tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אנטואן (על שם אנטואן דה סנט-אכזופרי) – בלנד, בעיקר מענבי סירה ומעט ענבי גראנש ומורוודר (החל מבציר 2013 יתווספו זנים חדשים: סנסו וקונואז).
אלול – בלנד, בעיקר מענבי קברנה סוביניון ומעט ענבי סירה ופטיט סירה.
לנון (על שם ג'ון לנון) – בלנד, בעיקר מענבי זינפנדל ומעט ענבי פטיט סירה ומורוודר.
Take two – בלנד, של ענבי זינפאנדל ופטיט סירה.
המינגוויי (על שם ארנסט המינגוויי) – בלנד, בעיקר מענבי פטיט סירה ומעט ענבי קברנה סוביניון וסירה.
"יִקְבֵי רִאשׁוֹן לְצִיּוֹן" ("כְּשֶׁנָּמוּת יִקְבְּרוּ אוֹתָנוּ ...") הוא פזמון עברי המתבסס על שיר השתייה הצרפתי הנודע "Chevaliers de la table ronde" ("אבירי השולחן העגול"), ולחנו הוא כלחן השיר המקורי.
מחבריו אלמוניים, והוא חובר כנראה בשנות ה-40 של המאה ה-20.
מילות השיר מכריזות בעליזות על היקב שנקרא "כרמל" במושבה ראשון לציון, המלא וגדוש בחביות ובקבוקי יין אדום, המוגש כביכול לעוברים ושבים על ידי עלמות ועלמים בכוסות ובגביעים; בשל זמינות היין הֶערב ומגישיו החינניים, כדאי להקבר ביקב בראשון לציון, באופן מטפורי, כלומר לשכון בו לתמיד.
חשיבותו הכלכלית של היקב בראשון לציון בחברה היישובית הקטנה (כחמישים אלף נפש בשנת 1900), והיותו מקור לפרנסתו של מגזר יצרני רחב, אשר כלל משפחות איכרים ופועלים רבים, תרמו לצירופו של השיר "יקבי ראשון לציון" אל מחרוזת השירים הנהוגה על המפעל הציוני בארץ ישראל.
נהגו לשיר אותו במסיבות, תהלוכות וחגיגות ביישוב והוא זכה לביצועים רבים, בדרך כלל מקהלתיים.
בתקופת מלחמת העצמאות חוברה גרסה מקברית למילות השיר ולחנו, שהתייחסה לאבדות הרבות שספגו שיירות האספקה לירושלים הנצורה, וכוחות "ההגנה" וחטיבת הראל של הפלמ"ח.
בזכרונותיו ממלחמת העצמאות פרסם משה בן-שחר נוסח שונה של השיר:
יקוב 'קובה' בלשצ'יקובסקי (בפולנית: Jakub Błaszczykowski, נולד ב-15 בדצמבר 1985 בטרוסקלסי) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת הקשר.
בלשצ'יקובסקי אשר מכונה קובה, גדל בטרוסקלסי שליד צ'נסטוחובה.
בגיל שמונה, החל להתאמן ביחד עם אחיו הגדול, דייוויד, בקבוצת ראקוו צ'נסטוחובה.
בספטמבר 1996, כשהיה בן 10, איבד בלשצ'יקובסקי את אימו לאחר שאביו דקר אותה, והיה קתולי.
גודל בעיירת הולדתו, טרוסקלסי על ידי סבתו.
לאחר מכן ויתר על קריירת הכדורגל, אך לאחר חודשיים בעידוד דודו של קובה, יז'י בז'צ'ק הוא החליט לחזור להתאמן בראקוו צ'נסטוחובה.
בגיל 17 בשנת 2002, הצטרף בלשצ'יקובסקי לגורניק זאבז'ה.
ב-2003, החל בלשצ'יקובסקי לשחק בקבוצת הבוגרים של KS צ'נסטוחובה מהליגה השלישית בפולין וחוזהו הסתיים ב-2004. דודו, יז'י בז'צ'ק, עזר לו להשיג מבחנים בויסלה קראקוב, שם הרשים בלשצ'יקובסקי את המאמן דאז, וורנר לייקה.
בלשצ'יקובסקי עלה במהירות לקבוצת הבוגרים של ויסלה קרקוב והופעת הליגה הראשונה שלו הייתה ב-20 במרץ 2005, נגד פולוניה ורשה.
בסיום עונתו הראשונה, הפך בלשצ'יקובסקי לחלק קבוע בהרכב של ויסלה קרקוב, וזכה עם קבוצתו בליגה הפולנית, ובעונה שלאחר מכן קבוצתו הייתה סגנית האלופה.
בנוסף לסגנות האלופה, זכה בלשצ'יקובסקי בתואר "קשר העונה" בליגה הפולנית לאחר שנבחר על ידי ערוץ קאנל+.
הוא גם זכה להיכנס לתואר "ה-11 של העונה בליגה הפולנית" בעונת לאחר שנבחר על ידי כדורגלני הליגה.
בפברואר 2007, חתם בלשצ'יקובסקי על חוזה ארוך טווח בבורוסיה דורטמונד.
בלשצ'יקובסקי, ששיחק דאז כשחקן כנף, הוסב לעמדת הקשר.
הוא כבש את שער הליגה הראשון שלו ב-25 באפריל 2008 בתיקו 1:1 נגד איינטרכט פרנקפורט.
בדצמבר 2008, נבחר לתואר השחקן הפולני של השנה.
חודש לאחר מכן, בינואר 2009, נבחר על ידי אוהדי בורוסיה דורטמונד לשחקן השנה.
במהלך עונת , הוא נפצע וסבל מקרע בשריר, פציעה במסגרתה נעדר 4 חודשים.
בלשצ'יקובסקי זכה עם בורוסיה דורטמונד באליפות הבונדסליגה ב- וב-.
הוא גם זכה בגביע הגרמני עם המועדון, לאחר שבישל שני שערים במשחק הגמר בו ניצחה קבוצתו 2:5 את באיירן מינכן.
עד 2012 שיחק בלשצ'יקובסקי עם הכיתוב קובה על גבי חולצתו.
ביולי 2012, נבחר על ידי אופ"א לשלב 32 האחרונים של שחקן השנה באירופה.
ב-24 ביולי 2012 חתם על חוזה חדש בבורוסיה דורטמונד, שישאיר אותו בקבוצה עד 2016.
בלשצ'יקובסקי כבש את שערו הראשון בעונה זו במסגרת הגביע הגרמני, ב-18 באוגוסט 2012 בניצחון 0:3 נגד פ.צ.
את שער הליגה הראשון שלו בעונה זו כבש בלשצ'יקובסקי ב-25 בינואר 2013, כאשר כבש צמד בניצחון 0:3 על נירנברג.
בלשצ'יקובסקי היה שותף לעלייתה של בורוסיה דורטמונד לחצי גמר ליגת האלופות, לראשונה מזה 15 שנים, כאשר קבוצתו ניצחה את מאלגה 1:2 בשלב רבע הגמר.
ב-31 באוגוסט 2015 הושאל בלשצ'יקובסקי לפיורנטינה האיטלקית עבור מיליון אירו, עם אופציה לרכישה בתום השנה בסכום של 6 מיליון אירו.
ב-1 באוגוסט 2016 חתם בלשצ'יקובסקי בוולפסבורג לשלוש שנים.
בינואר 2019 הותר חוזהו של קובה עם וולפסבורג והוא הפך לשחקן חופשי.
ב-8 בפברואר 2019 הודיע קובה כי הוא יחתום במועדון בו שיחק בעבר, ויסלה קרקוב.
קובה ביקש לחתום במועדון זה שסובל מקשיים כלכליים, והודיע כי ישחק תמורת שכר נמוך במיוחד, שגם אותו יתרום לבתי יתומים.
באפריל 2020 הפך לאחד מבעלי המועדון.
ב-20 ביולי 2023 הודיע על פרישה מהמשחק הפעיל.
בלשצ'יקובסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין ב-28 במרץ 2006, כאשר זומן למשחק הידידות נגד ערב הסעודית.
בלשצ'יקובסקי החמיץ את מונדיאל 2006 עקב פציעה.
בלשצ'יקובסקי כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-22 באוגוסט 2007, במשחק הידידות נגד רוסיה.
לבלשצ'יקובסקי היה חלק משמעותי בהצלחתה של נבחרת פולין במוקדמות יורו 2008, אך החמיץ את הטורניר עצמו עקב פציעה.
ב-17 בנובמבר 2010, בלשצ'יקובסקי ערך את הופעת הבכורה שלו כקפטן הנבחרת במשחק הידידות נגד חוף השנהב.
ב-8 ביוני 2012, במשחק הפתיחה של יורו 2012 נגד יוון, בישל בלשצ'יקובסקי לרוברט לבנדובסקי, חברו לקבוצה את שער השוויון במשחק שהסתיים בתוצאה 1:1. בשלב הבתים במשחק נגד רוסיה, הוא כבש שער בבעיטה מרחוק ונבחר על ידי פרשני אופ"א לאיש המשחק.
בלשצ'יקובסקי היה מלך שערי הנבחרת בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2014, עם ארבעה שערים.
בלשציקובסקי לקח חלק בכל 5 המשחקים של נבחרת פולין במהלך יורו 2016, בהם הבקיע 2 שערים.
בלשצ'יקובסקי זומן ברגע האחרון לסגל הנבחרת למונדיאל 2018. במהלך הטורניר השתתף במשחק אחד בלבד.
בתחילת 2019 פרש למעשה מהנבחרת.
ב-23 ביוני 2023 שותף בלשצ'יקובסקי במשחק הידידות בין נבחרות פולין ואנגליה, כמחווה על תרומתו רבת השנים לנבחרת.
בלשצ'יקובסקי איבד את אמו בגיל 10 לאחר שאביו רצח אותה.
ביוני 2010 נישא בלשצ'יקובסקי לאגתה גולסזווסקה.
ב-20 באפריל 2011 נולדה בתו הבכורה, אוליביה.
יקב רימון הוא יקב ישראלי המתמחה בייצור יינות מרימונים.
יקב רימון נוסד בשנת 2002 בפארק תעשיות רמת דלתון.
בשנת 2004 החל בייצור מסחרי של יין רימונים בהיקף קטן של כמה מאות בקבוקים.
בהדרגה הגדיל היקב את כמויות הייצור.
מוצרי היקב משווקים בישראל, ארצות הברית, יפן, קנדה וסין.
מקימי היקב הם בני משפחת נחמיאס ממושב כרם בן זמרה.
יינן היקב הוא שרון ביטון.
את היקב מלווה יועץ היינות ד"ר ארקדי פיפיקיאן.
היין מיוצר מזן של רימונים שהורכב על ידי מקימי היקב מכמה זנים, וגדל בשטחי המושב.
הזן שנוצר מתייחד במשקל גבוה של הפרי וברמת סוכר גבוהה הדומה לריכוז הסוכר שבענב.
עובדה זו מאפשרת לייצר יינות על טהרת פרי הרימון.
היקב מייצר, בין השאר, יין פורט, יין יבש וחצי יבש, יין קינוח מתוק ויין נתזים.
בנוסף ליין, היקב מייצר ומשווק מיץ רימונים ושמן זרעי רימונים, המשמש למאכל וכתכשיר לטיפולים קוסמטיים.
יקב פסגות הוא יקב שהוקם בשנת 2003 בהתנחלות פסגות שמצפון לירושלים.
נכון לבציר 2022 הגיע היקב לייצור של כ-750,000 בקבוקים בשנה, כשלמעלה מ-70% מהם מיוצא לעשרות מדינות.
כרמי היין נטועים על טרסות גיר בגובה 700–900 מטר מעל פני הים בהרי בנימין והשומרון.
יקב פסגות מייצר 11 סוגי יינות אשר זכו בתחרויות יוקרה, במדליות ובפרסים בינלאומיים.
ההתנחלות פסגות הוקמה כהתנחלות דתית-ציונית בבנימין.
יקב פסגות הוקם על ידי יעקב ונעמה ברג כיקב משפחתי על מנת להשמיש את האדמות ביישוב וסביבתו לגידולי חקלאות, זאת על אף תנאי השטח של האזור.
בראשית פעילותו, בשנת 2003, פעל היקב כיקב משפחתי קטן, ובהמשך מותג כיקב בוטיק.
בשנת 2007 רכשה משפחת פאליק 32,000 ממניות החברה, והפכה לבעלת השליטה.
הרכישה אפשרה ליקב להתרחב, ולרכוש כרמים מהתנחלויות אחרות כמו גם מתחומי הקו הירוק.
בשנת 2008 עבר לגבעה סמוך לתחנת הדלק "מעבר מכמש" (במקום שבו נמצא כיום היישוב מגרון).
בשנת 2020 עבר לשער בנימין.
בבציר 2010 יוצרו שבעה סוגי יינות ו-100,000 בקבוקים.
בשנת 2012, הגיע ייצור היקב ל-200 אלף בקבוקים בשנה, כאשר כמעט כל התוצרת יוצאה לחו"ל.
עקב הגידול בתפוקה השנתית הורחבו שטחי הכרמים באזור, וכרמים חדשים ניטעו בשטחים פתוחים סביב פסגות.
ב-19 בנובמבר 2020 אירח היקב את מזכיר המדינה של ארצות הברית מייק פומפאו.
ביקור זה נחשב לביקור הראשון של שר חוץ אמריקני בהתנחלות.
נכון ל-2017, הענבים לייצור היין ביקב פסגות, מגיעים מבציר ידני של חמישה כרמים בעלי ייעוד שונה ברדיוס של 25 ק"מ מהיקב:
כרם פסגות - נטוע בצפון הרי ירושלים, גדלים בו ענבי קברנה סוביניון וסירה והוא מקום הגידול של יין הסינגל ויניארד.
כרם קידה - מכרם זה מגיעים ענבי שרדונה, קברנה סוביניון, פטיט סירה וגווירצטרמינר.
הכרם נטוע בגובה כ-750 מטר.
כרם אלון מורה - מהחלקה העיקרית קולט היקב ענבי קברנה סוביניון, מרלו, קברנה פרנק וסירה.
בנוסף קולט היקב זנים לבנים מחלקות קטנות.
הכרם נטוע בגובה כ-750 מטר מעל פני הים.
כרם הר ברכה - הכרם נטוע בגובה כ-850 מטר מעל פני הים.
מכרם זה נקלטים ביקב ענבי מרלו וקברנה סובניון.
כרם מטע - הכרם ממוקם ביישוב מטע במורדות המערביים של הרי גוש עציון, בגובה כ-625 מטר מעל פני הים.
מכרם זה נקלטים ביקב ענבי ויונייה, פטי ורדו וקברנה פרנק.
נכון ליולי 2024, היקב מייצר 4 יינות לבנים, 3 יינות רוזה ו-4 יינות מיוחדים, בהם ברנדי שמתוייג XO (ברנדי שגילו מעל 6 שנים).
בשנת 2015 פרסמה הנציבות האירופית מסמך הקורא לסימון נפרד של מוצרים מההתנחלויות.
בעקבות זאת הוחלט ביקב להוסיף למארזי יין המיוצאים לאירופה ולארצות הברית מפה המראה במדויק איפה יוצר היין.
בנובמבר 2019 פסק בית הדין שעל כל מדינות האיחוד האירופי לסמן את תוצרת ההתנחלויות.
יקב שריגים הוא יקב בוטיק ישראלי.
היקב שנמצא במושב שריגים בשפלת יהודה, נוסד בשנת 2002. מאז הקמתו מייצר היקב 3,000 בקבוקים בשנה (נכון לשנת 2014).
כל הענבים בהם משתמש היקב נבצרים מחלקה הנמצאת על הר כיתרון בגובה 740 מטר מעל פני הים.
מועד הבציר נקבע על ידי היקב.
היקב מייצר שתי סדרות של יינות: סדרת "שריגים" וסדרת העל "באריק" (Barrique).
כל היינות המיוצרים על ידי היקב הם יינות אדומים: קברנה סוביניון, קברנה פרנק, מרלו, שיראז ופטיט ורדו.
בשנת 2008 זכה היקב במדליית זהב בתחרות אשכול הזהב עם באריק סלקטד - קברנה סוביניון (2005).
בשנת 2009 זכה היקב במדליית כסף בתחרות הבינלאומית טרה וינו עם באריק סלקטד - קברנה סוביניון (2006).
בשנת 2017 זכה במדליית זהב בתחרות זו עם באריק 2011.
היינן הוא אוריאל הררי, שהוא גם בעל היקב ביחד עם האגרונום מוטי מרדכי.
ליקב אין מערך שיווק ומכירות.
היקב מוכר את יינותיו ומקיים אירועי טעימות במרכז המבקרים הנמצא באוהל יורט שבתחום היקב.
יקב צ'ילאג היה יקב בוטיק בישראל, שנוסד ונוהל על ידי הייננית אורנה צ'ילאג.
היקב נוסד בשנת 1999 ונסגר בתחילת שנת 2021.
יקב צ'ילאג הוקם בשנת 1999 ביהוד על ידי אורנה צ'ילאג, ייננית שלמדה ב והשתלמה ב שבטוסקנה, איטליה.
כרמי היקב היו פזורים ברחבי הארץ, באזורים המובחרים לגידול ענבי היין: כרמים בגליל, ביניהם כרם בן זמרה, וכרמים במצפה רמון.
יקב צ'ילאג היה היקב הראשון שהוקם על ידי אישה ייננית ופעל רבות לקידום תרבות היין בארץ ובעולם.
הייצור ביקב נעשה תחת הסיסמה Slow Wine – יין שלוקח את הזמן.
עשיית היין ביקב נעשתה ללא האצת תהליכים, ואיפשרה לתנאי ההבשלה והתסיסה להתנהל בזמנם, תוך שימת דגש על עקרונות אקולוגיים וירוקים.
שיטת הייצור ביקב שילבה את הידע והסגנון אותם רכשה צ'ילאג באיטליה עם הטרואר והענבים הישראלים ושיקפה את המסורת העתיקה של יצור היין באגן הים התיכון, תוך שימוש ביתרונות שמקנה הטכנולוגיה החדשה.
ליקב היו שלוש סדרות עקריות:
PRIMO – סדרת הדגל של היקב.
סדרת יינות אדומים שהתיישנו זמן ארוך, על טהרת זן ענב יחיד, כדוגמת יין הקברנה סוביניון.
SOLO – סדרת יינות אדומים בוגרים שכללה קברנה סוביניון 2005 שנבצר בכרם בן-זמרה בגליל.
יין מרלו 2005 שענביו נבצרו בכרם נס־הרים בהרי ירושלים.
VIVO – סדרת יינות אדומים צעירה שכללה איחוד זני ענבים שונים בבקבוק אחד כדוגמת בלנד 2006 של קברנה מרלו וסירה מהגליל העליון ומהרי ירושלים.
בנוסף לסדרות הקבועות, החל משנת 2012 ייצר היקב יינות לבנים מזנים שונים, ביניהם: סוביניון בלאן, ויונייה, וגווירצטרמינר.
יקהת רוזן (נולד בד' אלול תשכ"ט, 17 באוגוסט 1969) הוא סופר ילדים ישראלי ומנהל הוצאת הספרים של המכון התורני אור עציון.
יקהת רוזן נולד לשלומית והרב ישראל רוזן.
בגיל צעיר עברה המשפחה ליישוב אלון שבות, ושנות התבגרותו עברו ביישוב זה.
למד בישיבה התיכונית שעלבים ובישיבת ההסדר אור עציון, ושירת בצה"ל בחיל השריון.
הוא נשוי ולו שמונה ילדים: אלידע, דיבון, בת ציון, שרה, אדרת, יהל, נתיב ומתת.
מאז נישואיו מתגורר בקריית מלאכי ונמנה עם מייסדי ופעילי הגרעין התורני מרכז נריה, הפועל בעיר.
שנים אחדות עבד כמורה בבית ספר יסודי וכעורך ספרים, והחל משנת תשס"ט (2009) הוא משמש כמנהל הוצאת הספרים של המכון התורני אור עציון.
במשך כעשר שנים כתב רוזן את מדורי הילדים מעשהיה ומשפחת ישראלי, שהתפרסמו בעלון הנפוץ שבת בשבתו.
מבחר מסיפורי "משפחת ישראלי" נאספו לספר בשם זה (אור עציון 2013).
בספר סיפורים קצרים על חיי ילדי המשפחה, על היחסים ביניהם לבין עצמם, על בעיות חברתיות, היחס למבוגר, התמודדות עם מחלה ומוות ועוד.
משמיע ישועה - המהדורה הצעירה (אור עציון 2013) - ספר ביוגרפיה לילדים אודות הרב צבי יהודה הכהן קוק.
הרפתקאות ספריית רימונים 1 - אל עמוד הימיני (אור עציון והוצאת דני ספרים 2015) - ספר דמיוני אודות ילד וילדה המגיעים בעזרת ספריית קסמים לדורות עברו ולמחברי הספרים, ופוגשים את הרב שאול ישראלי.
הספר אושר על ידי משרד החינוך במסגרת "מצעד הספרים" תשע"ו.
הרפתקאות ספריית רימונים 2 - אל בעלי הנפש (אור עציון והוצאת דני ספרים 2015) - ספר שני בסדרה.
בספר זה פוגשים הילדים את הרב יוסף וברכה קאפח.
הרפתקאות ספריית רימונים 3 - אל הכוזרי (אור עציון והוצאת דני ספרים 2017) - ספר שלישי בסדרה.
בספר זה פוגשים הילדים את רבי יהודה הלוי.
עד עלות השחר (ביחד עם הרב אדוניה-אדיב ידידיה) (אור עציון 2003) - הספר עוסק בסוגיית השתלבותם של עולי אתיופיה במדינת ישראל, וערוך כשאלות ותשובות במגוון נושאים.
במשך השנים ערך רוזן או היה שותף בעריכה של ספרים רבים בתחום היצירה התורנית.
ובהם: נר למאור, מאורות נריה, מלכות יהודה וישראל, מצות ישיבת ארץ ישראל, משמיע ישועה.
יקב שורק הוא יקב ובית ספר לעשיית יין הממוקם בקיבוץ נחשון.
ב-1973 ניטע כרם של ענבי קברנה סוביניון בטל שחר וטופח על ידי חקלאים מקיבוץ חולדה.
בסוף שנות השמונים ננטש הכרם, ויוסי שחם ניסה לשקם את הכרם.
משפחת שחם הייתה משפחת חקלאים שגידלה, בין היתר, כרם יין.
עד שנת 1993 הכרם טופחה עבור יקבי תשבי.
היקב נוסד על ידי משפחת שחם בשנת 1994 במושב טל שחר והוא אחד מיקבי הבוטיק הראשונים שהוקמו בארץ.
במהלך השנה ביצע היינן ברי ססלוב ביקור בכרם, ושכנע את משפחת שחם להקים יקב.
קורסים לעשיית יין נוהלו בשנתיים הראשונות על ידי ססלוב, ובשנת 1996 פורקה השותפות עם ססלוב.
מיד עם הקמת יקב שורק נפתח גם המחזור הראשון של הקורס לעשיית יין במקום.
ב-2004, ייסד ניר שחם, יינן היקב, את בית ספר ליין במקום.
ב-2014 עבר היקב למשכנו החדש בנחשון (כ-5 ק"מ ממקום היווסדו).
מקור השם הוא בתנ"ך ופירושו סוג גפן שענביה אדומים-כהים.
היקף הייצור הוא כ-40,000 בקבוקים בשנה אשר כשליש מהם הם של תלמידי בית הספר במסלולי הקורסים להכנת יין, עוד שליש נוסף של מסעדות ויצרנים פרטיים המייצרים ביקב שורק את המותג הפרטי שלהם ושליש אחרון הוא ייצור של היקב עצמו.
יקוב אינגבריגטסן (בנורווגית: Jakob Ingebrigtsen; נולד ב-19 בספטמבר 2000) הוא אתלט נורווגי, אלוף אולימפי, אלוף עולם, שיאן עולם (באצטדיון: ריצת 2000 מטר, ריצת 3000 מטר וריצת 2 מייל, באולם: ריצת 1500 מטר וריצת מייל) ושיאי אירופה (ריצת 1500 מטר, ריצת מייל וריצת 5000 מטר).
הישגיו בריצת 5000 מטר: האלוף האולימפי (פריז 2024), פעמים ברציפות אלוף עולם (יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) ו-3 פעמים ברציפות אלוף אירופה (ברלין 2018, מינכן 2022 ורומא 2024).
אינגבריגטסן נולד וגדל בסנדנס, למשפחת אתלטים מצטיינת.
אחיו, הנריק (יליד 1991) ופיליפ (יליד 1993) זכו באליפות אירופה (הלסינקי 2012 ואמסטרדם 2016 בהתאמה) בריצת 1500 מטר.
שלושתם התאמנו בהדרכתו של אביהם, ירט אינגבריגטסן, עד שנת 2022. יקוב החל להתאמן בגיל צעיר ומעיד על עצמו שהתאמן כמקצוען מגיל 8. כבר כשהיה בן 15, התחרה באליפות העולם לנוער (עד גיל 20), בה הצליח להעפיל לגמר ריצת 1500 המטרים ולסיים תשיעי, בתוצאה של 3:51.09 דקות.
מאוחר יותר באותה שנה, באליפות אירופה במרוצי שדה לנוער, זכה במדליית הזהב.
בחודש מאי בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, אינגבריגטסן הפך לרץ הצעיר ביותר שיורד מ-4 דקות בריצת מייל, כשקבע תוצאה של 3:58.07 דקות וסיים במקום ה-11, כשהוא בן 16 וחצי בלבד.
חודש לאחר מכן, בריצת מייל שנערכה מחוץ לתחרות ליגת היהלום באוסלו, סיים ראשון בשיא אישי חדש של 3:56.29 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בחודש יולי בגרוסטו, איטליה, הוא זכה בשתי מדליות זהב; בריצת 5000 מטר, בה קבע תוצאה של 14:41.67 דקות, ובריצת 3000 מטר מכשולים בה קבע תוצאה של 8:50.00 דקות.
בגמר ריצת 1500 המטרים אינגבריגטסן היה המועמד המוביל לניצחון, אך הוא נפל בסיבוב האחרון, מה שגרם לו לסיים שמיני.
בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין שנערכה בחודש מאי, סיים אינגבריגטסן רביעי בריצת מייל לאחר שקבע שיא אירופאי חדש לנוער של 3:52.28 דקות.
חודשיים לאחר מכן באליפות העולם לנוער הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.89 דקות, ובריצת 5000 מטר זכה במדליית ארד בשיא אירופאי חדש לנוער של 13:20.78 דקות.
באותו חודש סיים רביעי בריצת 1500 מטר בתחרות ליגת היהלום במונקו בשיא אישי חדש של 3:31.18 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 זכה אינגבריגטסן בשתי מדליות זהב בתוך יממה, והפך לאלוף אירופה הצעיר ביותר.
הנריק, אחיו סיים במקום רביעי (3:38.50 דקות) ופיליפ האלוף היוצא סיים רק במקום 12 (3:41.66 דקות).
בריצת 5000 מטר הוא שיפר את שיאו האירופאי לנוער, כשקבע תוצאה של 13:17.06 דקות, לפני אחיו הנריק אינגבריגטסן (13:18.75 דקות) והאלוף בריצה הכפולה מורד אמדוני מצרפת (13:19.14 דקות).
שיאן עולם לנוער ואלוף אירופה באולם
בפברואר 2019 קבע אינגבריגטסן שיא עולם חדש לנוער בריצת 1500 מטר באולם, כשקבע תוצאה של 3:36.21 דקות.
באליפות אירופה באולם שנערכה בחודש מרץ בגלאזגו, זכה אינגבריגטסן בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:56.15 דקות, לפני כריס אוהייר מבריטניה (7:57.19 דקות) שזכה במדליית כסף ואחיו הנריק שזכה במדליית ארד בתוצאה זהה לזו של אוהייר.
בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אירופה לנוער של 7:51.20 דקות.
באותו חודש סיים שני גם בריצת 5000 מטר, בתחרות ליגת היהלום בלונדון, לאחר ששבר את שיאו האירופאי לנוער וקבע גם שיא נורווגי חדש של 13:02.03 דקות.
חודש לאחר מכן בליגת היהלום בפריז, סיים רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:31.33 דקות, ובגמר ליגת היהלום שנערך בבריסל, סיים שני בריצת 1500 מטר לאחר שקבע תוצאה של 3:31.62 דקות, אחרי טימותי צ'ריוט (3:30.22 דקות) ולפני אחיו, פיליפ (3:33.33 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, בחודש ספטמבר, הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 13:02.93 דקות.
עוד לפני כן בשלב המוקדמות, נפסל מכיוון שרץ שלושה צעדים מחוץ למסלול, אך מכיוון שנדחף החוצה ערער ופסילתו בוטלה.
כמה ימים לאחר מכן, בריצת 1500 מטר, הוא סיים רביעי לאחר שקבע תוצאה של 3:31.70 דקות, 24 מאיות ממרצ'ין לבנדובסקי שזכה במדליית הארד.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה במונקו ב-14 באוגוסט 2020 קבע אינגבריגטסן בריצת 1500 מטר שיא אירופה חדש של 3:28.68 דקות, שיפור לשיא בן 7 השנים של מו פארח מבריטניה (3:28.81 דקות).
הוא סיים שני אחרי אלוף העולם טימותי צ'ריוט מקניה (3:28.45 דקות).
בתחרות באולם שנערכה בלייוון, צרפת, בתחילת פברואר, קבע אינגבריגטסן בריצת 1500 מטר שיא אירופה חדש לאחר שניצח בתוצאה של 3:31.80 דקות.
חודש לאחר מכן, באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר לאחר שניצח בתוצאה של 3:37.56 דקות, וסיים לפני מרצ'ין לבנדובסקי מפולין (3:38.06 דקות) וחסוס גומס מספרד (3:38.47 דקות).
בתחילת הריצה אינגבריגטסן דחף את אחד הרצים שדחק אותו הצידה, על מנת שלא לדרוך בצד הפנימי של המסלול ובכך להימנע מפסילה.
לאחר סיום הריצה קבעו השופטים כי פעולה זו צריכה לגרור את פסילתו, אך לאחר ערעור שהגישה המשלחת הנורווגית פסילתו בוטלה והתואר נותר בחזקתו.
יומיים לאחר מכן הוא זכה במדליית זהב נוספת לאחר שניצח בריצת 3000 המטרים עם שיא אישי חדש של 7:48.20 דקות, והפך לראשון שמנצח בשתי הריצות האלה באליפות אחת.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה אינגבריגטסן במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי ושיא אירופה חדש של 3:28.32 דקות, לפני טימותי צ'יריוט מקניה (3:29.01 דקות) וג'וש קר מבריטניה (3:29.05 דקות).
בתחרות שנערכה בלייווה, צרפת באולם ב-17 בפברואר 2022 קבע בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:30.60 דקות.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.02 דקות, אחרי סמואל טפרה מאתיופיה שקבע שאי אליפות חדש של 3:32.77 דקות ולפני אבל קיפסנג מקניה (3:33.36 דקות).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
במסגרת תחרויות ליגת היהלום, קבע ביוני 2023 שני שיאים חדשים.
בריצת 2 מייל בפריז קבע את התוצאה הטובה בעולם (במקצוע זה לא מתחרים בתחרויות עולם ואולימפיאדה ולכן אינו מוגדר כשיא עולם) של 7:54.10 דקות, שיפור של כ-4.5 שניות לשיאו ההיסטורי של דניאל קומן מ-1997. שבוע לאחר מכן, בתחרות באוסלו קבע בריצת 1500 מטר שיא אירופה חדש של 3:27.95 דקות.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה בחוז'וב, פולין ב-16 ביולי קבע בריצת 1500 מטר שיא אירופה חדש של 3:27.14 דקות, התוצאה הרביעית בטיבה בהיסטוריה בריצה זו.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
בתחרות ליגת היהלום שנערכה בבריסל ב-8 בספטמבר קבע בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 4:43.13 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק בן 24 השנים של הישאם אל גרוז' ממרוקו (4:44.79 דקות).
במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו, ב-12 ביולי קבע בריצת 1500 מטר שיא אירופה חדש של 3:26.73 דקות, התוצאה הרביעית בטיבה בהיסטוריה בריצה זו.
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:13.16 דקות, לפני רונלד קוומוי מקניה (13:15.04 דקות) וגרנט פישר מארצות הברית (13:15.13 דקות) וסיים במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:28.24 דקות.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה בחוז'וב, פולין ב-25 באוגוסט קבע בריצת 3000 מטר שיא עולם חדש של 7:17.55 דקות, שיפור ביותר מ-3 שניות לשיא הוותיק בן 28 השנים של דניאל קומן מקניה (7:20.67 דקות).
בתחרות שנערכה באולם בלייווה צרפת ב-13 בפברואר 2025 הוא קבע בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:45.14 דקות, שיפור לשיא הטרי בן חמשת הימים של יארד נוגוס מארצות הברית (3:46.63 דקות).
במהלך הריצה הוא שיפר את שיאו העולמי בריצת 1500 מטר והעמידו על תוצאה של 3:29.63 דקות.
בחודש מרץ 2025 זכה בשתי מדליות זהב באליפות אירופה באולם בהולנד, בריצות 1500 ו-3000 מטר.
לאחר מכן סבל מפציעה באכילס ולא התחרה בעונת האצטדיון כלל, עד לאליפות העולם בטוקיו.
בריצת ה-1500 הגיע למקום ה-8 במקצה המוקדמות בו התחרה, ולא העפיל לחצי הגמר.
אינגבריגטסן כיכב בסדרת הריאליטי הנורווגית "Team Ingebrigtsen" יחד עם שאר בני משפחתו.
הסדרה שודרה בנורווגיה במשך 5 עונות בשנים 2015-2021. בנוסף מתחזק חשבון אינסטגרם פעיל עם כחצי מיליון עוקבים (נכון לפברואר 2024).
ב-2022-2023 סכסוך משפחתי הגיע לתקשורת, כאשר שלושת האחים הפסיקו להתאמן אצל אביהם.
לאחר מכן התראיינו בתקשורת וסיפרו על אלימות שהתרחשה במשפחה.
האב לא נכח בחתונתו של יקוב בסוף 2023.
בספטמבר 2023 נישא לאליזבת', אהובתו מימי התיכון, ומספר חודשים לאחר מכן הודיעו כי הם מצפים לבת.
ביתו פיליפה נולדה ב-25 ביוני 2024.
אינגבריגטסן ידוע מפרסומים בתקשורת הספורט כמי שמנהל יריבות ספורטיבית עם האתלט הבריטי ג'וש קר.
יקב תבור הוא יקב ישראלי השוכן בכפר תבור.
היקב הוקם בשנת 1999 על ידי משפחות בן-תנחום, סלע, פלג וקורמן, ארבע משפחות כורמים מכפר תבור.
בבציר הראשון נעשו ביקב כ-20,000 בקבוקים, ונכון ל-2019 הוא היקב החמישי/שישי בגודלו בישראל, ומייצר נכון ל-2019 כ-1.7 מיליון בקבוקים בשנה.
בשנת 2005 היקב היה החלוץ הישראלי בשימוש בחלק מיינותיו בפקקי הברגה מתכתיים, במקום פקקי השעם המסורתיים.
בשנת 2006 רכשה החברה המרכזית לייצור משקאות קלים את היקב באמצעות חברת הבת שלה; IBBL SPIRIT.
בתחילה רכשה החברה 51% ממניות היקב ואת זכויות השיווק וההפצה, ובהמשך השלימה את רכישת 49% הנותרים.
בשנת 2013 החלו ביקב בשיתוף פעולה עם החברה להגנת הטבע וקרן "נקודת ח"ן" של יד הנדיב, במסגרתו נעשות פעולות לשיפור הסביבה האקולוגית בכרמים.
בשנת 2019 מותג היקב מחדש, והושם בו דגש על דמות התנשמת, המסמלת בנוכחותה את החזרת האיזון האקולוגי בכרמים.
היינן הראשי הראשון היה אריה נשר, ובשנת 2013 הצטרף אור נדבך כיינן נוסף, אשר החליף את נשר כיינן ראשי ב-2023. האגרונומית מיכל אקרמן, בעברה אגרונומית ביקבי ברקן, שימשה עד 2024 כמנהלת היקב, ופרשה לחיים פוליטיים.
כרמי היקב המשתרעים על פני כ-2,500 דונם.
במתחם היקב שוכן בית המרציפן והשוקולד.
נכון ל-2019 היקב מייצר יינות במספר סדרות:
הסדרה הנמוכה של היקב, נמכרת בעיקר במרכולים, ומיועדת לשתייה יומיומית.
בסדרה זו מופיעים בין היתר יינות שיראז, קברנה סוביניון, שרדונה, ומוסקטו - מבעבע מתוק מענבי מוסקט קנלי.
בעבר נקראו היינות על פי סוגי הקרקעות בהם גדלים הגפנים מהם נעשה היין, לדוגמה "רוזה חרסית", "מרלו גיר" וכדומה.
כיום בסדרה זו נמצאים יינות זניים כדוגמת מרלו, שיראז, קברנה סוביניון, גוורצטרמינר, רוסאן, סוביניון בלאן, ורוזה מענבי ברברה.
סער, סופה, שחר, להבה, קשת, טללים.
בסדרה זו יצאו יינות ויונייה, מרסלן, טאנאט, סוביניון בלאן זניים.
יין הדגל של היקב, נעשה מחלקת קברנה סוביניון שבקיבוץ מלכיה.
בעבר יוצרה ביקב סדרת "מסחה" שהייתה הסדרה הגבוהה ביקב והכילה יינות שרדונה, ממסך אדום, יין קינוח שנעשה בתהליך "תרמו־ויניפיקציה", ועוד.
שם הסדרה היה מחווה ליישוב בעל אותו השם שהוקם על ידי הברון רוטשילד ב-1901 ולימים הפך לכפר תבור.
יקב פלדשטיין הוא יקב בוטיק ישראלי בגליל העליון, ומצוי באזור התעשייה בדלתון.
היקב הוא פרי מיזם משותף של היינן אבי פלדשטיין הנושא את שמו.
בתחילת שנות ה־90 היה פלדשטיין סמנכ"ל הפיתוח של יקב סגל, במקביל התחיל ללמוד את תורת ייצור היין ולעבוד ביקב.
פלדשטיין כיהן שני עשורים כיינן הראשי של יקב סגל ולשמו מקושר יצירת 'סגל לא מסונן' מהיינות הבולטים בישראל.
כמו כן פלדשטיין מוכר בכך שהשתתף בתוכנית קרב סכינים כסומליה בערוץ 10. במהלך עבודתו ביקבים הגדולים, הבין פלדשטיין שהוא מחפש דרך שונה וממוקדת יותר להביא לידי ביטוי את אהבתו ליין ואת החזון היצירתי שלו.
החיבור העמוק שלו ליין ולתהליך היצירה הוביל אותו להחלטה אמיצה לעזוב את המסגרת הגדולה ולהקים יקב משלו.
בשנת 2014 עזב פלדשטיין את יקב סגל לאחר שזה נקנה בידי יקבי ברקן בשנת 2001, והקים את יקב פלדשטיין במושב גבעת כ"ח.
רוב הענבים של היקב מגיעים מהגליל העליון, עבר הירדן, נפת צור וגוש עציון.
בשנת 2020 החל יקב פלדשטיין בשיתוף פעולה עם חברת טמפו.
בשנת 2020 יקב פלדשטיין התרחב ועבר למועצה אזורית חבל מודיעין.
פלדשטיין יצא למסע מחקרי מרתק (ואף לימד קורסים בפקולטה לחקלאות ברחובות) שבו הוא בוחן את השאלה הגדולה: "מהו יין ישראלי?" האג'נדה שלו כוללת חיפוש אחרי זני ענבים שצומחים מתוך ההיסטוריה של האזור, לצד התאמה לאקלים לטרואר המקומי ואדמה וולקנית.
פלדשטיין מייצר יינות שיוצאים מהקופסה – יינות שמתרחקים מהקלאסיקות המוכרות כמו קברנה סוביניון ושרדונה, ומתמקדים בזנים מסקרנים ומקומיים כמו דבוקי הגדל בגוש עציון, מראווי וגנדלי.
יקה (בהונגרית: Jéke) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר נהרס בזמן הפלישה המונגולית לאירופה ולאחר מכן יושב מחדש.
יהודים חיו ביקה בתקופות זמן שונות ומשנת 1885 היהודים בכפר היו כפופים מבחינה קהילתית לקהילת קישווארדה.
ישנם יהודים מהכפר שנרצחו בשואה.
יקב נחלה הוא יקב בוטיק שהוקם בשנת ה'תש"ע, 2010, על ידי נתי ונסיה שוולב, בחוות השקדים שליד ההתנחלות אלון מורה.
יקב נחלה נקרא כך על שם המושג 'יקב נחלה' (Estate Winery) שפירושו יקב המגדל את ענביו בעצמו.
כרמי היקב ניטעו בשנת ה'תשס"ז, 2007,, וגדלים למרגלות הר כביר בגובה 750 מטר מעל פני הים, באדמת טרה רוסה ועם טמפרטורה קרה בלילה וחמה ביום, שאלו תנאי אקלים המיטיבים עם גידול ענבי היין.
כמו כן גידול הענבים נעשה תוך הקפדה על משטר מים מבוקר, מספר האשכולות בכל גפן, מועד הבציר ועוד.
בכרמי היקב גדלים זנים שונים של ענבים, כגון קברנה סובניון, מרלו, שיראז, קברנה פרנק וגוורצטרמינר, על פני 70 דונם של כרמים.
ייננית היקב היא שושי שוולב, אימו של נתי.
בחוות השקדים שבה מיוצר היין פזורות גתות עתיקות.
תאריך הבציר נקבע לפי הבשלת הענבים, רמת הסוכר, חומציות וטעמו של הפרי.
הבציר הוא ידני ובעלות השחר, כשהטמפרטורה עדיין נמוכה.
הענבים מותססים במכלי נירוסטה ומעורבבים מספר פעמים ביממה כדי להפיק את מלוא טעמם, לאחר מכן הם מועברים לחביות עץ אלון למשך תקופת יישון של 12–24 חודש, ואז לבקבוק לתקופת יישון נוספת.
בנובמבר 2020 זכה היקב במדליה בתחרות היין הבינלאומית טרה וינו.
בדצמבר 2021 זכה היקב במדליית כסף עבור היין קברנה סובניון 2020 בתחרות טרה וינו
יקב רחובות הוקם ב-1907 ברחובות על ידי אגודת הכורמים הרחובותית כדי לעבד ענבים של איכרי המושבה ולהכין מהם יין.
פעולה זו שיקפה את רצונם של איכרי המושבה לעצמאות ואי תלות בברון רוטשילד ובפקידיו.
היקב שימש למטרתו המקורית עד 1933 אז הפך גידול פירות ההדר לדומיננטי והיקב, שנרכש על ידי חברת יפאורה, הפך למפעל לעיבוד פירות הדר.
ב-1974 ננטש המקום ובהמשך החלה הריסתו למטרת הקמת בתי דירות.
תהליך ההריסה נעצר והחלקים שניצלו שומרו והפכו לאתר מורשת בשיתוף החברה להגנת הטבע והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
המושבה רחובות הוקמה ב-1890 על ידי אנשי העלייה הראשונה וסביבה ניטעו כרמי גפנים שהיוו מקור הכנסה עיקרי של איכרי המושבה.
את התוצרת הובילו האיכרים לעיבוד ביקב של ראשון לציון.
זמן קצר לאחר הרמת המושבות התקוממו תושביהן כנגד פקידי הברון רוטשילד שלטענת האיכרים רדו בהם הפקידים וניהלו לא נכון את המושבות.
בתום עיבוד הענבים וייצור היין שיתף הברון פעולה עם האיכרים והרשה להם להתאגד ולנהל את משק היין בצורה עצמאית יחסית.
ב-1903 הוקמה "אגודת כורמים" של חקלאי רחובות שאף הקימה במושבה אך לאחר זמן פשטה את הרגל.
לאחר זמן הוקמה אגודה חדשה בשם "סינדיקט הגת" (אגודת הכורמים הרחובותית) שקנתה מגרש בצפון המושבה ופנתה ליק"א בבקשת סיוע להקמת יקב על אותו מגרש.
פניית הסיוע של "סינדיקט הגת" ליק"א נענתה ב-1907 והארגון הרחובותי בנה יקב על המגרש שנקנה ב-1903. תחילה פעל במקום מתקן לסחיטת הענבים וסינונם כשהמיץ המסונן הובל ליקב בראשון לציון.
היקב נבנה בסגנון שהיה נפוץ באותם ימים לבניית מבני תעשייה והוא כלל אלמנטים של אדריכלות עות'מאנית (כמו למשל הקשתות בפתחים).
בבנייה נעשה שימוש באבני כורכר שנחצבו בסביבה.
הגת (יקב) במלחמת העולם הראשונה
ב-14 בנובמבר 1917, נכנסו חיילי בריגדת הפרשים הקלים האוסטרליים ה-1 לרחובות והטורקים נסוגו ממנה.
תוך כדי נסיגתם ירו מחוות שפון והרגו שני חיילים שהשקו את סוסיהם בגת.
ב -19 בנובמבר 1917- התמקמה בגת היחידה ההנדסית האוסטרלית D field troop Engineers- Royal Australian Naval Bridging Train (RANBT) ושהתה שם שלושה וחצי חודשים.
ביומן המלחמה של היחידה מדווח שמרבית עבודתם הייתה תיקון והפעלת משאבות בבארות.
עקב היותה יחידת ההנדסה של הקורפוס ובשל נוכחותה של המפקדה במקום הוטלה על היחידה עבודת כבישים רבה באזור דוראן.
נדרשה תחזוקה של השקתות באזורים השונים, במיוחד בגת שבדוראן בה השקו את הסוסים.
כמה מאות שלטי הכוונת תנועה ושלטי זיהוי של אגפי המפקדה נצבעו והוצבו.
מקלחות הותקנו בתוך משטחי הגת, עם מכלי דלק מחוררים שהשתמשו בהם עם בוא האביב.
בגת תוחזקו הפונטונים, סירות ששימשו בהמשך להקמת גשרים צפים לחציית הירדן.
ב-1923 סייעה פיק"א לאגודה להקים בתחתית היקב כ-20 בריכות תסיסה (אמפורות) דבר שאפשר ליקב לייצר יין אותו הובילו ליקב בראשון להשלמת התהליך ולשווקו.
הבריכות נבנו מבטון על ידי חברת סולל בונה.
כל בריכה כללה פתח בראש הבריכה דרכו הזרימו מיץ ענבים מסונן (ליינות לבנים) או מיץ ענבים עם קליפות (ליינות אדומים) שהגיע מהגת שנבנתה במפלס גבוה מהבריכות (הגת נהרסה).
עם תום התסיסה נפתח ברז בתחתית הבריכות ותוכן הבריכות הועבר דרך מסננת לחביות.
לאחר התרוקנות המכלים נפתח הפתח בתחתית המכלים וניתן היה להיכנס אליהם לניקויים.
מטעמי כשרות הועסקו ביקב יהודים בלבד והוא המשיך לפעול עד-1933.
בתחילת המאה ה-20 התברר לאיכרי המושבה שההכנסות מגידול ענבים נמוכות וגם הן נשחקו משמעותית בגלל בחירת זנים שגויה ומפגיעה של מזיקים (במיוחד ידועה הפגיעה על ידי כנימת הפילוקסרה) ולכן חיפשו האיכרים גידולים חליפיים.
ב-1904 שתל זלמן מינקוב את הפרדס הראשון במושבה ובמשך השנים הלכו בעקבותיו איכרים נוספים שזנחו בהדרגה את ענף היין.
מכיוון שזמני הבציר וזמני קטיף התפוזים שונים שימש היקב הן לייצור יין והן לסחיטת התפוזים ועיבוד הקליפות.
ב-1932 נפתח במקום מפעל להפקת שמן מקליפות פירות הדר.
בסופו של דבר נעקרו רוב כרמי הגפנים וב-1933 הפסיק ייצור היין ביקב והוא נרכש על ידי חברת יפאורה רק עבור עיבוד פירות הדר.
המפעל שימש את חברת יפאורה עד פינויו ב-1974 כשהחברה הקימה מפעל חדש ליד רחובות ומכרה את הישן ליזם בנייה פרטי.
במשך תקופה מסוימת שקדמה להקמת המדינה היווה היקב מרכז פעילות של ארגון ההגנה כשבין השאר נערכו במקום אימונים, הוסתר נשק והוקם מפעל ייצור חומר נפץ שהוסווה במעבדה לבדיקת פירות ההדר ותוצרי המפעל.
ב-1987 החל היזם בהריסת היקב על מנת לבנות במקום בניני מגורים.
הנהלת העירייה, בשיתוף החברה להגנת הטבע, הצליחו לעצור את ההריסה לאחר שרוב המבנה נהרס ורק מרתף המכלים (אמפורות) שרד.
המבנה נשאר מוזנח מספר שנים וסבל מוונדליזם.
ב-2022 הושלם שיחזור ושימור מכלי האחסון וקירות המבנה על ידי חברת "גזית שחם" והאתר פתוח למבקרים כל היום.
המבנה מוגדר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל והוא מוקדש לישראלה קומפטון ז"ל - יקירת רחובות ומתעדת תולדות רחובות.
שלט בכניסה לאתר מנציח גם את שמם של מייסדי רחובות שהיו חברים ב"סינדיקט הגת".
יקבי ירושלים – אגודה חקלאית שיתופית (שמות קודמים: יקב שמשון, יקב ירושלים) היא אגודה שיתופית ישראלית, המחזיקה בבעלות על יקב השוכן באזור התעשייה עטרות, ירושלים, ובכמה כרמים בישראל המספקים את הענבים ליקב.
כיום האגודה היא היחידה שמפעילה יקב בעיר ירושלים.
היקב נחשב ליקב וותיק יחסית ומייצר כ-4 מיליון בקבוקי יין בשנה.
יינותיו משווקים בישראל ומחוצה לה וזכו להכרה ולפרסים בתחרויות יין שונות.
היקב, שנקרא בתחילה בשם "יקבי שמשון", הוקם על ידי יונה זאב מנדלסון, חסיד חב"ד שהיה חתנו של משה שלום שור, בעל יקבי משפחת שור, בשנות השלושים של המאה ה-20 בעיר העתיקה בירושלים, ובשנת 1951 עבר היקב לשכונת בית ישראל.
בשנת 1976 עבר היקב לאזור התעשייה עטרות בצפון ירושלים, ולאחר מספר שנים, שלמה זלמן מנדלסון, בנו של יונה, הגיע לישראל מקראון הייטס, ניו יורק שבארצות הברית, על מנת לסייע בניהול היקב.
לאחר פטירתו של שלמה זלמן ב-2006, נענה איש העסקים עופר גואטה, תושב בני ראם, מי שהיה לקוח של היקב וחברו של שלמה זלמן, ורכש את היקב לבקשת המשפחה, על פי בקשתו של שלמה בצוואתו, שהיקב ימשיך לפעול.
גואטה שינה את שם היקב ל"יקבי ירושלים, אגודה חקלאית", ובשנת 2015 מונה תת-אלוף במילואים, ארז וינר, למנכ"ל החברה, וסם סורוקה החליף את צבי סקייסט בתור היינן הראשי של היקב.
בשנת 2020 החליף ליאור לקסר את סם סורוקה ואת ארז וינר בתור יינן ומנכ"ל החברה, לאחר שבשנת 2018 עזב את יקב כרמל.
במשך עשורים ועד היום, היה" יקב ירושלים" ליקב היחידי הפועל בירושלים.
מאז 2006 ועד 2015 הושקעו מעל עשרה מיליון שקל חדש בהרחבת ובהשבחת היקב, בין השנים 2012 ו-2015 שילש היקב את מכירותיו, בשנת 2014 היה בעל נתח שוק של 2.0% משוק היין ומיץ הענבים בישראל, ב-2015 בעל נתח שוק של 2.9% וב-2016 בעל נתח של 3%.
נכון ל-2024 מייצר היקב כ-4 מיליון בקבוקים בשנה, ומייצר גם יינות תחת מותגים פרטיים.
בנוסף, היקב מפיק מיץ ענבים בשביל רשת המרכולים שופרסל תחת מותג הרשת, ומייצא לארצות הברית, ברזיל, טאיוואן, אוסטרליה, קנדה ומערב אירופה, כשחלק מהיינות מיוצאים לקהילות יהודיות ברחבי העולם.
בפונדק אלביס (נווה אילן), כחלק מהנצחת דמותו של הזמר אלביס פרסלי, נמכר כיום יין "אלביס" עם דמותו של אלביס פרסלי על התווית, אך היין הוא בעצם יין מתוצרת 'יקבי ירושלים', שעליו מודבקת התווית "אלביס".
כרמי היקב נטועים בהרי ירושלים, השומרון, הר ברכה, זכרון יעקב, שפלת יהודה ומורדות הכרמל.
היקב מטפח את הכרמים בשיתוף פעולה עם הכורמים וצוות הייננים.
בשנת 2014 זכה אחד מיינות היקב בפרס מדליית הזהב בתחרות אשכול, ובשנת 2015 נבחר היין "פרימיום שיראז 2013" של יקבי ירושלים לאחד מ-100 היינות הטובים בעולם לשנת 2015, עם ציון של 93, על ידי מגזין היין האמריקאי Wine Enthusiast.
ביולי 2021 העניק מגזין היין העולמי דקנטר מדליית זהב וציון 96 ליקבי ירושלים, ובשנת 2022 קיבל יין "שרדונה וינטג' 2021" 90 נקודות וזכה במדליית כסף בתחרות היין TerraVino.
במרץ 2023 נבחר היין "סוביניון בלאן 2022", של היקב כחלק משלושת היינות הישראלים בטובים ביותר בקטגוריית "סוביניון בלאן" בתחרות הטעימה העיוורת, Best Value, וביוני 2023 זכה יין "'פרימיום רוזה" של יקבי ירושלים במדליית כסף בתחרות פרסי עולם היין של מגזין דנקטר.
בינואר 2024 זכה יין "וינדמיל פרוג'קט פטי ורדו 2020" במדליית זהב בתחרות היין Terravino.
עד שנות השבעים שימש יונה מנדלסון גם בתור משגיח הכשרות.
היקב היה מהראשונים שקיבל את חותמת הכשרות של בד"ץ בית יוסף, וכן נושא את חותמת כשרות רבנות מהדרין ירושלים, OU ובד"צ מנצסטר.
בהוראת הרבי מלובביץ', העניק בית דין רבני חב"ד באופן חריג חותמת כשרות ליקב.
ביוני 2019 הוענקה לו חותמת הכשרות של הרב ברוך-בועז יורקוביץ', והוא היקב היחיד אשר נושא כשרות חב"דית.
בשנת 2018, בהשקעה של כעשרה מיליון שקל, פתח היקב מרכז מבקרים בשכונת ימין משה שבירושלים, סמוך למתחם טחנת הרוח.
לרגל הפתיחה ייצר סם סורוקה, היינן הראשי של יקב ירושלים, סדרת יינות במהדורה מוגבלת הנקראת WINDMILL (בעברית: טחנת רוח), שנמכרת רק במקום.
בשנת 2024 פתח היקב מרכז מבקרים גם בפתח תקווה.
ב-17 במאי 2009 הגישה חברת "אנטיפוד" (בעלת יקב רמת חברון ומותג "יקב ירושלים" ושמות דומים) תביעה נגד יקבי ירושלים למתן צו מניעה האוסר על יקבי ירושלים לעשות שימוש בשם "יקבי ירושלים" ובתרגומו לאנגלית בשיווק מוצריה.
נטען כי חברת אנטיפוד מייצרת ומשווקת, החל משנת 2001, מוצרי יין הנושאים שמות אלה וכי מיתוגה של יקבי ירושלים בשם זה גורם להטעיית הציבור ולנזקים לאנטיפוד.
מאז התביעה ניהלו שתי החברות התדיינויות משפטיות רבות על הזכות להשתמש בשם המותג; "יקב ירושלים" ו-"Jerusalem Winery, עקב העובדה שלאף אחת מהן אין סימן מסחר רשום על שם המותג.
ב-10 באוקטובר 2011, במהלך אחד הדיונים בבית המשפט המחוזי בירושלים הגיעו הצדדים להסכמה שקיבלה תוקף של פסק דין ובמסגרתה התחייבה יקבי ירושלים להימנע מעשיית שימוש בשם "יקב ירושלים" ובתרגומו לאנגלית לשיווק מוצריה, אלא בתוספת של מילה נוספת לבחירתה.
תמורת התחייבותה זו שילמה אנטיפוד ליקבי ירושלים סכום של 30 אלף שקל.
עם זאת, ההסכם לא הביא לסיומה של המחלוקת, ומאז פסק הדין הגישה אנטיפוד לבית המשפט ארבע בקשות לפי פקודת בזיון בית המשפט.
בבקשותיה טענה כי יקבי ירושלים מפרה את הסכם הפשרה וממשיכה לעשות שימוש בשמות המסחריים שפורטו בהסכם הפשרה, לרבות עשיית שימוש במילים "יקב ירושלים" ללא מילה נוספת.
בעת הדיון בבקשה הראשונה התגלעה מחלוקת בין הצדדים בשאלה האם האיסורים שבהסכם הפשרה חלים רק על תוויות בקבוקי היין או גם על עלונים שיווקיים, פרסומים וכדומה.
ב-24 ביולי 2012 פסק בית המשפט כי דין הבקשה שהוגשה לפי פקודת הביזיון להידחות נוכח קיומו של ספק בדבר תחום השתרעותו של המונח "שיווק" המופיע בהסכם הפשרה.
בית המשפט הוסיף ופירש בהחלטתו את הסכם הפשרה, בהסכמת הצדדים, תוך שקבע שיקבי ירושלים אינה רשאית לעשות שימוש בביטוי "יקב ירושלים" גם בפרסומיה וכי עליה להטביע על כל המסמכים, הפרסומים, ההודעות וכו' את שמה המלא שבחרה החברה: "יקבי ירושלים – אגודה חקלאית שיתופית בע"מ".
ב-24 בפברואר 2013 הגישה אנטיפוד בקשה שנייה לפי פקודת הביזיון.
בבקשה זו מנתה שורה של מעשים המהווים, לשיטתה, הפרה של הסכם הפשרה.
בין היתר טענה, כי יקבי ירושלים עושה שימוש, בהקשרים שונים ולצרכים שונים, בביטוי "יקבי ירושלים", בלשון רבים, בעברית ובאנגלית.
יקבי ירושלים טענה מנגד כי על-פי הסכם הפשרה נאסר עליה לעשות שימוש בביטוי "יקב ירושלים" בלשון יחיד, אולם אין כל מניעה שתעשה שימוש בביטוי "יקבי ירושלים" בלשון רבים.
ב-7 במרץ 2013 פסק בית המשפט כי אל לה ליקבי ירושלים להשתמש בביטוי "יקבי ירושלים" הן ביחיד והן ברבים.
בית המשפט הוסיף בהחלטתו כי שוכנע שפרשנותה של יקבי ירושלים לפסק הדין נעשתה בתום לב, ולכן הנושא הנדון לא יניב תוצאות אופרטיביות.
כמו כן נדחה ערעור של יקבי ירושלים על החלטה זו.
ב-7 ביולי 2013 הגישה אנטיפוד בקשה שלישית לפי פקודת הביזיון, ובהתאם לכך קבע כי יקבי ירושלים הפרה את פסק הדין והעניק לאנטיפוד סעדים לפי פקודת הביזיון, אך ב-9 בדצמבר 2013 קיבל בית המשפט העליון את ערעור יקבי ירושלים וביטל את בקשת אנטיפוד לסעד.
ב-26 בפברואר 2017 פסק בית המשפט המחוזי ירושלים כי על יקבי ירושלים להימנע ממיתוג מוצריה בשם "יקב ירושלים" ביחיד וברבים, באנגלים ובעברית, ללא הוספת מילה שלישית, על פי פרשנות בית המשפט להסכם הפשרה.
כמו כן נקבע כי על אנטיפוד להימנע מלעשות שימוש בשם "יקבי ירושלים" כמתאר את שם היצרן או המשווק של יינותיה.
פסק הדין חייב את יקבי ירושלים לשלם לאנטיפוד את הוצאות המשפט בסך 30 אלף שקל.
יָקוּם הוא קיבוץ השייך לתנועת הקיבוץ הארצי ונמצא באזור השרון.
הקיבוץ שוכן בין הערים הרצליה ונתניה, ושדותיו נושקים לשדות קיבוץ תל יצחק מצד מזרח.
מצד מערב ממוקמים כביש החוף, קיבוץ געש ושפיים.
יקום שייך למועצה אזורית חוף השרון.
הקיבוץ החל את דרכו כ"קיבוץ א"י ד'", בשנת 1938, בסמוך לחדרה.
המייסדים נאלצו להמתין כשמונה שנים עד שהוקצתה להם אדמה להתיישב בה בסמוך ל"ואדי פאליק".
במהלך ההמתנה הצטרפו לקבוצה חברים נוספים מגרמניה, בולגריה ופולין.
חברים בקבוצה נשלחו לעבוד ביישובים יהודיים מבוססים יותר, כמו בית גן בגליל.
בלילה שבין 10–11 במרץ 1947, לפני קום המדינה, עלו חברי הקיבוץ לשטח שנרכש מאדמות ח'ירבת א-זבאבדה, שהיה באותה תקופה רווי בביצות ובקשיים קיומיים רבים אחרים.
העולים למקום התרכזו בשפיים וממנה עלו לנקודה, הקימו מגדל מים, צריף מגורים וגדר היקפית.
בעת העלייה מנה הקיבוץ 120 חברים ו-30 ילדים.
למקום נקבע השם "יקום" על ידי ועדת השמות המרכזית.
חברי הקיבוץ התנגדו בתחילה לשם וערערו לוועדת השמות.
שמות אחרים שהוצעו על ידי החברים היו "פלגים", "אשלים", "גבעים" ו"שער-ים".
מאז העלייה על הקרקע יובשו הביצות, הופרח שטח הבעל והפך לקיבוץ משגשג.
בדצמבר 1949 גרמו הגשמים לנזקים כבדים לקיבוץ.
עד שנת 1964 התפרנס הקיבוץ בעיקר מחקלאות.
בשנה זו רכש הקיבוץ מפעל פלסטיק והחל לעסוק גם בתעשייה.
בשנת 2003 עבר קיבוץ יקום תהליך שינוי והפרטה כחלק מתהליכי ההפרטה המואצים של הקיבוצים בישראל.
במאה ה-21 נהנה יקום מצמיחה דמוגרפית קבועה, הודות למענה תעסוקתי רחב, קרבה לערים במרכז ומתן אפשרות לבני הקיבוץ, החברים בו, לבנות את ביתם בקיבוץ.
פרט לחקלאות, המתאפיינת בגידולי שדה ובמטעים, מתפרנסים חברי הקיבוץ מתעשייה ומשירותים.
מפעל "פלסטיב", המפעל הגדול בישראל לייצור מכלי פלסטיק, נמצא בבעלות הקיבוץ ומניב חלק מהכנסותיו של הקיבוץ.
בשנת 2008 נחתמה עסקה למכירת מחצית מאחזקות הקיבוץ במפעל לשותף אסטרטגי מתחום הפלסטיק.
לאחר מספר שנים המפעל נמכר לקבוצת "שלם פתרונות אריזה".
ברשות הקיבוץ מבני תעשייה, מסחר ומשרדים המנוהלים על ידי הקיבוץ.
חלק מהכנסות הקיבוץ מתקבל מהפעלת מרכז מסחרי ותחנת דלק בכניסה לקיבוץ וכן, פארק תעשיות היי-טק בשם "גרין פארק" המאכלס מספר חברות ידועות כגון פז, דור אלון, סמסונג, HOT, אינטל ודלק.
כתוצאה מהתנהלות פיננסית מבוקרת והשקעות נבונות, יחד עם מיקומו הגאוגרפי, נחשב הקיבוץ לאחד האמידים בישראל.
יַקוּטְסְק היא עיר בסיביר, במזרח הרחוק הרוסי על גדות הנהר לנה.
בעיר גרים כ-303 אלף תושבים והיא עיר הבירה של רפובליקת סאחה האוטונומית (הקרויה גם יקוטיה).
יקוטסק נחשבת לעיר הקרה ביותר בעולם, עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של מינוס 8.0 מעלות צלזיוס.
המקום נוסד במאה ה-17 כאוסטרוג.
במאה הראשונה להיווסדה, גרו בעיר תושבים רוסים, אך מאמצע המאה ה-18 התיישבו בה גם תושבים יקוטים אשר במאה ה-19 היוו למעלה משליש מהאוכלוסייה.
מאז תחילת היישוב בה, הייתה יקוטסק עיר בסיס למשלחות גילוי בסיביר.
בשנת 1851 העיר הוכרזה כבירת גוברניית יקוטסק.
בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה נכבשה יקוטסק ב-1918 על ידי הצבא הלבן.
מאז 1991 העיר מהווה למרכז האדמיניסטרטיבי ועיר הבירה של רפובליקת סאחה (הקרויה גם יקוטיה).
בשנת 2018 סרדנה אווקסנטייבה זכתה בבחירות לראשות העיר והקדימה את נציג רוסיה המאוחדת.
היא כיהנה בתפקיד עד לשנת 2021 כאשר החליטה להתמודד בבחירות ארציות.
הפעילות הכלכלית העיקרית היא כרייה, במיוחד פחם, זהב ויהלומים, כאשר מספר חברות כרייה הקימו את המטה שלהן בעיר.
אבנים ומתכות יקרות, במיוחד יהלומים, כמו גם פחם, הם היצוא העיקרי של העיר.
נפח הייצוא היה 5.55 מיליארד דולר בשנת 2021, מה שהפך אותו ל-16 בגודלו מתוך שמונים וחמישה מהנתינים הפדרליים של רוסיה, על אף שהוא התכווץ בחדות (מתחת למיליארד דולר) בשנת 2022.
נמל התעופה יקוטסק הוא שדה התעופה הראשי, ומשרדה הראשי של יקוטיה איירליינס בעיר.
התיירות בעיר משחקת תפקיד קטן אך ענף שצומח עם השנים, הודות למורשת התרבותית הייחודית של העיר ולאטרקציות הטבעיות כמו פארק הטבע עמודי לנה, אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, וממלכת הפרמפרוסט, שהוא מתחם תיירות המוקדש להצגת מאפיינים ייחודיים של הפרמפרוסט של האזור.
כאשר נהר לנה זורם בקיץ, מוצעות הפלגות בסירות, כולל במעלה הנהר לעמודי לנה, וסיורים במורד הנהר הפוקדים נוף מרהיב.
חלק ניכר מהמגזר החקלאי של הרפובליקה ממוקם ביקוטסק, המהווה 89% מהבשר של הרפובליקה ו-34% מתוצרת החלב של הרפובליקה.
על פי תוצאות מפקד האוכלוסין של 2021, אוכלוסיית יקוטסק מנתה 355,443 נפשות בעיר עצמה ו-372,928 בשטח העירוני של העיר, שהם שליש מכלל רפובליקת סאחה-יקוטיה.
במפקד האוכלוסין של 2021 נרשמו הקבוצות האתניות הבאות:
הנצרות האורתודוקסית היא הדת העיקרית של תושבי יקוטסק.
מלבדם יש המאמינים בשמאניזם ויש חסידים של התנועה הנאו-פגנית הסלאבית רודנוברי .
חלק ניכר מתושבי העיר אינם דתיים.
שתי הקבוצות האתניות העיקריות של העיר, היקוטים דוברי היקוטית (שייכת למשפחת השפות הטורקיות) והרוסים הדוברים סלאבית, הן בעיקר נוצריות.
ביקוטסק נמצא המקדש המרכזי של חסידי האמונה המקומית החדשה (נוסדה ב-2015) , ויש בה גם מסגד לתושביה המוסלמים המעטים.
חיבור העיר יקוטסק לרשת הכבישים הרוסית אינו מושלם, כיוון שהכביש היוצא מהעיר עובר על הגדה המערבית של הנהר לנה, בעוד שהרשת הלאומית עוברת בצדו המזרחי, אם כי העבודות לסלילת כבישים נמצאות בעיצומן.
התנועה מועברת בחודשי הקיץ על ידי מעבורות, ובחורף על גבי הנהר הקפוא.
בחודשי האביב והסתיו לא ניתן לחצות את הנהר ואז ניתן להגיע ליקוטסק אך ורק בדרך האוויר.
יקוטסק היא העיר הגדולה ביותר ברוסיה ללא חיבור לרכבת.
זה שנים נבנית מסילת ברזל לאזור באיקל, השלמתה נדחית באופן קבוע עקב מחסור במימון.
עם זאת, בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 הורגשה תנופת פיתוח, ובשנת 2011 הגיעה המסילה למרחק של כ-80 קילומטר מהעיר.
בניית גשר משולב למסילת ברזל ולכביש מעל הנהר לנה בקרבת העיר טרם החלה.
מסילת הברזל אמור–יקוטסק (Амуро-Якутская железнодорожная магистраль) מגיעה עד לכפר ניז'ני בסטיאך, במרחק 30 קילומטרים מהעיר.
בעיר פועל נמל התעופה הבינלאומי יקוטסק.
ביקוטסק פועלת האוניברסיטה הפדרלית הצפון-מזרחית על שם אמוסוב , אחת מתשע האוניברסיטאות הפדרליות של רוסיה, בה כאלפיים סטודנטים.
כמו כן, פועלות בעיר האקדמיה הכלכלית היקוטית, הסניף הסיבירי של האקדמיה הכלכלית הרוסית ומספר מכללות.
ישנם מספר תיאטראות בעיר: תיאטרון הדרמה הרוסי הממלכתי, על שם אלכסנדר פושקין, תיאטרון סח'ה (הוקם בשנת 1925 ומנהלו הראשון היה אלמפה), על שם פלטון אויונסקי, תיאטרון הצופים הצעירים של סורון אומולון; ותיאטרון האופרה והבלט הממלכתי.
בעיר פועל גם מוזיאון הממותות.
בשנת 2021 החלה בניית "הפילהרמונית הממלכתית של יקוטסק.
יקוטסק היא אחת הערים הקרות בעולם.
שורר בה אקלים קיצוני: בינואר, החודש הקר בשנה, עומדת הטמפרטורה הממוצעת על 43 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.
בקיץ, מאידך, עולות הטמפרטורות לעיתים קרובות מעל ל-30 מעלות.
הטמפרטורה הממוצעת ביולי עומדת על 19°, חם יותר ממדינות רבות במרכז אירופה.
ההבדל בין טמפרטורות הקיץ והחורף עשוי להגיע לכ-100 מעלות.
הטמפרטורות הנמוכות ביותר שתועדו אי פעם על כוכב הלכת מחוץ לאנטארקטיקה התרחשו באגן נהר יאנה מצפון מזרח ליקוטסק.
הקיץ הוא שטוף שמש, חם (אם כי קצר), עם טמפרטורות מקסימליות יומיות העולות על 30+ מעלות צלזיוס.
הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה ביקוטסק הייתה -64.4 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, ב-5 בפברואר 1891 והטמפרטורות הגבוהות ביותר +38.4 מעלות צלזיוס, ב-17 ביולי 2011 ו-+38.3 מעלות צלזיוס ב-15 יולי 1942. החודש החם ביותר היה יולי 1894, עם ממוצע של +23.2 מעלות צלזיוס, והקר ביותר, ינואר 1900, שהיה בממוצע -51.4 מעלות צלזיוס.
יקוטסק היא העיר הגדולה בעולם עם טמפרטורת חורף ממוצעת של מתחת ל-30 מעלות צלזיוס.
עקב הבדלי הטמפרטורות הקיצוניים, נבנים הבתים על יסודות מבטון, שאינם אמורים להתערער עם הפשרת האדמה הקפואה.
נתוני אקלים ביקוטסק, ממוצע 1981–2010, קיצוני 1891 - הווהחודשינוארפברוארמרץאפרילמאייונייוליאוגוסטספטמבראוקטוברנובמברדצמברשנהשיא ° C גבוה (° F)−11.5
יקום בדיוני הוא רקע בדיוני עקבי הכולל אלמנטים השונים מהעולם האמיתי.
כמו כן, קיימת חפיפה משמעותית בין היקום הבדיוני למונחים כמו יקום משותף, יקום מקביל, היסטוריה חלופית וקרוס-אובר.
היקום הבדיוני יכול להכיל ערים, ארצות ואפילו כוכבי לכת בדויים – בנוסף לקיומן של דמויות מומצאות וכן אירועים המתרחשים ביצירה הבדיונית.
מה שמייחד יקום בדיוני מיקום רגיל הוא רמת הפירוט והעקביות שבו.
ליקום בדיוני קיימת המשכיות בנויה מראש והיגיון פנימי שחייבים לדבוק בהם למשך כל היצירה או למשך כמה יצירות נפרדות.
כך למשל, ספרים רבים של שרלוק הולמס מתרחשים בלונדון בעת התקופה הוויקטוריאנית בצורה שאינה עקבית, אך כל הסיפורים מתרחשים באותה לונדון הוויקטוריאנית.
ההיסטוריה והגאוגרפיה של היקום הבדיוני מוגדרים היטב, ולרוב מצורפות ליצירות הנ"ל מפות וקווי זמן.
ייתכן ואפילו שפות יומצאו יש מאין.
כאשר מספר יצירות נכתבות והן כוללות את אותו יקום בדיוני, יש הקפדה יתרה על שמירת העובדות הקיימות ושהמבנה הקנוני אינו סוטה מהדרך שהותוותה ביצירה המקורית.
דוגמה מפורסמת ליקום בדיוני מתוארת בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין, היקום הדמיוני מהווה את הרקע לעלילות שר הטבעות והסילמריליון.
טולקין יצר קודם לעולם עצמו את השפה, שלדבריו הייתה "בלשנית בעיקרה מתוך השראה ונועדה כדי לספק את ההיסטוריה הנחוצה לשפות האלפים" בהמשך פירט לגבי המיתולוגיה, ההיסטוריה, הגאוגרפיה, התרבות ושלל היצורים המאכלסים את אותו עולם.
ספרו של תומאס מור "אוטופיה" הוא אחת הדוגמאות המוקדמות לעולם בדיוני ענף המורכב מחוקים משלו.
יקומים בדיוניים מאוחרים יותר הם בסדר גודל גלובלי יותר, כמו סיפורי קונאן הברברי של רוברט אי.
הווארד, וכמה בסדר גודל גלקטי או בין-גלקטי, כמו סרטי מלחמת הכוכבים של ג'ורג' לוקאס וסדרת ספרי העדשאי של אדוארד אלמר סמית'.
יקום בדיוני ישייך עצמו לעיתים ליקומים נוספים, באמצעות כלי עלילתי כחלומות, מסע בזמן או יקומים מקבילים.
סדרה זו של יקומים משויכים נקראת "מולטי-יקום", והיא קיימת בספרות המדע בדיוני מאז אמצע המאה ה-20. פרק העונה השנייה של מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית "Mirror, Mirror" הציג את קיומו של יקום המראה, שבו תכונותיו של צוות האנטרפרייז היו אלימות.
סרט הקולנוע סטארטרק משנת 2009 יצר מציאות חלופית ששחררה את זיכיון מסע בין כוכבים מבעיות המשכיות שונות.
אירוע המשבר בעולמות האינסופיים מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 של חברת DC קומיקס הביא להשמדתם של מספר רב של יקומים מקבילים, ותוך כך יצר המשכיות חדשה ומשוכתבת לגיבורי-העל השונים של החברה.
יקום בדיוני יכול להתקיים כסדרת ספרים וסיפור בהמשכים וכן כיצירה בודדת – כמו ביצירתו של ג'ורג' אורוול "1984", או "עולם חדש מופלא" של אלדוס האקסלי.
ברוב היקומים הבדיוניים שבקנה מידה קטן, מספר אלמנטים כלליים ואירועים מתאימים להמשכיות מאורגנת וקבועה.
אולם, במקרה של יקומים בדיוניים המשוכתבים בידי מספר סופרים, עורכים או מפיקים, המשכיות זו יכולה להינתק, שבמקרה או שלא במקרה.
עקב השימוש שבהמשכיות משוכתבת, חברי פנדום למיניהם יוצרים קנון משלהם כדי לתקן עוויתות בהמשכיות שנגרמות מכך, וחלקם אף מתקבל ונהפך לקנון רשמי.
תוספות אחרות ליקום בדיוני (למשל של ספרות חובבים, פסטיש ופרודיה) אינן מוחשבות כחלק קנוני אלא אם הן מאושרות על ידי מחבר היצירה.
לעיתים קרובות, כאשר סדרה נעשית למורכבת מדי או שאינה עקבית יותר (במקרה של כותבים רבים מדי), המפיקים או המפרסמים יציגו המשכיות משוכתבת (Retcon, Retroactive Continuity) כדי שמהדורות עתידיות יהיו נוחות לכתיבה ועקביות יותר.
הדבר יוצר יקום חלופי עליו יוכלו לכתוב כותבים עתידיים.
יקומים משותפים מתאפשרים כאשר יקום בדיוני זוכה להצלחה מסחרית ומשיג תשומת לב ממדיות אחרות.
כך למשל, הצלחתו הרבה של סרט קולנוע תשיג את תשומת לבם של מחברי ספרים, אשר יבקשו לכתוב סיפורים המבוססים על הסרט.
לפי חוקי ארצות הברית, המחזיק בזכויות היוצרים מחזיק בשליטה על כל יצירה נגזרת נוספת, כולל את אלה הנכתבות על ידי סופרים אחרים.
כך למשל, דמות גיבור העל סופרמן הייתה כה פופולרית, עד אשר הובילה למעל 30 תסכיתי רדיו, סרטים וסדרות טלוויזיה, נוסף על מספר דומה של משחקי מחשב, ספרים ושירים.
כך גם במקרה של זיכיונות מסע בין כוכבים ומלחמת הכוכבים, שאחראים למגוון רחב של ספרים ומשחקי מחשב העוסקים בנושא העלילתי אך שאינו קנוני.
יקומים בדיוניים משותפים לעיתים על ידי מספר סופרי פרוזה, כאשר לכל סופר ניתן סטטוס קנוני שווה.
לדוגמה, ליקום המוכר של לארי ניבן יש טווח של כ-135 שנים בהן ניבן הרשה לסופרים אחרים לתאר בפרוטרוט את מלחמות האדם וגזע הקזינטי.
יקומים בדיוניים אחרים, כמו יצירת ההיסטוריה החלופית "טבעת האש" של ההיסטוריון והמחבר אריק פלינט, הביאו ליצירת אנתולוגיית סיפורים קצרים קנונית בידי מעריצים ובאישורו של המחבר.
יקומים אחרים נוצרים בידי אחד או מספר סופרים למטרת שימוש שאינו קנוני על ידי אחרים, למשל משחקים ובעיקר משחקי תפקידים ומשחקי מחשב למיניהם.
הרקעים למשחק התפקידים מבוכים ודרקונים נקראים עולם מערכה, מונח ששגור כעת במשחקים נוספים.
עולמות וירטואליים הם עולמות בדיוניים בהם משחקי מחשב מקוונים מתרחשים (כמו משחקי תפקידים המוניים ברשת).
קרוס-אובר בדיוני מתרחש כאשר שתיים או יותר מהדמויות, הסדרות או היקומים נפגשים.
קרוס-אוברים מעין אלה אינם נחשבים לרוב כקנוניים.
יקום DC הוא יקום בדיוני בעל קו עלילה משותף שמתרחש בסדרות הקומיקס השונות של חברת DC קומיקס, היכן שגיבורי-העל המוכרים ביותר של החברה חיים, ביניהם סופרמן, באטמן, וונדר וומן, גרין לנטרן, פלאש, הצייד ממאדים, החץ הירוק, אקוומן, סייבורג ושהאזאם.
בנוסף, יקום DC מתואר כחלק מ"מולטי-יקום" אותו יצרה חברת DC קומיקס, והוא בנוי ממיליארדי יקומים נפרדים המתקיימים באופן סימולטני בלי להשפיע אחד על השני.
בהקשר זה, המונח "יקום DC" מתייחס להמשכיות המרכזית.
בין חוברות הקומיקס העיקריות נוצרים לעיתים קרוסאוברים.
חברת DC קומיקס - שנקראה בתחילה National Periodical Publications - היא חלוצה ברעיון היקום המשותף, במיוחד אצל הכותב גרדנר פוקס.
העובדה שכמה מדמויות החברה התקיימו וחיו באותו עולם התבססה כבר בחוברת All Star Comics #3 (1940) כאשר מספר גיבורי-על - שעד לאותו רגע כיכבו בסיפורים משלהם - פגשו אחד את השני והקימו עד מהרה את קבוצת גיבורי-העל הראשונה ביקום DC, חברת הצדק של אמריקה.