tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לטרנסניסטריה אין מוצא לים, בדומה לשכנתה ממערב, מולדובה, שממנה נפרדה.
היא גובלת במערב עם חבל בסרביה ובמזרח עם אוקראינה.
צורתה היא עמק צר, המשתרע לגדת נהר הדנייסטר, אשר משמש גם כגבולה הטבעי במערב.
כ-80% מקרקעות עמק הדנייסטר ראויות לעיבוד, וכ-10% מהשטח הוא יער.
בטרנסניסטריה עשר ערים ועיירות ו-69 כפרים.
בסך הכול יש בה 147 יישובים, עשרה מהם בשליטת הממשל המולדובני.
טרנסניסטריה טוענת לבעלות גם על העיר בנדר וגם על שני אזורים במזרח נפת קאושן במולדובה.
נושא גבולות טרנסניסטריה שנוי במחלוקת וישנם מקומות שבהם נהר הדנייסטר איננו הגבול הטבעי.
הקושי בקביעת שטחה הגאוגרפי של טרנסניסטריה נטוע בעובדה שמולדובה ושאר מדינות העולם, אינם מכירים בטרנסניסטריה כלל.
עקב המצב נקבעו גבולותיה בהסכמי שביתת הנשק.
עורק התחבורה הראשי בטרנסניסטריה הוא הכביש טירספול-דובסרי-ריבניצה.
מלבד עורק זה קיים כביש ראשי נוסף.
בטרנסניסטריה עוברים שני קווי רכבת בינלאומיים, אחד מהם פעיל כל השנה.
התחבורה הציבורית מבוססת בעיקר על אוטובוסים, על חשמליות ועל רכבות.
כניסה או יציאה מטרנסניסטריה ברכב אפשרית אל המדינות השכנות: אוקראינה, ומולדובה.
האקלים בטרנסניסטריה הוא יבשתי ממוזג.
החורפים הם מתונים והקיץ חם וארוך.
הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 21.0 °C, ובחורף3.9 °C
כל הטמפרטורות המובאות הן במעלות צלזיוס.
שטחי טרנסניסטריה היו אזור גבול במשך ההיסטוריה, והיוו כור היתוך ומפגש ללאומים רבים.
הסלאבים (האוקראינים והרוסים) מהווים כיום 58% מהאוכלוסייה.
עובדה זאת הופכת אותם לקבוצה האתנית הגדולה ביותר.
שיעור המולדובנים (רומנים) באוכלוסייה הוא 33%.
בנוסף קיימות קבוצות אתניות נוספות, שהבולטות בהן הן: היהודים, הפולנים, והגרמנים.
לעומת זאת בכלל שטח מולדובה, הכוללת את בסרביה, החלק הרומני של מולדובה, וטרנסניסטריה כ-70% הם רומנים.
האוכלוסייה הסלאבית, בעלת האוריינטציה הפרו-רוסית, הביאה לפרישתה של טרנסניסטריה ממולדובה.
אוכלוסיית טרנסניסטריה היא נוצרית כמעט לחלוטין.
91% מהאוכלוסייה שייכים לזרם האורתודוקסי.
4% קתולים, 1% בפטיסטים ו-2% נוצרים אחרים.
2% מכלל האוכלוסייה הם יהודים.
הסכסוך הממושך והמצוקה הכלכלית גרמו להגירה משמעותית מהאזור.
בשנת 1990 התגוררו בו כ-720 אלף תושבים.
בהתאם לנתונים לשנת 2010 מתגוררים בו כ-522 אלף תושבים בלבד.
כשליש מהאוכלוסייה הם מולדובנים, כשליש רוסים ואוקראינים מהווים כ-29%.
לחלק ניכר מאוכלוסיית האזור יש אזרחות כפולה - כ-108 אלף אנשים הם בעלי אזרחות מולדובה, 56 אלף הם אזרחי רוסיה וכ-44 אלף אזרחי אוקראינה.
בשלהי תקופת ברית המועצות התגוררו באזור, בו קיימת היום מדינת טרנסניסטריה, כעשרת אלפים יהודים.
במהלך שנות ה-90 עלו מרבית היהודים של טרנסניסטריה לישראל.
במפקד האוכלוסין, שנערך בטרנסניסטריה בשנת 2004 נרשמו 1259 יהודים (כ-0.2% מכלל אוכלוסייה).
בטירספול התגוררו 572 יהודי, בבנדרי - 392 ובריבניצה - 177. בטרנסניסטריה פועל בית כנסת מרכזי בטירספול הבירה וכן פועלים בתי כנסת ומרכזי חסד בערים בנדרי ובריבניצה.
בשנת 2022 בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, נערכו עבודות בבסיס צבאי ישן ליד טירספול בירת טרנסניסטריה.
במהלך החפירות, התגלו בזה אחר זה בורות גדולים, מלאים באלפי גופות שנהרגו במקום בשנים שבין 1917–1930 תחת שלטונם של הרודנים לנין וסטלין, רוב ההרוגים: יהודים שהואשמו בהתנגדות למשטר הקומוניסטי.
במקום אותרו גם מסמכים המתעדים את שמות ופרטי ההרוגים בכל אחד מבורות ההריגה, ואת העוון בגינו נחרץ גורלם למוות (בדרך כלל ביריה).
המסמכים מתארים את חייהם של היהודים תחת השלטון הקומוניסטי, את בתי הספר היהודיים שפעלו בהיחבא, את הניסיונות ליצור קשר עם ארגונים יהודיים בעולם, ואת ההתארגנויות המקומיות לקיים פעילות יהודית במסתור.
כך למשל מופיע על אחד הנרצחים שהוא שימש כמורה בבית ספר יהודי, על שם אחר מופיע שעמד בקשר עם גורמים בפלשתינה וכן הלאה.
בין ההרוגים במקום, גברים נשים וגם ילדים.
מבחינה בינלאומית האזור נחשב לחלק מרפובליקת מולדובה, ובעבר היה חלק ממולדובה הסובייטית.
הרוסים תרמו לא מעט להיווצרותה של ישות זו על ידי סיוע צבאי אך מעולם לא הביעו הכרה רשמית בעצמאותו של חבל ארץ זה.
עם זאת, הרפובליקה המולדובית הטרנסדנייסטרית מתקיימת בעיקר בזכות העזרה הרוסית ובעזרת כוחות הצבא הרוסי שבסיסם נמצא בטרנסניסטריה.
ב-15 בפברואר 2010 הציע נשיא המדינה את האפשרות שרוסיה תפרוס סוללות טילים רוסיים זאת בתגובה לתוכנית האמריקנית לפריסת טילים ברומניה.
מלבד הצבא הרוסי, נשען ביטחון המדינה על ארבעה כוחות עיקריים: הצבא, המשטרה, שירותי הביטחון ומשמר הגבול וכוחות המילואים.
הכוחות המזוינים של הרפובליקה המולדבית של פרידנסטרוביהתקופת פעילות6 בספטמבר 1991 – הווה (לפני 33 שנים)מַטֶהטירספולמַנהִיגוּתהמפקד העליוןואדים קרסנוסלסקישר ההגנה גנרל-לייטננט אולג אוברוצ'קובראש המטה הכלליגנרל-מיור פאבל מיכאילובכוח אדםגיל צבאי18כוח אדם פעיל5,000 (2018)אנשי מילואים16,000 (2018)תַעֲשִׂיָהספקים מקומייםטרנסינסטריהספקים זרים רוסיה, אבחזיה, דרום אוסטיהמאמרים קשוריםהִיסטוֹרִיָהמלחמת טרנסניסטריה
הכוחות המזוינים של הרפובליקה המולדבית פרידנסטרובית (אנ') הם הכוחות הצבאיים של טרנסניסטריה, מדינה בדלנית שהוכרזה על עצמה ובלתי מוכרת בינלאומית, הממוקמת בתוך גבולותיה המוכרים בעולם של מולדובה.
הכוחות המזוינים פועלים תחת סמכותו של משרד ההגנה.
הכוחות המזוינים הוקמו ב-6 בספטמבר 1991, במטרה המוצהרת לשמור על ריבונותו ועצמאותו הנטענות של האזור, בהתאם לסעיף 11 לחוקת האזור.
בטרנסניסטריה קיים חוק גיוס חובה.
גיל הגיוס הוא 18 ומשך שירות החובה הוא שנה אחת.
לפי הערכות כ־16,000 איש רשומים כחיילי מילואים.
הצבא הסדיר מורכב מ: ארבע חטיבות חרמ"ש, גדוד טנקים, גדוד קומנדו, חטיבה ארטילרית, גדוד נ"מ, גדוד הנדסה ויחידות קשר, חימוש ולוגיסטיקה..
בצבא 18 טנקים מסוג T-64, כמאה נגמ"שים נגמ"שים, 122 מערכות תותחים שונים.
בשנת 2023 היו לצבא טרנסניסטריה שני מסוקים.
אחד מהמם הושמד בשנת 2024 בתקיפה של כטב"מ (ככל הנראה של אוקראינה).
כוחות המילואים של הצבא בנויים על אזרחים מתנדבים, המאומנים בקביעות.
הכוח מונה שבעה גדודים ואינו מוגבל בגיל המגויסים המתנדבים.
כוחות המילואים מסתמכים גם על עזרתם של עשרה גדודי "צבא הים השחור" בפיקוד קוזאקי, אשר זמינים בעת משבר.
לטענת טרנסניסטריה, מטרת כוחותיה המזוינים היא הגנה בלבד.
מטרת הצבא הנשען על עזרה רוסית היא שמירה על גבולות המדינה מפני פלישה מבחוץ.
על הצבא ממונה משרד ההגנה.
משרד הפנים ממונה על החוק בטרנסניסטריה ולרשותו עומדים כוח משטרה וכוחות אחרים המונים כ-10,000 איש בחלוקה לתשע מיליציות.
בנוסף אליהם קיים "גדוד הדנייסטר", כוח עילית המונה 500 חיילים.
שרותי הביטחון ומשמר הגבול - לרשות המשרד לביטחון המדינה של טרנסניסטריה, הממונה על שירותי הביטחון ומשמר הגבול, עומדים כ-2,000 אנשי צוות.
הכוח כולל את גדוד דלתא המיוחד המונה כ-150 חיילים, גדוד המילואים של הקוזאקים המונה כ-200 חיילים וכ-800 אנשי משמר הגבול ואנשי מכס המוצבים ב-44 מעברי גבול, בגבול הבינלאומי הארוך בן 816 ק"מ של טרנסניסטריה עם מולדובה ועם אוקראינה.
בטרנסניסטריה נמצאים כיום 1,300 חיילים רוסיים במסגרת "הכוח לשמירת השלום".
לכאורה מתבטא תפקיד הכוח הרוסי בשמירה על השלום בין הצבאות של טרנסניסטריה ומולדובה.
למעשה החליף כוח זה את הארמייה ה-14 הסובייטית בשמירה על ארסנל הנשק והתחמושת הגדול ביותר באירופה ב-49 בסיסים רוסיים, והוא משמש משען לצבא טרנסניסטריה.
וושינגטון הציעה לשלוח כוח משקיפים קטן כדי שיחליף את היחידות הרוסיות, וגם קרן עבור סילוק התחמושת הרוסית, אך רוסיה דחתה את ההצעה האמריקאית.
בהצהרה רשמית של הקרמלין נאמר שהתרחבות של נאט"ו לתוך מזרח אירופה מנוגדת לאמנה המקורית של נאט"ו.
ולדימיר איסקוב, סגן שר ההגנה של רוסיה, הצהיר לאחרונה שכוחות הרוסים המוצבים בטרנסניסטריה יסוגו אך ורק אם תושג הסכמה בין טרנסניסטריה ומולדובה.
מספר מדינות מפרסמות אזהרות מסע לאזרחיהם המתכננים לבקר בטרנסניסטריה, בהן ארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד.
באוקטובר 2004 הועבר משחק כדור-רגל בינלאומי בין מולדובה לסקוטלנד שתוכנן להיות בטירספול, לקישינב, הואיל ושלטונות מולדובה לא יכלו לערוב לביטחונם של אוהדי הקבוצה הסקוטית.
כיום קבוצות הכדורגל שריף טירספול, פ.צ.
טירספול וקבוצות נוספות מקיימות משחקים בליגה המולדובנית ומשחקים בינלאומיים ללא כל בעיה (מלבד שנת 2022, בה הורתה אופ"א לקבוצת הכדורגל שריף טירספול לשחק את משחקיה הבינלאומיים לעונת 23–2022 בקישינב ולא בטירספול בגלל הפלישה הרוסית לאוקראינה (טרנסניסטריה קרובה לאוקראינה).
מאז שנת 2001 נרשמו תקריות מעטות על רקע אנטישמי או פוליטי, שזכו להבלטה רבה כחלק מהתעמולה כנגד טרנסניסטריה.
יחסי החוץ של טרנסניסטריה מוגבלים מאוד משום שאין הכרה דיפלומטית בה, אף לא באופן לא רשמי.
האיחוד האירופי מייחס לאזור מעמד של "סכסוך קפוא".
מאז שנת 1992 נעשו ניסיונות רבים לפתרון המצב, אך כולם כשלו.
טרנסניסטריה מקיימת מגעים דיפלומטיים בעיקר עם שלושה גורמים: רוסיה, אוקראינה והארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE), שמקום מושבו בווינה.
מלבד רוסיה, המדינות היחידות המקיימות עם טרנסניסטריה יחסי חוץ מלאים הן דרום אוסטיה ואבחזיה, הנמצאות במצב פוליטי ודיפלומטי דומה לזה של טרנסניסטריה.
יחסי החוץ של מדינות אלה עם טרנסניסטריה הם יותר הפגנת סולידאריות מאשר יחסים אמיתיים בין מדינות.
הקונסוליה היחידה בטירספול היא הקונסוליה הרוסית, שהוקמה בניגוד לרצונה של מולדובה.
טירספול היא גם עיר תאומה של העיר טרונדהיים שבנורווגיה.
ב-15 באוקטובר 2007 ביקר בישראל שבצ'וק, יושב ראש הפרלמנט, עם קבוצת צליינים מטרנסניסטריה.
הביקור, שנמשך שמונה ימים, נשא אופי דתי.
טרנסניסטריה מתועשת, בהשוואה לרובה של מולדובה.
בהתאם לנתונים משנת 1990 בטרנסניסטריה היו מיוצרים כ-90% מהחשמל וכ-40% מהתוצרת התעשייתית של מולדובה כולה.
לפי הפרסומים הרשמיים יש לה יחסי מסחר עם כ-99 מדינות בעולם, וצמיחה עצומה של 209.6% במשך חמש השנים האחרונות.
למדינה יש בנק מרכזי משלה ומטבע הנקרא רובל טרנסדניסטרי.
עסקיים מקומיים וכן השקעות חוץ נהנים משיעורי מס מופחתים של כ-15%.
נכון ל-2006 קיימים בטרנסניסטריה שמונה בנקים נוספים מחוץ לבנק המרכזי, מתוכם שלושה בנקים זרים.
תוצר התעשייה נאמד ב-2007 בסכום של 500 מיליון דולר, כבשנת 2004. התעשיות הדומיננטיות הן תעשיית הברזל, ייצור החשמל והתעשייה הקלה.
התעשייה נשלטת בעיקר על ידי אוליגרכים מקומיים, אוקראינים ורוסים, והשקעות מרוסיה.
לייעול הכלכלה נוקטת טרנסניסטריה מדיניות של הפרטה.
והמצב אף החמיר בשנת 2005 כיום הפרויקטים החקלאיים במולדובה אינם מיושמים בטרנסניסטריה, וכתוצאה מכך אספקת המזון ברובה תלויה בייבוא מוצרי מזון מאוקראינה.
לאחרונה מנסים השלטונות בטירספול ליישם רפורמות משלהם בחקלאות, אך ללא הצלחה.
המאזן המסחרי ב-2005 רשם יתרה שלילית של 270 מיליון דולר, ובכך נרשמה נטייה שלילית בהשוואה עם 2004. המאזן המסחרי ביו היבוא והיצוא דומה למאזן המסחרי במולדובה.
בסוף 2011 החוב של טרנסניסטריה לרוסיה עבור גז טבעי הגיע לכ-3 מיליארד דולר.
עם הבעיות המרכזיות בכלכלה נמנות: הקטנה מתמדת של אוכלוסייה, קושי בתחזוקת הציוד המתיישן, תלות במוצרי גלם לתעשייה, אינפלציה גבוהה ובעיות תחבורה.
מפעם לפעם מתרחשים סכסוכים עם מולדובה וזה גורם להפסקת תחבורה, בעיות בהפעלת תקשורת וכו'.
הסכם המכס בין מולדובה לאוקראינה
ב-3 במרץ 2006 נכנס לתוקף הסכם המסדיר את ענייני המכס והעברת הסחורות בין מולדובה לאוקראינה.
ההסכם קובע כי אוקראינה לא תאפשר העברת סחורות שמקורן בטרנסניסטריה מבלי שיעברו את רשות המכס המולדבית.
מהלך זה נועד להוות מצור כלכלי על טרנסניסטריה.
ארצות הברית והאיחוד האירופי תומכים בהסכם מכס זה, ואילו רוסיה באופן מסורתי נוטה לתמוך בטרנסניסטריה.
כצעד בניסיון לשבור את המצור הכלכלי, סגרה טרנסניסטריה ב-4 במרץ את מעברי הגבול עם מולדובה למשך שבועיים אך נאלצה לפתוח את הגבול מחדש לאחר שלא השיגה את התוצאות שקיוותה להן.
עקב המצב שנוצר גברה תלותה הכלכלית של טרנסניסטריה ברוסיה.
להערכת משרד הכלכלה של טרנסניסטריה, נגרמים למדינה הפסדים הנעים בין 2 ל-2.5 מיליון דולר ליום בעקבות ההסכם המולדבי-אוקראיני.
בעקבות לחץ שהפעיל הקרמלין הזמין נשיא אוקראינה יושצ'נקו את מנהיג טרנסניסטריה, איגור סמירנוב, לפגישה, אך זה סירב לקיימה ללא הבטחות מראש.
אף על פי שההבטחה לא ניתנה, החלו כוחות הביטחון האוקראיניים להעלים עין מהעברה ישירה של סחורות בגבול עם טרנסניסטריה, לשביעות רצונה של מוסקבה.
הרקע להיפרדותה של טרנסניסטריה ממולדובה הוא רצונם של האוקראינים והרוסים לשמור על זהותם התרבותית במסגרת עצמאית.
השפות הרשמיות בטרנסניסטריה הן רוסית, אוקראינית ומולדובנית (רומנית).
כל השפות הרשמיות נכתבות באלפבית קירילי, ועל אף שהרומנית נכתבת באותיות לטיניות ברומניה ובמולדובה, נכפה על האוכלוסייה המולדבית האלפבית הקירילי, כחלק מרכזי בהטמעת התרבות הסלאבית.
על 34% מתושביה הרומנים מוטלות מגבלות: קיים איסור על לימוד השפה הרומנית באותיות לטיניות כנהוג ברומניה וברפובליקת מולדובה, וארבעה מתוך ששת בתי הספר במדינה ששפת הלימוד בהם היא רומנית, נסגרו על רקע הלימוד בכתב הלטיני ומאוחר יותר נפתחו כבתי ספר פרטיים בלחץ הקהילה האירופית.
תאריך שם שם מקומי הערות 1 בינואר ו-2 בינואר ראש השנה האזרחית Новый год נחגג יומיים משנת 2006 7 בינואר חג המולד Рождество Христово על-פי הלוח היוליאני הישן.
23 בפברואר יום מגיני המולדת День защитника отечества - 8 במרץ יום האישה הבינלאומי Восьмое марта - 1 במאי ו-2 במאי אחד במאי День международной солидарности трудящихся חג הפועלים 9 במאי יום הניצחון День Победы הניצחון על גרמניה הנאצית.
12 באפריל - יום התעופה
5 במאי - יום העיתונות
7 במאי - יום התקשורת
10 ביוני - יום עובדי התעשייה הקלה
12 ביוני - יום העצמאות של רוסיה (מאוזכר גם בטרנסניסטריה)
17 ביוני - יום עובדי מערכת הבריאות
19 ביוני - יום הזיכרון
14 בספטמבר - יום משמר הגבול
10 בנובמבר - יום המשטרה
בחבל טרנסניסטריה נתונים אזרחים להפרות זכויות אדם וקיפוח מצד הרשויות.
הקהילה הבינלאומית מתחה ביקורת על יחס הרשויות כלפי בני אדם המצויים בשטח החבל לאור דיווחים ותיעוד מתוך דוחות של ארגוני זכויות אדם, פסיקות בית הדין האירופי לזכויות אדם וגורמים נוספים.
טרנסניסטריה מצויה בטריטוריה של מולדובה, אך נשלטת דה-פקטו על ידי רוסיה באמצעות משטר בעל אופי קומוניסטי ושליטה בכוח שהוביל לפגיעות קשות ואיומים על הביטחון האנושי.
לעבר שלטונות טרנסניסטריה מופנות טענות בשל המשטר המתנהל בצורה אוטוריטרית וכתוצאה מכך הוא אכזרי ומדכא את האוכלוסייה בייחוד פלח האוכלוסייה האתני-מולדבי.
דוח אמריקאי בשם Freedom in the World תיאר את טרנסניסטריה כטריטוריה "בלתי-חופשית עם רישומים נמוכים הן בזכויות פוליטיות והן בזכויות אזרחיות".
בין הפרות זכויות האדם והתנהלות השלטון נכללים מעצרים והחלטות מנהליות שרירותיים; שימוש מופרז בכוח מצד כוחות משטרתיים עד כדי עינויים; תנאי מעצר וכליאה בלתי-הומניים; הגבלות נוקשות על קיום הפגנות ומחאות.
מתוך מטרה מוצהרת לשיפור מדדי זכויות האדם וכדי שאלה יעלו בקנה אחד עם הסטנדרטיים האירופיים, בשנת 2006 הוקם משרד לתלונות הציבור.
תכליותיו מפורטות בחוקת טרנסניסטריה, אולם בשל חוסר הנכונות של הממשלה לשתף מידע אודות התנהלות הרשויות לא קיים מידע זמין לציבור.
פוליטיזציה צורמנית ו"אוליגרכיזציה" של המדיה מהוות בעיות מרכזיות.
התעסוקה כמו גם התכנים במדיה משרתים אינטרסים פוליטיים של פוליטיקאים, כך למשל הקשר בין חברת "Sheriff Company" לבין נשיא טרנסניסטריה לשעבר איגור סמירנוב.
לחברה מונופול על סוגי מדיה שונים ולגביה נטען כי היא מייצגת את האינטרסים והאג'נדה של הנשיא לשעבר איגור סמירנוב.
ניהול המדיה מצוי תחת מגבלות בקרה של הרשויות.
כמעט כל המדיה נמצאת בבעלות שלטונית או לחלופין תחת שליטה הדוקה של השלטון ואף אם הן בבעלות פרטית, הרשויות מכתיבות עבורן תכנים.
כך למשל המגבלה המרכזית החלה עליהן היא הימנעות מביקורת פוליטית קרי חופש הביטוי הפוליטי, קל וחומר כזו שמופנית לעבר הרשויות.
דיווחים ביקורתיים גוררים הטרדות מצד הרשויות כנגד אותן חברות ועיתונאים; דיווחים נחסמים באמצעות מנגנוני בירוקרטיה; אי-מסירת מידע ככלי לעכב פרסומים על ידי המדיה הפרטית מכאן שיש פגיעה שחופש המידע.
יבגני שבצ'וק אשר כיהן כנשיא טרנסניסטריה, הנפיק צו שחייב רשויות ממשלתיות, ארגונים פרטיים ואף אזרחים לדווח אודות תכנים "קיצוניים" שפורסמו במרשתת.
הצו אפשר לרשויות לסגור אתרים שנמצאו חשודים בהפצת מידע שקרא להפלת הממשלה.
הרשויות המקומיות הגבילו פורומים מקוונים ללא הסבר.
המנהיג הטרנסניסטרי התייחס אליהם כאל "אתרי מזבלה אנונימיים" ועמד על כך שכל רשתות המדיה החברתיות יירשמו כמוסדות של תקשורת ההמונים כדי לאפשר פיקוח ומעקב אם הם יהיו ביקורתיים מדי על הממשלה.
כך בשנת 2015 עיתונאי בשם סרגיי ילצ'נקו נעצר בגין הסתה ופעילות "קיצונית" בעקבות פרסומים באינטרנט.
העימותים האתניים בין מולדובה לבין חבל טרנסניסטריה סביב סוגיית השפה היוו גורם מרכזי לפרוץ הקונפליקט הסורר בין השתיים.
מכאן מקור העקשנות של שלטון טרנסניסטריה שהחינוך בבתי הספר של המיעוט המולדבי יהיה בניב קרילית מולדבית במקום השימוש בניב הלטיני.
בחבל טרנסניסטריה ישנם שמונה בתי ספר שמיועדים לאוכלוסייה האתנית-מולדבית המצויה בטריטוריה שלה.
דו"ח שנערך על ידי ארגון זכויות אדם מעלה כי בתי הספר הללו חשופים תדיר למאמצי הפחדה והטרדה מצד הרשויות במטרה לכפות עליהם להסב את מערכת האותיות מלטינית לקריליות.
אחת השיטות בהן הרשויות נקטו הייתה קיצוץ בתקציבי החינוך לבתי ספר שסירבו לבצע את השינוי המהותי.
כתוצאה מכך נוצר עומס יתר בכיתות הלימוד עד כדי מצב שבו נמנעה מילדים הגישה לקבלת השכלה.
החלטה זו לטענת ארגון פרומו-לקס הייתה הפרה בוטה של הזכות לחינוך.
פעולה נוספת שגררה ביקורת חריפה הייתה שיפור ניכר בתשתיות בתי הספר הקונבנציונליים על חשבון בתי הספר המולדבים שסירבו להיענות לדרישות הרשויות.
כל הפעילויות הלא ממשלתיות חייבות להיות מתואמות עם הרשויות המקומיות.
קבוצות שאינן פועלות בהתאם לכך ניצבות בפני הטרדה, כולל מעקב וביקורים של גורמי הביטחון.
ארגוני החברה האזרחית מתמודדים עם בעיות גוברות באשר לעבודה בטרנסניסטריה וארגונים בין-לאומיים זקוקים לאישור הרשויות לצורך הפרויקטים, הביקורים והפגישות שלהם עם החברה האזרחית והתקשורת.
האמונה הדומיננטית בטרנסניסטריה היא הנצרות האורתודוקסית.
הקהילה היהודית בפרידנסטרוביה פועלת בחופשיות ובגלוי ובשיתוף פעולה עם השלטונות.
לאחרונה נעשו פעולות לשימור ושיקום אתרים יהודיים ובתוכם שיפוץ בית העלמין היהודי ברשקוב ובניית מצבה חדשה לשבתי מרשקוב, תלמיד הבעל שם טוב.
אחת מהפרשות הבולטת ביותר בתחום זכויות האדם שאירעו בחבל טרנסניסטריה, עסקה בהרשעתו של הפעיל הפוליטי ובעל לאומיות מולדבית איליה איליאשקו בשנת 1993 בגין הריגתם של שני נציגים טרנסניסטריים רשמיים.
בפרשה זו הואשמו שלושה אזרחים מולדבים נוספים, עליהם בית משפט העליון של טרנסניסטריה גזר בין 12 ל-15 שנות מאסר ובנוסף לכך הורה על עיקול והחרמת נכסים ורכוש המצויים בבעלותם.
עיקר הפרשה (המכונה גם " פרשת קבוצת אילאשקו") נסבה על שורה של הפרות ושלילת זכויות בסיסיות של הנאשמים שבוצעו על ידי הרשויות הטרנסניסטריות.
הזכויות אותן המבקשים טענו שהופרו חוסות תחת הגנת האמנה האירופית לזכויות אדם (ECHR), ביניהן הזכות להליך משפט הוגן, הזכות לחיים, הזכות לחירות וביטחון, איסור על עינויים ועוד.
ראשיתה של הפרשה במעצרם של איליה אילאשקו - אשר שימש כמנהיג מפלגת "החזית העממית" והיה מהתומכים הבולטים והפעילים לאיחוד מולדובה ורומניה, אנדראי איוואנצוק, טודור פטרוב-פופה ואלכסנדרו לשקו.
איליה אילאשקו בדומה לשלושת המבקשים הנוספים נעצר בביתו ביוני 1992, אשר תואר בפסק הדין של בית הדין האירופי כמעצר "בלתי-חוקי ואף שרירותי".
מיד עם מעצרו (על פי גרסתו של איליאשקו), הוא נלקח לחקירות רבות תוך שהוא נתון להתעללות על סוגיו השונים (פיזית ומנטלית) הן במהלך החקירות עצמן והן לאורך החזקתו לפני ואחרי הרשעתו.
למשל, הוא סיפר כי סוהרים הכו בו כאשר ידיו כבולות באזיקים.
במהלך המשפט, הנאשמים הוחזקו בכלובים ("Reinforced iron cages") בשל רמת הסיכון שהם היוו.
ההחלטה להחזיק אותם בתנאים שכאלה עוררה זעקה מצד ארגוני זכויות אדם.
תנאי הכליאה של המבקשים נותרו אכזריים במרבית תקופתם בבתי הסוהר.
בפרט תנאיו של אילסקו הוחמרו באופן ניכר שכן במשך שנים רבות הוא הוחזק בצינוק ללא גישה לסיוע רפואי ולצלב האדם אף לא ניתן לבקר אותו.
טענה מרכזית נוספת שהובאה בפסק הדין היא הפרה של סעיף 5 לאמנה האירופית לזכויות אדם : היעדר חימום בתקופת החורף, נוקשות יתר בהעברת חבילות ומכתבים לידי אילאשקו, החרמת מתנות על ידי הסוהרים, מחסור באור שמש, איסור מוחלט על תקשורת עם אסירים אחרים.
בתוך כך ארגוני זכויות אדם טענו שהמבקשים הועמדו לדין מפאת השתייכותם למפלגת "החזית העממית" גרידא, טענה אשר נועדה לערער את הוגנות ההליך.
במשך שנים הרשויות מנעו מארבעת חברי קבוצת אילאשקו להגיש בקשה לפתיחת הליך משפטי בבית הדין האירופי לזכויות אדם.
למעשה נפסק כי הרשויות התערבו בניסיונות הארבעה לפנות ל-ECtHR ועל-כן פעלו בניגוד להוראות סעיף 34 לאמנה האירופית לזכויות אדם.
סופה של הפרשה ב-8 ביולי 2004 בפסיקתו של בית הדין האירופי לזכויות אדם.
בפסק הדין קבע בית הדין האירופי שביחס לארבעת המבקשים, רשויות טרנסניסטריה פגעו בזכויות החירות וביטחון שלהם.
בנוגע לאיליה אילאשקו, נקבע כי היחס שקיבל מצד רשויות טרנסניסטריה לאורך תקופת כליאתו עולה לכדי עינויים.
בנוסף, נפסק כי על המדינות מולדובה ורוסיה - השולטת דה פקטו בטרנסניסטריה לשאת בפיצויים על סך $76,8399 בגין קיפוח חירות הנאשמים ובגין התעללותם תוך שהם מוחזקים במשמורת.
אילאשקו שוחרר בשנת 2001 בעוד ששאר חברי קבוצת אילאשקו שוחררו בין השנים 2004–2007, לאחר שסיימו לרצות את עונשם.
ב-2012 קבע בית הדין האירופי לזכויות אדם את פסיקתו בפרשת Catan vs.
חוק "השפות" מ-1992 אסר על לימוד באותיות לטיניות וכן החלטה שלטונית קבעה שבתי ספר בבעלות זרה חייבים ברישום והכרה רשמית על ידי הרשויות.
בשנת 2004 הרשויות החלו בנקיטת מהלכים לסגירת בתי ספר שהתנהלו בניגוד לאמור לעיל.
אלקסי קטן ועשרים ושבעה עותרים נוספים נפגעו ממהלכים אלה מפני שבית הספר המולדבי בו למדו ילדיהם של העותרים נסגר, ובעקבות זאת מבנה בית הספר הוחרם.
בצל האירועים, ילדים ומורים גורשו ונאלצו להשתמש במבנים חלופיים עם רמת תשתיות ירודה ובהיבט הנגישות הפיזית מיקומם יצר אי-נוחות וקושי רב.
בעתירות נטען כי החלטותיהן ומעשיהן של הרשויות בטרנסניסטריה הפרו את זכויות המבקשים לחיים פרטיים, לחינוך וכן הם הופלו בשל השתייכותם האתנית.
בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע כי הסגירה הכפויה של בתי הספר היוותה התערבות בוטה בזכויות התלמידים לגישה לחינוך וכן, מניעת הזכות לקבלת חינוך בשפת הלאום שלהם.
כמו כן נקבע שרשויות טרנסניסטריה התערבו בזכותם של ההורים לחנך את ילדיהם בהתאם לאמונות הפילוסופיות שלהם.
אנטון רובינשטיין - מנצח ומלחין רוסי יהודי (שמשפחתו התנצרה בילדותו), יליד וויחבינץ (1829)
לב סמיונוביץ' ברג - גאוגרף וביולוג יהודי רוסי, יליד טירספול (1876)
ניקולאי זלינסקי - כימאי רוסי, יליד טירספול (1861)
מיכאיל לריונוב - צייר רוסי, יליד טירספול (1898)
פיוטר ורשיגורה - סופר סובייטי ממוצא אוקראיני, ואחד ממנהיגי הפרטיזאנים.
במוזיקה, טרנספוזיציה (בעברית: השׂאה) היא הגבהה או הנמכה של שיר או יצירה מוזיקלית לרוב על מנת שיתאימו לכלי נגינה או למנעד מסוים.
הטרנספוזיציה נקבעת בהשוואה לכלי הפסנתר או לכל כלי אחר במנעד זה.
הטרנספוזיציה גוררת עמה שינוי במרכז הטונלי אך לא בסולמות עצמם, לדוגמה טרנספוזיציה מדו לרה של קטע בסולם מז'ורי תשנה את הסולם מדו מז'ור לרה מז'ור.
בטרנספוזיציה משתמשים בעיקר לנוחות המבצע, ונעזרים בה בעיקר זמרים.
במוזיקה הקלאסית לא נהוג לבצע טרנספוזיציות, אלא בז'אנר השיר האמנותי ובמקומות ביצירה בהם כתב המלחין בעצמו גרסה נוספת בסולם אחר.
כאשר משׂיאים קטע מוזיקלי לסולם אחר, נשמרים כל המרווחים המקוריים בין התווים ודרגות התווים המקוריות, ולכן משתנים סימני ההתק (דיאזים/במולים) במפתח; לדוגמה, לקטע שנכתב במקור ברה מז'ור (שני דיאזים במפתח) והושׂא לסולם לה מז'ור יתווסף דיאז שלישי במפתח, על התו סול.
דוגמה נודעת לטרנספוזיציה מתחום האופרה: באופרה "הספר מסביליה" מאת ג'ואקינו רוסיני, כתובה האריה "La Calunnia" אשר מושרת בפי הדמות דון באזיליו (באס) בסולם רה מז'ור.
בסולם זה, התו הגבוה ביותר באריה הוא פה דיאז, אשר נחשב גבוה ביותר ומעבר למנעדם של זמרי באס.
לפיכך, נהוגה לרוב גם גרסה מונמכת של האריה, בדו מז'ור, וכך התו הגבוה אליו צריך להגיע הזמר הוא התו מי.
מוזיקה נכתבת לכלים שונים בשינוי סולם הבסיס (במקרה זה הטרנספוזיציה היא רק בכתיבה, ואין שינוי בצליל הנשמע).
למשל קלרינט סי במול (הזזה בטון למעלה), סקסופון אלט במי במול (הזזה בטון וחצי למטה), וכו'.
כלים אלקטרוניים (סינתיסייזר למשל) מכילים לעיתים מנוף המאפשר לבצע טרנספוזיציה בהסטה קלה שלו.
נגני גיטרה משתמשים למטרה זו בגשר (קאפו) המורכב באופן קפיצי על צוואר הגיטרה ויכול כך לבצע טרנספוזיציה של כמה חצאי טונים ללא שינוי באופן הנגינה.
טרנספוזיציה לכלי נגינה היא דרך לשילוב בין כלי נגינה בעלי גובה צליל שונה.
במבט ראשון, השימוש בכלי נגינה עם טרנספוזיציה שונה עלול להיראות מסובך, אך כתיבת התווים לכלי הנגינה השונים היא מלאכה טכנית שניתן ללמוד אותה בקלות.
הטרנספוזיציה דורשת עבודה רבה, אך היא הכרחית על מנת שמספר כלים יוכלו לנגן בצוותא.
כלי נגינה מאותה המשפחה נשמעים שונה כאשר הנגנים מתבקשים לנגן את אותו התו.
כך לדוגמה במשפחת הסקסופונים, כאשר שני נגני סקסופון, האחד על אלט והשני על טנור מנגנים את אותו התו, הם ישתמשו באותו האצבוע אך צליל שיפיק סקסופון האלט יהיה גבוה מזה של הטנור.
גובה צלילי הפסנתר מהווים קנה מידה לעשיית טרנספוזיציה לכלי נגינה שונים.
כיום ניתן לבצע את תהליך הטרנספוזיציה באמצעות תוכנת מחשב.
רשימת טרנספוזיציה של כלי נגינה
בפסקה זאת הייחוס הוא התו דו בפסנתר.
כך לדוגמה כאשר כתוב "כלים ב־Bb" הכוונה היא שכאשר מנגנים בכלי המדובר דו, בפסנתר הוא יישמע כסי במול.
ישנם כלי נגינה, בעיקר ממתכת, אשר קיימים בגדלים שונים, ועל-כן בטרנספוזיציות שונות.
למשל - הקלרינט נפוץ גם בסי-במול, אך נפוץ לא פחות גם הקלרינט ב-לה, אשר מגיע חצי טון נמוך יותר מהראשון, עד ל-דו דיאז (אבסולוטי).
קרנות היו קיימות בשלל סולמות עד להמצאת קרן היער עם השסתומים, המצאה המאפשרת לה לנגן בסולמות שונים.
כיום נפוצות בעיקר קרנות בפה ובסי-במול.
הנזכר לעיל תקף גם לגבי חצוצרות.
כיום נפוצה יותר החצוצרה בסי במול, אך נעשה שימוש גם בחצוצרות בדו, אשר אינן כלי בטרנספוזיציה.
טרנסמטרופוליטן היא סדרת קומיקס מז'אנר הסייברפאנק שאותה כתב וורן אליס ואייר דריק רוברטסון, אשר פורסמה בין השנים 1997–2002 בחברת DC קומיקס תחת החותם הזמני Helix ולאחר מכן ורטיגו.
הסדרה הסתיימה לאחר 60 חוברות, ושתי הוצאות חיצוניות לעלילה הראשית: "אני שונא את זה כאן" ו"הזוהמה של העיר".
לקומיקס זה הייתה השפעה מרובה בתחום והוא זכה בפרסים אחדים.
העלילה מביאה את קורותיו וכתביו של עיתונאי גונזו מחתרתי וידוע לשמצה בשם ספיידר ג'רוזלם מהעתיד, מחווה לממציא סגנון הכתיבה עיתונות גונזו האנטר ס.
ג'רוזלם מקדיש את חייו למלחמה בשחיתות שלטונית ובפשע ממסדי בארצות הברית העתידית.
הוא ועוזריו פועלים כדי לשמור שעולמם לא יפול לתהומות הדיסטופיה יותר ממה שהוא עכשיו, בו בזמן שהם נאבקים בתהילה ובממון להם זוכים מאמריו של ספיידר.
סגנונו של הקומיקס פרוע ביותר, והוא מערב אלימות מילולית, פיזית, ולפעמים מנטלית.
הסיפור מתרחש חמש שנים אחרי שספיידר ג'רוזלם עזב את העיר, ועבר לגור בהר.
שמות אלו הם מושגים סימבוליים, המייצגים את העולם הרועש של הציויליזציה, אל מול הרוגע של החיים הטבעיים.
מושגים אלו מתנגשים בנפשו של ספיידר ובעולמו לאורך כל הסיפור.
בחוברת הראשונה, מקבל ספיידר שיחה מהעורך שלו, האומר לו כי הוא חייב לו (לעורך), עוד שני ספרים על פי חוזה, ומכיוון שספיידר אינו יכול לכתוב כשהוא לא בעיר, הוא מוכרח לחזור.
בעיר הוא משיג עבודה מעורך שהוא מכיר, בכתיבת טור שבועי.
בעזרת הכעס העצום שלו כלפי מגרעות החברה המודרנית, והאלימות הבלתי מתחשבת שלו, יוצא העיתונאי האקצנטרי למסע בעקבות האמת.
דמותו של ספיידר ג'רוזלם מדורגת במקום ה-45 ברשימה מאה גיבורי-העל הגדולים של IGN, וכן במקום ה-12 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות, לפי מגזין אמפייר.
חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את האוגדן במקום ה-18 ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.
טרנספורמציה היא העברת חומר תורשתי מחיידק אחד לאחר, ללא מגע ביניהם.
במסגרת התהליך ה-DNA יוצא לסביבה, וממנה נכנס אל חיידק אחר.
על מנת שחיידק יקלוט מקטע גנום בטרנספורמציה, עליו להיות במצב של "כשירות" (קומפטנטיות), כשירות זו מותנה בצפיפות החיידקים ובריכוז "פורמוני כשירות" המיוצרים על ידי חיידקים אחרים במצע הגידול.
התופעה שבה תא יכול לשנות את תכונותיו נצפתה לראשונה על ידי פרדריק גריפית' ב-1928. גריפית' חיפש דרך לייצר חיסון לדלקת ריאות, ומצא כי כאשר חושפים חיידקים מסוג Streptococcus pneumoniae שאינם וירולנטיים לחיידקים Streptococcus pneumoniae שהומתו בחימום, הם מקבלים את תכונת הווירולנטיות.
באותה העת לא ניתן היה להראות מהו אופי הגורם המעביר את התכונה הנשלטת.
ב-1944 הראו אוסוולד אוורי, קולין מקלאוד ומקלין מקארתי (ניסוי איוורי-מקלאוד-מקארתי) כי הגורם המועבר הוא גן (DNA) וכינו את התהליך טרנספורמציה.
בביולוגיה מולקולרית נעשה שימוש נרחב בטרנספורמציה (התמרת תאים) שנחשבת להליך מעבדתי פשוט.
טרנספורמציה משמשת ככלי מחקר חשוב להבנת תפקידם של גנים ודרכי פעולתם.
על מנת להשרות "כשירות" בחיידקים כך שיוכלו לקלוט את מקטע הDNA, במעבדה גורמים לממברנת התא להיעשות חדירה ל-DNA באמצעות חימום (heat shock) ושימוש בשדה חשמלי (אלקטרופורציה), כמו גם שימוש ביונים דו-ערכיים ( כגון יון סידן) על מנת לגרום לתנועה של ה-DNA הטעון במטען שלילי.
טרנסניסטריה (ברומנית: Transnistria) הוא שם שניתן במהלך מלחמת העולם השנייה לחבל ארץ בדרום מערב אוקראינה, בין נהר הבוג הדרומי ובין הנהר דניסטר במערב, בין חוף הים השחור בדרום ובין העיר מוגילב פודולסקי מצפון.
אזור זה היה טרם המלחמה בשליטת ברית המועצות.
ב-19 באוגוסט 1941 מינה שליט רומניה יון אנטונסקו את גאורגה אלקסיאנו כמושל טרנסניסטריה.
מאות בשנים היה חבל ארץ זה מרכז של חיי רוח וחיי קהילה יהודית בעלת זהות לאומית ברורה, ומניינה לפני המלחמה כ-300,000 מתוך אוכלוסייה כוללת של 2.5 מיליון.
עשרות אלפים מבני הקהילה עצמה נרצחו בידי איינזצגרופה D בפיקודו של אוטו אולנדורף, ובידי צבאות גרמניה ורומניה, נוסף על היהודים שגורשו לטרנסניסטריה מאזורים סמוכים ונרצחו אף הם.
לטרנסניסטריה גורשו ב-15 בספטמבר 1941 יהודי בסראביה, ובוקובינה בהוראתו של שליט רומניה המרשל יון אנטונסקו.
לפי האומדנים מספר היהודים אשר גורשו נע בין 150,000 עד 185,000 נפשות.
חלק מיהודי בוקובינה גורש לעיירות בתחום אוקראינה (למשל לציבולווקה אליה גורשו כ-2,500 יהודים וכמה מאות לוורושילובקה) שסופח לטרנסניסטריה.
הגירוש פסק ב-13 באוקטובר 1942 עם שינוי המגמה במלחמה כנגד ברית המועצות וכאשר אנטונסקו כבר לא היה בטוח בניצחון הגרמנים.
המגורשים מבסרביה ומבוקובינה חצו את הדניסטר בחמישה מעברי גבול: 1. באטאקי למוגילב (עיר מעבר עיקרית לטרנסניסטריה), 2. בקאסאוצי ליאמפול (קבוצות רבות של מגורשים), 3. בראמניצה לרזינה (מעט מגורשים יחסית), 4. בטיגינה לטיראספול (קבוצות קטנות של מגורשים בחודשים אוקטובר-דצמבר 1941 ומגורשים מכל ערי רומניה באוקטובר 1942) ו-5. באולנשט ליאסקה (מעט מהמגורשים).
על היהודים נאסר חופש התנועה והתכתבות והם רוכזו בגטאות ובמחנות, ועל כולם חלה חובת עבודת כפייה.
למעשה הפכה טרנסניסטריה כולה למחנה ריכוז אחד גדול.
במחנות הריכוז שהיו נתונים לשליטת הז'נדרמריה נרצחו עשרות אלפי יהודים ורבבות נוספים נספו כתוצאה מתנאי החיים הקשים ובמיוחד ממחלת טיפוס הבהרות ומחלת הדיזנטריה, כמו כן עקב רעב וכפור.
הידיעות על מצב היהודים בטרנסניסטריה הגיעו ליהודי רומניה, ועל אף מצבם הקשה נשלחה עזרה שהצילה רבים.
למען היהודים פעל ראש קהילת יהודי רומניה וילהלם פילדרמן, אשר ניצל את היכרותו האישית עם אנטונסקו.
בנוסף פעלה למען המגורשים משלחת מטעם יהודי רומניה שבראשה עמד אפרים (פרד) שרגא.
בדצמבר 1943, כאשר הסובייטים היו על סף כיבושה של טרנסניסטריה, הותר ליהודים לחזור לרומניה, אולם רבים חזרו רק לאחר השחרור הסובייטי.
על פי הסטטיסטיקאי מרקו רוזן נרצחו ומתו במהלך ההגליות לכל הפחות 155,000 יהודים רומנים ו-115,000 יהודים אוקראינים שהיו תחת שלטון רומני.
לפי ההיסטוריון אביגדור שחן, מספר הנרצחים היה גבוה בהרבה, כ-400,000. לפי חוקר השואה ז'אן אנצ'ל היה מדובר במעל 400,000 יהודים.
בדצמבר 1941 ערכו השלטונות הרומנים מפקד אוכלוסין בטרנסניסטריה, ולפיו היה המבנה האתני כדלהלן:
טרנסניסטריה חולקה על ידי הרומנים ל-13 מחוזות מבחינה אדמיניסטרטיבית:
טרנספורטר הוא מכונת טלפורטציה בדיונית אשר נעשה בה שימוש ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים".
טרנספורטרים ממירים אדם או אובייקט אל תוך תבנית אנרגיה, ואז משגרים אותה אל מקום יעד, שם היא מומרת בחזרה לחומר.
"תאונת טרנספורטר" היא מונח כללי לתיאור מצב שבו האדם או האובייקט לא הומרו כשורה למצבם החומרי.
על פי The Making of Star Trek, תוכניותיו המקוריות של יוצר מסע בין כוכבים ג'ין רודנברי לא כללו טרנספורטרים, ובמקום זאת - כאשר דמויות היו נקראות אל פני כוכב לכת, היה צורך לנחות עליו עם ספינת החלל.
עם זאת, הדבר היה מחייב מספר לא מבוטל, לא ישים ויקר מדי של תפאורות ומודלים לצילומים, כמו גם בזבוז זמן מסך בכל פרק, שבו יש נחיתות, המראות וכדומה.
שימוש במעבורות חלל היה הרעיון הבא, אולם כאשר החלו הצילומים, מודל הצילומים בגודל המלא לא היה מוכן.
הטרנספורטרים תוכננו כאלטרנטיבה פחות יקרה, שהושגה על ידי fade-out/fade-in פשוטים של האובייקט.
הטרנספורטרים מופיעים לראשונה בפרק הפיילוט המקורי "The Cage".
האפקט המיוחד של הטרנספורטר, לפני שנעשה שימוש באנימציה ממוחשבת, נוצר על ידי סיבוב מצלמה בהילוך איטי במהופך וצילום כמה גרגירים מבריקים עם תאורה אחוריות של אבקת אלומיניום שפוזרה בין המצלמה לבין רקע שחור.
בשנת 1964, בעת שכתב את הטיוטה הראשונה של "The Cage", ג'ין רודנברי עדיין לא ראה את הסרט "הזבוב" משנת 1958. סרט זה הובא לתשומת לבו, וכך נהגה רעיון הטרנספורטר.
על פי Star Trek: The Next Generation Technical Manual, האורות שעל קונסולת המגע של הטרנספורטר שעל האנטרפרייז-D הם הומאז' לשלושת המחוונים בשימוש בקונסולת הטרנספורטר שעל האנטרפרייז בסדרה המקורית.
באוגוסט 2008, הפיזיקאי מיצ'יו קאקו חזה, במגזין של ערוץ דיסקברי, כי מכשיר טלפורטציה דומה לאלו שנראה במסע בין כוכבים יומצא בתוך מאה שנה.
על פי דיאלוג בפרק "Daedalus" של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", הטרנספורטר הומצא בתחילת המאה ה-22 על ידי ד"ר אמורי אריקסון , שגם היה בן-האדם הראשון ששוגר בהצלחה.
על אף שיש על סיפון האנטרפרייז NX-01 טרנספורטר, הצוות לא משתמש בו באופן שגרתי לצורך העברת אורגניזמים ביולוגיים.
(הקפטן ג'ונתן ארצ'ר אמר פעם שהוא לא יהיה מסוגל לשים את כלבו פורת'וס דרכו.) במקום זאת, הם מעדיפים בדרך כלל להשתמש במעבורות חלל, או אמצעי תחבורה אחרים, ומשתמשים בטרנספורטר רק כמוצא אחרון, אם אין שום אמצעי תחבורה אחר, אפשרי או ריאלי, העומד לרשותם.
במאה ה-23, הצוות על סיפון האנטרפרייז מרבה להשתמש בטרנספורטר.
במאה ה-24, נסיעות טרנספורטר הן אמינות מאוד, ו-"הדרך הבטוחה ביותר להגיע ממקום למקום", כך על פי דיאלוג בפרק "Realm of Fear" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא".
על פי הפרק "Homefront" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", צוערים באקדמיה של צי הכוכבים מקבלים הקצבות לצורך השימוש בטרנספורטר, ופעם אחת משפחת סיסקו השתמשה בטרנספורטר על מנת להעביר רהיטים לביתם החדש.
למרות השימוש התדיר שלו, דמויות כמו לאונרד מקוי וקתרין פולאסקי אינן ששות להשתמש בטרנספורטר, כפי שהדמויות הצהירו בפרקים "Encounter at Farpoint" ו-"Unnatural Selection", בהתאמה.
בנוסף, רג'ינלד ברקלי מביע את החשש ההגלוי שלו לשימוש בטרנספורטר בפרק "Realm of Fear", בו הוא אומר: "אטום אחד שלא במקומו ו..., פוף!, אתה לעולם לא חוזר.
זה מדהים שאנשים לא אובדים כל הזמן".
צ'יף או'בריאן מגיב, באומרו: "אני עושה את זה במשך 22 שנה, ועדיין לא איבדתי אף לא אדם אחד".
סדרות הטלוויזיה והסרטים אינם נכנסים לפירוט רב ומעמיק על טכנולוגיית הטרנספורטר.
ה-Star Trek: The Next Generation Technical Manual טוען כי הטרנספורטר מסוגל להוביל אובייקטים בזמן אמת, בדיוק עד לרמת הקוונטים.
בפרק "Realm of Fear" מצוין כי אורך של טרנספורטר בנסיבות חריגות יימשך "ארבע או חמש שניות; בערך פי שניים מהזמן הרגיל".
על סמך זה, ניתן לחשב כי האורך של טרנספורטר טיפוסי הוא בין 2 ל-2.5 שניות ואולי פחות מזה.
מפצי הייזנברג מסירים אי-ודאות מהמדידות התת-אטומיות, מה שהופך את הנסיעה באמצעות הטרנספורטר לברת-ביצוע.
טכנולוגיה נוספת המעורבת בטרנספורטר כוללת חיץ דפוס מחשב כדי לאפשר מידה מסוימת של חופש פעולה בתהליך.
כשנשאל "איך עובד מפצה ההייזנברג?" על ידי טיים מגזין, היועץ הטכני של "מסע בין כוכבים" מיכאל אוקודה הגיב: "זה עובד טוב מאוד, תודה לך".
על פי מדריך מאת הכותבים של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", הטווח היעיל של הטרנספורטר הוא 40,000 ק"מ, למרות ששכבות עבות של סלעים יכולות להפחית את הטווח הזה (הפרק "Legacy", "הדור הבא").
בפרק הסדרה המקורית "Obsession" עם זאת, נראה שמצביע על כך שהטווח המרבי של הטרנספורטרים, במהלך אותה תקופת הזמן בהיסטורית מסע בין כוכבים, הוא למעשה כ-30,000 ק"מ.
תהליך השיגור, בעודו מתרחש, גם כן נעצר על ידי כוחות טלקינטיים (הפרק "Skin of Evil", "הדור הבא"), וכוח הזרוע (הפרק "The Hunted", "הדור הבא").
בפרק "Bloodlines" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" נעשה לראשונה שימוש מסוכן וניסיוני ב-"טרנספורטר תת-חלל" המסוגל להגיע למרחקים בין-כוכביים ולדומיניון יש את היכולת לשגר מרחקים גדולים (הפרק "Covenant", "חלל עמוק 9").
קיימת התייחסות להגבלה של עד 40,000 ק"מ גם בפרק "Daedalus" של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
טרנספורטרים של צי הכוכבים מעידן "הדור הבא" כוללים בתוכם את היכולת לזהות ולנטרל נשק פעיל (הפרק "The Most Toys", "הדור הבא"), ומסנן ביולוגי על מנת להסיר חיידקים או וירוסים מדבקים מאדם המשוגר (הפרק "Shades of Gray", "הדור הבא").
הטרנספורטר יכול גם לשרת מטרה טקטית, כגון לשגר רימון יד פוטוני או טורפדו פוטוני, על מנת לפוצצם במקומות מרוחקים (הפרק "Legacy", "הדור הבא"; הפרק "Dark Frontier", "וויאג'ר"), או להרוס אובייקטים (הפרק "Captain's Holiday", "הדור הבא").
בפרק "A Taste of Armageddon" של "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", מוזכר כי במסגרת משחק מלחמה תאורטי בין שני כוכבי הלכת ונדיקאר ושכנו אמיניאר VII, כוחות ונדיקאר שיגרו פצצות-היתוך אשר התגשמו מעל למטרות אויב.
בכל פעם שאדם או חפץ משוגר דרך הטרנספורטר, המכונה יוצרת קובץ זיכרון של הדפוס.
לפחות פעם אחת בסדרות "מסע בין כוכבים" נעשה שימוש בדפוס זה, על מנת להחזיר למצבם המקורי אנשים שנפגעו או שונו על ידי הטרנספורטר.
פעולות הטרנספורטר יכולות גם להיות מקוצרות כאשר נקודת המוצא ו/או אתר היעד המיועד נעים במהירויות עיוות.
בפרק "The Schizoid Man" של "הדור הבא", היה צורך בטרנספורטר ארוך טווח, שיפעל במהירות הקרובה למהירות עיוות, שכן קרן הטרנספורטר אינו יכולה לעבור דרך שדה עיוות.
על מנת לשגר צוות אל פני כוכב לכת, ובאותו הזמן להגיב לאות מצוקה שהתקבל, האנטרפרייז נדרשה להאט ממהירות עיוות למשך הזמן שנדרש להפעיל את קרן הטרנספורטר.
ג'ורדי לה פורג' ביצע את הפעולה העדינה הזו בעצמו, אשר הייתה כרוכה בפיצוי על המהירות היחסית של הספינה.
לאחר התגשמות צוות הנחיתה על פני כוכב הלכת, אחד מאנשי הצוות ציין שלרגע חשב שהוא נכלא בתוך קיר סמוך, ועמיתו השיב לו: "לרגע, אכן היית".
פרקים מאוחרים יותר ("The Emissary", "חלל עמוק 9"; "The Best of Both Worlds", "הדור הבא") מאשרים כי הטרנספורטר יכול לפעול במהירות עיוות רק אם הן אתר השליחה והן אתר הקבלה נעים באותן המהירויות.
במספר פרקים של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" ו-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" נעשה שימוש במכשירי אנטי-טרנספורטר, שנועדו לעכב או לערבל את פעילות הטרנספורטר, ובכך למנוע את השימוש בו.
"מעכב" מונע מקרן הטרנספורטר "להינעל" על מי או על מה שהוא מחובר אליו.
הטרנספורטר רגיש לאנומליות חריגות ולתנאים סביבתיים יוצאי דופן, שיכול לגרום לתוצאות בלתי צפויות.
מלבד השפעות חיצוניות הגורמות לשיבושים בפעילות הנורמלית של הטרנספורטרים, עובדה ידועה היא כי הטכנולוגיה עצמו נכשלת לעיתים, וגורמת לפציעה חמורה או מוות לאלו ששוגרו.
הדבר בא לידי ביטוי בסרט "מסע בין כוכבים: הסרט", כאשר תקלה במעגלי חיישן הטרנספורטר הביאה לכך שאות בלתי מספיק הוצג במסוף שעל האנטרפרייז והעיד שיגור מוצלח של שני בני אדם, אולם בצד השני, בצי הכוכבים, לא הצליחו למשוך אותם החוצה למקום שבו הם היו אמורים להתגשם מחדש.
מערכת הטרנספורטר ניסתה לגרום לאות החלש שהיה זמין להתגשם מחדש, ולמרות המאמצים של קירק וסקוטי, המערכת נכשלה, ושני המשוגרים נעלמו ממשטח טרנספורטר.
קירק, מזועזע למראה הזוועה לה היה עד, שואל: "צי הכוכבים, יש לכם אותם?", אך נענה בתגובה: "אנטרפרייז, מה שהגיע לכך בחזרה לא האריך ימים, למרבה המזל".
עד לזמן של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", הטכנולוגיה של הטרנספורטר התקדמה במידה ניכרת, כלומר: תאונות כעת מתרחשות בסבירות נמוכה הרבה יותר, אם לא בסבירות הקרובה לבלתי אפשרית.
למעשה, בפרק "Realm of Fear", ג'ורדי לה פורג' מציין כי היו לא יותר מ-2–3 תאונות טרנספורטר במהלך 10 השנים האחרונות.
כמו כן ישנה התייחסות באותו הפרק אל ההתקדמות הרבה בטכנולוגיית הטרנספורטר, של צ'יף או'בריאן שמצהיר כי לכל משטח יחיד של טרנספורטר יש ארבעה סורקים מיותרים, וכי במקרה שסורק אחד נכשל - השלושה האחרים תופסים את מקומו.
בפרק "Tuvix" של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", תאונת טרנספורטר גורמת למיזוגם הפיזי וההתנהגותי של לוטננט טובוק ושל ניליקס אל תוך ישות אחת.
בעוד שנטען על ידי מספר דמויות כי הטרנספורטר אינם יכולים לשגר דרך מערכות הגנה של ספינת חלל או של כוכב לכת, ישנם מקרים בהם "כלל" זה הופר באמצעות "פתרון רטורי" ("The Wounded", "הדור הבא"; "Trials and Tribble-ations", "חלל עמוק 9") או התעלמות מצד הכותבים ("Caretaker", "וויאג'ר").
בסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", תת-אדמירל ג'יימס טי קירק ולוטננט סאביק מנהלים שיחה, במהלך שלב הפירוק של השיגור.
בסרט "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה", ד"ר ג'יליאן טיילור קופצת אל תוך קרן הטרנספורטר של קירק במהלך שלב הפירוק, והשניים מתגשמים מחדש ללא כל השפעות שליליות.
כנראה בשל "קרן הכליאה הטבעתית", מרכיב של הטרנספורטר שמוזכר בפרקי טלוויזיה השונים, המשמש כדי לשמור על דפוסים נפרדים זה מזה.
באותו הסרט, ספוק משוגר תוך כדי הליכה.
על פי Star Trek: The Next Generation Technical Manual, הטרנספורטר אינו יכול לשנע אנטי-חומר, אולם בפרק "Dark Frontier" של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", הוויאג'ר משגרת טורפדו-פוטון חי, המצויד באנטי-חומר, אל תוך ספינת חלל של הבורג.
בפרק "One of Our Planets is Missing" מתוך "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה", האנטרפרייז משגרת נתח של אנטי-חומר אל תוך תיבת הקפאה.
ב-"מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", שיגור מתוך ואל תא הטרנספורטר היה הכרחי.
הדבר מוסבר בפרק "Day of the Dove" של הסדרה המקורית.
ספוק וסקוטי כבר אמרו ששיגור "מאתר לאתר" (כפי שהם מתייחסים לכך בתוכנית הטלוויזיה) על סיפון ספינת חלל עשוי להיות מסוכן.
המשוגרים עלולים להיות "משוגרים אל תוך סיפון" או חפץ דומה, ולהיתקע שם.
אולם, ישנם, ככל הנראה, מנגנוני הגנה במקום, שנועדו מלמנוע מאנשים להיות משוגרים אל תוך סביבה עוינת, כמו מתחת למים או בתוך בו לבה, למרות שזה אפשרי לעקוף את אמצעי הבטיחות האלו; לדוגמה, בפרק "And the Children Shall Lead" של הסדרה המקורית, שני מאבטחים שוגרו אל תוך החלל הפתוח.
בסדרות הבאות, עם זאת, חדר הטרנספורטר נראה, בפועל, בעיקר מיושן.
דמויות מוצגות מפעילות את הטרנספורטר מקונסולות רגילות ומשוגרים ממקום למקום, ללא כל בעיה הנראית לעין.
המפעיל העיקרי יכול לשגר אותם בטרנספורטר לכל מקום בקלות.
הסבר אפשרי לכך מוצע ב-Star Trek: Deep Space Nine Technical Manual, ועל פיו ייתכן וצריכת האנרגיה של שיגור "מאתר לאתר" היא כפולה מאשר הצריכה הרגילה - מתוך או אל חדר הטרנספורטר עצמו, שכן האובייקט המשוגר צריך להיות משוגר אל הטרנספורטר, מאוחסן, ורק אז מועבר אל היעד.
בנוסף, ששת המשטחים העגולים שעל הפלטפורמה משמשים בדרך כלל את האובייקטים המשוגרים בשביל לעמוד עליהם, אבל לא נראה כי הם מייצגים הגבלה כלשהי של החומרה לעד שישה אנשים.
למרות שהדבר מעולם לא נראה, דיאלוג ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" מלמד על קיומם של טרנספורטרים ניידים, אם כי בפרק "Timescape" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" נעשה שימוש ב-"טרנספורטר חירום" שנענד על זרוע היד (אם כי ייתכן ואלו שימשו רק כדי להפעיל טרנספורטר מרחוק).
כדי לבלבל את העניינים עוד יותר, בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים: נמסיס", נראה לראשונה האבטיפוס של "יחידת טרנספורטר חירום".
טום פריס משתמש בטרנספורטר נייד, בפרק "Non Sequitur" של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
מסיבות אפקטים מיוחדות, בסדרה המקורית, אנשים בדרך כלל נראים קפואים במקום במהלך שיגור, למעט פעם אחת יוצאת דופן - קירק, בפרק "That Which Survives".
עם זאת, עד לעידן "הדור הבא", דמויות היו יכולות לנוע בגבולות קרן הטרנספורטר בזמן השיגור, למרות שהדבר נראה על המסך לעיתים נדירות.
אנשים המשוגרים, לפחות בחלק מהפעמים, מסוגלים לתפוס את תפקוד הטרנספורטר בזמן שהם משוגרים.
בפרק "The Doomsday Machine" של הסדרה המקורית, הטרנספורטר של האנטרפרייז מתקלקל בעת שהוא משגר את סקוטי מספינת החלל המושבתת קונסטליישן (Constellation) אל סיפון האנטרפרייז, בשל נפילת כוח, והדפוס של סקוטי כמעט ואבד בדרך.
ברגע שהוא מתממש בהצלחה, הסקוטי שואל מפעיל טרנספורטר בדאגה, "מה קורה עם הדבר הזה?" וצווי טרנספורטר שצריך לקחת את הקו לתיקון חירום.
אירוע זה אינו בהכרח מצביע על כך שתקלות כאלה היו לי השפעה חזקה על האדם שהובל, עם זאת, מומחיותו של הסקוטי אולי הייתה מאפשרת לו להבחין ולאבחן השפעות עדינות בזמן שיגור, מה שרוב האנשים לא מסוגלים לעשות.
מינים מסוימים של חייזרים אינם משתמשים בטכנולוגיית הטרנספורטר בגין מגוון רחב של סיבות.
בהופעתו הראשונה של טריל בפרק "The Host" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", נאמר כי טריל אינם מסוגלים להיות משוגרים, לאחר שהתאחדו עם סימביונט.
נראה כי הסיבה לכך הייתה שהסימביונט זוהה על ידי הטרנספורטר כגוף זר פולש, ועל כן הוסר על ידי טכנולוגיית הטרנספורטר.
אודן, הטריל הפונדקאי בפרק זה, מסרב להסביר מדוע לא ייסע בדרך זו (שיגור באמצעות טרנספורטר), ועובדת היותו פונדקאי המאוחד עם שיתופן מתגלה רק מאוחר יותר, כאשר הוא נפצע.
כל אנשי צוות האנטרפרייז מגיבים כאילו מעולם לא היה להם מגע עם מין זה בעבר.
מאוחר יותר, מתברר שטריל מאוחדים עובדים בפדרציה מזה זמן מה.
מאוחר יותר, כאשר הטריל הופך לגזע קבוע בסדרה, חוסר היכולת להשתמש בטכנולוגיית הטרנספורטר נעלם.
מעולם לא ניתן הסבר לשינוי, בכל הסדרות שהם הופיעו, אולם על פי מאמר באתר האינטרנט startrek.com, יותר מגזע אחד משמש את הטריל כפונדקאים עבור השיתופנים שלהם.
כבר חושב ונמצא כי כ-1045 (כ-2150) ביטים הם סדר הגודל של ביטים של מידע הדרושים על מנת לשחזר בצורה מושלמת אדם זכר בוגר אמריקאי בגודל ממוצע, עד לרמת הקוונטים, על מחשב - וליתר דיוק: 2.0057742 × 1045 ביטים .
כיום, המכשיר הנפוץ לאחסון 1 טרה-בייט יכול לאחסן כ-8 × 1012 ביטים.
נתון זה מייצג את הגבול התחתון של קיבולת מידע הנחוצה למכשיר הטרנספורטר שעל ספינת חלל ב"מסע בין כוכבים" על מנת להיות מסוגל לשגר אדם אחד.
ברור כי מספר פעמים קיבולת מידע זה תהיה הכרחית לצורך שיגור מספר בני-אדם בו-זמנית.
אמרת הכנף המפורסמת "שגר אותי למעלה, סקוטי" (במקור: "Beam me up, Scotty") מתייחסת למכשיר הטרנספורטר, אשר לעיתים קרובות הופעל על ידי מונטגומרי סקוט בסדרה המקורית.
עם זאת, הביטוי המדויק מעולם לא נאמר באופן זה באף אחד מפרקי "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית" או סרטי הקולנוע, בעוד שב"מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" נעשה בו שימוש לעיתים קרובות.
בסרט "מסע בין כוכבים 4: השיבה הביתה" נשמע אדמירל קירק אומר: "סקוטי, שגר אותי למעלה", וזו הייתה הפעם היחידה שמישהו התקרב לאותו ביטוי שגור.
טרנספוביה היא מגוון של עמדות ורגשות שליליים כלפי אנשים טרנסג'נדרים (ובתוכם גם ג'נדרקווירים) וטרנסקסואלים בזהותם המגדרית.
חוקרים מתארים טרנספוביה כרתיעה רגשית, פחד, כעס או אי-נוחות המופנים כלפי מי שאינם תואמים את הציפיות המגדריות המקובלות בחברה.
יש הטוענים כי טרנספוביה דומה להומופוביה, לגזענות ולסקסיזם.
אנשים טרנסג'נדרים מופלים ומושתקים, לעיתים, גם בתוך הקהילה הלהט"בית.
טרנספוביה מבוססת על גישה של "סיס-סקסיזם", כשהמילה "סיסג'נדר" משמשת כדי לאפיין אדם שזהותו המגדרית תואמת את המגדר שיוחס לו בעת לידתו.
"סיס-סקסיזם" הוא הרעיון כי על המגדר להיקבע רק באמצעות ההתאמה למין בעת הלידה, וכי חריגה מכך מהווה הפרעה נפשית או סטייה.
מקובל גם להתייחס לשנאה כלפי נשים טרסג'נדריות בשם "טרנסמיזוגניה" (הלחם של טרנספוביה ומיזוגיניה).
טרנסג'נדרים רבים חווים הומופוביה, ביפוביה או ביטויים דומים של שנאה בשל היותם הומוסקסואלים, ביסקסואלים או בעלי נטייה מינית אחרת שאינה הטרוסקסואליות.
כמו כן, טרנסג'נדרים רבים חווים הומופוביה בשל קישור בין המגדר שלהם להומוסקסואליות.
המילה טרנספוביה היא הרכב של התחילית הנאו-קלאסית "טרנס" המתייחסת לטרנסג'נדרים, והמילה "פוביה" (מיוונית: φόβος, phóbos, "פחד").
כמו במושג "קסנופוביה", המילה פוביה אינה משמשת כאן במשמעות של הפרעת חרדה כפי שזאת מוגדרת בפסיכולוגיה הקלינית, אלא מתייחסת לסלידה או שנאת האחר כפי שזו באה לידי ביטוי בחברה.
יחד עם לסבופוביה, ביפוביה והומופוביה, טרנספוביה שייכת למשפחת המונחים המתארים חוסר סובלנות, אפליה ופוגענות מכוונים כלפי פרטים הלהט"בים.
טרנספוביה שונה בתכלית מהומופוביה בכך שהיא פחד מאלו שאינם תואמים לתפקידי המגדר המצופים מאדם וזהותו המגדרית (תחושת שייכות פנימית לקבוצה מגדרית, בין אם זכרית, נקבית או משהו פחות מוגדר), ולא נטייה מינית.
לטרנספוביה יש גילויים עקיפים וישירים.
טרנספוביה עקיפה מתבטאת בשימוש בשמם הקודם ומיסג'נדרינג - התייחסות בלשון שאינה מתאימה למגדר בו הם מציגים את עצמם.
גילויים של טרנסופביה עקיפה מובילים לדה-לגיטימציה של טרנסג'נדרים.
גילויים ישירים של טרנספוביה כוללים אלימות פיזית או מילולית, אפליה ועוד.
פעמים רבות אנשים בוחרים לפנות ולהתייחס לאנשים טרנסג'נדרים שלא על פי המגדר בו הם מזדהים.
פנייה זו יכולה להיות מכוונת להעליב, או מתוך חוסר נכונות, של קבוצות שונות, לקבל את ההבחנה העכשווית שמגדר יכול להיות שונה ממינו של האדם.
כך יכול אדם לפנות לאישה טרנסג'נדרית בתואר "אדוני" ולדבר איתה בלשון זכר.
לעיתים בוחרים קרובים ומכרים להתעקש ולכנות אדם בשמו הקודם ששימש אותו לפני השינוי המגדרי אותו עבר.
אנשים טרנסג'נדרים חווים פעמים רבות את מחיקת זהותם על ידי ממסדים שונים - משרדי ממשלה המסרבים לשנות מסמכיהם ללשון המגדר בו הם מזדהים, רופאים ושוטרים המסרבים להתייחס אליהם על פי זהותם.
מחיקת הזהות וההדרה על ידי ממסדים מונעים פעמים רבות מאנשים טרנסג'נדרים את הגישה לשירותים המגיעים לאזרחי מדינה, כגון גישה לשירותי רפואה ומשטרה.
דוגמה לכך הוא המקרה של סיסי מקדונלד, אישה טרנסג'נדרית שהורשעה בעבירה ונכלאה במתקן כליאה המיועד לגברים.
פעמים רבות התקשורת והעיתונות בוחרים לסקר עניינים הנוגעים לאנשים טרנסג'נדרים תוך התעלמות מזהותם המגדרית, והתייחסות אליהם במגדר הלא-נכון, ולעיתים אף בלשון "זה" ("It").
דוגמה לנטייה זו היא הסיקור התקשורתי על פרשת תקיפתה של אישה טרנסג'נדרית בדרום תל אביב בראשית שנת 2014, כאשר עיתונים רבים בחרו להתייחס לאישה כאל "טרנסג'נדר" או אף כ"גבר בבגדי אישה".
גם לאחר מותם, לעיתים נקברים הטרנסג'נדרים במגדר שיוחס להם בצעירותם ולא במגדר שבו הזדהו לאורך חייהם.
כך לדוגמה גילה גולדשטיין, שהייתה הטרנסג'נדרית הראשונה מחוץ לארון בישראל ולמרות הניתוח להתאמה מגדרית אותו עברה, נקברה כגבר לבקשת משפחתה.
אנשים טרנסג'נדרים חשופים למגוון רחב של צורות אלימות החל מלעג, בהייה טורדנית ופולשנית, התגרות, איומים, הטרדות מיניות ופיזיות ואף לתקיפות רחוב.
מחקר שאסף נתונים מדיווחים עצמאיים, נתונים משרותיי קו חם, שרותי רווחה ותלונות במשטרה עולה כי אלימות נגד טרנסג'נדרים מתחילה בשלבים מוקדמים בחייהם והם נמצאים בסיכון לסוגים שונים של אלימות, וכי אלימות מלווה אותם כל חייהם.
בנוסף, נראה כי לטרנסג'נדרים יש סיכון גבוה במיוחד להיפגע מאלימות מינית: במחקר אחד נמצא ש-50% מהטרנסג'נדרים בארצות הברית סבלו אלימות מינית.
על פי האגודה האמריקאית לפסיכולוגיה, ילדים טרנסג'נדרים נוטים, יותר מאשר ילדים אחרים, לחוות הטרדה ואלימות בבית הספר, במסגרות אומנה, ותוכניות טיפול בנוער, והם מצויים גם בסיכון מוגבר לאלימות במשפחה.
לדברי החוקרים, בני נוער טרנסג'נדרים חווים באופן קבוע התגרות ובריונות בבית הספר.
כמעט כל בני הנוער הטרנסג'נדרים מדווחים שהוטרדו מילולית או פיזית בבית הספר, במיוחד במהלך שיעורי ספורט, באירועים בית ספריים או בעת שימוש בשירותים.
שלושה רבעים מהנחקרים דיווחו על תחושת חוסר ביטחון.
מחקרים מצאו כי הקהילה הטרנסג'נדרית השחורה מתמודדת עם אפליה ברמה גבוהה יותר משאר הקהילה הטרנסג'נדרית, הנובעת משילוב גזענות וטרנספוביה.
מחקר מצא כי הקהילה חווה רמה גבוהה יותר של עוני, ניסיונות התאבדות והטרדות, בעוד שההשפעות של מחלת HIV וסירוב לטיפולי בריאות בשל טרנספוביה או גזענות גדולות יותר משאר אוכלוסיית הלהט"ב.
ארגון "צוות המשימה הלאומי של קהילת הלהט"ב" ערך סקר בנושא עבור הבחנת מגמות אלה בקרב הקהילה הטרנסג'נדרית השחורה עם הקהילה הטרנסג'נדרית הכוללת.
הסקר מצא כי בקרב המשיבים השחורים 49% דיווחו שניסו להתאבד בעוד ממצאים נוספים היו שקבוצה זו דיווחה כי 26% הם מובטלים ו-34% דיווחו על הכנסה שנתית של פחות מ-10,000 דולר בשנה.
41% מהנשאלים דיווחו על חוסר בית בשלב כלשהו בחייהם, שהם פי 5 משיעור האוכלוסייה הכללית בארצות הברית.
כמו כן, הדו"ח גילה כי הקהילה הטרנסג'נדרית השחורה או הקונפורמציה המפורסמת במגדר דיווחו כי 20.23% חיים עם HIV וכי מחצית מהנשאלים שלמדו בבית ספר אשר הביעו את זהותם הטרנסג'נדרית או אי התאמה מגדרית דיווחו על הטרדה מהסביבה.
27% מבני הנוער הטרנסג'נדרים השחורים דיווחו על תקיפה פיזית, 15% הותקפו מינית ו-21% עזבו את בית ספרם עקב מקרי אלו של הטרדה.
בבתי הספר בארצות הברית, מתבגרים טרנסג'נדרים חווים התעללות ולא מקבלים טיפול ראוי במסגרות החינוכית.
לאלימות בבתי הספר יש השלכות שליליות הן על הקורבן והן על כלל אוכלוסיית בית הספר.
התעלמות מאלימות כלפי המתבגרים טרנסג'נדרים משדרת מסר של לגיטימציה לאלימות כלפי קבוצות שונות.
"בני נוער טרנסג'נדרים מדווחים לעיתים קרובות על פחד וחרדה מפני שימוש בשירותים וחדרי הלבשה בבית הספר, משום שהם חוו הטרדה מצד שני בני גילם ומבוגרים בעת השימוש בהם".
למעלה מ-80% מבני הנוער הטרנסג'נדרים מדווחים על חוסר ביטחון בסביבה בית ספרית, 40% דיווחו על התעללות גופנית, ומעל 65% דיווחו כי הם מציקים להם באינטרנט או ברשתות החברתית
בישראל, שיעור החשיפה של תלמידים על הקשת הטרנסית לאלימות והטרדה על רקע מגדרי גבוה מהממוצע.
דוגמאות בולטות של גילויי טרנספוביה כלפי תלמידים בישראל הן הפגנות שאורגנו נגד תלמידים טרנסג'נדרים בגילאי יסודי.
מעסיקים רבים נוטים שלא לשכור אנשים בעלי חזות החורגת מן הנורמה המגדרית.
לפיכך אנשים טרנסג'נדרים מוצאים עצמם פעמים רבות מתקשים למצוא עבודה.
אלימות ואווירה טרנספובית עשויות להתגלות גם תוך כדי העבודה במקום העבודה, ולעיתים אנשים טרנסג'נדרים אשר רק מתחילים את תהליך השינוי המגדרי שלהם מוצאים עצמם מפוטרים מעבודתם בעקבות זאת.
מקומות עבודה המעסיקים אנשים טרנסג'נדרים ומונעים היווצרות אווירה טרנספובית מכונים "טרנספרנדליים".
בשנת 2013 מרינה משל, טרנסג'נדרית אשר עבדה כמתרגלת מתמטיקה בבית ספר דתי לנערות בפתח תקווה, טענה שפוטרה מעבודתה בשל סירובה להסתיר את זהותה המגדרית.
תביעה תקדימית שהגישה משל לבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב נדחתה ברוב דעות, ונקבע בפסק הדין שהיא פוטרה מסיבות מוצדקות שאינן קשורות לזהות המגדרית שלה.
ב-2019 הוקם מרכז סיוע לטרנסג'נדריות להשתלבות בשוק העבודה.
על רקע האפליה בשוק העבודה, כשליש טרנסג'נדריות בישראל מובטלות.
סקר משנת 2022 לימד כי כרבע מהמעסיקים אינם מוכנים להעסיק אנשים מהקהילה הטרנסית, וכשליש מהישראלים אינם מעוניינים לעבוד או ללמוד לצד אנשים מהקהילה.
עמדות פמיניסטיות מסוימות נחשבות טרנספוביות.
לקבוצת העמדות הזו ניתן השם TERF, ראשי תיבות של Trans Exclusionary Radical Feminism , פמיניזם רדיקלי מדיר טרנסים.
חלק מהפמיניסטיות מערערות על הטענה כי בהתאמה מגדרית וניתוחים לשינוי מגדר הם בחירה אישית וטענות כי זוהי המצאה רפואית.