tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ברונו התחיל את הקריירה שלו בסאו פאולו.
לאחר שסיים את גיל הנוער, הושאל לקבוצות מהליגות הנמוכות בברזיל.
ביוני חתם בעירוני קריית שמונה.
ב-30 ביולי 2015, ברונו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לסלובן ליברץ הצ'כית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-23 באוגוסט 2015, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 נגד הפועל באר שבע.
ב-10 ביולי 2016, קוניה הושאל לטונדלה מליגת העל הפורטוגזית, ובינואר חזר לברזיל והצטרף לפרנה.
בקיץ , קוניה שוחרר מקריית שמונה וחתם בטג'אן האנה סיטיזן מהליגה השנייה בקוריאה הדרומית.
בהמשך שיחק גם באניאנג, ווילה נובה וסנטראל.
ביולי חתם בוייטל מליגת העל הווייטנאימית.
בינואר , ברונו חתם בהאנוי.
בדצמבר הצטרף לפרסיב באנדונג מליגת העל האינדונזית.
ברונו פיליפה טבארס פיניירו (בפורטוגזית: Bruno Filipe Tavares Pinheiro; נולד ב-21 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם ולעיתים כקשר אחורי.
פיניירו התחיל את הקריירה שלו בבואבישטה בגיל 19 הושאל לריבייראו מהליגה השלישית על מנת לצבור דקות משחק ובתום עונה אחת שב למועדון נעוריו.
בתום עונת המועדון הורד לליגת המשנה בפורטוגל לאחר שהורשעה במתן שוחד לשופטים.
עקב כך, עזבו את המועדון שחקנים רבים ופיניירו קיבל את חולצת ההרכב.
בקיץ חתם באריס לימסול הקפריסאית.
הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה נגד אומוניה ניקוסיה.
בתום העונה ירד עם המועדון לליגה השנייה והוא עזב את המועדון.
ב-12 ביולי 2010 חתם בווידזב לודז' הפולנית.
ב-7 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד לך פוזנן.
במדי לודז' הוא שיחק שנתיים בהם הבקיע 2 שערים ב-39 משחקים.
באוגוסט חזר לפורטוגל כאשר חתם לשנתיים בז'יל ויסנטה, אך הוא לא זכה לדקות משחק ובינואר שוחרר מהמועדון.
ב-22 בינואר 2013 חתם לשנתיים וחצי במכבי נתניה על מנת לעזור לה להישאר בליגת העל, אך בסופו של דבר המועדון ירד לליגה הלאומית ופיניירו עזב את המועדון.
בקיץ חתם בניקי וולוס היוונית בה שיחק עונה אחת.
בשנת חתם בגואה מהסופרליג ההודי עימה הגיע לחצי הגמר.
לקראת סיום עונת שב ליוון וחתם באפולון סמירני.
ב-24 ביוני 2015 חתם לשנתיים בהפועל חיפה.
ב-16 ביוני 2017 חזר לגואה ההודית.
ברונו פון מודרה , היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ועל ארמיות במלחמת העולם הראשונה.
פון מודרה נולד בבאד מוסקאו למשפחה עם רקע צבאי.
בשנת 1870 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, ולחם במלחמת פרוסיה צרפת.
פון מודרה מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה.
בשנת 1907 מונה למפקד הדיוויזיה ה-39, בשנת 1910 מונה למושל העיר מץ, ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-16.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון מודרה מפקד הקורפוס ה-16 שהיה חלק מהארמייה החמישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב הארדנים.
בתחילת 1915 השתתף בקרבות ביער ארגון, ועל הצלחתו בקרב קיבל ב-13 בינואר את העיטור פור לה מריט.
ב-17 באוקטובר 1916 קיבל פון מודרה תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט.
ב-22 באוקטובר 1916 מונה פון מודרה למפקד הארמייה השמינית בחזית המזרחית.
ב-4 בינואר 1917 חזר פון מודרה לחזית המערבית ומונה למפקד פלגת הארמייה A.
ב-9 ביוני 1918 מונה פון מודרה למפקד הארמייה הראשונה, וב-12 באוקטובר 1918 מונה פון מודרה למפקד הארמייה ה-17 ופיקד עליה עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה התגורר פון מודרה בויסבאדן, ב-21 במרץ 1923 נעצר פון מודרה על ידי חיל הכיבוש הצרפתי, ולאחר כמה ימים גורש מהעיר.
פון מודרה עבר לעיר שוורין, שם התגורר עד מותו ב-21 בנובמבר 1931.
ברונו סוריאנו יידו (, נולד ב-12 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק הקשר וידוע בשמו הפרטי ברונו.
ברונו, שיחק בכל הקריירה שלו בוויאריאל.
ברונו הוא בוגר מחלקת הנוער של ויאריאל ולאחר שעבר את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים.
ב-1 באוקטובר 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הראשונה בניצחון 1-2 נגד מיורקה.
בעונת הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הראשונה.
את עונה זו סיים עם 31 הופעות בכל המסגרות והבקיע שער אחד וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגה אחרי ריאל מדריד ולפני ברצלונה.
במהלך עונת עזב סבסטיאן אגוארן את המועדון וסוריאנו תפס את מקומו בהרכב.
בתום עונת ירדה ויאריאל לליגה השנייה, אך סוריאנו החליט להאריך את חוזהו במועדון ב-4 שנים לאחר שדחה הצעה מולנסיה שהציע תמורת 9 מיליון אירו ובתום העונה חזרה ויאריאל לליגה הראשונה.
בשנת קפטן הקבוצה מרקוס סנה עזב את המועדון וברונו מונה לקפטן הקבוצה במקומו.
ב-5 באוגוסט 2010 זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד לקראת משחק ידידות נגד .
כעבור שישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בתיקו 1-1 נגד מקסיקו.
ברונו נכלל בסגל המורכב של הנבחרת לקראת יורו 2016.
ברונו ישראל קירשנר היה סופר יהודי-גרמני וחוקר יהדות, עורך "הלקסיקון היהודי".
עלה לארץ ישראל ב-1937 וחי בה עד מותו.
נולד בגרמניה למשפחה יהודית; דודו עמנואל קירשנר היה מלחין וחזן הקהילה היהודית במינכן.
למד במכון למדעי היהדות בברלין והוסמך לרבנות.
עבודת הדוקטור שלו עסקה במזמור הכנסייתי בשפה האשורית.
במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא גרמניה, ואחריה שימש יועץ משפטי במשרד ממשלתי.
יחד עם גאורג הרליץ ערך את "הלקסיקון היהודי" (Jüdisches Lexikon) על חמשת כרכיו.
בשנת 1937, מספר שנים לאחר עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל.
הוא נפטר באפריל 1964 ונקבר בהר המנוחות.
ספרו "Deutsche Spottmedaillen auf Juden" ראה אור בידי מכון ליאו בק ירושלים והוצאת הספרים "Ernst Battenberg Verlag" שבמינכן, ארבע שנים לאחר פטירתו.
ברונו מיגל בורז'ש פֵרְנַנְדְש (בפורטוגזית: Bruno Miguel Borges Fernandes; נולד ב-8 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר במנצ'סטר יונייטד, בה הוא גם משמש כקפטן, ובנבחרת פורטוגל.
פרננדש הצטרף לקבוצת הנוער של נובארה ב-27 באוגוסט 2012. אחרי שבועות ספורים הוא עלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה בסרייה ב'.
פרננדש שיחק ביותר מחצי ממשחקי הליגה ועזר לקבוצה לסיים במקום החמישי שמוביל לפלייאוף עלייה לסרייה א'.
בקיץ 2013 הצטרף לאודינזה מהסרייה א' בהסכם שבו החוזה של פרננדש שייך גם לנובארה וגם לאודינזה, אבל פרננדש רשאי לשחק רק באודינזה.
פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-3 בנובמבר בהפסד בית 3–0 לאינטר מילאנו.
פרננדש הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה ב-7 בדצמבר 2013 בתיקו 3–3 נגד נאפולי.
פרננדש כבש גם במשחק השני ביניהן בתיקו 1–1.
ב-16 באוגוסט 2016 עבר פרננדש בהשאלה לסמפדוריה, עם סעיף לרכישתו בתום העונה.
את הופעת הבכורה ערך 12 ימים לאחר המעבר, כאשר שיחק שש דקות בניצחון בית 2–1 על אטאלנטה.
פרננדש כבש את שער הבכורה בסמפדוריה ב-26 בספטמבר, בהפסד 2–1 לקליארי.
לאחר ארבע שנים בסרייה א' בהן כבש 15 שערים ב-119 הופעות פרננדש עזב את איטליה.
פרננדש חתם בספורטינג ליסבון תמורת שמונה וחצי מיליון אירו לחמש שנים, כשסעיף השחרור שלו עומד על 100 מיליון אירו.
פרננדש ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הראשון של הליגה הפורטוגלית בניצחון 2–0 נגד דפורטיבו אבס כאשר שיחק 61 דקות.
בהופעתו השלישית במועדון כבש צמד נגד ויטוריה דה גימארייש.
בליגה האירופית פרננדש הגיע עם ספורטינג עד רבע הגמר שם הפסידו לזוכה אתלטיקו מדריד.
את עונת 2017/2018 סיים פרננדש עם 16 שערים ו-20 בישולים בכל המסגרות.
את עונת 2018/2019 סיים פרננדש עם 32 שערים ו-18 בישולים בכל המסגרות.
ב-29 בינואר 2020 חתם פרננדש במנצ'סטר יונייטד עבור 55 מיליון יורו.
פרננדש השתלב בקבוצה במהירות ומיד הפך לשחקן בולט וחשוב בה, הוא כבש שמונה שערים ב-14 הופעות בחצי העונה הראשונה בקבוצה, וסייע לה לסיים במקום השלישי ולהבטיח את השתתפותה בליגת האלופות.
בעונה השנייה שלו במועדון, פרננדש המשיך להיות שחקן חשוב בקבוצה בליגה האנגלית, והשחקן עם מספר השערים והבישולים הגבוה ביותר בקבוצתו; ובנוסף עזר לה להגיע עד לשלב גמר הליגה האירופית, שם הפסידה הקבוצה לויאריאל לאחר דו-קרב פנדלים.
את העונה סיים עם 28 שערים ב-58 הופעות בכל המסגרות.
במחזור הפתיחה של עונת 2021/22 כבש שלושער ראשון במועדון בניצחון 1–5 על לידס יונייטד.
הוא סיים את העונה עם 10 שערי ליגה סך הכל.
עונת 2022/23 הייתה עונה חיובית מאוד עבור מנצ'סטר יונייטד ועבור פרננדש בפרט.
בנוסף להעפלה לליגת האלופות אחרי סיום במקום השלישי, ניצחון בגביע הליגה (תואר ראשון במנצ'סטר יונייטד), והעפלה לגמר הגביע האנגלי (בו הפסידה יונייטד 2–1 למנצ'סטר סיטי) פרננדש גם הפך דה פקטו לקפטן הקבוצה לאחר הירידה במעמד של הקפטן הארי מגווייר.
את העונה סיים פרננדש עם ארבעה עשר שערים וחמישה עשר בישולים בכל המסגרות.
למרות השיגים רבים לפרננדש הכוללים מינוי רשמי לקפטן הקבוצה וזכייה בתואר שחקן השנה ע"ש סר מאט באזבי, עונת 2023/24 של קבוצתו הייתה לא מוצלחת.
הקבוצה של אריק טן האך לא הצליחה להתעלות על הצלחות העונה הקודמת, וספגה הדחה מוקדמת בליגת האלופות וסיום במקום השמיני בפרמייר ליג.
למרות האכזבות יונייטד הצליחו שוב להעפיל לגמר הגביע האנגלי בו ניצחו את מנצ'סטר סיטי 2–1, פרננדש אף בישל את שער הניצחון של קובי מאיינו והרים את התואר השני שלו כשחקן מנצ'סטר יונייטד.
פרננדש סיים את העונה עם חמישה עשר שערים ושלושה עשר בישולים בכל המסגרות.
פרננדש שיחק ברוב הנבחרות הצעירות של פורטוגל.
את שער הבכורה שלו בנבחרת הבקיע במשחק האימון האחרון לפני מונדיאל 2018 בניצחון 3–0 על אלג'יריה.
הוא נבחר לסגל מונדיאל 2018 של פורטוגל.
הוא פתח במשחק הפתיחה של הנבחרת בטורניר כאשר שיחק 66 דקות בתיקו 3–3 בין פורטוגל לספרד.
בליגת האומות 2018/2019 שיחק שלושה משחקים.
פורטוגל זכתה בליגת האומות ופרננדש השיג את התואר הקבוצתי הראשון שלו.
שער החודש בליגה הפורטוגזית: אוגוסט 2017, ספטמבר 2017
שחקן השנה של ספורטינג ליסבון: 2018 ,2019
נבחרת השנה של הפרמייר ליג: 2020/21
מלך השערים של הליגה האירופית: 2019/20 (8 שערים)
ברונו קלופפר היה פסיכולוג יהודי גרמני, יליד בוואריה, שהתיישב בארצות הברית.
קלופפר תרם להתפתחות המבחנים הפסיכולוגיים של האישיות והיה חלוץ וחדשן בשכלולן והפצתן של שיטות המבחן ההשלכתיות, במיוחד מבחן כתמי הדיו של רורשאך.
כיהן כפרופסור קליני לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ברונו קלופפר נולד בשנת 1900 בעיר אאוגסבורג, בבוואריה כבנם של הבנקאי גוסטב קלופפר ואשתו, מרגרטה.
בילדותו נהנה לעסוק בשיט, טיפוס הרים וסקי.
לימודיו בתחום הפסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן הופרעו על ידי אירועי מלחמת העולם הראשונה.
חזר לשם בתום המלחמה ובשנת 1923 סיים דוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטת מינכן עם תזה בנושא "פסיכולוגיית האינהיביציה".
בהמשך עבד קלופפר בברלין, שם עבר פסיכאנליזה דידקטית אצל גרהרד אדלר.
בגלל היותו יהודי (אמנם מומר), אחרי עליית הנאצים לשלטון בארצו, עזב את גרמניה יחד עם משפחתו בשנת 1933. בדרך לארצות הברית השתהה בשווייץ, בה עבר אנליזה אצל קרל גוסטב יונג ואצל אריך נוימןבמכון הפסיכוטכני של ציריך.
שם התוודע לראשונה למבחן רורשך.
בהגיעו לארצות הברית מצא משרה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בה לימד 13 שנה ושיתף פעולה במחקרים יחד עם האנתרופולוג הידוע פרנץ בועז
כתב עת זה שינה בשנת 1950 את שמו ל-Journal of Projective Techniques - כתב עת שהתמחה בשיטות הבמחן ההשלכתיות בפסיכולוגיה.
בשנים 1939–1947 היה מנהל המכון רורשך ובין השנים 1947–1971 יושב ראש החברה לשיטות השלכתיות.
ב-1947 התמנה לפרופסור קליני לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עד פרישתו לגמלאות בשנת 1963.
קלופפר עסק גם בפסיכולוגיה אנליטית יונגיאנית.
בשנת 1950 התקבל לחברה הרפואית לפסיכולוגיה אנליטית.
קלופפר ערך סנדאות רבות לפירוש מבחני רורשך.
אחת המשתתפות בסדנה כזאת הייתה מרי איינסוורת', אחת החוקרות החשובות של תורת ההיקשרות.
מפגשם של קלופפר ואיינסוורת' הוליד שיתוף פעולה בכתיבת ספר על שיטת רורשך.
עד לשיטה החדשה של אקסנר, שיטת הציונים של קלופפר במבחני רורשך היה הנפוץ ביותר בין המומחים.
ברונו קלופפר נפטר בשנת 1971 במונטריי, קליפורניה, אחרי מחלה ממושכת .
הובא לקבורה בבית הקברות אל כרמלו בפסיפיק גרוב, מחוז מונטריי.
ברונו קלופפר היה נשוי למשך 48 שנה עד יום מותו עם ארנה לבית הנה (Hené), ילידת פרנקפורט, שעסקה בפסיכולוגיה היונגיאנית היא נפטרה בשנת 1995 בגיל 96. לזוג נולד בן, וולטר ג'ורג' קלופפר (1923–1985), שהיה גם הוא פסיכולוג ולימד כפרופסור בפורטלנד, אורגון.
הוקם פרס על שמו להשיגים במבחני הערכת אישיות
(משתנים פסיכולוגיים בסרטן אצל בני אדם)
(המאמר נחשב משמעותי מכיוון שכולל התייחסות להשלכות טיפול בלימוסרקומה אצל מר רייט, מטופל של אחד מעמיתיו של קלופפר, ד"ר פיליפ וסט, באמצעות תרופה מזויפת "קרביוזן".
הדיווח של קלופפר על התקדמותו של רייט מוזכר תכופות בספרות הרפואית על הסרטן, אם לא מצטטים את המקור).
(טכניקת רורשך:ספר לימוד לשיטה השלכתית לאבחון אישיות)
(התפתחויות בטכניקת רורשך, כרך א' - טכניקה ותאוריה)
(התפתחויות בטכניקת רורשך - כרך ב' - תחומי יישום)
(טכניקת רורשך: ספר לימוד למתחילים)
(התפתחויות בטכניקת רורשך כרך ג' - היבטים של מבנה האישיות)
ברונו סמרטינו היה מתאבק איטלקי-אמריקאי, שנחשב לאחד המתאבקים הגדולים בכל הזמנים.
ידוע במיוחד כמתאבק ב-WWF (היום ה-WWE), שם החזיק את תואר אליפות ה-WWF במשך תקופה מצטברת של למעלה מ-11 שנה (4,040 ימים) על פני שתי קדנציות, כשהראשונה ביניהן היוותה את משך הזמן הארוך ביותר שאלוף החזיק בתואר - 2,803 ימים.
בראשית הקריירה שלו, כונה "האיטלקי החזק" ("The Italian Strongman") ו"האיש החזק בעולם" ("The Strongest Man in the World").
לאחר מכן כונה, "האגדה החיה" ("The Living Legend").
ידוע בשל מהלך הסיום שלו: חיבוק הדוב.
בתקופת השיא שלו, הוא התאמן אצל ארנולד סקאלנד.
לאחר פרישתו היה סמרטינו אחד המבקרים הגדולים של שימוש התכוף בסמים ממריצים בתעשיית ההיאבקות המקצועית.
בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של ה-WWE.
טרי פאנק אמר עליו כי סמרטינו "היה גדול יותר מההיאבקות עצמה".
אלימר אולריך ברונו פיגליין היה פסל וצייר גרמני.
הוא היה המייסד והנשיא הראשון של הזצסיון במינכן.
עם סיום לימודיו בגימנסיה, למד אצל הפסל יוליוס ליפלט.
לאחר מותו של ליפלט משחפת, פיגלהיין הלך לאקדמיה לאמנויות בדרזדן, אך נאלץ לעזוב לאחר שנתיים מחוסר כישרון לכאורה.
הפסל יוהנס שילינג ראה שיש לו פוטנציאל מסוים, ולקח אותו לסטודיו שלו.
לאחר שהות קצרה באיטליה, החליט פיגלהיין להתחיל לצייר במקום זאת, ובהמלצתו של שילינג, החל בלימודים אצל פרדיננד פאוולס בבית הספר לאמנות.
בשנת 1871 עבר למינכן, שם הפך למקורבו של וילהלם פון דיץ .
למרות תשומת הלב שניתנה לציור "הצליבה" שלו בתערוכת מינכן ולקבלת הפנים החיובית שניתנה לדיוקנאות הילדים שלו, הוא לא הצליח במיוחד.
על פי הצעת סוכנו, הוא פנה לדיוקנאות פסטל של נשים, בהעדפה גם על רקדנים ספרדיים ופנטומימאים, לאחר מכן קרנו עלתה והוא נכנס לאופנה, אך גם מצא את עצמו זוכה לביקורת כבעל השפעה מוסרית רעה.
בשנת 1885 הוא מצא הזדמנות להחזיר את המוניטין הרציני שלו.
יוזף הלדר, איש עסקים ממינכן, הגה תוכניות לציור מעגלי ופנורמי המתאר את צליבתו של ישו, ונזכר בעבודתו של פיגלהיין בתערוכת מינכן, המשימה ניתנה לו.
משנת 1885 עד 1886 הוא ערך נסיעה לירושלים, שם הכין רישומים למה שיהפוך למגנום אופוס שלו.
בהנחייתו ציירי הנוף יוזף בלוק, יוהאן אדלברט היינה (1850–1905) ויוזף קריגר (1848–1914) הם יצרו את הרקע, בעוד שפיגליין ביצע את הדמויות.
העבודה הוצגה במינכן, בברלין ובווינה, שם נהרסה בשריפה בשנת 1892. עשרה תצלומים של העבודה צולמו ביום הפתיחה.
לפחות 15 עותקים של היצירה נוצרו (חלקם נעשו על ידי עוזריו, מאחר שפיגליין לא התחייב להפיק אלא פנורמה אחת).
הפנורמות הקיימות ממוקמות באינסיידלן שבשווייץ ובסנט אן-דה-בופרה, בקוויבק שבקנדה.
בשנת 1886 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנות יפה במינכן.
כשהמוניטין שלו עלה מחדש, הוא החל לייצר בדים גדולים על נושאים ודיוקנאות דתיים.
בשנת 1892 הוא הפך לאחד המייסדים והנשיא הראשון של הזצסיון במינכן, אם כי כבר סבל ממחלות גופניות שעיכבו את יכולתו לעבוד.
ברונו קוראה פרננדס קבוקלו (בפורטוגזית: Bruno Correa Fernandes Caboclo; נולד ב-21 בספטמבר 1995) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בדובאי מהליגה האדריאטית והיורוליג.
באפריל 2013 חתם קבוקלו בפיניירוס מליגת העל הברזילאית בכדורסל.
בעונת 2013/14 הוא שיחק 17 משחקים והעמיד ממוצעים של 4.8 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק.
ב-26 ביוני 2014 נבחר קבוקלו במקום ה-20 בדראפט ה-NBA 2014 על ידי טורונטו ראפטורס.
ב-9 ביולי 2014 הוא חתם רשמית בראפטורס ושיחק במדי הקבוצה בליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-21 בנובמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA וב-12 דקות משחק רשם 8 נקודות, ריבאונד וחסימה בניצחון 124–83 על מילווקי באקס.
ב-25 בדצמבר הוא נשלח לפורט ויין מאד אנטס מליגת הפיתוח של ה-NBA, אך הוחזר על ידי הראפטורס ב-1 בינואר 2015 לאחר שבשלושה משחקים בקבוצת הפיתוח רשם 4.3 נקודות ו-2.7 ריבאונדים ב-13 דקות למשחק.
הוא הצטרף מחדש לקבוצת הפיתוח ב-18 בפברואר ושוב ב-8 במרץ.
ביולי 2015 שוב שיחק קבוקלו במדי טורונטו בליגת הקיץ, וב-29 בספטמבר מימשו הראפטורס את האופציה שלהם על חוזה הרוקי של קבוקלו והאריכו אותו עד לעונת .
במהלך שתי העונות הבאות הוא שיחק משחקים רבים בקבוצת ליגת הפיתוח החדשה של טורונטו, ראפטורס 905, וב-2017 אף הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות כאשר במשחק 3 המכריע של סדרת הגמר קלע 31 נקודות ו-11 ריבאונדים בניצחון 122–96 על ריו גראנדה ואלי וייפרס.
ב-8 בפברואר 2018 הועבר קבוקלו בטרייד לסקרמנטו קינגס בתמורה למלאקיי ריצ'רדסון.
ב-23 במרץ הוא נשלח לרינו ביגהורנס, קבוצת ליגת הפיתוח של הקינגס, וחזר לקבוצת האם לאחר שני משחקים.
ב-20 באוגוסט 2018 חתם קבוקלו על חוזה אימונים עם יוסטון רוקטס, אך שוחרר ב-13 באוקטובר ולאחר מכן הצטרף לקבוצת ליגת הפיתוח של הרוקטס, ריו גראנדה ואלי וייפרס.
ב-24 בינואר 2019 חתם קבוקלו על חוזה ל-10 ימים עם ממפיס גריזליס וב-3 בפברואר חתם על חוזה נוסף.
ב-13 בפברואר הוא חתם בקבוצה על חוזה לשנה.
ב-25 במרץ הוא רשם את הדאבל דאבל הראשון שלו ב-NBA וקלע שיא קריירה של 24 נקודות מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-13 בינואר 2020 צורף קבוקלו לקבוצת הפיתוח של הגריזליס, ממפיס האסל.
ב-6 בפברואר 2020 הועבר קבוקלו בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה לג'ורדן בל.
ב-13 בינואר 2021 הותר חוזהו של קבוקלו ברוקטס.
ב-26 בפברואר 2021 חתם קבוקלו להמשך העונה בלימוז' מליגת העל הצרפתית בכדורסל, במדיה העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק.
ב-12 באוגוסט 2021 חתם קבוקלו בסאו פאולו מליגת העל הברזילאית, וזכה עימה בליגת האלופות בכדורסל של אמריקה, התואר היבשתי הראשון של המועדון.
הוא נבחר ל-MVP של המפעל לאחר שדורג שני בנקודות (23.9 למשחק) והוביל את הליגה בריבאונדים (11.1), חסימות (3.6) ומדד יעילות (32.8).
ב-10 באפריל 2022 הוא הוביל את קבוצתו עם 29 נקודות, 7 ריבאונדים ו-3 חסימות בניצחון 94–84 על ביגואה מאורוגוואי.
לאחר מכן הוא נבחר גם לשחקן המצטיין בליגה הברזילאית.
לאחר סיום העונה שיחק קבוקלו בליגת הקיץ של ה-NBA במדי יוטה ג'אז, וב-26 באוגוסט 2022 חתם בבוסטון סלטיקס, אך שוחרר ב-20 בספטמבר.
ב-4 בנובמבר 2022 נכלל קבוקלו בסגל מקסיקו סיטי קפיטנס מליגת הפיתוח של ה-NBA, אך כעבור שני משחקים חתם ברטיופארם אולם מליגת העל הגרמנית בכדורסל והיורוקאפ.
לצד בן ארצו יאגו דוס סנטוס היה קבוקלו שחקן מפתח בקבוצה שזכתה באליפות גרמניה באותה השנה עם ממוצעים של 14.9 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק בליגה, ונבחר לחמישייה השנייה בעונת 2022/2023 ביורוקאפ לאחר שהעמיד ממוצעים של 17.4 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק.
בסיום העונה הוא הפעיל את סעיף השחרור שלו בחוזה.
ב-30 ביוני 2023 סיכם קבוקלו על חוזה ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית בכדורסל והיורוקאפ, אך בהמשך ניתק קשר עם הקבוצה ולא הגיע לאימוניה, ובמקום זאת שיחק במדי מכבי עירוני רעננה במסע המשחקים שלה נגד קבוצות NBA.
ב-7 בנובמבר 2023 חתם קבוקלו בפרטיזן בלגרד הסרבית מהליגה האדריאטית, ובעונת רשם ממוצעים של 9.4 נקודות ו-4 ריבאונדים ב-63.7% אחוז מהשדה ב-27 משחקי יורוליג.
ביוני 2024 עזב קבוקלו את הקבוצה מסיבות אישיות ללא אישור המועדון לקראת סדרת הגמר של הליגה הסרבית מול הכוכב האדום בלגרד.
ב-30 באוגוסט 2024 חתם קבוקלו בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל.
הוא זכה עם הקבוצה בעונת 2024/2025 ביורוקאפ והעמיד ממוצעים של 7.4 נקודות ו-3.7 ריבאונדים למשחק במפעל.
ברונו מונטליאונה (בפורטוגזית: Bruno Montaleone; נולד ב-19 ביוני 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ברזילאי.
מונטלאונה נולד בעיר ריו דה ז'ניירו.
כאשר למד תיאטרון, עבד כדוגמן.
ברונו למד שני סמסטרים בבית ספר למשפטים אך בסופו של דבר נשר מהמכללה כדי להתמסר למשחק.
בתחילת 2015 נבחן לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "Malhação." בשנת 2017 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Os Dias Eram Assim", ובשנת 2018 שיחק את ג'וני בסדרת הטלוויזיה "O Outros Lado do Paraíso" ובנטו בבסדרת הטלוויזיה "O Tempo Não Para", דמות שמתחזה למשורר מרדן ומהפכני.
בשנת 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בתפקיד ראשי בסרט, "יומנה הסודי של סטודנטית זרה" מבית נטפליקס, לצד לריסה מנואלה, טאטי לופס ודוד ג'יימס.
בין 2017 ל-2019 יצא עם הסטייליסטית סשה מנגל.
+ שנה כותרת דמות הערות 2021 יומנה הסודי של סטודנטית זרה לוקאס2023Perdidaאיאן קלארקיתרונות הבגידהטיאגו פריאס
ברונו פרנק היה סופר, משורר, מחזאי, תסריטאי והומניסט אמריקאי יליד גרמניה.
פרנק נולד בשנת 1887 בשטוטגרט, גרמניה.
הוא בנם הראשון של זיגיסמונד ולינה.
הוא למד משפטים ופילוסופיה במינכן, שם עבד מאוחר יותר כמחזאי וכסופר עד לשרפת הרייכסטאג בשנת 1933 בסמוך לאחר עליית הנאצים לשלטון.
הוא ברח מגרמניה הנאצית לשווייץ יחד עם אשתו בשנות השלושים, לאחר שהממשלה רדפה אותם עקב היותם ממוצא יהודי.
לאחר שנה אחת, הם עזבו לצרפת.
הם חיו שלוש שנים באנגליה, לפני שהיגרו בשנת 1937 לארצות הברית.
פרנק כתב את התסריט לגרסה הקולנועית של הגיבן מנוטרדאם משנת 1939, המבוסס על ספרו של ויקטור הוגו.
אחד ממחזותיו של פרנק צולם בבריטניה בשנת 1937 ונקרא "סופה בתוך כוס תה".
פרנק מת מהתקף לב בדירתו שבבוורלי הילס בשנת 1945, שבוע לאחר יום הולדתו החמישים.
הוא קבור בבית קברות בגלנדייל בקליפורניה.
לפרנק היו שלושה אחים: וולטר, הלמות, לות'ר ואחות אחת: רות.
אחיינו, אנתוני פרנק, היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בין השנים 1988–1992.
ברונו מיגל סילבה דו נסימנטו (בפורטוגזית: Bruno Miguel Silva do Nascimento; נולד ב-12 במאי 1976), או בשמו המקוצר ברונו לאז'ה הוא מאמן כדורגל פורטוגזי.
זכה כמאמן באליפות ליגת העל הפורטוגלית בעונת 19–2018 ובסופר קאפ 2019 כמאמן בנפיקה ליסבון.
לאז'ה, יליד סטובל, החל את קריירת האימון שלו בשורות הנוער של המועדון העירוני ויטוריה סטובל בשנת 1997.
לאחר שאימן את כל קבוצות הנוער של בנפיקה בין השנים 2004 - 2012 ואף היה עוזר מאמן של קרלוס קרוואל בקבוצות האנגליות שפילד וודנסדיי ובסוונסי סיטי, חזר לאז'ה ביולי 2018 לבנפיקה כמנהל קבוצת המילואים שלהם במקום הולדר כריסטובו.
במהלך עונת 19–2018, לקח על עצמו לאז'ה את אימון הקבוצה הראשונה של בנפיקה ליסבון, והחליף את רוי ויטוריה כממלא מקום.
משחקו הראשון בליגת העל הפורטוגלית הסתיים בניצחון ביתי 4–2 על קבוצת ריו אוודו, ובעקבות כך הוא מונה למאמן הראשי הקבוע שמונה ימים לאחר מכן.
ב-10 בפברואר, לאחר שניצח שני משחקי דרבי רצופים בליסבון, הוא הוביל את בנפיקה לניצחון בפער הגדול ביותר בליגת העל הפורטוגלית מאז 1964 ולניצחון עם מספר השערים הגבוה ביותר מאז 1965 - תבוסה של 10–0 מול נסיונל מדיירה, שקבעה את השיא לניצחון הגדול ביותר באצטדיון האור החדש.
בהופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, ניצחה בנפיקה בטורקיה לראשונה בתולדותיה, במשחק שהסתיים בתוצאה 2–1 מול גלאטסראיי בשלב הראשון של המחזור ה-32.
ב-2 במרץ 2019, ניצחון 1–2 במשחק חוץ במשחק ה"קלאסיקו" הפורטוגלי הביא את לאז'ה ל-3 ניצחונות ב־16 משחקים מול היריבות ספורטינג ופורטו - והשווה את מספר הניצחונות של קודמו בתפקיד.
במשחקים ה-16 עד ה-34, לאז'ה המשיך וניצח 18 משחקי ליגה והביא תיקו אחד בלבד, דבר שהוביל לניצחון בגביע הגדול הראשון שלו, ובתואר ה-37 של בנפיקה בליגת העל.
עם אחוזי זכייה של 94%, הוא שבר את השיא של ג'ימי האגן בבנפיקה.
בנוסף, הוא השווה להישג של סוון-יוראן אריקסון בשנים 1990–1991 כשהביא לניצחון של פורטו, ספורטינג ובראגה במשחקי חוץ באותה עונה.
לאז'ה גם השווה את שיא השערים של בנפיקה בליגה, עם 103 שערים בעונת 1963–1964.
לאחר מכן, פתח לאז'ה עונה שנייה בבנפיקה עם ניצחון 0–5 על ספורטינג ליסבון בסופר קאפ.
ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בתבוסה ביתית 2–1 מול ר.ב.
לייפציג הגרמנית, והגדיל את ההפסדים של בנפיקה בתחרות ל-11 ב-14 המשחקים האחרונים.
ב-29 ביוני 2020, לאחר שהביא את סדרת התוצאות הגרועה ביותר של בנפיקה - 2 ניצחונות בלבד ב-13 משחקים בעונת 2000–2001 - וקבע שיא של 5 משחקים רצופים ללא ניצחון באצטדיון הביתי, שכלל תבוסות מול בראגה וסנטה קלרה לאז'ה העמיד את עצמו לרכישה.
הוא הוחלף על ידי עוזר המאמן שלו, נלסון וריסימו ב-30 ביוני וסיים את חוזהו ב-4 ביולי באותה שנה.
ביוני 2021 עמד לאז'ה בתור לרשת את הפורטוגלי נונו אספריטו סנטו במועדון הפרמייר ליג וולברהמפטון וונדררס.
לשם כך, היה נדרש היתר עבודה, מכיוון שלא היה יכול לעבוד באופן אוטומטי בבריטניה לאחר הברקזיט.
השימוע עבר בשלום, וב-9 ביוני קיבל לאז'ה את האישור לכהן כמאמן החדש של המועדון.
ב-14 באוגוסט 2021 הפסיד לאז'ה 1–0 בחוץ ללסטר סיטי בהופעת הבכורה שלו כמאמן הראשי של וולבס.
וולבס הפסידה גם בשני המשחקים שלאחריה.
בינואר 2022 זכה בתואר מאמן החודש בפרמייר ליג.
ב-2 באוקטובר 2022 פוטר מתפקידו, לאחר פתיחת עונה גרועה.
בנו של לאז'ה, חיימה (נולד באפריל 2015), נקרא על שמו של חיימה גראסה, מי שהשפיע באופן המשמעותי ביותר על לאז'ה בעולם הכדורגל, כמורה דרך.
אחיו הצעיר של לאז'ה, לואיס נסימנטו, הוא גם מאמן.
מאמן החודש בפרמייר ליג: ינואר 2022
מאמן השנה בליגה הפורטוגלית: 2018/2019
ברונו ג'וזפה פרטוס (בפורטוגזית: Bruno Giuseppe Fratus; נולד ב-30 ביוני 1989) הוא שחיין ברזילאי, זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), פעמים ברציפות סגן אלוף עולם
(בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019), אלוף הפאן פסיפיק (גולד קוסט 2014) ואלוף פאן אמריקה (לימה 2019) במשחה ל-50 מטר חופשי.
פרטוס, הוא השחיין הראשון בעולם ששחה 50 מטר חופשי יותר מ-90 פעמים מתחת ל-22 שניות, יותר מכל שחיין אחר בהיסטוריה.
פרטוס נולד וגדל בריו דה ז'ניירו.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירוויין, קליפורניה, ארצות הברית באוגוסט 2010 הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.93 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 25 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.16 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין, ביולי 2011 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.96 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכה אלן ברנאר מצרפת (21.92 שניות).
בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה השנייה בטיבה באליפות, 21.76 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר.
באולימפיאדת לונדון (2012) הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.61 שניות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכה חברו לנבחרת סזאר סיילו (21.59 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:16.14 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.98 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה באוגוסט 2014 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ביולי 2015 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.55 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת (21.19 שניות) ונייתן אדריאן (21.52 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:13.22 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.08 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.79 שניות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.71 שניות.
כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.18 שניות.
בספטמבר 2018 עבר ניתוח לתיקון קרע חלקי בגיד התת-שכמי בכתף, כשהוא מחמיץ תחרויות בינלאומיות חשובות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי 2019 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי ביחד עם כריסטיאן גולומייב מיוון בתוצאה של 21.45 שניות, אחרי קיילב דרסל שקבע שיא אליפות חדש של 21.04 שניות.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה פרטוס במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.57 שניות, אחרי קיילב דרסל שקבע שיא אולימפי חדש של 21.07 שניות ופלורן מנודו (21.55 שניות) ובכך היה לשחיין המבוגר ביותר שזכה במדליה אולימפית ראשונה בקריירה שלו.
בשנת 2014 נישא לשחיינית האולימפית מברזיל מישל לנהרדט
ברונו פרנץ שטראוב (בהונגרית: Straub Ferenc Brunó; 5 בינואר 1914, אוראדיה–15 בפברואר 1996, בודפשט) היה ביוכימאי ופוליטיקאי הונגרי.
היה הנשיא האחרון של המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנים 1988–1989.
ברונו פרנץ שטראוב נולד באוראדיה, אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום ברומניה.
בשנת 1937 הוא סיים פקולטה לביולוגיה באוניברסיטת סגד ובשנת 1945 התמנה לפרופסור.
בשנת 1949 שטראוב התמנה למנהל מכון לביוכימיה באוניברסיטת זמלווייס.
במקביל הוא היה פעיל במוסדות אקדמיה למדעים של הונגריה ופעמיים מונה לסגן נשיא האקדמיה.
בשנים 1970–1978 הוא עמד בראש המרכז הביולוגי של אקדמיה למדעים בסגד.
ביחד עם ינה ארנסט הוא היה עורך ראשי של כתב עת הונגרי בתחום ביוכימיה.
מחקריו של שטראוב התרכזו בחקר פעילות השריר ופעילות חלבונית.
הוא כתב מספר ספרים בנושא.
הוא גילה אקטין בהיותו מדען צעיר בסגד.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שטראוב היה חבר במפלגת העובדים ההונגרית.
לאחר המרד ההונגרי הוא עזב את המפלגה ולא היה חבר באף מפלגה.
בשנת 1985 הוא נבחר לפרלמנט ההונגרי.
בשנת 1988 בהיותו בסבב הרצאות בארצות הברית הוא קיבל הודעה שהתמנה ליושב ראש מועצה נשיאותי של הונגריה.
זה היה תפקיד של ראש מדינה באותה התקופה.
הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1989 כאשר חוקת הונגריה השתנתה.
על פעילותו המדעית שטראוב קיבל מספר עיטורים לרבות פרס קושוט בשנים 1948 ו-1958.
ברונו מנדס קיטדיני (בספרדית: Bruno Méndez Cittadini; נולד ב-10 בספטמבר 1999 במונטווידאו שבאורוגוואי) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הבלם בדפורטיבו טולוקה ובנבחרת אורוגוואי.
מנדס גדל במחלקות הנוער של דאנוביו ומונטווידאו וונדררס.
בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של מונטווידאו וונדררס במסגרת ליגת העל האורוגוואית.
הוא ערך 27 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-28 בפברואר 2019 חתם מנדס על חוזה לארבע עונות בקורינתיאנס מליגת העל הברזילאית.
ב-1 ביולי 2021 הושאל מנדס למשך עונה אחת לאינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית.
בדצמבר 2023 חתם בגרנדה הספרדית.
ביולי 2024 חתם בדפורטיבו טולוקה המקסיקנית.
ב-16 בנובמבר 2018 ערך מנדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי, בהפסד 1-0 לנבחרת ברזיל במשחק ידידות.
ברונו אדמונד פצי (3 בפברואר 1955 - 31 בדצמבר 1994) היה כדורגלן מקצועני אוסטרי ששיחק כמגן.
נחשב לאחד המגנים הגדולים של אוסטריה בכל הזמנים, פצי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מועדון וולברג המקומית ועבר לואקר אינסברוק לאחר עונה אחת בלבד, כשזכה בשתי אליפויות וגביע מקומי.
לאחר מכן הצטרף לאינטרכט פרנקפורט ב-1978, זכה בגביע אופ"א ובגביע הגרמני.
הוא שיחק ארבע עונות ב-ורדר ברמן שם סיים עם הקבוצה פעמיים במקום השני.
ב-1987 הוא חזר לואקר אינסברוק שם זכה בשתי אליפויות וגביע מקומי.
פצי ערך את הופעת הבכורה שלו באוסטריה ביוני 1975 נגד צ'כוסלובקיה והיה שותף במונדיאל 1978 ובמונדיאל 1982. בטורניר האחרון שלו, הוא כבש את השער הראשון של אוסטריה בתיקו 2–2 עם צפון אירלנד במדריד.
הוא נתן 84 הופעות במדי הנבחרת, וכבש תשעה שערים, ועדיין ב-2016 דורג במקום החמישי עם פרידריך קונסיליה ברשימת ההופעות של אוסטריה בכל הזמנים.
ההופעה הבינלאומית האחרונה שלו הייתה משחק ידידות באוגוסט 1990 נגד שווייץ.
פצי מת מאי ספיקת לב בבית חולים באינסברוק בערב השנה החדשה 1994 לאחר שהשתתף במשחק הוקי קרח, שבועות ספורים בלבד ליום הולדתו ה-40. הוא הותיר אחריו את אשתו ושתי בנותיו.
מועדון הנוער שלו, לוטרך, קרא למתחם הספורט שלו לכבודו.
ברונו פטקוביץ' (בקרואטית: Bruno Petković; נולד ב-16 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת החלוץ בקוג'אליספור מליגת העל הטורקית, ובנבחרת קרואטיה.
שחקני הכדורגל שהעריץ בילדותו היו רונאלדו וזלאטן איברהימוביץ'.
הוא החל את קריירת נעוריו במועדוני עיר הולדתו או.נ.ק.
נרטבה, לפני שעבר לדינמו זאגרב ב-2007. הוא נשאר שם עד 2009, אז עבר לאקדמיית הנוער של היריבה העירונית נ.ק.
בשתי העונות הבאות הוא שיחק במדי נ.ק.
האשק וחרואטסקי דראגובוליאץ, לפני שעבר לאיטליה, שם שיחק בקבוצת הסרייה א' קטניה.
ב-27 בינואר 2013 נרשם פטקוביץ' לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת, בניצחון הליגה 2–1 על פיורנטינה.
הופעת הבכורה שלו בליגה הייתה במחזור האחרון של עונת , אז עלה כמחליף בדקה ה-89 בתיקו 2–2 בחוץ מול טורינו.
לקראת עונת הוא הועלה רשמית לקבוצה הראשונה.
בינואר 2016 עבר פטקוביץ' לטרפאני קלצ'ו מהסרייה ב'.
הוא כבש שבעה שערים בסיבוב השני של העונה וכמעט עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה, אך טרפאני הפסידה במשחק הפלייאוף האחרון לפסקארה.
בעונה שלאחר מכן הוא כבש שלושה שערים בסיבוב הראשון, וב-12 בינואר 2017 נרכש על ידי קבוצת הסרייה א' בולוניה 1909 תמורת 1.2 מיליון אירו.
הוא רשם בסך הכל 21 הופעות בסרייה א' במדי הקבוצה, לפני שהושאל להלאס ורונה ב-11 בינואר 2018.
ב-6 באוגוסט 2018 הושאל פטקוביץ' לדינמו זאגרב בהשאלה לעונה עם אפשרות רכישה.
ב-25 באוגוסט הוא כבש את שערו הראשון במדי דינמו, בניצחון הביתי 1–0 על לוקומוטיבה זאגרב.
במשחק הבית של שלב 32 האחרונות בעונת ב מול ויקטוריה פלזן הוא בישל את השער הראשון וכבש בעצמו את השלישי בניצחון 3–0, ובשמינית הגמר בבית נגד בנפיקה ליסבון הוא כבש את השער היחיד בניצחון 1–0. עם זאת, בנפיקה ניצחה את דינמו 3–0 באצטדיון האור לאחר הארכה וזאגרב הודחה מהמפעל.
הוא סיים את עונתו הראשונה במועדון עם 11 שערים ו-5 בישולים ב-37 משחקים בכל המסגרות.
ב-17 ביוני 2020 הוא כבש שער ניצחון בדקה האחרונה ב-3–2 הביתי על סלאבן בלופו.
ב-27 ביוני הוא נפצע בתיקו המאופס עם אוסייק, מה שמנע מממנו לשחק בהמשך העונה.
לאחר שהחמיץ את המשחק הראשון של דינמו נגד לוקומוטיבה בגלל הפציעה, פטקוביץ' חזר ב-21 באוגוסט למשחק מול איסטרה 1961, עלה מהספסל וכבש את השער היחיד בניצחון 1–0. במהלך העונה ספג פטקוביץ' ביקורת מהתקשורת והאוהדים בשל חוסר העקביות וכושרו הלקוי.
עם זאת, ב-18 בפברואר 2021 הוא כבש צמד ולקח חלק משמעותי במהלך שהוביל לשער השלישי בניצחון 3–2 של דינמו על קרסנודאר בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית.
ב-30 בספטמבר 2021 כבש פטקוביץ' שני פנדלים בניצחון החוץ 3–0 על ראסינג גנק בליגה האירופית.
בשנות הנוער כבש פטקוביץ' רק פעם אחת במדי נבחרת קרואטיה בכדורגל עד גיל 21 במשחק נגד ליכטנשטיין ב-13 באוגוסט 2013, בניצחון 5–0.
ב-11 במרץ 2019 הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת קרואטיה הבוגרת במקום מרקו פיאצה הפצוע.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-21 במרץ במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד .
הוא הבקיע את שערו הראשון בנבחרת ב-11 ביוני בהפסד הידידות ל.
פטקוביץ' סייע לקרואטיה להעפיל ליורו 2020 כשכבש ארבעה שערים ובישל אחד נוסף במהלך המוקדמות, וסיים כמלך השערים של בית ה'.
עם זאת, בעקבות דחיית הטורניר עקב מגפת הקורונה ספג פטקוביץ' ביקורת קשה על חוסר היעילות שלו בנבחרת במהלך הקמפיין המאכזב של קרואטיה בליגת האומות 2020/2021, שם השיגה שלוש נקודות בלבד בשישה משחקים וסיימה במקום השלישי בבית א3.
ברבע גמר מונדיאל 2022 ב-9 בדצמבר כבש פטקוביץ' את שער השוויון נגד בדקה ה-116' בהארכה כדי לשלוח את המשחק לדו-קרב פנדלים.
זה היה השער הראשון שלו במדי קרואטיה אחרי יותר משנתיים.
קרואטיה ניצחה בדו-קרב הפנדלים ועלתה לחצי הגמר בפעם השלישית בתולדותיה והשנייה ברציפות.
פוטבול אוסקר – שחקן הליגה הקרואטית הטוב ביותר: 2020, 2021
שחקן השנה בליגת העל הקרואטית של Tportal: 2019
קבוצת השבוע ב: 32 האחרונות,
קבוצת השנה בליגה הקרואטית של CIES: 2021/22
בְּרוּנוֹ זְכַרְיָה קִישׁ היה קרדיולוג ופיזיולוג ניסויי ומייסד שותף של .
ברונו קיש הוא צאצא של משפחה מסורתית יהודית של אקדמאים ופקידי ממשל, למרות חוסר רצונו ללמוד באוניברסיטת קארל בפראג, פיתח קריירה מזהירה והתמסר למחקר במוסדות בפראג, נאפולי, פרנקפורט וקלן.
ב-1928 התחתן עם זמרת הקונצרטים והאורטוריות .
כמו לרבים אחרים, עליית הנאציזם הפכה לטרגדיית חיים שעלתה לו בקריירה ואילצה אותו להגר לארצות הברית כנגד רצונו ולרצח בני משפחתו במחנות המוות.
רק דרך קשריו הרבים עם חברים גרמנים ותיקים, הצליח קיש, שנשאר אאוטסיידר באקדמיה בארצות הברית במשך זמן רב, להתפייס עם גרמניה לאחר המלחמה.
קריירה אקדמית מוקדמת ושירות מלחמתי
קיש היה בנם של אלכסנדר קיש, מורה בגימנסיה שטפנס (Stefansgymnasium) ורב בית הכנסת מייזל ואשתו שרלוט בפראג.
הוא היה אחיו הצעיר של עורך הדין גידו קיש ובן דודו של העיתונאי אגון ארווין קיש.
בשנת 1908 החל קיש ללמוד רפואה בפראג.
כדי להעמיק את הידע שלו באמצעות מחקרים בוטניים, פיזיולוגיים וביוכימיים על צמחים ובעלי חיים, הוא עבד במהלך לימודיו במכון הבוטני של ובמכון הפיזיולוגי של .
טיולי מחקר שמומנו על ידי מענקים לקחו אותו לתחנות המחקר הזואולוגי בטריאסטה ובנאפולי.
מיד לאחר קבלת הדוקטורט שלו הוא מונה ב-1913 כעוזרו של , שבאותה תקופה ויתר על תפקידו כדקאן ומנהל האוניברסיטה וקיבל פרופסורה לפתופיזיולוגיה, יחד איתו באקדמיה להכשרה רפואית בקלן.
היחסים ביניהם היו תמיד מתוחים; כמו רבים אחרים, קיש סלד מהסגנון הרודני של הרינג ולאחר מכן נאלץ בהכרח להתחרות במורה שלו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, קיש התנדב לשירות צבאי כרופא יחידה של האוסטרי.
הייתה לו הזדמנות להמשיך את לימודיו בעודו חייל והגיש את עבודת הגמר שלו ב-1918 בדואר מזירת המלחמה נגד הרוסים.
גם הרישיון ללמד בקלן הגיע אליו בדואר צבאי.
בסוף המלחמה הוא שהה בפלזן, שם טיפל בנפגעי השפעת הספרדית.
לאחר תום המלחמה, הפסיד קיש את רוב הונו משום שהשקיע את הירושה שלו באיגרות חוב מלחמה.
לאחר המלחמה, קיש עבד בתחילה בקלן, שם מונה לפרופסור חבר בשנת 1922. בשנת 1923 הוא עבר למכון הפיזיולוגי-כימי של אוניברסיטת פרנקפורט.
בהמלצת פרידריך מוריץ (Friedrich Moritz) וקונראד אדנאואר, מונה קיש לפרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטה שהוקמה מחדש בשנת 1925. בקלן נשא הרצאות וקורסים בפיזיולוגיה וגטטיבית, כימית ופתולוגית וכן באופן כללי בביולוגיה וכמחליף בפרמקולוגיה.
מסעות מחקר מדעיים הובילו אותו שוב לנאפולי.
בשנת 1927 הוא היה גורם מרכזי בהקמת האגודה הגרמנית לחקר הלב וכלי הדם, האגודה הלאומית הראשונה לרפואת הלב וכלי הדם.
בשנת 1934 קיבל קיש משרת פרופסור אורח באוניברסיטת סנטנדר.
לאחר עליית הנאצים לשלטון, נשלל הרישיון שלו ללמד בסוף 1935 כתוצאה מהחקיקה האנטי-יהודית של השלטון הנאצי, ולאחר מכן פתח מרפאה קרדיולוגית בקלן, אותה נאלץ לסגור שוב בשנת 1937 לאחר שהוצא איסור לרופאים יהודים לעסוק במקצוע.
בעזרתו של עמיתו , שכבר היגר, הצליח קיש לקבל אשרת כניסה לארצות הברית ומענק מחקר בישיבה יוניברסיטי בניו יורק.
בדצמבר 1938 היגר ברונו קיש עם משפחתו לארצות הברית.
במדינה הזרה התמודד קיש עם קשיים רבים.
אחת התוצאות של זה הייתה ייסוד הקולג' האמריקאי לקרדיולוגיה (American College of Cardiology), שנוסד על ידי המהגרים, אשר הודרו במידה רבה מהקהילה המדעית, ואשר קיש היה נשיאו במשך שנתיים.
עם זאת, לגישה לאחד ממיקרוסקופי האלקטרונים החדשים היה אפקט מעורר השראה, שהאפשרויות שלו העניקו לקיש תנופה חדשה לפעילות המחקר והפרסום שלו, שקפאו במשך שנים.
כעוזר באוניברסיטת ייל, הוא עצמו היה מעורב בפיתוח החידוש הזה.
בשנת 1952, קיש חזר לגרמניה כאורח באספה השנתית של האגודה הגרמנית לחקר הלב וכלי הדם בבאד נאוהיים והפך לחבר כבוד.
מתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא היה בבאד נאוהיים כמעט מדי שנה, שם גם ביקש עזרה באביב 1966 לרפא את ההשלכות של דלקת ריאות שלא נרפא ממנה.
ב-12 באוגוסט 1966 נכנע להשפעות המחלה בסנטוריום גרודל בבאד נאוהיים.
העניין המקצועי של ברונו קיש היה כולו ברפואה ניסויית.
הוא עשה עבודת הכנה חשובה על רפלקסים במחזור הדם להצלחות שעזרו לאחרים, כלומר להרינג, שבאופן אישי לא החזיק ממנו, לתהילת עולם מדעית.
הוא גם עשה את אחד הצעדים הראשונים לקראת התפתחות שימוש ב, והיה הראשון שתיאר את מה שנקרא דיכוי דחף יתר (overdrive suppression) באלקטרופיזיולוגיה של הלב.
במחקריו המאוחרים יותר, קיש עשה שימוש נלהב במיקרוסקופ האלקטרונים החדש שפותח, שהיה נגיש רק למעטים, שאת התועלת שבו זיהה כבר בשלב מוקדם ושסייע למחקר שלו לפרוח שוב.
המדע חייב את גילוי המיטוכונדריון של סיבי שריר הלב ותפקודם (1952) לעבודתו על מבנה העל של הלב.
הוא גם היה הראשון שתיאר את הגרגירים של העלייה של הלב (1963).
המחקר של קיש לא היה רק על הביולוגיה האנושית; הוא גם בחן את לבם של דגים וצפרדעים מתחת למיקרוסקופ, והראה סקרנות רבה ליצורי ים מהשהייה הראשונה שלו בנאפולי; גם הגילוי שלו של פוספוקריאטין באיבר החשמלי של הבטאים מעיד על כך.
בעבודתו המאוחרת הוא עבד גם על מבנה העל של שרירי התעופה של בעלי חיים וכן על מבנה העל של הנימים.
אין לזלזל בתועלת שהצטברה למחקר באמצעות הקמת האגודה הגרמנית לחקר הלב וכלי הדם וכתב העת לחקר מחזור הדם, שקיש הפעיל.
פרס המחקר הדו-שנתי לרפואת לב ניסויית המוענק על ידי אגודת הלב הגרמנית נושא את שמו של ברונו קיש.
כבעל מוח משכיל רב-תחומי, קיש לא הגביל את עצמו לתחום המקצועי שלו.
מאמציו הניבו גם תוצאות בולטות בתחומים שונים לחלוטין, כמו נומיסמטיקה ואפילו ספרות.
בהערכת החברה לקרדיולוגיה, הוא נקרא אפוא "בן אדם שלם" (vollständiger Mensch) על פי האידיאל של איש אשכולות של הרנסאנס.
כיהודי מאמין היה קיש פעיל בציבור בתחום הדת, בגרמניה למשל בהקמת בית המדרש היהודי בקלן, וכן בארצות הברית.
הוא נתן הרצאות, ערך מחקר קהילתי וגנאלוגי והתמסר לשימור זכרם של גדולי חכמים יהודים, ומונה את המהר"ל מפראג בין אבותיו.
קיש הוריש כמה תיקים מהארכיון הנרחב שלו לארכיון העירייה של העיר קלן, בעוד שחלקים אחרים מהארכיון שלו נמסרו לארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי בירושלים על ידי אלמנתו, רות קיש-ארנדט.
האגודה הגרמנית לקרדיולוגיה מעניקה את מדליית ברונו קיש עבור שירותים מיוחדים למוניטין ולפיתוח נוסף של האגודה.
"דרך ברונו קיש" (Bruno-Kisch-Weg) ברובע לינדנתאל (Lindenthal) בקלן קרויה על שמו מאז אוקטובר 2016.
ב-5 באוקטובר 2020 הציב האמן גונטר דמניג שש אבני נגף בקלן מול ביתה לשעבר של משפחת קיש ב-Kaesenstraße לזכר ברונו קיש, חמותו קרוליין קון, אשתו רות ושלושת ילדיהם.
ברונו קיטל (גרמנית: Bruno Kittel; 1922 – נעלם ב־1945) היה פושע מלחמה אוסטרי-נאצי.
מהדמויות הבולטות והנאמנות בשלטון גרמניה הנאצית.
פיקד על חיסול גטו וילנה וגטו קובנה ונודע באכזריותו הרבה.
היה אחראי לסבלם ורציחתם של אלפים מיהודי ליטא.
קיטל מעולם לא נשפט על התנהלותו ופשעיו במהלך המלחמה.
עקבותיו אבדו זמן קצר לאחר סיום המלחמה ב-1945.
קיטל למד משחק בבית הספר לדרמה באוסטריה.
אהב לשיר ולנגן על פסנתר.
נהג לנגן בקביעות ברדיו וילנה.
קיטל הצטרף לאס אס והגיע לדרגת אוברשרפיהרר.
לפני שנשלח לווילנה עבד בקומיסריון הכללי לענייני יהודים בצרפת ובריגה.
קיטל הועבר לווילנה שבליטא הכבושה ביוני 1943. למעשה, הוא החליף את מרטין וייס ופרנץ מורר.
קיטל פיקח על הטבח ביהודים בקינה ובבזדוניס ב־8-9 ביולי: על פי העדויות קיטל פנה ליהודים שהסתתרו בתוך בניין גדול והבטיח להם מזון ומחסה, בשלב זה משתפי פעולה ליטאים חסמו את היציאות מהבניין ולאחר שהנאום הסתיים, הם הציתו את הבניין על יושביו וירו בכל מי שניסה להימלט.
בזדוניס הציע סיגריה לספר יהודי שזה עתה גילח אותו ושאל אותו אם הוא צריך אש.
הספר השיב שכן וקיטל בתגובה ירה בו.
זה היה האות להתחלת הטבח.
כשיצחק ויטנברג, מנהיג הארגון היהודי הפרטיזני FPO, ברח ממעצר של משטרת הגטו היהודית, הציב קיטל אולטימטום שקבע שאם ויטנברג לא ייכנע, כל הגטו יחוסל.
ויטנברג הסגיר את עצמו ונמצא מת (אולי עקב התאבדות מציאניד) ב-16 ביולי.
ב-24 ביולי, קבוצה של 21 חברי FPO, שכונתה קבוצת ליאון, יצאה מהגטו כדי לצאת לחתוך עצים במחנה עבודה סמוך בווילנה (בפועל הם ניסו להימלט מהגטו; תשעה גברים נהרגו במארב גרמני.
הגרמנים הוציאו להורג 32 קרובי משפחה של תשעת הגברים ב־27 ביולי.
קיטל הודיע עוד כי יוטלו עונשים קולקטיביים על מנת למנוע בריחות מסוג זה: הגרמנים יוציאו להורג את בני המשפחה ואף את השכנים של כל מי שנמלט.
ההוראה לחיסול גטו וילנה ניתנה על ידי רודולף נוגבאואר, מפקד איינזצקומנדו 3. קיטל פיקח על חיסול הגטו ב־23–24 בספטמבר 1943. היהודים הנותרים הועברו למחנה הריכוז קלוגה באסטוניה (כ-2,000 גברים), למחנה הריכוז קייזרוואלד בלטביה (כ־1,400–1,700 צעירות), והשאר הועברו למחנות ההשמדה, בעיקר לאושוויץ (כ-5,000–7,000 איש שלא היו כשירים לעבודה).
לפי עדי ראייה, במהלך חיסול הגטו הורה קיטל להביא פסנתר לחצר.
הוא המשיך לנגן בו בידו השמאלית בזמן שירה בידו הימנית בנער יהודי שהתחנן על חייו.
לאחר חיסול גטו וילנה, ביקר קיטל במחנות העבודה הנותרים והטיל אימה על אסירים.
ב-15 באוקטובר הוא בדק את מחנה עבודת הכפייה קאיליס וגירש 30 יהודים להוצאה להורג בפונאר.
בסוף 1943 עצרו הגרמנים זוג שנמלט ממחנה עבודת הכפייה HKP 562. קיטל ארגן תלייה פומבית של בני הזוג ובתם, אבל החבל נקרע.
לאחר מכן הוא ירה אישית בגבר ובאישה; איש גסטפו אחר ירה בילדה.
בדצמבר דרש קיטל את מיקומו של סאלק דסלר, סגנו של יעקב גנס שנמלט מהגטו.
דסלר נבגד על ידי שוטר יהודי ונעצר עם כ-30 יהודים נוספים; רובם הוצאו להורג.
לאחר חיסול גטו וילנה הוצב קיטל במחנה הריכוז קובנה שזה עתה הוקם בגטו קובנה.
ברונו שימש כאיש קשר בין מפקד האס אס בגטו לגסטפו בעיר קובנה.
ב-27 במרץ 1944 השתתף קיטל באקציית ילדים בגטו, ריכוז של כ-1,700 ילדים וקשישים שנרצחו לאחר מכן.
במהלך אותה אקציה, קיטל חקר שוטרים יהודים על סיועם לפרטיזנים יהודים ובחר 33 מהם להוצאה להורג.
בתום מלחמת העולם השנייה נמלט ועקבותיו אבדו.
לא ידוע היכן מת ומתי.
הוא מעולם לא נשפט על מעשיו האכזריים.
ברונו לורנסו פינטו דה אלמיידה פאז (בפורטוגזית: Bruno Lourenço Pinto de Almeida Paz; נולד ב-23 באפריל 1998 בבריירו שבפורטוגל) הוא כדורגלן אנגולי-פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת זימברו קישינב מליגת העל המולדובית ובנבחרת אנגולה.
פאז גדל במחלקות הנוער של וינהנסה, בריירנסה, בלננסש וספורטינג ליסבון.
בשנת 2016 החל לשחק בקבוצתת המילואים של ספורטינג ליסבון.
ב-13 בדצמבר 2018 ערך פאז את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של ספורטינג ליסבון, בניצחון 3-0 על וורסקלה פולטבה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2018/2019.
ב-23 באוגוסט 2021 הושאל פאז למשך עונה אחת לפארנסה מהליגה הפורטוגלית השנייה.
הוא ערך 24 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-23 במאי 2022 חתם פאז בקוניאספור מליגת העל הטורקית.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 28 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.
בינואר 2025 חתם בזימברו קישינב המולדובית.
פאז שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל.
ב-23 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה, בהפסד 1-0 לנבחרת גאנה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.
ברונו ליליפורס (בשוודית: Bruno Liljefors; 14 במאי 1860 – 18 בדצמבר 1939) היה אמן שוודי.
הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי הטבע והחיות שלו, במיוחד בסיטואציות דרמטיות.
הוא היה צייר חיות הבר השוודי החשוב ביותר וכנראה המשפיע ביותר של סוף המאה התשע-עשרה ותחילת המאה העשרים.
הוא גם צייר כמה סיפורי תמונות, מה שהפך אותו לאחד מיוצרי הקומיקס השוודים המוקדמים.
הוריו היו אנדרס ליליפורס ומריה מרגרטה לינדבק.
הוא היה אחיו של המלחין והמנצח רובן ליליפורס (1871–1936).
הוא למד בבית הספר בקתדרלת אופסלה במשך שש שנים.
הוא קיבל הדרכה בשנים 1879–1882 באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות יפות.
בין השנים 1882–1883 ערך מסע לימודי לדיסלדורף, באיירן, ונציה, פירנצה, נאפולי, רומא ופריז.
הוא קיבל השראה ממושבת האמנים הסקנדינבית בצרפת בגרז-סור-לוינג.
ב-1886 הוא הפך לחבר באיגוד האמנים (Konstnärsförbundet), שהיה מתחרה לאקדמיה המלכותית.
בין השנים 1888–1889 לימד באקדמיה ואלנד בגטבורג.
הנישואים הסתיימו בגירושים בשנת 1895, אז התחתן עם אחותה הצעירה של אשתו הראשונה, סיגנה אדולפינה הלנה אולפסון (1871–1944).
הוא היה תושב אופסלה, עד קיץ 1894. בין השנים 1905–1917 התגורר ב-Ytterjärna שב - Södermanland ומ־1917 באוסטרביברוק ב-Uppland.
הוא הקים סטודיו באוסטרביברוק, שם חי ועבד בין 1917 ל-1932.
במהלך השנים האחרונות של המאה התשע-עשרה נכנס ליצירתו אלמנט של עצב, אולי תוצאה של סערה בחייו הפרטיים.
לעיתים קרובות היה חסר לו כסף ובשנת 1925, הוא סבל מכאבים עזים בפניו.
משנת 1932 התגורר ליליפורס בקונגהולמן בסטוקהולם.
את השנתיים האחרונות לחייו בילה באופסלה.
ליליפורס מת ב-1939 ונקבר בבית הקברות הישן של אופסלה.
ליליפורס זוכה להערכה רבה עבור ציורי חיות הבר.
כל חייו היה ליליפורס צייד, ולעיתים קרובות צייר אירוע של טורף-נטרף: שועל וארנבת, עיט ים ואידר המשמשים דוגמאות מצוינות לעבודותיו.
עם זאת, הוא מעולם לא הפריז באכזריותו של הטורף או בפאתוס של הנטרף, ותמונותיו נטולות רגשנות.
האיכות הכהה יותר בציוריו החלה לעורר עניין בהדרגה, וציוריו הוצגו בסלון פריז.
ניתן לראות את השפעתם של האימפרסיוניסטים בתשומת הלב שלו להשפעות הסביבה והאור, ומאוחר יותר השפעת האר נובו.
ברונו היה מוקסם מהדוגמאות שניתן למצוא בטבע, ולעיתים קרובות יצר אמנות מדפוסי הסוואה של בעלי חיים וציפורים.
הוא אהב במיוחד לצייר גחליליות בחורש, והציור המוצלח ביותר שלו בנושא זה הוא גחלילית בקנה מידה גדול, 1888, שבו הוא לכד את אווירת היער עם שחר.
הוא הושפע גם מהאמנות היפנית.
אוספי האמנות שלו מוצגים במוזיאון הלאומי, במוזיאון גטבורג לאמנות, ובאוניברסיטת אופסלה.
עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ של 1932.
הוא צבר אוסף של בעלי חיים שישמשו כמודלים חיים שלו.
נראה היה שלבעלי החיים יש אמון אינסטינקטיבי ומשיכה ממשית אליו.
במתחם החיות שלו, היו שועלים, גיריות, ארנבות, סנאים, סמורים, נשר, אוח מצוי, נץ ועוד.
גדולתו הייתה טמונה ביכולתו להראות בעלי חיים בסביבתם הטבעית.
ברונו אפונסו דויד פרננדש (בפורטוגזית: Bruno Afonso David Fernandes; נולד ב-15 באוגוסט 1998), הידוע גם בשם ברונו פרננדו (Bruno Fernando), הוא כדורסלן אנגולי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג.
פרננדו, שנולד בלואנדה, בירת אנגולה, החל לשחק כדורסל בעיר הולדתו.
בזמן ששיחק באליפות העולם בכדורסל עד גיל 17 2014 עם נבחרת אנגולה הוא משך את עיני הסקאוטים בארצות הברית.
בתחילת 2015 הוא הצטרף לאקדמיית מונטוורדה שבפלורידה.
הוא התחייב לשחק כדורסל מכללות במדי אוניברסיטת סאות'רן מתודיסט באפריל 2016, אך לאחר מכן החליט לדחות את המעבר למכללות ל-2017. בעונת 2016/17 הוא שיחק באקדמיית IMG בבראדנטון, פלורידה.
באוקטובר 2016 התחייב פרננדו לאוניברסיטת מרילנד, לאחר שקיבל הצעות גם מאוניברסיטת אובורן, אוניברסיטת אלבמה ואוניברסיטת המדינה של פלורידה, בין היתר.
פרננדו ערך את הופעת הבכורה שלו במרילנד ב-10 בנובמבר 2017, נגד אוניברסיטת סטוני ברוק, אז עלה מהספסל ורשם 10 נקודות, 2 ריבאונדים, אסיסט, חסימה וחטיפה ב-13 דקות משחק.
הוא נבחר ל השבוע באזור ה-Big Ten ב-8 בינואר 2018, לאחר שרשם 17 נקודות ו-11 ריבאונדים מול אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ושיא קריירה של 21 נקודות בניצחון 91–73 על אוניברסיטת איווה.
בעונתו הראשונה הוא העמיד ממוצעים של 10.3 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-1.2 חסימות למשחק, וזכה בתואר פרשמן העונה באזור.
לאחר העונה הכריז פרננדו על מועמדותו לדראפט ה-NBA 2018 והשתתף ב-NBA Draft Combine, מחנה אימונים לקראת דראפט ה-NBA, אך פרש מהדראפט וחזר למרילנד לשנה נוספת.
פרננדו נבחר בבחירה ה-34 בדראפט ה-NBA 2019 על ידי פילדלפיה 76', והפך לשחקן האנגולי הראשון שנבחר בדראפט ה-NBA.
עוד בערב הדראפט הוא הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס.
ב-7 ביולי 2019 הודיעו ההוקס שהחתימו את פרננדו על חוזה.
ב-24 באוקטובר 2019 ערך פרננדו את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כשעלה מהספסל בניצחון 117–100 על דטרויט פיסטונס עם שבע נקודות, שלושה ריבאונדים ושני אסיסטים.
הוא הועבר לראשונה לקבוצת ליגת הפיתוח של אטלנטה, קולג' פארק סקייהוקס, ב-25 בנובמבר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הפיתוח באותו ערב.
פרננדו החמיץ מספר משחקים בינואר 2020 בגלל מותה של אימו.
ב-20 ביוני 2021 הושעה פרננדו למשחק אחד ללא תשלום על עזיבת הספסל במהלך עימות בין ההוקס לפילדלפיה 76'.
ב-7 באוגוסט 2021 הועבר פרננדו בטרייד משולש, שכלל גם את סקרמנטו קינגס, לבוסטון סלטיקס.
ב-19 בנובמבר 2021 ערך פרננדו את הופעת הבכורה שלו במיין סלטיקס, קבוצת הפיתוח של בוסטון, וקלע ארבע נקודות.
ב-10 בפברואר 2022 הועבר פרננדו, יחד עם אנס קאנטר פרידום ודניס שרדר, ליוסטון רוקטס בתמורה לדניאל תייס.
ב-26 ביולי 2022 חתם פרננדו מחדש ברוקטס על חוזה דו כיווני.
ב-2 באוקטובר המירו הרוקטס את חוזהו הדו כיווני לחוזה לארבע שנים בשווי 10.9 מיליון דולר.
ב-19 באוקטובר הוא פתח לראשונה בחמישייה ורשם 7 נקודות, 9 ריבאונדים ו-7 אסיסטים בהפסד 107–117 לאטלנטה הוקס.
ב-9 בפברואר 2023 הועברו פרננדו וגאריסון מת'יוז לאטלנטה הוקס בתמורה לג'סטין הולידיי, פרנק קמינסקי ושתי בחירות סיבוב שני עתידיות.
פרננדו השתתף באליפות העולם בכדורסל עד גיל 17 2014 בדובאי, והעמיד ממוצעים של 9.1 נקודות, 10.6 ריבאונדים ו-2.7 חסימות למשחק במדי נבחרת אנגולה.
בשנת 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה הבוגרת במסגרת הטורניר הקדם-אולימפי בבלגרד.
ב-2016 הוא הוביל את אנגולה לזכייה באליפות אפריקה עד גיל 18 עם ממוצעים של 18.3 נקודות, 6.6 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.6 חסימות למשחק, וזכה בתואר ה-MVP מאתר Afrobasket.com.
ב-2018 הוא הצטרף לנבחרת הבוגרת למוקדמות האולימפיאדה.
הוא לא שיחק במדי הנבחרת הלאומית עד 2022, אז חזר למוקדמות המונדובאסקט וסייע לנבחרתו להעפיל לגביע העולם בכדורסל 2023.
ברונו סקלנובסקי (בצ'כית: Bruno Sklenovský; 17 באוקטובר 1893 - 1 באוגוסט 1957) היה מייג'ור גנרל צ'כוסלובקי אשר שימש כמפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה במהלך מלחמת העולם השנייה.
סקלנובסקי נולד בוייטרקוביצה ב-17 באוקטובר 1893. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית המזרחית.
באוגוסט 1916 הוא נפל בשבי הרוסי.
הוא בחר להתגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד הרוסים עבור עצמאות ארצם.
ב-1920 הוא חזר לצ'כוסלובקיה, שזכתה בינתיים בעצמאותה, והתגייס לצבא הצ'כוסלובקי.
בין 1922-1923 הוא למד בבית הספר למלחמה בפראג.
ב-1927 הוא חזר לבית הספר, הפעם כמורה לטקטיקת ארטילריה.
באוקטובר 1933 הוא מונה למפקד גדוד ארטילריה.
בין 1935–1938 היה חבר בצוות שעסק בתכנון ביצורי הגבול של צ'כוסלובקיה.
לאחר מכן מונה לראש מטה הפיקו האזורי ברנו.
במרץ 1939 נכבשה צ'כוסלובקיה בידי הגרמנים.
למשך תקופה קצרה, סקלנובסקי היה חבר בתנועת התנגדות לגרמנים, אולם בדצמבר של אותה שנה נמלט לצרפת שם חבר לממשלה הצ'כוסלובקית הגולה.
הוא מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה ה-1 של הצבא הצ'כוסלובקי הגולה.
לאחר נפילת צרפת בידי הגרמנים, סקלנובסקי נמלט יחד עם הממשלה לבריטניה.
הצבא הצ'כוסלובקי הגולה עבר ארגון מחדש, וסקלנובסקי מונה לסגן ראש מטה משרד ההגנה.
ב-13 בינואר 1941 הוא מונה לראש מטה משרד ההגנה - תפקיד שהפך אותו בפועל למפקד הצבא הצ'כוסלובקי הגולה.
הוא כיהן בתפקיד עד סיום המלחמה, ולאחריה נותר בבריטניה כראש המשלחת הצ'כוסלובקית בארץ.
בסוף שנת 1945, חזר סקלנובסקי לצ'כוסלובקיה, ומונה ליועצו הצבאי של נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש.
ב-1 באוקטובר 1946 הוא הועבר לתפקיד מפקד הקורפוס ה-3. בינואר 1948 הוא עזב את הצבא.
כעבור חודש, השתלטו הקומוניסטים על הארץ.
סקלנובסקי החליט לעזוב את הארץ.
הוא עזב לגרמניה המערבית, ומשם לבריטניה ולבסוף השתקע בטורונטו שבקנדה.
השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקי הוריד אותו לדרגת טוראי ושלל ממנו את כל עיטוריו.
הוא נפטר בטורונטו ב-1 באוגוסט 1957.
ברונו סוארס (בפורטוגזית: Bruno Fraga Soares; נולדה ב-27 בפברואר 1982) טניסאי עבר ברזילאי.
הוא זכה להצלחות בתחרויות זוגות גברים וזוגות מעורבים בהם זכה 6 פעמים בתחרויות גראנד סלאם.
ברונו סוארס נולד בשנת 1982 בבלו הוריזונטה.
כול המשפחה שיחקה טניס, אך רק ברונו עשה מזה מקצוע.
הוא התחיל להתאמן מגיל 5.
ברונו סוארס היה בין הטניסאים ברזילאים החזקים לגילו.
בשנת 2000 הוא נסע לאירופה והשתתף במספר תחרויות.
החל משנת 1998 סוארס השתתף בתחרויות בוגרים.
בתחרויות אלו למרות מספר הצלחות הוא לא הצליח לעלות ברייטינג מעל המאה השלישית.
החל משנת 2008 הוא הפסיק להשתתף בתחרויות הגברים והמשיך בתחרויות זוגות בלבד.
הצלחה גדולה ראשונה בתחרויות זוגות גברים הייתה באליפות ארצות הברית הפתוחה 2013 בה הוא הגיע לגמר.