tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהמשך 2015 הפיק וביצע יחד עם אפרת בן צור מוזיקה מקורית לסרט "אווה" בו משחקת בן צור תפקיד ראשי לצד אבי קושניר.
וכמו כן הפיק וביצע יחד עם קרני פוסטל מוזיקה מקורית לשני סרטים-"העורב", דוקומנטרי על זאב ז'בוטינסקי ו "הפשע הקרוי אדם", דוקומנטרי על חנוך לוין.
בתחילת שנת 2016 הצטרף כחבר להקה ל-Jewish Monkeys, הרכב הכלייזמר/פאנק ועימם מופיע ברחבי העולם.
עוד באותה שנה השתתף בנגינה ושירה למוזיקה אשר כתב רועי ירקוני למספר הצגות בבימויו של עירד רובינשטיין- "גרין מייל" (תיאטרון באר שבע), "מר ורטיגו" (תיאטרון גשר), "קוריולנוס" (הבימה).
בשנת 2017 הלחין מוזיקה מקורית לסרטה של איילת אלבנדה "In My Room" אשר זיכתה אותו בפרס המוזיקה הטובה ביותר בפסטיבל דוקאביב.
באותה השנה גם ניגן בסרטים- "מוחי" ו"הטובים לסייף".
בתחילת 2020 הועלתה בתיאטרון הקאמרי הצגת הבכורה של המחזה של חנוך לוין, "מתאבל ללא קץ", שהרשמן הפיק יחד עם אפרת בן צור את המוזיקה שלה.
הוא גם אחד הנגנים בהצגה.
2011, נועה גולנדסקי, "סוכריות מזרים"
2013, עופר פריאון, "שום דבר עוד לא קרה"
2015, קרני פוסטל ורועי ירקוני, "רחוק מדי"
עומר בן עבד אל-עזיז , המכונה גם עומר השני, היה הח'ליף השמיני משושלת בית אומיה והח'ליף השנים עשר באסלאם הסוני בכלל.
על אף שמשל פחות משלוש שנים, עומר נחשב במסורת האסלאמית כח'ליף טוב מאוד ביחס לשאר ח'ליפי בית אומיה' ובכלל, ויש שאף החשיבו אותו כשווה במעלתו לארבעת הח'ליפים ישרי הדרך (אלח'לפאא' אלראשדון – הח'ליפים הראשונים אחרי הנביא מחמד, שנחשבו לצדיקים במיוחד).
עומר נולד בעיר אל-מדינה בסביבות שנת 680 לספירה, את מרבית שנות ילדותו (בערך מאז 685) העביר במצרים, שאותה כבש אביו ושלט בה במצוות סבו מרואן בן אל-חכם שהיה אז הח'ליף, ולאחר מכן תחת דודו עבד אל-מלכ בן מרואן שירש את הסב.
לאחר מות אביו ב-705 נקרא עומר על ידי דודו עבד אל-מלכ לדמשק, מקום מושב הח'ליפות האומיית, ולקח את ידה של בת הח'ליף פאטימה.
זמן קצר לאחר מכן, נפטר דודו-חותנו, ועומר נשלח לשלוט על החג'אז מהעיר מדינה על ידי דודנו-גיסו הח'ליף החדש אל-וליד בן עבד אל-מלכ.
בתקופת נציבותו בחג'אז יצאו לעומר מוניטין של שליט רחום ונח, עובדה שגרמה לפליטים עיראקים, שנסו מפני ידו הקשה של הנציב העיראקי אל- חג'אג' בן יוסוף, לברוח למדינה כדי לזכות בחסדיו.
גרסה מחקרית, רומנטית פחות, מסבירה שאל-חג'אג' רדף בעיראק את אנשי שבט הימנים אשר התנגדו לשבט הקיס שבו צידד הח'ליף, אל ואליד.
עומר לעומת זאת, כמו סולימאן, אחי הח'ליף ויורש העצר העתידי, צידד בימנים ולכן נתן להם מקלט בחג'אז מפני רדיפותיו של אל-חג'אג'.
לאחר שנים של עוינות פוליטית בין עומר לאל-חג'אג', נענה הח'ליף אל-ואליד לקובלנותיו של מושל עיראק והעביר את עומר מתפקידו בחג'אז.
כך מצא עצמו עומר בשנת 712 בדמשק, יושב בחצר הח'ליפות, וכך היה מוכן שלוש שנים לאחר מכן ליעץ לשותפו הפוליטי, סולימאן בן עבד אל-מלכ, שעלה לשלטון ב-715.
בשנת 717, לאחר כשנתיים של מלוכה, נפל סולימאן בן עבד אל-מלכ, שהיה צעיר למדי, למשכב.
הוא ביקש מאיש שלומו רג'א אבן חיוה להפיץ את כתב הצוואה, שבו נכתב כי בנו בן השתים עשרה יירש את ח'ליפותו.
רג'א מתאר כיצד הוא נחרד מהרעיון וטען בפני הח'ליף הגוסס ש"אחד הדברים ששומרים על הח'ליף בקבר הוא מינויו של יורש הגון".
מנהיג המוסלמים קיבל את דבריו, ולאחר דין ודברים בחר בדודנו, עומר בן עבד אל-עזיז, כח'ליף אחריו, משום שהעריך את היותו מוסלמי טוב והגון.
המנהיג הגוסס חשש שיורשו ייתקל בהתנגדותם של אחיו בני השושלת המרואנית – יזיד והישאם בניו של עבד אל-מלכ, ועל כן ציווה שיזיד אחיו ימונה כח'ליף אחרי מות עומר.
חלק מן ההיסטוריונים סבורים שעידודו של סולימאן למנות את עומר כמחליפו, על ערש דווי, נעשה על ידי אנשי שלומו, הימנים.
הסיבה לכך הייתה חששם מתפיסת השלטון על ידי אחד מאחיו יזיד או הישאם, בני בריתם של הקיסים.
חשש זה מסביר את הצורך בהבאת בן הדוד לצורך ירושת הח'ליף מרובה האחים.
כמו כן מסביר את חששם ממינויו של אחד מבניו הצעירים, אשר בקלות רבה היה עשוי להישלט על ידי דודיו ולהיות עוין לימנים.
במצוות דודנו המנוח, מצא עצמו עומר בשנת 717 יושב על כס הח'ליף בדמשק.
האדרת שמו של עומר במסורת המוסלמית
המסורת המוסלמית שנכתבה ברובה בידי נאמני השושלת העבאסית, שהדיחה מהשלטון את האומיים, נוהגת לרוב להציג את ח'ליפי בית אומיה כמלכים נהנתניים וחילוניים למדי.
בניגוד אליהם בולטת דמותו של עומר השני, ח'ליף נאמן לאסלאם בכל רמ"ח אבריו ושליט רחום ודואג לאנשיו.
מוחמד אבן ג'ריר אל-טבארי, בספרו, מביא שורה של סיפורים על דמותו של עומר, המקבעים את דמותו כמנהיג שונה וטוב מקודמיו.
רצף הסיפורים פותח בכך שהוא שולח מכתב, עם הכתרתו, לאחד מנציגיו בשם יזיד אבן מוהלב.
במכתבו בולטת דבקותו באל והנכונות לשמור את דבריו, גם כשאלו סותרים את תאוותיו ורצונותיו.
עובדה זו מפתיעה כל כך את יזיד שאומר כי איננו מוכן לשרת תחת ח'ליף זה, משום ש: "זו לא הדרך שבה דיברו בני ביתו בעבר, והוא לא מתכוון להמשיך את מורשתם".
המסר של הסיפור ברור: עומר איננו ח'ליף אומיי רגיל, אלא איש אדוק במצוות אללה.
גם ביחס לתיאור צדיקותו הגדולה קיימות גישות שונות במחקר ההיסטורי.
יש אומרים שעומר לא התייחד באמונה זכה, אלא היה מנהיג כושל ושליט עיוור, שהזניח את ענייני המדינה לטובת הצטדקויות דתיות ובכך זכה במוניטין לא מוצדק.
אחרים מרמזים שדבקותו הדתית של עומר נבעה דווקא ממודעות פוליטית ערה, ושייתכן שנוהגי הצניעות והיראה שלו נבעו מהרצון לאהדת ההמונים.
בנוסף לאלו אי אפשר להימנע גם מהאפשרות שהספרות האסלאמית שבאה לאחר נפילת האומיים בחרה לנפח ולהאדיר את צדקותו של עומר כדי להשחיר בצילו את שאר ח'ליפי בית אומיה שלא היו אהודים על מחליפיהם.
בתקופת שלטונו הקצרה ניסה עומר להעביר רפורמות רבות בצורת השלטון שהייתה נהוגה עד זמנו.
רוב הרפורמות בוטלו, או אבדו מכוחן לאחר מותו, כדוגמת חוקי עומר המפורסמים, המגדירים בחוק את ההגבלות וההשפלות המוטלות על בני החסות שאינם מוסלמים, שנכתבו ככל הנראה על ידי עומר השני (הגם שבמסורות הקדומות הן מיוחסות לסב אמו, עומר אבן אל-ח'טאב – הח'ליף השני.
לאחר מותו לא הם יושמו רק לעיתים נדירות, על ידי מנהיגים מאוחרים, קנאים לדתם כמותו.
גם דרישתו לבטל את מס הג'יזיה המוטל על מואלים (מתאסלמים 'טריים'), ולהחילו רק על בני החסות הלא מוסלמים, לא החזיקה מעמד לאחר לכתו.
ייתכן שמאמציו היו נושאים פרי, וייתכן שהרפורמות שקיווה להנהיג היו משנות את פני הח'ליפות האומיית והאסלאם בכלל, אילו היה מאריך ימים.
אולם בעשרה (או בחמישה) לפברואר בשנת 720 נפח עומר בן עבד אל-עזיז את נשמתו, לאחר מחלה של עשרים ימים, והוא אך בן 40 (או 35) שנים.
לאחר מותו, עבר השלטון ליזיד דודנו, כפי שציווה סולימאן לפני מותו.
כמצופה, הפך יזיד את המפה הפוליטית לטובת רעיו הקיסים, ואף הביא לביטולן של מרבית הרפורמות של דודנו.
באופן לא מפתיע קיימת גם אגדה התולה את מותו של עומר בגיל כה צעיר בכך שהוא הורעל בידי האצולה האומיית שסלדה מגישתו השמרנית.
עומַר מָסְקַרֶל גונסאלס (בספרדית: Omar Mascarell González, נולד ב-2 בפברואר 1993 בסנטה קרוס דה טנריפה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי-משווני המשחק בעמדת הקשר האחורי במיורקה ובנבחרת גינאה המשוונית.
מסקרל גדל בטנריפה שבאיים הקנריים ושיחק במועדונים מקומיים עד גיל 17. בגיל זה החל לשחק באקדמיה של ריאל מדריד, ובאוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה בקבוצת המילואים, ריאל מדריד קסטיליה, במשחק מול קבוצת המילואים של ספורטינג חיחון במשחק במסגרת הליגה השלישית.
בעונה זו, ערך מסקרל 24 הופעות, וסייע לריאל מדריד קסטיליה להעפיל אל הליגה השנייה, ממנה נעדרה חמש שנים.
על אף הצלחתו, את עונת פתח מסקרל בקבוצה השלישית של ריאל מדריד, שגם היא שיחקה בליגה הספרדית השלישית, אך עד מהרה חזר לריאל מדריד קסטיליה.
באוקטובר 2012 ערך מסקרל את הבכורה שלו כשחקן מקצוען בליגה השנייה, כאשר החליף את פדרו מוסקרה בניצחון 2–4 על ספורטינג חיחון.
ביוני 2013, במחזור האחרון של עונת 2012/13, ערך מסקרל את הופעת הבכורה בלה ליגה, כאשר החליף את מסוט אוזיל בניצחון 2–4 על אוסאסונה.
הייתה זו הופעתו היחידה של מסקרל בקבוצה הבכירה של ריאל מדריד.
בעונת המשיך מסקרל לשחק בקבוצות המילואים של ריאל מדריד.
באוגוסט 2014 הצטרף מסקרל בהשאלה לעונה אחת לדרבי קאונטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ האנגלית.
את הבכורה ערך מול רות'רהאם יונייטד כשנכנס כמחליף במסגרת הליגה.
על אף ששיחק בדרבי קאונטי עונה אחת בלבד ולא היה שחקן הרכב קבוע, נכנס מסקרל ללבבות האוהדים, כאשר הפגין את כישורי ניהול המשחק ובישול השערים שלו, וזכה לשירים שנכתבו עליו.
לאחר שסיים מסקרל את השאלתו לדרבי קאונטי, הושאל שוב מריאל מדריד, והפעם לספורטינג חיחון מהלה ליגה הספרדית.
מסקרל ערך 28 הופעות בעונת , וסייע לספורטינג חיחון להישאר בליגה, על חודה של נקודה אחת מהיורדת ראיו ואיקאנו.
בתום עונה זו, חזר מסקרל לריאל מדריד.
בקיץ 2016 נמכר מסקרל לאיינטרכט פרנקפורט תמורת כ-850 אלף אירו, וחתם על חוזה לשלוש שנים, עם אופציה לרכישה מחדש על ידי ריאל מדריד תמורת 4 מיליון אירו.
מסקרל רשם עונה ראשונה טובה מאוד בפרנקפורט, וערך 28 הופעות ליגה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם מרקו פביאן, סלובודן מדויביץ', אנטה רביץ', דני בלום וטאלב טוואטחה.
לקראת סיום העונה נפצע והחמיץ את גמר הגביע הגרמני בו הפסידה פרנקפורט לבורוסיה דורטמונד.
מסקרל היה מושבת למשך חודשים ארוכים והחמיץ את תחילת עונת 2017/18, וחזר לקראת פגרת החורף.
במשחק רבע גמר הגביע הגרמני מול מיינץ 05, הבקיע מסקרל את השער השלישי בניצחון 0–3, שהיה שער הבכורה שלו במועדון.
במחזור ה-33 של אותה עונה, הבקיע מסקרל את שער הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 0–3 על המבורג.
בהמשך העונה, היה מסקרל שותף לזכייה ההיסטורית של איינטרכט פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 1–3 בגמר על באיירן מינכן, בו שיחק 90 דקות.
ביוני 2018, הופעל סעיף הרכישה מחדש של מסקרל תמורת 4 מיליון אירו על ידי ריאל מדריד.
ביולי 2018 נמכר מסקרל מריאל מדריד לשאלקה 04 תמורת 10 מיליון אירו, וחתם על חוזה בשאלקה לארבע שנים.
בשתי עונותיו הראשונות במועדון, מסקרל ושאלקה סיימו בחלק התחתון של הטבלה אך נשארו בליגה.
בעונת 2020/2021 מונה מסקרל לתפקיד קפטן הקבוצה עד לחזרתו של סיאד קולאשינאץ בינואר.
בתום עונה זו, נשרו מסקרל ושאלקה לבונדסליגה השנייה.
ב-23 באוגוסט 2021 חזר לספרד וחתם באלצ'ה לעונה אחת.
מסקרל הפך מיד לשחקן הרכב במועדון, ונשאר עמו בליגה בעונה הראשונה שלו במועדון, 2021/22. מסקרל האריך חוזהו גם לעונת 2022/23, שבסיומה נשר עם אלצ'ה לליגת המשנה הספרדית.
בקיץ 2023 חתם מסקרל במיורקה.
בעונת הבכורה שלו במועדון, 2023/24, ערך 29 הופעות ליגה וסיים עם הקבוצה במקום ה-15, שהשאיר אותה בליגה.
מסקרל הגיע עם מיורקה באותה עונה לגמר גביע המלך, בו הפסידה הקבוצה לאתלטיק בילבאו לאחר בעיטות הכרעה, אך לא שותף במשחק זה.
מסקרל שיחק בנבחרות ספרד עד גיל 18 ועד גיל 20.
למסקרל שורשים בגינאה המשוונית מצד אביו.
במאי 2012 זומן מסקרל לצמד משחקים של נבחרת גינאה המשוונית במוקדמות מונדיאל 2014 מול נבחרות תוניסיה ונבחרת סיירה לאון.
מסקרל נסע לבירת גינאה המשוונית, מלאבו, אך לבסוף לא שיחק במשחקים אלה, משום שערך הופעה אחת במדי נבחרת ספרד עד גיל 20, ולא רצה לוותר על האופציה לשחק בנבחרת ספרד.
זאת על אף שהתאחדות הכדורגל של גינאה המשוונית סיימה את התהליכים הפרוצדורליים על מנת שמסקרל יוכל לשחק בנבחרת גינאה המשוונית.
ביוני 2024 ערך מסקרל את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גינאה המשוונית, בהפסד 1-0 לתוניסיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
עומר ירדני (נולד ב-7 בינואר 1991) הוא עיתונאי ואיש רדיו וטלוויזיה ישראלי.
משמש מגיש, עורך וכתב חברה בחדשות 13.
ירדני נולד בינואר 1991 בבת ים כצעיר מבין שלושה ילדים.
משפחתו התגוררה בבת ים עד 1994, ואז עברה לראשון לציון.
את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון הגימנסיה הריאלית.
בשנים 2005 ו-2008 השתתף במשלחות של תנועת הצופים העבריים לארצות הברית.
ב-2010 החל בשנת שירות בתנועת הצופים, במסגרת גרעין "רעים" בעפולה.
ביולי 2013 השתחרר משירותו בצה"ל.
מאוקטובר 2013 עד נובמבר 2014 הגיש בערוץ הראשון את מהדורת החדשות לילדים "המהדורה" של "זאפ".
ב-1 בדצמבר 2013 החל את עבודתו בחדשות עשר, תחילה כעורך ומגיש מבזקי חדשות בתחנות הרדיו האזוריות של ערוץ עשר, וב-1 בנובמבר 2014 החל במקביל את שידוריו בטלוויזיה, שם הוא מגיש מבזקי חדשות.
בנוסף, במשך תקופה מסוימת, הגיש את "16:30" ואת "מהדורת 19:00" בימי חמישי.
החל מיוני 2018 ועד למיזוג ערוץ עשר ו"רשת" נמנה עם מגישי תוכנית הבוקר של ערוץ 10, "בוקר אור".
עם מיזוג ערוץ עשר ו"רשת", עבר לעבוד ב"חדשות 13" כמגיש מבזקי חדשות.
מראשית 2019 הוא שימש גם מגיש-מחליף של מהדורת חדשות הלילה, "היום שהיה".
לאחר שגאולה אבן-סער התפטרה מהגשת "העולם הבוקר", תוכנית הבוקר של ערוץ 13, חזר ירדני להגשת התוכנית בשעות הבוקר, כשלצידו משמשת כמגישה רותם ישראל.
מאז שחרורו מצה"ל הוא משמש גם כקריין פרסומות, תשדירים וסרטוני הדרכה לחברות ולגופים שונים, וכן כמנחה אירועים.
בנוסף, הוא מקריא ספרים בחברת "iCast".
כמו כן כתב ירדני באתר האינטרנט "מה וזה".
ב-2014–2015 למד משחק בבית הספר "טכניקה - משחק מול המצלמה".
ב-2017 החל בלימודים לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב.
במהלך לימודיו, היה ירדני שותף להפקת הפודקאסט "מדברים משפטים" של הפקולטה למשפטים.
ב-2025 ירדני מגיש את תוכנית הרדיו "שגרת חירום", המשודרת בגלי צה"ל בצהרי ארבעה ימים בשבוע.
בתוכנית הוא מראיין חיילי מילואים בתפקידים שונים.
עומר שינה ינקלביץ' (נולדה ב-25 במאי 1978, י"ח באייר ה'תשל"ח) היא פוליטיקאית שכיהנה כשרת התפוצות, חברת קבינט הקורונה, משקיפה בקבינט המדיני ביטחוני וכחברת הכנסת בסיעת "כחול לבן" מטעם מפלגת "חוסן לישראל".
ינקלביץ' היא האישה החרדית היחידה שכיהנה כשרה בישראל.
נולדה במשפחה חילונית בתל אביב, ולה אח צעיר.
הוריה הם יעקב (יאשה) גילינסקי, שחקן תיאטרון יוצא ליטא, ועדי (זלדה), אחות פסיכיאטרית שעלתה לישראל מלטביה הסובייטית.
כשהייתה בת 5, החלו הוריה תהליך חזרה בתשובה.
התחנכה במוסדות חרדיים: בית יעקב וסמינר הרב וולף.
כנערה, יצאה עם הוריה לשליחות יהודית במדינות ברית המועצות.
במסגרת זאת, לימדה שיעורי עברית וזהות יהודית בבתי ספר ובקהילות היהודיות.
היא בעלת תעודת הוראה מהאקדמיה היהודית לבנות גייטסהד ותואר ראשון בחינוך מסמינר בית יעקב תל אביב (שצ'רנסקי).
כמו כן, למדה קורסים בהוראה באנגלית באוניברסיטת קיימברידג'.
בין השנים 2002–2007 לימדה וחינכה בבית ספר "תחכמוני" ובתיכון "בת ציון" בירושלים.
ינקלביץ' היא בוגרת כמצטיינת דקאן במשפטים של המכללה האקדמית קריית אונו ומוסמכת במשפטים בהצטיינות באוניברסיטת בר-אילן.
בנוסף, היא מגשרת מוסמכת ועמיתה במכון גשר למנהיגות.
ב-2007 הוסמכה לעריכת דין והתמחתה בדיני קניין רוחני.
שימשה כחברת ועדת הקניין הרוחני הארצית של לשכת עורכי הדין בישראל.
היא מתמחה גם בתחום הביוש באינטרנט וייצגה אמנים.
בין השנים 2007–2015 הייתה העוזרת המשפטית של השופט רם וינוגרד בבית משפט השלום בירושלים ולאחר מכן בבית משפט המחוזי ירושלים.
בין השנים 2015–2016 הייתה ראש המטה של אבי כהן, מנכ"ל המשרד לשוויון חברתי בימי השרה גילה גמליאל.
באותה עת נפתחה נגדה חקירה משמעתית של נציבות שירות המדינה בעניין דיווחי נוכחות כוזבים כאשר הייתה עוזרת משפטית.
ההליך הסתיים בעסקת טיעון שבמסגרתה פרשה משירות המדינה והתחייבה לא לשוב אליו במשך שנתיים.
בין השנים 2016–2017 ניהלה את חברת "מרום-קשרי ממשל" העוסקת בלובינג ואסטרטגיה מול משרדי ממשלה.
בין השנים 2018–2019 ניהלה פרויקטים במכון שם עולם.
ינקלביץ' פעילה למען שילוב פריפריה חברתית, קידום תעסוקה אקדמיה והכשרה מקצועית, בדגש על המגזר החרדי, שילוב נשים וקידומן וקידום התרבות היהודית והפצתה.
ינקלביץ' התראיינה ופרסמה טורים אישיים בכלי התקשורת שבהם הביעה תמיכה במתן אפשרות להפרדה מגדרית בציבור החרדי באקדמיה ובאירועים, ואף כללה את הנושא בנאום הבכורה שלה בכנסת.
לטענתה, "הפרדה אינה הדרה" ואף להפך, "ההפרדה מאפשרת לנשים חרדיות להתפתח אקדמאית ומקצועית.
מי שמתנגד ללימודים בהפרדה לחרדים, מזיק בראש ובראשונה לנשים החרדיות".
ב-2015 הקימה את עמותת "רק התחלנו", למען הפריפריה החברתית בישראל, בדגש על החברה החרדית, שפעלה גם במגזר הבדואי.
באמצעות העמותה, שבה שימשה כמנכ"לית בהתנדבות, הקימה את מיזם "אמנות ואמונה - המרכז לאמנות ברוח יהודית", שמיועד לסיוע והעצמת אמניות ואמנים חרדים, במטרה לסייע לפריחת אמנות איכותית ומתן הזדמנויות שוות לאמנים שומרי מצוות; הקמת מרכז תרבות חרדית, פיתוח תוכניות מנהיגות, והובלת מיזמי סיוע לנשים ומשפחות במצוקה.
הקימה את מיזם "עלמא - ייצוג משפטי לנשים מהמגזר החרדי".
הייתה חברת הוועד המנהל בעמותת הקריה הלימודית ירושלים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת הצטרפה למפלגת "חוסן לישראל" והוצבה במקום ה-11 ברשימתה לכנסת, שהיה המקום ה-23 ברשימת "כחול לבן", ונבחרה כחברת הכנסת העשרים ואחת.
התגובות לכך בחברה החרדית היו מעורבות, בין היתר בשל ריצתה ברשימה משותפת עם יאיר לפיד.
היא התמודדה ונבחרה לכנסת ברשימה זו גם בבחירות לכנסת העשרים ושתיים וכן ב.
ינקלביץ' היא חברת הכנסת השנייה המגדירה עצמה כאישה חרדית (אחרי צביה גרינפילד, שכיהנה תקופה קצרה מטעם מפלגת מרצ, בשלהי הכנסת ה-17).
ב-17 במאי 2020 מונתה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשרת התפוצות, מה שהפך אותה לשרה החרדית הראשונה בישראל.
היא העבירה בממשלה את אישור "המתווה האסטרטגי להבטחת עתיד העם היהודי", הכולל תוכנית ארוכת טווח לביסוס הקשר עם יהדות התפוצות.
כמו כן, פעלה לחיזוק הקשר בין היהודים החרדים בישראל ליהדות התפוצות וכן בנושא פגיעות מיניות בציבור החרדי ונשים מוכות.
ביולי 2020 מונתה לחברה בוועדה למינוי דיינים כנציגה שנייה של הממשלה בנוסף לשר יעקב אביטן.
שימשה גם חברת ועדת השרים לענייני חקיקה, וחברת ועדת השרים למינויים בשירות החוץ.
בינואר 2021 צורפה לקבינט הקורונה.
באוגוסט 2020 במהלך סיור ביהודה ושומרון, התבטאה בעד החלת החוק הישראלי עליהם.
באפריל 2021 צורפה ינקלביץ' כמשקיפה בקבינט המדיני ביטחוני.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 סירבה להצעתו של בני גנץ לשיבוץ בחמישייה הראשונה של רשימת "כחול לבן", והחליטה שלא להתמודד בבחירות, בשל חילוקי דעות, בין היתר על רקע אי-הסדרת המאחזים.
מ-2021 ינקלביץ' היא חברת הנהלת הקונגרס היהודי העולמי.
היא עוסקת בייעוץ אסטרטגי וליווי מנהיגים בתחומים גאופוליטיים ותקשורתיים.
ינקלביץ' נשואה לירון ינקלביץ, ולהם שני בנים ושלוש בנות.
הם מתגוררים ברמת בית שמש.
עומר טישלר (נולד ב-1975) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המיועד לפקד על חיל האוויר.
בתפקידו האחרון שירת כראש מטה חיל האוויר הישראלי, וקודם לכן שירת כראש להק מבצעי אוויר.
טישלר נולד בכרמיאל, בן לאמנון, עורך דין, ולסילביה (צ'יקי), מדריכה לפלדנקרייז.
גדל בכפר סבא והשלים את לימודיו התיכוניים בתיכון אוסטרובסקי.
התגייס לצה"ל בשנת 1993, וסיים קורס טיס בשנת 1995 במגמת קרב.
הוכשר כטייס F-16, ולאחר מכן עבר הסבה למטוסי F-15I.
פיקד על קורס האימון המתקדם של טייסי הקרב.
בשנת 2002 יצא ללימודים אקדמיים, וסיים תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב.
לאחר הלימודים פרש מצה"ל ועסק בתחום ההיי-טק.
במלחמת לבנון השנייה שירת כטייס מילואים בטייסת F-15I.
לאחר המלחמה חזר לשירות קבע ומונה לסגן מפקד טייסת 105. ב-2011 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד טייסת 140. בשנת 2013 מונה למפקד טייסת 119. ב-2015 מונה לראש ענף במטה המבצעי של חיל האוויר.
ב-2016 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מחלקת השתתפות בלהק השתתפות ומסוקים.
ב-30 ביולי 2017 מונה למפקד בית הספר לטיסה, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2018. ב-30 ביולי 2019 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס נבטים.
בספטמבר 2021 מונה לראש להק מבצעי אוויר, תפקיד אותו מילא עד 9 באוגוסט 2023. ב-26 בספטמבר 2023 החל לשרת כראש להק המטה, ושירת בתפקיד זה במלחמת חרבות ברזל ובמבצע עם כלביא.
ב-11 בנובמבר 2025 סיים תפקידו זה.
ב-23 בדצמבר 2025 אישר שר הביטחון ישראל כ"ץ את מינויו לתפקיד מפקד חיל האוויר.
הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי, ובעל תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.
עומר לקאו (נולד ב-7 בפברואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי יבנה מליגה א' דרום.
לקאו נולד ביבנה למשפחה יוצאת אתיופיה.
החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי יבנה.
בגיל 13 הצטרף למכבי תל אביב וכעבור ארבע שנים עבר לעירוני קריית שמונה.
ב-9 באפריל 2017 ערך לקאו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד מ.ס.
ב-13 בינואר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד בית"ר ירושלים.
ב-17 ביולי 2020 הושאל לעונה אחת להפועל חדרה.
ב-3 בפברואר 2021 חתם בהפועל כפר סבא עד תום העונה.
ב-23 ביולי 2021 חתם לקאו לעונה אחת בבית"ר ירושלים.
לאחר ששותף בשבעה משחקים בהפועל רמת גן בתחילת עונת 2022/2023, חתם ב-5 בדצמבר במכבי יבנה מליגה א' דרום.
בצעירותו שיחק לקאו בכל הנבחרות הצעירות של ישראל ורשם בסך הכל 29 הופעות, תשע מתוכן בנבחרת הצעירה עד גיל 21.
עומר מושקוביץ (נולדה ב-12 ביולי 1991) היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, תסריטאית ושחקנית ישראלית.
עומר מושקוביץ נולדה וגדלה בתל אביב.
ב-2004 השתתפה בסרטם של רונית אלקבץ ושלומי אלקבץ "ולקחת לך אישה" בתפקיד גבריאל, בתה של הדמות הראשית.
ב-2009 סיימה את בית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין במגמת תיאטרון.
ב-2011, בתום שירותה הצבאי בחיל החינוך והנוער כמדריכת נוער במרחב, החלה להופיע עם חומרים שכתבה והלחינה, כולם בשפה העברית.
בשנים 2015–2016 למדה בבית הספר למוזיקה רימון.
ב-2017 יצאו שני הסינגלים הראשונים שלה - "קל להתאהב בי" ו"כתבו עליי".
באותה שנה יצא גם אלבום הבכורה של עומר מושקוביץ, "צעדי רדיפה", הכולל 11 שירים שכתבה והלחינה.
את האלבום הפיק היוצר והמפיק המוזיקלי תמיר גורדין, שאותו הכירה במהלך לימודיה ברימון, והוא הופץ על ידי חברת התקליטים נענע דיסק.
ב-2018 התקבלה למחזור הראשון של התוכנית "סינתיסייזר", שמטרתה לטפח יוצרים עצמאיים ולקדם את עשייתם המוזיקלית.
ב-2019 הוציאה עומר מושקוביץ את השיר והקליפ "אמן טוב זה אמן שטוב לו".
במופע השתתפו בין היתר איה זהבי פייגלין, גבע אלון, עינב ג'קסון כהן, אור אדרי, עדי-קשת כהן, אלישע בנאי, סיון טלמור, פלורה, עומר קורן ואחרים.
הקליפ "אמן טוב זה אמן שטוב לו", שאותו ביימה מושקוביץ לצד אליה מלמד, נבחר להשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי Transnational Queer Underground בברלין.
מושקוביץ גם הוזמנה לאולפן ynet כדי לבצע את השיר.
אלבומה השני של עומר מושקוביץ, "נצטרף לעדר", יצא באוגוסט 2020. את האלבום הפיקו תמיר גורדין ושלי לוי והוא כולל תשעה שירים שאת כולם כתבה מושקוביץ והלחינה.
שיר הנושא של האלבום, "נצטרף לעדר", שיצא בסוף 2019, נכנס לרשימת 100 השירים הגדולים של העשור במצעד של רדיו הקצה ושל וואלה תרבות.
הקליפ לשיר "עצות", גם הוא מתוך האלבום, צבר יותר מרבע מיליון צפיות ברשתות החברתיות וביוטיוב.
השיר עצמו נכנס לפלייליסט של גלגלצ והיה חלק מפסקול הסדרה חזרות של כאן 11. במצעד הישראלי והבינלאומי של רדיו "הקצה" לשנת 2020 נבחר השיר "עצות" במקום השני מבין שירי השנה ואילו האלבום "נצטרף לעדר" נבחר במקום השלישי מבין אלבומי השנה.
שיר נוסף מתוך האלבום, "ים יבשה", נבחר במסגרת בחירת העורכים בתחנת הרדיו כאן 88. בקיץ 2021 צולם בים המלח ביצוע לייב מיוחד לשיר זה במסגרת פרויקט אינדי סיטי.
הוא הופץ ברשתות השונות ושודר בערוץ 8. בספטמבר 2021 נבחר השיר למקום ה-15 במצעד השנתי של כאן 88 לשנת תשפ"א.
לקראת השקת האלבום החלה מושקוביץ להעלות סדרת רשת מוקמנטרית שבועית בשם "סולדאאוט".
הסדרה, שאותה כתבה וביימה ובה היא מגלמת את עצמה, מתארת את המסע שלה כיוצרת צעירה בדרך להכרה ומציגה את אחורי הקלעים של עולם המוזיקה העצמאית בישראל.
העונה הראשונה של סולדאאוט כוללת עשרה פרקים.
בחודש מאי 2021 החלה העונה השנייה של הסדרה.
באוגוסט 2020 הוציאה מושקוביץ גרסה חדשה ללהיט "קולנוע" של שרון ליפשיץ (מילים: דן תורן) במסגרת פרויקט "אז.
עכשיו" - גרסאות חדשות לאלבומי מופת ישראליים - שיזם המפיק והמנהל המוזיקלי חיים שמש.
בפברואר 2021 הוציאה גרסה מחודשת לשיר "ימי הפרח והאהבה" (מילים: יעקב רוטבליט.
לחן: קורין אלאל) במסגרת האלבום "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט".
בפרויקט השתתפו אמנים מוכרים דוגמת דן תורן, סטלה גוט, יובל מנדלסון, האחים צברי, תמר אפק, אור אדרי ואמנים אלטרנטיביים נוספים מעולם הפאנק והפולק.
עומר מושקוביץ הופיעה, בין היתר, בפסטיבל הפסנתר בתל אביב, שבו אירחה את עלמה זהר ובפסטיבל אינדינגב.
ביולי 2022 הופיעה במועדון Madame Claude בברלין.
ב-19 באפריל 2023 הוציאה את הסינגל "סולידריות".
ב-10 ביולי הוציאה את הסינגל "(לא!) הרס עצמי".
ב-30 בינואר 2024 הוציאה מושקוביץ את האלבום "לבבות ברזל", המתכתב עם מאורעות ה-7 באוקטובר ונוצר בפרק זמן של חודש במהלך מלחמת חרבות ברזל.
באלבום הקצר, בן השבעה שירים, משתפת מושקוביץ פעולה עם תושבת קיבוץ בארי, אסיא גרינברג, אותה פגשה במלון מפונים בים המלח.
אלבום אחד נוסף עליו עבדה מושקוביץ וכבר היה מוכן עוד בטרם המלחמה, "אליפות", נדחה בשל המצב.
לקראת יציאת "לבבות ברזל" השיקה מושקוביץ את השיר "דברים גדולים ממני" ב-17 בינואר 2024, אותו כתבה והלחינה בהפקתם המוזיקלית של תמיר גורדין ויוני דויטש.
לבד מיצירתה והופעותיה היא מלמדת פיתוח קול ונמנית עם צוות המרצים של בית הספר לאמנויות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר.
הטקסטים של כמה משיריה פורסמו בכתב העת לספרות עכשווית "גג".
עומר מושקוביץ היא בתם של במאית התיאטרון דדי ברון ושל המחזאי שלומי מושקוביץ.
סבה, ראובן מושקוביץ, היה ממקימי היישוב היהודי-ערבי נווה שלום שליד לטרון.
יש לה שלוש אחיות למחצה: מיכל בלנקשטיין וטל בלנקשטיין – שתיהן שחקניות ויוצרות בתיאטרון הקאמרי, ודנה בלנקשטיין, במאית קולנוע וטלוויזיה, שמנהלת את בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
מושקוביץ נשואה למוזיקאי יוני דויטש והם חיים בתל אביב.
השיר "נצטרף לעדר" יצא במסגרת אלבום האוסף Synthesizer Sessions#1
גרסת כיסוי לשיר "ימי הפרח והאהבה" יצאה במסגרת אלבום האוסף "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", נענע דיסק, 2021
ביצועים חדשים לשירים "קולנוע" ו"אתה בא אליי" יצאו במסגרת האלבום "אתה בא אליי - גרסת תמיר גורדין ל'קולנוע' של שרון ליפשיץ" מתוך סדרת האלבומים "אז.
עכשיו" בהפקת חיים שמש, 2021
עומר חזן (נולד ב-7 במרץ 2000) הוא שחקן, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
חזן נולד, גדל והתחנך באשדוד.
בנם של אורלי, עובדת עיריית אשדוד, ואשר, עובד בזק.
בנעוריו למד בתיכון מקיף ז' ברובע הקריה בעיר מגוריו.
למד משחק בבית הספר למשחק "יצירתי".
בשנת 2011 שיחק בתפקיד אורח בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה, "עספור", בתפקיד מוטי הצעיר.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד משני בסרט הקולנוע "הקפות" בתפקיד מאיר ועקנין.
באותה השנה שיחק בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "לאן נעלם נימני?" בערוץ הילדים.
ב-2016 הצטרף לנבחרת הצעירים של סופר-פארם, והשתתף במחזה "תעתועים" של בית הספר למשחק "יצירתי" בו למד.
בשנת 2017 נבחר להנחות את התוכנית היומית לנוער "אונליין" של ערוץ הילדים, לצד גל גברעם וטיילור מלכוב.
נבחר להוביל את קולקציית הקפסולה שלו לחברת האופנה "TNT".
השתתף בפרסומת לנביעות, ודגמן לחברת YOLO.
חזן נבחר אף להשתתף בקמפיין המחודש של "מעשנים זה לא מתאים?" של ערוץ הילדים משנת 2014. בשנה זו הוא פרץ עם תפקיד אורח בסדרה "המלון של פיני" בתפקיד דילן, ונבחר לתפקיד מרכזי בקומדיית המצבים "אחותי קפצה כיתה", שם גילם את דישי במשך שלוש עונות עד לשנת 2020.
ב-2018 צורף לנבחרת השגרירים הישראלית של סמסונג, בה הוא נמצא עד היום.
השתתף בשעשועון "אסקייפ" של ערוץ KIdZ בהנחיית עומר דרור, ובתוכנית "לעוף על החג" של "פרוגי".
חזן השתתף בקליפ לשיר "לא צריכים סיבה" של לי בירן.
באותה שנה פרץ לתודעה בעיקר בזכות התפקיד הראשי בסדרת הנוער של ערוץ ספיד למנויי HOT - "אילת" שם גילם את עומרי אטיאס.
בהמשך השתתף במופע הלייב של HOT VOD young וב"פריסטייל פסטיגל" באותה השנה ובקמפיין "אל תתייג אותי" כחלק מהפסטיגל.
באותה השנה חזן השתתף בתפקיד מרכזי בסדרה המוזיקלית של ערוץ טין ניק והוט "פוראבר" עד 2019. בסוף השנה זכה בפרס השחקן הראשי בסדרת נוער על תפקידו בסדרה "אילת" בטקס פרסי נבחרי השנה של פרוגי ולשגריר אופל בישראל עד לשנת 2019.
מ-2019 החל לדגמן כפרזנטור של חברת האופנה "פקטורי 54" עד היום.
הופיע במחזמר "כמו גדולים" בתיאטרון היהלום בתל אביב.
התגייס לצה"ל כשחקן בתיאטרון צה"ל.
הנחה את משחק הרשת "MIKAN" לצד קים אזולאי.
נבחר להוביל את תוכנית המתיחות של טין ניק "לא לענות".
צעד בשבוע האופנה, הנחה את משחק ה"אולסטאר" באותה שנה.
הנחה תוכנית ליום העצמאות עם קים אזולאי בערוץ טין ניק.
באותה שנה חזן השתתף בקמפיין נגד לשון הרע, הנחה את תוכנית הקיץ היומית לנוער "הקומה האחרונה" של טין ניק, והשתתף בסדרת ההמשך של סדרת הקאלט "בצפר".
בסוף אותה שנה זכה חזן בתואר "שחקן השנה" בטקס הנבחרים של פרוגי ובעמוד האינסטגרם של ישראל בידור.
בחנוכה של אותה שנה כיכב בתפקיד הראשי במחזמר "כמו גדולים", המבוסס על שיריו של אריק איינשטיין, לצד ישראל קטורזה ונועם קלנשטיין.
באמצע השנה נפרד חזן ממנהלו האישי נדב לוי ועבר לסוכנות בועז בן ציון.
חזן שירת בתיאטרון צה"ל במדור הפקות.
ב-2020 נבחר לשגריר "פיאט" בישראל וכן לשגריר אדידס בישראל - בשניהם הוא נמצא עד היום.
השתתף בקמפיין "לא עומדים מהצד" נגד חרם ובעד שוויון חברתי, בהשתתפות נשיא המדינה רובי ריבלין.
באותה שנה חזן טס לפרימיירת הסרט "קדימה" מטעם דיסני ישראל ונבחר להנחות שוב את משחק ה"אולסטאר" בפסח 2020 ביחד עם אנה זק, שבוטל בעקבות נגיף הקורונה שהתפשט בישראל.
באותה שנה, נבחר להנחות את התוכנית היומית לימי הקורונה, "הבידודית", בערוץ טין ניק לצד שירה לוי וקווין רובין.
לקח חלק בשיר "ילדי המרפסות" של אייל גולן וכוכבי HOT, וכן בשיר "נשארים ביחד" של נבחרת סמסונג ישראל.
השתתף בסדרת הרשת "עז"ב" שיצר גיל וויס.
השתתף במיני סדרה של טין ניק "להציל את שייקה", ובתפקיד הראשי בסדרת הדרמה התקופתית של טין ניק ויס, "פלמ"ח" בה משתתף עד היום.
באוגוסט 2020 שב להנחות את העונה השנייה של תוכנית הקיץ היומית "הקומה האחרונה" בטין ניק.
דגמן ביום האופנה לגברים 2020. בספטמבר זכה בתואר שחקן השנה בטקס נבחרי השנה של ישראל בידור.
באוקטובר הצטלם לשער במגזין האופנה הבינלאומי "MOB Janural".
לקח חלק בגרסה המחודשת לשיר "תנו לגדול בשקט" של ישראל בידור.
בנובמבר החל לשחק בסדרת הדרמה המוזיקלית של טין ניק - "זיגי", בתפקיד ניב גלרון.
בדצמבר, לקח חלק במופע הפסטיגל לשנת 2020 - "My פסטיגל" שחגג 40 שנה למותג, בו גילם את דמותו מהסדרה "זיגי".
הוביל את קמפיין "לוקחים אחריות על הבריאות" של משרד הבריאות.
זכה בתואר שחקן השנה של אתר "פרוגי" בשנה השלישית ברציפות.
בסוף ינואר השתתף בתוכנית הרשת של ישראל בידור - "ישראל בידור SHOW 2021", וכן נבחר לאחד מתוך 21 המשפיעים מתחת לגיל 21 של השנה, על ידי המגזין "מעריב לנוער".
במרץ 2021 הוציא את השיר "כל מילה שלך היא שיר" מתוך הסדרה "זיגי" בכיכובו.
באפריל 2021 השתתף בקליפ לשיר "לכתוב אותך" מתוך אלבומו החדש של אייל גולן, וכן לקח חלק בגרסה המחודשת של השיר "תפילה" לישראל בידור.
ביולי 2021 שב לגלם את דמותו של אורי זאבי בסדרת הנוער התקופתית של yes "פלמ"ח".
החל לגלם את דמותו של כפיר זלמנוביץ' בטלנובלה היומית של HOT "בעלת החלומות", וכן הצטרף לקאסט השחקנים של הסדרה "שבאבניקים" ב-HOT לעונתה השנייה בתפקיד נועם.
בספטמבר 2021 זכה בתואר שחקן השנה באתר הבידור הישראלי "ישראל בידור", זו השנה השלישית ברציפות.
ב-27 באוקטובר 2021, במסגרת יום הקולנוע הישראלי, הוקרן הסרט "אל תחכי לי" שבכיכובו בהקרנת טרום בכורה ראשונה.
בדצמבר 2022 הופיע חזן בפעם השלישית שלו במופע הפסטיגל לצד אליאנה תדהר, אנה זק, שלישיית מה קשור, עידן תלם, עדן חסון ועוד.
בשנת 2024 החל לשחק בסדרה הקומית של חנן סביון וגיא עמיר "באש ובמים" שהופק עבור נטפליקס.
באותה שנה הוא גם דיבב את דמותו של דניאל בן גל בתסכית "שישה באוקטובר".
חזן הוא אחיינו של כדורגלן העבר אלון חזן.
משנת 2017 עד לתחילת שנת 2018 היה בזוגיות עם השחקנית נאיה פדרמן.
מסוף שנת 2018 חזן היה בזוגיות עם הרקדנית ליהיא פרויד, ובינואר 2022 השניים נפרדו.
בשנת 2024 ניהל מערכת יחסים קצרה עם הדוגמנית האמריקאית סאמר ריי.
חזן קרוב למסורת היהודית, מתפלל ומניח תפילין מדי יום, שומר שבת וכשרות ואף שומר נגיעה מנשים ובעקבות כך פרש מהפקת ההצגה 'צ'רלי וחצי'.
שנהסדרהתפקידהערות2011עספורמוטי הצעירתפקיד אורח2017המלון של פינידילן2020–2017אחותי קפצה כיתהדישיתפקיד ראשי2018מעורבביםעומרי אטיאסמיני סדרה; תפקיד ראשיאילתתפקיד ראשי2019–2018פוראברעומר גיגי2019בצפרשחר קפלן2020עז"בעצמוסדרת רשת-פארודיתלהציל את שייקהאייל שייקהשודרה גם ביוטיוב2020–2022פלמ"חאורי זאביתפקיד ראשי2020–2023זיגיניב גלרון2021בעלת החלומותכפיר זלמנוביץ'שבאבניקיםנועםתפקיד משני2024באש ובמים
+שנהסרטתפקידהערות2015הקפותמאיר וקניןלאן נעלם נימני?יוני2021–2022אל תחכי לימתן אייזנברגתפקיד ראשי; מבוסס על סיפור אמיתי2023המהנדסלוי
שנהשםדמותהערות2016תעתועים2018פריסטייל פסטיגלעומר2019–2020כמו גדוליםאדם ברמן2020My פסטיגלניב גלרוןשיחק את דמותו מ"זיגי"2022פסטיגל על פסטיגלהנסיך עומרוסתפקיד ראשי
שנהפרסקטגוריהפרויקטתוצאה2022פרסי נבחרי השנה של פרוגישחקן ראשי בסדרת נוערפלמ"ח, זיגי
עומר כהן (נולד ב-1982) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף המשמש כקצין חי"ר וצנחנים ראשי (קחצ"ר).
לפני כן שירת כמפקד חטיבת הקומנדו במלחמת חרבות ברזל, מפקד עוצבת ברעם, מפקד יחידת דובדבן ומפקד גדוד נחשון.
כהן, בנם של אבי ועליזה, נולד וגדל בזכרון יעקב.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 2001, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד 101. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
בסיום הקורס שב לגדוד ושירת כמפקד מחלקה וכסגן מפקד פלוגה בגדוד ולקח חלק בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
בהמשך לחם במלחמת לבנון השנייה, ולאחר מכן שימש כמפקד פלוגה בצנחנים, כמפקד פלחה"ן צנחנים, כראש לשכת ראש אמ"ץ ומפקד מחזור בבא"ח צנחנים.
בשנים 2016–2018 פיקד על גדוד נחשון ובהמשך פיקד על יחידת דובדבן.
באוגוסט 2020 מונה למפקד עוצבת ברעם.
ב-1 ביוני 2023 נכנס לתפקיד מפקד חטיבת עוז, והוביל אותה במלחמת חרבות ברזל, במהלכה לחמה ברצועת עזה, השמידה תשתיות אויב והרגה פעילי חמאס, ובלחימה בלבנון כנגד פעילי החזבאללה.
ב-10 בספטמבר 2025 נכנס לתפקיד תפקיד קצין חי"ר וצנחנים ראשי (קחצ"ר) בדרגת תת-אלוף והחליף את תא"ל ערן אוליאל.
בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו והוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.
עומר טל (נולד ב-15 באוקטובר 1992) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדות הרכז והקלע בעירוני נהריה.
טל החל את דרכו במחלקת הנוער של עצמה כפר ורדים, המקום בו גדל.
בהמשך הוא עבר לנוער של הפועל גליל עליון.
בשנת 2013 החל טל לשחק בבוגרים של הקבוצה.
בעונתו הראשונה, שותף טל ב-24 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 4.6 נקודות, 1.4 אסיסטים ו-1.4 ריבאונדים ב-14.5 דקות.
בעונתו השנייה, שיפר טל את מעמדו בקבוצה, וב-14 משחקים העמיד ממוצעים של 6.8 נקודות, 2.9 אסיסטים ו-2.2 ריבאונדים ב-20.9 דקות, לפני שעזב את הקבוצה באמצע העונה.
בינואר 2015, חתם טל באנרג'יה רובינאר מהליגה הרומנית ומהיורוצ'אלנג'.
טל שיחק בליגה כמקומי בעקבות דרכונו הרומני.
ביורוצ'אלנג', שותף טל ב-4 משחקים בהם שיחק רק 1.3 דקות בממוצע למשחק ולא הרבה להרשים.
בליגה הרומנית, שותף טל ב-3 משחקים בהם העמיד 0.7 נקודות, 2.0 אסיסטים ו-1.7 ריבאונדים ב-9.0 דקות.
בפלייאוף הוא שיחק במשחק אחד בו קיבל 3 דקות בלבד.
לקראת עונת , חתם טל בדינמו בוקרשט.
בבוקרשט שותף טל ב-4 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 1.5 נקודות ו-1.5 ריבאונדים ב-9.8 דקות, לפני שעזב את הקבוצה.
בינואר 2016, חזר טל לישראל וחתם עד תום העונה בהפועל מגדל העמק.
בקבוצה שיחק טל ב-16 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 10.4 נקודות, 5.8 אסיסטים, 3.8 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות ב-30.8 דקות.
ב-8 ביולי 2016, חתם טל בהפועל עפולה.
בעפולה העמיד טל ממוצעים של 11.6 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.
ב-5 ביוני 2017, חתם טל בהפועל רמת-גן גבעתיים.
ברמת גן שותף טל ב-34 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 8.9 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים ב-24.2 דקות.
ב-19 ביולי 2018, חתם טל במכבי קריית מוצקין.
במוצקין שותף טל ב-32 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 10.9 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים ב-25.8 דקות.
בחיפה שותף טל ב-21 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 10.3 נקודות, 3.8 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים ב-27.5 דקות.
בעקבות מיקומה של חיפה במקום השני בעת עצירת העונה עקב מגפת הקורונה, עלתה הקבוצה יחד עם טל לליגת העל.
ב-2 באוגוסט 2020, חתם טל בהפועל גליל עליון וחזר לקדנציה שנייה בקבוצה.
בעונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-3 וניצחה בסדרות רבע, חצי וגמר אליפות הליגה ועלתה לליגת העל.
את עונת 2021/2022 בליגת העל פתח טל בגליל עליון וב-16 משחקים עלה מן הספסל והעמיד ממוצעים של 4.3 נק' ו-1.8 אס' ב-14.1 דק' למשחק, בפברואר 2022 חתם בהפועל חולון.
יחד עם הפועל חולון זכה באליפות המדינה לשנת 2021/2022.
ב-5 ביולי 2022 חתם טל לשתי עונות בעירוני נהריה מהליגה הלאומית.
עוֹמַאר מֻוַנִּס יָאגי הוא כימאי אמריקאי-ירדני ממוצא פלסטיני, חתן פרס וולף לכימיה לשנת 2018 ופרס נובל לכימיה לשנת 2025. חלוץ בתחום הכימיה הרשתית (reticular chemistry).
יאגי נולד בעמאן, ירדן, למשפחת פליטים פלסטינים ממסמיה, שבה 14 ילדים.
הוא גדל בתנאי עוני, ללא חשמל, ועם גישה מוגבלת בלבד למים נקיים.
בגיל 15 עבר לבדו לארצות הברית, בעידודו של אביו.
למרות האנגלית הדלה שבפיו, החל לקחת קורסים בקולג' קהילתי בניו יורק, ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת המדינה של ניו יורק באולבני (SUNY) על מנת להשלים את לימודי הקולג' שלו.
באוניברסיטה זו גם למד לתואר ראשון בכימיה, אותו סיים ב-1985 בהצטיינות.
בשנים 1986–1990 למד במסלול ישיר לדוקטורט באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, בהנחייתו של וולטר קלמפרר.
בשנים 1990–1992 היה עמית בתר דוקטורי של הקרן הלאומית למדע באוניברסיטת הרווארד, בהנחייתו של ריצ'רד הולם.
בשנים 1992–1998 שימש יאגי כפרופסור חבר באוניברסיטת המדינה של אריזונה.
בשנים 1999–2006 החזיק במשרת פרופסורה לכימיה על שם רוברט ו' פארי באוניברסיטת מישיגן.
בשנים 2007–2012 החזיק במשרת פרופסורה לכימיה ולביוכימיה על שם כריסטופר ס' פוט באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) וכן כמחזיק הקתדרה למדעים פיזיקליים על שם אירווינג וז'אן סטון.
בשנת 2012 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הוא מחזיק במשרת פרופסורה לכימיה על שם ג'יימס ונילטג' טרטר.
הוא המנהל המייסד של מכון ברקלי העולמי למדע וכן המנהל השותף של מכון קוולי לננו-מערכות, השייך לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ולמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.
יאגי הוא חלוץ בתחום הכימיה הרשתית – תחום חדש המתמקד בתפירת אבני בניין מולקולריות יחד, על ידי קשרים חזקים, וזאת על מנת לייצר מסגרות פתוחות.
העבודה המזוהה עמו ביותר עוסקת בעיצוב ובהפקה של סוגי תרכובות חדשים הידועים כמסגרות אורגנו-מתכתיות (Metal-organic frameworks, MOFs), כ"מסגרות זאוליטיות אימידזולאטיות" (zeolitic imidazolate frameworks, ZIFs) וכ"מסגרות אורגניות קוולנטיות" (covalent organic frameworks, COFs).
ה-MOFs, למשל, ייחודיות בהיותן בעלות שטחי פנים גדולים וצפיפויות גבישיות נמוכות מאוד.
יאגי הוא גם חלוץ ה"טוויה המולקולרית" וסינתז לראשונה בעולם חומר שנטווה ברמה האטומית והמולקולרית, בשם COF-505.
הוא לוקח חלק במאמצים להשמשת חומרים אלה בטכנולוגיות אנרגיה נקייה הכוללות אחסון של מימן ומתאן, לכידה ואחסון של פחמן דו-חמצני וכן של "קציר מים" המבוסס על אוויר מדברי.
יאגי היה הכימאי השני המצוטט ביותר בעולם בשנים 2000–2010.
פרס לכימיה של מצב מוצק, מטעם האגודה האמריקנית לכימיה וחברת אקסון (1998)
מדליית סאקוני, מטעם החברה האיטלקית לכימיה (2004)
פרס מטעם המחלקה לתוכנית האנרגיה המימנית (2007)
מדליית החברה לחקר חומרים (2007)
פרס ניוקומב קליבלנד, מטעם החברה האמריקאית לקידום המדע (2007)
המדליה לכימיה של חומרים, מטעם החברה האמריקאית לכימיה (2009)
פרס יובל המאה של החברה המלכותית לכימיה (2010)
הפרס הבינלאומי על שם המלך פייסל (2015)
פרס מוסטפא לננו-מדע ולננוטכנולוגיה (2015)
פרס אקדמיית TÜBA למדע בסיסי ולהנדסה (2016)
הפרס לזכר ספירס, מטעם החברה המלכותית לכימיה (2017)
פרס ההצטיינות הראשון במעלה, מטעם המלך עבדאללה השני (2017)
הפרס הבינלאומי לכימיה קואורדינטיבית, מטעם החברה היפנית (2017)
מדליית באילר לכימיה אי-אורגנית (2017)
פרס כווית למדע בסיסי (2017)
הפרס העולמי על שם אלברט איינשטיין למדע, מטעם מועצת התרבות העולמית (2017)
פרס קרן BBVA לפריצת גבולות הידע במדע בסיסי (2018)
הפרס הבינלאומי למים על שם הנסיך סולטן בן עבדול-עזיז (2018)
פרס גרגורי אמינוף, מטעם האקדמיה המלכותית השוודית למדעים (2019)
מדליית MBR להצטיינות מדעית של איחוד האמירויות הערביות (2019)
מדליית אוגוסט-וילהלם-פון-הופמן-דנקמינזה, מטם החברה הגרמנית לכימיה (2020)
פרס למים בני-קיימא, מטעם החברה המלכותית לכימיה (2020)
פרס טאנג לפיתוח בר-קיימא (2024)
עומר חייג'אווי-פירכנר הוא קצין במשטרה הפדרלית של אוסטריה.
מאז 1 באוגוסט 2017 הוא היה ראש משרד המשטרה הפלילית של אוסטריה תחתית, עובד המדינה הצעיר ביותר בארצו בתפקיד כזה.
מדצמבר 2021 ועד דצמבר 2025, הוא עמד בראש המחלקה החדשה לביטחון המדינה ומודיעין שאך זה הוקמה.
חייג'אווי-פירכנר נולד במחוז גמונד שבאוסטריה התחתית כבנו של רופא קהילה ירדני וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון הפדרלי בגמונד ב-1998. חייג'אווי-פירכנר הצטרף לז'נדרמריה הפדרלית בנובמבר 1999 ולאחר שסיים את הכשרתו הבסיסית, עשה את שירותו במוצב הז'נדרמריה בלנגנצרסדורף במחוז קורנובורג.
ב-1 במאי 2004 הוא הוצב במחלקה הפלילית של פיקוד הז'נדרמיה הממלכתי.
באפריל 2006, הוא הועבר למשרד המשטרה הפלילית של מדינת אוסטריה תחתית (לשעבר המחלקה הפלילית) ושימש כחוקר רצח ועבירות אלימות.
עד 2011 חקר כמה מהתיקים הפליליים הגדולים ביותר באוסטריה.
בשנת 2008 סיים את ההכשרה הבסיסית בניהול משא ומתן במהלך מצבי חירום עם פושעים אלימים פוטנציאליים.
ב־2008 למד באוניברסיטה למדעים יישומיים ווינר נוישטאדט, השלים לימודיו באוגוסט 2011 כבוגר אוניברסיטה עם תואר ראשון הוא כתב את אחת משתי עבודת התזה שלו על חיפושי רשתות כיסוי במסגרת לוחמה בטרור.
מספטמבר 2011 שירת כקצין בכיר במחלקת פיקוד, ארגון ומבצעים של המשטרה המחוזית של אוסטריה התחתונה.
לאחר רפורמה מבנית, חייג'אווי-פירכנר הועבר באפריל 2012 לפיקוד משטרת העיר שווכאט ועמד בראש המחלקה לענייני משטרת גבולות בנמל התעופה הבינלאומי של וינה.
ב-1 במאי 2013 מונה גם לסגן מפקד משטרת העיר.
מספטמבר 2012 השלים תואר שני ב"ניהול אבטחה אסטרטגי" באוניברסיטת ווינר נוישטאדט למדעים יישומיים.
ביוני 2014 השלים תואר שני באמנויות.
עבודת המאסטר שלו הייתה על "שדה התעופה הבינלאומי של וינה ואיום הטרור עליו".
ב-1 ביוני 2014 הוצב באופן זמני במשרד הפנים הפדרלי ושירת במשרד הפדרלי להגנת החוקה ומלחמה בטרור עד אוגוסט אותה שנה.
ב-1 באוגוסט 2017 הוא מונה לראש משרד המשטרה הפלילית באוסטריה תחתית ושימש גם כדובר.
בפברואר 2019, חשפה קבוצת חקירה מיוחדת שהוקמה במשטרה הפלילית של מדינת אוסטריה תחתונה בהנהגת חייג'אווי-פירכנר כנופיה שפעלה ברחבי אירופה שגרמה לנזק של כמה מאות מיליוני יורו בעזרת הונאת השקעות (באופציות בינאריות).
כמו כן, בשנת 2019, חייג'אווי-פירכנר עמד בראש מה שנקרא מבצע Krähe, שהוקדש לחקירת כנופיית פשע מאורגן תוך שימוש בשיטות חקירה מודרניות, הצליחה קבוצת החקירה לנקות בסך הכל 13 פריצות לכספומט שהושלמו או ניסיונות פריצות לכספומט ופשעים רבים אחרים באוסטריה ובמדינות אחרות באירופה ולעצור את העבריינים.
הגישה האכזרית של קבוצת העבריינים ומעצרם גרמו לסיקור תקשורתי נרחב ברחבי אירופה.
בהזמנת מחלקת המדינה האמריקנית, הוא השתתף בתוכנית חילופים בינלאומית "תוכנית מנהיגות מבקרים בינלאומית" בארצות הברית מאפריל עד מאי 2019, שם השתתף במספר כנסים ופגישות בינלאומיות בנושא ביטחון עולמי והמאבק הבינלאומי נגד פשע מאורגן וטרור.
מ-2019 עד 2021 הוא למד מנהל עסקים בקמפוס EMCA ליוברסדורף בשיתוף עם האוניברסיטה הקתולית של מורסיה בליוברסדורף.
חייג'אווי-פירכנר כתב מאמר מדעי על ריגול כלכלי ותעשייתי באוסטריה ובחן מודלים של שיתוף פעולה בין רשויות הביטחון האוסטריות לגופים מסחריים.
ראש שירות ביטחון המדינה האוסטרי
מפברואר 2020, בנוסף לעבודתו כראש משרד המשטרה הפלילית, עמד בראש קבוצת העבודה של שירות המודיעין כחלק מפרויקט שהוקם על ידי משרד הפנים הפדרלי לארגון מחדש של גופי המודיעין.
ביוני 2020 הוא מונה למנהל הפרויקט ובכך היה אחראי על הקמת מינהל המדינה ושירותי המודיעין (DSN), אשר החליף את המשרד הפדרלי להגנת החוקה (BVT).
בספטמבר 2021 הוכרז כי הוא ימונה לראש מינהל ביטחון המדינה ושירות המודיעין (DSN).
הוא נכנס לתפקידו בדצמבר 2021.
עומר לוז (נולד ב-22 במאי 1991) הוא אמן יוצר רב תחומי העוסק באמנות חזותית, מלחין, די.ג'יי ומפיק מוזיקלי ישראלי.
תחת שם הבמה Peter Spacey יוצר מוזיקה, מופיע ומתקלט במועדונים בארץ ובעולם ומציג תערוכות מוזיקליות טכנולוגיות.
לוז נולד בקריית טבעון בשנת 1991 לסימה, מורה למוזיקה, ולעמי, מורה לגיטרה קלאסית וחשמלית, מרצה למוזיקה אלקטרונית ומולטימדיה במכללת אורנים ובטכניון, ויזם ומחבר סדרת ספרי הלימוד "ברוח המוזיקה".
לוז למד פסנתר, מוזיקה קלאסית, קלה וג'אז במרכז לאמנויות הבמה - הקונסרבטוריון בקריית טבעון במשך עשור.
בתיכון למד במגמת המוזיקה באורט טבעון.
לאחר השירות הצבאי בנ"מ למד הפקה מוזיקלית במכללת BPM.
בשנת 2005 החל לתקלט תחת שם הבמה "Turnymator" כדי.
ג'יי הבית של מועדון "הסינקופה" בחיפה.
מאז הופיע במועדונים בהם "הבלוק", "קומפורט 13", "תדר" בתל אביב, האומן 17, ו-"המזקקה" בירושלים.
לוז הופיע בפסטיבלים רבים בהם ברנינג מן, אינדינגב, פסטיבל יערות מנשה.
לוז ניגן והשתתף בסרטון של גו פרו ישראל.
בשנת 2012 הקים עם דניאל איגר חברה למוזיקה לסרטים ומדיה.
החברה יצרה פסקולים לחברת HOT, רשות הטבע והגנים, אל על ערוץ 8 וערוץ הכנסת.
יחד יצרו את פסקול לסרט זיכרון דברים בכיכובו של מוני מושונוב ובבימויה מיכל זכריה.
בשנת 2015 הצטרף לוז לקולקטיב האמנים "פוגארה", קולקטיב המאגד אמנים מתחומים שונים אשר יוצרים יחד מייצגים אודיו-ויזואליים, מסיבות קונספט וחוויות אמנותיות מבוססות טכנולוגיה.
הקבוצה יצרה תוכן והשתתפה באירועים שונים בהם פסטיבל מידברן וברנינג מן בנוודה, פסטיבל האור בירושלים, פסטיבל האור בליון, צרפת.
בשנת 2017 החל להופיע תחת שם הבמה "Peter Spacey" בו הוא משלב תקלוט, ביטים, נגינה חיה, ואמנות ויזואלית.
לוז חוקר את היחסים בין אלמנטים מוזיקליים לאסתטיקה ויזואלית.
במאי 2018 הוציא את המיני אלבום הראשון "Spacey Video Beat Tape" שיצא תחת הלייבל "Inchpersecond".
האלבום הוא פרויקט אודיו-ויזואלי בהשראת ובשיתוף אמני GIF מיפן, ארצות הברית ורוסיה.
האלבום יצא במהדורה מוגבלת בפורמט של קלטת וידאו והושק בתערוכת "רנהסהנס", תערוכת מציאות רבודה, שהתקיימה באחוזת רנה בתל אביב.
לאחר מכן הציג במזא"ה 9 ובית רוח חדשה בירושלים.
במאי 2019 הוציא את הביט טייפ השני "Spacey Beats 4 Scratch", המשלב מוזיקת 8Beat, סקרצ'יינג וספייסי ביטס.
הביט טייפ יצא כחלק מפלטפורמת טייבלביטס (מאגר ביטים לשימוש קהילת התקליטנים, ראפרים ורקדנים).
בשנת 2020 הצטרף לקבוצת האמנים-מפיקים של "ארטליסט אוריג'ינל", קבוצה היוצרת ומפיקה מוזיקה אקסקלוסיבית לפלטפורמת ארטליסט (מאגר מוזיקה ליוצרי מוזיקה).
לוז נחשב אמן מוביל בפלטפורמה עם קטלוג עשיר שלמעלה מעשרה אלבומים.
באותה שנה הופיע בפסטיבל "סלינה סימס" בפורטוגל.
המוזיקה של לוז הוצבה כפסקול לקשת מדיה הרחבה החל מסרטים, פרסומות לחברות בהן פורשה, סמסונג, HBO, נשיונל ג'יאוגרפיק, משחקי מחשב כמו פלייסטיישן ואירועים בינלאומיים כמיס יוניברס.
בשנת 2020 הוזמן לוז להשתתף בפרסומת של חברת מיצובישי מוטורס, להלחין בשיתוף מונסטר מיוזיק את הפסקול המקורי ולבצע אותו בסדרת פרסומות שמובילה את מסע הפרסום של החברה.
בשנת 2021 הופיע בפסטיבל "Zero 01NE" לאמנות דיגיטלית, הופעה אודיו ויזואלית בשיתוף עם מגדל דוד וקולקטיב "אור גנוז".
שנה לאחר מכן הופיע במוזיאון ישראל בירושלים באירוע אשר לו היו שותפים מועדון זאפה.
בשנת 2022 המוזיקה של לוז נבחרה להוביל את מסע פרסום של מגזין האופנה ווג בכיכובה של היילי ביבר.
באותה שנה המוזיקה של לוז ליוותה את הדוגמניות שצעדו על המסלול בשבוע האופנה בניו יורק.
שנת 2023 ביים והפיק קליפ לשיר המקורי שלו בשם "Summer Kite", בו מתארחת הזמרת לורן נוימן.
הקליפ זכה להכרה ולפרסים בתעשיית הקולנוע והמוזיקה.
לוז מעביר סדנאות וכיתות אמן בבתי ספר למוזיקה רימון בית ספר למוסיקה, שנקר ו-BPM בתחום האמנות הדיגיטלית וההפקה המוזיקלית.
בשנת 2019 הצטרף לוז ללהקת קולולוש בה היו שותפים בין היתר אורי וינוקור, רבל סאן ויובי גרשטיין.
יחדיו הוציאו את הסינגל "The Stakes are High".
הלהקה יצא למסע הופעות והופיעה בפסטיבל הג'אז בירושלים, אינדינגב, ובמועדונים רבים בארץ.
בשנת 2016 החל לשתף פעולה עם הוד מושונוב על פרויקט אלקטרוני שנקרא "Bemet".
במסגרת עבודתם הפיקו את הסינגל "Happy" שמארח את הזמרת הברזילאית - Mc Tommy.
כמו כן הוציא את גרסת הכיסוי ללהיט של סטטיק ובן-אל תבורי - טודובום - "טודבמת" והסינגל "Lotto" שהופק לשיר קליפ בחסות ערוץ 8, והפסטיבל אינדיסיטי ו-Brasil.
לוז ליווה את מושונוב במסע ההופעות בהודו.
מושונוב ולוז הפיקו את אלבומו של אלון אולארצ'יק בשם "אולארצ'יק.
באותה שנה שיתף פעולה עם "שטובי" שאיתו הופיע בארץ ובפסטיבל אוזורה בבודפשט.
בשנת 2017 הצטרף לפרויקט "Choke", סופר גרופ של שלושה מפיקים/ביטמייקרים היוצרים יחד מוזיקה על טהרת הגרוב והמוזיקה האלקטרונית.
להרכב שותפים עדי רותם, רועי ירום.
הקבוצה שיתפה פעולה עם הזמרת ג'ני פנקין.
במסגרת הפעילות המוזיקלית נגנה הלהקה על מכונת התופים הגדולה בעולם בסטודיו של דוד גרשטיין.
הסרטון קיבל חשיפה גדולה ברחבי העולם.
הקבוצה הופיעה באירועי חברות גדולות בהן גוגל ולצד אמנים בינלאומיים בהם מאסגו ו-"אנומלי".
בשנת 2020 השתתף בפרויקט "הגל השני", אלבום כפול בו השתתפו אמנים ישראלים בהם טדי נגוסה, גלעד כהנא, תומר ישעיהו, גון בן ארי, ישי סוויסה ואחרים.
ב-2024 נבחר עומר להשתתף באלבום Middle East Beats, שהופק על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ, לצד אמנים מקומיים נוספים.
מטרת הפרויקט הייתה לייצג את הסאונד האוריינטלי המקומי בקטלוג של יוניברסל מיוזיק עבור תעשיות הסרטים, הטלוויזיה והמדיה.
באלבום נכללו שני טראקים מקוריים של עומר תחת השם Peter Spacey.
לוז הפיק מוזיקלית אלבומים לאלון אולארצ'יק וקולולוש.
בשנת 2019 הפיק לוז עם אורי וינוקור, את אלבומם של להקת סיסטם עאלי, מהרג'אן.
בשנת 2022 לוז ניהל אמנותית והיה שותף לצוק אלגזי בהפקת חידוש השיר הרקדן האוטומטי לאחר מותו של צביקה פיק בשיתוף עם נועה קירל.
השיר יצא במסגרת המיזם המוזיקלי "נכס צאן ברזל" מבית ארומה מיוזיק .
בשנת 2023 הצטרף עומר בתפקיד בכיר לסטארטאפ MuzeArt, פלטפורמה חדשנית ליצירת וידאו מוזיקלי המבוססת על טכנולוגיית בינה מלאכותית (AI).
הפלטפורמה פותחה כדי לספק פתרונות יצירתיים למוזיקאים עצמאיים, חברות תקליטים, חברות פרסום, מותגים ותעשיות המדיה, ומשלבת טכנולוגיה מתקדמת באמנות החזותית.
בין המשתמשים בפלטפורמה נמנים אמנים כמו אינפקטד מאשרום, סשן 24, ארומה מיוזיק, וג'יימס אוטו.
בשנת 2022 השיק לוז קולקציות עבודות דיגיטליות אודיו-ויזואליות (NFT) בשיתוף פעולה עם אמנים מלוס אנג'לס.
העבודות הוצגו בסוהו האוס בתל אביב בגלריית מונה ארט קלאב לצד רן סלאבין, Dede ותמר קרוון.
העבודות מוצגות במוזיאון תל אביב לאמנות במסגרת תערוכת NFT, "אחד מסוגם" לצד אמנים לצד אמנים בהם "בורד אייפ יאכט קלאב" .
עבודות מוצגות בגלריית "The Holy Art" בתערוכת "הפכים" ובפרויקט האמנות הענק נאו-שיבויה שמתפרס על מאות מסכים ומרחבים ציבוריים בטוקיו.
פרסים והוקרות עבור הקליפ "Summer Kite", ביניהם פסטיבל קאן (צרפת), LACA (לוס אנג'לס) ועוד.., והוצג בערוץ 24 ו מוזיקה IL.
פיינליסט בתחרות החודשית של פסטיבל הקולנוע העולמי בקאן במאי 2023.
בחירה רשמית בARFF פריז // פרסים בינלאומיים.
קליפ המוזיקה הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ברייט (UK).
לוז מתגורר ויוצר בתל אביב.
עומר טובי (נולד ב-20 באוגוסט 1989) הוא תסריטאי, יוצר ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
התסריטאי הראשי והבמאי של סדרת הדרמה המוזיקלית היורשת, וממייסדי ליין המסיבות המזרחיות הגאות "אריסה" (Arisa).
כתב וביים עשרות קליפים לאמנים בישראל.
עומר טובי נולד ב-1989 בעיר באר שבע.
בוגר בית הספר אשל הנשיא, שירת כצלם צבאי, החל את לימודי הקולנוע והטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ופרש לאחר סמסטר אחד.
בשנת 2010 (בגיל 20) הקים טובי את ליין המסיבות המזרחיות הגאות אריסה (Arisa) יחד עם יותם פפו.
המסיבות הפופולריות הביאו מעל 1,500 משתתפים ומשתתפות מדי חודש, כשרוב אך לא כל הקהל היו טרסג'נדריות, הומואים ולסביות, וכללו תושבי הפריפריה ותל אביב, מזרחים, ימנים, שמאלנים, ישראלים ופלסטינים.
אמנים מובילים שרו שירים שנכתבו במיוחד לליין והופקו על ידו ("עמליה" של ליאור נרקיס, "פה זה לא אירופה" בשיתוף עם מרגלית צנעני, גרסה מחודשת ל"סעידה סולטנה" של דנה אינטרנשיונל, "תל אביב" של עומר אדם, "טיקיטאס" של נועה קירל ו"קרקס" של שרית חדד).
סרטונים שהופקו לאריסה כקדימונים למסיבות הפכו לוויראליים, ב־2013 הפך השיר "תל אביב", שטובי ופפו הפיקו בשיתוף עם הפזמונאי והמלחין דורון מדלי ועיריית תל אביב יפו לקראת אירועי הגאווה בעיר, ללהיט אשר זכה למעל 27 מיליון צפיות ביוטיוב ותורגם לשפות רבות ובהן גם שפת הסימנים הישראלית.
ליין המסיבות אריסה הוגדר על ידי התקשורת והאקדמיה כ"מהפכה תרבותית" בעצם החיבור שבין שתי קטגוריות של מזרחיות ולהטביות.
לטענת ההיסטוריון עפרי אילני, מכיוון שהומוסקסואליות בישראל– כחלק ממגמה עולמית ליברלית– הייתה מזוהה לרוב עם ההגמוניה האשכנזית והשמאלנית, המאפיינים המפכניים של האריסה מתבטאים בכך שהיא הצליחה לפרוץ את הגבולות הללו בתודעה הציבורית.
האריסה הוכיחה שגם ליין של מסיבות תל אביביות יכול להוות אקט פוליטי בעל משמעויות תרבותיות-היסטוריות.
בשנת 2018 נסגרה האריסה ומאז חזרה למספר הופעות איחוד חד פעמיות.
השפה החזותית הייחודית של טובי מתבטאת בסרטיו ובסדרת הטלוויזיה שיצר ושודרה בקשת 12 בקיץ 2021, היורשת.
טובי ביים לאורך השנים קליפים מוזיקליים רבים שהפכו לוויראליים ונשארו מובילים ברשימות הצפייה של הקליפים הישראליים ביוטיוב, בין האמנים הללו מצויים עברי לידר, שרית חדד, רן דנקר, דנה אינטרנשיונל.
ב-2015 עלה לאקרנים הסרט הקצר הראשון העצמאי של טובי "כלבי ציד" (בהפקת גיל סימה, קרן מקור, Yes).
הסרט עוקב אחר ארבע שומרות מזרחיות במוזיאון תל אביב: איריס קדוש (אורנה בנאי), אלביס (אילנית בן יעקב), אסתי (אתי לוי) ואילנה (דליה בגר).
בעקבות שבירתו של פסל חשוב נכלאות הארבע – ואיתן מתנדבת השירות הלאומי — בחלל המוזיאלי וזה הופך לחלל משלהן שאף נותן משמעות לחייהן.
לטענתה של רויטל מדר מהארץ, "כלבי ציד" מפנה את המבט אל מצבן של נשים מזרחיות מוחלשות בעולם העבודה.
לצורך כך הוא לא נעזר בסיסמאות שגורות, אלא רק מכניס אותנו בעדינות לעולמן של הדמויות.
כלבי ציד זכה בפרסים רבים, ביניהם: פרס הסרט העצמאי בפסטיבל הסרטים בחיפה, פרס הקומדיה הטובה באספן, ציון לשבח בפסטיבל איגוד הסרטים האמריקאים (AFI) ופרס מיוחד של קרן רובינזון האמריקאית.
הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים בינלאומיים ונמכר לשידור באירופה (על ידי Ouat media).
ב-2017 יצא סרטו הקצר העצמאי של טובי "שימני כחותם על לבך" (בהפקת גיל סימה, בתמיכת קרן גשר) שהוקרן בבכורה בפסטיבל הקולנוע הגאה בתל אביב (TLVFest).
הוא מתרחש כולו בסאונה לגברים ומתאר מפגש בין בחור צעיר לגבר מבוגר הנהפך במהרה לשיעור לא צפוי על אהבה.
בתפקידים הראשיים מופיעים שני שחקנים לא מקצועיים, מוטי מלמד ואורי יחזקאלי, ולצדם הזמרת רבקה זהר בתפקיד קולנועי ראשון.
הסרט הוצג בבכורה בפסטיבל סאנדנס 2018, בפסטיבל לוקרנו 2018, בפסטיבל איגוד הסרטים הבריטי (BFI FLARE), בפסטיבל הסרטים בחיפה ובפסטיבלים רבים מסביב לעולם.
ביוני 2021 עלתה לשידור בקשת 12 הדרמה המוזיקלית "היורשת" שכתב, ביים ויצר (ביחד עם אורי סלעי).
הסדרה מציעה הצצה נדירה ולא מפולטרת לעולם הזמר המזרחי מזווית נשית שמגולמות על ידי השחקנית והזמרת נופר סלמאן ביחד עם השחקניות אוולין הגואל ובתאל משיאן שנאבקות על זכות קיומן בתוך תעשייה שנשלטת על ידי גברים.
גפי אמיר בהארץ טענה ש"היורשת" היא לא רק סדרה מוזיקלית על עולם הזמר המזרחי, היא חתרנית, פרודית ולהט"בית.
ב-2024 הוקרן בפסטיבל הקולנוע בירושלים סרטו הראשון באורך מלא, "טרופיקנה", בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי.
עומר אמין סולימאן ח'מיס סולימאן וערי היה פוליטיקאי פלסטיני ששימש כראש עיריית ירושלים המזרחית בשנים 1952–1955.
עורך הדין חאג' עומר אמין סולימאן חמיס סולימאן וערי (אבו אל-אמין) נולד בשנת 1903 בירושלים, שהייתה חלק ההאימפריה העות'מאנית, וסיים את לימודיו שם.
הוא קיבל תעודת משפטים מהמכון הפלסטיני למשפטים.