tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2002 דאקס מונה לחזן בימים הנוראים בבית הכנסת של גרייט נק[אנ'] בניו יורק.
נשוי לליבי, יש להם ארבעה ילדים והם גרים בברוקלין, ניו יורק.
בנו דוד דאקס הוא איש עסקים ושר כתחביב.
שלומי דהאן (נולד ב-30 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.
דהאן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי נתניה, אך עד מהרה צד את עיניהם של קבוצת הצמרת הגרמנית, בורוסיה דורטמונד.
יחד עם הקשר עמוס סאסי הם עשו את הדרך מנתניה לדורטמונד, שם השניים נחלו הצלחה רבה, ואף זכו יחד עם נבחרת אורט נתניה באליפות העולם לבתי-ספר.
השניים הושאלו למכבי חיפה, ולא זכו לדקות משחק מרובות בעיקר בשל בעיות בירוקרטיה.
בשנת 1999 הצטרף בהשאלה למכבי נתניה והיה שותף לעליתה לליגת העל שנה לאחר מכן חתם באופן רשמי לחמש שנים במועדון במהלכן הושאל להפועל ראשון לציון, צפרירים חולון והפועל ניר רמת השרון.
בשנת 2005 עזב את מכבי נתניה וחתם בהפועל עפולה בה שיחק כשנה עד שחתם בבית"ר שמשון תל אביב.
ב-2012 חתם במכבי השרון נתניה מליגה ב' ועונה לאחר מכן הצטרף למ.ס באקה מליגה ג' שם זכה לארבע הופעות בלבד.
ב-2016, אחרי כשלוש שניים בהם לא שיחק כדורגל, חזר דהאן לכר הדשא וחתם במכבי השרון נתניה מליגה ג' בה שיחק עד שפרש בשנת 2019.
בנוסף לכן, דהאן לקח חלק בנבחרת ישראל כששיחק בנבחרות ישראל הצעירות עד גיל 18 ולאחר מכן עד גיל 21.
שלומי אלון (נולד ב-20 בנובמבר 1977) הוא מוזיקאי, ראפר, זמר, סקסופוניסט וחלילן ישראלי.
אלון נולד ב-1977 בטבריה וגדל בה.
בין השנים 1996–1998 למד ברימון בית ספר למוסיקה.
ב-2000 הצטרף אלון ללהקת "הדג נחש".
ב-2000 הוציאו הדג נחש את אלבום הבכורה שלהם, "המכונה של הגרוב".
לאחר מכן, הוציאו מספר להיטים שזכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים העבריים, בהם "שירת הסטיקר" ו-"עוד אח אחד" ואף אלבומים נוספים שזכו להצלחה רבה, ביניהם "בעזרת הג'אם" שזכה במעמד "אלבום זהב".
ב-1998 הצטרף ללהקת הפאנק (Funk) הישראלית "פאנקנשטיין", בה שימש כנגן סקסופון.
ב-2001 הקים את הרכב המוזיקה השחורה "אינטוטו".
בין המשתתפים בהרכב היה יאיא כהן אהרונוב, חברו של אלון להרכב "הדג נחש".
ב-2013 זכה אלון יחד עם שאר חברי להקת הדג נחש בפרס אקו"ם על שם יוסי בנאי למחברי השנה, על אלבומם "זמן להתעורר".
שלומי בן יאיר (נולד ב-1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המשמש כמפקד חטיבת החילוץ וההדרכה.
שימש קודם לכן בפיקוד העורף כקצין אג"ם, כמפקד מחוז ירושלים והמרכז, כמפקד גדוד רם וכמפקד בא"ח העורף במחנה זיקים.
בן יאיר התגייס לצה"ל בשנת 2001 ושובץ לחיל ההנדסה הקרבית.
בהמשך עבר לפיקוד העורף והיה ממקימי חטיבת החילוץ.
השתתף במשלחת הסיוע למקסיקו לאחר רעידת האדמה בצ'יאפס.
בן יאיר גדל בצפת וכיום מתגורר ברחובות.
שלומי ארבע (נולד ב-1982) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.
לאחר סיום לימודי תואר ראשון במנהל עסקים וחשבונאות, החל בשנת 2008 ללמוד בבית הספר למשחק "הדרך".
לאחר סיום לימודיו למד אצל רות דייכס.
בשנת 2014 השתתף בתפקיד ראשי בסרט "שוטה הכפר" יחד עם שמיל בן ארי וזאב טנא.
כמו כן השתתף בסדרה Tyrant.
בשנת 2015 שיחק בסדרה "פרודים" אשר שודרה בערוץ 2. כמו כן שיחק בסרט "ברש".
שנה לאחר מכן השתתף בסדרה "מלאך של אמא" ששודרה בערוץ yes Oh.
בשנת 2017 השתתף ארבע בהצגה "הדרך לירושלים" של תיאטרון ביכורים של החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בשנה זו השתתף גם בסרט "הבלתי רשמיים" שביים אלירן מלכה.
שנה לאחר מכן השתתף בסדרה "עיר מקלט" ששודרה ב-yesEDGE.
בשנת 2019 השתתף בסדרה "ביום שהאדמה רעדה" וכמו כן שיחק בסדרת הדרמה "רק להיום".
בשנת 2020 השתתף ארבע בסרט "מיראז'" בבימויו של דויד בן ארי.
בשנת 2022 שיחק בסדרה "ירושלים" וכן השתתף בסרט הקצר "אנא המתן לנציג".
בשנת 2023 השתתף בסדרה "קופה ראשית" בתור שיקו הבוכרי.
בשנה זו השתתף גם בסדרה "שישה אפסים" וכן בעונה השנייה של הסדרה "המפקדת".
החל משנת 2024 משחק את נעם בסדרה "שקשוקה" (עונות 5-7).
באותה שנה השתתף גם בסדרה אינדל המשודרת בהוט וכן בעונה ה-3 של הסדרה "המפקדת".
שלומי דנינו (נולד ב-26 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
דנינו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים.
ב-14 בספטמבר 1991 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-0 להפועל תל אביב.
בעונת 1997/1998 הפך לשחקן הרכב בקבוצה והיה שותף להגעה של המועדון לגמר גביע המדינה בכדורגל 1997/1998 בו הפסידה למכבי חיפה להארכה.
ב-19 בספטמבר 1998 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הבכירה בהפסד 2-1 בדרבי לבית"ר ירושלים.
במשחק הליגה שאחריו הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד מכבי תל אביב.
את העונה סיים עם 7 שערי ליגה.
בפברואר הושאל להפועל כפר סבא עד לסיום העונה.
בסיום העונה ירדה כפר סבא לליגה השנייה ודנינו הושאל להפועל חיפה.
שלומי ברטונוב (נולד ב-23 באוגוסט 1987) הוא שחקן וזמר ישראלי.
זכה בפרס שחקן בפסטיבל עכו (2011), שחקן השנה בפרס הבמה לילדים ונוער (2015) ובפרס קיפוד הזהב כמלחין (2016 ו-2019).
ברטונוב למד משחק בבית ספר למשחק של ניסן נתיב.
הוא הבן של אייל ברטונוב, נכדו של שחקן הבימה שלמה ברטונוב שנקרא על שמו, נינו של יהושע ברטונוב, מוותיקי הבימה.
בשנים 2009–2010 כיכב בעונה השלישית של סדרת דרמת הנוער של HOT "האי" ששודרה בערוץ הילדים גילם את דמותו של קוזמו אביר טיפש, מאוהב ברומי (רוני הדר), חבר של ג'פרי (אור מאיר).
בשנת 2010 גילם את דניאל בסרט "תום".
כמו כן באותה השנה שיחק בסרט "דואר רשום" בתפקיד בן.
בשנים 2010־2011 השתתף בקומדיה המצליחה של yes "השועלים" גילם את דמותו של גבע בר שישת, מנהל הארט בסרטי האימה והשף במסעדה, מוזר ומצחיק, חלק מצוות "גבע ושמוקלר".
בשנת 2011 השתתף במופע הצדעה לשירי הילדים של לאה גולדברג.
בשנת 2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "אבודים באסיה" ששודרה בחברת הכבלים של Yes בתפקיד גוסטי.
באותה השנה שיחק בסדרה "המגפה" בתפקיד נפתלי.
באותה השנה גם ניגן והיה אחראי על המוזיקה של הסרט " מישהו ראה את איל נוריך".
בשנת 2014 הופיע בסדרה של Yes "אניגמה" שיחק את איליי ריבלין - כחולה-39. באותו השנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "מי נתן לך רישיון?" ששודרה בערוץ 1 שיחק בתפקיד דישון.
בשנת 2015 שיחק בסרט "מכתבי אהבה מהמלחמה" בתפקיד יוסף דמסט.
בשנת 2016 גילם את ניב בסרט "סנפשוט".
בשנת 2018 שיחק בסדרת הטלוויזיה "האחיות המוצלחות שלי" ששודרה ב־Yes.
בשנת 2022 שיחק את בן בסרט "אזרח מודאג".
השתתף במגוון הצגות ותיאטרונים כגון "הנודדים" בתיאטרון גשר; "יהוא" ו"סיפור פשוט" בתיאטרון הבימה; "אותלו" בתיאטרון הקאמרי; ו"הליוגבלוס", "תיאורמה", "אדיפוס.
בשנת 2006 השתתף בהרכב המוזיקלי "איקרוס" וניגן על תופים.
כתב מוזיקה, בין היתר, להצגות – "פונדק הרוחות", "בדמי ימיה" בתיאטרון החאן, "הליוגבלוס", "אדיפוס.
בשנת 2011 זכה בפרס השחקן בפסטיבל עכו
בשנת 2015 זכה בפרס השחקן בפרס הבמה לילדים ונוער
בשנים 2016 ו-2019 זכה בפרס קיפוד הזהב כמלחין השנה
שלומי ברג (נולד ב-1989), הידוע בשם הבמה Berg, הוא מוזיקאי, מפיק ודי ג'יי ישראלי.
הוא מתמקד בז'אנר פסיטראנס הפרוגרסיבי.
במהלך הקריירה שלו, הפך לאחד האמנים הישראלים המובילים בסצנת המוזיקה האלקטרונית, והופיע באירועים ובפסטיבלים מרכזיים ברחבי העולם כמו Airbeat one ,a State of Trance, Dreamstate, טומורולנד.
נכון לינואר 2025, ממוקם שלומי ברג במקום ה 29 ברשימת האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם 627,000 השמעות חודשיות.
ברג נולד וגדל בקריית גת.
מגיל צעיר התעניין במוזיקה והחל להאזין למוזיקת טראנס פסיכדלית.
בגיל 11 החל להתנסות בהפקת מוזיקה, תוך שימוש בסינתיסייזרים ובטכנולוגיות חדשניות.
בתחילת דרכו, פעל תחת השם-"S-B Noise", אך בהמשך אימץ את שם הבמה "Berg".
המעבר לז'אנר הפסייטראנס הפרוגרסיבי סימן שלב חדש בקריירה של ברג, והוא הקדיש שנים לפיתוח סגנון מוזיקלי ייחודי המשלב טראנס, מלודיות וקווי בס חזקים.
הסגנון המוזיקלי של ברג משלב אלמנטים שונים של פסייטראנס פרוגרסיבי, תוך שמירה על ייחודיות שמבדילה אותו מאמנים אחרים בז'אנר.
ההפקות של ברג מכילות קווי בס חזקים, מקצבים דינמיים ומלודיות המשלבות צלילים פסיכדליים.
הוא מציין לא אחת את ההשפעה של סצנת הטראנס הפסיכדלי האורתודוקסי .
במהלך הקריירה שלו, ברג התמקד ביצירת מוזיקה שמכוונת גם למיינסטרים וגם לאוהדי הז'אנר הקלאסי, וזו הסיבה לכך שסגנונו נע בין פסייטרנס ובין EDM.
שלומי ברג חבר בהרכב סילבר פנדה יחד עם המוזיקאי הברזילאי לאו ברסלוס (Leo Barcellos), הרכב המתמקד בטכנו מלודי.
בשנת 2024 שיתף ברג פעולה עם המוזיקאים בלסטויז ומובי ויחד הוציאו חידוש לשיר Lift me up, (במקור מ 2005).
שירו "Bayaka" שיצא ב 2016, היווה אבן דרך משמעותית בקריירה של ברג.
הוא אחד מהשירים המושמעים ביותר של אומן ישראלי בכל הזמנים , וברשימת השירים הישראליים המושמעים ביותר בספוטיפיי מדורג במקום ה 74 עם למעלה מ 16 מיליון השמעות נכון לדצמבר 2024.
Bayaka יצא באלבום Aurora ב־2016 ופתח עבור ברג דלתות לסצנה המסחרית.
האלבום הוא שהביא את החשיפה ובעקבותיה את השיתוף עם ארמין ואן ביורן וגם לנגן אצלו ב A State of Trance ובהמשך גם בטומורולנד.
ויני ויצ'י וברג (2022) – Sweet Harmony
שלומי גיל (נולד ב-1988, ה'תשמ"ח) הוא עיתונאי חרדי ישראלי וסופר בעיתון משפחה, לשעבר דובר עיריית ביתר עילית.
שלומי גיל נולד בירושלים, בנו של הסופר והפובליציסט פנחס גיל.
הוא גדל והתחנך במוסדות חינוך ליטאיים בעיר, ולמד בישיבות עטרת ישראל ונחלת שלמה.
בנוסף הוא בוגר בית הספר לפרסום "הבצפר" - השלוחה החרדית.
את דרכו העיתונאית החל ככתב בשבועון שעה טובה, שם סיקר את מאבקי העדה החרדית.
בשנת 2011 הצטרף לצוות עיתון בקהילה, שם שימש ככתב מגזין ופוליטי, וסיקר, בין היתר, את מערכת הבחירות לכנסת בשנת 2013.
בשנת 2013 הצטרף לעיתון משפחה, בו שימש ככתב שטח.
במסגרת עבודתו פרסם טור שבועי במהלך הבחירות לרשויות המקומיות, שהתמקד בזירה המוניציפלית ברחבי הארץ.
בשנת 2020 מונה ליועץ התקשורת של מאיר רובינשטיין, ראש עיריית ביתר עילית, וכדובר העירייה.
בשנת 2024 סיים את תפקידו בעירייה ומונה לראש דסק כנסת וממשלה בעיתון משפחה.
במקביל, החל לשמש כיועץ אסטרטגי במכון לאסטרטגיה ומדיניות חרדית.
ממנה הוא אב לילד, בהמשך התגרש.
גיל שירת בצה"ל במסגרת שלב ב' בפיקוד העורף, וסיים את שירותו בשנת 2022. במסגרת שירות המילואים הוא משמש כיועץ התקשורת של מנהלת החרדים הצבאית.
שלומי 6 היא סדרת דרמת פשע ישראלית שעלתה לשידור ב-HOT ב-21 בינואר 2025.
+עונהפרקיםשודרה לראשונה (ישראל)הפרק הראשוןהפרק האחרון1821 בינואר 20256 במרץ 2025
הסדרה עוסקת בשני בני דודים בני 17 מנתניה, שניהם בשם שלומי, המכונים "שלומי 6" ו"שלומי 9" על פי מספרי החולצות שלהם בקבוצת הכדורגל.
הם כדורגלנים מוכשרים המסתמנים כהבטחה עולמית.
השניים חולמים לשחק במועדוני הכדורגל היוקרתיים ביותר באירופה, אך מסתבכים עם ארגון פשע ישראלי העוסק בין היתר בסחר בשחקנים.
הסדרה מתארת את מערכת היחסים הקרובה בין שני השלומים, את שאיפותיהם המקצועיות, ואת האתגרים והסכנות שהם נתקלים בהם בעקבות מעורבותם בעולם הפשע.
העלילה משלבת בין נושאים של נעורים, ספורט ופשע, ומציגה את הדינמיקה המורכבת בין הדמויות.
הסדרה עוסקת במעורבות של פשע בעולם הספורט, כולל נושאים כמו הטיות משחקים, חיסולים, סמים וסקס.
שלומי "6" נקש (אופק פסח) – שחקן כדורגל צעיר עם מזג חם וחלומות גדולים.
שלומי "9" ניסן (עידו אליאלי) – בן דודו של שלומי 6, עדין ומפונק, שהכישרון והאפשרויות שלו מתודלקים מכספי המשפחה ולחץ הוריו.
לאה (ליאנה עיון) – נכדת בעל הקבוצה.
יהודה ניסן (חנן סביון) – דודו של שלומי 6 ואביו של שלומי 9 וסוכן הכדורגל שלהם.
יסמין "ג'סי" בן שטרית (גל מלכה) – אחותו הקטנה של אילן.
עובדת אצלו במועדון, חולמת להיות זמרת.
אילן בן שטרית (ישראל אטיאס) – איש עסקים וסוחר סמים שחונך את שלומי 6. אחיה הגדול של יסמין.
ראובן אביגזר (דני שטג) – ראש ארגון פשע ישראלי שמשתחרר מהכלא ומאיים על שלומי 9.
אינס ניסן (מירב שירום) – דודתו של שלומי 6 ואימו של שלומי 9.
זמירה נקש (דנה קבסה) - אימו של שלומי 6 ודודתו של שלומי 9, אחות של אינס.
מוריץ הרמן (ז'יל בן דוד) - בעל הקבוצה וסבה של לאה.
איציק ברנס (שון סופטי) – עבריין ששלומי 6 הסתבך איתו.
עובד אצל אביגזר, אחיו של מוטי.
מוטי ברנס (עומרי מארי) – עבריין ששלומי 6 הסתבך איתו.
עובד אצל אביגזר, אחיו של איציק.
סמי אוזן (קובי פרג') - מנהל הקבוצה.
נרצח על ידי אביגזר בסוף העונה.
יגאל נגר (אסף בן לולו) - חלוץ הקבוצה הבוגרת.
באתר ynet, הביקורת תיארה את הסדרה כדרמה עם שאיפות גבוהות, אך בפועל נופלת במגבלות ז'אנריות וקלישאות.
צוין כי הסדרה מצולמת ומופקת ברמה גבוהה, ומציגה חזות מרשימה, וכי חיבור בין פשע, נעורים וכדורגל מציע פוטנציאל ייחודי לקהל צעיר.
בנוסף, המשחק של עידו אליאלי צוין לטובה ונכתב כי ניכרת יכולתו להכניס עומק לדמות שלו, למרות התסריט המוגבל.
מנגד, נכתב כי הדמויות נתפסות כ"פלקטיות" ואינן מצליחות לעורר הזדהות וכי הסיפור חוזר על תבניות מוכרות ואינו מציע חידוש משמעותי.
בנוסף, צוין שישנו שימוש יתר באירועים דרמטיים צפויים כמו קטטות, דקירות וקלישאות עולם תחתון וכי כל הנושאים נראים על פני השטח, ללא סאבטקסט או עיסוק מעמיק.
באתר מאקו, הביקורת הציגה סדרה שמצליחה לבלוט מעט בזכות השחקנים הצעירים והכישרוניים שלה, אך נופלת במבנה העלילתי ובבחירות היצירתיות.
לחיוב, צוין כי אופק פסח ועידו אליאלי מספקים הופעה מרשימה ומשכנעת, ומוסיפים חן ועניין לסדרה, וכי ליאנה עיון ושאר הקאסט מביאים גיוון ואותנטיות מסוימת, במיוחד דרך השפה הצרפתית שנשמעת בסדרה.
מנגד, נכתב שהסדרה נופלת למלכודות של קלישאות ז'אנריות וכי הבחירה להציג דרמת פשע עם נגיעות של כדורגל הופכת אותה לפחות ייחודית וכי היה עדיף להפוך את הסדרה לדרמת כדורגל עם נגיעות פשע, ולא ההפך.
בנוסף, צוין כי הדיאלוגים לעיתים קלישאתיים וחסרי אמינות.
בביקורת שפורסמה באתר "וואלה", נכתב כי הסדרה דוחסת אירועים רבים מדי לפרקים קצרים, מה שגורם לעלילה להתקדם מהר מדי, לעיתים בלי לספק את ההקשרים הנדרשים.
בנוסף, צוין שהסדרה מושכת השוואות ל"האלופה" ולסיפורים אחרים בז'אנר של ספורט ופשע, אך מצליחה לעמוד בזכות עצמה מבחינת הסגנון והאווירה.
יחד עם זאת, נשמעת ביקורת על חוסר מקוריות מסוים והנטייה לחזור לתבניות מוכרות בטלוויזיה הישראלית.
שלומי דניאלי (נולד ב־5 בנובמבר 1977) הוא איש תקשורת, שדר ספורט ועיתונאי ישראלי.
משדר משחקי כדורגל ברדיו ובטלוויזיה, ופועל לאורך שנים בגופי תקשורת מרכזיים בישראל.
דניאלי נולד וגדל בבאר שבע.
את דרכו בתחום התקשורת החל בגיל 16, כאשר שידר בתחנת הרדיו הפיראטית "קול הדרום" שפעלה בעיר, שם הגיש תוכנית ספורט שבועית ותוכניות מוזיקה.
במהלך שירותו הצבאי, עם הקמת תחנות הרדיו האזוריות בישראל, הצטרף למחלקת הספורט של רדיו דרום ככתב מן המניין.
שידור הכדורגל הראשון שלו היה בעונת 1997/1998, במשחק בין בית"ר ירושלים להפועל באר שבע באצטדיון טדי.
זמן קצר לאחר מכן מונה למנהל מחלקת הספורט של התחנה.
במקביל שימש כעורך מדור הספורט במקומון "זמן הנגב" מבית מעריב.
בהמשך השתלב בשידורי התוכנית "שערים ללא הפסקה", במסגרת שיתוף פעולה בין תחנות הרדיו האזוריות, ושידר משחקים מליגת העל בהנחיית דידי הררי ואלי ישראלי.
במאי 1998 שידר את משחק הירידה של הפועל באר שבע לליגה הלאומית לאחר ניצחון על מכבי חיפה.
בהמשך הצטרף לרשת ב' של קול ישראל, תחילה כשדר כדורסל ולאחר מכן כשדר קווים בתוכנית "שירים ושערים".
לאחר מכן עבר למחלקת הספורט של הערוץ הראשון של רשות השידור תחת ניהולו של אורי לוי, ושימש גם ככתב ספורט במהדורת החדשות "מבט".
בשנת 2004 היה חלק ממשלחת הערוץ הראשון לשידור אולימפיאדת אתונה, ובין היתר שידר את זכייתו של גל פרידמן במדליית הזהב בגלישת רוח.
במהלך עבודתו בערוץ הראשון שידר משחקי גביע המדינה בכדורגל, את המשחק המרכזי של הליגה הלאומית בכדורגל, וכן את משחקי נבחרת ישראל בכדורסל בשנת 2006, שנערכו בסופיה בעקבות החלטת פיב"א.
ביולי 2008, לאחר שעזב את הערוץ הראשון והצטרף לערוץ ספורט 1 (צ'רלטון), שידר מאולפן ערוץ 1 בירושלים תחרויות במסגרת אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
בשנת 2007 הצטרף דניאלי לערוץ ספורט 1 (צ'רלטון), בו הוא מועסק נכון לשנת 2025. במסגרת עבודתו שידר משחקים מליגות כדורגל שונות, ובהן ליגת העל, וכן ליגות בכירות מאירופה ודרום אמריקה.
במהלך תקופתו בצ'רלטון ונכון לשנת 2025 הוא השדר המרכזי של הליגה האיטלקית, ומשדר דרך קבע גם את משחקי ליגת העל הברזילאית.
שידורי הליגה הברזילאית אופיינו בשותפות מיקרופונית ממושכת עם הפרשן סלבה ברזילאי.
גם לאחר פטירתו של ברזילאי המשיך דניאלי לשדר את משחקי הליגה הברזילאית.
במהלך מונדיאל 2022 בקטאר השתתף בפרויקט מיוחד של יורם ארבל ושידר ברשת ב' שידורים מונגשים לעיוורים.
ביורו 2024 נכלל במשלחת ספורט 1 לשידור משחקי הטורניר בגרמניה, ובין היתר שידר את המשחק בין איטליה לאלבניה, שבו הובקע השער המהיר בתולדות אליפות אירופה.
בספטמבר 2022 דורג במקום הראשון בין שדרי הכדורגל בטור דעה של העיתונאי עמיר פלג באתר ynet.
בשנת 2022 הגיש לצד העיתונאי מיכאל יוכין את הפודקאסט "השיער של זידאן", שעסק בסיפורים יוצאי דופן מעולם הכדורגל.
החל משנת 2023 הוא מגיש יחד עם מוטי איווניר את הפודקאסט "סרייה נוסטרה", העוסק בליגה האיטלקית.
שלומי דניאלי נשוי לרות ווהלגמוט, אב לשלושה ילדים, ומתגורר בהוד השרון.
בספטמבר 2008 עזב באמצע שידור חי של משחק מוקדמות מונדיאל 2010 בין נבחרות ספרד וארמניה בערוץ ספורט 1, לאחר שהתבשר כי אשתו כרעה ללדת.
את המשך השידור העביר עורך המשדר ערן בן שמחון.
שלומי שבן (נולד ב-14 בספטמבר 1976) הוא זמר, מוזיקאי, מלחין, פזמונאי ופסנתרן ישראלי.
שבן גדל כבן יחיד בצפון תל אביב.
הוא החל בלימודי הפסנתר בגיל צעיר ולמד בבית הספר לאומנויות על שם תלמה ילין.
הוא הקליט לרדיו רסיטלים לפסנתר וניגן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחם של זובין מהטה ואריה ורדי.
שירת בצבא כמוזיקאי מצטיין, אך השתחרר טרם הזמן ונסע ללונדון ללמוד פסנתר אצל שולמית ארונובסקי בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, שם סיים את לימודיו בהצטיינות.
לאחר חזרתו ארצה המשיך בלימודיו אצל אריה ורדי, אך מאוחר יותר עבר ליצור מוזיקה פופולרית.
בשנת 2000 הוציא אלבום ראשון שנשא את שמו.
מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: "שרמוטה פוריטנית", "אריק", "כולם אומרים" ו"יחזקאל vs.
השיר "אריק" הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל של אותה השנה.
לכבוד המצעד הקליט שבן דואט עם שלומי שבת, גרסת כיסוי לשירה של לאה שבת "חתיכת שמיים", אשר הופיע לאחר מכן כשיר בונוס בהפצה הנוספת לאלבומו הראשון.
ב-2002 הוציא שבן DVD משותף עם רמי פורטיס בשם "מקרה פסנתר", שכלל את להיטיו של פורטיס בעיבודים בלתי שגרתיים לפסנתר.
כמו כן שיתף שבן פעולה עם ערן צור, אסף אמדורסקי, אפרת בן צור, הדרה לוין ארדי, שלומי שבת, סימפונט רעננה, להקת בת שבע ורבים אחרים.
ב-2003 יצא פסקול הסרט "האסונות של נינה", עליו עבדו במשותף אסף אמדורסקי ושבן.
הפסקול לסרט יצא גם על גבי אלבום שנשא את אותו השם.
שבן עיבד את המוזיקה לצד אמדורסקי, וכן ניגן על פסנתר לכל אורכו.
שבן כתב והלחין שני שירים לאלבום "בקצה ההר" של גידי גוב, שיצא ב-2005. בין השנים 2003 ל־2008 זכה שבן במעמד אמן נבחר ולתמיכה של הקרן למצוינות בתרבות.
ביולי 2007 יצא האלבום השני של שבן, "עיר".
טרם צאתו יצאו הסינגלים "מוכן לאהבה" ו"אינטואיציה".
באוקטובר יצאה כסינגל גרסה עברית לשירו של בוב דילן "Mama, You've Been on My Mind", שתרגם שבן כ"מותק, את אצלי בראש" ובפברואר 2008 יצא הסינגל "האזרח האחד".
האלבום כלל גם ביצוע לשיר "הומור", שכתב והלחין שבן, ושביצע בעבר נעם רותם באלבומו "חום אנושי".
ב-2008 זכה שבן בפרס אקו"ם, בקטגוריית הישג השנה, על שם מרדכי זעירא, למחבר, על האלבום "עיר".
במרץ 2008 העלה שבן את המופע "ספר השירים שלי", המתרכז בפרשנות שלו ליצירות ישראליות ומתורגמות, מופע שנערך מספר פעמים.
בשנת 2009 הוציא אלבום בשם "מגדל הפזמון", המורכב כולו מגרסאות כיסוי לשירים מתורגמים או עבריים, בהן ליווה את עצמו בפסנתר.
במאי 2011 הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב.
משנת 2008 החל לבצע פיוטים יחד עם הפייטן הרב דוד מנחם.
באותה שנה הקליטו השניים את "לידתו של שיר" שהלחין שבן עבור פרויקט עוד מעט נהפוך לשיר.
שבן כתב והלחין שירים למחזה "סוף טוב" מאת ענת גוב בתיאטרון הקאמרי.
בדצמבר 2011 התארח שבן בפסטיבל ה-75 לתזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח אילן וולקוב באולם האנגר 11 נמל תל אביב.
במופע שבו שולבו יצירות רוק וקלאסיקה.
הופעתו זכתה לשבחים בביקורתו של חנוך רון, המבקר המוזיקלי של עיתון ידיעות אחרונות.
שיתוף הפעולה המיוחד הזה הבשיל לכדי מופע משותף של הפילהרמונית ושבן בתיאטרון קיסריה בקיץ 2012. באותה שנה השתתף בסרט "חיי פועלים" של גד (גודיס) שניידר.
בשנת 2013 השתתף בפרויקט "עבודה עברית" באלבום "היספיקו החיים?" משירי חנוך לוין בו הלחין, ניגן וביצע שירים כחלק מאנסמבל שכלל גם את יוני רכטר, אלי מגן ומוזיקאים נוספים.
בשנת 2014 יצא אלבומו הרביעי "תרגיל בהתעוררות", בהפקתם של תמיר מוסקט ואסף תלמודי ובשיתוף פעולה עם להקת הקולקטיב.
לאלבום קדמו הסינגלים "לילה אחרון בלונדון" ו"תרגיל בהתעוררות", דואט עם חוה אלברשטיין.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לסיכום שנת תשע"ד נבחר השיר "תרגיל בהתעוררות" לשיר השנה.
כמו כן יצאו גם הסינגלים "איקאה" ו"שמש עלי אדמות" שגם הצליחו.
שבן הופיע עם השיר "תמונה משפחתית עם רוה"מ" מתוך אלבום זה בתוכנית "ארץ נהדרת", לאחר הבחירות לכנסת העשרים בהן נבחר בנימין נתניהו לראש ממשלה בפעם הרביעית.
בשנת 2017 החל ללוות את חוה אלברשטיין בפסנתר בסדרת הופעות.
באוגוסט 2019 הוציאה עדי שחם את הסינגל "דניאל.
ה", קאבר לשיר "דניאלה" של שבן, שנתן את רשותו לשנות את המגדר של השיר.
מטרת הקאבר הייתה להפוך את השיר לפמיניסטי.
בשנת 2020 ביצע גרסת כיסוי לשיר "השקר" של אורלי זילברשץ במסגרת מיזם "צו השעה".
באותה שנה הוא הנחה תוכנית אירוחים בשם "שלומי שבן מארח", בתוכנית הוא אירח מוזיקאים והם דנו בנושא השראת המוזיקה ובמשך התוכנית הם ניגנו יחד.
התוכנית שודרה מדי יום ו' בערוץ כאן 11.
בשנת 2021 כתב את פסקול סדרת הדרמה המוזיקלית "הד קולך", ששודרה בתאגיד השידור הישראלי כאן 11.
בינואר 2023 הוציא את אלבומו החמישי "בית פתוח חלק א'.
ליציאת האלבום קדמו הסינגלים "מאני טיים","כנען (12 מרגלים)", אותו הוא ביצע לצד רביד פלוטניק ושולי רנד, ו"המאהב של אשתך", בו שילב דגימה מתוך השיר "פצועי אהבתנו" של מאיר אריאל.
בשנת 2023 השתתף בתוכנית "קארפול קריוקי" בהנחיית אודי כגן.
בשנת 2024 ניהל אומנותית את מופע "השתקפויות" של הקאמרטה עם מתי כספי.
ב-9 באוקטובר 2011 התחתן עם השחקנית יובל שרף, והם הורים לשני בנים ומתגוררים בתל אביב..
שבן מרצה בבית הספר למוזיקה ע"ש ג'ונתן ווהל ב.
שלומי שבן הוא שמו של אלבום הבכורה של הזמר-יוצר והפסנתרן הישראלי שלומי שבן, שיצא בשנת 2000 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקת זאב אולמן.
כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי שבן עצמו (מלבד "חתיכת שמיים" שנכתב והולחן על ידי לאה שבת) ועוסקים בעיקר ביחסיו עם בנות זוג שונות.
הטקסטים לרוב ציניים והומוריסטים אך עם זאת פואטיים.
מהאלבום יצאו הסינגלים "אריק", "מחר (ב"ה)", "כולם אומרים", "שרמוטה פוריטנית" ו"חתיכת שמיים" - דואט עם שלומי שבת, שצורף לאלבום במהדורות מאוחרות יותר.
את השירים עיבדו אסף תלמודי, שגם הפיק מוזיקלית את האלבום, ואלדד גואטה, שגם ניגן בס.
מוזיקאים רבים השתתפו ביצירת האלבום, שכולל כמה כלים לא אופייניים לאלבומי רוק כגון גלוקנשפיל וצ'מבלו, וביניהם נעם רותם (גיטרה חשמלית וקולות), עידו אגמון (גיטרות) וגיל סמטנה (קונטרבס ב"בן אדם רגיל").
השיר המוכר ביותר באלבום "אריק" הפך ללהיט מיד עם יציאתו ונבחר לשיר השנה בגלי צה"ל.
השיר מדבר על מיאוסו של הכותב מכך שבת זוגו מדברת על אהובה לשעבר או שמא מאהובה הנוכחי, שנקרא אריק ("כשאת במיטה שלי, אל תדברי על אריק").
ניו יורק", שבן מתאר את חבריו שמחכים לנסיעה לטוקיו או ניו יורק ואילו הוא עצמו מעדיף להשתכשך ב"ביצה" המקומית ("לי בתחת של כולם די נוח, יושב אצל יחזקאל על החוף").
השיר "יחזקאל ממשיל" מתאר את אותו הסיפור, רק באופן מטאפורי יותר ("לעוף, לעוף מיד זימר העייט...").
בשיר "ערב לזכרי" מדבר הכותב על ערב שנערך שנה אחרי מותו שלו עצמו ("אני נראה נחמד, בשני ציורי שמן / עשו אותי יפה יפה, כמעט לא אני") כמשל לפרידה בזוגיות.
מידה נאה של הומור עצמי מגלה שבן בשיר הבא "עמוק" שבו משפט אחד בלבד - "הלוואי והייתי עמוק כמו שאני יומרני".
השיר "כולם אומרים" מדבר על הביקורת שיש לחברים של הכותב כלפי חברתו, ולבסוף כניעתו ללחציהם והפרידה ממנה.
הלחן של השיר "Visions of Dylan, Kelly & Yaela 90210" מבוסס על השיר "Visions of Johanna" של בוב דילן (מתוך אלבומו Blonde on Blonde) ושבן אף מזכיר בו את עצמו.
עטיפת האלבום מציגה קו שבור, באותו פורמט בו הוצגו תחנות האוטובוס של חברת דן, עם שמות השירים באלבום, כשבצד העטיפה המספר 5. הקונספט של מעצב העטיפה, לדברי שבן, הוא "קו 5".
חתיכת שמיים (עם שלומי שבת) (4:15)
שלומי שם-טוב (נולד ב-1972) הוא פסנתרן ישראלי.
את לימודי הפסנתר החל אצל הדסה ביריביס והמשיך אצל אריה ורדי באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב.
הוא בוגר התיכון לאמנויות תלמה ילין והשתתף ביחידת הנגנים הצעירים של מרכז טארג למוזיקה בעין כרם, ירושלים.
שלומי שם-טוב זכה שנה אחר שנה במלגות של קרן התרבות אמריקה ישראל ובמענקי קלרמונט.
בהיותו בן 13 ניגן לראשונה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה ובהמשך הופיע עם תזמורות אחרות בישראל, כמו גם עם הפילהרמונית של לונדון, תזמורת ריגה, התזמורת הקאמרית של סנקט פטרבורג והתזמורת הסימפונית של פראג.
במשך השנים הופיע בקונצרטים קאמריים באירופה, בארצות הברית, בקנדה ובארגנטינה ובפסטיבלי מוזיקה באירופה, בירושלים ובכפר בלום.
לאחר חידוש היחסים בין ישראל לרוסיה הוזמן להופיע במוסקבה.
שם-טוב מקליט לקול המוזיקה ולרשתות רדיו זרות בעולם.
זכה בפרס מיוחד בתחרות "אומברטו מיכֶּלי", במילאנו, איטליה.
ב-2011 הצטלם שם-טוב לסרט "פיניטה לה קומדיה" של ויקטור בראון, בו הוא מגלם את דמותו של בטהובן הצעיר.
שם-טוב גם ניגן והקליט את המוזיקה לסרט.
שלומי לאופר (נולד ב-12 בנובמבר 1982), עיתונאי, איש יחסי ציבור ויועץ תקשורת.
היה פעיל חברתי מגיל צעיר, במסגרות שונות, בהן מועצת התלמידים ונוער מרצ.
בנוסף, כיהן כיועץ ראש עיריית חדרה לענייני נוער בתקופת כהונתו של ישראל סדן כראש העיר.
החל לעבוד כעיתונאי במקומוני האזור, ברדיו האזורי ובטלוויזיה האזורית.
מאוחר יותר עבר לתל אביב ושימש ככתב הרכילות של זמן תל אביב ו-nrg מרשת מעריב.
לאחר מכן עבר לידיעות אחרונות להקים את מדור "העלוקה", מדור הרכילות היומי במוסף "24 שעות".
בהמשך קודם לתפקיד רכז המערכת של מוסף "24 שעות" ולתפקיד עורך עמודי התרבות, תפקיד בו נשא עד סוף 2008.
בספטמבר 2008 נבחר לוועד המנהל של אגודת הלהט"ב.
היה מועמד לכנסת ה-18 במקום ה-11 ברשימת צבר - מפלגת הצעירים של ישראל, רשימה שלא עברה את אחוז החסימה.
בדצמבר 2013 הקים עם נדב גלאון (בנה של זהבה גלאון) את משרד ייעוץ התקשורת GLPR ובין היתר מונה לשמש כיועץ התקשורת והדובר של עיריית חדרה, צוותא, תנו לחיות לחיות, מכון הערבה והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
ב-2019 סגר את משרד הייעוץ ומאז פועל כפרילנס ויועץ התקשורת של ירדנה ארזי.
שלומי שבת (נולד ב-30 באוגוסט 1954) הוא זמר ומלחין ישראלי.
שבת נולד לאמילי ולאברהם שבת, שעלו לישראל מטורקיה, וגדל ביהוד.
אחותו הקטנה היא הזמרת לאה שבת.
למד בתיכון מקיף יהוד אולם לא סיים את לימודיו.
את שירותו בצה"ל עשה כנהג אמבולנס בחיל הרפואה.
לאחר סיום שירותו הצבאי, פצח בקריירת שירה במועדונים בניו יורק, שבה גילה את קרבתו למוזיקה המזרחית.
על אף הצלחתו בארצות הברית, אלבומו הראשון, "מן החושך חזרתי", שיצא לחנויות בשנת 1986, נחל כישלון חרוץ.
את הפריצה הגדולה עשה שבת בשנת 1989, עם הלהיט "בגלל הרוח", שהלחינה אחותו לאה שבת למילים של מיכה שטרית.
השיר הקדים את אלבומו השני העונה לאותו השם שיצא באותה השנה בהפקת משה בן מוש.
בעקבות הצלחת האלבום בכלל, ושיר הנושא בפרט, הפך שבת לאחד מכוכבי המוזיקה הגדולים בארץ.
מאותו אלבום בלטו גם "נשירה" ומחרוזת "מרגריטה" (בשניהם - מילים: יוני רועה, עיבוד: ננסי ברנדס).
בסוף 1990 הוא השתתף לראשונה בפסטיגל עם השיר "בזכות הסלסה" (מילים: אהוד מנור, לחן ועיבוד: יורם צדוק) שזכה במקום השני.
ב-1991 הוא השתתף בקדם אירוויזיון עם השיר "מכאן" (מילים ולחן: אבי דור ויגאל בשן, עיבוד: יורם צדוק) שהגיע למקום החמישי.
באותה השנה אף חבר מוזיקלית לבעז שרעבי וללהקת "החברים של נטאשה" ואפיון סגנוני כזמר בלדות מוביל.
באותה השנה הוא הוציא את אלבומו השלישי, "אל תלכי רחוק מדי", שכלל שירים המושפעים מהמוזיקה הדרום אמריקנית, וזכה להצלחה רבה, פרט לשירים: "בזכות הסלסה" ו"מכאן", בלטו גם השירים: "על סל סלים" ו"אל תלכי רחוק מדי" אותו כתבה והלחינה אחותו לאה שבת.
בדצמבר אותה שנה הוא השתתף בשנית בפסטיגל עם השיר "כשהייתי ילד" (מילים: יגאל בשן, לחן ועיבוד: יורם צדוק) שזכה במקום השביעי.
בשנת 1993 הוציא שבת את אלבומו הרביעי, "שעה אחת ביחד", שיצרו והפיקו חברי להקת "החברים של נטאשה": מיכה שיטרית וארקדי דוכין.
למרות ההשקעה והיוצרים שעמדו מאחוריו, האלבום זכה להצלחה בינונית בלבד, ולהסתייגות של חובבי המוזיקה המזרחית.
המשבר ארוך השנים התאפיין בריחוק תקשורתי, ולטענת שבת עצמו, הוא חווה תסמיני דיכאון.
בדצמבר 1994 השתתף בפסטיגל עם השיר "לנצח צעירים" שהלחין בעצמו למילים של אסף מרום.
עוד באותה שנה הקליט את הדואט "אור קטן שלי" עם חנן יובל (מילים: אהוד מנור, לחן: חנן יובל, עיבוד: חנן יובל וגרי אקשטיין).
במרץ 1998 הוציא שבת את אלבומו החמישי, "שלומי שבת", שנטה לקו ספרדי-צועני, וגם הוא זכה להצלחה בינונית.
מהאלבום בלטו 2 לחנים של שבת לשירים "מתוקים" (מילים: עדית פאנק) ו"איפה את אהובתי" (מילים: יענקל'ה רוטבליט).
עוד באותה שנה, במסגרת אלבום המחווה "חברים שרים זוהר" חידש את "להיות לבד" שביצעה במקור מירי אלוני (וחידש זוהר ארגוב).
את החזרה לקדמת הבמה עשה שבת בשנת 2000, באמצעות הלהיט "לכל אחד יש", דואט משותף לו ולליאור נרקיס, שהלחין שבת למילים של עוזי חיטמן.
השיר הוקלט לאלבומו של נרקיס "רק איתך", זכה להצלחה גדולה, ונבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'.
כעבור שנה נכלל השיר באלבום דואטים מצליח של שבת, "שלומי שבת וחברים", שבו השתתפו בין השאר גם ארקדי דוכין וגידי גוב.
האלבום מכר יותר מ-200,000 עותקים.
בשנת 2002 השתתף שבת בביצוע השיר "תראה עולם", שכתבו ארקדי דוכין ומיכה שטרית לכבוד חודש הזמר העברי שצוין בבית הנשיא בירושלים ביוזמת עמותת אמנות לעם ומשרד התרבות.
את השיר ביצעו דוכין, שטרית, לאה שבת, שלומי שבת ואמנים נוספים.
רוכב על גל ההצלחה, הוציא שבת אלבום אוסף, החל להופיע בתיאטרון קיסריה, והקליט את אלבומו השביעי, "זמן אהבה", שיצא ב-2003. האלבום התאפיין כנוטה יותר לכיוון הפופ-מזרחי, עם להיטים כמו "החוף של טרפטוני" (שאת מילותיו כתב שבת בעצמו ללחן יווני) "בשם האהבה" ו"זמן אהבה".
האלבום כלל גם את השיר "הרי את מקודשת לי", שכתב עוזי חיטמן והלחין שבת לזכרם של בני הזוג ויקי כהן ומוטי בוטיל שנהרגו באסון ורסאי.
בשנת 2006 הוציא שבת אלבום דואטים נוסף, "חברים 2", שכלל דואטים עם שירי מימון, פבלו רוזנברג, גד אלבז ומשה פרץ.
באותה שנה התנסה במשחק לראשונה, במחזמר "כמו בסרט", לצד הראל מויאל ומיקי קם.
בשנת 2007 חבר שבת לפבלו רוזנברג, והשניים יצאו לסיבוב הופעות, שתועד על גבי DVD ותקליטור.
המופע כלל שיר אחד חדש, "אבא", שכתב והלחין דורון מדלי.
השיר זכה להצלחה גדולה, והפך לאחד משיריו האהובים ביותר של שבת.
בשנת 2008 הקליט שבת גרסת כיסוי לשירו של עוזי חיטמן "ניגונה של השכונה" עבור הפרויקט "עבודה עברית - שרים עוזי חיטמן".
בספטמבר אותה שנה הוציא את אלבומו "אני שר אלייך", שהגיע למעמד אלבום זהב בתוך מספר שבועות מיום צאתו.
ב-19 באוגוסט יצא הסינגל הראשון מהאלבום, "תרצי בי", שהלחין שבת למילים של השחקנית אפרת בוימולד.
בנובמבר יצא הסינגל השני מהאלבום, "מלאכית" שכתב והלחין זיו רובינשטיין.
האלבום יצא לאור בהפקת ארומה מיוזיק, שמייצגת את שבת החל משנה זו.
בין החודשים דצמבר 2008 עד ינואר 2009 השתתף שבת בפסטיגל, בתור אמן אורח.
באלבום נכלל הלהיט "שתדעי" (מילים: עינת הולנדר, לחן: רביב בן-מנחם), שהיה לשיר המושמע ביותר ברדיו בשנת 2010 לפי נתוני אקו"ם.
כמו כן הצליחו מהאלבום הסינגלים "לומר לך ש..", "מה ששלי שלך" ו"ואני שר".
בתוך חודש הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, על מכירות של למעלה מ-30,000 עותקים.
בהמשך זכה האלבום למעמד פלטינה על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים.
בקיץ אותה שנה, כחלק מהמאבק לשחרור החייל השבוי גלעד שליט הלחין (בשיתוף עם צביקה פיק) וביצע את השיר "בוא הביתה, בוא גלעד".
ביוני 2011 הוציא את הסינגל "את בנשמה" מאלבומו ה-13 במספר.
בראיון לנדב בורנשטיין סיפר על תהליך ארוך של חזרה בתשובה והתקרבות לדת, שהשפיע על הטקסטים והלחנים של האלבום.
ב-15 באוגוסט 2011 שודר סרט דוקומנטרי של שבת שנקרא "שלומי שבת מודה אני", העוסק בתופעה של חזרה בתשובה בקרב מוזיקאים, ובו משתתפים דוד דאור, קובי אפללו, דין דין אביב, אייל גולן, קרן פלס, אודי דוידי ועוד.
בשנים 2012–2019 משתתף שבת בתוכנית The Voice ישראל בתור מנטור, כאשר בעונה החמישית של התוכנית, הוא משמש כמנטור בשיתוף עם יובל דיין.
ב-19 בפברואר 2012 הוציא לאור שבת אלבום כפול בשם "אחד לנשמה / אחד למסיבה".
האלבום הורכב מתקליטור אחד של שירים שקטים ותקליטור שני של שירים קצביים.
מבין השירים הקצביים התפרסמו השירים "את בנשמה" ו"גשם אהבה", ומבין השירים השקטים התפרסמו "מתאהב בך" ו"יש לך".
השיר "יש לך" זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ב.
באותה השנה כתב עם הבת שלו, מנור שבת, את סינגל הבכורה שלה, "כשאתה".
בשנת 2013 השתתף בפעם החמישית בפסטיגל בתור זמר-אורח, וכן שודר בערוץ הילדים ספיישל משיריו בהשתתפות כוכבי הפסטיגל ומנחי ערוץ הילדים.
באותה השנה זכה ב"טקס נבחרי הילדים" בתור זמר השנה.
השיר "רפסודה" מתוך האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-2 בפברואר הוציא את הסינגל "אין לי שקט" שהגיע למקום החמישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
באוגוסט 2019 יצא חידוש של שבת לשירו של יגאל בשן "איתך" כשיר ראשון מאלבום מחווה לזמר המנוח.
במרץ 2020, הוציא שלומי יחד עם הזמר אליעד את "מורידים את הירח", סינגל ראשון מתוך האלבום "חברים 3".
בספטמבר 2020 פרסם את הסינגל "מה אתה עובר" יחד עם עדן אלנה, כחלק מאלבום שיתופי הפעולה "חברים 3", שמטרתו הייתה להעלות את נושא אברה מנגיסטו שנפל בשבי חמאס ונמצא שם 6 שנים.
את השיר כתב והלחין שלומי יחד עם אבי אוחיון.
באותו החודש, פורסמה גרסת כיסוי של שבת לשיר "אני ואתה" של אריק איינשטיין, אותה ביצע לצד אמני ארומה מיוזיק עידן עמדי, יובל דיין, לירן דנינו, גיא ויהל, עדן אלנה, ספיר סבן ואודיה אזולאי.
באוקטובר של אותה השנה שבת נדבק בנגיף הקורונה, אך התאושש והחלים.
במהלך אשפוזו יצא השיר "בוא הביתה", ששבת שר יחד עם אחותו לאה שבת וילדיו מנור ואביהו שבת.
השיר הפך מזוהה עם סיפור מחלתו והחלמתו של הזמר והביא להפיכתו ללהיט שהביא אותו גם למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
במרץ 2021 הוציא ביצוע לשיר הושיעה את עמך במסגרת פרויקט צמאה.
בשנת 2021 נבחר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל.
ב-18 בינואר 2022 הוציא את הסינגל "היין שנשאר" יחד עם איתי לוי.
ב-24 ביולי הוציא את הסינגל "כמה את יפה לי היום".
ב-18 בספטמבר הוציא את הסינגל "שיר הרפואה" יחד עם שוקי סלומון.
ב-4 בדצמבר הוציא את הסינגל "רגעים".
ב-12 בינואר 2023 הוציא את הסינגל "קרובים" יחד עם משה פרץ.
ב-30 באוגוסט הוציא את הסינגלים "חלום ישן" ו"כמו הרוחות".
ב-2023 שיחק לראשונה בסדרת הטלוויזיה "משמר הגבול" בה הוא מגלם את שלומי ברכה, אביו של גיבור הסדרה אבי ברכה.
ב-10 במרץ 2024 הוציא את הסינגל "מכתב מיוסי" שמבוסס על משפטים שכתב רס"ם במיל' יוסי הרשקוביץ שנפל ב-10 בנובמבר 2023 ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל.
את השיר כתבו אמיר אטיאס, טל שגב ועוזי ג'ורג' כשהלחן מבוסס על הקלטה של הרשקוביץ באייפון.
שבת השלים את הלחן עם אטיאס ושגב.
ב-16 במרץ 2024 השתתף שבת באלבום EP של יעקב שוואקי בשם "גוף ונשמה" בשיר "הנר דולק".
ב-18 בפברואר 2025 הוציא את "שימי ראש עליי", שהגיע למקום ה-3 במצעד מדיה פורסט.
ב-28 בספטמבר 2025 הוציא את "דרישת שלום", שהגיע למקום הראשון במצעד.
באוגוסט 2024, הוציא לאור אוטוביוגרפיה בשם "אני אמות על הבמה", שכתב עם הסופר יניב מגל.
שבת היה נשוי לחני, ממנה התגרש ב-1989. לזוג נולדו שני ילדים, הזמרים מנור שבת ואביהו שבת.
"שלומי שבת וחברים - בקיסריה" (2004)
"שלומי שבת ופבלו רוזנברג - המופע המשותף בקיסריה" (2007)
"יחד על הבמה" (עם יהודה פוליקר) בקיסריה (2015)
שלומי קוריאט (נולד ב-24 בספטמבר 1976) הוא שחקן, קומיקאי ומנחה טלוויזיה ישראלי.
קוריאט נולד למשפחה ממוצא מרוקאי בעיר יבנה.
בנעוריו למד במגמת התיאטרון והמשחק בתיכון לאמנויות "תלמה ילין".
הוא שירת כלוחם בצנחנים ובפיקוד העורף והחל ללמוד משחק ותיאטרון בבית הספר למשחק "בית צבי".
בשנת 2011 השתתף בעונה השישית של "רוקדים עם כוכבים", בה זכה במקום הראשון עם הרקדנית הדס פישר.
בשנת 2014 שודרה העונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "גולסטאר", בה קוריאט השתתף.
בשנת 2021 השתתף בתוכנית "סטנד אפ NATION".
כשסיים את לימודיו ב"בית-צבי", חבר לקומיקאים יובל סמו ואופיר לובל ויחדיו הקימו הרכב קומי שנקרא, "שלישיית פרוזאק".
יחד עם השלישייה הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות ובמופעי בידור שונים ברחבי הארץ, בין היתר הופיעו יחד בתוכניות הטלוויזיה "דומינו" ו"המופע המרכזי" ששודרו בערוץ 2.
בשנת 2003 זכה קוריאט יחד עם "שלישיית פרוזאק" בתואר "אנשי השנה בבידור", ב"טקס אנשי השנה", שהופק על ידי ערוץ 2.
יחד עם השלישייה הופיע קוריאט בכ-800 הופעות בידור ברחבי הארץ, בארצות הברית ובפני חיילים בבסיסי צה"ל.
ב-2005 לקחו חברי השלישייה פסק זמן מרצף ההופעות, אולם הם עדיין מופיעים בהרכב המקורי במקומות שונים בישראל ובפני חיילים.
לאחר פסק-הזמן שלקחו "שלישיית פרוזאק", פנה קוריאט גם לתחום הדרמטי ושיחק בסדרות דרמה בטלוויזיה ובתיאטרון.
ב-2006 גילם מורה בסרטו של חנן פלד, "מכתבים לאמריקה".
באותה שנה השתתף בהצגת הילדים "עכבר העיר ועכבר הכפר" בהפקת התיאטרון שלנו.
בשנת 2007 גילם איש עם כדור בסרטו של ערן קולירין, "ביקור התזמורת"; גילם את דורון בסדרת הטלוויזיה של אורי ובני ברבש, "מילואים" ששודרה בערוץ 2 והחל לגלם את אבי "הטחול" אסולין בסדרת הפשע של HOT3, "הבורר", לצידם של משה איבגי, יהודה לוי, חנה אזולאי-הספרי ואחרים.
באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "מסודרים" כשגילם מוביל מחאה של אוהדי קבוצת כדורגל.
ב-2008 גילם את יובל שחורי וג'ו בלאק בסדרת הטלוויזיה שביים שי קפון "בובות".
ב"תיאטרון הבימה" שיחק בין היתר במחזות המחודשים "חלום ליל קיץ" של שייקספיר ו"השוטר אזולאי" של אפרים קישון.
במקביל למשחק בתפקידים דרמטיים קוריאט לא זנח את העולם הקומי.
בין השנים 2008–2009 הוא שיחק בין היתר בסדרות הטלוויזיה "הרצועה", ששודרה בערוץ ביפ, ב"טוב שבאת!", שאותה הנחה מוני מושונוב ובעונה השלישית של תוכנית הסאטירה, "שבוע סוף!", ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2010 הנחה את תוכנית הבוקר "קיץ", לצדה של אורנה דץ בערוץ 24 והופיע בתפקיד אורח בעונה השישית של "הפיג'מות".
בשנת 2011 שלומי קוריאט שיחק תפקיד אורח בסדרה החברים של נאור בתפקיד נצח אזולאי, ותפקיד אורח בפרק אחד לפני האחרון של הסדרה החיים זה לא הכל.
כמו כן, שיחק בסדרת הקומדיה של ערוץ 2 "השנים הכי יפות" בתפקיד השוטר מוטי כהן.
בשנת 2011 השתתף בסרט הקומדיה של הבמאי אריק לובצקי "הפנטזיה הגדולה של סימיקו הקטן" בתפקיד מכלוף לצידם של ציון ברוך, נטע גרטי, מיכה אוזין סליאן ואורי גבריאל.
כמו כן, שיחק בתפקיד נסים בסרט של שמי זרחין העולם מצחיק ובסדרה נשואים פלוס והשתתף בפסטיגל הקרוב לסירוגין עם אלי פיניש.
במהלך אותה שנה החל לשחק במחזמר "פרח השכונות" בתיאטרון באר שבע, פרי עטו של קובי אוז.
בשנת 2013 החל לשחק לצדם של ישראל קטורזה והילה סורג'ון פישר בסדרה הקומית "ישראל", המשודרת בערוץ 10. בהמשך החל להשתתף בעונה השנייה של "גולסטאר" .
בשנת 2014 עלתה לשידור התוכנית "דרבי הקריוקי של ישראל" בערוץ 24 אותה הנחה קוריאט.
בכול פרק לצד אומנים מוכרים שונים ("שופטים").
בשנת 2015 החל להופיע בעונה השנייה של הסדרה שנות ה-80, בתפקיד מורדי, טיפוס תמהוני, נשי ומוחצן, אשר נוטה להתעמר, לאיים ולקלל הרבה, ובסדרה "אטלנטיקה" של HOT בתפקיד צידקי.
בפברואר 2016 החל לשחק במחזה "שלא תתעורר הילדה", מאת שי שבתאי ותומר אבירם ובבימויו של רוני ניניו לצד השחקנים: משה איבגי, אלמה דישי ויוסף אבו ורדה.
באותה שנה השתתף בסרטו של שי כנות "ארבע על ארבע" וכמו כן חזר לשחק בסדרה "החברים של נאור" בעונה הרביעית.
ב-2017 שיחק בסרטי הקולנוע "מסע הטבעת" ו"מבצע ביצה".
בשנת 2018 גילם את תפקיד צבי בסדרה הקומית ד"ר קראז' המשודרת בערוץ מַכַּאן 33. ב-2019 שיחק בסרטו של אריק לובצקי "סדקים".
באותה שנה שיחק גם בקומדיות "אול אין" ו"המוסד" והחל לגלם את סרג'יו קונסטנזה (במקביל למשה אשכנזי) במחזמר "גבעת חלפון אינה עונה" המבוסס על הסרט של הגשש החיוור בתיאטרון הבימה.
בחנוכה באותה שנה גילם את הנסיך ג'ון במחזמר "רובין הוד ולוחמי הצדק" שהוצג בכל רחבי הארץ.
בנוסף באותה שנה שיחק בסרט סנולנד.
בשנים 2021–2022 שיחק בסדרת הנוער ספיידרז בתפקיד דייוויד.
ב-2022 חזר שלומי לשחק את מורדי בסדרת ההמשך שנות ה-90, ומשתתף במחזמר "החבדניקים" בתפקיד מנשה המאפיונר (במקביל ליניב סוויסה) בתיאטרון הקאמרי, ושיחק מספר דמויות שונות בסדרה "פשע לא מאורגן" של קשת 12.
בנובמבר באותה שנה לוהק קוריאט לסדרת הטלוויזיה בת השוטר וישחק לצד ליאנה עיון, עוז זהבי ועוד, קוריאט מגלם את דניאל פאר וצולם לסדרה בקיץ 2023.
ב-2023 גילם פעם נוספת את מורדי בסרט "ההילולה".
בנוסף השתתף בסדרה איסט סייד ששודרה בכאן 11 וגם בסדרה 4:20 המשודרת בהוט.
ב-2024 גילם את ארנון בסדרה "פטריק".
ב-2025 שיחק בסרט "תמונות יפואיות", סרט המשך המבוסס על הסדרה, גילם את יעקב הילד, עבריין שלא מפחד מאף אחד חוץ מאמא שלו חצ'ורה שובאשי (ג'וליה מסלאווי).
בשנה זו שב לגלם את דמותו של מורדי אוחנה בסרט "ההילולה 2 – החתונה".
קוריאט נשוי לאורית, והם הורים לשלושה: שירה, ליהי ויונתן.
שלומי סרנגה (נולד ב-7 באוקטובר 1973) הוא זמר-יוצר ישראלי.
סרנגה נולד בתל אביב לאב יליד ספרד ולאם ממוצא בולגרי.
אביו, איזידור, איש עסקים, היה אמרגן חובב לזמרים צעירים שביקשו לעשות מוזיקה יוונית בארץ, ובילה חלק ניכר מזמנו במועדוני הזמר היווני הראשונים ביפו.
סוזי, אחותו הגדולה של שלומי, כתבה מילים לשירים בז'אנר המזרחי.
שניים מהם מופיעים באלבום היו זמנים של זוהר ארגוב (1981).
אביו של שלומי סרנגה נפטר ב-1988 כששלומי היה בן 15. דודו של שלומי, סמי סרנגה, לקח אותו תחת חסותו המוזיקלית, לימד אותו לנגן באורגן, וסייע לו להתחבר לתעשיית הזמר היווני.
הפריצה הגדולה הראשונה של סרנגה הייתה עבודתו כ"זמר הבית" במועדון הלילה האתונאי - "חבית הזהב".
סרנגה התגורר באתונה במשך כשנה, וצבר פופולריות רבה, בין השאר בשל הדמיון בין קולו של סרנגה לקולו של הזמר היווני הנודע סטליוס קזנג'ידיס.
כשחזר סרנגה לארץ, בשנת 1995, הוציא את אלבום הבכורה שלו "מוזיקה יוונית ברמה אחרת".
שנה אחר כך הוציא את "ניחוח יווני", כאשר על העטיפה האחורית הוא מצולם יחד עם קזנג'ידיס.
בשנת 1998 הוציא סרנגה אלבום נוסף, "שר קזנג'ידיס", שבו מבצע סרנגה שירים של הזמר היווני סטליוס קזנג'ידיס.
בשנת 2000 הוציא סרנגה את האלבום "חגיגה יוונית", שהחזיר את סרנגה להצלחה.
אלבום זה הוא אחד האלבומים המצליחים של סרנגה.
האלבום מכר 120,000 עותקים והוכתר לאלבום פלטינה.
כעבור שנה הוציא סרנגה את האלבום "בבריזה יוונית" שכלל את הלהיט "הופה הופה".
בשנת 2002 הקליט סרנגה עם הזמר מושיק עפיה את הדואט "חלום מתוק", ובאותה השנה יצא סרנגה לסיבוב הופעות ראשון ורשמי בארץ אשר יצא על גבי דיסק כפול בשם "שלומי סרנגה בהופעה חיה".
תחילה 2 החלקים נמכרו בנפרד ורק ב-2005 הוציא סרנגה מהדורה כפולה.
עד תקופה זו, כמעט כל שיריו של סרנגה היו ביוונית חוץ מנדירים ביותר לדוגמת "הזמן הישן" שיצא ב-2004 וכלל באלבום "הזמן הישן", הדואט עם יזהר אשדות "נערה מהצפון" שהוקלט במסגרת "מפגשיר" בערוץ 24 בשנת 2005, והשיר "מונו" שיצא בשנת 2008.
בשנים שאחרי החל להקליט יותר בשפה העברית.
בשנת 2009 הוציא סרנגה אלבום נוסף שנקרא "מונו".
חלק מהשירים באלבום היו בעברית דוגמת "מונו" (שאותו הלחינה דיקלה), "האומנם" (חידוש לחוה אלברשטיין), והדואט "עוד יום יבוא" עם זוהר ארגוב, שהוקלט כאשר סרנגה שר ביוונית והקטעים שבהם זוהר שר מוקלטים מסקיצות ישנות של השיר.
לשיר צולם קליפ המורכב מקטעים הלקוחים מהופעות של זוהר וסרנגה שולב בו באמצעות אפקט רקע ירוק וחלק באנגלית דוגמת "Don't Let Me Be Misunderstood" (של נינה סימון) אותו ביצע עם רד בנד.
עוד באותה שנה, הוציא סרנגה סינגל נוסף לאלבומו הבא שנקרא "כל הנשים יפות".
בשנת 2010 שיחק סרנגה בסדרת הטלוויזיה "אחד העם 101" בתפקיד שוטר, ושר את שיר הנושא של התוכנית "טבא טומבה".
באותה השנה הוציא את השיר "גלו לו", חידוש של השיר "קולו לו" , של הזמר המצרי עבד אל-חלים חאפז.
ב-2011 הוציא סרנגה את האלבום "לא עזבתי מעולם".
משנה זו, סרנגה מופיע דרך קבע עם שמעון פרנס במופע "חצי עולם כבר שר יוון".
סרנגה ופרנס השתתפו ביחד גם בפרק בו טיילו ביוון, בתוכנית התיירות "חופשה VIP" בקשת 12.
ב-2015, השתתף כזמר אורח בשיר של טונה "למה לא עכשיו".
בשנת 2018 הוציא את האלבום "מיסירלו", בו ביצע בין היתר, גרסת רמיקס מחודשת בשם "דם דם", ללהיט של אריס סאן מ-1972.
סרנגה מופיע ברחבי הארץ, ונוהג לארח בהופעותיו זמרים מיוון וקפריסין.
בשנת 1998 אימץ אורח חיים צמחוני, ובשנת 2011 אימץ אורח חיים לקטו-צמחוני (נמנע מאכילת ביצים).
מוזיקה יוונית ברמה אחרת (1995)
חגיגה יוונית (2001) - זכה למעמד אלבום זהב
שר יוונית מהדורה מיוחדת - יצא ביוון לחנויות (2003)
הזמן הישן (2004) - זכה למעמד אלבום זהב
מונו (2009) - זכה למעמד אלבום זהב
בהופעה חיה - אלבום כפול (2005)
ראש בראש - שלומי סרנגה ומושיק עפיה (2009)
שלומית היא אחת מתלמידותיו של ישו, המתוארת בקצרה בבשורות ובפירוט רב יותר בבשורות האפוקריפיות.
שלומית הייתה אשתו של זבדי ואמם של השליחים יעקב ויוחנן בן זבדי.
על פי פרשנויות מסוימות, היא הייתה אחותה הצעירה של מרים, אם ישו.
לעיתים היא מכונה "מרים-שלומית" או "שלומית נושאת המור".
על פי המתואר בבשורה על-פי מרקוס, שלומית הייתה בין העדים לצליבת ישו, וכן בין הראשונות שהגיעו לקברו על מנת למשחו בשמנים ובבשמים, וגילו כי הוא קם לתחייה.
היא מוזכרת פעם נוספת, כשהיא פונה לישו בבקשה שייתן לבניה לשבת לצדו בשמיים.
בבשורה על-פי מתי היא לא מוזכרת בשמה, אלא כאשת זבדי ואמם של יעקב ויוחנן; בבשורה על-פי יוחנן מוזכרת "אחות מרים", והפרשנות המקובלת היא כי מדובר בשלומית ושהיא אחות מרים ודודתו של ישו.
בכתבים חיצוניים לנצרות יש תיאורים מפורטים יותר של שלומית, המצביעים על אפשרות שהיא הייתה דמות חשובה בין מקורבי ישו, אך תפקידה צומצם בכתבים הקאנוניים.
היא מוזכרת בבשורה הסודית על פי מרקוס ; ובבשורה על פי תומאס, כמו גם בבשורה היוונית של המצרים, מתוארים שני דיאלוגים של שלומית עם ישו, המציגים אותה כתלמידתו.
שלומיאל הוא מונח עברי שמקורו ביידיש (שלימזל), המתאר אדם ביש מזל ומגושם.
שְׁלֻמִיאֵל בֶּן צוּרִישַׁדָּי מוזכר בספר במדבר כנשיא שבט שמעון.
על-פי חז"ל, שלומיאל בן צורישדי הוא שמו המקורי של זמרי בן סלוא, ראש בית אב משבט שמעון שחטא בחטא הזנות ונהרג בידי פינחס.
המשורר היהודי-גרמני היינריך היינה טוען בשירו "יהודה בן הלוי" כי קיימת מסורת עממית, כי לא היה זה זמרי שבו פגע פינחס, אלא אדם בשם שלומיאל, שהוא "אבי שושלת השלומיאלים".
בתרבות היהודית ובתרבות הגרמנית (אשר הושפעה רבות מתרבות יהדות אשכנז, הלא היא גרמניה) קיימות מספר התייחסויות לשלומיאלים:
אדלברט פון שאמיסו, "סיפורו המופלא של פטר שלומיאל" (במקור בגרמנית Peter Schlemihls wundersame Geschichte) - בחור ביש גדא מוכר את הצל שלו לשטן ויוצא למסע.
"שלומיאל איש חלם", של יצחק בשביס-זינגר (על בסיס סיפורים אלה, נוצר הסרט "הרפתקאות שלומיאל")
וי של תומאס פינצ'ון (משנת 1963)
בנוסף נמצא הביטוי ביש-גדא בשירו של נתן אלתרמן - אליפלט, "כאשר עוד היה הוא רק ילד, כבר היה הוא ביש גדא גדול".
לפי ההקשר גם שם התכוון אלתרמן לשלימזל.
בדיחה עממית ממחישה את משמעות ההבדל (כביכול) בין המונחים:
הבדיחה הופיעה בסדרה האמריקאית "מחלקת גנים ונוף".
שלומי חיימי (נולד ב-19 ביוני 1989) הוא רוכב אופניים ישראלי לשעבר שהתמחה באופני הרים.
היה הראשון שייצג את ישראל בענף במשחקים האולימפיים, בריו (2016) ובטוקיו (2020).
ניצח 34 תחרויות בינלאומיות (נמצא בטופ 10 בעולם במספר הניצחונות).
הישראלי הראשון והיחיד שניצח תחרות ברמה Hors Class (דרום אפריקה 2015).
*שיא ישראלי וטופ 10 בעולם במספר הניצחונות באליפות מדינה (נכון ל-2022).
ייצג את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובישראל באולימפיאדת טוקיו (2020).
בפברואר 2025 התמנה למאמן נבחרת ישראל באופני הרים לגברים.
מגיל 15 החל להקדיש את רוב זמנו לרכיבה.
הוא ייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות ורכב בשורות קבוצות בינלאומיות:
SwissPower Team- ב-2007 רכב בקבוצה השווייצרית המובילה, יחד עם נינו שורטר, תומאס פרישקינכט, פלוריאן פוגל ועוד.
ב-2008 רכב בקבוצה השווייצרית Scott Allianz.
ב-2010 רכב בקבוצה האיטלקית Infotre Leegougan.
בין השנים 2011-2014 רכב בקבוצה הגרמנית Focus MIG.
בין השנים 2015-2016 רכב בקבוצה האנגלית Novus omx pro team.
ב-2017 הוחתם חיימי על ידי קבוצת האופניים הישראלית, סייקלינג אקדמי טים.
בין השנים 2017-2019 היה שותף בהקמה ובייצוג של קבוצת Bike Way Racing Team, הקבוצה נסגרה ב-2020.
ב-2020-2021 ייצג את הקבוצה הישראלי סייקלינג אקדמי.
ב-2022, שנתו האחרונה כרוכב הישגי, עשה כפרייבטיר (עצמאי).
הישג השיא שלו כנער היה מקום שביעי באליפות העולם באופני הרים (קרוס קאונטרי) לצעירים (עד גיל 18) ב-2007 לאחר זינוק מעמדה 85. בנוסף זכה בתחרות ב-Basel כחלק מהסבב השווייצרי היוקרתי.
באוגוסט 2013 סיים במרוץ בסבב הגביע העולמי, שנערך במון סנט אן שבקנדה, במקום ה-21, הישג שיא לרוכב ישראלי בסבב מרוצים זה, שעמד עד 2024.
במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו אזרבייג'ן ביוני 2015 סיים חיימי במרוץ אופני הרים במקום 18 בתוצאה של 1:49:18 שעות.
בדירוג העולמי הצליח שלומי להגיע למקום ה-26. הישג שיא לרוכב ישראלי.
באפריל 2015 זכה שלומי בתחרות ברמה HC בפיטרמאריצבורג, דרום אפריקה.
הישראלי היחיד שהצליח נכון לכתיבת שורות אלה (2024).
בסוף מאי 2016 הבטיח חיימי את השתתפותו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובכך הפך לרוכב אופני ההרים הראשון שמייצג את ישראל במשחקים.
את המרוץ האולימפי פתח חיימי בצורה מצוינת ודורג רביעי בתום הקפת המסלול הראשונה (מתוך 7 הקפות), אך בסיבוב השני והשלישי סבל משני תקרים והתדרדר למקום ה-44. הוא סיים את המרוץ במקום ה-29 בזמן של 1.43:30 שעות (פיגור של 10:02 דקות מהמנצח נינו שורטר).
באליפות העולם 2019, שנערכה במון סנט אן בקנדה, סיים חיימי במקום ה-30. הישג שיא לרוכב ישראלי במרוץ זה.
חיימי ייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), במהלכה סיים במקום ה-33 בגמר תחרות הקרוס קאנטרי.
באוגוסט 2022 הודיע חיימי על פרישה לאחר שניצח באליפות ישראל לבוגרים בפעם העשירית בקריירה.
חיימי מתגורר בחיפה ומפעיל עסק לאימון והדרכת רכיבת אופנים, הכולל תוכניות אימון וסדנאות של מיומנויות רכיבה.
כמו כן, מציע הרצאה בה מספר על הדרך שלו כפורץ דרך בתחום.
שלום (שלומי) קעטבי (1953 בערך – 9 בספטמבר 2025) היה ניצב במשטרת ישראל.
את שירותו במשטרה עשה, בין השאר, כלוחם וכקצין בימ"מ.
נולד בשכונת גבעת עמל בתל אביב להורים שעלו מתימן.
שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים והשתחרר בדרגת רב-סרן.
ב-1980 התגייס למשטרת ישראל ועשה את מרבית תקופתו בשירות הקבע במשטרה במסגרת משמר הגבול.
הוא פיקד על צוות ופלגה בימ"מ.
בשנת 1990 שימש מפקד פלוגה ג' בדרגת סגן ניצב והיה הקצין הבכיר בשטח במהלך מהומות הר הבית.
על תפקודו באירוע זה זכה לשבחים מהוועדה שהוקמה לחקר האירוע.
ב-1995 סיים קורס בכיר ללוחמה בטרור בארצות הברית.
שימש חבר בצוות המשא ומתן של המשטרה.
עמד בראש צוות המשא ומתן בפרשת ההתבצרות בביתו של עוזי משולם.
קעטבי סיים לימודי תואר שני בפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה ושימש הפסיכולוג הראשי בבסיס ההדרכה הראשי של משמר הגבול.
שימש מפקד מרחב שומרון בדרגת ניצב משנה, וכמפקד מג"ב דרום בדרגה זו.
ב-2002 מונה לסגן מפקד מחוז יהודה ושומרון, ב-2005 מונה למפקד המכללה לקצינים בכירים, וביולי 2007 מונה למפקד המחוז והועלה לדרגת ניצב.
בשנת 2009 סיים את תפקידו.
ב-2019 התמנה על ידי השר לביטחון פנים גלעד ארדן לראשות ועדה לבחינת מעמדם של האסירים הביטחוניים בישראל.
ב-2020 היה חבר הצוות הבין-משרדי לבחינת המדיניות בנוגע לאיסור על צריכת קנאביס בישראל.
קעטבי היה חבר תנועת הביטחוניסטים.
נפטר ב-9 בספטמבר 2025. התגורר בכפר סבא, והובא למנוחות בבית העלמין הצבאי בעיר.
שלומית או שלום הייתה אחות הורדוס, מלך יהודה.
נולדה לאחת מן המשפחות המכובדות באֱדוֹם.
סבה, אנטיפס, היה מושל אדום מטעם אלכסנדר ינאי ושלומציון, ואביה, אנטיפטרוס, היה אפוטרופוס על יהודה מטעם יוליוס קיסר וידידו של הורקנוס השני.
אמה, קיפרוס, הייתה נסיכה ערביה ממשפחת המלוכה הנבּטית.
לשלומית היו ארבעה אחים: פצאל, הורדוס, יוסף ופרורא.
שלומית נזכרת לראשונה בכתבי יוסף בן מתתיהו בתיאור בריחתו של הורדוס מפני צבא הפרתים, בעלי בריתו של מתתיהו אנטיגונוס, המלך החשמונאי האחרון, לאחר שהורדוס הוכתר למלך יהודה על ידי רומא (40 לפנה"ס).
בעצת אלכסנדרה השנייה, אם ארוסתו מרים החשמונאית, ברח הורדוס לאדום עם חייליו וגם עם הנשים (ביניהן אמו, אחותו, ארוסתו ואמה).
הורדוס השאיר את הנשים במצדה, לפני שהמשיך לפטרה בערב.
לכן הטיל מצור על מצדה, אבל גשם שירד, מילא את בורות המים ואפשר לנצורים להישאר שם ולא לנסות לברוח לערב.
דמותה של שלומית, כפי שהיא מצטיירת בספריו של בן-מתתיהו, היא של אשה תככנית, שמעצם היותה אחות המלך ולכן אחד האנשים הקרובים והנאמנים לו ביותר, לא נמנעה מלבחוש בענייני חצר המלוכה.
את יריבתה העיקרית לתשומת לבו של הורדוס ראתה שלומית במרים, גיסתה, ומשום כך ניסתה ככל יכולתה להבאיש את ריחה וכך להמעיט מהשפעתה של מרים על הורדוס.
לאחר שרצח ("תאונת טביעה" בבריכה בארמונו ביריחו) את אריסטובולוס השלישי (36 לפנה"ס), הכהן הגדול האחרון מבית חשמונאי ואחיה בן ה-17 של מרים אשתו, זומן הורדוס אל מרקוס אנטוניוס כדי להתנצל על כך.
בזמן הפגישה ביניהם פשטה שמועה שאנטוניוס עינה את הורדוס למוות.
כשחזר, עדכנה אותו שלומית שאלכסנדרה כבר הצליחה לשכנע את יוסף, בעלה של שלומית, לברוח מהארמון ולהימלט אל המחנה הרומאי לשם הגנה, אחר כך יראה אנטוניוס את מרים ויחזיר להן את השלטון.
מלבד זה העלילה על יוסף, ש"נזדווג למרים לעיתים תכופות".
היא הייתה לועגת לשלומית ואמה על מוצאה הנחות של משפחתן והשנאה הייתה הדדית.
היא אמרה דברים קשים מאוד על אחותו ואמו של הורדוס וקנאה עזה אכלה אותן.
הן בדו עליה דברים רבים, שבגדה בו ושלחה את תמונתה לאנטוניוס.
הורדוס חרד שאשתו תילקח ממנו על ידי שליט המזרח של האימפריה הרומית.
כשיצא הורדוס לנסיעה ארוכה, הפקיד את מרים בידי יוסף, סוכן הבית (ובעלה של שלומית), וציווה עליו להרוג את מרים במקרה שאנטוניוס יוציא אותו להורג.
כששמע הורדוס שיוסף גילה למרים את הוראתו, נתקף טירוף ושלומית מצאה הזדמנות לחזק את קנאתו בעזרת שקרים, מה שגרם לו לצוות להוציא את שניהם להורג.
לדעת ההיסטוריון אריה כשר, שלומית השיגה בכך יעד נוסף מלבד התנכלות לאויבתה האישית - היא הצליחה בהזדמנות זאת להיפטר מבעלה המבוגר ממנה בשנים רבות.
יוסף אכן הוצא להורג, ובשנת 34 לפנה"ס שלומית נישאה לקוסטובר, אדומי ממשפחת כהני האל קוס, שמונה על ידי הורדוס למושל אדום ועזה.
קוסטובר פיתח שאיפות אישיות ולאומיות, כשהחליט להפסיק לקבל את מרותו של הורדוס.
הוא חשב שהאדומים צריכים להתנער מחוקי היהודים והשלטון היהודי ולחזור למסורת שלהם.
כך פנה לקלאופטרה מלכת מצרים, טען בפניה שאדום הייתה מאז ומתמיד חבל ארץ ששייך למצרים וביקש שתדרוש את החבל מאנטוניוס, אז יקבל קוסטובר את מרותה כשליט אדום.
קלאופטרה בקשה את אדום מאנטוניוס, אך הוא סירב למלא את מבוקשה.
בעקבות זאת, הורדוס רצה להרוג את קוסטובר, אבל סלח לו לבקשת שלומית וקיפרוס.
כעבור זמן מה, לאחר ריב בין שלומית ובעלה, שלחה שלומית לקוסטובר גט, בניגוד לחוק היהודי, המאפשר רק לגבר לעשות זאת ומונע מהאשה להינשא שוב ללא הסכמת בעלה.
כדי להסביר את מעשיה, טענה שלומית בפני הורדוס שעשתה זאת מתוך אהבתה אליו, כי קוסטובר תכנן לבצע הפיכה.
הורדוס הוציא להורג גם את בעלה השני של אחותו.
הורדוס יצא לרודוס להתייצב בפני המנצח, הקיסר אוגוסטוס, והשאיר את אימו, אחותו וכל משפחתו במצדה, ואילו את מרים ואלכסנדרה, שבגלל מריבותיהן עם שלומית וקיפרוס לא יכלו לגור באותו מקום, השאיר באלכסנדריון.
למרות זאת, המריבות לא פסקו.
שלומית וקיפרוס, מתוך שנאתן למרים, ניצלו את כעסו של הורדוס על יחסה המריר של מרים אליו, הסיתו אותו נגדה ועוררו את קנאתו אליה.