tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יואי, דואי ולואי – שלישיית אחים זהים, אחייניו של דוד קמצוץ
יואי דאק (Huey Duck) – המנהיג בקרב האחים
דואי דאק (Dewey Duck) – החכם בקרב האחים
לואי דאק (Louie Duck) – הכי פיקח בקרב האחים
וביגיל "ובי" ונדרקוואק (Webbigail "Webby" Vanderquack) – ברווזה קטנה, מזכירה את דייזי דאק בצעירותה
Bentina Beakley) – אומנת ושומרת הבית, סבתה של ובי
דאקמר' (Duckworth) – המשרת של דוד קמצוץ
שגרן (במקור: לאנצ'פאד) מק'קוואק (Launchpad McQuack) - טייס מקצועי, אך מתקשה מאוד בנחיתות.
דונלד דאק (Donald Duck) - הברווז המפורסם בעל פגם הדיבור.
דונלד השאיר את האחיינים בהשגחתו של דוד קמצוץ בזמן שהוא עזב לשירות בחיל הים.
דונלד מצטרף להרפתקאות החבורה לעיתים קרובות.
בסדרה בעברית מדבב אותו שי נובלמן.
מר פלינטגולד (Flintheart Glomgold) - היריב המושבע של דוד קמצוץ.
משמש כדמות הנבל הראשית בסדרה.
ברווז זקן ממוצא סקוטי ונחשב לברווז השני העשיר בעולם לאחר הדוד קמצוץ.
זומם תמיד כיצד ירוויח יותר כסף או כיצד יצליח לגרום לדוד קמצוץ לאבד את הונו.
חבורת הביגלים (The Beagle Boys) - משפחת שודדים אשר מנסה כל הזמן לשדוד בנקים או לשדוד את הכספת של הדוד קמצוץ.
מג'יקה דה ספל (Magica De Spell) - מכשפה רבת עוצמה, אשר מנסה באופן תדיר להשיג מטבע נדיר אשר ברשותו של הדוד קמצוץ.
אגדות המלך שלמה היא סדרת אנימציית פלסטלינה ישראלית שהופקה לטלוויזיה על ידי האנימטור רוני אורן ושודרה בערוץ הראשון בין השנים 1992–1993. בשנת 2006 פרקי הסדרה יצאו במארז DVD על ידי גלובוס יונייטד.
עלילת הסדרה התבססה על סיפורי שלמה המלך, כפי שהן מופיעות בספרו של חיים נחמן ביאליק, "ויהי היום".
לסוף כל פרק היה מוסר השכל ייחודי.
אגדות האחים גרים (ביפנית: グリム名作劇場, באנגלית: Grimm Masterpiece Theatre) היא סדרת אנימה יפנית בת 46 פרקים, שהופקה לטלוויזיה ב-1987, למשך שתי עונות, בהשראת "מעשיות האחים גרים".
בישראל, הסדרה שודרה בערוץ 2 הניסיוני, בערוץ הילדים, ובשידורים חוזרים גם בערוץ ג'וניור.
באמצע שנות ה-80 החליט תאגיד Nippon Animation להפיק סדרת טלוויזיה על פי אגדות העם הידועות של האחים גרים.
הם בחרו בבמאי פומיו קורקאווה, והוא בחר 24 סיפורים, חלקם מפורסמים וחלקם פחות ידועים, כדי לבסס עליהם סדרת אנימה.
בין האגדות שנבחרו; שלגיה, עמי ותמי, נסיך צפרדע, כיפה אדומה, החתול במגפיים, כחול הזקן, היפהפייה הנרדמת, סינדרלה, היפה והחיה, רפונזל ועוץ לי גוץ לי.
בשנת 2007, הפיצה חברת "פליי רקורדס קידס" מבחר פרקים מסדרת הטלוויזיה עם הדיבוב המקורי בהוצאת DVD מחודשת, כאשר בכל דיסק 2 פרקים.
העונה הראשונה שודרה בערוץ 2 הנסיוני מ-21 באוקטובר 1987 עד 22 בנובמבר 1987 והיו בה 24 פרקים.
הפרקים מסודרים, לפי סדר שידורם המקורי בטלוויזיה.
בעקבות הצלחת הסדרה הופקה לה עונה שנייה בת 22 פרקים, עם סיפורים נוספים שליקטו האחים גרים.
הפרקים מסודרים לפי סדר שידורם המקורי בטלוויזיה.
אגדות החורבן הן אגדות חז"ליות העוסקות בעיקר בחורבן בית המקדש השני (70 לספירה) ומה שקדם לו, בהרוגי ביתר לאחר מרד בר כוכבא (135 לספירה), ובסיפורים אישיים קשים הכרוכים במאורעות אלו.
אגדות אלו מכונסות בעיקר בתלמוד הבבלי בפרק חמישי של מסכת גיטין, בתלמוד ירושלמי במסכת תענית, במדרש איכה רבה ובמסכת אבות דרבי נתן.
לעיתים מתייחסים במונח 'אגדות החורבן' רק לאגדות שבמסכת גיטין.
על אודות חורבן בית ראשון מסופר בעיקר בספר ירמיהו, בספר מלכים ובספר דברי הימים, ורמזי סיפורים נמצאים במגילת איכה.
אך גם באגדות שבמדרשים ובתלמוד מובאים סיפורים על חורבן בית ראשון.
אגדות החורבן הן מהדברים המותרים בלימוד ביום תשעה באב, אשר בו לומדים רק בעניינים הקשורים לחורבן ואבלות.
האגדות מובאות בעיקר במסכת גיטין, מ עד .
המשנה במקום עוסקת ב"דין סיקריקון" – התְנאים שלפיהם מותר לקנות קרקעות מגויים שלקחו אותן מבעליהן ככופר נפש, ואין חיוב להחזירן לבעליהן הקודמים.
מדובר בתקופה שלאחר המרד הגדול וחורבן בית שני, והתלמוד מספר על מקרי השוד האלו.
אגב העיסוק בנושא "דין סיקריקון" הנזכר, התלמוד פותח בדברי האגדה על החורבן:
מכאן, מספר התלמוד את המעשים שהביאו לחורבן ירושלים – המעשה בקמצא ובר קמצא, את המעשה בתרנגול והתרנגולת שהביא לחורבנו של הר המלך, וכן המעשה ביתד העֲגלה שהביא לחורבן העיר ביתר במרד בר כוכבא.
לאחר סיום האגדות, ב, חוזר התלמוד לעסוק בסוגיית "הלוקח מן הסיקריקון".
מלבד במסכת גיטין, ישנן אגדות נוספות או גרסאות אחרות לאותן אגדות, בתלמוד במסכת סנהדרין בפרק חלק, ב, ובמקורות מדרשיים שונים, ובהם: איכה רבה, מדרש תנחומא, ילקוט שמעוני, אבות דרבי נתן ועוד.
הסיפור הראשון שמובא בגמרא הוא המעשה בקמצא ובר קמצא, שבו הוזמן בטעות לסעודה חגיגית שונאו של בעל הסעודה (בר קמצא) במקום אוהבו (קמצא); משהתבררה הטעות, גורש בר קמצא בבושת פנים ולא הועילו לו כל תחנוניו.
משום שראה שהחכמים ישבו בסעודה ולא מחו על ביושו, העליל לקיסר שהיהודים מרדו בו, והוכיח זאת באמצעות יצירת רושם שקרי שהכהנים מסרבים להקריב בבית המקדש קרבן שנשלח בידי הקיסר.
עקב סיפורו של בר קמצא שלח הקיסר את נירון להילחם בירושלים.
כשהגיע נירון לירושלים ירה כמה פעמים חיצים לארבע רוחות השמים ובכל הפעמים נפל החץ כשהוא מצביע לכיוון ירושלים.
נירון הבין שזה רמז משמים שרצון ה' הוא להחריב את ירושלים.
נירון ביקש מילד שיגיד לו פסוק אקראי מלימודיו.
הילד אמר: , כלומר שאחרי שאדום (כינוי לרומא) תחריב את בית המקדש, ה' ינקום בה.
נירון אמר שהוא אינו מסכים להיות שליחו של ה' להחריב את המקדש ואחר כך להיענש על כך, ולכן ערק והתגייר.
הגמרא מציינת שמצאצאיו יצא רבי מאיר.
אחרי שנירון ערק, שלח הקיסר את אספסיאנוס, שערך מצור על ירושלים במשך שלוש שנים.
הבריונים ששלטו בעיר רצו להילחם ברומאים ואילו הרבנים התנגדו לכך וחפצו לעשות שלום עם הרומאים.
באותה תקופה היו בירושלים שלושה עשירים שיכלו לפרנס את העיר למשך עשרים ואחת שנה, אך בשביל לאלץ את הרבנים להסכים למלחמה, שרפו הבריונים את מחסני התבואה.
מיד התחיל רעב בירושלים שעלה בנפשות.
ממדי הרעב מתוארים בסיפור על מרתא – אישה עשירה ממשפחת הכהונה בייתוס.
מרתא בת בייתוס ישבה בביתה בירושלים ושלחה את אחד ממשרתיה לקנות לה סולת בשוק על מנת שיכין לה לחם כפי שהיא מכירה.
המשרת חזר אליה ובפיו בשורה שהסולת אזלה, אך ישנו קמח חיטה נקי.
הוא שב ובישר שאף הקמח הנקי אזל, אך ישנו קמח זול יותר.
עד שהוא הגיע לשוק – אף הקמח הזול אזל אך עדיים היה קמח שעורים.
מרתא שלחה אותו שוב, אך גם קמח השעורים אזל.
נואשת למצוא מזון, יצאה מרתא בעצמה אל השוק למצוא דבר מה לאכול.
אך בהליכתה היא דרכה על גללי בהמה.
רבן יוחנן בן זכאי קרא לאבא סיקרא, ראש הבריונים, שהיה גם אחיינו, ושאלוֹ עד מתי יהרגו את העולם ברעב.
אבא סיקרא ענה לרבן יוחנן בן זכאי שהוא לא יכול למנוע זאת כי אם יגיד דבר נגד זה הבריונים יהרגו אותו.
לבסוף סיכמו השניים כי רבן יוחנן יתנהג כחולה ואבא סיקרא יניח נבלה על מיטתו כדי שיחשבו שמת וכך יוכלו תלמידיו לשאת אותו אל מחוץ לעיר, כביכול כדי לקברו.
כשתלמידיו רבי אליעזר ורבי יהושע הגיעו לחומה, ביקשו הבריונים לדקור את רבן יוחנן בן זכאי כדי לוודא שהוא מת.
התלמידים התנגדו ואמרו שאם הרומאים יראו שכך היהודים מתנהגים לרבם זה יהיה ביזיון בפני הרומאים.
הבריונים התרצו וביקשו רק לדחוף אותו כדי לוודא שהוא אכן מת.
שוב טענו התלמידים שיהא זה בזיון.
כך הוציאו את רבן יוחנן בן זכאי מירושלים.
אספסיאנוס ורבן יוחנן בן זכאי
רבן יוחנן בן זכאי ניגש למחנה רומא וקרא אל אספסיאנוס "שלום המלך!" אספסיאנוס פירש זאת כזלזול בקיסר ואיים על רבן יוחנן במוות, אך רבן יוחנן הסביר שהוא עתיד להתמנות למלך, כיוון שכתוב בפסוק שבית המקדש ייכבש על ידי מלך.
בינתיים הגיע שליח מרומא ובישר שאספסיאנוס מונה לקיסר.
באותם רגעים, אספסיאנוס נעל נעל אחת אך לא הצליח לנעול את השנייה, וכשניסה להוריד את הראשונה גם לא הצליח, וביקש את עצתו של רבן יוחנן.
אמר לו רבן יוחנן ששמועה טובה מרחיבה את העצמות ולכן עליו למצוא אדם שנוא שלמראהו עצמותיו יתכווצו.
העצה הועילה ואספסיאנוס התפעל מחכמתו.
לאחר מכן הודיע אספסיאנוס שעכשיו עליו לנסוע לרומא, ואם רבן יוחנן בן זכאי רוצה ממנו משהו אז שיבקש כעת.
רבן יוחנן ביקש שלא יחריב את יבנה ולא יהרוג את חכמיה, שלא יהרוג את שושלת הנשיאים של רבן גמליאל ורופאים שירפאו את רבי צדוק.
אספסיאנוס הסכים ובזכות זה המשיכה מסורת התורה אחרי החורבן.
חולשתו של רבי צדוק נבעה מצומות במשך ארבעים שנה כדי שלא יחרב הבית.
עקב תעניותיו הצטמק גופו עד שכל פעם שאכל היה המאכל בולט בגרונו.
הרופאים של רומא ריפאו אותו על ידי השקייתו במים מעורבים בסובין, ואז במים מעורבים בסובין גסים וקמח, ואז במים מעורבים בקמח בלבד, עד שמעיו התרגלו לאכילה.
אספסיאנוס שלח את טיטוס להחריב את ירושלים.
טיטוס הכניס זונה לקודש הקודשים, פרס ספר תורה ובא עליה, ואז קרע את הפרוכת, ונעשה נס וירד ממנה דם, וטיטוס חשב שהרג בזה את אלוהים.
טיטוס עשה מהפרוכת שק לבזיזת כלי המקדש.
בדרכו לרומא איימה סערה להטביע את ספינתו ובתגובה התריס טיטוס כי גבורת ה' היא רק במים.
בת קול ענתה לו שיעלה ליבשה וילחם עם יתוש.
כשעלה ליבשה, נכנס יתוש למוחו דרך האף, וניקר בו במשך שבע שנים.
הגמרא מספרת על נסיונותיו להתמודד עם היתוש ולאחר מכן על תיאורו וגודלו של היתוש כשפתחו את ראשו של טיטוס לאחר מותו.
טיטוס הותיר צוואה שישרפו את גופתו ויפזרוה בשבעת הימים, כדי שה' לא ימצא אותו להעמידו בדין.
הגמרא מספרת שאונקלוס אחיינו העלהו באוב ושאלו שלוש שאלות: מי חשוב בעולם הבא, האם להתגייר, ובמה נענש בעולם הבא.
טיטוס ענה כי ישראל חשובים, קשה לקיים את מצוותיהם ולכן עדיף להתגרות בהם בעולם הזה וכך להיות ראש, ועונשו הוא שצוואתו מתקיימת שוב ושוב – ששורפים אותו ומפזרים את אפרו בשבעת הימים.
לאחר מכן העלה אונקלוס את בלעם ושאלו את אותן שאלות.
בלעם ענה שישראל חשובים, שלא יתחבר אליהם, ושנידון בשכבת זרע רותחת.
לאחר מכן העלה את ישו ושאלו את אותן שאלות.
ישו ענה שישראל חשובים, שידרוש את טובתם כי כל הנוגע בהם כנוגע בבבת עינו של ה', ושנידון בצואה רותחת כי
בסיום הקטע מביאה הגמרא ברייתא המסכמת את סיפורו של בר קמצא, שבשמיים מחשיבים את הביוש עד כדי כך, שבגלל ביושו של בר קמצא, סייע לו ה' בהלשנתו לרומאים, מה שהביא להרחבת בית המקדש.
התלמוד מספר על מנהג הבאת התרנגולים לחתונה של אנשי טור מלכא (המכונה במקורות אחרים הר המלך), שהיה יישוב גדול מאוד.
גדוד רומאים גזל מאנשי המקום תרנגולים, שהיו אמורים לסמן מזל טוב לחתן וכלה, ואנשי טור מלכא הכו את הגדוד.
גדוד החיילים שלח להודיע לקיסר כי אנשי המקום מרדו בו.
בתגובה, עלה הקיסר על העיר יחד עם כוחות גדולים כדי להכניע את המקום, אך הם נעצרו בידי גיבור מקומי בשם "בר דרומא", שהביס את הרומאים.
הקיסר הניח את כתרו על הארץ לאות אבל ופנה לאלוהים באמירה: אדון העולם כולו, אם נוח לך, אל תמסור אותי ואת מלכותי ביד אדם אחד.
באותה העת אמר בר דרומא כי אין לו צורך בעזרתו של אלוהים במלחמה.
בר דרומא הלך באותה העת לעשות את צרכיו, ובדיוק באותו זמן הכיש אותו נחש והרגו.
הקיסר שראה את הנס שנעשה לו מחליט לעזוב את העיר ולשוב לביתו.
יהודי העיר שראו זאת החלו לחגוג באכילה ושתייה לאור נרות רבים.
הקיסר, שכבר הספיק להרחיק, ראה את אור הנרות והחשיב זאת לזלזול ובעקבות כך הוא שב לעיר, הרג בה והחריבה.
בתלמוד מובא שבצבא שהחריב את העיר היו שלוש מאות אלף חיילים נושאי חרבות.
כמו כן מובא בתלמוד שטור מלכא היה מקום כה גדול שבזמן שחיילי המלך הרגו בצד אחד של העיר, אנשים מצידה השני של העיר עדיין המשיכו בחגיגות בלא שידעו מה קורה בצדו האחר.
המדרש מתאר גם את צדיקותם של אנשי כפר סכניא של מצרים.
התלמוד מספר גם על חורבן ביתר.
אנשי היישוב נהגו לנטוע ארזים בעת הולדת תינוק ואורן בעת הולדת תינוקת, ולעשות מהם חופה בעת חתונתם.
פעם אחת נשבר יצול המרכבה (שקא דריספק) של בת הקיסר שנסעה באזור.
מלוויה כרתו ארז מארזי היישוב כדי לתקן את המרכבה ואנשי המקום נפגעו ותקפו אותם.
בשל כך הקיסר עלה עליהם והחריב את המקום.
האגדות מציינות שנהרגו כל כך הרבה אנשים במקום שנהרות הדם הגיעו עד הים ושהדם הספיק לדשן את האדמה במשך שבע שנים.
לאחר מכן מספר התלמוד על ההרג הגדול שביצע נבוזראדן בחורבן בית ראשון.
הסיפורים על חורבן ירושלים התרחשו במרד הגדול ואילו הסיפורים על חורבן ביתר התרחשו במרד בר כוכבא, אף על פי שהתלמוד כורך את שניהם יחד.
משם עובר התלמוד לסיפורים פרטיים, בעלי אופי מצמרר, על ילדים שהובלו בספינה לצורך זנות וקפצו אל הים אל המוות כדי שלא יצטרכו לזנוֹת, על אשה (מוכרת כ"חנה") ושבעת בניה שנהרגו בשל סירובם להשתחוות לפסל בצו הקיסר.
מעשה זה מסתיים בדבריה של האם אל בנה הצעיר, בזו הלשון:
עוד מסופר על התפילין הרבות שנשארו מהריגת אנשי ביתר, על ילדים שנשבו, על פדיונו של רבי ישמעאל, על שבייתם של בנו ובתו של רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול לעבדים והניסיון לזווגם זה לזה.
מסופר גם על צפנת בת פניאל ביתו של הכהן הגדול שהייתה יפה מאוד ואנסו אותה.
אגדות החורבן במסכת גיטין מסתיימות במעשה על שוליה של נגר שנתן עינו באשת הנגר.
כשביקש הנגר ללוות משולייתו כסף, הציע השוליה שהאדון ישלח אליו את אשתו והשוליה ישלח איתה את הכסף.
כששאל הנגר לאחר שלושה ימים היכן אשתו, ענה השוליה כי שלח אותה מיד לדרכה אך שמע כי בדרך אנסו אותה נערים.
בכך ביקש לרמוז לו שזנתה מרצון, ושאין לו לחקור את המעשה כיוון שהנערים מפרסמים מעשיהם ללא בושה.
ביקש הנגר את עצתו של השוליה, וזה ייעץ לו לגרש את האשה, והסכים להלוות לו כסף לתשלום כתובתה המרובה.
לאחר שגרשה הנגר, נשאה השוליה.
כשלא היה יכול הנגר לשלם את חובו, הציע השוליה כי תמורת החוב יבוא לעבוד בביתו כמשרת.
בתו של נקדימון בן גוריון
במסכת כתובות מסופר שרבן יוחנן בן זכאי יצא מירושלים וראה ריבה (נערה) מלקטת שעורים מבין גללי בהמתן של ערבים.
כשראתה אותו, כיסתה את שערה וביקשה שיפרנסה.
רבן יוחנן בן זכאי שאלה מי היא, והיא ענתה לו שהיא בתו של נקדימון בן גוריון.
שאל אותה רבן יוחנן בן זכאי לאן הלך ממונם של אביה ושל חמיה.
היא ענתה לו שאביה לא נתן כסף לצדקה, ולכן הפסיד את כל ממונו, וגם את ממונו של חמיה שנשמר איתו.
רבן יוחנן בן זכאי בכה ואמר:
רבי אלעזר בר צדוק סיפר שראה אותה מלקטת שעורים מבין גוויות סוסים בעכו ודרש עליה את הפסוק:
המהר"ל מפראג מתמקד בפירוש האגדות בספריו "חידושי אגדות על הש"ס" ו"נצח ישראל".
לדבריו, חלק מן האגדות לא אירעו במציאות ולא באו אלא לרמוז על פרטים עמוקים בקשר שבין עם ישראל לבין אלוהים וארץ ישראל, והשייכות שלהם לחטאים של אנשי הדור ההוא.
הסרט הישראלי המאויר "אגדת חורבן" מבוסס על אגדות החורבן ועל מקורות נוספים.
אגדת דשא היא סדרת דרמה ישראלית שנכתבה על ידי גל פרידמן, בוימה על ידי עופר ויצמן והועלתה לשידור בערוץ 10 בדצמבר 2006. העונה השנייה עלתה באפריל 2007.
הסדרה עוסקת בניהולה של קבוצת כדורגל ובתככים בין חברי הקבוצה וההנהלה.
עינת, (דניאלה וירצר) היא אשת עסקים נחשבת ומצליחה שיורשת את קבוצת הכדורגל של אביה שנפטר ומחליטה לסגור אותה.
שחקני הקבוצה אינם רוצים שהקבוצה תיסגר ומחליטים לנסות למנוע זאת.
דמות מרכזית נוספת בסדרה היא דמותו של אסי (סמי הורי), כדורגלן על סף פרישה.
אסי שותף ליוזמת השחקנים למנוע את סגירת הקבוצה.
לעינת יש חבר בשם שחר (נבו קמחי), עורך דין מצליח העובד איתה.
עינת מתלבטת אם להכניס משקיע שימנע את סגירת הקבוצה, שחר מתנגד לכך בגלל שאסי שכב פעם עם עינת.
עינת היא ברוקרית נחשבת שגרה בדירה בתל אביב עם חברה שחר, עו"ד שעובד איתה.
הסדרה מתחילה לאחר מותו הפתאומי של אביה, איתו לא הייתה בקשר מאז ילדותה.
עינת יורשת מאביה קבוצת כדורגל כושלת וכאשת עסקים מחושבת, ועל מנת להרחיק מחייה כל קשר לעבר הכואב, מחליטה עינת לפרק את הקבוצה.
הירושה הופכת את חייה של עינת ומאלצת אותה להתמודד עם הגברים בחייה.
אלה כוללים בעיקר את שחר ואת אסי, שחקן הקבוצה העומד על סף פרישה.
אסי, ערס באופיו, נאבק יחד עם שחקני הקבוצה כדי למנוע את סגירתה.
לקראת סוף העונה מחליטה עינת לא לסגור את הקבוצה.
בפתח העונה השנייה מחפשת עינת משקיע לקבוצת הכדורגל שלה.
היא מבקשת משחר להשקיע, אבל הוא מסרב כי הוא גילה שעינת בגדה בו עם אסי, שחקן הקבוצה.
עם הגילוי שחר מנתק איתה את הקשר אך לבסוף הם משלימים.
שחר נשוי, ומגיע לרבנות להתגרש כדי שיוכל להתחתן עם עינת.
ברגע האחרון מחליט שאשתו הנוכחית היא היחידה שמבינה אותו והיא האישה הטובה ביותר עבורו ומבטל את הגירושין.
שחר נפרד מעינת והחתונה שלהם מבוטלת.
באמצע העונה הראשונה פגש אסי את תמי (גלית גיאת), אם חד הורית לילד בן 6. השניים מכירים בדייט, יוצאים יחד ובמהלך העונה השנייה עוברים לגור ביחד.
אסי מציע לתמי להתחתן איתו והיא מסכימה.
תמי מגלה שאסי התנשק עם עינת וכאשר היא שואלת אותו אם הוא מאוהב בה הוא אומר לה שלא.
תמי אינה מאמינה לו והולכת לשאול את עינת.
גם עינת אומרת לה שאינה מאוהבת באסי, אך תמי מחליטה בכל זאת לבטל את החתונה שלה ושל אסי.
בהמשך היא מתחרטת ושניהם ממשיכים בהכנות לחתונה.
בפרק האחרון בעונה עינת מודה שהיא אוהבת את אסי, אך הוא מתחתן עם תמי.
שחקנ/יתתפקידסמי הוריאסיגלית גיאתתמידניאלה וירצרעינתנבו קמחישחראורי גבריאלמאיר "מריומה"דפנה דקלאביטלדינה סנדרסוןריביעופר סקריואברותי בורנשטייןאלהמיקי גבעשבתאימיכאל רוז'צקייוריהדס מורנומורן
"אגדות רומח הדרקון" היא טרילוגיית ספרי פנטזיה אפית שעלילתם מתרחשת בעולם המערכה רומח הדרקון.
הספרים נכתבו בידי מרגרט וייס וטרייסי היקמן ופורסמו בשנת 1986. הם מהווים המשך לסדרת ספרי רשומות רומח הדרקון, וחוקרים את חייהם של התאומים רייסטלין וקרמון מאז'ר.
לטרילוגיית הספרים שתי עלילות מרכזיות: נסיונותיו של רייסטלין להתעלות לגדולה ושל קרמון לעצרו, וכן מהלכה הצבאי של אחותם-למחצה, שרת הדרקונים קיטיארה אות-מאטר, לכיבוש את העיר פלנתאס.
הספר הראשון בטרילוגיה, "עת התאומים", מתרחש כעבור שנתיים מאז מלחמת הרומח.
רייסטלין מתכנן לתפוס את מקומה של טאקיזיס בפנתיאון האלים.
נסיונותיו כוללים את בקשת עזרתה של כוהנת פלאדין, קריסניה וכן מסע בזמן לימים שלפני החורבן הגדול לצורך הריגת המכשף פיסטנדנטילוס.
כל אותה עת מנסה אחיו קרמון לעצרו בעזרתו של הקנדר גדילן קוץ-רגל.
הספר השני, "מלחמת התאומים", מתאר את הגעתם של החבורה לצריח הכישוף הנעלה בעיר פלנתאס כמאה שנים לאחר החורבן.
רייסטלין, שכעת שאל את זהותו של פיסטנדנטילוס, מאגד צבאות לצורך תקיפת עיר הגמדים תורבדין.
הספר השלישי, "מבחן התאומים", מביא את התקפת צריח הכישוף הנעלה בידי צבאותיה של קיטיארה אות-מאטר.
כמו כן, הספר מגלה את עתידה של המלחמה בין רייסטלין לטאקיזיס, ואת נסיונותיהם של קרמון וגדילן למנוע עתיד זה.
הספר השלישי בטרילוגיה זכה להישאר מספר שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס מה-12 באוקטובר 1986 ועד ל-2 בנובמבר 1986 .
רייסטלין מאז'ר – מכשף ממסדר הגלימה השחורה, וככל הנראה המכשף החזק ביותר בכל תולדות קרין.
קרמון מאז'ר – אחיו התאום של רייסטלין, לוחם חזק.
תניס חצי-אלף – חבר של קרמון, מנסה להגן על פלנתאס.
גדילן קוץ-רגל – קנדר שעוזר לקרמון.
קיטיארה אות-מאטר – אחותו למחצה של קרמון.
קריסניה טאריניוס – כוהנת המשרתת את פלאדין.
לורד סות' – אביר המוות, אביר סולאמניה לשעבר, המשתייך כעת למסדר הורד השחור.
הספר פותח בפגישה בין קריסניה כוהנת פלאדין, אסטינוס ההיסטוריון ורייסטלין, המכשף האפל.
קריסניה היא כוהנת מוכשרת (מועמדת להחליף את אליסטן הכוהן העליון של פלאדין), אך גם קצת מתנשאת.
בפגישתה עם רייסטלין הוא מותיר עליה רושם כפי שאיש מעולם לא עשה.
קריסניה נחושה לעצור את רייסטלין במסעו לצד האפל, והוא מזמין אותה לצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס.
בינתיים, מי-נהר פוגש בטיקה מאז'ר בפונדק העיירה מרגוע, ושואל אודות קרמון.
היא מתחמקת משאלתו, היות שקרמון נהפך שמן ושיכור כלוט מאז פגישתם האחרונה.
תניס חצי-אלף מגיע אף הוא יחד עם קריסניה, כאשר הם נרדפים בידי יצורים שנשלחו על ידי רייסטלין.
טיקה משלחת את קרמון מביתה להצטרף למסעם של גדילן, קריסניה ובופו (גמדת מחילות שהתאהבה ברייסטלין) לצריח וויירן.
בדרך הם נתקלים בלורד סות', שכמעט והורג את קריסניה אשר ניצלת בזכות כוחו של פלאדין.
בצריח הם מגלים כי רייסטלין מתכנן לנסוע בזמן ולהשיג מספיק כוח שיאפשר לו להתעמת מול טאקיזיס, אלת הזדון, ולתפוס את מקומה.
קרמון מבקש מהקוסמים לשלוח אותו ואת קריסניה הנמצאת בתרדמת אחורה בזמן.
קרמון כדי לעצור את אחיו, ואת קריסניה כדי שהכוהן הגדול של איסטר יוכל להצילה.
גדילן מפריע למהלך הכישוף ונשלח יחד איתם, בכך מפר את החוק שקובע כי קנדרים, גמדים ונומים אינם יכולים לנוע ברחבי הזמן מהפחד כי ישנוהו.
החבורה מוצאת עצמה בממלכה הקדושה איסטר בימים שלפני החורבן הגדול, מקום משכנו של המלך הכוהן.
שומרים מגלים אותם וטועים לחשוב שקריסניה הותקפה על ידי קרמון, היות שהוא לבוש מוזנח והיא מכוסה חבלות לאחר שהותקפה בידי לורד סות'.
קריסניה נלקחת למקדש פלאדין ואילו קרמון לזירת קרבות נוסח קולוסיאום.
מתברר כי רייסטלין שלח את אחיו לזירה כדי שיתפכח משכרותו וישיב לעצמו את כוחותיו.
לאחר שחזר לפיכחות, קרמון מבין כי עליו להרוג את פיסטנדנטילוס בשביל להציל את אחיו.
אולם, הוא מאחר לבצע את תוכניתו כאשר רייסטלין מצליח לנטול את זהותו של המכשף הדגול.
רייסטלין חושף בפני קריסניה את עובדת היותו של המלך הכוהן אדם פשוט, והיא נמלטת מהמקום שבורת לב.
כל כהני האמת באיסטר מרגישים את כעס האלים על העיר ועל המלך הכוהן, קריסניה ביניהם.
בימים האחרונים לפני החורבן כל כהני האמת עוזבים את העיר ומציעים לקריסניה לעזוב איתם.
קרמון מגלה שרייסטלין ארגן את הקרבות בחבריו לזירה ומחליט להורגו.
הוא, קריסניה וגדילן ממהרים למקום מושבו של רייסטלין בשעה שממלכת איסטר מתחילה להתמוטט.
גדילן נלכד תחת הריסות וקרמון מתקרב לרייסטלין ונחוש להורגו.
אולם, קריסניה עוצרת בעדו, מה שמאפשר לרייסטלין להשלים את כישוף המסע בזמן שיצילם מהחורבן הגדול.
בסוף הספר פורץ החורבן הגדול.
רייסטלין, קרמון וקריסניה מגיעים לצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס, כמאה שנים לאחר החורבן הגדול.
קרמון, שרצה להרוג את אחיו, מנסה כעת לעזור לו להגיע לתקופת ההווה.
בהגיעו לשער הצריח, רייסטלין נבחן בידי שומרי הצריח אם הוא אכן אדון העבר וההווה.
מתגלה כי רייסטלין הביס את פיסטנדנטילוס והצליח לשאוב את נשמתו, בכך הגביר את כוחו לאין שיעור.
רייסטלין מחפש אחר השער לשאול, המקום שיעזור לו להתעלות לדרגת אל.
בנוכחו כי השער אינו קיים, הוא נתקף בחמת זעם.
הוא וקריסניה נפגשים עם אסטינוס, היסטוריון הספרייה הגדולה בפלנתאס, בניסיון לגלות להיכן הועבר השער.
רייסטלין יוצר את כדור זמן ההווה החולף ובעזרתו מתגלה כי השער הועבר למצודה הקסומה זהמאן, הממוקמת באדמות הגמדים.
העלילה עוברת לגדילן, שנמצא בשאול, אם כי הוא אינו מודע לדבר.
הוא פוגש בטאקיזיס אלת הזדון, שאומרת לו כי הוא שינה את רצף הזמן ובכך אפשר לה להשתלט על העולם.
בנוסף, הוא פוגש בגנום בשם גנימש, שעוזר לו להיחלץ מן השאול ולתקן את מכשיר ההעברה בזמן.
באותה עת, רייסטלין, קרמון וקריסניה עושים דרכם דרומה ונלכדים בידי חבורת פושעים.
קרמון מזמין את מנהיגם לדו-קרב, אשר בסופו הוא מנצח, וחבורת הפושעים - אשר בתוכם נמנים גם אבירי סולאמניה - מצטרפים אליהם.
קרמון הופך לגנרל צבאותיו של פיסטנדנטילוס, ורבים ממשיכים להצטרף לשורותיו בעת שהחבורה ממשיכה את מסעה דרומה.
בהמשך מתוארת פגישה בין גמדי ההרים של ממלכת תורבדין לבין גמדי הגבעות, שטוענים כי גמדי ההרים גנבו מהם אספקה וממון.
כאשר גמדי ההרים מסרבים להשיב את האבוד, גמדי הגבעות מצטרפים לצבאו של קרמון.
קריסניה נמלטת לאחר שרייסטלין דוחה אותה מעליו ומחליטה לבשר את דבר האלים לעם, כשם שסהר-פז עשתה כמאתיים שנים לאחר מכן במלחמת הרומח.
היא מגלה מקום הנגוע במגפה ומוצאת כהן שווא גוסס, שאת אמונתו היא מנסה להמיר.
הכהן מאמין לה שהאלים קיימים אך הוא כועס עליהם על המאורעות שהתרחשו, מכדי לאמץ את האמונה בהם.
קריסניה מבינה שלא תצליח לחדש את האמונה באלים בזמן הזה.
רייסטלין וקרמון מגיעים למקום הימצאה ורייסטלין מכין את קריסניה לצורך הבאתו לשאול.
מסעו של פיסטנדנטילוס מסתיים בפיצוץ, ורייסטלין שרואה שהוא משחזר את המהלכים שהובילו לכך מנסה לשנות את העתיד הצפוי לו.
רייסטלין משתמש בבועת דרקון שברשותו על מנת ליצור קשר עם דאלאמר, שולייתו, ולומד על טעותו של פיסטנדנטילוס שעלתה לו בחייו.
כשהדבר הושלם, רייסטלין מאבד שליטה והבועה מתנפצת.
קרמון נפגש ברהגר כור-אש, אבי סבו של חלמיש כור-אש ורוכש את אמונו ובכך מבסס את צבאו.
קרמון וצבאו כובשים את מצודת פקס תרקס, הודות לעזרתם של גמדים אפלים ובוגדניים.
גמדי ההרים נמלטים לתורבדין ומאבטחים את השער בהתכוננותם למלחמה הממשמשת ובאה.
כראס, גיבור הגמדים, מצליח לפצוע אנושות את רייסטלין, וקריסניה מרפאה את פציעותיו למרות רצונו.
רייסטלין מגלה כי גדילן וגנימש נמלטו מהשאול וכעת הם שבויים בתורבדין.
רייסטלין מופיע בזמן כדי להציל את גדילן, אך הורג את גנימש כדי למנוע את התערבותו בתוכניותיו.
גדילן נלקח למבוכי המצודה זהמן, עליה השתלטו צבאותיו של קרמון.
הגמדים האפלים בוגדים בהם והורגים את גמדי הגבעות.
הם מנסים להתנקש בחייו של קרמון, אך מובסים.
קרמון נפגש עם גדילן, והם מתכוונים לחזור לזמן ההווה.
הם מפעילים את מכשיר ההעברה בזמן באותה עת שרייסטלין פותח את השער לשאול בעזרתה של קריסניה, מה שגורם לפיצוץ עז שממוטט את המצודה.
הספר מסתיים כאשר קולה של מלכת האופל קורא לרייסטלין.
קרמון וגדילן מגיעים לתקופת זמן מאוחרת מזו לה הם ציפו - שנתיים עברו וקונסטלציית שעון החול (סימנו של רייסטלין) שולטת בשמיים.
רייסטלין עורך קרב עם האלים, מביס את פלאדין ומכניע את טאקיזיס אלת הזדון.
הם מגלים את צריח הכישוף הנעלה בויירת' ואת גופתו של קרמון וכי העולם נותר שומם ואפרורי.
פר סליאן, רב המג ממסדר הגלימות הלבנות אולץ להישאר ולצפות בעוד העולם מסביבו גווע.
אסטינוס, היסטוריון הספרייה הגדולה בפלנתאס, אומר לרייסטלין כי גורלו להישאר לבד בעולם.
קרמון מגיע, ופר סליאן מוסר לו כי עליו לעצור את אחיו מלצאת מהשאול.
אסטינוס מוסר להם את הספר האחרון בספריה.
רייסטלין נתקף בהזיות בזמן שהותו בשאול, כאשר למעשה זו סדרת מבחנים שאותם עבר גם הומא רועץ-דרקון בזמן הגיעו לשאול.
קריסניה מנסה להגן עליו, אך נפגעת מעוצמת החזיונות ונותרת עיוורת.
רייסטלין נוטש אותה בתואנה כי היא מילאה את מטרתה.
בחזרה בפלנתאס, קיטיארה מופיעה עם מצודה מעופפת באורח קסם כאשר לצידה לורד סות'.
תניס חצי-אלף מתחיל לארגן מתקפה כנגדה.
הוא שולח מכתב ללאורנה, ומקבל קמע קסם שנועד להגן עליו זמנית מפני לורד סות'.
קרמון וגדילן מגיעים לפלנתאס בזמן ההווה.
הם קוראים את הספר של אסטינוס ומגלים שתניס מת בקרב עם לורד סות'.
גדילן מגיע לצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס מתוך כוונה להציל את תניס, ומצליח לגנוב ממנו את הקמע בטרם זה עושה את דרכו לכיוון לורד סות' על גבו של הדרקון קירשה.
תניס חוזר לצריח לאחר שגילה כי הקמע אינו ברשותו, ויחד עם קרמון משתגר אל תוך המצודה המעופפת בעזרת מכשיר ההעברה (שבנוסף למסע בזמן גם מאפשר טלפורטציה).
גדילן נשאר מאחור ובמהלך אמיץ מציל את קירשה הדרקון מידי דרקון שחור.
בעזרתו עף גדילן לכיוון המצודה ונפגש עם תניס וקרמון.
הם משתלטים על המצודה המעופפת ומגלים מהספר כי דאלאמר נהרג בידי קיטיארה לאחר שניסה לעצור את רייסטלין.
קיטיארה מגיעה לצריח המצודה ופוצעת את דאלאמר, שלפני שמאבד את הכרתו מהמם אותה ארצה והורגה באמצעות קסם.
כאשר תניס וקרמון מגיעים, דאלאמר מתעורר, אך הוא חלש מדי כדי לעצור את רייסטלין.
בהבינו כי הוא היחיד המסוגל לעצור את רייסטלין, קרמון נכנס לשאול.
לורד סות' מגיע כדי לתבוע את גופתה של קיטיארה, למרות שהתחננה בפניה חבריה לשעבר לא לתת לו לעשות זאת.
בראותו את העתיד הצפוי לעולם אם ינצח בשאול, רייסטלין מחליט להישאר מאחור.
הוא פוגש בקרמון ונותן לו את המטה של מאגיוס כדי שיוכל לסגור מאחוריו את השער.
קרמון מוצא את קריסניה בעודה חיה, ויחד הם יוצאים מהשאול.
קרמון סוגר את השער מאחוריו, משאיר את רייסטלין לחסדיה של מלכת האופל.
קרב פלנתאס נוצח, במחיר כיבושה של רוב העיר.
קרמון וגדילן נותנים את הספר האחרון לאסטינוס, שנדהם מעצם קיומו של ספר שטרם כתב.
קריסניה, כעת עיוורת, נעשית למנהיגת כנסיית פלאדין.
דאלאמר אוטם לתמיד את המעבדה שבה מצוי השער לשאול.
קרמון חוזר לטיקה בפונדק מרגוע, אשר מאושרת לראותו.
גדילן מוצא נקודה במפה שבה הוא מעולם לא ביקר, ומשתגר לשם באמצעות מכשיר ההעברה.
אגדות מעולם המסתורין היא סדרת טלוויזיה אמריקנית המבוססת על סדרת קומיקס משנות ה-50 מאת ויליאם מ.
גיינס, אשר שודרה ברשת הכבלים HBO בין השנים 1989–1996.
הסדרה דומה בסגנונה לסדרה "אזור הדמדומים", על אף שהעלילה נוטה יותר לכיוון אימה מאשר פנטזיה.
בסדרה מוצג המנחה בכל פרק, שחקנים ידועים מופיעים בה בתור אורחים במספר פרקים ותמיד ישנם אלמנטים מפתיעים בסיום.
המנחה של הסדרה הוא The Crypt Keeper, זומבי ערמומי וגס, שקם לתחייה ומספר את סיפוריו בתוך מרתף עינויים שנמצא באחוזה ישנה ורדופה.
הוא דובב על ידי ג'וני קאזייר.
לאחר שהסדרה צברה הצלחה ופופולריות הוא הוציא שני סרטי קולנוע באורך מלא ("Bordello of Blood", "Demon Knight") וסדרה מצוירת (1994–1997).
באותה תקופה נחשבה לאחת הסדרות הראשונות שמכילה ניבולי פה, עירום מלא ואלימות קשה.
"אֲגַדֶּלְךָ אֱלהֵי כָל נְשָׁמָה" (או בקיצור "אֲגַדֶּלְךָ") הוא פיוט מסוג "רשות לקדיש" שנכתב על ידי הרב אברהם אבן עזרא.
במקורו, הפיוט נועד לשמש הקדמה לאמירת הקדיש שלפני ברכות קריאת שמע של שחרית, אולם ברבות השנים הוא הופקע מייעודו המקורי ומשמש כיום במגוון הקשרים.
הפיוט מסיים בתפילה המיוסדת על תפילת קדיש, שיתגדל ויתקדש שמו של הבורא בעמו - עם ישראל, ולעיני כל העולם כולו.
הפיוט, שמסיים בתפילה המבוססת על הקדיש, משמש גם כפתיח לקדיש בקהילות מסוימות לפני תפילת שחרית.
פיוטו זה של אבן עזרא נפוץ בקרב קהילות עדות המזרח, בין השאר אצל יהודי חלב, שחותמים את השיר בשירת הבקשות, לפי מנגינות מתחלפות בהתאם לאותה שבת; יהודי בבל שנוהגים לשירו לאחר תפילת שיר הכבוד של יום ראשון.
בקרב קהילות יהודי גאורגיה, נהוג לזמר את הפיוט, בניגון מיוחד לפני תפלת ערבית של מוצאי שבת.
אגדות אנדרסן (בדנית: ...Der var engang) היא סדרת טלוויזיה מונפשת דנית לילדים, שמתארת בכל פרק אגדה שונה מאת הנס כריסטיאן אנדרסן.
הסדרה שודרה במקור בין השנים 1998 עד 2003, ובישראל היא שודרה בשנת 2005 בערוץ 23 ומאוחר יותר בערוץ ג'וניור.
הפרחים של איידה הקטנה / הנסיכה והאפון
הגנן והמשפחה / מרק הקיסמים
הנאהבים / פנס הרחוב הישן
איש השלג / תחרות קפיצה
גלגולו של סיפור / אלי לילה
מלכת השלג - חלק 1
מלכת השלג - חלק 2
"אגדת דשא" הוא שיר שנכתב על ידי מאיר אריאל כשהיה בן 18, והולחן על ידי שלום חנוך.
השיר הוא אחד השירים הראשונים שכתבו השניים יחד בקיבוץ משמרות לבקשת אחיו של חנוך.
הוא ביקש שיר בסגנון "יצאנו אט" עבור חתונה של זוג מחברי הקיבוץ, ואכן המילים מתאימות גם ללחן של דוד זהבי.
השיר נכתב והולחן בשנת 1961. שלום חנוך היה אז בן 14 בלבד.
במקור, השיר בוצע על ידי דני חנוך, אך היה זה דודו אלהרר שהקליט את השיר לראשונה בשנת 1973 בעיבודו של אלברט פיאמנטה.
אחר כך הקליטו אותו אושיק לוי וחנן יובל (גם הוא יליד קיבוץ משמרות, כמו מחברי השיר).
"אגדת דשא זכה מאז לביצועים רבים וישנן יותר מ-50 גרסאות מוקלטות לשיר.
אחד הביצועים הידועים הוא של אריק איינשטיין באלבומו "סע לאט" (1974).
בשנת 2000 בוצע השיר על ידי משתתפי המופע עם הגב לים (דורי בן זאב, אהוד בנאי, דויד ברוזה, אביב גפן, חנן יובל, דני ליטני, דני סנדרסון, יהודית רביץ, רונית שחר, תמוז ואודי אריאל, בנו של מאיר).
גם שלום חנוך עצמו הרבה לבצע את השיר, והוא נכלל במארז התקליטורים שלו "הקופסא", שיצא לאור בשנת 2004.
השיר המחורז כולל תשעה בתים, בנוסחתו הידועה.
הזמר חנן יובל פרסם בתים נוספים שנכתבו לשיר.
עלילתו מתארת מפגש של בני חבורה הנחים על מדשאה לעת ערב ושרים בצוותא; ייתכן שהם צעירים וצעירות, מכרים ומיודעים, מאותה מסגרת חיים, לימודים, שירות ועבודה.
האני השר מתאר שינה למחצה, בבית שמילותיו שונות בגרסאות המוקלטות השונות:
הבית החמישי מושר בדרך כלל כך:
הפזמון מסתיים בעזיבתה של המאהבת את הדשא והאני השר נותר בגפו.
השיר מנוגן לעיתים בימי מועד וזיכרון.
אגדז (צרפתית Agadez), ובעבר אגדס (Agadès) היא עיר במרכז ניז'ר ובירת מחוז אגדז המשתרע על פני כמחצית משטחה של המדינה.
העיר השוכנת בגובה של 520 מטרים מעל פני הים, נמצאת בגבולם של מדבר סהרה והסאהל, בפינתו הדרום-מערבית של מסיף הרי אייר.
שמה של העיר בא מהפועל אגדז (Egdez) בשפת הטוארג, שמשמעותו "לבקר", שכן בני הטוארג שהיו נוודים, הגיעו אליה אך לשם ביקור.
בשנת 2012 התגוררו באגדז 118,244 תושבים, והיא הייתה הגדולה שבערי צפון המדינה.
העיר משמשת כמרכז מסחרי, כיעד תיירותי וכמרכז לשינוע אורניום הנכרה בסביבתה.
מדרום לעיר שוכן נמל תעופה בינלאומי.
העיר שנוסדה במאה ה-11, התפתחה במאות ה-15 וה-16 במקביל להתפתחותה של סולטנות אייר.
באגדז נושבו בני טוארג, והיא הייתה לעיר חשובה בדרכן של השיירות אשר חצו את הסהרה.
בזכות מתאר הבנייה העירוני שלה, ומבנים חילוניים ודתיים העשויים כולם מלבני בוץ, הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית בשנת 2013.
אגדז נוסדה במאה ה-11 על ידי בני שבט האוסה, שהגיעו לאתר מהדרום ונסמכו על מעיינות הנובעים למרגלות הרי אייר.
ההאוסה פיתחו סגנון אדריכלות ייחודי שהתבסס על שימוש בלבני בוץ שנוצקו מחומרים מקומיים.
הברברים והטוארג שנושבו באתר לאחרי ההאוסה, המשיכו ועשו שימוש בסגנון זה ואף פיתחו אותו.
בראשית המאה ה-15 הקימו הברברים את סולטנות אייר, אשר השתלטה על דרכי המסחר בדרום-מזרח הסהרה ועל אלה המקשרות אותו אל המגרב, ואגדז הייתה לבירתה.
הסולטנות צברה עוצמה בראשית המאה ה-16, ובאגדז הוקמו מבנים חילוניים ודתיים מפוארים, דוגמת המסגד הגדול המתגאה במינרה הבוץ הגבוה בעולם, ואשר מתנשא לגובה של 27 מטרים.
העיר סבלה פעמים רבות מיחסי יריבות בין סולטנות אייר ואימפריית סונגהאי, וכן ממאבקים בין שבטי טוארג יריבים, אשר הגיעו לשיאם במאה ה-19. כתוצאה מכך נפגעו גם חלק מהמבנים החשובים בעיר.
ב-1904 השתלטו הצרפתים על העיר, וסולטנות אייר התחזקה לאחר שביססה את עצמה ככוח מתווך בין השבטים הנוודים באזור וכמגנת חיי המסחר.
כאשר זכתה ניז'ר בעצמאותה בשנת 1960, המשיכה סולטנות אייר להתקיים, ושימרה את כוחה החברתי והפוליטי באזור, וגם כיום היא נחשבת לכוח ממתן ולסמכות מוסרית.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלה כריית אורניום בסהרה, ואגדז זכתה לתנופה מחודשת, בין היתר, בזכות חיבורה למערכת הכבישים.
במרד הטוארג השני שפרץ בשנת 2007, סבלה העיר מפרצי אלימות ומהגירת אוכלוסייה בהיקף של אלפי בני אדם אליה.
העיר הושמה תחת משטר צבאי ותנועת התיירות אליה פסקה, עד סופו של המרד בשנת 2009.
אוכלוסיית העיר אשר מנתה בשנת 2012 118,244 תושבים, היא תוצר של כור היתוך בין "אנשי הסולטאן" לבין סוחרים זרים, בעיקר ממוצא ערבי.
"אנשי הסולטאן" המהווים את הקבוצה האתנית הגדולה בעיר, כוללים את בני משפחת הסולטאן, ואת צאצאיהם של בני הטוארג המקושרים ישירות אל הסולטנות ותולדותיה.
בקבוצה זו נמנים גם עבדיהם של הטוארג.
קבוצה אתנית זו מרכזת בידיה את מרב הכוח המסחרי והכלכלי, ובכלל זה, את ארגון השוקים, ניהול הרבעים ועוד.
המצעד השנתי הטקסי שעורך הסולטאן, ממשיך ומסמל את קיומו של מוסד הסולטנות, ויחד עם הסולטאן משתתפים בו גם סגניו ובכירי הממסד.
המצעד מתחיל בארמון הסולטאן, ליד המסגד הגדול, ועובד דרך מספר אתרים בהם נושא הסולטאן דברים באוזני התושבים, ומדגיש את יתרונות השלום, הביטחון האישי והשגשוג שמבטיחה הסולטנות.
במרכזה של העיר שוכן הרובע העתיק, ובו 11 שכונות תחומות המנציחות את ראשית התיישבות בני הטוארג באתר, בהתאם לשבט שנאחז בכל אחת מהן, עיסוקם של תושביו (לדוגמה כדרים או משרתים), או בהתאם לייעודו (רובע הביצורים והארמון, רובע השיירות, רובע השוק וכיוצ"ב).
שכונות אלה ממשיכות ומשמשות גם כיום כיחידות מנהליות.
ציר היסטורי מרכזי חוצה את העיר מדרום לצפון ומחלק אותה לשני חלקים.
בעיר כיכרות רבות, והגדולות שבהן שימשו לצרכים מסחריים או לחניית גמלים.
כיכרות אחרות שימשו לחתונות ולחגיגות, או לעריכת מפגשים חברתיים ומשחקים מסורתיים.
הכיכרות בהיקפה של העיר שימשו כמאגרי מים זמניים בעונות הגשומות.
בעיר העתיקה מבנים עתיקים מסורתיים רבים הערוכים סביב חצר פנימית, והמוקדמים שבהם הם מהמאה ה-15 או ה-16. גובהם של מבנים אלה הנושאים גגות מדורגים, נע בין 3–6 מטרים והם עשויים מקומה בודדת או שתיים.
כאמצעי להגנה מפני השמש, אין כמעט פתחים בחזיתות המבנים.
לעיתים קרובות הותקנו ספסלים עשויים אדמה משני צדדיה של הדלת הראשית, או שנבנה "דיקלי", מעין מושב המשמש גם להגנת בסיס המבנה מפני שחיקה.
החזית סביב דלת הכניסה הראשית למבנה מעוטרת, דבר המהווה, יחד עם מבלטים המקרינים החוצה מהמבנים, את מאפייניו העיקריים של הסגנון המקומי.
חומר הבנייה העיקרי הוא אדמה חרסיתית, אשר עוצב ללבני בוץ בצורת חרוט בעבר וכיום בדרך כלל בצורת מלבן.
בין הלבנים מונחת שכבת מלט העשוי גם הוא מאדמה, והקירות מטוייחים בטיח על בסיס אדמה.
גזעי דום מצרי או דקלים תומכים בגג, הבנוי גם הוא מאותה אדמה חרסיתית, ובמבנים נעשה שימוש בקשתות העשויות גם הן מאדמה.
בכניסה לבית המסורתי שוכן אולם כניסה המשמש לאירוח, בישול ופעילויות הקשורות בהכנת המזון, וכן לייצור ומכירת פריטי אמנות.
חדרי המבנה פונים אל החצר המרכזית המשמשת כמקור לתאורה ולאוורור לכל חלקי הבית, וממנה ניתן לעלות אל הקומה השנייה, אם זו קיימת, או אל המרפסת.
הארמון ששטחו 12 דונם, הוקם במאה ה-15, כאשר הסולטאן התיישב בעיר, והוא נמצא עדיין בשימוש, הן כמקום מגורי הסולטאן ובני משפחתו והן כמושב השלטון.
בארמון מבנים רבים הערוכים סביב חצרות פנימיות, והוא מוגן על ידי חומה היקפית שבה שני שערים - האחד עבור שימוש שוטף והאחד שמור לתהלוכות.
בצידו הדרומי של הארמון מוביל מעבר מיוחד השמור לסולטאן אל המסגד הגדול.
המסגד הגדול הוקם בראשית המאה ה-16 והוא עדיין משמש לתפילות יום השישי.
המסגד ניכר במינרה שלו, הבנוי בצורת פירמידה קטומה מלבנות בוץ, ובתוכו מדרגות לולייניות.
בקירותיו קבועות קורות עץ הבולטות כלפי חוץ המשמשות כפיגומים קבועים וכן לשם בידוד.
המינרה מתנשא לגובה של 27 מטרים, ונחשב למינרה הבוץ הגבוה בעולם.
הוא נבנה מחדש במאה ה-19, והוא מטוייח באופן קבוע בידי "הבנאי הראשי" (מע'לאמי - "המלומד"), בפיקוחו הישיר של הסולטאן ובסיוע סטודנטים מהמדרסות הדתיות בעיר.
המסגד משתרע על פני שטח של 5.6 דונם, וסביבו חומה.
בשטח זה שוכנים שני אולמות תפילה מהמאה ה-19 וה-20, מבנה קבר, חצרות פנימיות ושטחי קבורה.
ברובע העתיק שני מסגדים נוספים מהמאה ה-16 - מסגד טנדה (Tendé) ומסגד אבוואז'ה (Abawagé) שעדיין נמצא בשימוש.
לשני מסגדים אלה אין מינרה.
בית הקאדי - מבנה מהמאה ה-19 שלו אולם כניסה גדול הפתוח אל החוץ והמשמש לדיונים משפטיים.
ארמון אנסטפידט (Palais Anastafidet) מראשית המאה ה-20, מייצג את הנהגת חלק משבטי הטוארג שעסק בארגון שיירות הסחר.
בארמון כעשרים חדרים ומספר חצרות פנימיות, הערוכים סביב אולם קבלת פנים גדול.
בית האופה ("בית סידי קא" - Sidi Kâ) משנת 1917 מעוטר בעושר רב המייצג עירוב תרבותי.
בארמונו הקודם של סולטאן אלמומין (Almoumine) עדיין מתגוררים צאצאיו, ובו שוהות כלותיו לעתיד של הסולטאן.
מלון אייר (Hôtel de l'Aïr) - ארמון שנבנה ב-1917 עבור מנהיג המרד נגד הצרפתים, והפך לימים למלון.
אגדות המחר היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת גיבורי-על ופעולה שפותחה על ידי המפיקים גרג ברלאנטי, מארק גוגנהיים ואנדרו קרייסברג בנוסף למפיקים שרה שכטר, פיל קלמר וכריס פדאק.
הסדרה מהווה סדרת בת לסדרות האם "החץ" ו"הפלאש", מתרחשת באותו עולם וכוללת דמויות מסדרות האם.
צוות האגדות מורכב מדמויות מסדרות האם לצד דמויות חדשות, והאגדות נוסעות בזמן כדי לתקן שינויים בעייתיים בציר הזמן.
הסדרה עלתה לשידור ברשת The CW ב-21 בינואר 2016.
ב-29 באפריל 2022 הסדרה בוטלה לאחר 7 עונות.
אדון הזמן ריפ האנטר ערק משורות ארגון אדוני הזמן אחרי מות משפחתו בידי הכובש ונדל סאבאג'.
בניסיון לעצור את סאבאג' ולהציל את משפחתו, נסע האנטר לעבר וגייס צוות הכולל את ריי פאלמר/אטום, שרה לאנס/הקנרית הלבנה, הצמד ד"ר מרטין שטיין וג'פרסון "ג'קס" ג'קסון ההופכים לגיבור העל פיירסטורם, מיק רורי/גל חום, לאונרד סנארט/קפטן קור, קנדרה סונדרס/הוקגירל וקרטר הול/הוקמן.
האגדות נוסעים לזמנים שונים על מנת לשנות את ההיסטוריה, כדי שבשנת 2166 סאבאג' לא יעלה לשלטון.
העונה נפתחת בזה שד"ר נייט הייוד (סטיל) נפגש עם אוליבר קווין (החץ הירוק) ואומר לו שהאגדות בצרה.
ביחד נייט ואוליבר מגיעים לוויבריידר הנטושה, שם מיק (היחיד שנמצא) מספר להם איך הם הגיעו למצב הזה.
לאחר מכן, אוליבר חוזר לסטאר סיטי בעוד מיק ונייט עוצרים במספר מקומות בזמן על מנת להחזיר את כל חברי הצוות שריפ פיזר ברגעים בהיסטוריה, כל האגדות מתאחדים במחשבה שריפ מת.
האגדות מגלים שיש סטייה בזמן בשנת 1942 ונוסעים לשם למרות האזהרה של רקס טיילר.
בשנת 1942 האגדות פוגשים את חברת הצדק של אמריקה - אמאיה ג'יווה (ויקסן), רקס טיילר (שלא מודע לשיחתו עם הקבוצה) הנרי הייווד האב (סבו של נייט וקומנדר סטיל), קורטני וויטמור (סטארגירל) צ'ארלס מקינדר (ד"ר חצות) וטוד רייס (אובסידיאן).
לאחר המפגש איאוברד ת'ון (הפלאש ההפוך) רוצח את רקס ואמאיה מצטרפת לאגדות כדי למצוא את הרוצח.
בהמשך העונה, האגדות מנסות לעצור את ת'ון, מלקולם מרלין ודמיאן דארק ששיתפו פעולה מלהשיג את חנית הגורל שאיתה הם מתכננים לשנות את המציאות לפי רצונם.
ריפ האנטר חוזר לסדרה ומגלה לאגדות שבמשך 5 שנים הוא ייסד את לשכת הזמן כדי שיעזרו לו לתקן אנכרוניזם (אנשים וחפצים שלא שייכים לזמן שלהם) שנגרם מהמפגש של האגדות עם עצמם בעבר (עונה 2) הצוות מגלה שריפ הסתיר מהם את העובדה שמפלצת הזמן, מאלוס, מתחיל לברוח מכלאו.
בזמן שהם מנסים לתפוס אותו בעצמם, דמיאן דארק חוזר לתחייה עם בתו, נורה דארק, והם משרתים את מאלוס.
לפי הוראותיו של מאלוס דמיאן ונורה דארק יוצרים עוד אנכרוניזם במטרה לשחרר את מאלוס לחופשי, והצוות מנסה לעצור אותם.
בעונה הרביעית, לאחר ההקרבה של ריפ במהלך הקרב של האגדות מול מאלוס, ג'ון קונסטנטין מודיע לאגדות שמאלוס לא היה השד היחידי שנמלט וש"נמלטים קסומים" ברחו לחופשי.
ג'ון מצטרף לצוות, יחד עם משנת הצורה צ'רלי ומונה וו, כדי לתפוס אותם.
האגדות נכנסות לעימות עם השד נירון, לאחר שהן מבינות שהוא זה שעומד מאחורי רוב ההתקפות של היצורים הקסומים, ובמהלך העונה הן מנסות לעצור אותו.
בעונה החמישית, אסטרה לוג, שאותה שלח ג'ון בטעות לגיהנום בגירוש שדים, הקימה לתחייה אנשים מרושעים מההיסטוריה הידועים בשם "הדרנים".
בינתיים, צ'רלי מתגלה כקלות'ו, אחת משלושת הגורלות שאחיותיה רודפות אחריה כדי לשחזר את נול הגורל.
האגדות מנסות לעצור אותן מלהשמיד את הרצון החופשי בעולם.
בפרק סיום העונה, שרה נתפסת על ידי קרן מסתורית.
ג'ון קונסטנטין מאבד את כוחותיו כדי להציל את אסטרה, הוא מתמכר לסם קסם ערפדי שגורם לו לאבד את שפיותו, ג'ון מחפש את אגם האימפריום, מקור קסם חייזרי שיכול להחזיר לו את כוחותיו, אך בגלל התמכרותו לסם הערפדי, הוא פוגע באגם ומת.
שרה וגארי משחררים בטעות חייזרים ברחבי ההיסטוריה, והאגדות, יחד עם אספרנזה "ספונר" קרוז, בעלת אנטנה לתקשורת חייזרית במוחה, עוצרים את החייזרים מלהשחית את ההיסטוריה ומחפשים מידע שיעזור להם להחזיר את שרה.
בישופ מהעתיד חוטף את שרה ומשבט אותה יחד עם DNA של חייזרים שהופך אותה לחסינה מפני פגיעות.
בפרק סיום העונה, ספינת הזמן של האגדות, הוויבריידר, מושמדת על ידי וויבריידר אחרת והם נתקעים בעבר.
האגדות תקועות ב-1925, טקסס, אחרי שמתגלה שבישופ מזמן מוקדם יותר השמיד את הוויבריידר של האגדות עם אחת משלו, והצוות מנסה למצוא דרך לחזור לביתם, בזמן שאנשי העיירה מתחילים לחשוד.
הם מחליטים לנסוע לניו יורק לאיש הראשון שהמציא את המסע בזמן אך בדרך הם נתקלים בג'יי אדגר הובר ובטעות הורגים אותו.
הם בורחים אך מאוחר יותר מתברר שג'יי אדגר הובר האמיתי הוחלף ברובוט שזהה לו ומטרתו העיקרית היא להרוג את האגדות.
בהמשך העונה, האגדות, עם מכונת הזמן של ד"ר גווין דייוויס, מנסות להשיג את הוויבריידר השנייה שעליה משתלטת גדעון מרושעת שיצרה רובוטים מרושעים של האגדות במטרה להמשיך ולהגן על ציר הזמן.
השחקנ/יתשם הדמותשם הדמות כגיבור/ת עלתפקידעונות1234567קייטי לוץשרה לאנסהקנרית הלבנהחברת צוות האגדות (הצוות המקורי)
קפטנית הווייב-ריידר והאגדות החל מעונה 2ראשיתאיימי פמברטון (דיבוב)גדעון/דיסק קשיחהבינה המלאכותית של הווייב-ריידרראשיתדומיניק פרסלמיק רורי / רבקה סילברגל חום
(הצוות המקורי)ראשיברנדון ראות'ריימונד "ריי" פאלמראטוםחבר צוות האגדות
(הצוות המקורי)ראשיניק זאנונתניאל "נייט" הייוודסטיל חבר צוות האגדות
(החל מעונה 2)ראשימייסי ריצ'רדסון-סלרסאמאיה ג'יווהויקסן חברת צוות האגדות
מייסד לשכת הזמן בעונה השלישית.ראשימשניאדם צ'קמןגארי גריןסוכן -11עובד לשכת הזמן (עונות 3–4)
עובד עם האגדות ועם ג'ון קונסטנטין (עונות 4–5)משניראשיקורטני פורדנורה דארקנבלת-על (עונה 3)
חברה בצוות האגדות (עונות 4–5)משניתראשיתונטוורת' מילרלאונרד סנארטקפטן קורחבר בצוות האגדות (הצוות המקורי)ראשיאורחקיארה רנהקנדרה סונדרס / שיי-ארה / אדית בורדמןהוקגירלחברה בצוות האגדות (הצוות המקורי)ראשיתפאלק הנטשלקרטר הול / ח'ופו / ג'ו בורדמןהוקמןחבר בצוות האגדות (הצוות המקורי)ראשיליסת' צ'אבסאספרנזה "ספונר" קרוזחברה בצוות האגדות (החל מעונה 6)ראשיתאוליביה סוואןאסטרה לוגחברה בצוות האגדות (החל מעונה 6)ראשית
ארתור דארוויל – ריפ האנטר (עונות 1–3), נוסע בזמן ואדון זמן לשעבר, מייסד הצוות.
ריפ גנב מהאחראים עליו ספינת זמן כדי לחזור בזמן עם הצוות ולמנוע את עלייתו לשלטון של ונדל סאבאג', ולנקום בו על שרצח את אשתו ובנו.
ריפ נעלם בפתיחת העונה השנייה, ומאותר בשנות ה-60 באמריקה כסטודנט לקולנוע בעל אמנזיה.
הוא עובר שטיפת מוח בידי לגיון האבדון בטרם הוא שב לקדמותו בידי צוות האגדות.
בסוף העונה השנייה עזב ריפ את האגדות, ומינה את שרה למנהיגת הצוות באופן רשמי.
בעונתה השלישית של הסדרה מתגלה כי ייסד ארגון בשם "לשכת הזמן", המטפל בנזקים שהותירו אחריהם חברי הצוות ברחבי הזמן בסיום העונה השנייה.
בסוף העונה השלישית הקריב את חייו על מנת לעכב את מאלוס.
קייטי לוץ – שרה לאנס / הקנרית הלבנה, בעברה הגיבורה "הקנרית השחורה" ושותפתו של החץ הירוק.
לאחר שנהרגה והוקמה לתחייה בידי בור לזרוס, אישיותה השתנתה והיא אמצה את שם-הקוד "הקנרית הלבנה".
נעשית למנהיגת הצוות בעונה השנייה.
לקראת סוף העונה השלישית החלה מערכת יחסים עם אווה שארפ, ובעונה השישית הן מתארסות.
בסוף העונה החמישית נחטפה על ידי חייזרים.
בעונה השישית, קיבלה כוחות חייזריים שהפכו אותה לחסינה מפני פגיעות.
ברנדון ראות' – ריי פאלמר / אטום (עונות 1–5), מדען, ממציא, איש עסקים ומנכ"ל פאלמר טכנולוגיות לשעבר אשר פיתח חליפת שריון המאפשרת לו בין היתר לעוף, לירות מטחי חשמל ולהתכווץ.
מתחיל מערכת יחסים עם נורה דארק בעונה הרביעית של הסדרה ובתחילת העונה החמישית מתחתן איתה ועוזב את הווייבריידר.
ויקטור גרבר – פרופסור מרטין שטיין / פיירסטורם (עונות 1–3), פיזיקאי גרעין יהודי המתמקד בטרנסמוטציה.
חציו השני של ג'פרסון ג'קסון במטריצת פיירסטורם, המאפשרת להם להתמזג למצב שבו שטיין מייעץ לג'קסון וג'פרסון מסוגל לייצר להבות אש מידיו ולעוף.
במהלך הקרוסאובר: "המשבר בארץ X" מרטין מת בניסיון להגן על ג'פרסון.
פראנז דרמה – ג'פרסון "ג'קס" ג'קסון / פיירסטורם (עונות 1–3), שחקן פוטבול שנפצע בהתפוצצות מאיץ החלקיקים של מעבדות סטאר ונעשה למכונאי.
הדמות חוזרת לתפקיד אורח בסוף העונה השלישית, ומתגלה שבמהלך הזמן שהוא שהה מחוץ לספינה הוא התחתן ונולדה לו בת בשם מרטינה (על שם מרטין שטיין).חוזר בעונה 7 להופעת אורח.
ונטוורת' מילר – לאונרד סנארט / קפטן קור (עונות 1–2), בנו של קצין משטרה מושחת הפונה לחיי פשע ומשתמש ברובה קור המסוגל להקפיא כל חפץ או אדם העומד בדרכו.
לקראת סוף העונה הראשונה, סנארט הקריב את עצמו כדי שחבריו לסיפון הווייבריידר יוכלו לברוח וגרם למותם של חברי מועצת אדוני הזמן.
עם זאת, הוא הופיע בעונה השנייה בתפקיד חוזר כחבר בקבוצת "לגיון האבדון".
מילר גילם את הדמות בתפקיד ראשי בעונתה הראשונה של הסדרה, ובתפקיד חוזר בעונות השנייה והשלישית.
דומיניק פרסל – מיק רורי / גל חום / כרונוס / רבקה סילבר, פירומן ושותפו לפשע של סנארט אשר משתמש ברובה חום דמוי להביור המסוגל לשרוף כל חפץ.
בפרק השביעי בסדרה, רורי בוגד בחבריו לקבוצה ונהרג לכאורה בידי סנארט באמצעות אקדח הקור שלו.
בפרק התשיעי בסדרה, מתגלה כי סנארט החטיא בכוונה וגרם לאיבוד הכרתו של רורי, שנמצא בידי חברי ארגון "אדוני הזמן" ואומן על ידם להפוך לצייד ראשים עוטה חליפה הקרוי "כרונוס" וצד את צוותו של ריפ ברחבי הזמן.
מתחיל לכתוב רומנים תחת השם "רבקה סילבר" ומעביר את התפקיד למונה בעונה החמישית.
בעקבות טרולית של רבקה סילבר הוא גילה שיש לו בת בשם ליטה.
את דמותו של כרונוס דיבב השחקן סטיבן בלום.
קיארה רנה – שיי-ארה / אדית בורדמן / קנדרה סונדרס / הוקגירל (עונה 1), אישה צעירה, המגלה כי היא גלגול נשמות של כהנת מצרית עתיקה אשר התגלגלה במשך אלפי שנים מאז מותה.
כאשר היא מגלה זאת, אישיותה הלוחמנית באה לידי ביטוי והיא מצמיחה כנפיים.
פאלק הנטשל – ח'ופו / ג'ו בורדמן / קרטר הול / סקית'יאן טורביל / הוקמן (עונה 1), גלגולו האחרון של נסיך מצרי הנגזר להתגלגל לאורך הזמן יחד עם מאהבתו, הכוהנת שיי-ארה, ובעל כוחות הדומים לשלה.
קרטר הול נהרג בפרק השני של הסדרה, אך גלגול עתידי שלו בשם סקית'יאן טורביל מופיע בפרקיה האחרונים של הסדרה ומצטרף לצוות.
דמותו הופיעה לראשונה בעונתה השנייה של הסדרה "הפלאש".
איימי פמברטון – גדעון, מערכת הבינה המלאכותית של ספינת הווייבריידר השייכת להאנטר.
נבנתה על ידי בארי אלן בעתיד.
בעונה השביעית אחרי לחש של אסטרה, גדעון קיבלה גוף משלה והחלה מערכת יחסים עם גארי גרין.
פמברטון גילמה את דמותה הפיזית של גדעון במוחו של ריפ האנטר בעונתה השנייה של הסדרה.
גרסה חלופית של גדעון הופיעה במספר עונות של הסדרה "הפלאש".
פמברטון גילמה את דמותה המרושעת של גדעון שהשתלטה על הוויבריידר האחרת ויצרה רובוטים מרושעים של האגדות.
ניק זאנו – נתנאל (נייט) הייווד / סטיל (עונות 2–7), היסטוריון מסטאר סיטי בעל היכולת לשנות את גופו לפלדה.
יוצא עם אמאיה בחלק מעונות 2–3 ולאחר שאמאיה עזבה את הספינה מתחיל בפרק 13 של העונה הרביעית זוגיות עם זארי (הם נפרדים בסוף העונה כשהאגדות משנות את ההיסטוריה וגורמות לכך שזארי מעולם לא הצטרפה לצוות).
נכדו של קומנדר סטיל, חבר בחברת הצדק של אמריקה.
לאחר שזארי המקורית חוזרת לאגדות הם מתאחדים, אך היא נאלצת לחזור לטוטם האוויר ומשאירה אותו שבור לב.
בסוף העונה השביעית, עובר לגור עם זארי המקורית בטוטם האוויר.
מייסי ריצ'רדסון-סלרס – אמאיה ג'יווה / ויקסן (עונות 2–3), מגינת זמבזי משנות ה-40 וחברה לשעבר בחברת הצדק של אמריקה, בעלת היכולת לזמן את יכולות ממלכת החיות הודות לטוטם מיסטי.
במהלך שהותה עם האגדות אמאיה מפתחת מערכת יחסים עם נייט, ואפילו עוברת לגור איתו לתקופת זמן מסוימת.
הדמות של אמאיה עוזבת את האגדות לאחר שהם הביסו את מאלוס והזוגיות שלה עם נייט מסתיימת.
בעונה ארבע, ריי מתאר אותה בתור "המצפון המוסרי של הקבוצה".
אמאיה היא סבתה של מארי מקייב / ויקסן, אותה גילמה השחקנית מגאלין אצ'יקונווק בסדרה "החץ" ודובבה בסדרת האנימציה "ויקסן" בתפקיד ראשי.
אציקונווק הייתה אמורה לשוב לגלם את הדמות בסדרה אך לא יכלה עקב התחייבויות קודמות.
מאט לשטצ'ר – איאוברד ת'ון / הפלאש ההפוך (עונה 2), נוסע בזמן מן העתיד, אויבו המושבע של בארי אלן / הפלאש.
ת'ון ייסד את קבוצת "לגיון האבדון", אותה יצר כדי לאתר חפץ אשר ימנע את מחיקתו מקיום עקב אירועי העונה הראשונה של "הפלאש".
דמותו של ת'ון הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בעונתה הראשונה של הסדרה "הפלאש", בגילומם של לשטצ'ר וטום קוואנו.
טאלה אשה – זארי אדריאנה טומאז (עונות 3–5), אקטיביסטית מוסלמית-אמריקאית משנת 2042 החיה חיים כפולים כבעלת כוחות-על הודות לתליון מיסטי.
במהלך העונה הרביעית התחילה זוגיות עם נייט.
בסוף העונה הרביעית האגדות משנים את העבר של זארי ויוצרים עידן של שלווה לכל היצורים הקסומים, בעקבות זה, זארי לא מצטרפת לאגדות ובמקומה מצטרף אחיה, ברהרד.
מתגלה בעונה החמישית כי היא לא נעלמה, אלא דמותה המקורית נכלאה בתוך טוטם האוויר.
במהלך פרק 14 של עונה 5 צ'ארלי מחזירה אותה אבל בפרק סיום העונה היא נכנסת בחזרה לטוטם בשביל להציל את חייו של ברהרד.
מאט ראיין – ג'ון קונסטנטין (עונות 3–6), בלש תורת הנסתר ומכשף אנגלי.
בעונה הרביעית הוא מצטרף לאגדות ועוזר להם לתפוס יצורים קסומים.
בעונה החמישית הוא במרדף אחר נול הגורל של שלושת הגורלות כדי לשנות את הגורל של אסטרה שאת חייה הרס, כדי לתת לה חיים חדשים, בה אמה לא מתה והיא לעולם לא מגיעה לגיהנום.
בן זוגה של זארי טראזי.
מייסי ריצ'רדסון-סלרס – צ'ארלי/קלותו (עונות 5-4) משנת צורה שלקחה את פניה של אמאיה על מנת למנוע מהאגדות לשלוח אותה לגיהנום ולבסוף הצטרפה אליהם.
בעונה 5 מתגלה כי צ'ארלי היא אחת מהגורלות, הנשים מהמיתולוגיה היוונית אשר קובעות את הגורל, קלותו והיא בעצם השמידה את לום הגורל כדי לתת לאנשים רצון חופשי.
עוזרת לאגדות להרכיב את הלום בחזרה כדי שהם יוכלו להשתמש בו בשביל להחזיר את ברהרד ואת נטלי לוג (אימה של אסטרה) לחיים.
עוזבת את האגדות בסוף עונה 5 כדי להמשיך בחייה מלפני הצטרפותה לאגדות.
ג'ס מקלאן – אווה שארפ (עונות 3–7), מנהלת לשכת הזמן לשעבר.
בסוף עונה שלוש מתגלה (גם בפניה וגם בפני האגדות) שהיא למעשה שיבוט משנת 2213 שריפ הביא ללשכת הזמן והשתיל בראשה זיכרונות של חיים שלמים.
במהלך עונות 3–5 מנהלת מערכת יחסים עם שרה.
בעונה חמש מסופר כי בזמן שבין עונה 4 ל-5 לשכת הזמן נסגרה והיא הצטרפה לאגדות.
בעונה השישית היא התארסה לשרה.
טאלה אשה – זארי טראזי (עונות 7-5) – הגרסה של אחרי הייוורלד לזארי טומאז.
בתור ילדה, זארי הייתה מאוד מפורסמת בעקבות אירועי הייוורלד והפכה לכוכבת רשת.
אחרי שהיא מגלה שברהרד גנב את הירושה המשפחתית (טוטם האוויר) הוא חטף אותה אל הספינה ולאחר הבסת הדרן היא מצטרפת לאגדות.
מתחילה לצאת עם ג'ון קונסטנטין.
אדם צקמן – גארי גרין (עונות 3–7), סוכן לשכת הזמן לשעבר.
עוזר לאגדות ולומד קסם מג'ון קונסטנטין, עליו יש לו קראש.
קודם לדמות ראשית בעונה 6. מגלה בעונה השישית שהוא חייזר שנשלח לכדור הארץ כדי לחטוף את שרה, אבל התאהב במין האנושי ולא השלים את המשימה שלו, לפחות לא עד סוף העונה.
שיאן סוביאן – בהרד טראזי (עונות 4–7), אחיה הגדול של זארי והבעלים המקוריים של טוטם האוויר.
בציר הזמן המקורי, הוא נרצח בידי ארגוס.
בציר הזמן אחרי הייוורלד, הוא לא מת והוא הצטרף לאגדות במקום זארי.
אוהב משחקי וידאו ודונאטס, בדומה לזארי המקורית.
בפרק "זארי, לא זארי" (עונה 5 פרק 9) אחותה של צ'ארלי רצחה אותו, אך הוא חזר לחיים מאוחר יותר.
בעקבות האירועים מציר הזמן הקודם, כשזארי המקורית יוצאת מטוטם האוויר, הוא גוסס מכיוון שהוא נרצח.
כדי להציל את חייו, זארי חוזרת אל הטוטם.
אוליביה סוואן – אסטרה לוג (עונות 3–7), הופיעה לראשונה כילדה בעונה 3 שעליה מאליס ניסה להשתלט, אך כשל ואסטרה נשלחה לגיהנום.
סוואן מופיעה לראשונה בסוף עונה 4, כשריי נשלח לגיהנום.
ג'ון ונורה נכנסים לגיהנום להציל אותו ומבקשים עזרה מאסטרה.
בעונה 5 שלחה את ההדרנים וניסתה להרוג את ג'ון.
בגלל ניסיונה הכושל להרוג את ג'ון היא חייבת טובה לאחת מאחיותה של צ'ארלי/קלותו, לאכסיס.
לאכסיס מבקשת ממנה לעזור להן לשלוט בנול הגורל, מכיוון שהיא שתתה מהגביע של דיוניסוס יש לה אלמותיות זמנית, אך כשהאלמותיות נגמרת אטרופוס רצחה אותה והיא חזרה לחיים פרק אחרי.
בעונה השביעית, אסטרה עשתה לחש שנתן לגדעון גוף אנושי.
לאחר מכן, היא וספונר נהיו חברות, עזרו לגדעון להתרגל לגוף האנושי שלה ולחזור ביחד לאגדות.
ליסת' צ'אבס - אספרנזה "ספונר" קרוז (עונות 7-6), בעלת אנטנה לתקשורת חייזרית במוחה שעוזרת לאגדות לחפש חייזרים ברחבי ההיסטוריה ומידע שאולי יעזור להם למצוא את שרה.
בעונה השביעית, היא ואסטרה נהיו חברות ועזרו לגדעון להתרגל לגוף האנושי שלה ולחזור ביחד לאגדות.
מאט ראיין - ד"ר גווין דייוויס (עונה 7), האיש הראשון שהמציא את המסע בזמן.
שרה הבטיחה לגווין שיצילו את חברו ממלחמת העולם ה-1 בתמורה שישתמשו במכונת הזמן שלו כדי לחזור הביתה.
האגדות נוסעות איתו במכונת הזמן שלו להשיג את הוויבריידר השנייה ולעצור את הרובוטים המרושעים של גדעון המרושעת.
קספר קרמפ – האת'-סט / ונדל סאבאג' (עונה 1), כהן מצרי אלמותי שחי כ-4,000 שנים על פני כדור הארץ, האחראי לגלגולם החוזר של ח'ופו ושיי-ארה אשר תמרן מנהיגים לאורך ההיסטוריה כדי להשיג שליטה על כדור הארץ.
הדמות משמשת כאנטגוניסט הראשי בעונה הראשונה.
הדמות חוזרת בעונה הרביעית בתור מי שאמור לענות את ריי בגיהנום.
רמונה יאנג – מונה וו, עובדת בחברת שליחויות אוכל לשעבר.
מתחילה לעבוד בלשכת הזמן ומתאהבת בקופה (איש זאב מהוואי) קונאנה, שהופך גם אותה לקופה.
מעריצה של רבקה סילבר ובעונה החמישית מיק מעביר אליה את התפקיד.
מרטין דונובן – זאמאן דרוס, חבר במועצת אדוני הזמן אשר שימש כמנטור לריפ האנטר.
פטריק ג'יי אדמס – רקס טיילר / איש השעה, חבר בחברת הצדק של אמריקה המזהיר את הצוות מאיום עתידי.
מתיו מקאול – הנרי הייווד האב / קומנדר סטיל, סבו של נייתן הייווד וחבר בחברת הצדק של אמריקה.
שרה גריי – קורטני ויטמור / סטארגירל, חברה בחברת הצדק של אמריקה.
דן פיין ולאנס הנריסקן – טוד רייס / אובסידיאן, חבר בחברת הצדק של אמריקה ובנו של הגרין לנטרן אלן סקוט.
פיין מגלם גרסה צעירה של הדמות, בעוד הנריסקן מגלם גרסה מבוגרת שלה.