סיבוב ההופעות הזה הוא הרווחי והגדול ביותר של הזמרת עד היום.
הוא נועד לקדם את אלבומה השמיני She Wolf, ואלבומה התשיעי, Sale el Sol.
סיבוב ההופעות התקיים בצפון אמריקה, אירופה, דרום אמריקה, אפריקה ואסיה, וכלל בתוכו כ-108 מופעים.
בסיבוב ההופעות יצא אלבום ההופעה הרביעי של שאקירה, Live from Paris.
הוא נועד לקדם את אלבומה ה-11, El Dorado.
שאקירה הודיעה כי סיבוב ההופעות עתיד להתקיים בצפון אמריקה, אירופה ודרום אמריקה.
סיבוב ההופעות נדחה בשל סיבוכים רפואיים שקרו לשאקירה.
לבסוף, הוא החל ב-3 ביוני 2018, והסתיים ב-6 בספטמבר, באותה השנה.
שנה שם תאריך פורמט 1999 MTV Unplugged 12 באוגוסט 1999 (ניו יורק) די וי די, אלבום הופעה (MTV Unplugged)המופעה התקיים באולם נשפים גדול, שבמרכז מנהטן, סנטרל פארק, ניו יורק.
הופעה זו היא חלק מ-MTV Unplugged.
2006 רוק בריו יוניו, 2006 (פורטוגל) ---המופע הראשון של שאקירה בפסטיבל זה, והוא אף נכלל כחלק מ-"Oral Fixation Tour".
2006 שאקירה: לייב באבו דאבי 31 בדצמבר 2008 (איחוד האמירויות הערביות) ---המופע הראשון של שאקירה באבו דאבי.
המופע התקיים באירוע של השנה החדשה, ולמרות שהתקיים בסמוך ל-"Oral Fixation Tour", הוא לא נכלל באלבום ההופעה שיצא עמו.
2008 רוק בריו, מדריד יוני, 2008 (ספרד) ---המופע השני של שאקירה בפסטיבל זה, והוא אף נכלל כחלק מ-"Oral Fixation Tour".
2010 רוק בריו, מדריד וליסבון יוני, 2010 (ספרד ופורטוגל) ---המופע השלישי של שאקירה בפסטיבל זה, במהלך הופעה זו שאקירה הכריזה על צאתו של אלבומה התשיעי, Sale el Sol.
בסמוך לכך שרה את שיר הנושא ממנו, "Sale el Sol" ואת "Gordita".
2010 פסטיבל גלסטונברי 26 ביוני 2010 (אנגליה) ---המופע הראשון של שאקירה בפסטיבל זה, במהלך הופעה זו שאקירה גרסת כיסוי לשיר "Islands", של האיקס איקס.
גרסה זו אף נכללה באלבום, Sale el Sol.
שירים שאותם שרו בסיבובי ההופעות
שיר שאותו שרו במהלך כל הופעה בסיבוב ההופעותשיר שאותו שרו רק בלגים מסוימים שנכללו בסיבוב ההופעותשיר שאותו שרו רק בתאריך מיוחד
סיבוב שני הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2018 בבימויו של פטר סגל ובכיכובם של ג'ניפר לופז, ליאה רמיני, ונסה הדג'נס, טריט ויליאמס ומיילו ונטימיליה.
הסרט עוסק באשה בשנות הארבעים לחייה שמעוניינת לעבוד בעבודה שהיא אוהבת, ויצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2018.
מאיה ורגאס היא אישה בשנות הארבעים לחייה העובדת בחנות כלבו של רשת גדולה.
היא מעוניינת לקבל קידום, אך נדחית כיוון שאין לה תואר או תעודת בגרות.
כשבן של חברה שלה בונה לה זהות ממוחשבת מזויפת, היא מתקבלת לעבודה בחברת קוסמטיקה ענקית, ומתקדמת בסולם הדרגות עד שהיא מוצאת את בתה זואי.
שנאלצה למסור לאימוץ בלידתה, וחושפת את זהותה האמיתית.
את נעימת הנושא של הסרט "Limitless" שרה ג'ניפר לופז בעצמה.
את השיר כתבה סיה ביחד עם ג'סי שטקין.
השיר יצא כסינגל הראשון והפותח מתוך פסקול הסרט, ב-16 בנובמבר 2018. הקליפ הנלווה של השיר יצא לאור ב-20 בדצמבר 2018.
ג'ניפר לופז – מאיה ורגאס - אמא של זואי .
ונסה הדג'נס – זואי וגאס קלארק - בתה הביולוגית של מאיה ובתו המאומצת של אדרסון.
טריט ויליאמס – אנדרסון קלארק- אביה המאמץ של זואי לשעבר שרה ורגאס .
אנאלי אשפורד – הילדי - עובדת של מאיה .
דן בוקטינסקי – ארתור - עובדת של מאיה.
פרדי סטרומה – רון אפסון- חבר של זואי בתה של מאיה.
מיילו ונטימיליה – טריי- בן זוגה של מאיה המגלה שלמאיה יש ילדה בשם זואי .
צ'רלין יי – אריאנה- חברתה של מאיה.
דייב פולי – פליקס הרמן- המעסיק לשעבר של אוטו.
אלן אייסנברג – צ'ייס - בת זוגו של אוטו.
דיירדר פריאל – אנט - חברתה של מאיה.
ג'ון ג'יימס קורנין – אוטו - עוזר למאיה בתחרות נגד בתה זואי.
להקת הבנות הדרום קוריאנית בלאקפינק יצאה לשני סיבובי הופעות ראשיים.
ביולי 2017, קיימה את הופעת הבכורה שלה ביפן.
לאחר מכן, יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Blackpink Arena Tour", במסגרתו ביקרה באוסקה, פוקואוקה וצ'יבה.
בשנת 2018 יצאה לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה "Blackpink World Tour", במטרה לקדם את המיני-אלבום Square Up.
במהלך סיבוב ההופעות הופיעה באסיה, אמריקה הצפונית, אירופה ואוסטרליה.
על מנת לקדם את עצמה ביפן, קיימה בלאקפינק את הופעת הבכורה שלה בניפון בודוקאן מול 14,000 מעריצים.
במהלך ההופעה, ביצעה את מיטב הלהיטים שהוציאה באותם הזמנים, כולל גרסה בשפה הקוריאנית לשירה "Boombayah".
ההופעה שודרה בהמשך בערוץ הטלוויזיה היפני M-on!
HD, תוך שהיא נכללה במהדורת מחודשת שהוציאה למיני-אלבום הראשון שלה, Blackpink.
תאריך עיר מדינה מיקום נוכחות 20 ביולי 2017 טוקיו יפן ניפון בודוקן 14,000
בלאקפינק יצאה לסיבוב הופעות זה, על מנת לקדם את אלבום הבכורה שלה, Blackpink in Your Area.
תחילה, תכננה הלהקה להופיע שבע פעמים, אך לאור הביקוש התווסף לג נוסף לסיבוב ההופעות במהלכו קיימה הופעה נוספת.
סיבוב ההופעות החל ב-24 ביולי 2018 באוסקה.
"Can't Take My Eyes Off You" (גרסת כיסוי של פרנקי ואלי) (ביצוע סולו של ג'ני)
"Solo" (ביצוע סולו של ג'ני) (הופעה במהלך הגמר של Kyocera Dome Osaka)
"Lemon" / "Faded" / "Attention" (ביצוע סולו-דאנס של ליסה)
"Yujino Hana" (ביצוע סולו של ג'יסו) (הופעה במהלך הגמר של Kyocera Dome Osaka)
"Yoncé" (גרסת כיסוי של ביונסה)
"So Hot" (רמיקס מאת דה בלאק לייבל) (גרסת כיסוי של וונדר גירלס)
זהו סיבוב ההופעות השלישי של בלאקפינק והוא נחשב לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה.
רשימות השירים שלהלן לא בהכרח מייצגות את הרשימות המדויקות שביצעה הלהקה במהלך כל סיבוב ההופעות, אלא בהופעה שהתקיימה ב-1 במאי 2019.
טקסמועמדות תוצאה מקור פרס בחירת נוערסיבוב ההופעות של הקיץ הטוב ביותר פרס בחירת הקהלסיבוב ההופעות של השנה
"סיבובים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי עדן חסון.
השיר יצא לאור ב-7 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים Mobile1 Music ושרית הפקות, כסינגל מתוך אלבום 2.
השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון וסתיו בגר, והופק על ידי בגר.
עם בגר יצר חסון גם את להיטו, "אין יותר מועדונים".
לדברי חסון, השיר "מוקדש לכל הבנות שיודעות מה הן רוצות, אבל לא מה הן צריכות".
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הונפש על ידי נדב נחמני ופורסם בערוץ היוטיוב של חסון ב-7 ביולי 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
נכון לנובמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-25 מיליון צפיות ביוטיוב.
עמי פרידמן מישראל היום סקר את השיר, באומרו כי "מדובר בלהיט קיץ.
לא בהכרח בסדר הגודל של 'אין יותר מועדונים', הסינגל הקודם של עדן, שהפך מאז למטבע לשון ש'חזה את משבר הקורונה'.
ועם זאת, קשה שלא להשוות ביניהם: גם הפעם מדובר בשיתוף פעולה עם סתיו בגר המוכשר וגם כאן מוצג לראווה הצד הפופי יותר באישיותו של המוזיקאי בן ה-25. מפגש בין שירה קצבית מסולסלת ומה שמגדיר הזמר באותה הודעה לעיתונות כ'ביט פריך ופזמון שיודע את התפקיד שלו'.
וגם אם בהאזנות ראשונות הוא מעט מעצבן, ולא מסתיר את היותו מיועד לפני הכל להרמות במועדונים (דוממים כעת) עם בסים אימתניים, אכן מדובר בפזמון שממלא את הפונקציה העיקרית שלו - להידבק לכם במוח".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר אף הוא, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה, ואמר כי "חסון מנסה הבעה תאטרלית שבין קלילות לרצינות, הדמות שהוא שר עליה נשארת בסופו של דבר יותר אמצעי שטוח מאשר מטרה שיש בה אמירה לעומק.
הקלילות הזו אפקטיבית, הופכת את השיר נגיש מאוד, מקום טוב ברשימות הפלייליסט הקייציות".
גם נועם אסולין מאתר פרוגי הביע דעה חיובית על השיר: "הלהיט החדש לגמרי מסתמן להיות ההצלחה הבאה של חסון ואנחנו בטוחים שיצליח לעבור את הרף של הקודמים לו.
אין ספק ששיתוף הפעולה הזה הוא בין הטובים ביותר שראינו ולגמרי גורם לנו לעשות סיבובים ברחבי הבית".
הערך סיבובי ההופעות המכניסים ביותר של נשים מפרט את ההכנסות מסיבובי ההופעות של זמרות (כולל להקות בנות) גם לפי עשורים.
הנתונים מבוססים על כתבי העת בילבורד ופולסטאר.
ייתכנו אי-דיוקים כיוון ששני כתבי העת החלו לעקוב אחרי סיבובי הופעות באופן רשמי בעיקר מאז שנת 2000.
סיבובי הופעות של נשים עד שנות ה-1990 לא חצו את רף 100 מיליון הדולרים.
הראשונה שעברה סף זה הייתה טינה טרנר, שסיבוב ההופעות שלה "Wildest Dreams Tour" הכניס 130 מיליון דולרים.
בעשור הראשון של המאה ה-21 התרחשה קפיצה בהכנסות נשים בסיבובי הופעות.
בשנת 2005 סיבוב ההופעות של הזמרת שר "Living Proof: The Farewell Tour" הכניס 250 מיליון דולרים ובכך הפך לסיבוב ההופעות הראשון של אישה שמכניס יותר מ-200 מיליון דולרים.
כארבע שנים לאחר מכן, הזמרת מדונה סיימה את סיבוב ההופעות שלה "Sticky & Sweet Tour" עם הכנסות של 411 מיליון דולרים ובכך הפכה לאישה הראשונה שהכניסה יותר מ-400 מיליון דולרים בסיבוב הופעות אחד.
בעשור זה, לראשונה כל חמשת סיבובי ההופעות המכניסים ביותר בידי נשים חצו את סך 100 מיליון הדולרים.
בעשור השני, כל סיבובי ההופעות שדורגו בחמשת המקומות הראשונים כבר הכניסו מעל 200 מיליון דולרים, כאשר שלושת המקומות הראשונים הכניסו מעל 300 מיליון דולרים.
בשנת 2023 סיבוב ההופעות של ביונסה הכניס 579.8 מיליון דולרים ובכך הפכה ביונסה לאישה הראשונה שהכניסה מעל ל-500 מיליון דולרים בסיבוב הופעות אחד.
זמן קצר לאחר מכן הוכרז כי סיבוב ההופעות של טיילור סוויפט "The Eras Tour" הכניס כבר כ-780 מיליון דולרים ובכך הפכה סוויפט לאמנית הראשונה בהיסטוריה שסיבוב הופעות שלה הכניס מעל 700 מיליון דולרים.
כמו כן סיבוב הופעות זה מדורג במקום השני ברשימה הכללית וכי ההערכה היא שסיבוב ההופעות יגיע בסופו של דבר למקום הראשון ברשימה הכללית עם הכנסה של 1.4 מיליארד דולרים, ובכך סוויפט תהפוך לאדם הראשון אי-פעם לעבור רף של מיליארד דולרים בסיבוב הופעות אחד.
מדונה היא האמנית שהחזיקה במרבית הפעמים את השיא של האמנית עם ההכנסה הגדולה ביותר מסיבוב הופעות.
בנוסף, היא מחזיקה בשיא של האמן שנכנס לחמישייה הפותחת בכל עשור הכי הרבה עשורים, כאשר הצליחה לעשות זאת ארבע פעמים.
סיבובי ההופעות על פי דירוג הכנסות
רשימה זו כוללת את 20 סיבובי הופעות הנשים המצליחים ביותר על פי הכנסה כוללת לכל סיבוב ההופעות.
+מפתח סימנים † סיבובי הופעות שעדיין מתרחשים * סיבוב הופעות שהתפרשו על פני שני עשורים‡סיבובי הופעות שהחזיקו בשיא המכניס ביותר בכל הזמנים בידי נשים
סיבובי ההופעות המכניסים ביותר להרכבים נשיים
סיבובי ההופעות עם ההכנסה הכי גבוהה פר הופעה
רשימה זו מציגה את סיבוב ההופעות עם ההכנסה הגדולה ביותר באותה שנה.
חלק מהשנים חסרות בעקבות חוסר בנתונים על אותן שנים.
הרשימה אינה כוללת רצף הופעות.
ערך זה עוסק בסיבובי ההופעות המכניסים ביותר לפי נתונים שנדלו מבילבורד ופולסטאר, המספקים מאז שנת 1975 את הנתונים.
סיבובי הופעות החלו להכניס 100 מיליון דולר ומעלה ב-1989 כאשר הראשון שעשה זאת היה הזמר האמריקאי מייקל ג'קסון עם סיבוב ההופעות שלו "Bad".
זמן קצר לאחר מכן, באותה שנה, גם להקת הרוק האנגלייה פינק פלויד עשתה זאת עם סיבוב ההופעות "A Momentary Lapse of Reason Tour" שהכניס למעלה מ-135 מיליון דולרים בסך הכול.
בשנות ה-90 המגמה הזו המשיכה עם סיבובי הופעות של אמנים כמו גארת' ברוקס, טינה טרנר וסלין דיון ואף בשנת 1995 הצליחה הלהקה האנגלייה הרולינג סטונז לקבוע רף הכנסות חדש העומד על 300 מיליון דולרים, עם סיבוב ההופעות "Voodoo Lounge Tour".
בעשור הראשון של המאה ה-21 להקות כמו U2 והפוליס הצליחו להגיע להשיג זה ואף לחצות אותו.
באותה תקופה הצליחה הרולינג סטונז לעבור את רף 500 מיליון הדולרים עם סיבוב ההופעות "A Bigger Bang Tour".
בעשור השלישי של המאה ה-21 סיבוב ההופעות של אלטון ג'ון "Farewell Yellow Brick Road" הכניס 939.1 מיליון דולרים, מה שהפך אותו לראשון שמכניס מעל 900 מיליון דולרים.
כמה חודשים לאחר מכן הזמרת טיילור סוויפט גרפה 1.039 מיליארד דולר בסיבוב ההופעות שלה The Eras Tour מה שהפך אותה לאמן הראשון בהיסטוריה להרוויח יותר ממיליארד דולר פר הופעה.
לפי נתונים שפורסמו בסוף 2009, הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה הייתה האישה היחידה בעשירייה הפותחת לפני שהעשור השני של המאה ה-21 החל, כששניים מסיבובי ההופעות שלה "Sticky & Sweet Tour" ו-"Confessions Tour" דורגו במקום השני והעשירי בהתאמה.
עד לשנת 2023 היה הראשון מביניהם לסיבוב ההופעות המכניס ביותר בכל הזמנים בידי אישה.
באופן כללי, תעשיית סיבובי ההופעות זכתה לפופולריות רבה בעיקר בקרב להקות וזמרי רוק.
עם זאת, בשלב יותר מאוחר גם זמרי פופ כמו מדונה, אד שירן וביונסה החלו לצבור פופולריות בענף.
האמן/להקה שהצליחו לשבור את השיא של סיבוב ההופעות המכניס ביותר בכל הזמנים במרבית הפעמים, הם הרולינג סטונז שעשו זאת שלוש פעמים.
בנוסף לכך, הם גם הפכו לאמן/להקה היחיד ששבר שיא זה פעמיים באותו עשור.
האמן/להקה שהצליח לשבור את השיא של סיבוב ההופעות המכניס ביותר לאותה שנה במרבית הפעמים הם U2, שעשו זאת שמונה פעמים.
+מפתח סימנים † סיבובי הופעות שעדיין מתקיימים * סיבובי הופעות שהתפרשו על פניי יותר מעשור אחד
רשימה זו כוללת את כל סיבובי ההופעות שהחזיקו בשיא סיבוב ההופעות המכניס ביותר בכל הזמנים.
שנה אמנ/ית סיבוב הופעות הכנסה מקור 1984 חמישיית הג'קסונים "Victory Tour" $75,000,000 1985 ברוס ספרינגסטין ו-E Street Band "Born in the U.S.A.
ערך זה עוסק בסיבובי ההופעות המכניסים ביותר בכל הזמנים של אמנים לטינים לפי נתונים שנדלו מבילבורד ופולסטאר, שהחלו לפרסם זאת מאז 1975 ו-1981 בהתאמה.
לכן, נתונים מלפני שנים אלו לא נכללו בערך זה.
נכון לשנת 2023, סיבוב ההופעות המצליח ביותר שנערך על ידי אמן לטיני הוא "World's Hottest Tour" של הזמר באד באני, שהכניס 314 מיליון דולרים.
סיבוב ההופעות המצליח ביותר עבור אמנית לטינית הוא "Oral Fixation Tour" של הזמרת-יוצרת שאקירה, שמחזיק בשיא מאז 2007. לשאקירה יש שני סיבובי הופעות ברשימה, והיא האמנית הלטינית היחידה שהגיעה להישג זה.
סיבובי ההופעות הלטיניים המצליחים ביותר
רשימה זו כוללת את האמנים שהכניסו את מרב הכסף מסיבובי ההופעות שלהם (נכון לאוגוסט 2023).
רשימה זו מבוססת רק על הופעות שהנתונים עליהם פורסמו.
להלן רשימה של סיבובי ההופעות שגרפו את כמות הקהל הגדולה ביותר בכל הזמנים וכן שיאנים שנתיים בנושא ושיאי מכירות של יום בודד.
כמות קהל היא אחת מהדרכים למדוד הצלחה של סיבוב הופעות מסוים.
אם כי ישנם סיבובי הופעות שלמרות כמות הרבה של הקהל, הרווח שלהם לא גדול בעקבות מחירים נמוכים של כרטיסים, דבר אשר אפיין בעיקר סיבובי הופעות ב-שנות ה-90 ומטה.
בילבורד ופולסטאר הם הגופים הרשמיים שמספקים מידע זה אם כי לא תמיד יש ברשותם מידע מדויק ולכן נהוג להסתמך במקרים אלו על מידע ממקורות אחרים.
ישנם סיבובי הופעות שצוברים כמות גדולה של קהל מכיוון שיש לאותו סיבוב הופעות המון מופעים אם כי בפועל כמות הקהל הממוצעת פר הופעה היא יחסית קטנה.
נכון להיום הזמר אד שירן מחזיק בשיא של סיבוב ההופעות עם כמות הקהל הגדולה ביותר כאשר סיבוב ההופעות ÷ Tour גרף כמות של בין 8.8 ל-8.9 מיליון צופים.
אותו סיבוב הופעות מחזיק בשיא של מספר צופים לשנה כאשר רק בשנה אחת צפו בסיבוב ההופעות 4.86 מיליון אנשים.
טינה טרנר מחזיקה בשיא הנשי עם כמות קהל של 4 מיליון צופים בסיבוב ההופעות שלה Break Every Rule World Tour.
להקת U2 נחשבת ללהקה אשר מביאה להופעות שלה כמות רבה של קהל ובעקבות כך הם קיבלו את תואר סיבוב ההופעות הנצפה של השנה במשך 6 פעמים יותר מכל אמן אחר.
באופן כללי אמנים גברים הצליחו להביא נוכחות יותר גדולה להופעות שלהם מאשר נשים, כך למשל אף אישה מעולם לא זכתה בתואר של סיבוב ההופעות עם הכי קהל לאותה שנה.
אם כי הזמרת טיילור סוויפט מחזיקה בשיא של הכי הרבה כרטיסים שנמכרו ביום אחד עם סיבוב ההופעות The Eras Tour.
סיבובי הופעות עם קהל של למעלה מ-5 מיליון אנשים
+מפתח סימנים †סיבובי הופעות שעדיין מתקיימים
Tour ברוס ספרינגסטין וה-E Street Band 5 מיליון 156 2021–2023 Love On Tour הארי סטיילס 5 מיליון 169
סיבובי הופעות עם קהל של 3.5-4.99 מיליון אנשים
הכי הרבה כרטיסים שנמכרו ביום אחד
+מפתח סימנים* סיבובי הופעות שהחזיקו בשיא קודם לכן
בתורת הלמידה, סיבוכיות ראדמאכר, הקרויה על שמו של הנס ראדמאכר, מודדת את העושר של קבוצת וקטורים ב- או של מחלקת פונקציות עם ערכים ממשיים.
בדרך כלל משתמשים בסיבוכיות ראדמאכר כדי לחקור מחלקות של פונקציות עם ערכים ב - , כלומר בעיות סיווג עם שתי מחלקות.
אינטואיטיבית, ככל שעושר של קבוצה של וקטורים או של מחלקה של פונקציות גבוה יותר, כך סיבוכיות ראדמאכר תהיה גבוהה יותר.
בהינתן קבוצה , סיבוכיות ראדמאכר של מוגדרת באופן הבא:
כאשר , ו הם משתנים מקריים בלתי תלויים שמתפלגים בהתפלגות ראדמאכר:
סיבוכיות ראדמאכר של משפחת פונקציות
נניח ש - היא קבוצה שנדגמה מ - באופן בלתי תלוי לפי ההתפלגות .
בנוסף, תהי משפחת פונקציות מהצורה .
סיבוכיות ראדמאכר האמפירית של מוגדרת להיות:
כאשר גם כאן, בלתי תלויים ומתפלגים לפי התפלגות ראדמאכר.
אפשר גם להסתכל על כקבוצה ב - ולקבל שההגדרה של סיבוכיות ראדמאכר של קבוצה מכלילה את הגדרת סיבוכיות ראדמאכר אמפירית.
סיבוכיות ראדמאכר של מוגדרת להיות:
לסיבוכיות ראדמאכר יש מספר תכונות שעוזרות בחישוב או במציאת חסם:
לכל , הקמור של הוא בעל אותה סיבוכיות ראדמאכר כמו של .
(למת הכיווץ) לכל , תהיינה פונקציות -ליפשיץ, כלומר לכל מתקיים .
עבור נסמן ו - , אז מתקיים .
נגדיר את היציגות של קבוצה סופית של דגימות בלתי תלויות מהתפלגות , ביחס למשפחת פונקציות , על ידי
ניתן לחסום את תוחלת היציגות על ידי החסם הבא:
נניח ש - קבוצה סופית של זוגות מהצורה , כאשר זה דגימה ו - זה הלייבל של , ונניח ש - היא פונקציית loss, כך שלכל ו - מתקיים .
אזי, בהסתברות לפחות, לכל מתקיים:
מהחסם האחרון אפשר לראות שאם הגודל קטן, שגיאת ההכללה לא תהיה רחוקה מדי משגיאת האימון .
במקרה של החסם האחרון, משתמשים ב - גם בזמן הלמידה וגם בזמן בדיקת איכות הלמידה.
נרצה לחסום את סיבוכיות ראדמאכר של מחלקות הפונקציות הבאות:
עבור , יש לנו את הלמה הבאה:
תהי קבוצה של וקטורים במרחב הילברט.
נסמן , אז מתקיים .
ההוכחה מתבססת על שימוש באי-שוויון קושי-שוורץ ובאי-שוויון ינסן.
עבור יש לנו למה דומה:
תהי קבוצה של וקטורים ב - , אז מתקיים .
פה ההוכחה מתבססת על אי-שוויון הלדר ולמת מסאר.
חסמים הקשורים למספר כיסוי של קבוצה
מספר הכיסוי מוגדר להיות העוצמה המינימלית של -רשת של .
אפשר לחסום את סיבוכיות ראדמאכר של קבוצה על ידי הלמה הבאה:
בנוסף, אם נניח שיש כך ש לכל מתקיים , אז על ידי לקיחת לאינסוף נקבל
, כאשר השתמשנו בעובדה ש - ו - .
עבור קבוצה , סיבוכיות גאוסית מוגדרת באופן הבא:
ניתן לראות שההגדרה מאוד דומה להגדרה של סיבוכיות ראדמאכר של קבוצה, כאשר השינוי העיקרי הוא ש - הוא וקטור גאוסי ולא וקטור שרכיביו מתפלגים לפי התפלגות ראדמאכר.
ניתן לחשב את הסיבוכיות הגאוסית של משפחת פונקציות באופן דומה לסיבוכיות ראדמאכר.
להלן מספר דוגמאות בסיסיות לחישוב סיבוכיות גאוסית של קבוצה:
עבור קבוצה סופית, , מתקיים .
עבור קבוצה , בהתאם להגדרות בעמוד, מתקיים:
אז אפשר לומר שסיבוכיות גאוסית וסיבוכיות ראדמאכר (ליתר דיוק ) שקולות עד כדי גורם מסדר .
סִבִּית (קיצור של סִפְרָה בִּינָרִית; באנגלית bit או בִּיט, מתוך השם "binary digit") היא ספרה בינארית – יחידת הנתונים הקטנה ביותר שבה משתמש המחשב.
המושג bit נטבע לראשונה על ידי ג'ון טוקי והובא ב-1948 במאמרו המפורסם של קלוד שאנון, אבי תורת האינפורמציה, כדי לתאר את יחידת המידע הקטנה ביותר.
הסיבה לשימוש בשיטה הבינארית היא פשטות המימוש האלקטרוני והלוגי של שיטה זו – נדרש טיפול בשני מצבים בלבד (למשל: יש זרם = 1, אין זרם = 0).
בית (Byte) מורכב מ-8 סיביות.
בית מיוצג באנגלית באות B.
אין להתבלבל בין יחידת מידה זו לבין סיבית, המיוצגת באות b.
בעבר גודל הבית לא היה מוגדר והיה תלוי מימוש.
יחידה שהתייחסה במפורש ל-8 סיביות כונתה Octet.
אך מאחר שעם השנים בית התייחס באופן בלעדי ל-8 סיביות, כינוי זה הפך פחות שכיח.
גודל של ארבע סיביות מיוצג על ידי מונחים שונים כגון Nibble , חצי בית (halfbyte), סמי-אוקטט (semi-octet) וקואדביט (quadbit).
מאחר שגודל זה מייצג ספרה בבסיס הקסדצימלי, לעיתים מתייחסים לכך כספרת הקסה (Hex digit).
כך, למשל, לעיתים נוח יותר להציג בית כשתי ספרות הקסה.
מערכת תקשורת יכולה להעביר מידע דיגיטלי.
מהירות ההעברה של נתונים בקווי תקשורת נמדדת בסיביות לשנייה, או בכפולות של יחידה זו, כגון קילוביט לשנייה, מגה-ביט לשנייה וג'יגה-ביט לשנייה.
באמצעות מחרוזת של סיביות, מושג במחשב ייצוג בינארי של אותיות (וסימנים אחרים).
כאשר למטרה זו משמשת סיבית אחת, ניתן לייצג שתי אותיות שונות.
ככל שמחרוזת הסיביות ארוכה יותר נוכל להגדיר יותר סימנים שונים, אך נשלם בצריכת מקום אחסון (לסוגיו השונים).
רצף של סיביות המשמש להצגה של סימן אחד קרוי תו.
ייצוג בינארי של אותיות נכנס לשימוש שנים רבות לפני המצאת המחשב, במקרים שבהם נדרשה דרך פשוטה לכתיבה וקריאה.
כתב ברייל הוא קוד בינארי בן שישה ביטים, כך שייתכנו בו סימנים שונים, אך צירופים אחדים אינם מנוצלים משום שהם עלולים להטעות את הקורא.
במכשירי טלפרינטר שימש להעברת המידע סרט מנוקב בקוד בודו, שבו כל תו יוצג באמצעות חמישה חורים, כלומר התאפשרו סימנים שונים.
זה מספר קטן מדי של סימנים, שאינו מאפשר אפילו ייצוג של אותיות וספרות בלבד.
לפתרון הבעיה נלקחו שני תווים להיות תווי בקרה, בעלי אופי דומה לזה של המקש Shift שבמקלדת, כלומר לעבור למערכת חלופית של סימנים.
במחשבי CDC, שפעלו בתחילת שנות השבעים, גודל מילה היה 60 ביטים (גודל זה נקבע משום שיש לו יתרון בולט בחישובים, שזו הייתה מטרתם העיקרית של מחשבים אלה).
גודל סימן נקבע ל-6 ביטים, כך שבמילה אחת ניתן לאחסן 10 סימנים.
מספר הסימנים השונים היה .
זהו מספר קטן יחסית, אך, כאמור, עיקר פעילותם של מחשבים אלה הייתה חישובים ולא טיפול במידע תווי.
בקוד ASCII נקבעו תחילה 7 ביטים לייצוג תו, כך שהתאפשרו 128 סימנים שונים: אותיות (גדולות וקטנות), ספרות, סימני פיסוק ועוד.
בקוד ASCII מורחב נוסף עוד ביט, כך שמתאפשרים 256 סימנים שונים, כולל אותיות עבריות, למשל, ועוד סימנים מיוחדים רבים.
קוד זה משמש במרבית המחשבים הפועלים כיום.
גם במחשבי IBM-Mainframe, שייצורם החל באמצע שנות השישים, נהוג קוד בן 8 ביטים, אך המשמעות שניתנת בו לכל צירוף של ביטים שונה.
קוד בן 8 ביטים די בו למערכות טקסטואליות מקובלות, שבהן משתמשים בשפה אחת, או לכל היותר בשתי שפות.
במערכות רב-לשוניות, שבהן נדרשות גם אותיות ערביות, קיריליות וכו', לא די בכך.
פתרון אפשרי הוא זה שננקט במכשירי הטלגרף, כלומר שימוש בתווי בקרה הגורמים להחלפת מערכת האותיות.
בפתרון זה יש אי-נוחות מסוימת, מה גם שאינו פותר את בעיית השפות של המזרח הרחוק, שבהן יש אלפי סימנים.
פתרון יסודי לבעיה זו הוא המעבר למערכת יוניקוד, שבה משמשים אחד עד ארבעה בתים, כלומר עד 32 ביטים, לייצוג כל סימן.
מערכת זו מאפשרת יותר ממיליון סימנים שונים, די והותר לכל סימני השפות המקובלות בעולמנו גם יחד.
בכל מערכות הסימנים שבהן עסקנו עד כה, ניתן אורך אחיד לכל הסימנים במערכת.
זו שיטה פשוטה, אך היא אינה יעילה מבחינת נפח האחסון שהיא צורכת: יש סימנים נדירים שיכולנו לתת להם קוד ארוך יותר, ולעומתם להעדיף קוד קצר יותר לסימנים הנפוצים.
יישום של גישה זו קיים כבר בקוד מורס לטלגרף אלחוטי (קוד זה משמש עד היום כשנדרשת תקשורת אמינה בתנאי קליטה גרועים, למשל לקשר עם אוניות בלב ים).
לאות הנפוצה 'ו' משמש בקוד מורס הקוד '.', ואילו לאות 'ע' משמש הקוד '---.'.
יישום גישה זו במחשבים נהוג כאשר נדרש חיסכון בנפח האחסון, אך עקב מורכבותה נדרשת השקעה של זמן מעבד לפענוח הקוד.
תוכניות לדחיסת נתונים מיישמות גישה זו.
נפח האחסון המינימלי מושג באמצעות קוד האפמן.
טבלת המרה בין בסיסי מספרים נפוצים:
סיביר הוא אזור גדול ברוסיה, הכולל את כל צפון יבשת אסיה.
שטחו של חבל סיביר כ-13.1 מיליון קמ"ר אך אין לו גבולות מוחלטים ומוסכמים.
לפי הערכות אחרות שטח הטריטוריה 13,488,500 קמ"ר.
החבל מהווה כ-77% משטחה של רוסיה.
חבל סיביר גדול יותר מהמדינה השנייה בשטחה בעולם (קנדה).
בסיביר חיים 33 מיליון תושבים, כ-23% מאוכלוסייתה של רוסיה.
גבולות האזור הם הרי אורל במערב, האוקיינוס השקט במזרח, אוקיינוס הקרח הצפוני בצפון, ובדרום – האזורים ההרריים בצפון-מרכז קזחסטן, מונגוליה וסין.
רוב האזור, מלבד הקצה הדרום מערבי, שייך לרוסיה.
יש להבדיל בין האזור הגאוגרפי סיביר לבין האזור המנהלי הרוסי, אשר אינו "גולש" לקזחסטן ושגבולו המזרחי הוא נהר קולימה.
האקלים בסיביר הוא ממוזג יבשתי, עם הפרשי טמפרטורות חדים בין קיץ לחורף.
הטמפרטורה הממוצעת בינואר היא 25 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
באלפיים השנים האחרונות התגוררו בסיביר בעיקר עמים נוודים כגון השיונגנו, סקיתים, צ'וקצ'ים ואויגורים וכו'.
סיביר מהווה חלק מרוסיה מאז כיבושה במחצית השנייה של המאה ה-16. בשל היותו אזור מבודד וקשה לחיים היה חבל סיביר מקום להגליית אסירים, הן בתקופת שלטון הצארים והן בתקופת השלטון הקומוניסטי (במסגרת גולאגים).
כמו כן התגוררו בה ציידי פרוות שהגיעו מרוסיה.
אף על פי שסיביר מיושבת בדלילות (3 בני אדם לקמ"ר), בדרומה יש ערים גדולות, בהן נובוסיבירסק שבמטרופולין שלה מתגוררים כ-2 מיליון תושבים.
ערים נוספות הן קרסנויארסק, ברנאול, אירקוטסק, קמרובו, נובוקוזנצק, אומסק, טומסק וטיומן.
בסיביר ישנם אוצרות טבע רבים: זהב, יהלומים, נפט, ברזל, פחם אבן ומתכות נדירות.
לכן בתקופת השלטון הקומוניסטי החל פיתוח תשתיות ויישוב מאסיבי של סיביר.
בסיביר זורמים נהרות גדולים רבים: נהר האוב, נהר הלנה, הנהר אנגרה האמור והיניסיי.
בסיביר נמצא הכפר אוימיאקון, מקום היישוב הקר ביותר בעולם מחוץ לאנטארקטיקה.
הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן רשמי הייתה C° 71.2− (26 בינואר 1926) ואילו הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן לא רשמי היא C° 81.2− (1916).
סיביל הוא ספר מאת פלורה שרייבר, שיצא לאור בשנת 1973 ועוסק בפסיכותרפיה ובהיסטוריה של ההתעללות, שעברה אישה בשם סיביל דורסט, שסבלה מפיצול אישיות.
הספר מתבסס על סיפורה של אישה אמיתית, שירלי ארדל מייסון, שטופלה על ידי ד"ר קורנליה וילבור (מייסון נולדה ב-1923 ונפטרה ב-1998 ווילבור נפטרה ב-1992).
בשנים 1976 ו-2007, הופקו סרטי קולנוע על-פי הספר.
בעת שהספר ראה אור, שאלת קיומה של תופעת פיצול האישיות היה שנוי במחלוקת בין אנשי המדע.
אחד הטיעונים נגד קיום התופעה היה שרוב העדויות שנאספו על התופעה הוא מטיעונים משפטיים של נוכלים המנסים להתחמק מעונש; הם טוענים כי הפשעים שהם ביצעו התבצעו ידי אישיות אחרת ששלטה בגופם.
המקרה של סיביל, שהיה בין מכריעי הכף לקבלת קיום התופעה היה שונה לחלוטין מזה של עבריינים המתרצים את מעשיהם בבית המשפט.
סיביל הגיעה לטיפול בלא שהיה לה שום רישום פלילי והדרישות שלה מהמטפלים היו דומות לאלה של צרכני בריאות אחרים.
סרט מצליח, על פי ספר רב מכר, שקדם לסיביל ועוסק בתיאור מקרה אמיתי של פיצול אישיות, "שלוש פנים לחוה", הביא את תופעת פיצול האישיות לתודעת ההמונים אך לא שכנע את מרבית המומחים בקיומה.
קשה לדעת מדוע השפעת היצירות על המומחים הייתה כה שונה, אולם ייתכן שהדבר קשור להבדל העיקרי בין היצירות.
את שלוש פנים לחוה קל יחסית לצרוך.
לעומת זאת, תיאורי ההתעללות שעברה סיביל הופכים את הסרט ואת הספר לקשים לצפייה ולקריאה ורישיון ההקרנה של הסרט מותנה ביידוע הקהל בהמלצת המומחים שלא לראות אותו מתחת לגיל 17.
כשהגיעה סיביל לטיפול, המקרה שלה התגלה כיוצא דופן גם בין המקרים החריגים של פיצול אישיות, בעיקר משום שאצל סיביל נמצאו לא פחות מ-16 אישיויות שונות, ביניהן גם שני נערים.
בזמן הטיפול, בשנות ה-50 של המאה ה-20, היה זה המקרה הידוע הראשון של אישיות בת המין השני אצל אדם הסובל מפיצול אישיות; מאז תועדו עוד כמה מקרים כאלה.
כל אחת מן האישיויות השונות של סיביל הופיעה בזמן מסוים בחייה, כמפלט ממצב בלתי אפשרי לסיביל עצמה, והריפוי, בתהליך קשה, ממושך ומתיש, נמצא לבסוף באיחוד כל האישיויות, שהיו למעשה היבטים שונים באישיותה המקורית, המדוכאת, של סיביל עצמה.
מאז ילדותה המוקדמת מתנסה סיביל באיבוד זמנים - היא מוצאת את עצמה במקום שונה מזה שבו הייתה אמורה להיות, אנשים מאשימים אותה בדברים שאיננה זוכרת שעשתה, דברים משתנים בחייה בלי שתבין איך ומתי.
היא סובלת מפגיעות שונות, שאיננה זוכרת איך אירעו וגם אם כן, היא מפחדת לספר.
אמה מתרצת אותן בפזיזותה, רשלנותה או הליכותיה המגושמות.
איש איננו נחלץ לעזרתה - אביה מקבל את תירוצי אמה, סבתה האוהבת נכנעת לתכתיבי האם ומתרחקת מן הילדה הפגועה וגם הרופא מעדיף לרפא את החולי שלשמו הובאה אליו ולהתעלם מפגיעות בלתי מוסברות.
בהמלצת רופא המשפחה, מביאים הוריה של סיביל את בתם אל פסיכולוגית, אך כאשר מסתמן סיכוי לטיפול הכולל אשפוז, הם נרתעים.
אביה דוחה את הרעיון משום שפסיכואנליזה אינה עולה בקנה אחד עם אמונתו הדתית, הנוצרית-פונדמנטליסטית, וגם לאחר שהוא נותן את הסכמתו לטיפול, שלא יכלול אנליזה, מכשילה אמה של סיביל את הרעיון, כשהיא מנצלת לשם כך הצטננות קשה של סיביל, המונעת ממנה להגיע לפגישה עם הפסיכולוגית, ואת מעבר הפסיכולוגית עצמה לעיר אחרת.
שנים חולפות עד שנודע לסיביל, שלא הפסיכולוגית נטשה אותה אלא אמה חסמה לפניה במתכוון את הדרך להמשך הטיפול.
רק לאחר מות אמה, כאשר איבוד הזמנים מחמיר והולך עד שאינה יכולה לעמוד בכך, היא חוזרת ומחדשת את קשריה עם ד"ר קורנליה וילבור, שהייתה בינתיים לפסיכיאטרית, העובדת בשיטת הפסיכואנליזה.
סיביל הבוגרת היא ציירת מוכשרת ומורה לאמנות בבית ספר.
היא משתדלת ללמוד, להתקדם ולהתפתח, אך מחלתה מכשילה אותה שוב ושוב.
היא עצורה, חרדה, סגורה ומסויגת.
לאחר פגישות רבות, כאשר ד"ר וילבור מצליחה סוף סוף לרכוש את אמונה של סיביל ולחדור מבעד למעטה הביטול העצמי ורגשי הנחיתות המדכאים אותה כל חייה, מתחילות להופיע הדמויות האחרות ומתגלה סוד איבוד הזמנים של סיביל.
עוד זמן עובר עד שהפסיכיאטרית מחליטה לחשוף את סוד האישיויות השונות לפני החולה עצמה, שאינה מודעת כלל לקיומן.
רק אז, אחרי שסיביל מתגברת על אימת הידיעה וההבנה של מצבה החריג, מתחיל הטיפול האמיתי, פורץ הדרך, במחלתה ומתבררת לאשורה זוועת הדברים שעוללה לה אמה בילדותה, מאז ינקותה ולאורך שנים.
כל אישיות הנגלית לרופאה חושפת פן חדש ושונה של סיביל:
פגי לו הילדותית והזועמת, שצצה בעת הלוויית הסבתא האהובה,
פגי אן, הדומה לה בנחרצותה, אך מעודנת ממנה - שתיהן תולדה של השם, פגי-לואיזיאנה, שאמה של סיביל הצמידה לה משום שלא אהבה את זה שבחר לה אביה.
ויקי, או ויקטוריה אנטואנט שארלו, היא המיטב שבסיביל, הדמות שהייתה סיביל יכולה להיות אלמלא נסיבות חייה המחרידות.
ויקי נבונה, מוכשרת, יציבה ומאוזנת.
היא בקיאה בכל המתרחש בחייה של סיביל על כל האישיויות השולטות בהם.
היא חיה את חייה של סיביל למענה, קושרת קשרי ידידות ועבודה, משלימה עם הצורך להיוודע לכל כסיביל ומודעת לבעיות, שדמויות אחרות מעוללות לסיביל כאשר הן עולות אל פני השטח.
הצרה היא, שגם ויקי, החכמה והמודעת, מאמינה שזמנה כסיביל עתיד לחלוף וכי יש לה משפחה גדולה ואוהבת בצרפת, שתבוא לקחתה הביתה בבוא הזמן, ואז תמשיך את חייה בגוף משלה.
ויקי היא תוצר הפנטזיה של סיביל, שנכספה למשפחה בריאה, אוהבת ויציבה ויצרה לה אותה בארץ רחוקה.
מרשה וונסה הן דמויות מנוגדות ומשלימות זו את זו.
מרי היא דמות אימהית, התגלמות סבתה החמה והאוהבת של סיביל, שמתה בהיותה בת תשע.
מייק וסיד הם נערים, שקיבלו עליהם את דמות האב והסב, פרי הזדהותה של סיביל עם הגברים במשפחתה מאחר שלא יכלה להזדהות עם אמה המתעללת.
מרג'ורי היא החלק מלא החיים ובעל ההומור של סיביל, הדמות שנחלצה ללא פגע מן ההתעללויות וההזנחה של האם הסכיזופרנית והקהילה האדישה והמתעלמת.
הלן היא האישיות המפוחדת עד אימה, על אף שאפתנותה ורצונה להצליח.
סיביל אן היא הצל, דמות מכווצת, מאובנת מתשישות, נטולת כל רצון ויכולת לפעול, מדוכאת עד כלות.
קלרה היא החלק הכועס של סיביל, הזועם על כניעותה, על חוסר יכולתה להיאבק במכשולים שבדרכה ולפתח את עצמה.
ננסי לו אן אחוזת דיבוק של אימה מהרס העולם, ממפץ גדול או התפוצצות קטנה יותר שתביא עליה את הקץ.
היא נושאת את כל הפחדים, שסבה של סיביל, אחוז דיבוק שנאה לקתוליות, החדיר בה במשך שנים.
פחדיה עזים כל כך, שהם מניעים אותה לעבר מחשבות התאבדות, כמוצא מן האימה.
רותי היא פעוטה, שהופיעה כשסיביל הייתה בת שלוש וחצי ונשארה בגיל זה.
התפצלות האישיויות הראשונה, בגיל שלוש וחצי, חלה כאשר סיביל הבינה, ששום הצלה מבחוץ אינה צפויה לה, גם לא כשניסתה לקרוא לעזרה ביכולתה המוגבלת של ילדה קטנה.
היא חדלה אז להתקיים כעצמה והחלה להיעזר בדמויות המשנה שלה, שקיבלו עליהן אותם חלקים מאישיותה שהזדקקה להם בכל רגע נתון.
הטיפול בסיביל הגיע לשיאו ונחל הצלחה, כאשר הכירה לבסוף את כל הדמויות שחלקו בגופה כל חייה והצליחה להתמזג איתן.
בגיל ארבעים ושתיים הייתה סיביל, לראשונה בחייה, אדם שלם ומודע.
סיבים תזונתיים הם רב סוכרים לא-עמילניים (מלבד הליגנין) שמקורם בצומח.
הסיבים התזונתיים אינם מפורקים על ידי אנזימי העיכול של האדם, אך הם מתפרקים מעט במעי הגס על ידי חיידקי המעי הגס (מלבד הליגנין שאינו מפורק כלל והתאית שמפורקת במידה מזערית ביותר).
את הסיבים התזונתיים נוהגים לחלק לשני מינים: מסיסים במים ושאינם מסיסים במים.
הסיבים התזונתיים שאינם מסיסים במים מצויים, בין היתר, בסובין חיטה ובדגנים מלאים, והסיבים התזונתיים המסיסים במים מצויים, בין היתר, בפירות, בירקות, בסובין שיבולת-שועל ואפילו במוצרים מוכנים כחומרים מעבים.
השפעתם של הסיבים התזונתיים המסיסים במים בתהליך העיכול היא:
הם מזרזים את תהליך התרוקנות המעיים ומשחררים עצירות.
תוצרי הפירוק של התאית (שהמעי מפרק כ-5% ממנה), חומצות שומן קצרות–שרשרת, משמשים מקור אנרגיה לתאי הרירית שבמעי ומקצתם נספגים ומגיעים לכבד, ושם הופכים לאנרגיה זמינה לגוף.
הסיבים, שמתנפחים וסופחים אליהם חומרים שונים בקיבה, נותנים תחושת שובע במהירות ולאורך זמן, והם מאטים את קצב חילוף החומרים בקיבה.
השפעתם של הסיבים הלא מסיסים במים, בתהליך העיכול:
שיפור תהליך העיכול ותפקוד מערכת העיכול.
סיוע לסיבים המסיסים בהורדת רמת הגלוקוז בדם אצל הסוכרתיים.
סיוע בשמירה על תפריט דל אנרגיה, וזאת מכיוון שבעוד שלסיבים התזונתיים אין ערך קלורי, הם מתנפחים בקיבה עם ספיחת חומרים אחרים ומספקים הרגשת שובע לזמן רב.
צריכת רק סוג אחד של סיבים תזונתיים אינה מומלצת, מפני שהגוף צריך את הסיבים התזונתיים משני הסוגים.
לאדם מבוגר מומלצת צריכת סיבים תזונתיים של 25 גרם עד 30 גרם ביום (או 15 - 18 גרם סיבים ל-1000 קילו קלוריות).
לסוכרתיים מומלץ לצרוך כמות גדולה יותר, ובמקרה של סתימה במעי לא לצרוך כמעט.
מקורות עתירי סיבים תזונתיים המומלצים לתזונה יומיומית הם מוצרי הקמח המלא, קטניות, גרעינים, אגוזים, פירות וירקות.