tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תפקידה הראשון בקולנוע היה בסרט "Prime Cut" משנת 1972, בו הופיע גם ג'ין הקמן.
סרט שעסק בסחר בנשים ובמכירתם לעבדות.
תפקידה המשמעותי הראשון היה בסרט המסע\פשע של טרנס מאליק, "שבילי הזעם" (1973), בו כיכבה לצד מרטין שין.
על סט הסרט פגשה את הבמאי ג'ק פיסק והם התחתנו באפריל 1974.
תפקיד הפריצה שלה היה בסרטו של בריאן דה פלמה, "קארי" (1976), עיבוד לספרו של סטיבן קינג.
בסרט היא גילמה את הדמות הנושאת את שם הסרט, קארי, באופן סנטימנטלי נערה בעייתית עם כוחות טלקינזיס.
תפקיד זה הביא לה מועמדות ראשונה לפרס האוסקר.
ארבע שנים אחר כך היא גם זכתה באוסקר על תפקידה ב"בתו של כורה פחם" (1980), סרטו של מייקל אפטד שהיא דרמת ביוגרפיה מוזיקלית, בה ספייסק גילמה את זמרת הקאנטרי לורטה לין.
בנוסף היא הייתה מועמדת לפרס גראמי על שירתה בפסקול הסרט.
עוד במהלך שנות השמונים הייתה ספייסק מועמדת לפרס האוסקר שלוש פעמים נוספות.
ב-1981 הופיעה בסרט "איש מחוספס" לצד אריק רוברטס, ובשנת 1985 הופיעה בסרט "מארי".
עשתה קמבק בשנת 2001 כשגילמה את רות' פאולר בדרמה "בחדר המיטות".
בסרט גילמה אישה שבנה נרצח והופכת בשל כך לאישה מרירה.
הופעתה העוצמתית בסרט הביאה לה מועמדות חמישית לפרס האוסקר, ואת פרס גלובוס הזהב כשחקנית בסרט דרמה.
ב-2002 שיחקה בדרמת הטלוויזיה "שיחה אחרונה" לצד ג'רמי איירונס.
בשנת 2011 היא ככבה בסדרת טלוויזיה שצולמה על בסיס ספרו של כריס בוג'אליאן "מיילדות".
בשנת 2012 שיחקה בסרט "המלכודת" , לצדו של קריס קריסטופרסון.
בשנת 2015 הופיעה בסדרה "קשר דם".
בשנת 2018 שיחקה בסרט "הג'נטלמן והאקדח", לצדו של רוברט רדפורד.
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד הראשי לצד ג'יי קיי סימונס בסדרת הדרמה והמד"ב "שמי הלילה" ברשת אמזון פריים וידאו; אודות הסדרה על זוג מבוגר שמגלה שער בחצר האחורית שלהם שמוביל לכוכב לכת נטוש.
באותה שנה כיכבה לצד דסטין הופמן, ג'ק הופמן, ובתה, סקיילר פיסק, בסרט הקומדיה "אהבה זה כל העניין".
בשנת 2025 שיחקה במיני-סדרה של הולו, "מתה לסקס" בתור גייל.
באותה שנה היא שיחקה בסרט הקולנוע "Die, My Love", אשר צפוי לצאת לאקרנים במאי 2025.
סיסיים (שם מדעי: Apodidae) היא משפחת עופות מסדרת הסיסאים, והיא המשפחה היחידה בסדרה זו שמיניה נפוצים באירופה ובישראל.
הסיסיים הם עופות דקי גזרה ובעלי כנפיים ארוכות ומחודדות.
יש להם ראש שטוח והצוואר שלהם קצר.
המקור של הסיסיים מכופף כלפי מטה במידה מועטה.
הלוע שלהם רחב וגם מפתח הפה שלהם רחב.
רגליהם אינן מותאמות להליכה או לעמידה על ענפים, אך מותאמות לאחיזה בקירות.
השרשכף, כף הרגל והאצבעות קצרות.
הזכרים והנקבות דומים במראם החיצוני.
הסיסיים מעופפים מיומנים ביותר ומבלים את מרבית חייהם בתעופה.
הם ניזונים מחרקים מעופפים, ישנים ואף מזדווגים בתעופה באוויר.
הם מקננים בסדקי מבנים ובמצוקים.
בישראל יש רק סוג אחד ממשפחה זאת: הסיס.
סוג סיס לבן גרון (Aeronautes)
סוג סיס קשה־זנב (Chaetura) - בו סיס ואוקס
סוג בו מין יחיד סיס המפלים (Hydrochous gigas).
סוג סיס זנב סנונית (Panyptila)
סוג סיס כסוף שת (Rhaphidura)
סוג סיס דקלים אמריקני (Tachornis)
סוג סיס הררי (Tachymarptis) - בו המין סיס הרים.
סוג סיס שחור (Cypseloides) - בו סיס שחור גדול
סוג סיס לבן קולר (Streptoprocne)
יש הרואים את הסיסיים כמקורבים לסנוניתיים בשל מראם ומעופם המהיר, אולם מדובר באבולוציה מתכנסת.
ניתן לראות דמיון במבנה הראש והגוף, בכנפיים וביכולות התעופה המרשימות.
סיסרו ז'ואאו דה סזארה (פורטוגזית: Cícero João de Cézare; נולד ב-24 ביוני 1980 בפראדופוליס שבמדינת סאו פאולו, ברזיל), הידוע בכינוי סיסיניו, הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת המגן הימני.
סיסיניו החל את דרכו המקצועית בקבוצת בוטפוגו ב-1999, אך לאחר שלא הצליח בה במשך שנתיים, עבר לאתלטיקו מיניירו בתחילת עונת 2001. לאחר שלוש עונות באתלטיקו מיניירו, בהן כבש ארבעה שערים בכ־60 הופעות בליגה הברזילאית הבכירה, עבר לסאו פאולו.
בסאו פאולו הייתה לסיסיניו תקופה טובה.
הוא כבש 9 תשעה שערים והיה לסגן מלך השערים של קבוצתו למרות היותו מגן.
סיסיניו עזר לקבוצתו לזכות בגביע ליברטדורס בשנת 2005 ואף תרם לזכייה באליפות העולם לקבוצות.
בשנת 2005 זומן סיסיניו לראשונה לנבחרת ברזיל, ואת הופעתו הראשונה ערך במשחק ידידות נגד נבחרת גואטמלה.
בעקבות הצלחתו בנבחרת ברזיל, התעניינו מספר קבוצות בשירותיו, בהן מנצ'סטר יונייטד.
לבסוף, נמכר סיסיניו לריאל מדריד תמורת 6 מיליון אירו, ולקראת ינואר 2006 הוא הוצג רשמית כשחקן הקבוצה.
בסוף אוגוסט 2007 נמכר סיסיניו לרומא.
במהלך חמש שנותיו בהן היה רשום כשחקנה של רומא, הושאל סיסיניו פעמיים; האחת בשנת 2010 לסאו פאולו הברזילאית, והשנייה בשנת 2011 לויאריאל הספרדית.
בקיץ 2012, פג חוזהו של סיסיניו עם רומא והוא עבר בהעברה חופשית לקבוצת ספורט קלוב רסיפה הברזילאית, וכעבור עונה עבר לסיוואספור הטורקית.
בספטמבר 2017 חתם סיסיניו בברזיליינסה מהליגה הברזילאית הרביעית, לאחר כשנה שלא היה חתום בחוזה בקבוצה כלשהי.
במרץ 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל עקב פציעה חוזרת בברכו.
סיסי הנסיכה היא סדרה שהופקה בין השנים 1997–1998 המבוססת על קורות חיה של אליזבת, נסיכת בוואריה, שכונתה בילדותה "סיסי".
בישראל, שודרה הסדרה לראשונה ב-1999-1998, בערוץ הילדים ובהמשך גם בערוץ ג'טיקס.
בדצמבר 2010 הועלתה לשידור מחודש בישראל בערוץ דיסני.
הסדרה זכתה להצלחה גדולה יחסית בישראל, יצאה על גבי קלטות וידאו ואף הועלתה כמחזמר.
הסדרה מציגה את הרפתקאותיה של סיסי והתאהבותה בנסיך פראנז (במציאות היה זה בן דודה, הנסיך פרנץ יוזף), כמו גם את התמודדותה עם קשיי ההסתגלות לחיים בבית המלוכה, עם ההתנגדות לאירוסיה והשפעות המרד ההונגרי.
בפרקים הראשונים מוצגת סיסי באחוזת בית פוסי ופוגשת את הנסיך.
בניגוד למציאות, לסדרה סוף טוב.
סיסי (שירי ארצי): נסיכה והגיבורה הראשית.
פראנז (דן שצברג): נסיך שמתאהב בסיסי.
הקיסרית סופיה: אמו של פראנז.
טומי (שגית שמיר): ילד יתום שמשפחתה של סיסי אימצה.
ארקאס (רון דרויאן): מנסה להשתלט על אחוזת ביתה ולמנוע את חתונת סיסי עם הנסיך.
אניטה (תמר גרוס): יתומה בבית היתומים אותה מצילה סיסי.
קארל (אסף אבידן): אחיו של פרנץ.
הלנה (תרזה אליה זיטמן): רוצה להינשא לנסיך, אביה הוא איש צבא בכיר.
אנדרסי: הקצין ההונגרי, מנהיג המרד.
איידה: מסייעת לאנדרסי במרד הונגרי.
מקס (אמיר איבגי): אביה של סיסי.
מורגש: משתף פעולה במרד ההונגרי.
הסדרה עובדה ב-1998 למחזמר בישראל שנכתב בידי סמדר שיר, בוים על ידי גדי ענבר, ובו שיחקו:
שחקןתפקיד דנה דבורין סיסי עודד מנשה פראנז שרית סרי הקיסרית סופיה גילי ורנר קארל הילה סורג'ון פישר הלנה אפי בן ישראל לודביקה גאולה נוני גרטה אילן גרזי פריץ גיל וסרמן שפריץ מתן בלו טומי עדי זינו טינה קרן ראובן חוטבת עצים / משרתת ישראל ארנסט חוטב עצים / משרת
ex DC.) הוא עץ נשיר מותנה בעל קצב צימוח מהיר ממשפחת הקטניות (תת-משפחה הפרפרניים).
עץ זה גדל בעיקר באזורים טרופיים עונתיים יבשים, ולמרות שמו, תפוצתו הטבעית משתרעת מאיראן, דרך אפגניסטן, פקיסטן, מערב ההימלאיה, הודו, נפאל, מזרח ההימלאיה, בנגלדש, אסאם ועד מיאנמר.
סיסם הוא העץ הרשמי של מדינת פנג'אב בצפון מערב הודו ופרובינציית פנג'אב בפקיסטן.
בישראל הוא נפוץ מאוד כעץ נוי בגינות ובשדרות, ולעיתים מתפשט כפליט תרבות באזורים מסוימים.
בשל ריבויו מזרעים קיימת שונות רבה בין הפרטים בצורת הצמרת ובמדדים אחרים.
פותחו זנים צרי נוף, רחבי נוף, ואף זנים בעלי צורה בכותית.
גילוין של אוכלוסיות בר בשנת 1993 בנחל זרד בירדן מהווה עדות מחזקת לכך שעצי הסיסם בעין גדי שייכים לאוכלוסיית בר.
סיסם הודי הוא עץ ירוק-עד שיכול להגיע לגובה של כ-20 מטרים עם קוטר נוף של עד 12 מטרים.
זהו עץ אוהב חום, המתאפיין בנוף אוורירי ובצמרת רחבה וסגלגלה.
לאחר כריתה או פגיעה בשורשיו, מתחדש העץ על ידי הצמחת נצרים רבים באזור בית השורשים.
הגזע המרכזי זקוף מחוספס מעט וצבעו אפור-חום בהיר.
הגזע המרכזי זקוף בעל קליפה מחוספסת עם חריצים אורכיים בעיקר ובצבע אפור-חום בהיר.
הענפים מרובים ומתפשטים לרוחב; הענפים הצעירים שעירים בעדינות.
הלוואים זעירים צרים ומוארכים באורך של כ-5 מ"מ נושרים במהירות.
העלים מסורגים, מורכבים מנוצים פעם אחת לשלוש או חמישה עלעלים שונים בגודלם זה מזה ומסורגים.
העלה באורך של כ-3.7 עד 7.5 ס"מ וצירו זיגזגי.
עוקצי העלעלים (פטוטרית) באורך של באורך של כ-5 עד 8 מ"מ, בתחילה מכוסים בשערות עדינות ובהמשך קירחים.
העלעלים נראים כעלים פשוטים ותמימים.
טרף העלעל ירוק כשהעלים צעירים, מבריק כשהם מתבגרים ודמויי ביצה הפוכה (כמעט עגול ולעיתים דמוי יהלום-הפוך) ומחודדים לפתע בראשם.
העלעלים שעירים בצדם התחתון ונעשים קירחים עם הזמן וצבעם בצד העליון ירוק כהה ובצד התחתון ירוק בהיר.
התפרחת קצרות וחיקית מסוג היא מכבד המורכב ממספר שיבולים קצרות עם פרחים יושבים או כמעט יושבים.
הפרחים פרפרניים, דו-מיניים, קטנים (8 עד 10 מ"מ), מרובים וצבעם ירק או צהבהב-לבן.
המפרש הכותרת אינו בולט כמעט משאר אברי הפרח; אורכו כאורך הסירה והמשוטים.
החפים והחפיות קטנים, שעירים ונושרים בקלות.
הגביע דמוי גביע באורך של כ-5 מ"מ, עם שיניים ריסניות והן אינן שוות זו לזו וקצרות מצינור הגביע.
האבקנים 9, מאוחים לצינור, במבנה monadelphous, שבו האבקנים מאוחדים למבנה דמוי נדן שאינו סגור לחלוטין ומשאיר פתח בחלקו העליון.
המאבקים אחידים, הם בדרך כלל קטנים, זקופים ונפתחים באמצעות חריצים קצרים בקודקודם (apical dehiscence).
השחלה עילית, שעירה, השחלה עילית שעירה בת עלה שחלה אחד.
עמוד השחלה קירח, והצלקת עגולה.
השליה עוברת לאורך תפר הבטן של עלה השחלה ובעלת 2 עד 4 ביציות.
הפרי הוא תרמיל מאורך, פחוס משני צדדיו, קירח, דמוי כנפית, באורך של כ-3.7 עד 10 ס"מ וברוחב של כ-7.0 עד 13 מ"מ, התרמיל מכיל 1 עד 4 זרעים שטוחים ומבריקים.
סיסם הודי גדל בעיקר באזורים טרופיים עונתיים יבשים, ולמרות שמו, תפוצתו הטבעית משתרעת מאיראן, דרך אפגניסטן, פקיסטן, מערב ההימלאיה, הודו, נפאל, מזרח ההימלאיה, בנגלדש, אסאם ועד מיאנמר.
הוא התפשט גם למספר אזורים מחוץ לתחום תפוצתו הטבעי:
אסיה: עיראק, עומאן, ישראל, האינאן, דרום-מזרח סין, טייוואן, ג'אווה, סומטרה.
אפריקה: בנין, בורקינה פאסו, קמרון, צ'אד, חוף השנהב, גאנה, גינאה, גינאה-ביסאו, קניה, מלאווי, מאוריטניה, מוזמביק, ניז'ר, ניגריה (כולל הפרובינציות הצפוניות), סנגל, סיירה לאון, סודן, טוגו, טנזניה, אוגנדה, זמביה, זימבבואה, ופרי סטייט (דרום אפריקה).
אמריקה: דרום-מזרח ברזיל, קובה, הרפובליקה הדומיניקנית, פלורידה, פנמה, פוארטו ריקו, איי ליוורד.
אוקיאניה: קווינסלנד והטריטוריה הצפונית (אוסטרליה).
הסיסם עמיד לתנאים אקלימיים מגוונים: מקרה מתונה ועד כ-40 מעלות חום, והוא יכול לשרוד תקופות יובש קייציות של שלושה עד ארבעה חודשים ועד 2,000 מילימטרים של משקעים בשנה.
הסיסם נפוץ בגובה של כ-900 מטרים מעל פני הים, אולם מסוגל לצמוח גם ברום של עד כ-1,300 מטרים מעל פני הים בקרקעות שאינן מלוחות.
בדרום הודו הוא משמש כעץ רחוב בערים רבות, ביניהן בנגלורו.
הסיסם ההודי נשתל במדינת ביהר, בצפון מזרח הודו, בצידי דרכים, וכעץ מטיל צל במטעי תה.
הסיסם ההודי נשתל לראשונה בישראל בסביבות שנת 1940 והתפוצה שלו הלכה וגדלה במהירות רבה.
בשנות החמישים והשישים של המאה העשרים כבר היו פזורים בישראל אלפי עצים, שהוכיחו כושר הסתגלות ועמידות ללתנאי קרקע מגוונים (קרקעות חוליות, כבדות ואף גירניות), טמפרטורות של חום וקור, לרוחות ומיעוט משקעים.
רבים מן העצים נשתלו כעצי רחוב ולעיתים נקטמו כשענפיהם הגיעו לקווי רשת החשמל.
בהמשך, התפוצה של הסיסם בישראל הצטמצמה, שכן העצים סובלים מתופעת התייבשות ענפים, הנוטים לצנוח מהעץ, ומהתמותה של חלק מהעצים שנים ספורות לאחר שתילתם.
בנוסף, העץ מפתח נצרים רבים, דבר המצריך סילוק מתמיד שמקשה על תחזוקתו.
כיום עדיין ניתן לראות בישראל עצים שגילם מעל חמישים שנה.
הסיסם ההודי מתאים כעץ לגנים גדולים, לשדרות רחבו, לחורשות ולפארקים.
מראהו, צילו ואוושת הרוח בעלים מקנים תחושה של רוגע ושלווה.
בשנים שחונות מומלץ להשקות את העצים.
קיימים זנים המורכבים במשתלות, בעלי מופע אחיד ועם פחות פירות יבשים, שמקנים לעץ מראה רענן יותר.
בחולון קיים גן הנקרא 'גן סיסם' על שם הצמח.
הגן נמצא על יד גן סיפור.
מינים נוספים מסוג סיסם בישראל
הסוג סיסם כולל עצים, שיחים ומטפסים מעוצים, ומקיף כ-283 מינים.
תחום התפוצה הטבעי של הסוג הוא האזורים הטרופיים והסובטרופיים בעולם.
בישראל, מלבד סיסם הודי, מצויים עוד שני עצי נוי נדירים מסוג סיסם: סיסם אסמי, שמקורו במזרח ההימלאיה ועד דרום סין ודרום-מזרח אסיה, וסיסם בוהם (Dalbergia boehmii), שמקורו באפריקה.
מובאים כאן המאפיינים הולטים שלהם המבדילם אותם אחד מן השני ומסיסם הודי.
סיסם אסמי (Dalbergia assamica) הוא עץ בעל עלים מנוצים פעם אחת, הכוללים 13 עד 21 עלעלים בצורת איזמל מוארך עד אליפטי וקהים בקודקודם.
כותרתו לבנה עם פסים סגולים בפנים, ועלי הכותרת מצוידים בציפורניים ארוכות.
לסיסם אסמי 10 אבקנים הערוכים במבנה diadelphous, שבו הם מחולקים לשני צרורות של חמישה אבקנים כל אחד (5+5), כאשר הזירים חופשיים בשליש העליון.
סיסם בוהם (Dalbergia boehmii) הוא עץ בעל עלים מנוצים פעם אחת, עם 4 עד 8 עלעלים דמויי איזמל-ביצה וקהים בקודקודם.
הכותרת בצבע לבן או קרם, ומשנה צבעה לצהבהבה עם הזמן.
העצה של הסיסם ההודי ידועה בעמידותה בפני טרמיטים בזכות צפיפות גבוהה של 0.7-0.8).
היא גמישה וקלה לעיבוד ולמירוק, ובזכות המרקם הייחודי היא משמשת לייצור רהיטים וגם כפורניר (שכבת עץ דקה מאוד המשמשת כציפוי).
העץ המיועד לריהוט מיובש בצל למשך כחצי שנה או באולמות סגורים באוויר חם למשך שבוע עד שבועיים.
הסיסם ההודי משמש גם להסקה ולייצור פחמים איכותיים, בזכות ערך קלורי גבוה של כ-5,000 קילוקלוריות לק"ג.
ענפיו הדקים משמשים מזה מאות שנים כתחליף למברשת שיניים, בעיקר בכפרים בהודו, אפריקה והמזרח התיכון, ושוקי האזור עדיין מספקים ענפים אלה לשימוש מסורתי זה.
בקריפטוגרפיה ובאבטחת מידע, סיסמה חד-פעמית, או בקיצור OTP (One-Time Password), היא סיסמה שמשתמשים בה לצורך אימות אחד בלבד ולאחר מכן משמידים אותה.
בגלל השימוש החד-פעמי, מערכת כזו מספקת מה שקרוי "אימות חזק" והיא עמידה בפני התקפת שידור חוזר (replay attack).
מצותת פסיבי שמאזין לרשת התקשורת, מיירט סיסמאות ומנסה להשתמש בהן מאוחר יותר כדי להתחזות למישהו אחר, לא יוכל לעשות זאת כי הסיסמאות אינן בתוקף מיד לאחר השימוש הראשוני בהן.
ישנן כמה דרכים לניהול מערכת סיסמה חד-פעמית.
דרך אחת היא שהשרת והלקוח מחזיקים ברשימת סיסמאות זהה ובכל פעם שהלקוח צריך לאמת את זהותו מול השרת הוא משתמש בסיסמה הבאה ברשימה, מסמן אותה לאחר השימוש בה ואינו חוזר להשתמש בה שוב.
כאשר הרשימה מנוצלת עד תומה, מכינים רשימה חדשה ומתחילים מהתחלה.
דרך אחרת היא לייצר את הסיסמה החד-פעמית באופן רקורסיבי מתוך סיסמה ראשונית המשותפת לשרת והלקוח עם פונקציה חד-כיוונית בטוחה כמו פונקציית גיבוב.
כדי לייצר את רשימת הסיסמאות אפשר להפעיל מחולל פסאודו-אקראי.
היתרון בזה שהסיסמאות הן בלתי תלויות הדדית.
מערכת כזו כוללת בדרך כלל אלגוריתם להכנת סיסמאות ומנגנון לתיאום בין השרת והלקוח המסתמך על מונה כלשהו שמנוהל במקביל או חותם זמן כדי למנוע שימוש חוזר.
חותם הזמן גם מקל על האילוץ של שימוש מידי בסיסמה.
כאשר חותם הזמן מאפשר חלון זמנים לניצול יחיד, או למספר ניצולים, עד התפוגה, הכינוי הוא TOTP (Time based One-Time Password).
שיטת אימות באמצעות סיסמה קבועה מספקת הגנה חלשה מאוד מפני התחזות.
זאת מכמה סיבות: ראשית, משתמשים נוטים בדרך כלל לבחור סיסמאות קלות לניחוש, מה שמקל מאוד על האקרים לבצע התקפת מילון למשל, ברשימת הסיסמאות הגרועות ביותר לשנת 2015 עדיין מככבת במקום הראשון הסיסמה "123456".
שנית, במהלך האימות המשתמש חייב לשדר את הסיסמה (או את ערך הגיבוב שלה) במצב קריא, כך שהיא חשופה לציתות, מה שמסייע להאקרים לבצע מה שנקרא "התקפת שידור חוזר" (replay attack).
בהתקפה כזו המתקיף פשוט מקליט את הסיסמה ששודרה באמצעות רחרחן ומשתמש בה מאוחר יותר כדי להתחזות לבעל הסיסמה.
קיימות דרכים להתמודד עם הבעיות שהוזכרו.
למשל, שרתים בדרך כלל מנסים לאכוף "כללי סיסמה" על מנת למנוע ממשתמש לבחור סיסמה חלשה, וכן דורשים פרט מידע נוסף כגון כתובת דואר אלקטרוני וכדומה, מה שקרוי אימות דו-שלבי או אימות רב-שלבי (MFA).
או מעבר לאימות חזק יותר באמצעות פרוטוקול אתגר מענה.
סיסמה חד-פעמית הוצעה לראשונה על ידי לזלי למפורט ב-1981 והיא טובה משיטת סיסמה קבועה אך חלשה יותר לעומת פרוטוקול אתגר מענה.
כיום, שרתים נוטים לעבור לשיטות אימות חזקות יותר שהן גרסאות של פרוטוקול אתגר מענה (בדומה לשיטת האימות של GSM) או סיסמה חד-פעמית כמו S/KEY.
משנת 2011 הציעה גוגל ללקוחותיה להשתמש בטכנולוגית אימות דו-שלבי עם אפליקציה הנקראת מאמת גוגל (Google Authenticator) המשתמשת בסיסמה חד-פעמית.
מיקרוסופט מציעה שירות דומה Microsoft Authenticator הכולל אימות דו שלבי עם אפשרות להתקנת אפליקציה המכילה קוד אימות חד-פעמי.
חברות רבות מייצרות טכנולוגיות אימות המבוססות על סיסמה חד-פעמית כמו חברת HID או חברת RSA.
הטכנולוגיות מתחלקות לשני סוגים עיקריים, בקרת גישה פיזית ובקרת גישה לוגית.
בקרת גישה פיזית היא בדרך כלל מכשיר אלקטרוני קטן (חסין מגע) שנקרא אסימון אבטחה (Security token) המייצר קוד אימות חד-פעמי כמתואר בתרשים משמאל.
בקרת גישה לוגית מבצעת פעולה דומה אך בתוכנה או אפליקציה, ההבחנה אינה מדויקת כי גם מכשיר אימות נשלט בדרך כלל באמצעות תוכנה.
וריאציות של פרוטוקול סיסמה חד-פעמית
ניהול פרוטוקול סיסמה חד-פעמית (OTP) אפשרי בכמה צורות:
השרת והלקוח מחזיקים ברשימה תואמת של סיסמאות חד-פעמיות וכן מחזיקים במונה משותף, הסיסמאות מנוצלות באופן סדרתי והמונה מקודם לאחר כל אימות.
תחילה השרת והלקוח משתפים ביניהם סיסמה ראשונית ואז בכל אימות הלקוח שולח לשרת סיסמה חדשה כשהיא מוצפנת באמצעות צופן סימטרי כלשהו כאשר את מפתח ההצפנה הוא מפיק מהסיסמה הקודמת.
השיטה שהוצעה על ידי למפורט בה השרת והלקוח מתחילים מסיסמה ראשונית ואז בכל אימות הלקוח והשרת מייצרים במקביל את הסיסמה הבאה על ידי פונקציה חד-כיוונית זהה.
הפונקציה החד-כיוונית יכולה להיות פונקציית גיבוב.
סיסמה חד-פעמית מבוססת מחולל אקראי.
פרוטוקול OTWP הוא רשימה של סיסמאות חד-פעמיות בלתי תלויות, המופקת מגרעין התחלתי סודי המשותף לשרת והלקוח.
את הסיסמאות מייצרים על ידי מחולל פסאודו אקראי בטוח ואת הרשימה אפשר להדפיס במדפסת או לאחסן בקובץ.
הלקוח והשרת מתחילים עם סוד משותף הידוע רק להם וכן פונקציה חד-כיוונית (OWF) המסומנת המשמשת להכנת רקורסיבית של הסדרה .
כך הסיסמה ה- מוגדרת על ידי כאשר הוא קבוע המגודר מראש המייצג את מספר הסיסמאות המקסימלי שמותר לייצר מסיסמה אחת.
כאשר מגיעים ל- סיסמאות מתחילים עם סוד משותף חדש.
תחילה הלקוח בוחר סוד אקראי .
בוחר קבוע כלשהו כגון .
שולח לשרת באופן בטוח את הסוד המשותף .
כאשר השרת מקבל את השרת מאתחל מונה מקומי ושומר במסד הנתונים ברשומה המתאימה ללקוח הזה את יחד עם .
בכל בקשת אימות מתבצעים המהלכים הבאים:
הלקוח שולח לשרת את .
הלקוח מקדם את המונה .
בכל אימות מתבצעים המהלכים הבאים:
השרת מוודא תחילה ש- אם לא הוא דוחה את בקשת ההתחברות.
אם כן הוא מקבל את זהות הלקוח.
השרת מקדם את המונה: .
צריך לזכור שסיסמה חד-פעמית אינה בטוחה לגמרי מסיבה שעדיין קיים חשש שהאקר יצליח לפרוץ למערכת ולגנוב סיסמאות חד-פעמיות שטרם השתמשו בהן.
אם מניחים שניתן לאחסן סיסמאות מוצפנות בצד השרת אפשר לבצע אלטרנטיבה כזו: השרת והלקוח מתחילים בסוד משותף ובכל בקשת אימות הלקוח תחילה בוחר מספר חד-פעמי ושולח לשרת את ואת .
השרת מוודא את זהות הלקוח על ידי חישוב הפונקציה של עותק הסיסמה הסודית השמור אצלו יחד עם ומשווה את תוצאות הגיבוב לעומת מה שקיבל.
כדי למנוע התקפת שידור חוזר רצוי ש- יהיה חד פעמי לדוגמה מספר סידורי או חותם זמן.
החסרון העיקרי של סיסמת למפורט הוא שכל סיסמה תלויה בסיסמה קודמת.
מסיבה זו אם המתקיף יצליח לנחש סיסמה אחת, כל הסיסמאות הבאות אחריה אינן בטוחות לשימוש.
בדומה לסיסמאות רגילות, גם סיסמאות חד פעמיות פגיעות להתקפות הנדסה חברתית שבהן משתמשים בדיוג כגי לגנוב סיסמאות רגילות או חד פעמיות.
כמו כן, כמו סיסמאות רגילות, גם סיסמאות חד פעמיות פגיעות להתקפות man-in-the-middle, ולכן חשוב מאד לתקשר אותן באמצעות ערוץ תקשורת מאובטח.
סיסמאות חד פעמיות שלא משתמשות בסנכרון זמן או רכיב תגובה לאתגר, כמו למשל רשימות מודפסות של סיסמאות חד פעמיות, יהיו בהכרח פגיעות לאורך תקופה ארוכה.
מתקפת דיוג כזו בוצעה בסוף שנת 2005 על לקוחות של בנק אינטרנט שוודי.
הלקוחות קיבלו אימייל ובו נדרשו לספק לאתר התוקף את פרטי חשבון הבנק שלהם ואת הסיסמה החד פעמית הבאה ברשימת הסיסמאות החד פעמיות הפרטית שלהם.
העובדה ששני סוגי הסיסמאות פגיעים להתקפות דומות הייתה מניע מרכזי בפיתוח אימות רב שלבי שנועד להיות עמיד יותר בפני התקפות דיוג.
בגלל שטכנולוגיות סיסמה חד-פעמית רבות מוגנות בפטנטים קשה למצוא תקנים בתחום זה.
בכל זאת קיימים מספר תקנים ידועים ביניהם:
HOTP המבוססת על קוד אימות מסרים HMAC.
TOTP, הרחבה של HOTP המבוססת על HMAC וכוללת חותם זמן.
סיסיליוס הראשון היה מלך בריטניה, על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה".
אין כל תעוד היסטורי למלכותו של סיסיליוס, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.
סיסיליוס עלה לשלטון לאחר מות אביו, גארגאסטיוס, בשנת 735 לפנה"ס לערך.
לאחר מותו עלה לשלטון יאגו, אחיו.
לסיסיליוס היו שני בנים קינמרק ואנטוניוס מדוכסי קורנוול האגדיים.
סיסיליוס מת בשנת 721 לפנה"ס לערך.
סיסלי טייסון הייתה שחקנית אמריקאית.
זכתה בשני פרסי אמי בפרס אוסקר לשם כבוד והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "סאונדר".
טייסון נולדה וגדלה בשכונת הארלם, ניו יורק.
בתם של תאודיסה וויליאם טייסון, זוג שהיגר לארצות הברית מהאי נוויס.
אחייניתה היא השחקנית האנגלייה קת'י טייסון.
טייסון התחתנה עם מוזיקאי הג'אז המפורסם מיילס דייוויס בטקס אותו ניהל ראש עיריית אטלנטה אנדרו יאנג בביתו של השחקן ביל קוסבי.
ספר הזיכרונות של טייסון "בדיוק כפי שאני" יצא לאור ב-26 בינואר 2021, היא נפטרה יומיים לאחר מכן, ב-28 בינואר 2021.
החלה את דרכה בקולנוע בדרמה "צייד בודד הוא הלב" ופרצה לתודעה בזכות תפקידה הראשי בתור רבקה מורגן אם המשפחה השחורה קשת היום בדרמת הגזענות של מרטין ריט "סאונדר".
זכתה על הופעתה בפרסי מבקרים והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב .
לאחר מספר שנים שהתבלטה בעיקר בתפקידי טלוויזיה חזרה טייסון להתפרסם בקולנוע בשנות ה-90 בדרמה הקומית "עגבניות ירוקות מטוגנות" בתור הטבחית סייפסיי ובדרמת הפשע "כבודו של גנגסטר" בתור סטפני סיינט קלייר סוכנת ההימורים שעבדה עם הגנגסטר האפרו אמריקאי באמפי ג'ונסון (לורנס פישבורן).
שיחקה בדרמת הילדים "ווין-דיקסי", בקומדיות "יומנה של שחורה מטורפת" "יומנה של שחורה מטורפת 2" ובדרמה המוזיקלית "בקצב פראי".
לאחרונה השתתפה בקומדיה "למה הייתי צריך להתחתן?".
טייסון נחשפה לראשונה לציבור האמריקאי בסדרת הדרמה "צד מזרח\צד מערב" בדמותה של ג'יין פוסטר מזכירתו של העובד הסוציאלי ניל ברוק (ג'ורג' סי.
טייסון היא השחקנית האפרו אמריקאית הראשונה בהיסטוריה שזכתה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי בשנת 1974, על תפקידה בתור ג'יין פיטמן בסרט הטלוויזיה "האוטוביוגרפיה של ג'יין פיטמן" עליו גם קטפה את פרס אמי בקטגוריית שחקנית השנה והייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר.
הועמדה לאחר מכן לפרסי אמי על הופעותיה בסדרות "שורשים" בתור בינטה אמו של גיבור העלילה קונטה קינטה ו"קינג" בתור קורטה סקוט קינג אשתו של מרתין לותר קינג (פול וינפילד).
ב-1994 זכתה בפרס אמי השני שלה על הופעתה לצידם של דיאן ליין ודונלד סאת'רלנד בסרט האוסטרלי ""Oldest Living Confederate Widow Tells All".
שיחקה לצידו של דון צ'ידל בהפקת HBO "שיעור לאחר המוות" וגילמה את אמה של פעילת זכויות האזרח המפורסמת רוזה פארקס (אנג'לה באסט) בסרט "סיפורה של רוזה פארקס".
לגיבור אין כלום מלבד סנדוויץ (1978)
שיעור לפני המוות (1999) - סרט טלוויזיה
יומנה של שחורה מטורפת (2005)
יומנה של שחורה מטורפת 2 (2006)
צדק מתוק (1995-1994) - מועמדות לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה
המשפחה של אמא פלורה (1998)
סיסטר בליס הוא שם הבמה של אילה דבורה בן-טובים (נולדה ב-30 בדצמבר 1970), מפיקה מוזיקלית, מלחינה ו-DJ יהודית-בריטית.
ידועה בעיקר בעבודתה המשותפת עם רולו ארמסטרונג ובהשתתפותה בהרכב פיית'לס.
בשנת 1995 הקימה את ההרכב פיית'לס בשיתוף עם רולו ארמסטרונג, ג'יימי קאטו ומקסי ג'אז.
היא הפיקה את רוב לחני ההרכב ובהם "God Is a DJ" ו-"We Come 1".
את השירים עיבדה בסגנון אלקטרוני וגם ניגנה בהם בפסנתר, כינור, סקסופון וגיטרת בס.
במהלך השנים שיתף ההרכב פעולה עם מוזיקאים שונים, כולל זואי ג'ונסטון , ולעיתים קרובות, עם אחותו של רולו, דיידו ארמסטרונג.
ההרכב הוציא לאור 7 אלבומים בין השנים 1996–2006.
ב-2006, ילדה בליס בן בשם נייט.
השיר "Nate's Tune" באלבום האולפן החמישי של פיית'לס To All New Arrivals מוקדש לו.
לאחר הפסקה של 4 שנים יצא ב-2010 האלבום "The Dance" בחברת תקליטים משלהם שהקימו בשם Nate's Tunes.
לאחר עזיבתו של מקסי ג'אז את ההרכב ב-2016 המשיכה בליס להקליט עם רולו.
בינואר 2024 הודיעה בליס כי פיית'לס תחזור להופעות חיות לאחר שמונה שנים.
בשנת 1996, יצרה רמיקס יחד עם רולו לשיר של מובי "That's When I Reach for My Revolver".
מובי היה כל כך מרוצה שהם התבקשו לרמיקס לשיר אחר - "Honey".
בליס הייתה בין המפיקים של אלבום הבכורה של דיידו No Angel מ-1999. השתיים הופיעו בקליפ משותף בשיר "One Step Too Far" מהאלבום Outrospective.
בשנת 2001 הוציאה בליס לאור מיקס אוסף בן שני דיסקים בשם Headliners: 02. בשנת 2008 הוציאה בליס לאור את אלבומה השני "Nightmoves".
בשנת 2010, שיתפה פעולה עם דיידו בשיר "Everything to Lose" עבור הסרט סקס והעיר הגדולה 2.
שיתפה פעולה עם מוזיקאים רבים ביניהם בוי ג'ורג', קאט פאוור ורוברט סמית' (הקיור).
כמו כן כתבה מוזיקה לקולנוע, לטלוויזיה ולתיאטרון.
בן-טובים נולדה בלונדון, ביתם היחידה של ד"ר ארנון בן-טובים, פסיכיאטר, וססילי בן-טובים, ציירת וקריקטוריסטית.
היא נינתו של העיתונאי והמורה זלמן בן-טובים.
דודתה (אחות אביה) הייתה החלילנית עטרה בן-טובים.
סיסטרום הוא כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה, הנקשר בעיקר לעיראק ומצרים הקדומות.
הכלי בנוי מידית ומסגרת מתכת בצורת פרסה, עשויה נחושת או ארד, שרוחבה נע בין 30 ל-76 ס"מ.
בשעה שמטלטלים את הכלי, טבעות או לולאות קטנות ממתכת דקה, שנמצאות על שלבי הרוחב הניידים שלו מפיקות צלילים שבין נקישה חרישית לצלצול רם.
מקור השם הוא בפועל היווני "סיו" (σείω), לטלטל, ו-"סייסטרון", (σεῖστρον), המטולטל.
במצרית עתיקה נקרא הכלי "סֶחֶם" (sḫm) או "סֶשֶשֶת" (sššt).
סחם הוא הסיסטרום הפשוט יותר, בצורת לולאה, ואילו סששט (מילה אונומטופאית) הוא הכלי המעוצב כ"נאוס" - מקדש.
הסיסטרום היה כלי מקודש במצרים העתיקה, שמקורו היה בפולחנה של האלה בסטט.
הסיסטרום המצרי שימש במחולות וטקסים דתיים, בייחוד בפולחן האלה חתחור, בשל הדמיון בין צורת הפרסה של ידית הסיסטרום ומסגרתו לפנים ולקרניים של האלה-הפרה.
טילטול הסיסטרום והשקשוק בו שימש גם להסיט את הצפות הנילוס ולגרש את האל סת.
איזיס, בתפקידה כאם ובוראת תוארה כמחזיקה דלי, המסמל את עליית הנילוס על גדותיו, בידה האחת וסיסטרום בידה השנייה לסמל את תפקידה כאלת המחול, השמחה, והחגיגות.
סיסטרה (רבים של סיסטרום) נמצאים עדיין בשימוש בטקסי התפילה בכנסיות הקופטיות והאתיופיות.
לצד הנצחתו באמנות המצרית במחול וביטויי שמחה, מוזכר הסיסטרום גם בספרות המצרית העתיקה.
המינואים השתמשו גם הם בסיסטרום, ומספר רב של דוגמאות עשויות מן החומר המקומי נמצאו באי כרתים.
חמישה מן הממצאים הללו מוצגים במוזיאון הארכאולוגי של אגיה ניקולאוס.
סיסטרום מתואר גם על "כד הקוצר", מוצג אמנות קדומה שנמצא באתר אגיה טריאדה.
הסיסטרום הושב לחיים לתקופת מה במוזיקה התזמורתית המערבית של המאה ה-19, והוא בולט בעיקר במערכה הראשון של האופרה "הטרויאנים" (1856-1858) של המלחין הצרפתי הקטור ברליוז.
כימינו, מכל מקום, מחליף אותו מקבילו המודרני, הטמבורין.
האפקט שהסיסטרום נועד ליצור במוזיקה - כשמנענעים אותו בתנועות קצרות, חדות וקצובות - הוא לעורר תנועה ופעילות.
הטילטול הרתמי של הסיסטרום, כמוהו כטמבורין, נקשר באירועים דתיים או אקסטאטיים, אם בטלטול ושקשוק כרעשן מקודש בפולחן האתור של מצרים העתיקה ואם בצלצלי הטמבורין הנוקבים באבנגליזם המודרני, בשירים וריקודים של בני הרומה, על הבמה בקונצרט רוק או לצורך העצמת הטוטי בתזמורת סימפונית גדולה.
סיסימיוט (בגרינלנדית: Sisimiut) בעבר נקראה הולשטיינסבורג (Holsteinsborg) היא בירת מחוז קקאטה שבמערב גרינלנד, והעיר השנייה בגודלה במדינה.
העיר ממוקמת לחוף מצר דייוויס, ומרוחקת כ-320 צפונית מהבירה נוק.
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בסביבות העיר, מעידים על התיישבות אנשי תרבות סאקאק (Saqqaq), שהגיעו מהאזור הארקטי של קנדה לפני כ-4,500 שנה, והתיישבו באזור החוף המערבי של גרינלנד.
באותם הימים, קו החוף היה עשרות מטרים מעל לקו הנוכחי, והוא נדחק עקב הפשרת הקרחונים, לאחר עידן הקרח.
אנשי הסאקאק נשארו באזור כאלפיים שנה, והם השאירו מספר לא מבוטל של פריטים.
ממצאים ארכאולוגיים רבים מתקופתם, נמצאו לחופי מצר דייוויס ומפרץ דיסקו.
חפירות שנערכו בשטח שליד שדה התעופה המקומי, חשפו את המעבר מבתים בודדים, לכפרים שבהם מספר משפחות.
אנשי הסאקאק התגוררו באוהלים העשויים מעורות יונקים שצדו, ובהם אח עשוי אבן.
הפריטים שנמצאו לא מעידים על אורח חיים קהילתי, אולם הם מעידים על שיתוף פעולה למטרת צייד איילים.
דגימות שיער שנמצאו, גילו באמצעות ה-DNA, את מקור אנשי הסאקאק, אולם הם לא הוכיחו מדוע נכחדה תרבות זו.
בסביבות שנת 500 לפני הספירה, הגיעו מקנדה גל מהגרים מתרבות דורסט, והם ישבו באזור ב-700 שנים הבאות.
בסביבות העיר נמצאו מספר פריטים מתרבות זו, בהם צלצלים ועצמות בעלי חיים.
בני עם התולה הגיעו לאזור במאה ה-13 וה-14. הם היו מתקדמים טכנולוגית מקודמיהם; אנשי הדורסט, גם הם התקיימו מציד ניבתנים, איילים, ופרוות דובי ים.
לסיסימיוט הסכם ערים תאומות עם:
בנוסף, לסיסימיוט הסכם ידידות עם:
צ'רישון ריד "סיסי" מקדונלד היא אישה אפרו-אמריקאית, אשר נשפטה ביוני 2012 ונשלחה ל-41 חודשי מאסר בעוון דקירה למוות של האדם, שתקף אותה ואת חבריה, בעיר מיניאפוליס שבמינסוטה.
המשפט וגזר הדין עוררו סערה ציבורית, ובין השאר עורר הדים גם בקהילה הלהט"בית האמריקאית ותומכיה, בשל חייה האישיים של מקדונלד, שהיא טרנסג'נדרית.
באותה תקופה, מקדונלד, המגיעה במקור מדרום שיקגו, למדה עיצוב אופנה בקולג' הקהילתי של מיניאפוליס.
מקדונלד נולדה כזכר ועברה תהליך התאמה מגדרית, ועובדת היותה טרנסג'נדרית לקחה חלק חשוב במהלך חקירת פרשת מקדונלד.
ב-5 ביוני 2011, בסביבות השעה 23:30, יצאה מקדונלד מדירתה עם שותפתה לדירה לטאביה טיילור וחבריהן לארי טייריז תומאס, זבון סמית' ורוניל האריס.
בדומה למקדונלד, כל חברי הקבוצה היו ממוצא אפרו-אמריקאי.
החבורה יצאה לחנות אוכל קובני, במרחק כ-800 מטר מדירתן של מקדונלד וטיילור, כדי לקנות מצרכים.
בדרכם עצרה אותם מכונית משטרה והקצין תשאל אותם, ולאחר מכן עקב אחריהם מעט והמשיך לדרכו.
במשפטה סיפרה מקדונלד כי היא וחברותיה הותקפו מחוץ לחנות על ידי אדם בשם דין שמיץ ואנשים נוספים.
על פי כתב האישום, האירוע התרחש מעט אחרי חצות.
שמיץ, בת זוגו ג'ני ת'ורסון ה מולי פלהרטי והאקסית שלו, דיוק יצאו מהבר כדי לעשן סיגריה.
מקדונלד סיפרה כי השלושה צעקו דברים גזעניים כלפי כל החבורה ומשפטים טרנספוביים מעליבים כלפי מקדונלד, בשל זהותה המגדרית.
בין הדברים שנאמרו שם על פי העדויות של מקדונלד וחברותיה: "הו מתרוממים שכמותכם, אוהבי כושים, אתם פשוט חבורה של תינוקות כושים", ועל מקדונלד בפרט אמרו "תסתכלו על הקוקסינלית הזו" ו"תסתכלו על הבחור שלבוש כמו בחורה ומסתיר את הזין שלו".
על פי מקדונלד, היא וחברותיה ניסו להתרחק מהמקום ולסגור את הסיפור בשקט, אבל הניסיון נכשל לאחר שפלהרטי פתחה במריבה אלימה שבמהלכה ניפצה ופצעה את פניה של מקדונלד באמצעות כוס זכוכית עם משקה.
בתגובה למעשה של פלהרטי, מספר חברות של מקדונלד התנפלו עליה, אולם בן זוגה דייוויד קרנדל משך אותה מן החבורה כדי שלא תסבך את עצמה יותר.
גרי גילברט, אחד מהמאבטחים בבר, הצהיר כי ראה את שמיץ מרחיק באלימות את מקדונלד מפלהרטי וכי הוא ומקדונלד עברו אל הכביש.
ההגנה במשפט טענה כי מקדונלד ביקשה להתרחק מן המהומה והאזור הלא בטוח כדי לא להיות מעורבת, והוסיפה כי שמיץ בכל זאת עקב אחריה.
גילברט טען כי ראה את מקדונלד מחזיקה סכין, בעוד שמיץ מאגרף ידיו ואומר לה "את הולכת לדקור אותי, כלבה?".
מיד לאחר מכן מקדונלד דקרה את שמיץ בחזהו.
הוא כרע, אחז בחולצתו הספוגה בדם וקרא לה חלושות "דקרת אותי!", ומקדונלד ענתה לו "זה נכון".
שמיץ נדקר בחזהו באמצעות סכין ומספריים חדים מאוד.
מקדונלד אמרה לשוטרים כי שמיץ זינק לתקוף אותה כשהוא רץ אל המספריים בהם אחזה ושהדקירה שביצעה בו היא אקט של הגנה עצמית.
לאחר שהנוכחים ראו כי שמיץ מדמם, הלחימה נפסקה.
מקדונלד ותומאס רצו לחנות המזון הקובני, וחלק מחברותיהן לקחו משם אוטובוס.
הפצע של שמיץ היה עמוק מאוד (יותר משלושה אינצ'ים) וחדר אל תוך החדר הימני של ליבו.
אנתוני סטונבורג, אדם שהיה בשכונה בביקור משפחתי, לקח את שמיץ לאמבולנס וניסה לעצור את הדימום, אך זמן קצר לאחר מכן נפטר שמיץ מפצעיו.
מקדונלד ראתה מהחניה של חנות המזון את ניידת המשטרה מחפשת אותה, ונופפה לקצינים כדי שיתחקרו אותה.
אמנם היא נעצרה והודתה שאכן היא דקרה אותו, אולם במכתבה מכלא הנפין היא כתבה שהיא מתחרטת על צעד זה, וכי ההודאה הייתה טעות.
לפי המכתב, היא ניסתה לחפות על חבר אחר אשר עשה זאת כדי להגן עליה, חבר שהיא אינה יודעת בדיוק מי הוא.
גם תומאס וסמית' אמרו כי חבר אחר, אשר ברח מזירת האירוע, הודה בפניהם שהוא בעל המספריים שדקר את שמיץ.
האירוע עורר סערה תקשורתית גדולה כשפורסם.
לאחר הרצח, דיברה משפחתו של שמיץ בערוץ חדשות 9 של FOX.
בנו של שמיץ, ג'רמי ויליאמס, אמר על אביו: "תמיד נהג לצאת מגדרו כדי לעזור לאנשים, היה מוותר על חולצתו שלעורו כדי לעזור לאנשים, מעל הכל - היה אדם גדול".
במכתבה מכלא הנפין, כתבה מקדונלד כי "דבר מכל המהומה הזו לא היה קורה לולא הקורבן וחבורתו היו גסי רוח וחסרי כבוד כלפי אנשים שמעולם לא הכירו".
כלומר, שאף אחד מהצדדים לא היה מגיע למצב הזה אילו שמיץ, ת'ורסון ופלהרטי לא היו תוקפים אותה ואת חבריה.
בשל השלכת כוס הזכוכית על פניה של מקדונלד, פלהרטי הואשמה במאי 2012 בתקיפה מדרגה שנייה עם נשק קטלני, ותקיפה מדרגה שלישית תוך גרימת נזק גופני משמעותי.
המקרה שלה הופנה למחוז וושינגטון במשרד התובע הכללי על מנת להימנע מניגוד עניינים.
באפריל 2013, נשלחה פלהרטי לשישה חודשי מאסר ומאסר על תנאי, לאחר שהודתה בתקיפה מדרגה שנייה ובכך שפצעה את מקדונלד.
מתוכם נוכו לה 135 מימי מעצרה.
בימים שלאחר הדקירה, הוצגו בפני מיכאל פרימן ממשרד התובע הכללי של מחוז הנפין, ראיות הכוללות את הודאתה המוקלטת של מקדונלד, זאת לפני שגיבש את ההמלצה להאשים אותה ברצח ממדרגה שנייה.
הרש אייזק מהמרכז לזכויות משפטיות (ארגון ללא מטרות רווח המציע תמיכה משפטית) ייצג את מקדונלד.
אייזק לא הכחיש כי אכן מקדונלד דקרה את שמיץ וגרמה למותו, אולם הוא ביקש לחפות עליה בטענה שמעשיה של מקדונלד נעשו מתוך הגנה עצמית: "היא דקרה אותו, אבל פעולותיה היו הגיוניות כיוון שעמדה מול אפשרות ממשית של פציעה גופנית או אפילו מוות, זו העבירה שמתבקשת על פי ההנחיות הניתנות למושבעים".
אייזק הדגיש כי העובדה שמקדונלד נפצעה ודיממה בפניה כתוצאה מכוס הזכוכית שפלהרטי השליכה עליה, היא סיבה מספקת לסבור שמקדונלד עשתה צעד נכון ושהייתה סכנה לחייה.
לעומתו, טען פרימן כי אין ראיות לכך ששמיץ היווה איום על חייה של מקדונלד, ושהיא כשלה במימוש "החובה לסגת" ולמעשה אין צידוק למעשיה.
"הראיות כאן אינן משקפות הגנה עצמית.
היא שלפה נשק כלפי מישהו שלא תקף אותה...
איני מכיר כל ראיה לכך ששמיץ אחז בנשק כלשהו, או שעשה דבר מה למקדונלד מלבד היותו חלק מאותה החבורה, שממנה נשמעו קריאות כמעט מכולם".
פרימן גם ציין כי גרסתה של מקדונלד השתנתה בין התקרית למשפט.
על אף שבאותו הלילה היא הודתה כי היא זו שדקרה את שמיץ, מאוחר יותר טענה מקדונלד כי מישהו אחר עשה זאת בשמה.
ההגנה ביקשה גם להביא בפני בית המשפט פרטים קשים אודות שמיץ, ובהם:
בעברו היה שמיץ מעורב בלמעלה מ-12 מעשי פשיעה מאז עבר את גיל 18.
המקרים כללו תקיפה מדרגה חמישית ואלימות במשפחתו.
בנתיחה שלאחר המוות נמצאו בגופתו שרידי הסמים מתאמפטמין ובנזוילקגונין, אשר השילוב ביניהם קטלני ועשוי להוביל להתנהגות בלתי צפויה ואלימה.
על חזהו של שמיץ היה קעקוע של צלב קרס - עובדה המוכיחה שכנראה המניע לתקיפתה של מקדונלד מצד שמיץ אכן היה גזענות.
פרימן ראה בכתובת הקעקע כפרט בלתי רלוונטי, שכן מקדונלד לא יכלה לראות אותה בעת ההתרחשות (ייתכן שמקדונלד דקרה את חזהו של שמיץ באזור בו הופיע הקעקוע).
ביום הראשון של הדיונים המקדימים קבע השופט דניאל מורנו כי הקעקוע ועברו הפלילי של שמיץ אינם קבילים כראיה לאופיו האלים של הקורבן, מכמה סיבות ובהן:
תומכיה של מקדונלד לא הורשו להופיע באולם בית המשפט עם חולצות ועליהן הכיתוב "Free CeCe" (שחררו את סיסי).
מומחה רעלים יוכל להעיד על השפעת הסמים שנמצאו בגופתו של שמיץ באופן כללי, אולם לא על השפעתם הספציפית על הקורבן בלילה המדובר.
מורנו אישר לתביעה לכלול בראיותיה הצהרות שנלקחו מהבלוג ומדף הפייסבוק של מקדונלד, ולנסות "לקעקע את אמינותה" (מונח זה נקרא באנגלית "witness impeachment"), על רקע הרשעה קודמת שלה בעבירת כספים.
מספר ימים לפני המשפט הציע השופט מורנו עסקת טיעון, שבמסגרתה תורשע מקדונלד דווקא בהריגה מדרגה שנייה במקום ברצח מדרגה זו.
לפי עסקת הטיעון היה על מקדונלד להודות ברשלנות פושעת.
ב-2 במאי 2012, הסכימו ההגנה והתביעה על עונש של 41 חודשים, שהוא העונש המינימלי לעברת הריגה מדרגה שנייה, כפשרה בין מקדונלד והצדדים המעורבים.
בקבלת עסקת הטיעון נאלצה מקדונלד לוותר על טיעון ההגנה העצמית שלה ועל משפט בפני מושבעים.
היא אמרה כי קיבלה את עסקת הטיעון רק למען יקיריה, חבריה והאנשים החשובים לה מכל, וכי העדיפה להשתחרר בתוך זמן קצר מאשר לסבך את עצמה עוד יותר ולהיכלא למשך 10 שנים.
ב-4 ביוני 2012 דן אותה מורנו ל-41 חודשי מאסר, מתוכם נוכו לה 245 ימי המעצר.
בנוסף לכך ובניגוד לרצונה, מקדונלד נקנסה ב-6410 דולר למען כיסוי הוצאות הלווייתו של שמיץ.
התקשורת, תשומת הלב הציבורית והיחס כלפי מקדונלד
בשל היותה של מקדונלד טרנסג'נדרית, המשפט תפס את תשומת לבם של פעילי זכויות להט"ב (בנוסף לבורנשטיין), ביניהם הסופרת לסלי פיינברג שכתבה: "הזכות להגנה עצמית מפני כל צורות הדיכוי - רוח סטונוול - היא בלב הדרישה לשחרר את מקדונלד".
קם גורדון, חבר מועצת העיר מיניאפוליס, הצהיר גם הוא על תמיכתן במקדונלד וכינה את התקרית "דוגמה נוספת כיצד נשים טרנסג'נדריות שחורות הופכות מטרה לשנאה ולאלימות על בסיס זהותן".
סוזאן אלן, חברת בית המחוקקים של מינסוטה, קראה לפרימן לשקול את "הנסיבות המקלות" במקרה.
במאי 2013, המאמר של מרק למונט היל באתר Ebony.com תחת הכותרת "למה איננו נלחמים עבור סיסי מקדונלד?", זכה בפרס GLAAD Media על "מאמר עיתונאי דיגיטלי מצטיין".
תומכיה של מקדונלד, הן מקהילת הלהט"ב והן מחוצה לה, קיימו מחוץ לכלא הנפין הפגנות ומסיבות ריקודים לכבודה, ולמעלה מ-18,000 אנשים חתמו על עצומה הקוראת לפרימן לבטל את כתב האישום נגדה ולשחררה.
ביוני 2012, קבוצת להט"ב שכינתה עצמה "פלוגת ההתקפה הקווירית" החליטה, כזכר לאירוע התקיפה של מקדונלד מצד פלהרטי, לקחת אחריות על השלכת בקבוק תבערה דרך חלון בנק וולס פרגו בעיר פורטלנד שבאורגון, זאת כמעשה סולידריות עם מקדונלד.
עם זאת, קייטי ברג'ס, מנכ"לית רשת התמיכה לנוער טרנסג'נדרי, אמרה כי לקבוצה זו אין כל קשר לתומכיה של מקדונלד במיניאפוליס.
ברג'ס אמרה כי התמיכה הגבוהה שמקדונלד זוכה לה היא בשל התפיסה כי מקדונלד עומדת למשפט "על היותה שורדת של פשע שנאה".
בעת שחיכתה למשפטה הוחזקה מקדונלד במקביל במעצר מופרד ובמעצר בית.
במאי 2012, אמר מיכאל פרידמן מהמרכז לזכויות משפטיות, כי אין סיכוי שמקדונלד תשלח לבית כלא לנשים בשל זהותה המינית.
ברג'ס אמרה בתגובה ש"אנשים נוטים לחשוב על האופן שבו סיסי מזהה עצמה כאישה ולומר כי יש לאפשר לה ללכת למתקן לנשים...
אבל למעשה אין היסטוריה של כליאת אנשים טרנסג'נדרים לפי הזהות המגדרית שלהם.
לכן כאשר תגיע סיסי לכלא הקבוע שלה, היא תבדוק ותחליט האם היא מרגישה שם בטוחה.
אם לא, היא תגיש תביעה אזרחית כנגד מחלקת הכליאה על מנת להיות מוצבת מחדש במקום בטוח יותר, שיכול להיות, ויכול גם לא להיות - בית כלא לנשים".
לאחר מאסרה אמרה מקדונלד כי "עמדה בפני דברים גרועים מהכלא בחייה", ושזה לא משנה עבורה אם תישלח לבית כלא של גברים או נשים.
בעקבות הרשעתה, פרסמה דוברת מחלקת הכליאה של מינסוטה כי מקדונלד תמוקם במתקן סנט קלאוד המיועד לגברים בוגרים.
את מלוא מאסרה ריצתה מקדונלד עם גברים, אולם עצומה הביאה לכך שתמשיך לקבל שם את הטיפול ההורמונלי שלה מבלי שיפריעו לה לבסס, להגדיר ולפתח את זהותה המינית.
מקדונלד שוחררה בבוקר 13 בינואר 2014, לאחר שריצתה 19 חודשי מאסר בפועל.
מקדונלד נשארה תחת מעקב עד להשלמת 41 החודשים שנגזרו עליה.
סרט דוקומנטרי המבוסס על חייה של מקדונלד ועל הפרשה יצא בדצמבר 2013 ונקרא "FREE CeCe".
בסרט מככבים השחקנים לברן קוקס וג'ק גרס.
סיסליידה דו אמור לימה (בפורטוגזית: Sisleide do Amor Lima; נולדה ב-2 ביוני 1967), הידועה בכינוי סיסי, היא כדורגלנית עבר ומאמנת כדורגל ברזילאית.
סיסי נולדה ב-1967 בעיר אספלנדה, שבמדינת באהיה, ברזיל.
כבר בגיל שש היא החלה לשחק כדורגל, בצוותא עם אביה ואחיה הגדול, פאולו.
כשהייתה בת 14, עזבה סיסי את ביתה ועברה לסלבדור, על מנת שתוכל לשחק בצורה מקצוענית.
שנתיים לאחר מכן, כשהיא בת 16 בלבד, ערכה סיסי את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ברזיל.
ב-1988, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בטורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. טורניר ההכנה נערך בסין, והנבחרת הברזילאית סיימה במקום השלישי לאחר הפסד בחצי הגמר לנורווגיה.
שלוש שנים לאחר מכן, היא לא הייתה יכולה להשתתף בגביע העולם הראשון לנשים, משום שלא שוחררה על ידי קבוצתה.
בגביע העולם הבא שנערך, ב-1995 בשוודיה, סיסי כבר הייתה חלק מהסגל.
בטורניר עצמו, לא הצליחו הברזילאיות לעבור את שלב הבתים, לאחר שסיימו עם 3 נקודות בלבד.
שנה לאחר מכן, היא זכתה באליפות ברזיל עם "סאאד אספורטה קלאב" - הקבוצה הברזילאית הראשונה ששילמה משכורות לנשים.
באותה שנה, נערך בפעם הראשונה טורניר הכדורגל האולימפי לנשים, וסיסי נבחרה לסגל הברזילאי.
היא כבשה שער אחד נגד גרמניה בשלב הבתים, אך הברזילאיות פספסו את המדליות וסיימו במקום הרביעי.
בגביע העולם שנערך בארצות הברית ב-1999, הגיעה סיסי לרגע השיא בקריירה המקצוענית שלה.
את שלב הבתים של הטורניר סיימה ברזיל במקום הראשון, כשבמהלכו כובשת סיסי שישה שערים.
ברבע הגמר ניצחו הברזילאיות 3-4 את ניגריה, משער זהב של סיסי בדקה ה-104. במשחק חצי הגמר, נוצחה ברזיל 2-0 על ידי האמריקאיות, שבסופו של דבר גם זכו בתואר.
סיסי סיימה כמלכת השערים של הטורניר (בצוותא עם סון ון הסינית), וקטפה גם את פרס כדור הכסף, המוענק לשחקנית השנייה בטיבה במונדיאל.
שנה אחר כך, סיימה ברזיל שוב במקום הרביעי בטורניר הכדורגל האולימפי, בדיוק כמו באטלנטה 1996. היה זה הטורניר הבינלאומי האחרון בקריירה של סיסי, שב-12 שנים בנבחרת ברזיל, היא כבשה 30 שערים.
בשנת 2001, הוקמה ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת כדורגל הנשים המקצוענית הראשונה בארצות הברית.
סיסי הצטרפה לקבוצת ביי אריאה סייבר'רייס, וכבר בעונה הראשונה זכתה עם הקבוצה באליפות.
בנוסף, היא הייתה מלכת הבישולים של הליגה, בצוותא עם קריסטין לילי (10 בישולים).
היא שיחקה בקבוצה במשך כל שלוש העונות שבהן הייתה קיימת הליגה, ולאחר מכן עברה לקליפורניה סטורם מליגת ה-WPSL.
בשנת 2005, היא הגיעה עם קליפורניה עד לגמר האליפות, אך הקבוצה הפסידה.
למרות ההפסד בגמר, זכתה סיסי בתואר ה-MVP של הליגה.
ב-2009, עם הקמת ליגת ה-WPS, מונתה סיסי למשרת עוזרת המאמן בקבוצת גולד פרייד.
במהלך העונה, הודיעה סיסי שהיא חוזרת לשחק, ובכך הייתה לכדורגלנית המבוגרת ביותר בליגה.
היא ערכה שלושה משחקים במסגרת הליגה, כשבמקביל היא המשיכה לתפקד כעוזרת המאמן.
לאחר עונה זו, פרשה סיסי ממשחק פעיל.
בהמשך הקריירה שלה כמאמנת, אימנה סיסי במספר קבוצות תיכונים ומכללות בארצות הברית.
סיסים מצויצים (שם מדעי: Hemiprocnidae) היא משפחה של סיסאים - עופות המבלים הרבה מזמנם באוויר וקרובים למשפחת הסיסיים.
במשפחה סוג יחיד, סיס מצויץ, ובו 4 מינים.
אלו סיסים קטנים יחסית; אורכם הממוצע 15–30 ס"מ, מקורם קצר וכנפיהם רחבות.
הם שונים מהסיסים בעיקר בנוצות המזדקפות שלהם.
הסיסים המצויצים חיים בטבע בהודו, דרום-מזרח אסיה, גינאה החדשה ועד איי שלמה.
סיסטרס אוף מרסי היא להקת רוק בריטית שהוקמה בשנת 1977 בעיר לידס.
לאחר השגת תהילה מחתרתית מוקדמת בבריטניה, השיגה הלהקה הצלחה מסחרית באמצע שנות השמונים והחזיקה בה עד שנות התשעים המוקדמות כאשר הפסיקו להפיק תקליטים כמחאה נגד חברת התקליטים שלהם.
בימים אלה, הלהקה רק עושה סיבובי הופעות.
הלהקה הוציאה שלושה תקליטי אולפן מקוריים כאשר האחרון מביניהם יצא בשנת 1990. כל אלבום הוקלט על ידי הרכב שונה כאשר הזמר והכותב אנדרו אלדריץ' ומכונת התופים הנקראת דוקטור אוולאנץ` הם החוליות המקשרות היחידות מבין ההרכבים השונים.
אלדריץ' ואוולאנץ' היו שותפים גם בסיסטרהוד (The Sisterhood), פרויקט צדדי הקשור לסכסוך של אלדריץ' עם חברי ההרכב בעבר.
הלהקה הפסיקה להקליט בשנת 1993, כאשר שבתו כנגד חברת התקליטים שלהם, טיים וורנר, שאותה האשימו באי תשלום של תמלוגים ובחוסר הבנה.
אף על פי שבסופו של דבר שחררה טיים וורנר את הלהקה בשנת 1997, הם לא חתמו עם חברה אחרת וגם בחרו שלא להשתמש במותג עצמאי, זאת על אף שהלהקה מבצעת מספר רב של שירים חדשים בהופעות החיות שלה.
מאז שנת 1985, כאשר עזבו חברי הלהקה המקוריים, הפכה הלהקה לרכב היצירתי של אלדריץ'.
חברי ההרכב בעבר הקימו את הלהקות גוסט דאנס (Ghost Dance) ואת המסיון (The Mission).
להקת סיסטרס אוף מרסי הוקמה בעיר לידס באנגליה בשנת 1977 על ידי אנדרו אלדריץ' וחברו גארי מרקס, זאת כדי לספק את רצונם לשמוע את עצמם ברדיו.
בתקופה הזו יצרו חולצות של הלהקה והלהקה הקליטה והוציאה אלבום יחיד שנקרא "הנזק נעשה/שעון/בית המתנקשים".
שם הלהקה הושפע מסרטו של רוברט אלטמן, הקלפן והיצאנית משנת 1971, אשר כלל את שירו של לאונרד כהן, "אחיות הרחמים" (Sisters of Mercy) (מהאלבום Songs of Leonard Cohen, שירי לאונרד כהן), בגלל שלטענתם, לקרוא לעצמם "קברניטי התעשייה" (The Captains of Industry) לא היה מצחיק כמו השם הזה.
באלבום, מרקס ניגן גיטרה דרך מגבר ואלדריץ' היה מופקד על התופים.
שני החברים כתבו ושרו באחד מהשירים, אלדריץ' ב-"הנזק נעשה" (Damage Done) ומרקס ב-"שעון" (Watch).
חברי הלהקה חברו לקרייג אדמס, שניגן בס, בעוד שאת תיפופו של אלדריץ' החליפו במכונת תופים, ואפשרו לו להתרכז בשירה.
למכונת התופים נתנו את השם "דוקטור אוולאנץ'", וכל יורשיה הרבים שבאו לאחר מכן שמרו על השם הזה.
אלדריץ' לקח על עצמו את כתיבת המילים, את תכנות ה-"דוקטור" ותפקידי הפקה, זאת בנוסף לכתיבה המשותפת של המוזיקה ביחד עם מרקס ואדאמס מדי פעם.
זה הפך להרכב שהוכר כהרכב הרשמי הראשון של הסיסטרס.
זה החל עם הרכב הדוקטור/אלדריץ'/מרקס/אדמס שניגן בהופעה באולם ריילי סמית' באוניסרסיטת לידס בתחילת 1981. היות שאף אחד לא זוכר את התאריך המדויק, לצרכים היסטוריים, הלהקה והמעריצים חוגגים לעיתים את יום השנה להופעה ב-16 בפברואר 1981, במכללת ונבורג, בעיר יורק, שהיה בעצם המופע השני של הלהקה בהרכב הזה.
מאוחר יותר בשנת 1981, בן גאן, מיקם את עצמו כגיטריסט השני של הסיסטרס לאחר שכמה וכמה באו והלכו לפניו.
קול הבריטון המלנכולי של אלדריץ', צליל הבס הפועם של קרייג אדמס, מקצבו של דוקטור אוולאנץ' וזרימת הגיטרה של מרקס הובילו להצלחתה המחתרתית המוקדמת של הלהקה.
שירי הלהקה הוצגו דרך קבע במצעדי הלהיטים בבריטניה, חלקם הפכו ללהיט השבוע בכמה וכמה מגזינים בבריטניה.
ג'ון אשטון מלהקת "הפרוות הפסיכדליות" (The Psychedelic Furs) הפיק את הקלאסיקה המוקדמת, אליס (Alice).
האלבום "בית הזוחלים" (The Reptile House) הוא דוגמה נוספת ליצירה מוקדמת של הסיסטרס המציינת את התבגרותו של אלדריץ' ככותב שירים, אשר כתב, הפיק וגם ניגן בו בכל הכלים.
הופעותיהם החיות כללו הרבה גרסאות כיסוי, מביניהן השיר "סיסטר ריי" (Sister Ray) של להקת "מחתרת הקטיפה" (The Velvet Underground), גוסט ריידר (Ghostrider) של להקת סואיסייד (Suicide) ו-"לואי לואי" של הזמר ריצ'רד ברי (Richard Berry).
מתוך גרסאות הכיסוי האלה, רק "1969" של להקת הסטוג'ס (The Stooges), תני לי מחסה (Gimme Shelter) של להקת "הרולינג סטונז" (The Rolling Stones), "אמה" של להקת "שוקולד חם" (Hot Chocolate), ו-"דופק על דלת השמיים" (Knockin' on Heaven's Door) של בוב דילן, הוקלטו ויצאו כחלק מאלבומים של הסיסטרס.
בסוף שנת 1983, לאחר הסינגל המוצלח "מקדש האהבה" (Temple of Love), חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם טיים וורנר.
באותה תקופה עזב גאן את הלהקה באווירה של מרירות כללית בין חברי הלהקה.
גאן הצהיר שהוא לא הסכים עם הכיוון שבו לקח אלדריץ' את הלהקה, שעל פי גאן, החל כבדיחה על תלבושות רוק אנד רול רציניות, שבסופה הפכה לכזו.
גאן גם הזכיר מאבקים אישיים עם אלדריץ' כסיבות לעזיבתו.
גאן הוחלף על ידי וויין האסי, אשר התרכז בגיטרות אקוסטיות וחשמליות בעלות שנים עשר מיתרים בזמן שגם תרם ככותב השירים.
ניסיונו באולפן עם להקת "חיים או מתים" (Dead or Alive) הייתה גם היא תרומה נכבדת בזמן שהסיסטרס החלו להקליט את אלבומם הראשון באורך מלא.
סיבוב ההופעות "אוקטובר השחור" (Black October), באוקטובר 1984, ביסס את מעמד הקאלט המחתרתי של הלהקה.
למרות זאת, הריחוק שגדל, בין אלדריץ' לשאר חברי הלהקה, החל לצאת מכלל שליטה בזמן הקלטת אלבום הבחורה "פרסט אנד לסט אנד אולווייז" (First and Last and Always).
בריאותו הרופפת של אלדריץ' ובעיותיו הפסיכולוגיות הרעו את המצב.
הסיבות לבעיות אלה נשטחו במדורי הרכילות של עיתונות המוזיקה, NME, Melody Maker, ומגזין Sounds.
רוב השירים באלבום נכתבו ונוגנו על ידי מרקס, האסי ואדאמס כאשר אלדריץ' היה מגיעה בשלב הסופי כדי לכתוב את המילים ולהוסיף את השירה.
לאחר יציאתו של האלבום "פרסט אנד לסט אנד אולווייז", שהופק על ידי דייוויד אלן (מפיקיהם של אלבומים כמו "דיסאינטגריישן" (Disintegration) של להקת הקיור), מרקס עזב את הלהקה באמצע סיבוב ההופעות לקידום האלבום, כשהוא טוען חוסר יכולת להמשיך ולעבוד עם אלדריץ'.
סיסטרס אוף מרסי סיימו את סיבוב ההופעות בהרכב של שלושה ונפרדו ממעריציהם בהופעה אחרונה ברויאל אלברט הול בלונדון ב-18 ביוני 1985. הקלטות וידאו של המופע שוחררו יותר מאוחר בשם ווייק (Wake).
וידאו קליפ של השיר "פלנטה שחורה" (Black Planet) יצא גם הוא ובו הוצג ה-"מאנקי מוביל" (רכבם של להקת המאנקיס).
וידאו קליפים הופקו גם עבור השירים "גוף ונפש" (Body and Soul), "לכי מכאן" (Walk Away), ו-"אין זמן לבכות" (No Time to Cry), אך אף אחד מהווידאו קליפים האלה, כולל זה של Black Planet, לא הופצו עדיין רשמית על ידי הלהקה.
זמן קצר לאחר ההופעה האחרונה, אלדריץ' עבר לעיר המבורג, ואליו הצטרפו זמן קצר מאוחר יותר האסי ואדאמס.
כוונתם הייתה להתחיל לעבוד על אלבום שני, ששמו, באופן לא מקרי נקרא "יצאנו למשימה ונקמה" (Left on a Mission and Revenge).
האסי כתב כמה וכמה שירים עבור האלבום, כולל "רקוד על זכוכית" (Dance on Glass) ו-"גן התענוגות" (Garden of Delight).
גרסאות דמו עבור שני השירים שכללו את השירה של אלדריץ' התגלו מאז, ורמזו שהלהקה עבדה על החומרים בצורה מאוחדת.
אדריך אמר שרצה לכלול את השיר "לפיד" (Torch) כשיר אפשרי באלבום, דבר אשר הווה את שיא המתחים בינו לבין אדמס.
לאחר שאלדריץ' מתח ביקורת על קטעי הבס של השיר, אדמס עזב, ללא טקסיות, את גרמניה ועבר לבריטניה, ואחריו עבר חזרה גם האסי.
נאמר שאלדריץ' גייס את הזמרת האמריקאית פטרישה מוריסון מ-"מועדון האקדח" (The Gun Club) ביום שבו עזב אדמס.
האסי ואדאמס הקימו להקה חדשה שנקראה "הסיסטרהוד" (The Sisterhood).
רשימת השירים שלהם כללה שירים שאותם כתב האסי עבור סיסטרס אוף מרסי.
הוא מאוחר יותר הפיק והפיץ רבים מהם עם להקתו החדשה.
בינתיים, אלדריץ' מחה כנגד השימוש בשם "סיסטרהוד" וטען שהוא יותר מדי דומה ל-"סיסטרס אוף מרסי" ושמה של קהילת מעריצי להקתו.
בניסיון לבלום את להקתו של האסי, הוציא אלדריץ' את השיר "נותן אדמה" (Giving Ground) על ידי להקתו שלו בשם "הסיסטרהוד".
מאוחר יותר יצא האלבום "מתנה" (Gift).
להקתו של האסי שינו את שמם בסופו של דבר ל-"המסיון" (The Mission).
האסי הביעה מאז חרטה על כל התקרית.
על פי כמה מקורות, עם יציאתם לאור של שירים אלה, נטען שאלדריץ' ניצח את האסי ואת אדמס במירוץ על מקדמה של 25,000 לירות שטרלינג (סכום המוזכר בפתיח של השיר "ג'יהד" באלבום "מתנה") שניתן על ידי המפיצים לחבר הסיסטרס הראשון שיפיץ משהו.
דבר זה קשר את אלדריץ' לטיים וורנר ושחרר את האסי ואת אדמס מהחוזים שלהם עם החברה.
על פי מנהלם של להקת "המסיון", טוני פרין, התיק מעולם לא הגיע לבית המשפט ולהקתו החדשה של האסי יכלה להוציא את החומרים שלה באמצעות מותג עצמאי.
למרות זאת, ציין אלדריץ' במקום אחר שה-"2-5-0-0-0" שפותח את השיר "ג'יהד" באלבום "הסיסטרהוד" מיצג את סכום הכסף שבו זכה מ-"המסיון" בבתי המשפט האזרחיים.
הוא טען בראיון, שהוקלט בבוסטון, שבתי המשפט באנגליה לא הכירו בזכותו או בזכותם החוקית של שאר חברי הלהקה לשם "הסיסטרהוד".
הוא אמר שבתי המשפט דרשו אישור מכל אחד לקבלת בעלות על שם הלהקה שהיה המניע להפקת השיר הראשון של "הסיסטרהוד".
לאחר יציאת השיר, אלדריץ' קיבל בעלות רשמית על השם ויכל לתבוע וכך עשה וזכה ב-25,000 לירות שטרלינג בתביעה.
כאשר הוא נשאר בגפו, אלדריץ' הקליט את אלבום "פלאדלנד" (Floodland), שציין את המעבר מרוק מבוסס גיטרות לעבר "רוק ווגנרי", אווירתי עם נטיות לקלידים שהשימוש בהם החל באלבום "המתנה".
האלבום הופק על ידי אלדריץ' ולארי אלכסנדר, עם תרומות על ידי ג'ים סטיינמן בשניים מהשירים, כשאחד מהם הוא "הקורוזיה הזו" (This Corrosion).
"הקורוזיה הזו" הייתה יצירה שאותה אלדריץ' כבר הקליט פעם עם שותפיו ללהקת "הסיסטרהוד".
בנוסף, האלבום כלל את השיר "לפיד", השיר האחרון מהרשימה הקודמת.
מנהל הלהקה דאז, בויד סטימסון, טוען שהצלחה במצעד הפזמונים לא הייתה הפתעה עבור הלהקה.
מאוחר יותר, טען אלדריץ' שהמפיק סטיינמן היה יותר יעיל בהבטחת המימון להפקת שירים נוספים מאשר בהפקת השירים עצמם.
אף על פי שמוריסון שיחקה תפקיד נכבד בקידום הסיסטרס אוף מרסי (בהופעותיה לצד אלדריץ' בווידאו קליפים, ראיונות וצילומים) תרומותיה המוזיקליות היו נושא לוויכוח.
ב-1992, אלדריץ' אמר את המילים הבאות בנוגע לשיתוף הפעולה בין השניים:
המקרה הזה יושב מאז בבית המשפט והוביל להסכם סודיות בין מוריסון לאלדריץ'.
בויד סטימסון הסכים מאוחר יותר שמוריסון לא הייתה מעורבת יותר מדי מבחינה מוזיקלית והוסיף:
בתקופה זו, הלהקה לא הופיעה בהופעות חיות, אך כן הופיעה בהופעת פלייבק בתוכנית טופ אוף דה פופס, בין השאר.
ההרכב החדש יצא לדרך עם יציאת האלבום "ויז'ן ת'ינג" (Vision Thing), שיצא לאור באוקטובר 1990 והופק על ידי אלדריץ' (שיר אחד מתוכו, השיר "מור" (More), הופק ונכתב בשותפות עם סטיינמן).
האלבום גם כלל את הגיטריסט ג'ון פרי ואת מגי ריילי שביצעה שירת רקע.
כותרת האלבום לקוחה מציטוט של סגן נשיא ארצות הברית דאז, ג'ורג' בוש מ-1987 וזה ציין שינוי כיוון נוסף, הפעם לעבר רוק מבוסס גיטרות.
הלהקה השיקה סיבוב הופעות עולמי בשנים 91–1990 כדי לקדם את האלבום.
ב-1991 הם ארגנו סיבוב הופעות מעורר מחלוקת בצפון אמריקה ביחד עם להקת "פבליק אנמי" (Public Enemy).
מפחד למהומות בין מעריצי הסיסטרס הלבנים לבין מעריצי פבליק אנמי השחורים, הרבה ערים אסרו על קיום ההופעות וסיבוב ההופעות בוטל במחצית הדרך.
מאוחר יותר בשנת 1991, עזב הבסיסט ג'יימס ופצח בקריירת סולו.
הלהקה המשיכה והשתמשה בפסקול שהוקלט מראש.
תחת התעקשותה של חברת התקליטים, הלהקה הקליטה מחדש את להיטם בעבר "מקדש האהבה" (Temple of Love) (עם עפרה חזה כקול שני ועם טוני ג'יימס על גיטרת בס) כדי לקדם את אוסף להיטי העבר שלהם שהופצו באופן עצמאי, שנקרא "חלק מהבנות נודדות בטעות" (Some Girls Wander By Mistake) (1992).
בתחילת השנה, ביצעה הלהקה את השיר בתוכנית טופ אוף דה פופס עם חזה וטוני ג'יימס ובכך ציינו את הפעם האחרונה שבה הרכב ההקלטות של אלבום "ויז'ן ת'ינג" חלקו את הבמה.
ביוני 1992, פיטר אלדריץ' את סטימסון, שהיה מנהל הלהקה במשך עשר שנים.
בסביבות הזמן הזה, החל בריצ'נו להתרכז בלהקתו האחרת, XC-NN (במקור, CNN).
בינתיים, הוציא ברון את אלבום הסולו הראשון שלו "ברון" (Broon).
ברון טען שהשירים באלבום הוצעו עבור האלבום הבא של הסיסטרס ונדחה על ידי אלדריץ'.
אלדריץ' דחה את הטענות האלה ואמר שהשירים מעולם לא הוצעו לו.
בריצ'נו עזב עד סוף השנה והוחלף ב-1993 על ידי אדם פירסון.
פירסון היה הגיטריסט היחיד בסינגל "תחת האקדח" (Under the Gun), שכלל גם את סולן להקת "Berlin" (Berlin) לשעבר, טרי נון שביצע שירת רקע.