tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתום הפיתוח, נוסף מיו למשחק "פוקימון אדום וכחול" לאחר תיקון שגיאות במשחק.
על אף שמיו לא נועד להיות פוקימון רגיל במשחק, עקב תקלה, השחקנים היו מסוגלים להיתקל בו.
באביב 1996, נשיא גיים פריק, סאטושי טג'ירי השתמש ביומן המאנגה היפני "CoroCoro Comic" כתערוכה ניסיונית של מיו וחילק את הקלפים הראשונים שלו למשחק הקלפים כמתנות חינם, שהפתיעו רבים מצוות החברה, כולל מורימוטו.
בעקבות ההצלחה של הניסוי ב-15 באפריל 1996, גיים פריק הכריזה על תחרות, כאשר 151 הזוכים יזכו במיו.
טג'ירי תיאר את השימוש במיו ליצירת הייפ סביב "הדמות הבלתי נראית" בתוך המשחק, כדי להמשיך לעורר עליו עניין רב וכן שמועות ומיתוסים על המשחק שיועברו מפה לאוזן, אשר יגרמו להגברת המכירות של המשחק.
כמו מיוטו, מיו הוא פוקימון מסוג על חושי ובעל סטטיסטיקות גבוהות.
מורימוטו עיצב אותו בגוון ורוד חיוור, עם עיניים גדולות, וזנב דק וארוך.
עורו של הפוקימון מכוסה בפרווה דקה וקצרה, אשר ניתן לראות רק במיקרוסקופ.
הדנ"א משלב הרכב גנטי של כל הקיים במיני הפוקימון, והוא מוצג בתור מעין אב קדמון של כל הפוקימונים.
מיו הוא פוקימון ביישן ונראה רק לעיתים רחוקות על ידי בני אדם.
הוא פוקימון מיתי, אם כי סווג בעבר בתקשורת שאינה יפנית כאגדי לצד הפוקימונים ארטיקונו, זאפדוס, מולטרס ומיוטו.
מספרו של מיו בפוקידקס הוא 151, ובכך הוא סוגר את הדור הראשון של פוקימון, כאשר הקודם לו הוא מיוטו במספר ה־150, והעוקב לו הוא צ'יקוריטה במספר ה־152. שמו של מיו מבוסס על אונומטופיה של יללת חתול בוכה, 'מיאו'.
במשחקי הווידאו, מיו מסוגל ללמוד כל מתקפה שניתן ללמד.
יחד עם דיטו וסמירגל, מיו מסוגל לשנות את צורתו לשלל פוקימונים אחרים באמצעות המתקפה השתנות (Transform).
באנימה, הוא מסוגל ללמוד מהלכי טיסה, טלפורטציה, שינוי צורה, הפיכה לבלתי נראה, וזימון בועות אנרגיה להגנה, שעשוע, או למטרות אחרות.
מיו מוזכר בפוקימון אדום וכחול באחוזת סינבר.
במשך זמן מה, ניתן היה לקבל את מיו רק באופן לגיטימי במשחקי הפוקימון באמצעות נינטנדו.
מיו נחשף לראשונה לציבור בגיליון אפריל 1996 של קורוקורו קומיקס.
מיו מופיע גם כאחד הפוקימונים שניתן לשחרר מהפריט פוכדור מאסטר בסדרת סופר סמאש ברוס.
הופעתו הראשונה של מיו בסדרת האנימה היה בפוקימון: הסרט הראשון, היכן ששימש כאחת הדמויות הראשיות.
בעבר האמינו כי זה זמן רב שמיו מוגדר כפוקימון נכחד, וידוע היה עליו כי הוא היה הפוקימון האגדי הנדיר והעוצמתי ביותר אי פעם.
לאחר שנים של מחקר, מדענים הצליחו להשתמש ב-DNA של מיו על מנת ליצור את מיוטו , שיבוט פוקימוני משופר גנטית של מיו, אשר הופך ליריבו העיקרי בסרט.
הסרט השמיני, פוקימון: לוקאריו והמסתורין של מיו, סובב סביב כוחו של מיו, מגוריו ומקורו.
בסרט מוצג עץ משפחה פוקימוני; בו הפוקימון הראשון הוא מיו, והאחרון הוא הו-או, פוקימון אגדי מהדור השני.
מיו-מיו הוא כינויה ושם הבמה של השחקנית הצרפתייה סילבט הרי (Sylvette Herry).
סילבט הרי (Sylvette Herry) נולדה בפריז להורים בני מעמד הביניים ממוצא ברטוני, שמשפחתם התגוררה בפלואנן (Plouénan) ליד העיר מורליי .
הוריה עבדו בפריז, אביה כשוטר במשטרת פריז ואמה בשוק הסיטונאי לה-האל.
בגיל 16, בשאיפה לעבוד ולהיות עצמאית, התחילה לימודים מקצועיים באריגת שטיחים.
חייה המקצועיים החלו ב-"קפה התחנה" , שם הוענק לה הכינוי שילווה אותה כל חייה, על ידי קולוש (בדרן ושחקן צרפתי בן תקופתה, 1944-1986) בהשראת קולה הגבוה שהזכיר לו יללת חתול.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 הצטלמה לרומנים המצולמים "הארה-קירי" (Hara-Kiri, שהיו מאוד פופולריים בצרפת באותה תקופה).
במקביל, נתגלתה כקומיקאית והחלה להשתתף בצילום סרטים.
היא השתתפה בקומדיות שונות, בבימויים של ג'ורג לאוטנר (Georges Lautner) וז'ראר אורי, בין השאר, בתפקיד בתו של לואי דה פינס בסרט "הרפתקאותיו של רבי יעקב" שזכה להצלחה גדולה.
בהמשך לוהקה לתפקיד קטן בסרט Les Granges Brûlées, בבימויו של ז'אן שאפו (Jean Chapot), לצידם של אלן דלון וסימון סיניורה.
פריצתה הגדולה בקולנוע הצרפתי הגיעה עם הסרט "הפרחחים" (Les Valseuses, 1974) של הבמאי ברטראן בלייה, לצד שני שחקנים אלמוניים למדי אז - פטריק דוור (Patrick Dewaere) וז'ראר דפארדיה.
הסרט ביקורתי, "נשכני" ושנוי במחלוקת, אך זכה לאהדת הקהל ושלושת שחקניו פרצו לשורה הראשונה של שחקני הקולנוע בצרפת.
בעקבות "הפרחחים", לוהקה מיו-מיו גם בסרטי איכות, אך המשיכה לשחק גם בקומדיות קלילות.
עם במאים כמו ג'ורג' לאוטנר שביים בעיקר קומדיות, וסרג'ו לאונה שהתמחה ב"מערבוני ספגטי", עבדה מיו-מיו גם עם ברטרנד בלייה (שוב), אלן טאנר (Alain Tanner), מוריס דוגוסון (Maurice Dugowson), ז'אק דואיון (Jacques Doillon) ורבים אחרים מהבמאים החשובים בצרפת.
ב-1979 שיחקה מיו-מיו בתפקיד ראשי בסרט "ההתחמקות" (La Derobade), בו גילמה יצאנית צעירה המנסה להשתחרר מסרסורה.
על משחקה זה זכתה בפרס סזאר לשחקנית הטובה.
בשנה שלאחר מכן, 1980, הייתה אחת מהשחקניות הראשונות ששיחקו בתפקיד מפקחת משטרה בסרט "השוטרת" (La Femme Flic) - של הבמאי איב בואסה (Yves Boisset).
ב־1983, צירפה אותה הבמאית דיאן קוריס (Diane Kurys) אל איזבל הופר לביצוע שני התפקידים הראשיים בסרט "אהבה ממבט ראשון" (Coup de Foudre), סרט עם נגיעות אוטוביוגרפיות מחייה של הבמאית.
ב־1986 חזרה מיו-מיו לעבוד עם הבמאי ברטרנד בלייה בסרט "חליפת ערב" (Tenue de Soiree), סרט עם קריצות ורמיזות לסרט הקודם של אותו צוות - "הפרחחים".
שנתיים לאחר מכן, יצא למסכים סרטו של מישל דוויל (Michel Deville), "נערת הקריאה" (La Lectrice) - שזכה גם הוא באהדת הקהל.
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 שיחקה מיו-מיו בתפקידים ראשיים במגוון סרטים וסגנונות קולנועיים והצליחה לשמור על מקומה בשורה הראשונה של שחקני הקולנוע בצרפת.
ב־2004 שיחקה לראשונה בתפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה "אמבר נעלמה" (Ambre a Disparu).
בשנת 2021 גילמה את מרגריטה בסרט האקשן "שכיר החרב האחרון" לצד ז'אן-קלוד ואן דאם.
בשנת 2023 גילמה דמות בשם סבין בסרט הדרמה צרפתי "All Your Faces" שביימה בתה, ז'אן הרי.
אף על פי שהייתה מועמדת כבר עשר פעמים לפרס ה"סזאר לשחקנית הטובה", מעולם לא נכחה בטקס חלוקת פרסי הקולנוע הצרפתי ואף לא ביקשה או חיפשה הכרה ואותות כבוד כלשהם.
"אני לא הולכת לטקסי ה'סזאר'.
אותות כבוד - ממש לא מעניין אותי" הצהירה.
בנוסף, השתתפה במספר סרטי וסדרות טלוויזיה, ביניהם "Ambre a disparu" ("אמבר נעלמה", 2003) שזכה להערכה רבה בצרפת.
במקביל, המשיכה להופיע על בימת התיאטרון ומילאה תפקידים שונים ביותר מעשרה מחזות שונים.
מיו-מיו הייתה בת זוגו של קולוש בתקופת ה-"קפה התחנה" בפאריס (1969).
לאחר מכן התחברה עם פטריק דוור, אותו הכירה במהלך צילומי הסרט "הפרחחים".
מקשר זה נולדה להם בתה הראשונה, אנג'ל הרי (Angele Herry), ב־13 באוגוסט 1974.
בקיץ 1975 החלה בצילומים לסרט "אהבה ומים חיים" (D'amour et d'Eau Fraiche), שם נפגשה לראשונה עם הזמר הצרפתי המצליח ז'וליאן קלר שלוהק לתפקיד הראשי בסרט.
השניים התאהבו והיא ניתקה את הקשר עם פטריק דוור לטובתו.
קלר אף כתב והקדיש לה שיר פרי עטו ("העדפתי", Ma Preference), אף כי באותה תקופה לא הודה שהשיר נכתב עליה.
ב־1978 נולדה מקשר זה בתה השנייה, ז'אן הרי (Jeanne Herry), שתהפוך בעצמה לבמאית ושחקנית.
מאז 1998 היא חיה עם הסופר ז'אן טולה .
מיהקל ראים (באסטונית: Mihkel Räim; נולד ב-3 ביולי 1993) הוא רוכב אופני כביש אסטוני, הוא רכב בקבוצה הישראלית Israel Start-Up Nation בין 2016 ל-2020. בשנת 2021 רכב בקבוצה הקונטיננטלית הפולנית HRE Mazowsze Serce Polski וב-2022 הוא רכב בקבוצה הקונטיננטלית הספרדית Burgos-BH .
ב-2023 רכב בקבוצה הקונטיננטלית הצ'כית ATT Investments.
ב-2024 רכב בקבוצה המונגולית Ferei Quick-Panda Podium Mongolia Team המצויה בדרג הקונטינטלי.
החל מעונת 2025 הוא המשיך באותה קבוצה ששמה שונה ל-Quick Pro Team והפכה לאסטונית.
קטעים 1,3 ב-גראנד פרי שנטל בייה ו (חולצת הספרינטר)
קטע 1 ו- (ניצחון כללי) ב-טור של הונגריה
קטע 1 ב-טור של סלובקיה
קטע 1 ב-טור של אזרבייג'ן
מרוץ הזיכרון של המלחמה הגדולה
קטע 2 ב-טור של קוריאה
קטע 4 ב-טור של יפן
קטע 2 ב-וואלטה קסטיליה ולאון
ב-24 באוגוסט 2018 ראים השיג את הניצחון הגדול בקריירה שלו עד לתאריך זה.
ניצחון יוקרתי במהדורה הראשונה של הקלאסיקה הבלגית מרוץ הזיכרון של המלחמה הגדולה.
במירוץ השתתפו קבוצות מדרג ה-UCI World Tour הבכיר, כמו קוויק-סטפ פלורס, לוטו סודאל, וקבוצת BMC (אופניים), אחרי ראים הגיע במקום השני פאוול ברנאס מקבוצת CCC הפולנית ובמקום השלישי הגיע פרבן ואן הקה מקבוצת Sport Vlaanderen - Baloise שניהם פיגרו ב-4 שניות אחרי ראים.
מיו מיו (Miu Miu) הוא מותג אופנה שנוסד באיטליה יוקרתי של בגדי נשים ואביזרי אופנה.
בהיותו חברה בת של פראדה.
משרדיה הראשיים שוכנים כיום בפריז שבצרפת.
מיו מיו הוקמה בשנת 1993 על ידי מיוצ'ה פראדה.
השם נולד מכינוי החיבה שמשפחתה של מיוצ'יה פראדה העניקה לה.
בשנת 2011, השיקה מיו מיו את סדרת "סיפורי נשים".
הקמפיין הורכב מסרטונים קצרים שהופקו בשיתוף פעולה עם במאיות ידועות שם ומוכרות.
כך נוצרה רשימה של סרטונים אילמים קצרים שהציגו את הקולקציות של מיו מיו.
ארבעת הסרטונים הראשונים בוימו על ידי זואי קאסאווטס, לוקרסיה מרטל, ג'יאדה קולגרנדה ומסי טדיג'דין והוצגו בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-69 של ונציה.הסרטון החמישי אשר נכתב ובוים על ידי אווה דובני שגם כיכבה בו, הוצג לראשונה בשנת 2013.
ב-14 במארס 2013, נמסר דו"ח אודות הפרת זכויות נשים על ידי פראדה לנציבות האו"ם עבור הוועדה לשמירה על זכויות אדם.
ב-17 במאי 2013 פרסמה הוועדה הצהרה היוצאת נגד הטרדה מינית ואפליה מגדרית במקום העבודה.
באפריל 2013, פורסמה באתר "Change.org" עצומה אמריקאית נגד מיוצ'יה פראדה, אשר אספה יותר מ-200,000 חתימות ברחבי העולם.
עצומה זו תקפה את מיוצ'יה פראדה על ניצול תביעה כנגד עובדת שפוטרה בגין הצהרות כוזבות, כדרך להביע את עמדותיה בדבר הטרדה מינית.
העצומה פגעה בתדמיתו של המותג.
ב-28 במאי 2013, גיבתה הוועדה לזכויות אדם באו"ם עובדת לשעבר בפראדה, בשם רינה בובריס, אשר תבעה את מנהל פראדה יפן בגין הטרדה מינית ואפליה.
המגזין ווג פרסם מאמר תחת הכותרת "פראדה נגד האו"ם" במסגרתו צוטטה בובריס בטענה כי "כל מי שקונה מן המותגים של פראדה ומיו מיו תומך בתרבות של אפליה והטרדה מתוקף כוח המשרה ."
מיזם חדש של מיו מיו בשנת 2015 – השקת הבושם הראשון של המותג – גובה על ידי הסכם שנחתם בין Coty Inc ופראדה.
מדובר בניסיון התרחבות ראשון של מיו מיו מחוץ לשוק האופנה והאקססוריז.
בוטיקים של המותג מיו מיו פזורים בכל רחבי העולם.
בשנת 2009, פתח המותג את החנות העצמאית הראשונה שלו בעיר שנזן בסין.
בקיץ 2011 הושקה חנות חדשה ביוסטון, טקסס, ובסתיו 2011 בשורט הילס, ניו ג'רזי.
הבוטיק האוסטרלי הראשון של המותג נפתח במלבורן .
השני נפתח בסידני בשנת 2011. בשנת 2010, נפתח סניף בגלאזגו, סקוטלנד.
בשנת 2017 נפתחה מחדש חנות המותג ברחוב Sloane בלונדון לאחר שעברה שיפוץ בהכרזה כי הם יאפשרו ללקוחות לעצב את העקבים שלהם בהתאמה אישית.
זוהי החנות היחידה של מיו מיו המציעה שירות זה.
הדוגמניות של המותג כוללים את לטיסיה קסטה, קירסטן דנסט, מגי ג'ילנהול, קייטי הולמס, ג'ינטה לאפינה, לינדזי לוהן, ונסה פאראדי, קלואי סביני, סירי טולרוד, לינדסי וויקסון, ג'או שין, ג'סיקה סטאם וחואן סמולס .
במאי 2011 בחרה מיו מיו בשחקנית היילי סטיינפלד להיות הפנים הצעירות של המותג, על אף שהייתה רק בת 14. עבור קמפיין 2012 נבחרה הדוגמנית האמריקאית בת ה-34, גווינבר ואן סינוס.
בשנת 2018 הפכה השחקנית אל פנינג לפנים של המותג.
מיוהיפוס (שם מדעי: Miohippus) הוא סוג של יונק ממשפחת הסוסיים, אשר חי בין סוף האאוקן לסוף האוליגוקן ברחבי אמריקה הצפונית.
הסוג הוגדר בשנת 1874 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש.
פירוש השם של הסוג הוא: "סוס קטן", אך השם ניתן עקב מסקנה שגויה של מארש שסוס זה התקיים בתקופת המיוקן, אליה כלל לא הגיע והוא חי רק במהלך הפלאוגן.
המאובנים התגלו מאלברטה שבקנדה ועד פלורידה וקליפורניה.
המיוהיפוס היה קטן יחסית לסוס והגיע לגובה של חצי מטר ולמשקל של 40 עד 55 ק"ג, קטן בהרבה ממרבית הסוסים השוקלים יותר מ-500 ק"ג בממוצע.
הוא היה בעל מאפיינים פרימיטיביים כמו שלוש אצבעות רחבות ברגליו, רגליים קצרות בעלי קרסוליים גמישות ולסתות מוארכות יותר בעלות מבנה שיניים גדולות שהתפתחו לטוחנות ועזרו לסוס לאכול עשבים.
המיוהיפוס התפתח כנראה למזוהיפוס, גם הוא מהאוליגוקן או לקלובטיפוס (Kalobatippus), שעבר דרך גשר יבשתי לאסיה.
מינים אלה נכחדו עם תחילת המיוקן, אז האקלים היה יבש יותר והעשב שגשג במקום היערות והערבות.
מיהלאלי סמסון מייאמבלה הוא כדורגלן דרום אפריקאי, המשחק בעמדת הקשר באריס לימסול ובנבחרת דרום אפריקה.
מייאמבלה התחיל את הקריירה שלו באקדמית אולד מוטואל.
בהמשך שיחק בקבוצות נוער באורלנדו פירטס וקייזר צ'יפס.
בקיץ סיכם ביורגודן מליגת העל השוודית, אך עקב פציעה, חתם בה רק בינואר .
ב-24 באוגוסט מייאמבלה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד סמדבי במסגרת הגביע השוודי.
בשנת מייאמבלה הושאל לדגרפורס, ושנה לאחר מכן הושאל לברגה.
ב-19 ביולי 2018 מייאמבלה הושאל לפארנסה מליגת העל הפורטוגלית עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה, שמומשה בסיום העונה.
ב-28 בינואר 2020 הושאל לבני יהודה מליגת העל.
בינואר , מייאמבלה הושאל לאקדמיקה.
בקיץ חתם באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית.
ב-24 בספטמבר 2022 ערך מייאמבלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה, בניצחון 4-0 על נבחרת סיירה לאון במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת דרום אפריקה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
מיהאל מרטין הוא פוליטיקאי אירי המכהן כראש ממשלת אירלנד החל מינואר 2025. מרטין כיהן כשר הביטחון ושר החוץ של אירלנד מדצמבר 2022 עד ינואר 2025. ביוני 2020 נבחר להיות ראש ממשלת אירלנד החמישה-עשר של אירלנד וכראש מפלגת פיאנה פול משנת 2011 וכיהן בתפקיד זה עד דצמבר 2022.
בשנת 1989 נבחר לראשונה לפרלמנט האירי.
בשנת 1992 נבחר לתפקיד ראש עיריית קורק, אך סיים את תפקידו לאחר שנה.
בין השנים 1997–2000 כיהן בתפקיד שר החינוך והמדע.
בין השנים 2000 ל-2004 כיהן כשר הבריאות והילד.
בשנת 2004 הוביל רפורמה לאיסור על עישון במקומות העבודה באירלנד, ובכך אירלנד הייתה למדינה הראשונה בעולם בהנהיגה איסור כאמור.
כן הקים מרטין את מנהל שירותי הבריאות האירי.
בשנת 2004 מונה מרטין לתפקיד שר התעשייה והתעסוקה.
בשנת 2008 ממונה על ידי ראש הממשלה בריאן קוואן לתפקיד שר החוץ.
במסגרת זאת ערך בשנת 2009 את הביקור הרשמי הראשון של שר אירי בקובה.
באותה שנה, הוא נסע לח'רטום בעקבות חטיפת שרון קמינס והילדה קוואי .
בשנת 2010 היה לשר החוץ המערבי הראשון שביקר בעזה מאז השתלטות חמאס בשנת 2007.
בינואר 2011 התפטר מרטין מתפקידו כשר חוץ ונבחר למנהיגה השמיני של מפלגת פיאנה פול, לאחר התפטרותו של בריאן קוואן ממנהיג המפלגה.
בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2011 , הוביל מרטין את המפלגה לתוצאה הגרועה בתולדותיה עם ירידה של 57 מושבים בפרלמנט וסך הכל 17.4% אחוזי הצבעה מהאוכלוסייה הכללית.
לאחר הבחירות החל מרטין לכהן כראש האופוזיציה.
בבחירות הכלליות לשנת 2016 הוביל מרטין את המפלגה לשיפור משמעותי והכפיל את ייצוגה בפרלמנט ל-44 מושבים (לעומת 20 מהבחירות הקודמות).
לאחר מכן המשיך לכהן כראש האופוזיציה.
בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2020 הפכה פיאנה פול למפלגה הגדולה ביותר וקיבלה 38 מושבים בפרלמנט, מושב אחד יותר ממפלגת שין פיין.
מרטין הרכיב קואליציה עם המפלגה פינה גייל והמפלגה הירוקה .
ב-27 ביוני 2020 מונה מרטין לטישך החמישה-עשר של אירלנד וכיהן בתפקיד זה עד דצמבר 2022, כאשר הוחלף על ידי ליאו ורדקר במסגרת הסכם רוטציה שנחתם בין מפלגותיהם.
מיהאל מרטין נולד באזור טרנרס קרוס שבקורק.
אביו היה פאדי מרטין, איש כוחות ההגנה האירים, איש מערכת התחבורה האירית הממשלתית ומתאגרף בינלאומי.
אמו הייתה איילין "לנה" קורבט.
מרטין הוא הילד השלישי מתוך חמשת ילדי המשפחה.
אחיו הבכור, שון ואחיו התאום פודרג' נעשו לימים מעורבים בפוליטיקה המקומית של קורק.
מרטין התחנך בבית ספר תיכון בקורק ולאחר מכן למד אומנות בקולג' קורק של האוניברסיטה הלאומית של אירלנד.
במהלך לימודיו החל מרטין להיות מעורב בפוליטיקה.
הוא היה חבר בולט באגף הצעירים של פיאנה פול ובהמשך שימש כיושב ראש הארצי שלו.
לאחר סיום לימודי התואר הראשון השלים מרטין תואר שני בהיסטוריה מדינית.
לאחר מכן הוא השלים תואר בחינוך והחל ללמד היסטוריה בקולג' בקורק.
ב-2009 הוא פרסם את עבודת הגמר שלו לתואר השני כספר בשם "החופש לבחור: קורק ופוליטיקה מפלגתית באירלנד 1918–1932" (Freedom to Choose: Cork and Party Politics in Ireland 1918–1932).
הקריירה של מרטין בהוראה הייתה קצרת ימים ולאחר שנה, ב-1985, הוא פרש מעבודתו והיה לפוליטיקאי במשרה מלאה כאשר הוא נבחר למועצת העיר קורק כנציג פיאנה פול.
מבסיס פוליטי מקומי זה הוא החליט שנתיים לאחר מכן לפנות לקריירה פוליטית ארצית.
הוא היה אחד מארבעת המועמדים שזכו להיבחר כנציגי המפלגה במחוז הבחירה של קורק דרום-מרכז בבחירות הכלליות של 1987, אך מתוך הארבעה הוא זכה במספר הקולות הנמוך ביותר ולא נבחר.
ב-1988 הוא היה לחבר הנהלת המפלגה הארצית.
ב-1989 הכריז הטישך צ'ארלס הוהי על עריכת בחירות בזק ומועמדותו של מרטין הוצגה שוב באותו מחוז בחירה.
הפעם עלה בידו להיבחר לדאל אירן ומאז הוא נבחר מחדש בכל מערכות הבחירות שהתקיימו.
בשנתו הראשונה כחבר הדאל שימש מרטין כחבר בכמה מוועדות הבית, כולל אלו שעסקו בפשע, פיננסים והשפה האירית.
ב-1992 הוא כיהן כראש עיריית קורק.
שנתיים מאוחר יותר, בדצמבר 1994, נבחר ברטי אהרן כמנהיג החדש של פיאנה פול, שאיבדה את כוחה ומצאה את עצמה באופוזיציה.
מרטין הצטרף לשורות הספסלים הקדמיים של המפלגה וב-1995 הוא היה לדובר המפלגה לענייני חינוך ולענייני הגיילטאכט.
עם שובה של פיאנה פול לממשלה לאחר בחירות 1997, מונה מרטין לתפקיד המורחב החדש של שר החינוך והמדע.
בגיל 36 הוא היה צעיר השרים בממשלתו הראשונה של ברטי אהרן.
כשר החינוך והמדע, התאפיינה כהונתו בהגדלת ההוצאות בכל רמות החינוך, במקביל למספר יוזמות חינוכיות, כמו בדיקה של תוכנית הלימודים של בתי הספר היסודיים והעסקתם של סייעים לבעלי צרכים מיוחדים.
במסגרת חילופי הגברי שבוצעו בקבינט בינואר 2000, מונה מרטין כשר הבריאות והילדים.
קודמו בתפקיד, בריאן קוואן, תיאר את התפקיד שהוא "כמו להיות באנגולה", בגלל ש"מוקשים" יכולים לצוץ בכל רגע.
על אף התנגדות נמרצת לכך, הנהיג מרטין איסור על עישון בכל מקומות העבודה באירלנד, כולל בפאבים ובמסעדות.
ב-30 בינואר 2003 הוא הודיע על כוונתו להחיל את האיסור הזה החל מ-1 בינואר 2004. בספטמבר 2003 הוא ביקר בניו יורק כדי לבחון כיצד פועל שם איסור דומה וחתם על מסגרת לאמנה של האו"ם לשליטה על צריכת טבאק.
איסור העישון נכנס לתוקפו ב-29 במרץ 2004, ובכך הייתה אירלנד למדינה הראשונה בעולם שהנהיגה איסור כולל על עישון במקומות עבודה.
בספטמבר אותה שנה הוענק למרטין בגלאזגו פרס על ידי החברה האירופאית לנשימה עבור פועלו לאיסור העישון.
מרטין הנהיג את הרפורמה המקפת הראשונה במערכת הבריאות האירית מזה שלושים שנה.
הרפורמה כללה ביטול של מועצות הבריאות ואת הקמת מנהלת שירותי הבריאות.
הוא הסיר את הפיקוח על בתי המרקחת החל מ-31 בינואר 2002.
באוקטובר 2003 הבטיח מרטין לבדוק מקרים של חתך של מאחה החיק (Symphysiotomy) בבתי החולים האירים שאירעו במהלך שנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, והציע טיפול רפואי לאלו שהושפעו מהם.
בספטמבר 2004 התחלף מרטין בתפקידים עם מרי הרני והיה לשר המיזמים, הסחר והתעסוקה.
שנה לאחר מכן הציגה רשת הטלוויזיה RTE שיא ביוקר המחיה.
מצב זה הוביל את מרטין לבטל את פקודת חנויות המכולת השנויה במחלוקת משנת 1987, שעל פיה נאסרה מכירה של מוצרים בחנויות המכולת מתחת לעלותם.
ב-29 בפברואר 2008 נשלחו מכתבים למרפאת פוריות בולטת בדבלין ומוענו למרטין עם איומים ברצח ועם תרמילי רובה על ידי קבוצה הקרויה "כוח ההגנה של האזרחים האירים".
עם התפטרותו של ברטי אהרן מתפקיד הטישך במאי 2008 תמך מרטין במועמדותו של בריאן קוואן כמנהיג פיאנה פול.
בחילופי הגברי בקבינט שבוצעו באותו חודש בעקבות בחירתו של קוואן כטישך, מונה מרטין לתפקיד שר החוץ.
אחד הנושאים הראשונים בהם הוא עסק היה משאל העם לאשרור אמנת ליסבון.
הוא הוביל את המערכה של הממשלה לאשרור האמנה.
על אף התמיכה הגורפת של הממשלה ומפלגות האופוזיציה שתמכו באשרור האמנה, היא לא אושרה במשאל.
מרטין וקוואן כשלו בלשכנע את הציבור האירי לתמוך באמנה והצבעת מחאה זו הובעה במשאל שנערך ב-12 ביוני וכך שקעה הממשלה במשבר פוליטי קשה.
בפברואר 2009 יצא מרטין לביקור באמריקה הלטינית בפעם הראשונה.
הוא ביקר במקסיקו ובקובה, שהייתה זו הפעם הראשונה בה ביקר בה שר אירי בביקור רשמי.
בספטמבר אותה שנה הוא נסע לח'רטום, בירת סודאן כדי לדון עם ממשלת סודאן בעניין חטיפתן של שרון קומינס והילדה קווקי.
בפברואר 2010 הוא הגן על ההחלטה לבצע שיפוץ בשגרירות אירלנד באוטווה, קנדה בעלות של 4.4 מיליון אירו.
בביקורו בבריסל באותו חודש הוא ביקש הבהרות משר החוץ של ישראל אביגדור ליברמן על השימוש שנעשה בדרכונים אירים מזויפים במהלך חיסולו של מחמוד אל-מבחוח.
במרץ אותה שנה הוא קיים פגישה בבית הלבן עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה כאשר התלווה לטישך קוואן.
במאי אותה שנה נפגש מרטין עם מנהיגים סינים בכירים בבייג'ינג כדי לדון על יחסי אירלנד–סין.
לאחר מכן הוא המשיך במסעו לשאנגחאי כדי לבקר את הביתן האירי בתערוכת אקספו 2010.
ביוני אותה שנה הוא קיים ביקור בן חמישה ימים באוגנדה ובאתיופיה.
ביקורת על הסגר על רצועת עזה
בעשותו זאת הוא היה לשר החוץ המערבי הראשון שביקר ברצועה מאז תחילת שלטון חמאס שם ב-2007. בעת שהותו בעזה הוא ביקר בבתי חולים ובבתי ספר.
הוא לווה בכלי רכב של האו"ם.
הוא פנה לממשלת ישראל ואמר: "אני פונה לממשלת ישראל ולכל הנוגעים בדבר להסיר את הסגר".
בשבוע שלאחר ביקורו הוא כתב מאמר דעה על התנסותו בניו יורק טיימס הבינלאומי.
בעת כהונתו כשר החוץ התרחש המשט לעזה.
הוא הודיע לדאל אירן שהוא ביקש שממשלת ישראל תאפשר לספינה "רייצ'ל קורי" להעביר מטען סיוע לרצועה כדי שלא תהיה מעורבת ב"שפיכות דמים נוספת".
בה בעת שכמה מחברי הספסלים האחוריים של המפלגה קראו לקוואן לפרוש, אף אחד מחברי הקבינט לא קרא תיגר בפומבי על מנהיגותו.
תחת זאת, הביע מרטין בראיון רדיו בדצמבר אותה שנה פעם נוספת את העניין שלו להתמודד על התפקיד במידה שייתפנה.
ב-16 בינואר 2011 הכריז מרטין שהוא יצביע נגד קוואן בהצבעת האמון הבאה שתתקיים במפלגה במנהיגותו.
הוא הציע להתפטר מתפקידו כשר החוץ, אך קוואן דחה את הצעתו זו.
בהצבעה שהתקיימה הביעה המפלגה את אמונה בקוואן ובעקבות זאת הוא קיבל את התפטרותו של מרטין.
ב-22 בינואר הודיע קוואן כי הוא מתפטר מתפקידו כמנהיג המפלגה אך ימשיך לכהן כטישך.
במהדורת חדשות מיוחדת ששודרה באותו ערב ברשת הטלוויזיה RTÉ, עלו לשידור כמה מחברי הדאל אירן מטעם פיאנה פול והעניקו גיבוי למרטין כמועמד למנהיג המפלגה.
מאוחר יותר באותו ערב הכריז מרטין רשמית על כוונתו לגייס תמיכה לבחירתו כמנהיג המפלגה.
כבר בשלב זה הוא נראה כמי שמוביל במירוץ.
עם זאת, כמה מועמדים נוספים הציגו את מועמדותם.
שר האוצר לניהן נחשב כיריבו הגדול ביותר של מרטין בהתמודדות.
עם זאת, מעמדו היה חלש בשל הצהרת התמיכה שלו בקוואן שבוע קודם לכן.
לשר ההגנה, איימון או'קוויב ולשרת המסחר מרי הנפין, היו בסיסי תמיכה שונים מאלו של מרטין, אך מצומצמים מאוד.
ב-26 בינואר התכנסו חברי סיעת פיאנה פול בדאל אירן כדי לבחור מנהיג חדש למפלגה.
מועמדותו של מרטין הוצעה על ידי שר העבודה דארה קאלרי ועל ידי שרת הגמלאים וקידום הבריאות אניה בריידי והוא קיבל בהצבעה 33 קולות.
מספר זה היה כפול ממספר הקולות של או'קוויב אך עדיין לא היה מספיק כדי להיבחר.
לאחר שהנפין ולניהן פרשו מהמרוץ והקולות שהם זכו בהם התפצלו בין מרטין לבין או'קוויב, גרף מרטין בסופו של דבר 50 קולות ונבחר כמנהיג השמיני של פיאנה פול.
לאחר ניצחונו הוא התחייב לחדש את נעוריה של המפלגה כמפלגת מרכז, מתוך אמונה שפיאנה פול מעולם לא פנתה לציבור האירי במונחים של שמאל או ימין.
מרטין הוביל את המפלגה בבחירות הכלליות שנערכו ב-25 בפברואר 2011, בהן היא הובסה בתבוסה הקשה ביותר שנחלה מפלגת שלטון בכל תולדותיה של אירלנד.
כוחה של המפלגה ירד בחצי ובסופה של ספירת הקולות התברר כי המפלגה איבדה 57 מושבים בדאל אירן, ירידה של 75%.
בדאל אירן החדש שנבחר יוצגה פיאנה פול ב-20 מושבים והפכה למפלגה השלישית בגודלה בבית, הפעם הראשונה ב-79 שנים בהם היא הייתה המפלגה הגדולה ביותר.
בעוד שמרטין ואחרים בחוגי ההנהגה של המפלגה סיכמו כבר בשלב מוקדם שהם לא ייבחרו מחדש לכהונה נוספת של הממשלה, הם הופתעו מגודל התבוסה.
הם קיוו שהמפלגה תזכה בלפחות 30 מושבים.
בפתחו של מה שתואר כ"תבוסה בממדים היסטוריים", התחייב מרטין לגרום למפלגה לחדש את פניה בכל הדרגים.
במסע הבחירות לסנאט המליץ מרטין על עשרה מועמדים, מתוך כוונה להזרים דם חדש למפלגה.
מהלך זה הוביל לתרעומת מצד הסנאטורים המכהנים של המפלגה.
מתוך עשרת מועמדיו של מרטין נבחרו רק חמישה, אם כי הישגיה של המפלגה בבחירות אלו עלו על כל הציפיות.
באוגוסט חבר מרטין לגיי ביירן כמועמד אפשרי לנשיאות, אך מהלך זה גרם למחלוקת במפלגה שהעדיפה מועמד משורותיה, בריאן קראולי, שהחריף על רקע סירובו של ביירן להצעה ופרישתו של קראולי מהמרוץ.
בסקר דעת קהל שנערך בספטמבר ירדה התמיכה בפיאנה פול ל-10%, קצת פחות מהישגיה בבחירות שנערכו בפברואר.
ב-2016 מתח מרטין ביקורת על מפלגת השלטון פינה גייל בשל תוכניותיה להורדת שיעור המיסוי באירלנד לרמה הנהוגה בארצות הברית.
בבחירות הכלליות שהתקיימו באותה שנה הוביל מרטין את פיאנה פול להתאוששות צנועה ומספר מושביה בדאל אירן עלה ל-44 מתוך 158.
ב-2018 הצהיר מרטין שהוא יתמוך בהקלה בחוקי ההפלות המלאכותיות באירלנד ודיבר על "חוסר גמישות אכזרי והשלכות בלתי צפויות".
הוא ציין ש"הוא יצביע בעד ביטול התיקון השמיני כדי לאפשר הפלות על פי בקשה עד לסוף השליש הראשון של ההריון", ובכך הוא גרם לעימותים פנימיים בפיאנה פול.
31 מתוך חברי הדאל אירן וחברי הסנאט של המפלגה התייצבו לצילום משותף שהראה את התנגדותם לביטול התיקון השמיני, כמחצית מכלל נציגי המפלגה.
באוקטובר אותה שנה השתררה מבוכה במפלגה כאשר סיפרה סורשה מקנספיי שמרטין הבטיח לה שהיא תהיה מועמדת המפלגה בבחירות בצפון אירלנד, בניגוד לדעת המפלגה.
בנובמבר התעמתו מרטין וליאו ורדקר בנוגע להגדלת המס על הדלקים שכמעט והוביל לפיזור הדאל אירן.
בדצמבר החליט מרטין על כניסה למשא ומתן על הסכם תמיכה (confidence-and-supply).
באותו חודש הוא פסל אפשרות של עריכת בחירות כלליות ב-2019.
בשנת 2024 הוביל את מפלגתו לניצחון בבחירות הכלליות.
ב-27 ביוני 2020 מרטין כטישך (ראש ממשלת אירלנד), במסגרת הסכם קואליציוני היסטורי בו חברה מפלגתו, פיאנה פול ליריבותיה ההיסטוריות, פינה גייל והמפלגה הירוקה.
93 מחברי הדאל אירן הצביע עבורו מול 63 מתנגדים.
יומיים לאחר מכן התעוררה מחלוקת בין מרטין לבין שאר מנהיגי המפלגה על כך שהוא לא מינה שרים ממערב אירלנד ועל כך שדארה קאלרי מונה כמצליף הראשי ולא כשר.
מרטין נשוי למרי אושיי, שאותה הוא הכיר בתקופת לימודיו באוניברסיטה ולשניים חמישה ילדים.
באוקטובר 2010 הלכה לעולמה בתו הצעירה לנה לאחר שסבלה מבעיות לבביות.
11 שנים קודם לכן נפטר בנם התינוק בלידתו.
מיהארה (ביפנית: 三原市) היא עיר שנמצאת במחוז הירושימה, יפן.
העיר ממוקמת כ-620 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-58 ק"מ מבירת המחוז הירושימה, הירושימה.
החודש הכי חם הוא אוגוסט (22 מעלות צלזיוס).
כמות המשקעים הממוצעת היא 2,021 מילימטרים בשנה.
חודש יוני הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (335 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (45 מ"מ גשם).
מיוזיטיס מתחי ) ידועה גם כ"תסמונת של לחץ מיונוירלי" או "תסמונת גוף-נפש", מתארת מצב של כאבים כרוניים עזים בשרירי השלד לרבות כאב גב ותסמינים עצביים, שהמקור להם אינו גופני אלא נפשי.
הכאבים מופיעים בדרך כלל בגב ועוברים בין אזורים שונים בגוף.
מגלה התסמונת והוגה המונח הוא John E.Sarno.
סרנו תיאר את תסמונת TMS בארבעה ספרים, וטען שהיא עשויה להופיע יחד עם בעיות כאב אחרות.
אופי הטיפול ב-TMS כולל חינוך, כתיבה של המטופל על רגשותיו, חזרה לשגרת חיים נורמלית, ועבור חלק מהמטופלים, קבוצות תמיכה או פסיכותרפיה.
ב-2007, דוד שכטר (רופא ולשעבר סטודנט ואסיסטנט של סרנו) פרסם מחקר שעבר ביקורת עמיתים שעסק בטיפול ב-TMS.
המחקר פורסם בגיליון שנקרא "Alternative Therapies in Health and Medicine", ממנו עלה כי שיעורי ההצלחה של הטיפול הגיעו ל-54% מכאבי גב כרוניים שמוגרו (נתון הנחשב להצלחה יוצאת דופן, משכאבים אלה נחשבים לבלתי ניתנים לריפוי).
במונחים של מובהקות סטטיסטית ושיעורי הצלחה, המחקר הראה כי הצלחת הטיפול בTMS עלתה על שיעורי ההצלחה שנמדדו במחקרים שעסקו בהתערבויות פסיכולוגיות ממין אחר עבור כאב גב כרוני.
תסמונת ה-TMS ופרוטוקול הטיפול בה אינם מקובלים על הזרם המרכזי בקהילה הרפואית.
עם זאת, TMS ושיטות הטיפול של סרנו קיבלו עניין רב בציבור, ובתוך כך פינה בתוכנית 20/20 של ABC; פרק בתוכנית Larry King Live; ראיון ב-Medscape; וכתבות שפורסמו ב-Newsweek, The Seattle Times וכן בניו יורק טיימס.
מבין הרופאים המפורסמים התומכים בטיפול ב-TMS ניתן למנות את Andrew Weil ו-Mehmet Oz.
בין המטופלים הבולטים ב-TMS ניתן למנות את הסנטור תום הרקין (Tom Harkin), ג'ון סטוסל (John Stossel), האוורד שטרן (Howard Stern) ו-אן בנקרופט (Anne Bancroft).
ב-2017, TMS זכתה לסיקור חיובי בספרה של העיתונאית C.J.
רמין, שבעצמה סבלה מכאבי גב במשך עשורים, ביקרה את טיפולים פופולריים רבים בכאבים אלו וכינתה את סרנו "כוכב הרוק של עולם (כאב) הגב".
לפי סרנו, TMS הוא מצב שבו עניינים רגשיים המודחקים בתת-מודע (ובעיקר זעם, ולעיתים גם חרדה, טראומת עבר, ופחד) יוצרים תהליך שגורם למניפיסטציה פיזית של כאבים אלו ולסימפטומים נוספים.
ההסבר לדרך מימוש התהליך הוא שהתת מודע משתמש במערכת העצבים האוטונומית כדי להוריד את הדם הזורם לשרירים, לעצבים ולגידים.
כתוצאה מכך, אזורים אלו סובלים מגירעון בחמצן (micro-ischemia זמנית) ומmetabolite accumulation, דבר המתבטא בכאב ובבעיות אחרות.
סרנו שיער שמכיוון שהמטופלים מדווחים פעמים רבות על כאבי גב הנודדים בין מקומות שונים בגוף, ובעיקר במעלה ובמורד עמוד השדרה, או מצד לצד, יש להסיק כי מקורו של הכאב אינו בליקוי מבני פיזי או בפציעה.
סרנו טען שהסיבות שבבסיס הכאב הוא מערכת ההגנה של המוח נגד מתח נפשי מודחק ורגשות כגון כעס, חרדה וזעם נרקיסיסטי.
המוח המודע מוסח בשל הכאב הפיזי, וההדחקה הפסיכולוגית מצפינה את הזעם והכעס בתת-מודע, וכך מונעת את כניסתו לתודעת המוח המודע.
סרנו האמין שכאשר מטופלים יזהו שהסימפטומים הם רק הסחת דעת של התת-מודע מפני רגשות הזעם המציפים אותם, הסימפטומים יחדלו מלשמש למטרתם ובסופו של דבר ימוגו.
TMS היא אפוא תסמונת המאופיינת כמצב פסיכוסומטי, ועל-כן יש המתייחסים אליה "תסמונת של כאבי הסחת דעת".
סרנו היה למבקר בולט של אבחוני הרפואה הקונבנבציונלית ודרך טיפולה בכאב גב, המתמקד בעיקר במנוחה, פיזיותרפיה, פעילות גופנית או ניתוח.
כאב הגב מוזכר תדיר כסימפטום של TMS, אך סרנו הגדיר את מאפייני TMS בצורה רחבה הרבה יותר:
סוג הסמפטום: תסמיני TMS כוללים כאב, תחושת קשיות (stiffness) חולשה, אי-נעימות, נימול, חולשת שרירים, ותחושות שליליות אחרות שמקורן בשרירי השלד, לשיטת סרנו.
מיקום הסימפטומים: בנוסף לגב, סרנו טען כי תסמיני TMS יכולים להופיע בצוואר, ברכיים, זרועות, פרקי כף היד, ואזורים אחרים בגוף.
שכטר טען שלסמפטומים יש נטייה לעבור בין מקומות בגוף.
שכטר מזהה את תזוזת הכאבים בין מקומות שונים בגוף כאינדיקציה חשובה לכך שמקורו של הכאב הוא בתסמונת ה-TMS.
מבין הקריטריונים לאבחון TMS, לשיטת שכטר וסרנו, ניתן למנות:
היעדר של סיבה פיזית ידועה: שכטר וסרנו טענו שבמהלך הבדיקה, יש לשלול בעיות אקוטיות.
סרנו הגדיל פריצת דיסק ככזו שאינה אקוטית ולמעשה כחסרת נזק, שכן לטענתו מיקום הסימפטומים לא תמיד מתכתב עם מיקום פרצת הדיסק.
נקודות רגישות: בזמן שרופאים נוהגים להשתמש ב-11 מתוך 18 נקודות רגישות כדי לאבחן פיברומיאלגיה, סרנו טען שהוא משתמש ב-6 מרכזיות כדי לאבחן TMS: שתיים מרכזיות בשרירי הטרפז העליונים, שתיים בשרירים המותניים פאראספינליים, ושתיים ב-lateral upper buttocks.
היסטוריה של הפרעות פסיכוסומטיות: שכטר וסרנו מוצאים היסטוריה של הפרעות פסיכוסומטיות כאינדיקציה לכך שלמטופלים יש TMS.
בתוך כך, הם מזכירים את תסמונת המעי הרגיז וכן כאבי ראש שמקורם בלחץ כדוגמאות להפרעות פסיכוסומטיות.
שכטר וסרנו טענו שאם שאם המטופל לא יכול לקבל טיפול אצל רופא שהתמחה ב-TMS, עליו לראות רופא שישלול בעיות חמורות, ובתוכן שברים, גידולים או זיהומים.
עבור מטופלים שכוחם רפה מכדי להשתקם במהרה, פרוטוקול הטיפול ממליץ להיבנות מקבוצות תמיכה או פסיכותרפיה.
Harvard RSI Action Group, ארגון התנדבותי סטודנטיאלי, עושה שימוש בפרוטוקול הטיפול של סרנו ב-TMS כחלק מהחינוך המונע שלהם ותוכנית התמיכה לאנשים הסובלים מRepetitive Strain Injury (חבלות לחץ נשנות, RSI).
פעילויות החינוך המקובלות הן שיחות, הרצאות, כתיבה והאזנה לתכני שמע.
תוכני החינוך כוללות היבטים פסיכולוגים ופיזיולוגים של TMS.
אליבא דשכטר, החינוך מאפשר למטופלים "ללמוד שמצבם הפיזי למעשה שפיר ושנכותם-מוגבלותם היא תוצאה של פחד הקשור בטבורו בכאב ובהתניות מוחיות, ולא בסיכון ממשי מהחמרת המצב בחבלה חוזרת".
סרנו גרס כי על כל מטופל להקדיש זמן יומי לעמול ולחשוב על העניינים שהביאו להדחקת רגשותיו.
סרנו ממליץ על שתי משימות הכתיבה שלהלן:
דוקטור סרנו טען שכל מטופל צריך לנסות למנות רשימה של כל הסוגיות שייתכן שתרמו לרגשותיו המודחקים.
סרנו מציע לעיין ברשימה זו:
(א) חוויות ילדות מסוימות, כמו התעללות או גירעון ביחס חם ואוהב.
(ב) תכונות אופי כדוגמת פרפרציוניזם, מצפוניות, וצורך עז להתחבב ולקבל אישור על-ידי הסובבים.
(ג) מקורות לחץ נוכחיים בחיי המטופל
(ה) נקודות בהן המטופלים חשים בכעס רב ומודע, אך כזה שאינם יכולים לתת לו ביטוי ולהיות לו לפה
סרנו ממליץ שהמטופלים יכתבו את חיבור על כל אחד מתבליטי הרשימה הנזכרת לעיל.
לשיטתו, מוטב כי החיבורים יהיו ארוכים שכן אלה מאלצים את המטופל לעמוד על ענייניו הרגשיים לעומקם.
שכטר פיתח תוכנית יומית בת 30 יום המכונה "The Mindbody Workbook" ("חוברת גוף נפש") שמטרתה לסייע למטופלים לעמוד על אירועים האצורה בהם משמעות רגשית רבה.
התוכנית אף מתיימרת לסייע למטופלים לאבחן את הקשרים בין אירועים אלה לסימפוטמים הפיזיים.
לפי סרנו ושכטר, חזרה יום-יומית על התהליך הפסיכולוגי תביא לכך שעם הזמן יעמוד להם כוחם מול הרגשות האצורים בהם, וזאת על-ידי הצפתם אל המודעות.
חזרה אל שגרת החיים הנורמלית
כדי לחזור לשגרת החיים הנורמלית, המטופלים מתבקשים לבצע את הפעולות הבאות:
לחדול מהטיפולים הפיזיים - סרנו מציע למטופלים לחדול ממניפולציות לעמוד השדרה, פיזיותרפיה וטיפולים פיזיים מאין אלה משום שאלה "מתחזקים את המשגה החשיבתי בדבר הקשר הסיבתי בין ליקוי מבני-מכני לבין הכאב הכרוני".
לחזור לפעילות נורמלית - שכטר טען כי יש לעודד את המטופלים "לחזור להיות יותר פעילים, ולחזור לחייהם הנורמליים." בנוסף, יש לעודד את המטופלים "להפסיק לנקוט במשני זהירות להגנה על הגב ה'פגוע'/'פגום' שלהם".
סרנו הסתייע בקבוצות תמיכה לטיפול במי שלא עמד להם כוחם להשתקם כיאות.
סרנו טען כי קבוצות התמיכה (א) מאפשרות למטופלים לחקור את ענייניהם הרגשיים שהביאו להיווצרות הסימפטומים, וכן (ב) איפשרו בחינה של העניינים שעל בשלבים הקודמים של הטיפול בחינוך.
סרנו גרס כי בקרב כחמישית ממטופלים, נדרש סיוע פסיכותרפי.
הסיוע צריך להיות "קצר-טווח, דינמי, מכוון ניתוח אנליטי".
סרנו הוסיף כי הוא משתמש בפסיכותרפיה בקרב כשליש ממטופלים, כאשר יש צורך בשישה עד עשרה מפגשים למטופל.
Alan Gordon, מ-LCSW, הגה תוכנית לשיקום מ-TMS הכוללת מבחן מאמרים, תרגילים ושלבים, המבארים את המושגים התרפויתים.
מיודנטוזאורוס (שם מדעי: Miodentosaurus; מילולית: "לטאת מעטת שיניים") הוא סוג נכחד של זוחל ימי מסדרת התאלטוזאוריה, מקבוצת הדיאפסידים אשר חי במשך הטריאס בסין שלפני 235 עד 221.5 מיליון שנה.
זוחל זה תואר בידי החוקרים Y.
Sato בשנת 2007, לאחר שנחשף בתצורות שיאווה שגוויג'ואו, בסין ונכלל בו מין יחיד - Miodentosaurus brevis, שמשמעותו: קצר.
סוג זה השתייך לקבוצה של זוחלים ימיים שחיו רק במשך הטריאס והוא הגיע לפי הערכות עד לאורך 4.4 מטרים.
הדבר הופך אותו לגדול מבני סדרתו, אולי לצד הסוג Askeptosaurus ושל הקונביספינה (Concavispina).
נמצאו ממנו מפרקים גפיים וזנב וכן אגן ירכיים וחוליות בודדות.
היו לו טפרים שטוחים וארוכים וזנב מוארך שעזרו לו לנוע ביעילות במים בדומה ללוטרה או תנין.
ככל הנראה הוא היה אוכל דגים וטרף דומה.
מיודראג דמיאנוביץ' (בסרבית: Миодраг Дамјановић; 16 בינואר 1893 – 4 באוגוסט 1956) היה גנרל יוגוסלבי, אשר לחם במלחמת העולם השנייה.
לחם לצד ממשלתו של מילאן נדיץ', ששיתפה פעולה עם מדינות הציר.
פעל לחתימת ההסכם שהוביל לאיחוד הכוחות בין נדיץ' לבין הצ'טניקים, והיה אמור לשמש כמפקד הצבא המשותף שיילחם כנגד הפרטיזנים של טיטו.
דמיאנוביץ' נולד באלקסינאץ' ב-16 בינואר 1893. ב-1909 התגייס לצבא סרביה ולמד באקדמיה הצבאית בבלגרד.
הוא לחם בשתי מלחמות הבלקן, ולאחריהן הועלה לדרגת לוטננט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא לחם בקרבות החזית הסרבית, ולאחר כיבוש הממלכה בידי מעצמות המרכז נסוג יחד עם הממשלה והצבא דרך אלבניה לסלוניקי.
לאחר המלחמה המשיך ללמוד באקדמיה הצבאית ושרת במטה הכללי.
הוא שימש כנספח צבאי בצרפת ובהונגריה וכמפקד חיל האוויר היוגוסלבי.
ב-1937 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל.
במהלך הפלישה ליוגוסלביה במלחמת העולם השנייה שימש דמיאנוביץ' ראש מטה קבוצת הארמיות ה-3. לאחר קריסת הצבא היוגוסלבי, נלקח דמיאנוביץ' בשבי לגרמניה.
במהלך שלוש השנים הבאות, הוא הועבר בין מחנות שבויים שונים.
במאי 1944, מילאן נדיץ', אשר שימש כראש ממשלת הבובות שכוננו הגרמנים בסרביה, ביקש מהגרמנים לשחרר את דמיאנוביץ'.
נדיץ' מינה את דמיאנוביץ' ל"ראש הקבינט".
בפועל, דמיאנוביץ' היה נאמן לתנועת הצ'טניקים של דראז'ה מיכאילוביץ', והשתמש בתפקידו, ובאמון שרחש נדיץ' כלפיו, כדי לסייע להם במאבקם.
באביב של אותה השנה, פתחו הפרטיזנים של טיטו במתקפה נחרצת בדרום סרביה, והצליחו להשתלט על שטחים במדינה.
במקביל, הצבא האדום התקדם במהירות בכיוון יוגוסלביה.
התפתחות זו הדאיגה הן את נדיץ' והגרמנים, והן את הצ'טניקים.
דמיאנוביץ' תיווך בין נדיץ' ומיכאילוביץ', שנפגשו ב-6 בספטמבר של אותה שנה.
שני המנהיגים הגיעו להסכם, בחסות הגרמנים, על איחוד כל הכוחות הלאומנים כנגד הקומוניסטים.
על פי ההסכם, דמיאנוביץ' היה אמור להיות מפקד הצבא המשותף.
נדיץ' מינה את דמיאנוביץ' למפקד משמר המדינה הסרבי, ובמקביל, מיכאילוביץ' מינה אותו לעוזר שלו.
נדיץ' ומיכאילוביץ' החלו להוביל לחימה כנגד הפרטיזנים, ובמקביל ניסו לרכז בבוסניה והרצגובינה את כל הכוחות השונים שהתנגדו לקומוניסטים.
תוכנית זו לא צלחה, מכיוון שהגרמנים העבירו חלק מהיחידות לסלובניה ואוסטריה.
הצבא היוגוסלבי המאוחד המתוכנן, מעולם לא הוקם.
לאחר שטיטו השלים את כיבוש יוגוסלביה נמלט דמיאנוביץ' לאיטליה, ומשם לגרמניה.
הוא נלכד בידי הצבא הבריטי ושהה בשבי עד 1948. הוא המשיך להתגורר בגרמניה עד יום מותו ב-4 באוגוסט 1956.
מיואינג היא שיטת אימון יציבת פֶה בשיטת עשה זאת בעצמך המיועדת לשפר את מבנה הלסת והפנים.
השיטה נקראת על שם ג'ון מיו, ובנו מייק, האורתודנטים הבריטים השנויים במחלוקת שפיתחו את הטכניקה.
יישום הטכניקה כרוך בהנחת הלשון על החך והפעלת לחץ, במטרה לשנות את מבנה הלסת.
שום מחקר מדעי אמין לא הוכיח עד היום את יעילותה של השיטה.
אורתודנטים רבים סבורים שאין ראיות לכך שביצוע מיואינג באופן עצמאי מהווה פתרון חלופי לניתוח אורתודונטי.
מיואינג עלול לגרום לכאבים במפרק הלסתי-רקתי (TMJ), לגרום לאי-יישור של השיניים, ובמקרים מסוימים עלול לגרום גם לטנטון.
משנת 2019 ואילך זכה המיואינג לסיקור תקשורתי נרחב כתוצאה מהוויראליות של הטכניקה ברשתות החברתיות.
לפי Google Trends העלייה המהותית בעניין ובפופולריות במיואינג ברחבי העולם החלה בסביבות ינואר 2019.
מיו נמבה (ביפנית: 難波 実夢; נולדה ב-31 במאי 2002) היא שחיינית יפנית, סגנית אלופת עולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-1500 מטר חופשי, וזוכת מדליית ארד באליפות עולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-800 מטר חופשי.
מדליית ארד באליפות הפאן פסיפיק לנוער
באליפות הפאן פסיפיק לנוער שנערכה בסובה שבפיג'י באוגוסט זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:09.03 דקות.
באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:27.24 דקות.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום 17 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:32.04 דקות ובמקום 20 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.49 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני-יולי סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.07 דקות, במקום עשירי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:32.91 דקות, ובמקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:20.45 דקות.
בנוסף, סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:00.03 דקות.
בנוסף, סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:01.13 דקות, ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:44.87 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה שביפן ביולי סיימה במקום 16 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.23 דקות, ובמקום 16 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:34.62 דקות.
במשחקי אסיה שנערכו בהאנגג'ואו שברפובליקה העממית של סין בספטמבר-אוקטובר זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.93 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בבודפשט בדצמבר סיימה במקום עשירי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.75 דקות.
מְיוֹדְרָאג מְלָאדֶנוֹבִיץ' (Miodrag Mladenović, סרבית: Миодраг Младеновић; נולד ב־14 ביוני 1964 בזֶמוּן, בלגרד, סרביה) הוא רב-אמן בקומפוזיציה שחמטאית (Grandmaster of Chess Composition) סרבי-אמריקאי, ידוע במיוחד בזכות תרומותיו המשמעותיות ליצירת בעיות שחמט ופתרונן.
מלאדנוביץ' למד לשחק שחמט בגיל ארבע.
בגיל 14 החל לחבר בעיות שחמט, לאחר שלמד קומפוזיציה שחמטאית מאביו, יוצר בעיות השחמט סלובודן מלאדנוביץ'.
עד סוף שנת 2007 פורסמו 315 מיצירות השחמט שלו.
עד אלבום פיד"ה משנת 2001–2003, הוא השיג ציון של 72.17, ועל כך הוענק לו התואר רב-אמן בקומפוזיציה בשחמט בכינוס PCCC ברודוס בשנת 2007.
מלאדנוביץ' מחזיק בתואר רב-אמן בפתרון בעיות שחמט.
ביולי 2012, דורג במקום ה-13 בעולם עם דירוג של 2613. הדירוג הגבוה ביותר שלו בפתרון בעיות שחמט היה 2640.
מלאדנוביץ' התגורר בשיקגו למעלה מעשר שנים ויש לו אזרחות כפולה של סרביה ושל ארצות הברית.
כיום הוא עובד במרכז הפיתוח של מיקרוסופט בבלגרד.
הלבן מתחיל ונותן מט בשלושה מסעים, בעיה משנת 1997 שפורסמה ב-LIGA PROBLEMISTA
הלבן מתחיל ונותן מט בשלושה מסעים, בעיה משנת 1997 שפורסמה ב-LIGA PROBLEMISTA, יוטיוב, החל מדקה 12:50
מיומה ברחם, שרירן או פיברואיד (Myoma) היא גידול שפיר (בלתי-סרטני) העשוי מרקמה סיבית שרירית שהתפתחה על דופן הרחם, המופיע בשכיחות של כ-30% בנשים מעל גיל 35, ושכיח בגילאי 40–50. המיומות נפוצות יותר אצל נשים ממוצא אפרו-אמריקאי.
גודל המיומה משתנה בין קטן מאוד עד ענק ויכול להגיע לגודל העולה על הרחם עצמו ותואם לאישה הרה בחודש ה-6–7 במקרה של מיומה אחת דומיננטית או קבוצת גידולים רבים וקטנים.
ישנם שלושה סוגים של מיומות:
המיומה התת-נסיובית (subserosal fibroid) המתפתחת מחוץ לרחם,
מיומה תוך שרירית (intramural fibroid): זהו הסוג הנפוץ ביותר בו מתפתח הגידול בתוך שריר הרחם,
מיומה תת-רירית (submucosal fibroid) שמופיעה מתחת לרפידת הרחם ועלולה לגרום לבעיות חמורות במחזור הווסת ולהוביל להפלות ולעקרות.
לרוב הנשים אין תסמינים והמיומה מתגלה בבדיקה אקראית.
כאשר יש תסמינים, הנפוץ ביותר הוא דימום רחמי לא סדיר.
ייתכן דימום וסת כבד או ממושך (מנורגיה).
ייתכן דימום בין הוסתות (מטרורגיה).
הדימומים הללו עלולים לגרום לאישה לאנמיה משמעותית ולחולשה עד חוסר יכולת לתפקד.
תסמינים נוספים קורים כתוצאה מהלחץ של המיומה על איברים סמוכים:
לחץ על שלפוחית השתן יגרום לתכיפות ודחיפות במתן שתן.
מיומה גדולה יכולה לגרום ללחץ על הכליות ולהידרונפרוזיס, מצב בו מצטבר שתן באגן הכליה.
מיומה הבולטת מהדופן האחורית של הרחם ולוחצת על המעי יכולה לגרום לעצירות ולתחושה קבועה של צורך במתן צואה (טנזמוס).
כאבים: ייתכן בקיום יחסי מין, כאבי גב, כאב בטן ואגן, כאבים בזמן המחזור החודשי.
ייתכן כאב חריף בגלל תסביב של המיומה.
תיתכן השפעה על ההיריון ועל אופן הלידה - ייתכן שיהיה צורך בניתוח קיסרי בגלל מנח העובר שלא יכול להסתובב עם הראש למטה בגלל המיומה.
הסיבה לשרירנים לא ברורה לחלוטין, עם זאת נראה שיש מספר סיבות עיקריות: נטייה גנטית, סיבה דלקתית או ויראלית שיכולות להיות סיבה להתפתחות השרירנים.
בנוסף לריכוז גבוה של אסטרוגן ופרוגסטרון.
לא נמצא קשר מובהק בין נטילת גלולות למניעת הריון לבין שרירנים של הרחם.
המיומה מתגלה בדרך-כלל על ידי גינקולוג בבדיקת אולטרה סאונד אבחנתי או הבחנה בממדי רחם חריגים והפנייה לבדיקת MRI (הדמיית תהודה מגנטית).
הטיפול המקובל בשרירן של הרחם הוא טיפול ניתוחי, על פי רוב כריתת הרחם בשלמותו.
טיפול כזה מתאים בעיקר לנשים מעל גיל 40 - 45. נשים צעירות יותר מעדיפות בדרך כלל טיפול שמרני, שיאפשר להן לשמור על הפוריות שלהן.
הטיפול השמרני יכול להיות גם הוא ניתוחי (כריתת השרירן בלבד), או אחר.
התערבות כירורגית המלווה בהתאוששות ארוכה להוצאת המיומות,
הסרת המיומה בהיסטרוסקופיה או לפרוסקופיה באמצעות הכנסת סיב אל הנרתיק או צוואר הרחם,
ניתוח בטן לכריתת המיומה שמאפשר פוטנציאל להרות,
אמבוליזציה - חסימת עורק המוביל דם לגידול, בפעולת צנתור פשוטה וללא הרדמה מלאה.
טיפול הורמונלי ב-GnRH שמקטין את הגידול אך עלול לגרום להופעה מוקדמת של תסמיני גיל האל-וסת,
טיפול לא פולשני באולטרה-סאונד ממוקד המונחה בעזרת-MRI שלא מזיק לאיברים, מאפשר פוטנציאל להרות, ונעשה באמצעות צריבת המיומה בחום: באמצעות חימום חיצוני של השרירן על ידי גלי קול, בעוצמה גבוהה, תחת הנחית והשגחת תהודה מגנטית MRI ללא צורך בהרדמה, עם שיעורי הצלחה כ-80%.
באמצעות מכשיר ה-MRI הרופא מזהה את השרירן בזמן אמת, ומתכנן את הטיפול בהתאם.
כאשר ממקד את גלי הקול US לנקודה המדויקת, בעוצמה גבוהה ומייצר נמק בשרירנים של הרחם.
המחקרים מדברים על טמפרטורה של (50–90 מעלות צלזיוס) למשך מספר שניות שבה נוצר נזק בלתי הפיך לתאים ונותר נמק (Cougulative Necrosis) עוד רקמה מעל מסביב לא נפגעת.
ניתוח לכריתת הרחם הניתן בעיקר לנשים לאחר מנופאוזה שסיימו את לידותיהן.
האי המרכזי מוכר בשם "מאהורה" על ידי התושבים בקומורו.
הרפובליקה של איי קומורו, שהייתה בעבר מושבה צרפתית, רואה באיי מיוט חלק משטחה ואינה מכירה בריבונות צרפת עליהם.
תושבי האי העדיפו להישאר בריבונות צרפת במשאל עם ב-1974, עם הקמת הרפובליקה של קומורו, וב-2009 החליטו על שילוב מלא בצרפת במעמד של מחוז מעבר לים.
במאות השמינית והתשיעית החלה ההתיישבות האנושית באי מיוט.
התושבים הראשונים היו מהלאומים הסוואהיליים, להם הייתה תרבות עשירה והם השתרעו מסומליה למוזמביק.
המיקום האסטרטגי הביא להשתלטות של שייח'ים אסאלמיים, שהגיעו מאיראן, בין המאות ה-13 וה-15.
ב-25 באפריל 1841 המלך המלגשי אנדריאנסולי החליט לבקש את עזרת הצרפתים בהגנה על האי מפני איומים חיצוניים הן משודדי ים והן משלטון המושל השירזי ששלט בשאר קומורו.
החל מתאריך זה, האי מיוט עבר לשליטה צרפתית.
בשנת 1886, כבשה צרפת את שאר איי הארכיפלג של קומורו (גרנד קומור, אנג'ואן ומוהלי) והשלטון של כל האיים הוכפף למושל הצרפתי שבאי מיוט, אשר שמר על מעמד של מושבה צרפתית.
משנת 1908, כל האיים מוכפפים למושל הצרפתי של מדגסקר.
ב-1946 קומורו הופרדה ממדגסקר והפכה לטריטוריה מעבר לים של צרפת בשם הטריטוריה של קומורו.
במשאל עם שנערך ב-1958 במסגרת המעבר לרפובליקה הצרפתית החמישית, קומורו אישרה את החוקה ונשארה שטח חסות צרפתי.
קומורו קיבלה אוטונומיה ב-22 בדצמבר 1961 שסמכויותיה הורחבו בשנת 1968. האוטונומיה כללה ממשל קומורני מקומי שנבחר על ידי התושבים.
השליט ראשון, סעיד מוחמד שח', שלט בין 1961 לבין 1970. בזמן שלטונו, הבירה של קומורו עברה ממאמודזו שבמיוט למורוני שבגרנד קומורו.
ב-25 באוגוסט 1972, הוועדה המיוחדת לדה-קולוניזציה של האו"ם ציינה את הארכיפלג של קומורו ברשימת השטחים שצריכים להגיע לשלטון עצמי.
בהתאם להחלטה זו, צרפת והקומורים חתמו על הסכם הגעה לעצמאות ב-15 ביוני 1973. ב-22 בדצמבר 1974, צרפת קיימה משאל עם בקומורו כדי לבדוק את רצון התושבים לעצמאות.
במיוט היה רוב מוחלט להשארות תחת שלטון צרפתי ובשאר האיים היה רוב לעצמאות.
בעקבות כך, החליטה צרפת לא לקבל את תוצאות משאל העם ולבצע משאל עם נוסף בכל אי בנפרד.
בעקבות כך, מושל קומורו, אחמד עבדאללה, הכריז באופן חד-צדדי על עצמאות קומורו.
מיוט החליטו לא לקבל את ההכרזה הזו ולהישאר תחת שלטון צרפתי.
בין השנים 1974–1976 דרשו תושבי קומורו את האי כחלק מקומורו.
במועצת הביטחון של האו"ם הצביעו 14 המדינות החברות, מלבד צרפת, בעד דרישה כי האיים יעברו לשליטת קומורו, אולם, צרפת התנגדה והטילה וטו על החלטה זו וכל ההחלטות בנושא זה שעלו במועצת הביטחון של האו"ם.
במשאל העם השני שהתקיים ב-8 בפברואר 1976 הצביעו תושבי מיוט ברוב של 99.4% כי הם מעוניינים להישאר תחת שלטון צרפתי, מוסדות האו"ם לא קיבלו את תוצאות המשאל הזה והמשיכו לדרוש מצרפת להעביר את האי מיוט למדינת קומורו.
מועצת הביטחון של האו"ם אשררה החלטה זו ב-6 בדצמבר 1994, אולם משנת 1995 נושא זה לא עלה יותר בסדר היום של מועצת הביטחון.
בשנת 2001 שונה המעמד של מיוט לרמה של כמעט "מחוז מעבר לים", וההחלטה אושרה על ידי 73 אחוזים מתושבי האי, על אף שדרישת קומורו לריבונות על מיוט נותרה בעינה.
ב-29 במאי 2009 התקיים משאל עם באי שבו החליטו תושבי האי, ברוב של יותר מ-95% מהמצביעים (או 57% מבעלי זכות ההצבעה), על הצטרפות מלאה לצרפת, כמחוז שמעבר לים שתושביו הם אזרחי צרפת והחוק הצרפתי חל בו.
החלטה זו שהתקבלה, הייתה תחילתו של תהליך לשילובו המלא של האי בצרפת.
השילוב לא היה מיידי וחייב שינויים בחוקי האי בהתאם לחוק הצרפתי, בכלל זה איסור על פוליגמיה והעלאת גיל הנישואין.
תהליך הצטרפות האי לצרפת הסתיים ב-31 במאי 2011 ובכך הפכה מיוט למחוז ה-101 של צרפת והמחוז החמישי מעבר לים.
האי נמצא במצר מוזמביק באמצע הדרך בין צפון מדגסקר לצפון מוזמביק.
האי שייך לארכיפלג קומורו הכולל בתוכו 18 איים הנכללים תחת שלטון קומורו למעט מיוט.
מיוט מחולקת גאוגרפית ל-17 קומונות, כל אחת מהקומונות מהווה מבחינה מנהלית קנטון פרט לקומונה מאמודזו (מספר 3 במפה) אשר מחולקת לשלושה קנטונים ובכך מגיע סך כל הקנטונים ל-19.
שטח של מיוט מכיל עשרות איים שהעיקרים שבהם:
גרנד-טר (תרגום: קרקע גדולה): זהו האי המרכזי של מיוט.
באי 4 פסגות גבוהות, הגבוהה ביותר הוא הר בנארה אשר פסגתו מגיעה לגובה 660 מטר מעל פני הים.
באי ממוקמת עיר הבירה של מיוט, מאמודזו.
פטיט-טר (תרגום: קרקע קטנה): שטח אי זה הוא 11 ק"מ2 ובו ממוקם נמל התעופה הבינלאומי דזאודזי-פאמאנדזי בקומונה פאמאנדזי וכן העיר דזאודזי שהייתה הבירה הקודמת של מיוט.
באי יש אגם לוע בשם אגם דזיאני.
האי מטסאמבורו: זהו האי השלישי בגודלו במיוט והצפוני מבין האיים השונים המרכיבים את מיוט.
גודלו 2 ק"מ2 ובו עשרות תושבים העוסקים בדיג ובגידול תפוזים.
האי מבוזי: שטחו 840 דונם.
האי כולו מוגדר כשמורת טבע ומשמש, בעיקר, כמקום להשבת קופי למור פצועים לטבע.
האקלים של מיוט הוא אקלים טרופי כאשר במשך כל השנה הטמפרטורות נעות בין 23 לבין 30°C והלחות הממוצעת היא 85%.
העונה החמה והלחה, עונת הגשמים, היא בין נובמבר לאפריל/מאי והטמפרטורה הממוצעת היא בין 27 לבין 30°C.
כמות המשקעים היא מעל 1000 מ"מ בשנה כאשר עיקר הגשמים הם בינואר.
העונה היבשה היא בין מאי ואוקטובר עונה זו קרירה יותר ובה בין 22 לבין 25°C.
בעונה החמה הרוחות העיקריות המשפיעות על מזג האוויר הם אליזה מדרום-מערב והמונסון מצפון-מערב.
בעקבות זאת, באזור זה יש כל כמה שנים סופות ציקלון טרופיות העלולים להסב נזק רב לחקלאות ולמקומות היישוב.
על-פי נתונים רשמיים מ-2007 מנתה אוכלוסיית האי 186,452 תושבים כאשר 62.3% מתוכם היו צעירים מתחת לגיל 25.
הדת השלטת באי מיוט היא האסלאם הסוני והיא מהווה כ-95 אחוזים מכלל האוכלוסייה.
הנוצרים באי (בעיקר נוצרים קתולים) מהווים 5 אחוזים מכלל האוכלוסייה.
השפה הרשמית במיוט היא הצרפתית המדוברת רק על ידי כ-35 אחוזים מכלל תושבי האי.
רוב האוכלוסייה דוברת קומורית, שהיא ניב של השפה סוואהילי.
כלכלת מיוט מתבססת על חקלאות, דיג וגידול מקנה.
גידולי החקלאות כוללים אורז, מניהוט ופרות טרופיים כדוגמת בננה, אגוז קוקוס, אננס ומנגו.
בנוסף קיימים גידולים לתעשיית הקוסמטיקה כמו ילנג-ילנג ושמן ציטרונלה וכן תבלינים כגון: וניל, קינמון, ציפורן.
בנוסף, קיימת תיירות חוץ מעטה אשר באה בעיקר בגלל הלגונות הכחולות ואוכלוסיית הדגים והדולפינים הרבים הקיימים בהם.
ענף התיירות אינו מפותח דיו וכולל כ-15 אלף תיירים בשנה כאשר עיקרה ממדינות בסביבתה ממזרח אפריקה ומדגסקר.
קו מעבורת בין דזאודזי למאמודזו.
נמל תעופה: נמל התעופה הבינלאומי דזאודזי-פאמאנדזי
מיומנות במשחקי תפקידים, היא ייצוג של יכולות הנרכשות עם הזמן, מגוון מיומנויות, בהן הדמות עשויה להשתפר עם הזמן בכל פעם שהיא עולה דרגה.
אופן היישום של מיומנויות משתנה משיטה לשיטה, וגם בין מהדורות של מבוכים ודרקונים – לדוגמה בין מהדורה חמש בה התוסף הוא קבוע בהתאם לדרגה לבין פאת'פיינדר בעולמות פראיים בה השחקן בוחר אילו מיומנויות לשפר.
אופן קבלת המיומנויות משתנה משיטה לשיטה.
במהדורה חמישית, יש תוסף הכשרה שמשפיע על כל המיומנויות בהן הדמות מיומנות.
לא ניתן להעלות מיומנות אחת בפני עצמה, אלא לבחור באלו מיומנויות יש לדמות הכשרה.
שיטה זה היא פשוטה ביותר, אך מגבילה את בחירת השחקן.
בפאת'פיינדר בעולמות פראיים, מיומנויות מהוות את עיקרי הדמות, כשכל מיומנות נמדדת לפי סוג קובייה – ניתן לשפר מיומנויות כשעולים בדרגה, בהתאם לתכונה המקושרת.
שיטה זה מציעה גמישות מרבית לשחקן להתאים את הדמות, כך שגם לוחם יכול להיות מיומן
במהדורה 3.5 כל פעם כאשר דמות עולה דרגה היא מקבלת נקודות מיומנות, בעזרת נקודות אלה הדמות "רוכשת" מיומנויות אשר מייצגות את היכולות של הדמות שעקב אימון רב השתפרה בהן.
כל דמות מקבלת מספר נקודות מיומנות שונה.
זה תלוי במקצוע הדמות, התכונות של הדמות והגזע שלה.
לכל מקצוע יש את המיומנויות שיש לו "פוטנציאל" בהן ולכן הוא צריך להשקיע נקודה אחת בלבד כדי לזכות במיומנות.
אולם, ישנם מיומנויות שיותר קשה לו להשתפר בהן ולכן הוא צריך להשקיע שתי נקודות כדי להשתפר בה.
יתר על כן, ישנן מיומנויות שהדמות כלל וכלל אינה יכולה לרכוש והן ייחודיות לדמויות העוסקות במקצועות מסוימים.
מיומנויות חשיבה הן טכניקות או יכולות מנטאליות המיועדות להנחות את תהליך החשיבה שבעזרתן האדם חושב על דבר מה, מארגן ומנסח את מחשבותיו ומקיים יחסי גומלין עם הסביבה.
כלי או אסטרטגיה המייעלים את איכות החשיבה.
שימוש מהיר ומדויק באמצעי חשיבה (שליטה באסטרטגיית חשיבה).
המושג עלה לתודעה בעקבות הטקסונומיה של בלום ותאוריית האינטליגנציות המרובות של הווארד גרדנר.
מיומנויות חשיבה יכולות לסייע בשלב התכנון והביצוע של תוכנית פעולה המיועדת להגשמת מטרה רצויה.
הן תורמות גם ליכולת פתרון בעיות.
הצורך במיומנויות חשיבה נובע מהמגבלות של המוח והמחשבה האנושיים.
החשיבה המודעת מתבססת על זיכרון העבודה.
זיכרון העבודה יכול להכיל מידע שהועבר אליו מהזיכרון החושי ומידע שנשלף מהזיכרון לטווח ארוך.
כך הוא מאפשר לעשות אינטגרציה ביניהם ולהעביר את המסקנות לזיכרון ארוך הטווח לצורך שימוש עתידי.
עם זאת, הקיבולת של זיכרון העבודה מוגבלת.
הוא יכול להכיל כשבע יחידות מידע בו זמנית בלבד.
מגבלת הקיבולת של זיכרון העבודה יוצרת את הקושי לעבד מספר רב של פרטי מידע בו זמנית ולפתור בעיות מורכבות.
עם זאת, ניתן להשתמש במיומנויות חשיבה כדי להתגבר על מגבלה זו.
לדוגמה: אחת הדרכים להתגבר על מגבלת הקיבולת היא קיבוץ מספר בלתי מוגבל של פריטים ליחידת משמעות בודדת המכונה "גוש" (chunk).
דרך נוספת לפתרון בעיות מורכבות היא על ידי פירוקן לבעיות משנה, כך שניתן לטפל בכל אחת מהן בנפרד ולאחר מכן לצרף אותן לצורך יצירת הפתרון השלם.
למידה משמעותית יכולה להרכש הודות לפעילות המורכבת של החשיבה.
בהקשר חינוכי, להבדיל מהוראה על דרך החיקוי, טיפוח החשיבה מאפשר לתלמיד לדעת דבר מתוך דבר.
על ידי כך הוא יכול לדעת יותר ממה שלמד באופן ישיר מהמורה.
באופן זה הוראה מפתחת חשיבה תורמת להבניית הידע של התלמידים.
היא מסייעת לתלמידים לעבור מלמידה המדגישה זיכרון ולימוד בעל פה, ללמידה אשר מדגישה את ההבניה של הידע בדרכים משמעותיות.
בהתאם לכך הקנייה ופיתוח של מיומנויות חשיבה, יחד עם מיומנויות למידה הן חלק משמעותי מהוראה מתקנת.
הפעלה של אסטרטגיות חשיבה דורשת בסיס של ידע עמוק והיא לא מתחוללת בחלל ריק.
לדוגמה, נדרש ידע מוקדם לגבי התחום שלגביו נשאלת שאלה כלשהי כדי שתוביל לחיפוש של תשובות בעלות ערך.
מסיבה זו לא כדאי ללמד את החשיבה כמקצוע נפרד המנותק מיתר תוכני הלימוד.
על פי "הגישה המשלבת" יש לשלב את החשיבה בכל מקצועות הלימוד.