tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המרכז המסחרי של האזור היה עיר הנמל ג'דה, שהייתה הנמל העיקרי של ים סוף.
כשהנמל חלש על נתיב סחר הקפה מתימן ונתיב הסחר מהודו, עברו דרך הנמל ספינות מערב, הודו, אפריקה ודרום אירופה, כאשר רוב הסוחרים האירופאים הקימו משרדים בנמל.
מכס שנאסף בנמל היה מקור הכנסה נוסף הן לווילאייט והן לאמירות מכה.
לפתיחת תעלת סואץ בשנת 1869 הייתה השפעה שלילית על המסחר בג'דה מכיוון שספינות קיטור היו יכולות לעגון בנמלים קטנים יותר כמו ינבוע על קו החוף.
בשל החום העז באזור ומחסור הגשמים, חג'אז לא יכולה הייתה לתמוך בכלכלה מבוססת חקלאות.
חקלאות הייתה אפשרית רק בנווה מדבר ובפאתי השקיה של עיירות מרכזיות, כשהתמרים הם הגידול העיקרי שגדל.
שבטים נוודים למחצה היו עוסקים גם בחקלאות או גידלו עדרי כבשים וגמלים.
סנג'ק אל-מדינה; הפך לסנג'אק עצמאי בקיץ 1910.
וילאייט ביטליס (בטורקית עות'מאנית: ولایت بتليس) היה מחוז מנהלי מהרמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית.
לפני המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) האזור היה חלק מווילאייט ארזורום, ולאחר המלחמה הוקם הווילאייט על ידי השער הנשגב.
זה היה אחד מששת הווילאייטים הארמניים של האימפריה.
בתחילת המאה ה-20, על פי הדיווחים, כלל המחוז שטח של , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 388,625 נפש.
ביטליס ומוש נכללו בעבר באיילט ארזורום.
בשנת 1875 הם נותקו ויצרו וילאייט נפרדת.
הסנג'ק של סירט הצטרף לווילאייט ביטליס מווילאייט דירבקיר בשנים 1883–1884.
סנג'ק ביטליס (ביטליס, Ahlat, Hizan, Mutki )
וילאייט ארזורום (בטורקית עות'מאנית: ولايت ارضروم) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית.
וילאייט ארזורום גבל עם ממלכת פרס והאימפריה הרוסית במזרח ובצפון-מזרח, בצפון עם וילאייט טרבזון, במערב עם וילאייט סיווס, ובדרום עם הווילאייטים ביטליס, מאמורט אול עזיז וואן.
בתחילת המאה ה-20, על פי הדיווחים, היה שטח המחוז , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 645,702 נפשות.
זה היה אחד מששת הווילאייטים הארמנם בחלק המזרחי של אנטוליה, ולפני מלחמת העולם הראשונה חיו שם ארמנים רבים וכן גאורגים, יוונים פונטים וקווקזים, וקבוצות אתניות אחרות, מוסלמיות וגם נוצריות [בעיקר יווניות אורתודוקסיות] וארמניות אפוסטוליות (אורתודוקסי/גרגוריאני)].
איילט ארזורום היה אחד הפרובינציות העות'מאניות הראשונות שהפכו לווילאייט לאחר רפורמה אדמיניסטרטיבית בשנת 1865, ובשנת 1867 הוא שונה לווילאייט ארזורום.
בשנת 1875 הוא חולק לשישה וילאייטים: ארזורום, ואן, האקארי, ביטליס, הוזאט (Dersim) וקארס-צ'ילדיר.
בשנת 1888 בצו קיסרי צורפו וילאייט האקארי לווילאייט ואן ווילאייט הוזאט לווילאייט מאמורט אול-עזיז.
אזורי קארס וצ'ילדיר אבדו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונמסרו לאימפריה הרוסית, אשר ניהלה אותם כמחוז קארס עד 1917.
בכל הקאזות המוסלמים (סונים ולוי) היו הרוב.
האחוז הנמוך ביותר של המוסלמים (64%) היה בקאזה של היניס.
רוב הפרוטסטנטים והקתולים היו ארמנים.
וילאייט טרבזון (בטורקית עות'מאנית: ولايت طربزون) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) בחלק הצפון-מזרחי של האימפריה העות'מאנית וכלל את האזור לאורך קו החוף המזרחי של הים השחור ואת אזור ההר הפנימי של הרי הפונטוס.
האזור אוכלס בעיקר על ידי טורקים אתניים במחצית המערבית ומוסלמים דוברי לאז במחצית המזרחית, ולאורך תקופת השלטון העות'מאני הייתה היסטוריה של המרה לאסלאם של יוונים פונטים רבים מהאזור - כאשר אף גולבהאר האטון, אמו של הסולטן סלים הראשון הייתה ממוצא יווני פונטי.
בתחילת המאה ה-20 היה שטח המחוז על פי הדיווחים , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 1,047,700 תושבים.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), הוקם סנג'ק לאזיסטן.
ריזה הפכה למרכז המחוז בשל מסירת בתומי, מרכז הסנג'ק לשעבר, לרוסיה.
הווילאייט גם כלל אוכלוסייה יוונית ניכרת.
הווילאייט כלל שלושה סנג'קים (ארבעה אחרי 1889) ו-22 קאזות.
סנג'ק גומוהאן (גומוהאן, Kelkit, Şiran, Torul)
סנג'ק לאזיסטן (ובמרכזה בתומי בהתחלה עד 1878, לאחר מכן ריזה אחרי 1878) (Rize, Pazar, ארטווין; לפעמים נכללה גם העיר Of)
סנג'ק קאניק (ובמרכזה סמסון אחרי 1889) (סמסון, Bafra, Ünye, Fatsa, Çarşamba, טרמה)
וילאייט חלב (בטורקית עות'מאנית: ولايت حلب; בערבית: ولاية حلب) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית, שבמרכזו העיר חלב.
הווילאייט הוקם במרץ 1866. הגבולות החדשים של חלב נמתחו צפונה וכללו את הערים דוברות הטורקית קהרמאנמרש, עינתאב ואורפה, והעניקו למחוז מספר שווה של דוברי ערבית וטורקית, כמו גם מיעוט גדול דובר ארמנית.
עם זאת, כלכלת חלב נפגעה קשות מפתיחת תעלת סואץ בשנת 1869, ומאז עלתה דמשק כמתחרה רצינית מול חלב על תואר בירת סוריה.
מבחינה היסטורית, חלב הייתה מאוחדת יותר בכלכלה ובתרבות עם הערים האנטוליות מאשר עם דמשק.
עובדה זו מופיעה עד היום עם ההבדלים התרבותיים הייחודיים בין חלב לדמשק.
בתום מלחמת העולם הראשונה, הסכם סוור הפך את רוב וילאייט חלב לחלק מהאומה הסורית שהוקמה באותה העת, בעוד שקיליקיה הובטחה על ידי צרפת להפוך למדינה ארמנית.
עם זאת, מוסטפא כמאל אטאטורק סיפח את רוב מחוז חלב כמו גם את קיליקיה לטורקיה במלחמת העצמאות הטורקית.
התושבים הערבים במחוז (כמו גם הכורדים) תמכו בטורקים במלחמה זו נגד הצרפתים, דוגמה בולטת לכך היא איברהים חאננו שתיאם ישירות עם אטאטורק וקיבל ממנו נשק.
התוצאה, לעומת זאת, הייתה הרת אסון עבור חלב, מכיוון שעל פי הסכם לוזאן, רוב מחוז חלב היה חלק מטורקיה למעט חלב ואלכסנדרטה; לפיכך, חלב נותקה מהלוויינים הצפוניים שלה ומהערים האנטוליות שבהן הייתה תלויה חלב במידה רבה במסחר.
יתר על כן, הסכם סייקס–פיקו במזרח הקרוב הפריד בין חלב לרוב מסופוטמיה, מה שפגע גם בכלכלת חלב.
המצב החמיר עוד יותר בשנת 1939 כאשר אלכסנדרטה סופחה לטורקיה, ובכך שללה מחלב את הנמל הראשי שלה איסכנדרון והותירה אותה בבידוד מוחלט בתוך סוריה.
בתחילת המאה ה-20 היה שטח המחוז על פי הדיווחים , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (שפורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 1,500,000 נפש.
הסנג'קים של הווילאייט, בערך 1876
סנג'ק חלב (בשנת 1908 הצטרפו קאזה עינתאב עם קאזה פזארצ'ק מסנג'ק מאראש) (חלב, איסכנדרון, אנטקיה, בלן, אידליב, אל באב, ג'סר א-שורור)
סנג'ק עינתאב (עינתאב, קיליס, Rumkale)
סנג'ק ג'בליסמאן (ג'בליסמאן, מערת א-נועמאן, Manbij)
סנג'ק מאראש (קהרמאנמרש, Pazarcık, אלביסטן, Süleymanlı, Göksun)
סנג'ק אורפה (אורפה, Birecik, Nizip, Suruç, חרן, א-רקה)
סנג'ק זור (לימים הפך לסנג'ק עצמאי) (דיר א-זור, ראס אל-עין)
וילאייט אדנה (בטורקית עות'מאנית: ولايت اطنه; היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית בדרום מזרח אסיה הקטנה, שהקיף את אזור קיליקיה.
הוא הוקם במאי 1869. וילאייט אדנה גבל עם וילאייט קוניה (במערב), וילאייט אנקרה ווילאייט סיבאס (בצפון) ווילאייט חלב (במזרח ובדרום).
האזור מתאים לאזור המודרני של מישור צ'וקורובה בטורקיה.
בתחילת המאה ה-20 היה שטח המחוז על פי הדיווחים , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 402,439 תושבים.
המחוז תואר על ידי האנציקלופדיה בריטניקה בשנת 1911 כעשירה בעושר מינרלי שלא נוצל ברבעים ההרריים, ופורייה במישור החוף, שגידל כותנה, אורז, דגנים, סוכר ופירות.
בשנת 1920, האזור נודע בזכות האזור המערבי המיוער שלו, שלא היה בו ייצור חקלאי מועט.
אזור קיליקיה נודע בזכות הייצור החקלאי שלו, כולל חיטה, שעורה, שיבולת שועל, אורז, זרעים, אופיום, קנה סוכר וכותנה.
ייצור הכותנה הפך פופולרי יותר לפני מלחמת העולם הראשונה.
פיריט נכרה באזור בתחילת המאה ה-20.
הסנג'קים של הווילאייט והקאזות שלהם:
סנג'ק אדנה (אדנה (מושב), חמידייה, קראסאלי)
סנג'ק מרסין (מרסין (מושב), טרסוס)
סנג'אק ג'בל-אי ברקט (יארפוז (מושב), אוסמניה, איסלחייה, בולאניק, האסה)
סנג'ק קוזאן (סיס (מושב), Hacın, Feke, קארס-אי זילקדרייה)
סנג'ק איצ'ל (סיליפקה (מושב), אנאמור, ארמנק, גולנר, מוט)
וילאייט דיארבקיר (בטורקית עות'מאנית: ولايت ديار بكر) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית, הממוקם במלואו בטורקיה המודרנית.
הווילאייט השתרע דרומה מפאלו שבפרת עד מרדין ונציבין בקצה המישור מסופוטמיה.
לאחר הקמת הרפובליקה הטורקית בשנת 1923, האזור שולב במדינה החדשה שנוצרה.
בתחילת המאה ה-20, היה שטח המחוז על פי הדיווחים, , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 471,462 נפשות.
הווילאייט הוקם בשנת 1867. בשנת 1867 או 1868 איילט מאמורט-אול-עזיז ואיילט כורדיסטן התמזגו עם וילאייט דיארבקיר.
בשנים 1879–1880 הופרד מאמורט-אול-עזיז שוב מווילאייט דיארבקיר והפך לווילאייט מאמורט-אול-עזיז.
הווילאייט היה אחד מששת הווילאייטים הארמניים של האימפריה.
סנג'ק מרדין ( מרדין, ג'יזרה, Midyat, Savur, נציבין ואולי Silopi)
סנג'ק סיוורק (הופרד מדיארבקיר ב-1907) (Siverek, Çermik, Viranşehir)
הווילאייט היה מקום בו טבחו באוכלוסייה הנוצרית בשיטתיות במהלך מלחמת העולם הראשונה במהלך רצח העם ב-1915 בדיארבקיר.
ויל רופ הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
הוא התפרסם בזכות תפקידו כקני דאוס בסרט "הדרך חזרה", כמו גם בזכות תפקידים בסרטים "דרך המשי" ו"החיים שאחרי".
ויל נולד בדריאן , קונטיקט.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר בולס בג'קסונוויל, פלורידה, הוא למד לתואר ראשון באמנויות יפות באוניברסיטת מישיגן.
כיום מתגורר באן ארבור, מישיגן.
בשנת 2017 קיבל רופ את תפקידו הראשון בקולנוע, בסרט "The 'Claw".
בשנת 2020, הוא קיבל את תפקיד פריצת הדרך שלו כקני דאוס בסרט הדרמה "הדרך חזרה" לצד בן אפלק.
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "The Unhealer", ובהמשך השנה הוא התארח בדמותו של וויאט בסדרת הטלוויזיה "באהבה, ויקטור" של רשת הולו; המבוססת על הסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018.
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "דרך המשי" לצד ניק רובינסון.
בשנת 2021 שיחק גם בסרטה של מייגן פארק "The Fallout (סרט)" לצד מאדי זיגלר.
שנה סדרה תפקיד הערות 2018 ללא מילים סטודנט פרק: "D-I-- DIMEO A-C-- ACADEMY"2019Timber the Seriesאלכססדרת רשת; 2 פרקים 2020–2021 באהבה, ויקטור וויאט 3 פרקים2021חיי הסקס של נערות קולג'מילו2 פרקים2023חיזור גורליאלייז'ה אקוסטה2025מבוגרים (אנ')קיילפרק: "Pilot"TBALittle Skyסדרת טלוויזיה עתידית של נטפליקס
ויל סטגר הוא חוקר ארצות ופעיל לשמירת הסביבה אמריקאי.
ויל סטגר נולד בעיירה ריצ'פילד שבמינסוטה.
סיים תואר ראשון בגאולוגיה ותואר נוסף בחינוך.
בשנת 1986 ארגן משלחת ראשונה בעולם לאזור הקוטב הצפוני על כלבי מזחלת ללא צוות תומך.
הצוות כלל שישה אנשים לרבות אן בנקפורט.
בשנת 1988 עמד בראש משלחת על כלבי מזחלת שחצתה את האי גרינלנד במסלול באורך כ-2,500 ק"מ.
בשנים 1989–1990 הוא היה בראש צוות שחצה את אנטארקטיקה באותה צורה.
בשנת 1995 הוא חצה את האוקיינוס הארקטי מסיביר לאלסמר שבקנדה תוך חציית אזור הקוטב הצפוני.
ויל סטגר הקים מרכז ללימודי הסביבה באוניברסיטה של העיר סיינט פול.
בשנת 1993 הוא הקים מרכז ללימודי הרפתקנות.
כהכרה לפעילותו הרבה ויל סטגר קיבל מספר פרסים לרבות פרס של נשיונל ג'יאוגרפיק בשנת 1996 ופרס נוסף על מפעל חיים מאותו ארגון.
ויל סטגר פרסם מספר ספרים עם תיאור פעילות המשלחות בהם היה חבר.
ויליאם דייוויד קין הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בוויגאן את'לטיק ובנבחרת אירלנד.
קין הצטרף בילדותו לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד יחד עם אחיו התאום, מייקל, ולאחר שכיכב במחלקות הנוער ובקבוצת המילואים של המועדון, ב-31 בדצמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 2–3 לבלקברן רוברס בפרמייר ליג.
פציעה ברצועות הברך במאי 2012, במשחק הנבחרת האנגלית עד גיל 19 הותירה אותו בחוץ לכל אורך עונת 2012/2013.
ב-28 בנובמבר 2013 הושאל לוויגאן את'לטיק מהצ'מפיונשיפ, אך כבר בדצמבר שב למנצ'סטר יונייטד בשל פציעה במפשעה.
לאחר שהחלים מפציעתו, ב-31 בינואר 2014 הושאל עד לתום העונה לקווינס פארק ריינג'רס, וסייע לה להעפיל לפרמייר ליג.
ב-22 בינואר 2015 הושאל לשפילד ונסדיי עד לתום העונה.
ב-8 ביולי 2015 הושאל לעונה אחת לפרסטון נורת' אנד, אך מנצ'סטר יונייטד בחרה להחזיר אותו מההשאלה ב-31 בדצמבר 2015, לאחר שרשם 22 הופעות בכל המסגרות וכבש פעמיים.
ב-30 באוגוסט 2016 עזב קין את מנצ'סטר יונייטד, וחתם על חוזה לשלוש עונות בהאל סיטי מהפרמיירליג.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-10 בספטמבר 2016, במשחק נגד ברנלי.
ב-6 בנובמבר 2016, במהלך משחק נגד סאות'המפטון, נפצע קין שוב ברצועות הברך, ולא שב לשחק עד ינואר 2018. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון ב-10 באפריל 2018, שהיה השער האחרון בניצחון החוץ 5–0 על ברייטון.
ב-4 בינואר 2019 הושאל לאיפסוויץ' טאון מהצ'מפיונשיפ עד לתום העונה.
לקראת עונת 2019/2020 תם חוזהו בהאל סיטי, והוא חתם על חוזה קבוע באיפסוויץ' טאון לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.
ב-18 במאי 2020, לאחר השעיית הליגות עקב התפרצות נגיף הקורונה בבריטניה, הודיעה הקבוצה כי לא תממש את האופציה להארכת החוזה.
ב-9 באוקטובר 2020 הצטרף לוויגאן את'לטיק בחוזה קצר טווח עד 9 בינואר 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו יום לאחר מכן, בהפסד 0–3 לקרו אלכסנדרה.
הוא כבש את שערו הראשון עבור ויגאן ב-24 באוקטובר 2020, כשהבקיע את שער השוויון בתיקו 1-1 עם פלימות' ארגייל.
ב-15 בינואר 2021 חתם על הארכת חוזה עד לתום העונה.
עד סוף העונה כבש קין 11 שערים ב-34 משחקים בכל המסגרות.
ביוני 2021 חתם על חוזה חדש לשנתיים.
את עונת 2021/2022 סיים כמלך השערים של הליגה, כשהוא כובש 26 שערי ליגה, מוסיף 7 בישולים ומעפיל עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ מהמקום הראשון בטבלה.
לאחר ששיחק בנבחרות הצעירות של אנגליה, קין לא קיבל זימון לנבחרת הבוגרת, ובחר לייצג את אירלנד.
ב-11 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בתיקו 0–0 עם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ויליאם סטיל הוא כדורגלן ומאמן כדורגל בלגי-אנגלי.
סטיל שימש כעוזר מאמן בקבוצות לירסה, בירסחוט, סטאד ריימס וסטנדרד לייז'.
במשך תקופה קצרה אף שימש כמאמן ראשי בבירסחוט במסגרת ליגת העל הבלגית.
ב-13 באוקטובר 2022, כאשר שימש כעוזר מאמן ריימס מליגת העל הצרפתית, פוטר אוסקר גארסיה מתפקידו כמאמן הקבוצה, וסטיל מונה למאמן זמני.
לאחר רצף של חמישה משחקים ללא הפסד, מונה למאמן הקבוצה עד לתום עונת 2022/2023.
ב-10 ביוני 2024 מונה למאמנה של לאנס מליגת העל הצרפתית וחתם על חוזה לשלוש עונות.
ויליאם אנתוני פטריק סמולבון הוא כדורגלן אירי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מילוול, בהשאלה מסאות'המפטון, ובנבחרת אירלנד.
סמולבון גדל במחלקת הנוער של סאות'המפטון.
ב-4 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-0 על האדרספילד טאון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA לעונת .
ב-22 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 2-0 על אסטון וילה במסגרת המחזור ה-27 לעונת 2019/2020.
ב-23 ביולי 2022 הושאל סמולבון למשך עונה אחת לסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 למילוול במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-15 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על פרסטון נורת' אנד במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
בשנת 2021, בעת החלמתו מפציעה, אובחן סמולבון עם אלופציה.
ב-22 במרץ 2023 ערך סמולבון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אירלנד, בניצחון 3-2 על נבחרת לטביה במשחק ידידות.
ויליאם טומומורי פוקודה שארפ , הידוע בשמו ויל שארפ (Will Sharpe) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי אנגלי.
בתחילת דרכו כתב תסריטים לסדרות קומדיה, וכן הופיע במשך שנתיים בדרמה הרפואית הבריטית "Casualty" .
מאז הוא החל בעבודתו כבמאי, עם סרטו הראשון באורך מלא "Black Pond" , וכן זכה להכרה על הופעתו בדרמה הקומית "Flowers" של ערוץ 4. בהמשך הוא כיכב בקומדיית המצבים "Defending the Guilty" ובדרמת הפשע "Giri/Haji" , שתיהן של ערוץ BBC Two הבריטי, כאשר עבור תפקידו באחרונה זכה בפרס באפט"א לטלוויזיה.
בשנים שלאחר מכן ביים שארפ את הסרט הביוגרפי "החיים המחשמלים של לואיס ויין" ואת המיני-סדרה "סודות בחצר האחורית" , וכן כיכב בעונתה השנייה של המיני-סדרה האמריקאית "הלוטוס הלבן".
שארפ נולד בלונדון וגדל בטוקיו עד גיל שמונה.
לאחר שחזר לממלכה המאוחדת החל ללמוד בווינצ'סטר קולג' .
אחרי שסיים את לימודיו בווינצ'סטר, שארפ למד לימודים קלאסיים באוניברסיטת קיימברידג', שם גם כיהן כנשיא קבוצת אמני הרביו "Footlights Revue".
לאחר שסיים את לימודיו האקדמיים ב-2008, שארפ הצטרף לקבוצת הלהקה השייקספירית המלכותית, בעונת 2008/2009. במשך שנה שארפ היה חבר הקבוצה, ובמסגרת כך הופיע במחזות כדוגמת אילוף הסוררת, הסוחר מוונציה ו"הטרגדיה של תומאס הובס", בו גילם את דמותו של אייזק ניוטון בצעירותו.
מספטמבר 2009 לינואר 2011 גילם שארפ את דמותו של יוקי רייד בדרמה הרפואית "Casualty" מבית ה-BBC.
בשנת 2009, שארפ השתתף בבימויו ובכתיבתו של הסרט הקצר "Cockroach", יחד עם חברו טום קינגסלי .
שנתיים לאחר מכן, בנובמבר 2011, סרטם העלילתי הראשון של הצמד, "Black Pond" , הוקרן בבית הקולנוע פרינס צ'ארלס בלונדון.
זמן קצר לאחר מכן הוכרז שארפ, לצד קינגסלי ומפיקת הסרט שרה ברוקלהרסט, כמועמד לפרס באפט"א לסרט הביכורים הטוב ביותר של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי.
שארפ כתב וביים את הדרמה הקומית השחורה "Flowers" שעלתה לשידור ב-2016 בערוץ 4, וכן היה אחד משחקניה, לצד אוליביה קולמן, ג'וליאן באראט , דניאל ריגבי וסופיה די מרטינו .
הסדרה, העוסקת בנושא בריאות הנפש, עוקבת אחר חייהם של ארבעת בני משפחת פלאוורס בעודם מנווטים את חייהם יחדיו, לצד השדים הפנימיים שלהם.
עונתה הראשונה של הסדרה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה עבור הסדרה הקומית הטובה ביותר, ועונתה השנייה, שעלתה לשידור ב-2018, זכתה לשבחים רבים.
בשנת 2020 זכה שארפ בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר עבור תפקידו כרודני יאמאגוצ'י בדרמת הפשע "Giri/Haji" של BBC Two.
על תפקידו בסדרה נכתב באינדפנדנט "אחת התפניות המצחיקות ביותר מאז שריצ'רד אי.
גרנט הגיע אלינו בתפקיד וית'נייל".
בשנת 2021 שארפ ביים והשתתף בכתיבת סרט הדרמה הקומית הביוגרפי "החיים המחשמלים של לואיס ויין" , בכיכובו של בנדיקט קמברבאץ' בתפקיד האמן לואיס ויין.
בשנת 2022 שארפ הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה האמריקאית "הלוטוס הלבן" מבית רשת HBO, בעונתה השנייה המתרחשת בסיציליה.
בעונה הוא מגלם את דמותו של אית'ן ספילר, יזם טכנולוגיה חדש ומבוסס השוהה בחופשה.
בשנת 2023 נודע כי שארפ יביים את העיבוד הקולנועי לספר היכרונות "Crying in H Mart" מאת מישל זאונר, סולנית להקת האינדי פופ Japanese Breakfast .
באפריל 2025 דווח שהסדרה "Prodigies", קומדיה הרומנטית באפל TV פלוס, נוצרה על ידי שארפ, שגם מככב בה ומשמש כמפיק בפועל, יחד עם איו אדבירי.
אחיו הוא המלחין ארתור שארפ, שכתב את הפסקול לסרטים "The Darkest Universe" ו-"Black Pond" ולסדרה "Flowers".
שארפ מתמודד עם הפרעה דו-קוטבית מסוג II.
מאז 2009, שארפ נמצא בזוגיות עם השחקנית סופיה די מרטינו.
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה בסדרת דרמה (אנ') (2023)2024כאב אמיתיג'יימסעמנואל (אנ')קאי2025מוגזמתפליקס רימןתפקיד ראשי; 10 פרקיםProdigiesרןגם יוצר ומפיק בפועל
וויליאם (וויל) אנדרו סולאס Andrew Solace) הוא דמות בדיונית שיצר הסופר ריק ריירדן והוא מופיע בסדרות הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים","גיבורי האולימפוס", "גורלו של אפולו" ובספר "השמש והכוכב" מאת ריק ריירדן.
ההופעה הראשונה שלו הייתה בספר "פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס", כשנלחם בקרב על מנהטן ועזר לרפא פצועים.
וויל הוא הבן של אפולו, אל הרפואה, השמש, הנגינה, הנבואה והיופי הגברי.
ההורה האנושי שלו היא נעמי סולאס, זמרת קאנטרי.
וויל הוא חצוי, חצי אל יווני, וחצי אדם.
יש לו כישרון לרפא אנשים, והגוף שלו יכול לזהור בנוסף יש לו שריקה על קולית שאיתה הוא מנע קרב בין היוונים לרומאים.
וויל ירש את תואר המדריך הראשי של ביתן אפולו, לאחר שהמדריך הקודם, מייקל יו, מת בקרב על מנהטן, שהתרחש בספר החמישי בסדרת הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים"(תקוות האולימפוס).
הוא בזוגיות עם ניקו די אנג'לו, בן האדס מתחילת הסדרה של גרולו של אפולו.
וויל הופיע לראשונה בספר פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס ונלחם בקרב על מנהטן ונאמר שאף על פי שהוא לא נלחם הוא היה מרפא מעולה.
לאחר שמייקל יו מת, ויל תפס את מקומו בתור ראש ביתן אפולו.
בספר הגיבור האבוד, וויל משאיל לאנבת' ובוץ' את המרכבה המעופפת של ביתן אפולו, ומאוד התעצבן עליהם שהם החזירו את המרכבה הרוסה.
הוא עשה לליאו סיור במחנה לאחר שהפייסטוס הכיר בו, וסיפר לו על פרסי ג'קסון וצ'ארלס בקנדורף, לפני שהוא השאיר את ליאו עם חבריו לביתן תשע.
בספר דם האולימפוס, יחד עם לו אלן, בת הקטה, וססיל, בן הרמס, הוא עזר לניקו לחבל במחנה הרומאים.
נאמר שהוא היה המיילד שיילד את הבן של המאמן הדג', וזאת הסיבה שהוא רצה להצטרף למשימה.
במהלך המשימה שלהם וויל וניקו מתווכחים על כוחות השאול של ניקו משום שוויל מסרב שניקו ישתמש בכוחות שלו.
לאחר שהסתיימה המלחמה, וויל כעס על ניקו כי הוא לא ביקר אותו ועזר לו לטפל בפצועים מהמלחמה או אפילו להגיד "שלום".
וככה התחיל רשמית השיפ סולאנג'לו, בין וויל וניקו.
בספר האורקל הנסתר, וויל עזר לאפולו להתאושש אחרי שהגיע למחנה.
הוא הלך עם אפולו לבית הגדול, שם הם פגשו את ניקו והוא מציג את ניקו בתור בן זוגו.
הוא היה בן הזוג של ניקו במירוץ בשלוש רגליים, ולאחר מכן הוא עזר בטיפול בחצויים שנפצעו בתחרות.
בזמן ההתקפה על המחנה, וויל וניקו לקחו מרכבה ונתנו לאפולו, קיילה ואוסטין להשתמש בה בשביל להציל את המחנה.
נאמר שוויל לא כשרוני במוזיקה ובלחימה כמו שאר אחיו, אבל הוא מרפא מצוין.
בנוסף, נאמר שוויל יכול לשרוק בעוצמה כזאת שתשאיר את כל מי ששומע אותו מבולבל והוא יכול לזהור בחושך.
וויל מתואר כבעל שיער בלונדיני ועיניים כחולות.
הוא חייכן ואמיץ, עוזר לחבריו ויש לו רעיונות חכמים.
וויל לא טוב בלחימה, אבל הוא ממש טוב בריפוי.
הוא יכול לשרוק בעוצמה חזקה ביותר, והוא יכול גם לזהור בחושך.
כלי הנשק שלו הוא ריפויי, זהירה כמו השמש באור חזק ושריקה על קולית.
בניגוד לרוב ילדי אפולו, וויל לא משתמש בחץ וקשת, כי אין לו את המתת הזאת מאפולו.
ויל קאמינגס הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז
קאמינגס נולד בג'קסונוויל, פלורידה, ולמד בבית הספר פרובידנס בעיר.
כ במדי פרובידנס הוא העמיד ממוצעים של 18.1 נקודות, 8.1 אסיסטים ו-4.0 חטיפות למשחק, ונבחר לשחקן המצטיין של השנה בתיכונים על ידי הג'קסונוויל טיימס-יוניון.
הוא קיבל הצעות לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת מיאמי ובוסטון קולג', אך ב-4 בספטמבר 2010 בחר לשחק באוניברסיטת טמפל.
כ רשם קאמינגס ממוצעים של 1.4 נקודות ו-0.8 ריבאונדים ב-6.3 דקות למשחק.
קאמינגס שיחק 34 משחקים כ (פתח בחמישייה ב-32 מהם), והעמיד ממוצעים של 5.8 נקודות, 1.9 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק.
הוא קלע בספרות כפולות בשישה משחקים, כולל שיא עונתי של 15 נקודות בניצחון על אוניברסיטת רוד איילנד.
בעונת ה שלו הוא העמיד ממוצעים של 16.8 נקודות, 4.6 אסיסטים (ראשון בקבוצה) ו-1.5 חטיפות ב-34.4 דקות למשחק.
בעונה זו רשם שיא קריירה של 31 נקודות במשחק מול אוניברסיטת מרכז פלורידה.
כסיניור נבחר קאמינגס לחמישייה הראשונה של אזור אמריקן אתלטיק, והוביל את הקבוצה בנקודות (14.8 נקודות למשחק), אסיסטים (4.2 למשחק) וחטיפות (1.9 למשחק).
עם 189 קליעות עונשין בעונה זו, הוא סיים במקום השני בתולדות האוניברסיטה בקליעות עונשין לעונה בודדת.
בנוסף סיים קאמינגס את קריירת המכללות שלו במקום ה-35 ברשימת הקלעים של טמפל בכל הזמנים.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2015 הצטרף קאמינגס ליוסטון רוקטס לליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-3 בספטמבר 2015 הוא חתם ברוקטס, אך נחתך מהקבוצה ב-23 באוקטובר לאחר שהופיע בשישה משחקי קדם העונה.
ב-2 בנובמבר הוא נרכש על ידי ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA כשחקן שותף של הרוקטס, וב-13 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 110–106 על איידהו סטאמפיד עם 11 נקודות ו-5 אסיסטים ב-32 דקות.
ב-29 בינואר 2016 נבחר למשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA, ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה השנייה ולחמישיית הרוקיז.
ב-29 באפריל 2016 עזב קאמינגס עזב את ריו גראנדה ואלי וחתם באקילה באסקט טרנטו מליגת העל האיטלקית בכדורסל עד לסיום העונה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 70–73 ליובקזרטה באסקט, ורשם 12 נקודות, שלושה ריבאונדים ושתי חטיפות ב-18 דקות מהספסל.
ביולי 2016 הצטרף קאמינגס לסן אנטוניו ספרס לליגת הקיץ, וב-24 ביולי חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית בכדורסל.
בחצי גמר הגביע היווני בכדורסל 2017 קלע קאמינגס את סל הניצחון מול א.א.ק.
אתונה והעניק לאריס את הכרטיס לגמר, בו הפסידה 59–68 לפנאתינאיקוס.
הוא סיים כמלך הסלים של הליגה באותה עונה עם 14.5 נקודות למשחק.
ב-17 ביולי 2017 חתם קאמינגס על חוזה לשנה עם אופציה לעונה נוספת עם דרושפאקה הטורקית, אותה אימן דייוויד בלאט, וזכה עימה ביורוקאפ בעונת .
ב-6 ביולי 2018 חתם קאמינגס חתם במועדון הכדורסל אולדנבורג מהבונדסליגה הגרמנית.
הוא סיים כמלך הסלים של הליגה, נבחר ל-MVP והוביל את קבוצתו למקום השני בעונה הסדירה.
ב-7 ביולי 2019 חתם קאמינגס לשנתיים בלוקומוטיב קובאן הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB.
בעונת העמיד קאמינגס ממוצעים של 12.8 נקודות, 2.0 ריבאונדים, 3.5 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק במדי קובאן.
ב-23 ביולי 2021 חתם קאמינגס במטרופוליטנס 92 מליגת העל הצרפתית והיורוקאפ.
הוא נבחר ל-MVP של הליגה הצרפתית ולחמישייה הראשונה של עונת 2021/2022 ביורוקאפ.
ב-17 באוגוסט 2022 חתם קאמינגס בג'ג'יאנג ליונס מליגת ה-CBA הסינית.
ב-11 באוגוסט 2023 חתם קאמינגס בסאות' איסט מלבורן פיניקס מליגת העל האוסטרלית בכדורסל, אך ב-8 בדצמבר הוא שוחרר מהקבוצה, על פי הדיווחים בשל אי עמידה בדרישות מחוץ למגרש.
ב-12 משחקים הוא העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
ב-17 בדצמבר הוא חתם בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוקאפ.
ויליאם סאסו הוא שחקן, קומיקאי ופודקאסטר קנדי.
ויליאם סאסו נולד ב-24 במאי 1975 בלדנר, קולומביה הבריטית, קנדה להורים מהגרים מאיטליה.
ב-1996 שיחק בסרט של אדם סנדלר "גילמור המאושר".
ב-1997 סאסו (יחד עם אלכס בורסטיין ואריס ספירס) הצטרפו לצוות השחקנים של "מד טי.וי " בעונה השנייה.
בעונה השלישית הוא הפך לחלק מחבר השחקנים הקבוע.
סאסו נשאר במשך חמש עונות במד טי.וי עד 2002.
בין השנים 2003 ל-2006 הוא שיחק כקרל מונרי בסדרה "פחות ממושלם".
ב-2016 שיחק כיאניס בעונה השישית של "חסרי בושה".
בין 2019 ל-2021 שיחק את סמל אנדרו "אנדי" פפר בסדרה "ממי", כשוטר, בן זוגה של ג'יל קנדל (ג'יימי פרסלי).
מ-2022 עד 2024 לסאסו היה תפקיד משנה בתור ג'ים מקאליסטר בשתי העונות האחרונות של "שלדון הצעיר".
+ שנה להקה שיר תפקיד 2002 סם 41 " עדיין מחכה " מנהל תקליטים 2014 פנתר פלדה קמע
+ שנה סדרה תפקיד פרק 2010 מיליון דולר אקסטרים דובר פרק: "צעצועי טכנו"
ויל שארף הוא עורך דין ויועץ פוליטי יהודי-אמריקאי, המשמש מזכיר הסגל של הבית הלבן.
שארף גדל במשפחה יהודית-אורתודוקסית מודרנית בניו יורק ובצפון פלורידה.
הוא גר במחוז סנט לואיס, מיזורי.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון בשנת 2008 בהצטיינות יתרה עם תואר ראשון בהיסטוריה.
במהלך לימודיו היה שארף מעורב בחיים היהודיים בקמפוס.
הוא כיהן כנשיא מועצת הסטודנטים של בית חב"ד ופעל במרכז לחיים יהודיים (CJL).
הוריו, פיונה ומייקל שארף, היו מהתורמים המרכזיים להקמת המרכז לחיים יהודיים ובית חב"ד בפרינסטון.
שארף בלט בפעילותו הפוליטית בקמפוס כדובר המפלגה הרפובליקנית של הקולג' וככותב טור בכתב העת השמרני של פרינסטון, "The Princeton Tory".
למד בבית הספר למשפטים של הרווארד, שם היה נשיא האגודה הפדרליסטית של הרווארד, סיים את לימודיו עם דוקטורט למשפטים בשנת 2011.
שארף שומר על אורח חיים יהודי דתי, מניח תפילין מדי יום ומתפלל בבית חב"ד המקומי בשבתות.
שארף שימש כתובע פדרלי ולאחר מכן כיועץ בכיר למושל מיזורי לשעבר, אריק גרייטנס.
לאחר הקדנציה הראשונה של דונלד טראמפ, שארף שימש כחבר בצוות המשפטי של הנשיא, שם ייצג אותו במשפטים משמעותיים כולל המשפט הפדרלי בנושא התערבות בבחירות ותיק החסינות בבית המשפט העליון.
הוא מילא תפקיד מרכזי בתהליכי האישור של שופטי בית המשפט העליון ברט קוואנו ואיימי קוני בארט.
בשנת 2023 התמודד שארף בפריימריז הרפובליקניים על תפקיד התובע הכללי של מדינת מיזורי, אך לא זכה למרות תמיכתו של טראמפ.
שארף עבד להשגת האישורים של ברט קוואנו ואיימי קוני בארט לבית המשפט העליון הוא עבד בחברת CRC Advisors, שעזרה לבחור מועמדים לבית המשפט לנשיא דונלד טראמפ.
באוקטובר 2023, הצטרף לצוות המשפטי של הנשיא לשעבר טראמפ, ועבד על כמה מהתיקים שלו, כולל הערעור על צווי איסור הפרסום שלו, הערעור על משפט ההונאה האזרחית של טראמפ ותיק החסינות הנשיאותית שלו.
הוא הופיע תכופות בטלוויזיה בהגנה על טראמפ ודווח כמי שמילא "תפקיד מרכזי" בתיק החסינות הנשיאותי, מה שהביא לפסיקת בית המשפט העליון לטובת הנשיא לשעבר ומתן חסינות מוחלטת למעשים שביצע כנשיא.
מזכיר הסגל של הבית הלבן
ב-2024 עם היבחרו בשנית של דונלד טראמפ לנשיאות, מונה שארף לתפקיד מזכיר הסגל של הבית הלבן.
בתפקיד זה הוא אחראי על תזרים המידע המגיע לנשיא, כולל תזכירים, דוחות ותדריכים, וקביעת הגורמים המעורבים בתהליכי קבלת ההחלטות.
וִילארְד הייתה להקת גראנג' אשר הוקמה ב-1989, והייתה ידועה בסצנת הגראנג' בשנות השמונים והתשעים.
הלהקה הייתה שונאת-פרסום שניגנה מוזיקה שמזכירה את טאד ומלווינס והתפרקה לאחר אלבום אחד.
החברים היו ג'וני קלינט הסולן, אוטיס פ.
אוטיס, מארק ספיידרס, דארן פיטרס וסטיב וויד (שתופף גם בלהקת טאד).
וילאר-סור-אולון היא עיירה בקנטון וו בשווייץ, צפונית מזרחית לאגם ז'נבה, במרחק רבע שעת נסיעה מאגל, חצי שעת נסיעה ממונטרה ושלושת רבעי שעת נסיעה מבירת הקנטון לוזאן.
בצרפתית משמעות השם "וילאר-סור-אולון" הוא וילאר שמעל אולון (סור בצרפתית: על), מכיוון שאולון היא עיירה הנמצאת למורדות ההרים בכביש המוביל לווילאר.
העיירה צופה על נוף עמק הרון, ומחלקים ממנה ניתן לראות בבירור את פסגות המון בלאן, מפסגת השאמוסר (Le Chamossaire) הנמצאת מעל תחנת הרכבל ברוק ד'אורסה (Roc-d'Orsay) ניתן לראות גם את אגם ז'נבה.
פעילותה העיקרית של העיירה בחורף היא תיירות סקי, ונמצאים בה מלונות רבים.
ישנם כ-270 קילומטרים של מסלולי סקי וסנובורד המחברים את וילאר-סור-אולון עם העיירות הסמוכות גריון (Gryon) דיאבלרה (Les Diablerets) איסנהאו (Isenau) וקרחון 3000 (Glacier 3000).
השפה העיקרית המדוברת בעיירה היא צרפתית.
גובה העיירה הוא כ-1,300 מטרים מעל פני הים.
עיירות וכפרים נוספים הממוקמים בסמוך לווילאר ועל הכבישים המובילים אליה הן: גריון, הואמוז (HUEMOS), אולון ושזייר (CHESIERES).
העיירה הוקמה בתחילת המאה ה-19 ואחד הבניינים המרשימים והעתיקים בעיירה הוא המבנה בו שוכן כיום מלון קלאב מד.
אפשרויות הגישה לעיירה הן בעיקר בשני כבישים, האחד מכיוון העיירה בה ודרך העיירה גריון שהוא כביש צר למדי, והשני מכיוון העיירה אגל, בנוסף לחשמליות המגיעות מעיירות אלו לווילאר.
ישנו כביש נוסף לעיירה מכיוון הרכס של לה דיאבלרה אך הוא סגור בחורף בשל השלגים.
עד לשנת 2012 פעל במקום מלון "עלית" בבעלות יהודית, ברחוב Route Des Layeux סמוך לתחנת הרכבל.
כיום מתגוררים בעיירה 6 יהודים בלבד.
פארק השלג '1984' שמאפשר גלישת סקי בסגנון חופשי וסנובורד.
וילארד ואן אורמאן קוויין היה מחשובי הפילוסופים והלוגיקנים האמריקאים במאה ה-20.
בתחילת דרכו עסק בעיקר בלוגיקה פורמלית ובהדרגה החל לעסוק גם בשאלות של אונטולוגיה, אפיסטמולוגיה ושפה.
מאמרו "שתי דוגמות לאמפיריציזם" שהתפרסם בשנת 1951, נחשב למאמר מרכזי בענף הפילוסופיה האנליטית.
בשנת 1993 זכה בפרס רולף שוק ללוגיקה ולפילוסופיה.
קוויין גדל בעיר אקרון שבמדינת אוהיו.
אביו היה יזם, ואמו הייתה מורה, ולאחר מכן הפכה לעקרת בית.
הוא למד מתמטיקה ופילוסופיה בקולג' אוברלין שבאוהיו.
לאחר מכן, בשנת 1932, עשה דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת הרווארד.
המנחה שלו היה הפילוסוף אלפרד נורת' וייטהד.
לאחר הדוקטורט, קיבל קוויין מלגה שאפשרה לו להסתובב באירופה למשך כשנה.
במהלך שנה זו הוא פגש כמה לוגיקנים חשובים, ביניהם אלפרד טרסקי, וגם כמה מחברי החוג הווינאי, ביניהם רודולף קרנפ.
מפגשים אלו השפיעו רבות על קוויין, ועל גיבוש משנתו הפילוסופית.
במלחמת העולם השנייה שירת קוויין באגף המודיעין של הצי האמריקני, והגיע עד לדרגת לוטננט קומנדר.
לאחר מכן שב לעבוד ולהרצות באוניברסיטת הארוורד.
קוויין הנחה תלמידים רבים, שכמה מהם התפרסמו כפילוסופים בזכות עצמם.
ביניהם: דניאל דנט, דונלד דייווידסון, ודייוויד לואיס.
קוויין התחתן פעמיים, והוליד ארבעה ילדים.
הוא מת בגיל 92 בעיר בוסטון.
קוויין תרם רבות לתחום הלוגיקה במהלך הקריירה שלו.
קוויין "צמצם" את המונח "לוגיקה" כך שיכלול אך ורק לוגיקה פורמלית ושפה מסדר ראשון.
הוא פסל את ההכללה בתחום ה"לוגיקה" של מונחים כמו לוגיקה מודלית או שפה מסדר שני.
בנוסף, קוויין יצא נגד ה"ערבוב" של לוגיקה עם תורת הקבוצות.
כתוצאה מכך, הוא פסל חלקים רבים מהפרינקיפה מתמטיקה (אחד הטקסטים החשובים שנכתבו בתחום הפילוסופיה של המתמטיקה באותה תקופה), שנכתב על ידי מורו (אלפרד נורת' וייטהד) בשיתוף עם ברטראנד ראסל.
ספרו "לוגיקה מתמטית" מראה שניתן לפשט הוכחות רבות מתוך ה"פרינקיפה", ולהציג ב-250 עמודים את מה שראסל ווייטהד הציגו ב-1,000 עמודים.
בשנות ה-60 החל קוויין לעסוק בשיטה לוגית חדשה שפותחה על ידו, וכונתה לוגיקה של נשוא-מגדיר.
השיטה נועדה להציג שפה מסדר ראשון באמצעות אלגברה בלבד, כלומר ללא שימוש במשתנים מכומתים.
בשנת 1976 פרסם קוויין מאמר שהציג את הלוגיקה הזו לעולם.
חוקרים רבים בתחום הלוגיקה חקרו והרחיבו אותה במשך השנים.
קוויין רצה מאוד שהלוגיקה הפורמלית תיושם בסופו של דבר גם בתחומים נוספים, מלבד מתמטיקה ופילוסופיה.
הוא פרסם כמה מאמרים על שילובה של הלוגיקה הבוליאנית בתחום הנדסת החשמל, ואף עבד על הנושא בשיתוף עם מהנדס החשמל אדוארד מקלוסקי.
קוויין היה אמפיריציסט, ותמך במה שמכונה "יחסיות אונטולוגית".
כלומר, הוא גרס שתקפותן של כל התאוריות, והמסקנות הנובעות מהן, מבוססת בסופו של דבר על התאמתן לניסיון חיינו.
לדוגמה: אין הבדל, לשיטתו של קוויין, בין היוונים העתיקים שהניחו שזאוס קיים, לבין מדען מודרני שמניח שקרינה אלקטרומגנטית קיימת.
בשני המקרים ההנחה מתיישבת עם הידע הקיים באותה תקופה.
לעומת זאת, אדם מודרני שמאמין בקיומו של זאוס שוגה, מכיוון שקיומו של זאוס אינו מתיישב עם הידע הקיים.
(למשל- אנשים הגיעו לפסגת האולימפוס, וראו שאין שם אף אחד).
אף על פי כן, קוויין ראה שבני אדם מבססים את כל החלטותיהם על מידע קיים, ועל תאוריות הנובעות ממנו, ולא ניתן להטיל ספק בתאוריה אחת בלי שהדבר יוביל להטלת ספק בתאוריות נוספות.
(למשל- הטלת ספק בחוק השני של ניוטון תוביל להטלת ספק בכוח המשיכה, ומשם להטלת ספק בקיומה של אנרגיה גרביטציונית וכו').
כתוצאה מכך, קוויין תמך בהוליזם, והתייחס אל המדע כאל רשת קוהרנטית של תאוריות, שניתן להטיל ספק בכולן, אך לא באחת מהן בלבד, כי הן בנויות זו על זו.
קוויין תמך באינסטרומנטליזם, וכתביו הובילו לקבלה רחבה שלה בתחום הפילוסופיה של המדע.
קוויין ביקר בחריפות את האמפיריציזם הלוגי וטען יחד עם פייר דוהם, כי אי אפשר לבודד טענות כך שניתן יהיה להעמידן במבחן ההפרכה של קרל פופר, או במבחן האימות של רודולף קרנפ.
קוויין יצא נגד האפיסטמולוגיה הנורמטיבית, וטען שהיא פשטנית מדי, ואינה מנתחת כראוי את המושג "ידע", ואת התנאים לידע.
לטענתו, הפילוסופיה צריכה להיעזר בתחומים כמו פסיכולוגיה וסוציולוגיה כדי להבין לעומק את צורת החשיבה שלנו, ואת מהות הידע.
גישה זו שנויה במחלוקת בקרב הפילוסופים, וספגה ביקורת רבה.
הוא היה ביום המייסדים של הוליזם אפיסטמי.
תרומתו של קוויין לפילוסופיה של הלשון
דחיית ההבחנה בין "מנתח" ל"מרכיב"
קוויין דחה את ההבחנה המקובלת מאז ימיו של עמנואל קאנט, על פיה יש הבדל בין משפט "מנתח" למשפט "מרכיב".
כאשר משפט מנתח (אנליטי) הוא משפט שאומר על המושג דבר שכלול בו מעצם הגדרתו, (למשל- כלב הוא בעל-חיים.) ומשפט מרכיב (סינתטי) הוא משפט שמוסר לנו מידע הלקוח מהניסיון (למשל הבית הוא ירוק).
על פי קוויין, משפטים אנליטיים מבוססים גם הם על ידע קודם.
למשל אמיתותו של המשפט "כלב הוא בעל חיים" תלויה בידע - מה זה בעל חיים, ומה זה כלב.
תינוק שראה כלבים אך אינו מבין מה זה "בעל חיים", או אדם שלא ראה כלב מעולם, לא יוכלו לדעת אם כלב הוא בעל חיים, בדיוק כמו שאדם שלא ראה בית (מסוים) לא יידע אם הוא ירוק או לא.
מובן שבדוגמה זו יש הבדל בין מספר האנשים היודע שכלב הוא בעל חיים לבין מספר האנשים שיודע שהבית ירוק, אבל על פי קוויין זה ההבדל היחיד, ואין סיבה להבדיל בשום צורה אחרת בין המשפטים.
בנוסף, ניתן למצוא משפטים אנליטיים שמעטים יודעים עליהם, כמו "קריפטון הוא יסוד כימי" ומשפטים סינתטיים שידועים לכל, כמו "כדור הארץ עגול".
אחת הבעיות העתיקות בפילוסופיה של הלשון, שהועלתה (בצורה מעט שונה) עוד על ידי פרמנידס, היא שאלת משמעותם של שמות עצם ריקים, כלומר שמות עצם שאינם מתייחסים לשום עצם קיים.
מקובל להגיד ש"פגסוס אינו קיים", אבל אם הוא אינו קיים בשום מובן, הרי שאין משמעות לשום משפט שמכיל את המילה "פגסוס".
ובכל זאת, אנו רואים שלמשפט "פגסוס מופיע גם בספרות הפנטזיה" יש משמעות, ואפילו ניתן להגיד שהמשפט "לפגסוס אין כנפיים" שגוי, אף על פי שאין בנמצא אף פגסוס כדי להוכיח זאת.
לעומת זאת, ברור שהפגסוס אינו "קיים" באותו מובן שסוסים רגילים קיימים.
קוויין התייחס לבעיה זו במאמרו "On What There Is":
"מובן שכשאנחנו אומרים שפגסוס היה סוס מכונף מיתולוגי, יש לכך משמעות, ויותר מכך- אנחנו אפילו אומרים דברים נכונים!
מובן שאם הם נכונים, הרי שהם נכונים לגבי משהו, אז לא יכול להיות שאנו מדברים על שום-דבר."
קוויין הסיק מכך שכל שמות העצם מתייחסים למשהו במובן הלשוני.
אחרי שמסכימים על כך, אפשר לנסות להבין אותם, ולשאול שאלות על קיומם או אי-קיומם במובנים אחרים.
קוויין תרם רבות לתורת הקבוצות, ופיתח שלוש מערכות של תורת קבוצות אקסיומטית.
מכיוון שקוויין לא עסק רבות באתיקה או בפילוסופיה פוליטית, הוא לא נדרש להביע דעות לעיתים קרובות בסוגיות פוליטיות כחלק מעבודתו הפילוסופית.
עם זאת, כמה פעמים הביע קוויין את דעתו בסוגיות פוליטיות, והציג עמדה שמרנית.
קוויין הביע תמיכה בצנזורה מוסרית, ותמך בהגבלות מסוימות על זכויות אזרח.
בנוסף, הוא הביע התנגדות לסבסוד של החינוך בידי המדינה.
קוויין היה מתנגד נחרץ לפילוסוף ז'אק דרידה, ובשנת 1992 הוא יזם עצומה שנועדה למנוע מאוניברסיטת קיימברידג' להעניק לו תואר כבוד.
העצומה לא הצליחה למנוע את הענקת התואר.
"שתי דוגמות לאמפיריציזם", (תרגום: ענת בילצקי וענת מטר), מטאפורה: כתב עת לפילוסופיה 4, 1996, עמ' 41–55.
"על מה שיש", בתוך מפארמנידס עד הוגי ימינו מבחר טכסטים פילוסופיים - מקראה באונטולוגיה, בעריכת צבי בראון, עמ' 561-576.
וילארד פרנק ליבי היה מדען אמריקאי ופרופסור לכימיה, חתן פרס נובל לכימיה ב-1960 על פיתוח השיטה של תיארוך פחמן 14, שמשמשת בין השאר לתיארוך לממצאים ארכאולוגים.
ליבי נולד בקולורדו ובשנת 1931 סיים את לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1933 הוא סיים את עבודת הדוקטורט שלו.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הועסק בפרויקט מנהטן ועבד בצוות של הרולד יורי.
הוא היה אחראי על הפרדת והעשרת האורניום.
בשנת 1945 הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטת שיקגו.
בשנת 1959 הוא עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
על הישגיו המדעים הוא בשנת 1960 הוא קיבל פרס נובל.
בנוסף על עבודתו המדעית, הייתה לווילארד ליבי קריירה עשירה של פעילויות בשירות הציבורי – הוא עמד, למשל, בראש תוכנית ה"אטומים למען השלום" של הנשיא אייזנהאואר.
וילארד ואן דייק היה צלם ויוצר סרטים אמריקאי.
ואן דייק גדל בחווה בדנוור, ועבר לקליפורניה כשהיה בן 28, שם למד צילום, תחילה מאביו, ומאוחר יותר נהיה שוליה של אדוארד וסטון.
בשנת 1928 היה שותף להקמת "קבוצת F/64" ביחד עם אנסל אדמס, אדוארד וסטון ואימוג'ן קנינגהם.
בשנת 1935 עזב את הקבוצה ועבר לניו יורק, שם עסק בקולנוע, והתמקד במצב החברתי.
שמו נקשר במהירות אל תיעוד חברתי בארצות הברית.
צילומיו, המתעדים קטיף שדות כותנה, מפעלי פלדה, ערים תעשייתיות וכן דיוקנאות של עובדי מפעל מובטלים ובני משפחותיהם סיפקו תיעוד של אותה תקופה, והיוו דוגמה לנצחיות של הקולנוע.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הפיק סרטי תעמולה עבור הממשלה האמריקאית.
בשנת 1948 הפיק סרט תיעודי על חייו של מורו והצלם אדוארד וסטון.
ואן דייק היה מנהל מחלקת הקולנוע של ה-MOMA מהשנים 1965 עד 1974.
בשנת 1967 היה חבר בצוות השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-7.
וילארד ויגאן הוא פסל מיניאטורות בריטי.
וילארד ויגאן הוא פסל בריטי, שנולד בברמינגהאם שבאנגליה.
הוא מוכר ברחבי העולם בשל פסליו הזעירים, המגיעים לממדים של מיקרונים (אלפיות המילימטר).
את יצירותיו ניתן לראות אך ורק מבעד למיקרוסקופ.
הדמויות הזעירות, אותן הוא מפסל באמצעות אזמל כירורגי, עשויות מגרגירי אורז, גרגירי חול, גבישי סוכר, אבקת יהלום, סיבי שיער וסיבי פחמן.
רבות מיצירותיו נמצאות בתוך קוף של מחט או מועמדות על ראש סיכה.
עבודתו על פסליו מתבצעת תוך כדי מדיטציה, במרווחי הזמן שבין פעימות הלב, תוך שהוא שולט בנשימותיו ומאט את דופק פעימות ליבו.
הוא צובע את הפסלים בעזרת מברשת קטנטנה שהוא יצר משערות של זבוב.
על כל יצירה של ויגאן הוא עובד כחודשיים שלמים.
פסליו המיניאטוריים של וויגאן כוללים גיבורי אגדות, ידוענים וגיבורי תרבות, בעלי חיים ויצירות אמנות מפורסמות.
ויגאן מספר שהוא סובל מדיסלקסיה חמורה וכילד לא הצליח לקרוא או לכתוב.
הוא נהג להתבונן שעות בנמלים והתחיל את עבודותיו בניסיון להכין להם רהיטים זעירים.
בשנת 2007 קיבל ויגאן את אות מסדר האימפריה הבריטית.
האדם החושב על ראש הסיכה
אלביס פרסלי על ראש סיכה
שלגייה ושבעת הגמדים בתוך קוף המחט
אדם וחוה על חודו של עיפרון
הנרי השמיני, מלך אנגליה ונשותיו בתוך קוף המחט
פיטר פן וחברים על קצה קרס
וילארד שטרלינג בויל היה פיזיקאי קנדי-אמריקאי.
בויל זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2009 יחד עם עמיתו ג'ורג' סמית' על המצאת מעגל מוליך למחצה לדימוי-חיישן הCCD.
בנוסף הוענק לו אות מסדר קנדה.
הוא אף היה חלוץ בתחום טכנולוגיית הלייזר.
וילארד נולד באמהרסט, נובה סקוטיה שבקנדה לברניס דיואר ולארנסט בויל.
כשהיה בן שלוש עברה משפחתו לקהילה מרוחקת בצפון קוויבק שהייתה במרחק כ-50 קילומטר מבית ספר הקרוב ביותר לכן למד בבית עם אמו עד שנת 1939 תחילת מלחמת העולם השנייה.
אחרי שירותו בצבא במהלך מלחמת העולם השנייה סיים תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת מקגיל בשנת 1947, תואר שני בשנת 1948 ודוקטורט בשנת 1950. ושלוש שנים לאחר מכן הצטרף למעבדות בל.
התחתן עם בטי ג'וסי בשנת 1947 ונולדו לו 4 ילדים.
אחרי שהצטרף למעבדות בל עבד בחברת AT&T שהיא אחת מחברות הבת של בל.
שם חקר על מוליכים למחצה.
ב-1962 הוא המציא ביחד עם הפיזיקאי האמריקאי דונלד נלסון את הלייזר הראשון שהיה מסוגל להיות מופעל ברציפות לעומת לייזרים קודמים שיכלו להיות מופעלים רק בצרורות קצרות.
בין השנים 1962–1964 בויל היה מנהל של מחלקת המדע חלל בחברת בלקום חברת בת של AT&T, שם עזר לבחור מקומות נחיתה על הירח לפרויקט אפולו.
בשנת 1964 חזר לעבוד במעבדות בל.
בשנת 1969 בויל וג'ורג' סמית שגם עבד במעבדות בל נתבקשו להמציא קונספט חדש לזיכרון מחשב.
לאחר כשעה של דיון הגיעו לרעיון הכללי של חיישן הCCD.
בגלל רגישות חיישן הCCD לאור השימוש העיקרי בו הוא הצילום בו הוא מחליף את הפיליים כאמצעי הקלטה.
בנוסף הCCD משמש לשילוח תמונות טובות לכדור הארץ מהחלל.
בויל זכה בפרס נובל בשנת 2009 ביחד עם ג'ורג' סמית על המצאת החיישן הCCD.
ויליארד בויל זכה בפרסים ואותות רבים להלן רשימה מפורטת.
שם הפרס בעבריתשם הפרס באנגליתשנת קבלת הפרסמדליית סטיוארט בלנטיין מאוניברסיטת פרנקליןFranklin Institute Stuart Ballantine Medal1973פרס לזכר מוריס ליבמןMorris N.
נהר וילאמט הוא נהר בצפון-מערב מדינת אורגון שבארצות הברית.
הנהר הוא יובל עיקרי של נהר קולומביה, ומספק 12 עד 15 אחוזים משפיעתו.
הנהר ויובליו זורמים בעמק וילאמט, אזור המאוכלס בכשני שלישים מאוכלוסיית אורגון, וכולל את בירת המדינה, סיילם, ואת העיר הגדולה בה - פורטלנד.
עמק וילאמט, העשיר במשקעים וקרקעו עשירה בסחופת, הוא אחד האזורים החקלאיים הפוריים ביותר באמריקה הצפונית, ומשום כך היה יעד למתיישבים רבים במאה ה-19, שנסעו לחוף המערבי לאורך שביל אורגון.
הנהר שימש כנתיב תחבורה ראשי במאה ה-19, על אף שמפלי וילאמט (נמצאים מעט במעלה הזרם מפורטלנד) מהווים מכשול לתנועת סירות.
וילאר-סור-דורון היא קומונה (המקבילה למועצה מקומית בישראל) הממוקמת במחוז סבויה בצרפת, בחבל אוברן-רון-אלפ.
השם וילארד שנגזר מווילאר (Villare), הוא הרחבה של המילה הלטינית וילה (Villa) בתוספת הסיומת הם.
ה-וילאר נועד להיות מקום בו יש לברא קרקעות, ליישב את תחום האדמה בה ולבסוף להקים בה כפר קטן.
מקור המילה הוא באזורים כפריים בימי הביניים.
דורון הוא שם של קבוצת נחלים במחוז סבויה.
לפיכך, פירוש השם הוא האזור שצריך לברא על גדת הדורון.
וילארד מוכרת כקהילה החל משנת 1171. בימי הביניים, אזור בופרטן (Beaufortain), כמו כל האזורים בסבויה, התאפיין בנדידה עונתית (נובמבר עד מאי).
סוחרים ותכשיטנים מוילארד נעו בדרכים כדי לספק תכשיטים לז'נבה, ז'ורה וערים שונות בצרפת.
בתקופה זו חיו באזור יותר מעשרה סוחרים שהפכו אותו למרכז חייהם.
הם הקימו בית הספר מקומי בשנת 1752, על מנת שיקבלו "מחילת חטאים" ומימונו בנדיבות את השיפוץ של מבני דת (כנסיות, קפלות).
ב-1774 אחד הסוחר העשירים הגיע וקנה נחלה מן הכתר וזכה במעמד ברון ב-9 ביוני 1777. לב הכפר ממוקם מסביב לכנסייה מהמאה ה-17. בבניין העירייה ממוקם בבניין שנבנה לראשונה ב-1606 ושופץ.
באזור ישנם כפרים קטנים עם חוות בקתות, מרעה הנמצאות על הר גבוה בו יש אתרי סקי.
מפקדי אוכלוסין נערכו בעיירה מאז 1793 אז התגוררו בה 905 תושבים.
לשיא גודלה היא הגיעה ב-1848 אז חיו בעיר 1228 תושבים ומאז המספר שלהם פחת בהדרגה ועמד במפקד האחרון ב-2013 על 679 תושבים.
וילאן סיפריאן הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי נתניה
סיפריאן נולד בלז אבים שבגוואדלופ, מחוז צרפתי מעבר לים.
בשנת 2006 הוא החל לשחק במחלקת הנוער של פריז, ובשנת 2008 עבר למחלקת הנוער של לאנס.
בשנת 2012 החל סיפריאן לשחק בלאנס II, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הצרפתית הרביעית.
ב-23 בינואר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סטאד בורדלה במסגרת הסיבוב השני של הגביע הצרפתי.
ב-28 בינואר ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, כששיחק 53 דקות בהפסד 1–2 לדיז'ון במסגרת המחזור ה-22. בעונתו הראשונה במועדון, בה סיים המועדון במקום ה-12 בליגה, ערך סיפריאן 12 הופעות ליגה.
ב-2 בנובמבר 2013 הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה השנייה בניצחון 1–2 על קן במסגרת המחזור ה-13 בליגה.
בעונתו השנייה במועדון, שהסתיימה בעלייה לליגת העל הצרפתית דרך המקום השני, ערך סיפריאן 23 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-16 באוגוסט 2014 ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בהפסד 0–1 לגנגאן במסגרת המחזור השני.
ב-30 באוגוסט הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו בליגת העל, שער בדקה ה-45 בניצחון 2–4 על סטאד ריימס במסגרת המחזור הרביעי.
בסך הכל ערך סיפריאן 33 הופעות ליגה בעונת , בסופה חזרה לאנס לליגה השנייה, והבקיע שני שערים.
בעונת הוא ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים.
ב-27 ביולי 2016 חתם סיפריאן בניס מליגת העל הצרפתית.
ב-14 באוגוסט ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64 בניצחון 0–1 על סטאד רן במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-11 בספטמבר הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו במועדון, שער מכריע בדקה ה-88 בניצחון 2–3 על אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור החמישי בליגה.
ב-15 בספטמבר ערך סיפריאן את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לשאלקה 04 במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים.
ב-29 בספטמבר הבקיע סיפריאן את שער הבכורה שלו במפעל, שער בדקה ה-71 בהפסד 2–5 לקרסנודאר במסגרת המחזור השני בשלב הבתים.
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל לפארמה מהסרייה א'.
וילאנד קאוקן (בהולנדית: Wieland Kuijken; נולד בדילבק, 31 באוגוסט 1938) הוא מוזיקאי בלגי ונגן ויולה דה גמבה וצ'לו בארוק.
קאוקן החל את קריירת המוזיקה שלו בשנת 1952 עם אלריוסאנסמבל של בריסל והיה חבר בו עד 1972. נוסף לכך ניגן עם אנסמבל מוזיק נובל, שקידם מוזיקה אוונגרדית ברחבי אירופה.
בשנת 1972 הוקם אנסמבל לה פטיט בנד ואחריו הוקמה רביעיית המיתרים קאוקן.
קאוקן הקליט מספר רב של יצירות מוזיקה קאמרית עם גוסטב ליאונהארדט, פראנס בריכן ואלפרד דלר.
כיום הוא אחד הנגנים המבוקשים ביותר של מוזיקה עתיקה בדורו, בצ'לו בארוק ובוויולה דה גמבה.
וילאנד קאוקן מלמד נגינה בוויולה דה גמבה בקונסרבטוריונים של בריסל והאג ויושב דרך קבע בחבר השופטים של תחרויות בינלאומיות.
לווילאנד קאואקן שני אחים, סיגיסוולד וברתולד, גם הם מוזיקאים ידועי-שם ונודעים בנגינת מוזיקת בארוק בכלים אותנטיים.
סיגיסוולד הוא כנר וברתולד חלילן ונגן חלילית.
אחיו השלישי הוא פרופסור אקהרט קאוקן, לשעבר מנהל המכון הפלמי לשימור טבע ופרופסור באוניברסיטת חרונינגן.
אח רביעי, אוסוולד קאוקן, הוא אמן חזותי מפורסם.
וילארד לירוי מטקלף היה אמן אמריקאי יליד מסצ'וסטס.
הוא התבלט כצייר נוף, בדרך כלל נקשר שמו לאימפרסיוניזם אמריקני.
הוא היה אחד מקבוצת "העשרה" הציירים האמריקאים אשר בשנת 1897 פרשו מאגוד האמנים האמריקאים.
וילארד מטקלף נולד למשפחה ממעמד הפועלים והתחיל לצייר בשנת 1874. בשנת 1876 פתח סטודיו בבוסטון וקיבל מלגה בבית הספר לציור בבוסטון, שם למד עד 1878. בשנת 1882 ערך תערוכה בגלריית צ'ייס בבוסטון, שהמכירות ממנה מימנו נסיעה ללימודים באירופה.
מטקלף עזב לאירופה בספטמבר 1883 ולא חזר לארצות הברית עד סוף 1888. במהלך אותה תקופה הוא נסע וצייר.
הוא למד קודם בפריז אצל גוסטב בולאנז'ה וז'ול-ג'וזף לפבר, לאחר מכן נסע לאנגליה ולפונט-אוון, בבריטני.
בחורף 1884 הוא ככל הנראה פגש את ג'ון הנרי טוואצ'טמן בפריז, וצייר לצד אמנים אמריקאים אחרים, כולל תאודור רובינסון.
נופיו מתקופה זו היו עיבודים מסורתיים של סצנות איכרים, כדרכו של ז'אן-פרנסואה מילה.
בשנת 1886 צייר מטקלף בז'יברני, כנראה הצייר האמריקני הראשון שביקר שם.
זמן קצר לאחר מכן הוא נסע לאלג'יריה ותוניסיה, וחזר לז'יברני בקיץ 1887 ו-1888, בחברתם של ציירים אמריקאים אחרים.
עם שובו לארצות הברית הייתה למטקלף תערוכת יחיד במועדון סנט בוטולף בבוסטון.
לאחר שהתגורר זמן קצר בפילדלפיה, בשנת 1890 פתח אולפן בניו יורק.
בתקופה זו הוא עבד במשך כמה שנים כצייר דיוקנאות, מאייר ומורה.
בשנת 1895 הוא צייר בגלוסטר, מסצ'וסטס, וחדל לעבוד כמאייר.
בסוף שנות התשעים של המאה ה-19 נראה כי הוא צייר מעט, ותרומותיו לתערוכות הראשונות של קבוצת "העשרה" היו מאכזבות.
באותה תקופה מטקלף ניהל חיים חברתיים תוססים שכללו שתייה כבדה.
בשנת 1899 הצטרף מטקלף לחבריו רוברט ריד ואדוארד סימונס בציור ציורי קיר בבית משפט בניו יורק.
בז'אנר זה הוא לא הצליח יותר ממה שהיה כשעבד כמאייר וכדיוקנאי.
הדוגמנית של מטקאלף לציורי הקיר הייתה מרגריט ביופורט היילה, שחקנית במה הצעירה ממנה בעשרים שנה, שהאמן התחתן איתה בשנת 1903.
לקראת עבודת ציור קיר שהוזמנה על ידי חברת טבק, מטקלף נסע להוואנה, קובה בשנת 1902, כדי לעשות רישומים.
באותה שנה הוא גם הפיק סדרת ציורי נופים חשובים, כולל "הסירה" ו"פארק באביב".
עבודות אלה התאפיינו ברעננות חדשה של ביצוע וקלילות של לוח הצבעים.
בשנת 1904 הוא התגורר וצייר בהתמדה במפרץ קלארק, מיין.
בשנת 1905, בעידוד חברו הצייר צ'יילד האסאם, החל לעבוד בקיץ באולד ליים כצייר ומורה כאחד וקיים תערוכות מצליחות בניו יורק.
עבודותיו העדינות והמומחיות של ציור הנוף בניו אינגלנד, זכו בהצלחה בביקורת וכן הייתה לו הצלחה כלכלית קבועה.
בשנת 1907 זכה הציור "לילה במאי" במדליית הזהב של גלריית קורקורן, והתמונה נרכשה בסכום הגבוה בסך 3,000 דולר והיה הציור האמריקני הראשון שקנה אותו מוסד.
זו נותרה אחת העבודות הטובות ביותר והיא נמצאת באוספי הגלריה הלאומית לאמנות.
באותה שנה נישואיו עם מרגריט התפרקו כשהיא התחברה עם אחד התלמידים של מטקלף.
מטקלף ביקר לעיתים קרובות במושבה לאומנים קורניש, שבמרכז הכפר קורניש, ניו המפשייר בין 1909 ל-1921, לעיתים קרובות בעונות החורף השקטות בהן חזרו רבים מתושבי המושבה לעיר.
המושבה השתרעה על גבעות מתונות ופתוחות לאורך נהר קונטיקט עם נופים של הר אסקוטני בוורמונט.
הנוף הזה היה דומה לנוף בטוסקנה אזור של בתי קיץ איטלקיים.
בשנת 1909, לואי שיפמן, מחזאי ובעלה של אדריכלית הנוף אלן בידל שיפמן, הזמין את מטקלף להצטרף אליו לחורף בפלינפילד, באחוזתו שם, ברוק פלייס.
מטקלף חזר במשך חורפים רבים, ולפחות קיץ אחד למקום הזה, שם בילה עם אשתו השנייה בירח הדבש בשנת 1911. נושא הציור שלו השכיח בקורניש היה נחל קטן העובר באזור, וזרם לאורך מקום מגוריו.
עבודות אחרות שלו מתארות את הגבעות, את בית משפחת שיפמן או מבני כפר אחרים.
תפוקתו בקורניש הייתה גבוהה, והעלתה את המוניטין שלו בציור נוף צנוע ואינטימי של העונות המתחלפות, אלמנטים המיוצגים ביצירתו מאותה תקופה.
הציורים שהפיק באזור קורניש הביאו איתם הצלחה חברתית, ביקורתית ומסחרית לחייו.
ציוריו הושוו עם שירתם של רוברט פרוסט, וולט ויטמן וסופרים אחרים, שהקנו לו מוניטין.
מטקלף המשיך לערוך תערוכות יחיד בניו יורק ובבוסטון.
בשנות העשרה של המאה העשרים נסע ללא הרף בחיפוש אחר אתרי ציור.
בשנת 1913 בילה תשעה חודשים בציור בפריז, נורווגיה, אנגליה ואיטליה.
בארצות הברית, בנוסף לקורניש ופלינפילד, ניו המפשייר, מטקלף חי וצייר בקונטיקט, ורמונט ומיין.
הסכסוכים המשפחיים לא נטשו אותו, גם עם אשתו השנייה הנרייט אליס מטקלף, גם לאחר שנולדו לו שני ילדים.
הוא והנרייט התגרשו בשנת 1920, מה שדרבן את התמכרותו לשתייה ולווה בירידה בפריון.
עם זאת, הוא התייצב וצייר מספר שנים בוורמונט, ואולי חזר גם לקורניש.
גלריה קורקורן קיימה תערוכה גדולה מיצירתו של מטקלף בשנת 1925, במהלכה נפטר האמן מהתקף לב בניו יורק, ב-6 במרץ.
הוא היה בן 66. אפרו פוזר בקורניש, ניו המפשייר, על ידי ידידו הוותיק צ'ארלס פלאט.
וילאייטסקי קונאק אוקומאט (במקדונית: Вилаетски конак „Уќумат") או סקופיה קונאק (במקדונית: Скопски конак) הוא בניין מנהלי לשעבר שמשמש כאנדרטת תרבות בבזאר הישן, סקופיה.
הוא ממוקם ליד סניף הדואר הטורקי הישן וכנסיית סווטי ספאס .
הבניין נבנה בסוף המאה ה-19 ושכן שומש כבניין של הוילאייט קוסובו, לאחר שב-1888 הועבר המטה של הוילאייט קוסובו מסקופיה לפרישטינה ונשאר בעיר עד 1912. באותה תקופה הועבר בית הדפוס של מחוז קוסובו מבית הספר לאומנות ומלאכה "איסלנה", שהיה ממוקם בחדרים המיועדים במיוחד של המבנה.
המבנה ספג נזקים קשים ברעידת האדמה של 1963, שלאחריה נבנה מחדש וכיום משרת למטרות עסקיות בלבד.
הבניין בנוי ברוח האדריכלות האסלאמית.
הבניין היה על בסיס מלבני והורכב מקומת קרקע וקומה ראשונה.
ויל גולד (נולד ב-14 בספטמבר 1996; באנגלית: (William Patrick Spencer Gold), הידוע יותר בשם וילבור סוט (Wilbur Soot), הוא אושיית רשת, סטרימר Twitch, וזמר-יוצר בריטי.
הוא נודע לראשונה בשנת 2017 בזכות עבודתו עם ערוץ היוטיוב הקומי הקבוצתי SootHouse, שם הופיע באופן חוזר והיה העורך הראשי ומייסד שותף.
מאוחר יותר הוא התחיל ערוץ משלו, Wilbur Soot, ב-29 במרץ 2019. הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, "The 'Nice Guy' Ballad", בינואר 2018. הסינגל השישי שלו, "Your New Boyfriend", הגיע לשיא במקום 65 במצעד הסינגלים הבריטי.
גולד התפרסם כעורך בערוץ היוטיוב הקבוצתי SootHouse, שהוקם על ידי גולד וכמה מחבריו.
הערוץ כלל בעיקר סרטוני תגובה, כאשר חבריו צפו בממים ולייף האקים, בנוסף לנושאים אחרים.
הוא יצר את הערוץ הראשי שלו, Wilbur Soot, ב-29 במרץ 2019. הערוץ מציג תוכן הנוגע למשחקי וידאו, לרוב, משחק ארגז החול משנת 2011, מיינקראפט.
גולד גם עושה סטרימים באופן קבוע בטוויץ', שם צבר למעלה מ-3 מיליון עוקבים, נכון למאי 2021, מה שהופך אותו לערוץ ה-40 הכי נעקב בפלטפורמה.
ב-2020, גולד הצטרף לשרת המיינקראפט שמתמקד על משחק תפקידים, Dream Smp, שמנוהל בידי היוטיובר דרים.
בשרת, גולד ייסד את המדינה ל'מנברג ובסופו של דבר להיות כותב מוביל.
גולד גם התחרה במספר תחרויות מיינקראפט, כולל אליפות מיינקראפט (MC Championships) ומיינקראפט מאנדיי.
בינואר 2021, גולד היה אחד משמונת המשתתפים בטורניר השחמט BlockChamps, שהונחתה בידי אלכסנדרה בוטז ואחותה, אנדראה.
גולד הודח מהטורניר בסיבוב הראשון, לאחר שהפסיד ליוטיובר ולסטרימר הטוויץ' העמית, ג'ורג'נוטפאונד (GeorgeNotFound).
ב-3 באפריל 2021, גולד החל להקליט פודקאסט שנקרא Hey and Stuff.
אף שהוא ידוע בעיקר כיוטיובר, גולד הוא גם מוזיקאי ורב-נגן.