tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אוסטרליה הוכנסה לחצי הגמר הראשון, שהיה אמור להתקיים ב-12 במאי 2020, ובה הייתה אמורה להופיע במחצית הראשונה של המופע.
עם זאת, עקב מגפת COVID-19, התחרות בוטלה.
אוסטרליה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Technicolour", שבוצע על ידי הזמרת האוסטרלית מונטיין.
ב-2 באפריל 2020, רשות השידור האוסטרלית אישרה כי מונטיין תייצג את אוסטרליה גם באירוויזיון 2021. ב-5 במרץ 2021, רשות השידור האוסטרלית הוציאה לאור את השיר "Technicolour".
זו הייתה הפעם הראשונה שאוסטרליה נכשלת בהעפלה לגמר.
אוסטרליה השתתפה בתחרות אירוויזיון הילדים כ־5 פעמים, החל מהצטרפותה ב-2015, כאשר בלה פייג' נשלחה כנציגה האוסטרלית עם השיר "My Girls".
לאחר שהגיעו למקום החמישי באירוויזיון 2015, ב-7 באוקטובר 2015 רשות השידור האוסטרלית (SBS), הכריזה על השתתפותה באירוויזיון הילדים 2015. רשות השידור האוסטרלית בחרה באופן פנימי את בלה פייג', כנציגה האוסטרלית.
מאוחר יותר, הוכרז כי היא תבצע את השיר "My Girls", על בימת התחרות.
אוסטרליה שובצה במקום ה-6 בסדר ההופעות, לפני אירלנד ואחרי הולנד.
אוסטרליה הגיעה למקום השמיני עם 64 נקודות – התוצאה הנמוכה ביותר של אוסטרליה בתחרות.
ב-12 בספטמבר 2016, רשות השידור האוסטרלית אישרה את השתתפותה באירוויזיון הילדים 2016. ב-29 בספטמבר 2016, רשות השידור האוסטרלית הכריזה כי אלכסה קרטיס נבחרה לייצג את ארצה בתחרות, עם השיר "We Are".
אוסטרליה שובצה במקום ה-14 בסדר ההופעות, לפני הולנד ואחרי ישראל.
היא הגיעה למקום החמישי עם 202 נקודות.
אוסטרליה שלחה את איזבלה קלארק לאירוויזיון הילדים 2017. היא ביצעה את השיר "Speak Up" וזכתה במקום השלישי עם 172 נקודות.
גם באירוויזיון הילדים 2018, אוסטרליה זכתה במקום השלישי עם 201 נקודות.
ב-2019, אוסטרליה שלחה את ג'ורדן אנתוני כנציג האוסטרלי באירוויזיון הילדים 2019. אנתוניו ביצע את השיר "We Will Rise", וזכה במקום השמיני עם 128 נקודות.
ביולי 2020, רשות השידור האוסטרלית הודיעה על פרישתה מאירוויזיון הילדים 2020 עקב מגפת הקורונה.
המבצעים והשירים שייצגו את אוסטרליה באירוויזיון הילדים
שנה מבצע שיר תרגום לעברית גמר ניקוד2015בלה פייג'"My Girls""הבנות שלי"8642016אלכסה קרטיס"We Are""אנחנו"52022017איזבלה קלארק"Speak Up""לדבר בקול"31722018יעל וונה"Champion""אלוף"32012019ג'ורדן אנתוני"We Will Rise""אנחנו נזרח"8121 לא נטלה חלק בין השנים 2020–2025
אוסי ווסי הם כינויי סלנג שנפוצו לאחר איחוד גרמניה בשנת 1990. הכינויים מתייחסים בהתאמה אל אזרחי גרמניה המזרחית לשעבר (אוסי, "מזרחי") ואל אזרחי גרמניה המערבית לשעבר (וסי, "מערבי").
כינויים אלה מבטאים את ההבדלים התרבותיים, החברתיים והכלכליים שנותרו בין תושבי שני חלקי גרמניה בעקבות חלוקתה לאחר מלחמת העולם השנייה.
בתרבות הפופולרית הגרמנית משמשים המונחים "אוסי" ו"וסי" לעיתים קרובות במסגרת בדיחות וקלישאות.
סטריאוטיפים נפוצים מייחסים ל"אוסי" תכונות כמו עוני, גזענות והשפעה סובייטית; ואילו "וסי" נתפס כעשיר, מתנשא, אנוכי ולעיתים גם נוכל.
הכינו הסרקסטי "Jammerossis" דהיינו ל"מזרחים יללנים", מורכב משתי מילים בגרמנית: Jammern – להתבכיין ו־Ossis, כינוי עממי לתושבי מזרח גרמניה.
הוא מתייחס לגרמנים מהמזרח שמתלוננים על מצבם לאחר איחוד גרמניה.
ואילו המונח "בסרווסי" (Besserwessi) הוא הלחם של המילה "וסי" (Wessi) – כינוי לתושב מערב גרמניה – עם המונח "בסרוויסר" (Besserwisser), שמשמעותו "יודע-כול".
הוא משמש לתיאור גישה מתנשאת מצד תושבי המערב כלפי תושבי מזרח גרמניה.
בשנת 1991 החברה לשפה הגרמנית () בחרה את המילה "Besserwessi" כ"מילת השנה".
אוסטרליה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "Not the Same" של שלדון ריילי.
זו הייתה השתתפותה השביעית של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון, לאחר שהצטרפה אליה בשנת 2015. הנציג האוסטרלי לתחרות נבחר באמצעות הקדם הלאומי של רשת הטלוויזיה הממלכתית SBS, "Eurovision – Australia Decides", שהתקיים ב-26 בפברואר 2022.
רשות השידור האוסטרלית SBS משדרת בקביעות את התחרות מאז 1983. בשל קשריה התרבותיים והאתניים החזקים בין המדינה ליבשת אירופה, החלו מאמצים להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות.
בשנת 2014, הזמרת ג'סיקה מאובוי, לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018, ביצעה את השיר "Rainmaker" של אמילי דה פורסט בחצי הגמר השני באירוויזיון 2014. במרוצת השנים יצגו מספר זמרים ממוצא אוסטרלי מדינות אחרות באירופה דוגמת אוליביה ניוטון ג'ון, ג'וני לוגן, ג'ינה ג'י וג'יין קומרפורד כסולן הלהקה הגרמנית טקסס לייטנינג.
באירוויזיון 2016 חויבו האוסטרלים לעבור את שלב חצי הגמר כמקובל.
ב-12 בפברואר אותה השנה חתמה SBS עם איגוד השידור האירופי, המאפשר לה להשתתף בתחרות עד 2023. נציגת המדינה לאירוויזיון 2021, מונטיין, כשלה בניסיון להעפיל לשלב גמר התחרות.
"Eurovision – Australia Decides" שימשה כקדם הלאומי לבחירת הנציג והשיר האוסטרלי לאירוויזיון 2022. התחרות התקיימה במרכז הכנסים והתערוכות של גולד קוסט, בהנחייתם של ג'ואל קריזי ומיף וארהארסט.
אחד עשר מוזיקאים השתתפו בה, כשזהות הזוכה נקבעה בניקוד משולב של הצבעת הקהל ושל חברי השיפוט.
היא שודרה בערוץ הטלוויזיה של SBS ובאתר האינטרנט "SBS On Demand".
הם נחשפו בשלוש פעימות, הראשונה ב-28 באוקטובר 2021, השנייה ב-26 בנובמבר 2021 והשלישית ב-14 בדצמבר 2021.
בד בבד לחשיפת עשרת האמנים שיתחרו בקדם, הכריזה רשות השידור האוסטרלית כי המשתתף האחד עשר בקדם יבחר באמצעות תחרות "טיקטוק".
המועמדים נדרשו לשלוח קליפ, באורך של דקה אחת, בהם הם מבצעים שיר.
תקופת הגשת המועמדות הסתיימה ב-16 בינואר 2022, שבסופה נבחרה אריקה פדילה.
סדר ההופעות נחשף ב-24 בפברואר.
קיינו ונציגת אוסטרליה באירוויזיון 2020 וב-2021, מונטיין, הופיעו על בימת הקדם לצד המשתתפים באירוע.
+ נקודות שהוענקו לאוסטרליה (חצי גמר 2) תוצאה קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו לאוסטרליה (גמר) תוצאה קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו מאוסטרליה (חצי גמר 2) תוצאה הצבעה דיגיטלית שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו מאוסטרליה (גמר) תוצאה הצבעה דיגיטלית שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
האנשים הבאים כיהנו בחבר השיפוט של אוסטרליה:
אוסטרלפס רמזי (שם מדעי: Austrelaps ramsayi) הוא מין נחש ממשפחת הפתניים ומהסוג אוסטרלפס החי באוסטרליה והוא ארסי ביותר.
הוא נקרא ב-1864 לכבוד החוקר האוסטרלי אדוארד רמזי .
בדומה לקרובו לסוג, אוסטרלפס סופרבוס ושניהם מכונים "ראש-נחושת אוסטרלי", להבדיל ממוקסין הנחושת האמריקאי.
נחש זה יכול להגיע לאורך 113 ס"מ עם הזנב וצבעו חום עד חום כהה, עם בטן צבע בהיר-שמנת והצידיים אדמדמים ובולטים.
הנחש בעל עיניים גדולות וראש גדול, בתוכו עוברות שיני ארס היכולות להישלף קדימה.
הנקבה משריצה מבטנה 9 עד 13 צעירים בעת הרבייה.
הנחש מצוי בויקטוריה ובניו סאות' וויילס ברמות מיוערות גבוהות סביב האלפים האוסטרליים, לרוב בקרבת מקווי מים או ביערות.
הוא פעיל ביום ומחפש בעיקר צפרדעים וכן זוחלים ויונקים קטנים למאכל.
נחש זה לרוב נמנע מעימותים וההכשות ממנו נדירות.
אוסטרליה השתתפה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, עם השיר "Promise" של להקת וויאג'ר.
נכתב על ידי חבריה, מאט טמפלמן ומאט קלארק, ונבחר באופן פנימי על ידי רשות השידור האוסטרלית (SBS) כשיר המדינה לאירוויזיון.
זוהי השתתפותה התשיעית של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
בשנה העוקבת הגיע הזמר שלדון ריילי עם "Not the Same" למקום ה-15 עם 125 נקודות.
אוסטרליה אישרה את השתתפותה באירוויזיון 2023 ב-20 באוקטובר.
בנובמבר 2022 הודיעה SBS כי הנציג ושיר המדינה לאירוויזיון 2023 יבחרו באופן פנימי, תוך ויתור על פורמט ה-Eurovision – Australia Decides כקדם הלאומי של המדינה.
– מסרה רשות השידור בהצהרתה.
ב-21 בפברואר 2023 חשפה SBS כי להקת וויאג'ר נבחרה לייצג את המדינה בתחרות הקרובה עם השיר "Promise".
הלהקה סיימה במקום השני באירוע ה-Eurovision – Australia Decides האחרון עם "Dreamer".
אוסטרליה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.
Osseointegration (מלטינית: osseus – גרמי ו-integrare – לעשות שלם) הוא הקשר המבני והתפקודי הישיר בין עצם חיה לבין פני השטח של שתל מלאכותי נושא עומס ("נושא עומס" כפי שהוגדר על ידי Albrektsson וחב' ב־1981).
הגדרה עדכנית יותר (מאת שרדר וחב') מגדירה אוסאואינטגרציה כ"אנקילוזיס פונקציונלי (דבקות עצם)", כאשר עצם חדשה מונחת ישירות על משטח השתל והשתל מפגין יציבות מכנית (כלומר, עמידות בפני חוסר יציבות על ידי ערבול מכני או כוחות גזירה).
Osseointegration שיפר את המדע של טכניקות רפואיות להחלפת עצמות ומפרקים, כמו גם השתלות שיניים ושיפור תותבות עבור קטועי גפיים.
Osseointegration מוגדר גם כ: "יצירת ממשק ישיר בין שתל לעצם, ללא רקמה רכה מתערבת".
שתל אוסטאואינטגרציה הוא סוג של שתל המוגדר כ"שתל אנדוסטאלי המכיל נקבוביות שלתוכם יכולים לנדוד אוסטאובלסטים ורקמת חיבור תומכת".
מיושם על השתלות הפה, זה מתייחס לעצם שגדלה עד משטח השתל ללא שכבת רקמה רכה מרוחקת.
אין רקמת צלקת, סחוס או סיבי רצועה בין העצם למשטח השתל.
ניתן לאמת במיקרוסקופ את המגע הישיר של העצם ומשטח השתל.
אוסיאואינטגרציה עשויה להיות מוגדרת גם כ:
אינטגרציה אוסווית, התקשרות או חיבור ישיר לכאורה של רקמת עצם לחומר אלופלסטי אינרטי ללא רקמת חיבור מתערבת.
התהליך וחיבור ישיר לכאורה של משטח החומר האנדוגני ורקמות העצם המארחת ללא רקמת חיבור מתערבת.
הממשק בין חומר אלופלסטי לעצם.
אוסיאואינטגרציה נצפתה לראשונה – אם כי לא נאמרה במפורש – על ידי Bothe, Beaton ודבנפורט בשנת 1940. Bothe et al.
היו החוקרים הראשונים שהשתלו טיטניום בבעל חיים וציינו כיצד הוא נוטה להתמזג עם עצם.
דיווח כי בשל האופי היסודי של הטיטניום, חוזקו וקשיותו, היה לו פוטנציאל גדול לשמש כחומר תותב עתידי.
בדיקות מיקרוסקופיות של מבנה העצם לא גילו תגובה לשתלים.
נראה שהטרבקולציה תקינה לחלוטין." התגובות שתוארו על ידי Leventhal ו-Bothe et al.
מאוחר יותר ייטבע במונח "אוסאואינטגרציה" על ידי Per-Ingvar Brånemark משוודיה.
בשנת 1952, Brånemark ערך ניסוי שבו השתמש בתא השתלת טיטניום כדי לחקור את זרימת הדם בעצם הארנב.
בסוף הניסוי, כשהגיע הזמן להסיר את תאי הטיטניום מהעצם, הוא גילה שהעצם השתלבה כל כך עם השתל עד שלא ניתן היה להסיר את החדר.
Brånemark כינה זאת "אוסאואינטגרציה", וכמו Bothe et al.
ולונטל לפניו, ראה את האפשרויות לשימוש אנושי.
ברפואת השיניים היישום של אוסאואינטגרציה החל באמצע שנות ה-60 כתוצאה מעבודתו של ברנמרק.
בשנת 1965 בראנמרק, שהיה באותה עת פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת גטבורג, הכניס שתלים דנטליים לחולה האנושי הראשון – Gösta Larsson.
לחולה זה היה פגם בחך שסוע והיה זקוק להשתלים כדי לתמוך במחסום חיך.
Gösta Larsson מת בשנת 2005, כשהשתלים המקוריים עדיין נמצאים במקומם לאחר 40 שנות תפקוד.
באמצע שנות ה-70 נכנסה בראנמרק לשותפות מסחרית עם חברת ההגנה השוודית בופורס לייצור שתלים דנטליים והמכשור הנדרש להצבתם.
בסופו של דבר נוצרה שלוחה של בופורס, נובל פארמה, כדי להתרכז בקו המוצרים הזה.
נובל פארמה הפכה לאחר מכן ל-Nobel Biocare.
Brånemark בילה כמעט 30 שנה במאבק בקהילה המדעית על קבלת האוסאואינטגרציה כטיפול בר-קיימא.
בשוודיה לעג לו לעיתים קרובות בגלוי בכנסים מדעיים.
האוניברסיטה שלו הפסיקה לממן את המחקר שלו, ואילצה אותו לפתוח מרפאה פרטית כדי להמשיך לטפל בחולים.
בסופו של דבר, זן מתפתח של אקדמאים צעירים החל להבחין בעבודה הנעשית בשוודיה.
ג'ורג' זארב מטורונטו, פרוסטודנט קנדי יליד מלטז, היה גורם מרכזי בהבאת מושג האוסאואינטגרציה לעולם הרחב.
ועידת טורונטו 1983 נחשבת בדרך כלל לנקודת המפנה, כאשר לבסוף הקהילה המדעית העולמית קיבלה את עבודתו של בראנמרק.
אוסיאואינטגרציה היא שיטת טיפול צפויה ושכיחה ביותר.
מאז 2010, פרופסור מונג'ד אל מודריס בסידני, אוסטרליה, השתמש בשתל טיטניום בעל חוזק מתיחה גבוה עם משטח מרוסס בפלזמה כתותב תוך-מדולרי המוחדר לשאריות העצם של קטועי גפיים ולאחר מכן מתחבר דרך פתח בעור לתותבת גפה רובוטית.
זה מאפשר לקטועי רגליים להתגייס עם יותר נוחות ופחות צריכת אנרגיה.
אל מודריס גם פרסם את הסדרה הראשונה של שילוב של תותבת אוסאואינטגרציה עם החלפת מפרקים המאפשרת לקטועים מתחת לברך עם דלקת מפרקים בברך או עצם שארית קצרה ללכת ללא צורך בתותב שקע.
ב-7 בדצמבר 2015, שני יוצאי מבצע חופש עיראק/מבצע חופש מתמשך, בראיינט ג'ייקובס ואד סלאו, הפכו לראשונים באמריקה שקיבלו תותבת משולבת אוסאואוטנית.
בשלב הראשון, רופאים בבית החולים לענייני ותיקים של סולט לייק הטמיעו חתך טיטניום בעצם הירך של כל חולה.
כשישה שבועות לאחר מכן, הם חזרו וחיברו את מנגנון העגינה לתותבת.
בשנת 2021 פרסם פרופסור אל מודריס עבודת גמר לדרישות לדוקטור למדעי הרפואה, הדנה באינטגרציה של קטועי גפיים: עבר, הווה ועתיד – "מדע בסיסי, חידושים בטכניקה כירורגית, עיצוב שתלים ואסטרטגיות שיקום".
Osseointegration הוא תהליך דינמי שבו מאפייני השתל (כלומר מאקרוגאומטריה, תכונות פני השטח וכו') ממלאים תפקיד בוויסות התנהגות מולקולרית ותאית.
בעוד שאוסאואינטגרציה נצפתה באמצעות חומרים שונים, הוא משמש לרוב לתיאור התגובה של רקמות העצם לטיטניום, או טיטניום המצופה בנגזרות של סידן פוספט.
בעבר חשבו ששתלי טיטניום נשמרים בעצם באמצעות פעולת ייצוב מכני או התקשרות פנים.
לחלופין, שתלים מצופים סידן פוספט נחשבו מיוצבים באמצעות קשר כימי.
ידוע שגם שתלים מצופים סידן פוספט וגם שתלי טיטניום מיוצבים בצורה כימית עם העצם, או באמצעות מגע ישיר בין אטומי סידן וטיטניום, או על ידי התקשרות לשכבה דמוית קו צמנט בממשק השתל/עצם.
אמנם ישנם כמה הבדלים (למשל כמו היעדר אבות כונדרוגניים), אוסאואינטגרציה מתרחשת באמצעות אותם מנגנונים כמו ריפוי שברים בעצמות.
עבור שתלים דנטליים משולבים, נעשה שימוש בחומרים מתכתיים, קרמיים ופולימריים, במיוחד טיטניום.
כדי להיקרא אוסאואינטגרציה הקשר בין העצם לשתל אינו צריך להיות 100%, ומהות האוסאואינטגרציה נובעת יותר מיציבות הקיבוע מאשר מידת המגע במונחים היסטולוגיים.
בקצרה זהו תהליך שבו מושג, ומתוחזק, קיבוע קשיח אסימפטומטי קליני של חומרים אלופלסטיים בעצם במהלך העמסה תפקודית.
זמן ריפוי השתל והיציבות הראשונית הם פונקציה של מאפייני השתל.
לדוגמה, שתלים באמצעות עיצוב בורג-שורש משיגים יציבות מכנית ראשונית גבוהה באמצעות פעולת הברגים שלהם כנגד העצם.
לאחר הנחת השתל, הריפוי נמשך בדרך כלל מספר שבועות או חודשים לפני שהשתל משולב במלואו בעצם.
עדות ראשונה לאינטגרציה מתרחשת לאחר מספר שבועות, בעוד חיבור חזק יותר מתבצע בהדרגה במהלך החודשים או השנים הבאות.
שתלים בעלי עיצוב בצורת שורש בורג מביאים לספיגת עצם ולאחר מכן שיפוץ עצם הממשק וצמיחה סביב השתל.
שתלים המשתמשים בעיצוב של רמה-שורש (או שתלים בצורת שורש בורג עם מרווח מספיק רחב בין גובה הברגים) עוברים אופן שונה של התאבנות סביב השתל.
שלא כמו השתלים שהוזכרו לעיל בצורת בורג-שורש, שתלים בצורת שורש ברמה מפגינים היווצרות עצם דה-נובו על פני השתל.
סוג ריפוי העצם שמוצג על ידי שתלים בצורת שורש ברמה ידועה כריפוי דמוי תוך-ממברנה.
אף על פי שהממשק המשולב הופך עמיד בפני זעזועים חיצוניים לאורך זמן, הוא עלול להינזק מגירויים שליליים ממושכים ועומס יתר, שעלולים לגרום לכשל בשתל.
במחקרים שנעשו באמצעות "מיני שתלים דנטליים", צוין כי היעדר מיקרו-תנועה בממשק העצם-שתל היה צורך כדי לאפשר אוסאואינטגרציה נכונה.
כמו כן, צוין כי קיים סף קריטי של מיקרו-תנועה שמעליו מתרחש תהליך אנקפסולציה סיבית, ולא אוסאואינטגרציה.
סיבוכים אחרים עשויים להתעורר גם בהיעדר השפעה חיצונית.
נושא אחד הוא צמיחת מלט.
במקרים רגילים, היעדר צמנטום על פני השתל מונע התקשרות של סיבי קולגן.
זה בדרך כלל המקרה בגלל היעדר תאי אבות צמנטום באזור המקבל את השתל.
עם זאת, כאשר קיימים תאים כאלה, עשוי להיווצר מלט על או סביב משטח השתל, וחיבור קולגן פונקציונלי עשוי להיצמד אליו.
התקדמות בהנדסת חומרים: קצפי מתכת
מאז 2005, מספר יצרני מכשירים אורתופדיים הציגו מוצרים בעלי מבנה מתכת נקבובי.
מחקרים קליניים על יונקים הראו שמתכות נקבוביות, כמו קצף טיטניום, עשויות לאפשר היווצרות של מערכות כלי דם בתוך האזור הנקבובי.
עבור שימושים אורתופדיים, מתכות כגון טנטלום או טיטניום משמשות לעיתים קרובות, שכן מתכות אלו בעלות חוזק מתיחה גבוה ועמידות בפני קורוזיה עם תאימות ביולוגית מעולה.
תהליך האוסאואינטגרציה בקצפי מתכת דומה לזה שבהשתלות עצם.
התכונות דמויות העצם הנקבוביות של קצף המתכת תורמות לחדירת עצמות נרחבת, ומאפשרות להתרחש פעילות אוסטאובלסט.
בנוסף, המבנה הנקבובי מאפשר היצמדות ווסקולריזציה של רקמות רכות בתוך השתל.
חומרים אלו נפרסים בהחלפת מפרק ירך, החלפת ברך וניתוחי השתלות שיניים.
ישנן מספר שיטות המשמשות לאמוד את רמת האוסאואינטגרציה והיציבות שלאחר מכן של שתל.
הליך אבחון בשימוש נרחב הוא ניתוח כלי הקשה, שבו מקישים מכשיר דנטלי על מנשא השתל.
אופי הצלצול שנוצר משמש כמדד איכותי ליציבות השתל.
שתל משולב יעורר צליל "קריסטלי" גבוה יותר, ואילו שתל לא משולב יעורר צליל עמום ונמוך.
שיטה נוספת היא בדיקת מומנט הפוך, שבה מוציאים את מנשא השתל.
אם הוא לא מצליח להתנתק תחת לחץ המומנט ההפוך, השתל יציב.
אם השתל מסתובב תחת הלחץ הוא נחשב לכישלון ומוסר.
שיטה זו באה בסיכון לשבירת עצם שנמצאת באמצע תהליך האוסאואינטגרציה.
זה גם לא אמין בקביעת פוטנציאל האוסאואינטגרציה של אזור עצם, שכן בדיקות הראו ששתל מסתובב יכול להמשיך להשתלב בהצלחה.
שיטת אבחון לא פולשנית ומיושמת יותר ויותר היא ניתוח תדירות תהודה (RFA).
מכשיר מנתח תדר תהודה מעורר רעידות במוט מתכת קטן המחובר באופן זמני לשתל.
כשהמוט רוטט, הגשש קורא את תדר התהודה שלו ומתרגם אותו למנת יציבות שתל (ISQ), שנעה בין 1–100, כאשר 100 מציין את מצב היציבות הגבוה ביותר.
ערכים הנעים בין 57 ל-82 נחשבים בדרך כלל ליציבים, אם כי יש לשקול כל מקרה באופן עצמאי.
אחד המוזרויות של תותבות משולבות אוסאאו-אינטגרציה היא שאירועים מכניים בתותב (למשל מגע) מועברים כרעידות דרך העצם.
משמעות ה"אוסאופפריפציה" הזו היא שהמשתמש בתותבת מחזיר לעצמו תחושה מדויקת יותר לגבי האופן שבו התותבת מקיימת אינטראקציה עם העולם.
משתמשים בתותבות של גפיים תחתונות מעוגנות עצם מדווחים, למשל, שהם יכולים לדעת על איזה סוג אדמה הם צועדים עקב אוסאופרספציה.
מחקרים עדכניים על משתמשים בתותבות של גפיים עליונות ותחתונות מעוגנות עצם הראו ש-oseoperception זה לא מתווך רק על ידי מכנורצפטורים אלא גם על ידי קולטנים שמיעתיים.
המשמעות היא שבמקום רק להרגיש השפעות מכניות על המכשיר, המשתמשים שומעים גם את תנועות התותב שלהם.
תפיסה חושית מכנית ושמיעתית משותפת זו אחראית ככל הנראה לתפיסת הסביבה המשופרת של משתמשים בתותבות משולבות באוסאואינטגרציה בהשוואה להתקנים תלויי שקע מסורתיים.
עם זאת, לא ברור באיזו מידה משוב חושי מרומז זה משפיע בפועל על משתמשי תותבת בחיי היומיום.
השתלות שיניים הן ללא ספק תחום היישום העיקרי
שמירה של תותב קרניופציאלי כגון אוזן מלאכותית (תותבת אוזניים), שחזור לסת, עין (תותבת מסלולית) או אף (תותבת אף)
הגברת הולכת שמיעה מעוגנת עצם (מכשיר שמיעה מעוגן עצם)
Eyeborg קולט צבע דרך גלי קול (הולכת קול דרך עצם)
אוסטרלים , הידועים בכינויים "אוזים", הם האזרחים והתושבים הקשורים למדינת אוסטרליה.
קשר זה עשוי להיות על ידי מגורים, קשר משפטי, היסטורי או אתנו-תרבותי.
עבור רוב האוסטרלים, קיימים כמה קשרים כאלה והם ביחד המקור להיותם אוסטרלים.
החוק האוסטרלי אינו קובע מרכיב גזעי או אתני של הלאום, אלא מסתמך על אזרחות כמעמד חוקי.
מאז התקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, נוקטת אוסטרליה מדיניות רשמית של רב-תרבותיות, ויש לה את אוכלוסיית המהגרים השמינית בגודלה בעולם, כאשר מהגרים מהווים 30 אחוז מהאוכלוסייה בשנת 2019.
בהיסטוריה של אוסטרליה, בין הקולוניזציה האירופית ב-1788 למלחמת העולם השנייה, הגיעו הרוב המכריע של המתיישבים והמהגרים מהאיים הבריטיים בבריטניה ובאירלנד (בעיקר אנגליה, אירלנד, ויילס וסקוטלנד), אך הייתה גם הגירה משמעותית מסין וגרמניה במהלך המאה ה-19. התיישבויות מוקדמות רבות היו בתחילה מושבות עונשין, אשר נועדו לשכן אסירים שהוגלו לאוסטרליה.
ההגירה גדלה בהתמדה, עם פיצוץ אוכלוסין בשנות ה-50 של המאה ה-19 בעקבות הבהלה לזהב.
בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה, אוסטרליה קיבלה גל הגירה גדול מרחבי אירופה, עם הרבה יותר מהגרים שהגיעו מדרום ומזרח אירופה מאשר בעשורים הקודמים.
מאז סוף שנות ה-70, לאחר סיום מדיניות אוסטרליה הלבנה ב-1973, גל גדול ומתמשך של הגירה לאוסטרליה מרחבי העולם נמשך אל המאה ה-21, כאשר אסיה היא כעת המקור הגדול ביותר של מהגרים.
חלק קטן יותר מהאוסטרלים הם צאצאים של הילידים של אוסטרליה, הכוללים אבוריג'ינים אוסטרלים ותושבי מצר טורס.
התפתחותם של זהות אוסטרלית ייחודית ואופי לאומי החלה במאה ה-19. השפה העיקרית היא אנגלית אוסטרלית.
אוסטרליה היא ביתם של מגוון תרבויות, תוצאה של היסטוריית ההגירה שלה.
מאז 1788, התרבות האוסטרלית הייתה בעיקר תרבות מערבית שהושפעה מאוד מהמתיישבים האנגלו-קלטיים המוקדמים.
כאשר אוכלוסיית אוסטרליה האסייתית ממשיכה להתרחב ולפרוח כתוצאה משינויים בהרכב הדמוגרפי של המהגרים וככל שהתגברו היחסים הכלכליים והתרבותיים עם מדינות אסיה, החלה באוסטרליה להופיע בהדרגה "חברה אירו-אסייתית" במוקדי הערים הגדולות, תרבות אשר ממזגת מזרח ומערב עם תרבות פופולרית בתוך הקשר אוסטרלי מובהק.
השפעות נוספות כוללות את התרבות האבוריג'ינית האוסטרלית, והמסורות שהובאו לאוסטרליה על ידי גלי הגירה מרחבי העולם, וכן של תרבות אמריקאית.
הפער התרבותי וההתפתחות שהתרחשו במשך מאות השנים מאז ההתיישבות האירופית הביאו לתרבות אוסטרלית ייחודית.
אוכלוסיית תושבי אוסטרליה הנוכחית מוערכת ב-27,358,000 (נכון ל-1 בנובמבר 2023).
מספר זה לא כולל אוסטרלים החיים מעבר לים.
בשנת 2015, 2.15% מאוכלוסיית אוסטרליה חיה מעבר לים, אחד השיעורים הנמוכים בעולם.
יחס זה נמוך בהרבה ממדינות רבות אחרות ב-OECD.
רוב האוסטרלים או אבותיהם היגרו בשלוש מאות השנים האחרונות, למעט האוכלוסייה הילידית ואחרים מאיים מרוחקים שהפכו לאוסטרלים בעקבות התרחבות המדינה.
האוסטרלים מכונים "אוזים", או "אנטיפודים" על ידי תושבי חצי הכדור הצפוני.
החוק העיקרי המסדיר את תקנות הלאום הוא חוק האזרחות האוסטרלי 2007, שנכנס לתוקף ב-1 ביולי 2007. התקנות בחוק הזה חלות על כל המדינות והטריטוריות של אוסטרליה.
כל האנשים שנולדו באוסטרליה לפני 20 באוגוסט 1986 היו אזרחים אוטומטית בלידתם ללא קשר ללאום הוריהם.
אנשים שנולדו במדינה לאחר תאריך זה מקבלים אזרחות אוסטרלית בלידה אם לפחות אחד מהוריהם הוא אזרח אוסטרלי או תושב קבע.
אזרחים זרים עשויים לקבל אזרחות לאחר שחיו במדינה לפחות ארבע שנים תוך כדי תושבות קבע והפגינו בקיאות בשפה האנגלית.
המושבה ניו סאות' ויילס הוקמה על ידי ממלכת בריטניה הגדולה בשנת 1788, עם הגעתו של הצי הראשון לאוסטרליה.
חמש מושבות נוספות הוקמו במאה ה-19, והן יוצרות כעת את שש המדינות האוסטרליות של ימינו.
הגירה בקנה מידה גדול התרחשה בעקבות הבהלה לזהב בשנות ה-50 של המאה ה-19, ולאחר מלחמות העולם הראשונה והשנייה, עם מהגרים רבים לאחר מלחמת העולם השנייה שהגיעו מדרום ומזרח אירופה.
מאז סיום מדיניות אוסטרליה הלבנה ב-1973, הגיעו מהגרים לאוסטרליה מרחבי העולם, ומאסיה בפרט.
הדומיננטיות של השפה האנגלית, קיומה של שיטת ממשל פרלמנטרית הנשענת על שיטת וסטמינסטר, מונרכיה חוקתית, מסורות חוקתיות ופדרליזם אמריקאי, הנצרות כדת השלטת והפופולריות של ענפי ספורט כולל קריקט, כדורגל רוגבי וטניס הם עדות למורשת אנגלו-קלטית משמעותית שמקורה בצאצאי המתיישבים הראשונים היוצרים קבוצת אבות המכונה אוסטרלים אנגלו-קלטים.
כתוצאה ממאפיינים לשוניים, היסטוריים, תרבותיים וגאוגרפיים משותפים רבים, האוסטרלים הזדהו לעיתים קרובות עם הניו זילנדים.
אזרחות אוסטרלית לפני 1949 הייתה מושג חברתי, מוסרי ופוליטי.
לפני כניסתה של אזרחות אוסטרלית, לאוסטרלים היה מעמד של "נתינים בריטיים".
בית המשפט הגבוה של אוסטרליה ב"פוטר נגד מינהאנן" (1908) קבע כי "אף על פי שאין לאום אוסטרלי כמו הלאום הבריטי, עדיין יש מין אוסטרלי בעל לאום בריטי".
הלשכה האוסטרלית לסטטיסטיקה אינה אוספת נתונים על גזע, אלא מבקשת מכל תושב אוסטרלי למנות עד שני אבות בכל מפקד אוכלוסין.
תגובות מוצא אלו מסווגות לקבוצות מוצא סטנדרטיות רחבות.
במפקד האוכלוסין של 2021, אבות הקדמונים הבודדים הנפוצים ביותר כחלק מכלל האוכלוסייה היו:
אוסטרלים אירופאים הם אוסטרלים שמוצאם אירופאי לחלוטין או בצורה חלקית.
אוסטרלים ממוצא אירופאי הם הרוב באוסטרליה, כאשר הם מסווגים בתוך הקבוצות האירופיות, שיעורם מכלל האוכלוסייה מסתכם ב-57.2% (כולל 46% צפון-מערב אירופה ו-11.2% דרום ומזרח אירופה).
שיעור האוסטרלים ממוצא אירופאי נחשב גבוה יותר מהמספרים שנספרו במפקד, שכן אלו שמציינים את מוצאם כ"אוסטרלים" מסווגים בתוך הקבוצה האוקיאנית, והלשכה האוסטרלית לסטטיסטיקה הצהירה כי רוב המונים את "אוסטרלי" כמוצאם הם אוסטרלים אנגלו-קלטים.
מאז תחילת ההתיישבות הבריטית ב-1788, אנשים ממוצא אירופאי היוו את רוב האוכלוסייה באוסטרליה.
הקבוצה הסטטיסטית הגדולה ביותר של אוסטרלים אירופאים הם אוסטרלים אנגלו-קלטיים, אוסטרלים שמקורם של אבותיהם במלואם או בחלקם באי הבריטי.
זה כולל אוסטרלים אנגלים, אוסטרלים אירים, אוסטרלים סקוטים ואוסטרלים וולשים.
האוסטרלים האנגלו-קלטים היו בעלי השפעה רבה בעיצוב אופייה של האומה.
עד אמצע שנות ה-40 של המאה ה-19, מספר המתיישבים הלא מורשעים עקפו את אוכלוסיית המורשעים.
למרות שנהוג להדגיש את ההיסטוריה של האוכלוסייה המורשעת בהקמת אוסטרליה, הרוב המכריע של המתיישבים הראשונים באו מרצונם החופשי.
הרבה יותר אוסטרלים צאצאים של מהגרים מבחירה מאשר של אסירים שהוגלו, רוב המתיישבים בתקופה הקולוניאלית היו בריטים ואירים.
כ-20 אחוז מהאוסטרלים הם צאצאים של אסירים מורשעים שהוגלו לאוסטרליה.
רוב המתיישבים האוסטרלים הראשונים הגיעו מלונדון, המידלנדס ומצפון אנגליה ומאירלנד.
המתיישבים שהגיעו לאורך המאה ה-19 היו מכל חלקי הממלכה המאוחדת ואירלנד, חלק ניכר מהמתיישבים הגיעו מדרום מערב ודרום-מזרח אנגליה, מאירלנד ומסקוטלנד.
בשנת 1888, 60 אחוז מאוכלוסיית אוסטרליה נולדו באוסטרליה, וכמעט כולם היו בעלי מוצא בריטי.
מתוך 40 האחוזים הנותרים, 34 אחוזים נולדו באיים הבריטיים, ו-6 אחוזים היו ממוצא אירופאי, בעיקר מגרמניה וסקנדינביה.
בשנות הארבעים של המאה ה-19, מהגרים ילידי סקוטים היוו 12 אחוז מאוכלוסיית אוסטרליה.
באוסטרליה היו 1.3 מיליון מהגרים בריטים בתקופה שבין 1861 ל-1914, מתוכם 13.5 אחוזים סקוטים.
5.3 אחוז מהאסירים שהועברו למזרח אוסטרליה בין 1789 ל-1852 היו סקוטים.
מפקד האוכלוסין של 1901 הראה של-98 אחוז מהאוסטרלים היו אבות ממוצא אנגלו-קלטי.
בשנים 1939 ו-1945, עדיין ל-98 אחוזים מהאוסטרלים היו מוצא קדמון אנגלו-קלטי.
עד 1947, הרוב המכריע של האוכלוסייה היה ממוצא בריטי.
הגרמנים היוו את האוכלוסייה הגדולה ביותר שאינה מהאיים הבריטיים במשך רוב המאה ה-19. בין 1901 ל-1940 הגיעו לאוסטרליה 140,000 מהגרים אירופאים שאינם בריטים (כ-16 אחוזים מכלל המהגרים).
לפני מלחמת העולם השנייה, 13.6% נולדו מעבר לים, ו-80% מתוכם היו בריטים.
לאחר מלחמת העולם השנייה, מספר גדול של תושבי יבשת אירופה היגרו לאוסטרליה, כאשר אוסטרלים איטלקיים ואוסטרלים יוונים היו בין קבוצות המהגרים הגדולות ביותר בתקופה שלאחר המלחמה.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20, אוסטרליה הייתה היעד של 30 אחוז מהמהגרים ההולנדים וילידי הולנד הפכו מספרית לקבוצה הלא בריטית השנייה בגודלה באוסטרליה.
ב-1971, 70 אחוז מהתושבים באוסטרליה שלא נולדו בה, היו ממוצא אירופאי.
אוסטרלים איטלקים הם אוסטרלים ממוצא איטלקי, ומהווים את הקבוצה האתנית האירופית הלא אנגלו-קלטית הגדולה ביותר באוסטרליה, כאשר מפקד האוכלוסין של 2021 מצא 4.4% מהאוכלוסייה שטוענת למוצא מאיטליה בין אם הם מהגרים לאוסטרליה או צאצאיהם שנולדו באוסטרליה עם מורשת איטלקית.
ההיסטוריה הארוכה של ההגירה האיטלקית של אוסטרליה הולידה דיאלקט איטלקי-אוסטרלי של השפה האיטלקית.
אוסטרלים גרמנים הם אוסטרלים ממוצא גרמני.
"הלותרנים הזקנים" הללו היו ממחוז ברנדנבורג (אז מחוז פרוסי), וניסו לשמר את אמונתם המסורתית.
אוסטרלים אסייתים הם אוסטרלים עם מוצא מלא או חלקי מיבשת אסיה.
במפקד האוכלוסין של 2021, מספר האבות שסווגו בתוך הקבוצות האסיאתיות כחלק מכלל האוכלוסייה הסתכם ב-17.4% (כולל 6.5% דרום ומרכז אסיה, 6.4% צפון-מזרח אסיה ו-4.5% דרום-מזרח אסיה).
נתון זה אינו כולל אוסטרלים ממוצא מזרח תיכוני, אשר מסווגים בנפרד בתוך הקבוצה הצפון אפריקאית והמזרח תיכונית.
אוסטרלים סינים הם אוסטרלים ממוצא סיני, והם מהווים את המוצא הלא אנגלו-קלטי הגדול ביותר במדינה.
הם מהווים 5.5% מאלה שמציינים את מוצאם זה במפקד 2021. האוסטרלים הסינים הם אחת הקבוצות הגדולות ביותר של אנשים סינים מעבר לים, והם מהווים את הקהילה הסינית הגדולה ביותר באוקיאניה, ואת הקהילה האסייתית-אוסטרלית הגדולה ביותר.
לנפש, באוסטרליה יש יותר אנשים ממוצא סיני מאשר בכל מדינה מחוץ לאסיה.
אוסטרלים סינים רבים היגרו מסין, הונג קונג, מקאו uטאיוואן וכן מאינדונזיה, מלזיה, סינגפור והפיליפינים, בעוד שרבים מהם הם צאצאים של מהגרים כאלה.
ההיסטוריה המוקדמת מאוד של האוסטרלים הסינים כללה הגירה משמעותית מכפרים של דלתת נהר הפנינה בדרום סין, כלומר בעיקר מתת-הקבוצה הקנטונזית.
מהגרים סינים עדכניים יותר כוללים את סין היבשתית, טייוואן ועוד, אשר מהקבוצה המנדרינית וניבים או צורות סיניות אחרות.
פחות ידועים הם סוגי החברה שממנה הגיעו האוסטרלים הסינים, המשפחות שהשאירו מאחור ומה היו כוונותיהם בהגירה.
הבהלה לזהב פיתתה סינים רבים kמושבות האוסטרליות.
(מאמצע המאה ה-19, סינים כינו את אוסטרליה "הר הזהב החדש" על שם "הר הזהב" של קליפורניה בצפון אמריקה).
הם בדרך כלל שלחו כסף למשפחותיהם בכפרים, ביקרו בקביעות את משפחותיהם, וחזרו לכפרי ביתם לאחר שנים רבות בהן עבדו במכירות בשוק, חנוונים או בנאים.
כמו בקבוצות סיניות רבות ברחבי העולם, המהגרים הסינים המוקדמים לאוסטרליה הקימו כמה ערי צ'יינטאון בערים גדולות, כמו סידני (צ'יינטאון, סידני), מלבורן (צ'יינטאון, מלבורן, מאז שנות ה-50) ובריזבן (צ'יינטאון, בריזבין), פרת' (צ'יינטאון, פרת'), כמו גם בעיירות אזוריות הקשורות לשדות הזהב כמו קיירנס (קיירנס צ'יינה טאון).
אוסטרלים הודים הם אוסטרלים ממוצא הודי, והם המוצא האסייתי האוסטרלי השני בגודלו ומהווים 3.1% מכלל האוכלוסייה.
האוסטרלים ההודים הם אחת הקבוצות הגדולות ביותר בפזורה ההודית.
לקבוצה זו הגיל הממוצע הצעיר ביותר (34 שנים) והם הקהילה הצומחת ביותר הן במונחים של מספרים מוחלטים והן באחוזים באוסטרליה.
הגירה של הודים לאוסטרליה הייתה בעיקר של סיפוים (חיילים) ולסקרים (מלחים, אנ') מהמאה ה-18 שהגיעו על סיפונן של ספינות אירופאיות, דרך מהגרי עבודה מהמאה ה-19 והמדיניות העוינת של המאה ה-20 ועד לדור החדש של מהגרים מקצועיים מיומנים של המאה ה-21. הודו הפכה למקור הגדול ביותר של מהגרים מקצועיים במאה ה-21."
האוסטרלים הילידים הם צאצאים של התושבים המקוריים של יבשת אוסטרליה.
מאמינים כי אבותיהם היגרו מאפריקה לאסיה לפני כ-70,000 שנה ולאוסטרליה לפני כ-50,000 שנה.
תושבי מצר טורס הם עם מובהק ממוצא מלאנזי, ילידים באיי מצר טורס, הנמצאים בקצה הצפוני ביותר של קווינסלנד ליד פפואה גינאה החדשה, וכמה יישובים סמוכים ביבשת.
המונח "אבוריג'יני" מיושם באופן מסורתי רק על התושבים הילידים של יבשת אוסטרליה וטסמניה, יחד עם כמה מהאיים הסמוכים.
"ילידי אוסטרליה" הוא מונח כולל המשמש כאשר מתייחסים הן לתושבי האי האבוריג'ינים והן במצר טורס, כלומר: "העמים הראשונים".
במשך 50,000 שנה האוכלוסייה התפזרה על פני יבשת אוסטרליה, התרחבה והתבדלה למאות קבוצות נפרדות, שחיו בבידוד ואשר לכל אחת מהן שפה ותרבות משלה.
יותר מ-400 עמים אבוריג'ינים אוסטרליים מובהקים זוהו ברחבי היבשת, מובחנים בשמות ייחודיים המציינים את שפות אבותיהם, ניבים או דפוסי דיבור ייחודיים.
ב-19 באפריל 1770 ג'יימס קוק היה לאדם האירופאי הראשון שעלה על חופי מזרח אוסטרליה, לפני עזיבתו הוא הספיק להכריז על ריבונות מלך אנגליה על החוף המזרחי של אוסטרליה בהנפת דגל סמלית בקצהו בניו סאות' ויילס.
שמונה עשרה שנים מאוחר יותר, החוף המזרחי נכבש על ידי בריטניה ומאוחר יותר החוף המערבי יושב גם הוא על ידי בריטניה.
באותה תקופה, האוכלוסייה הילידית הוערכה בין 315,000 ל-750,000, מחולקת ל-500 שבטים.
במפקד האוכלוסין של 2021, 3.2% מאוכלוסיית אוסטרליה זוהו כילידים – אבוריג'ינים אוסטרלים ותושבי מצר טורס.
ילידי אוסטרליה חווים שיעורי מאסר ואבטלה גבוהים מהממוצע, רמות השכלה נמוכות יותר ותוחלת חיים לגברים ולנשים הנמוכות בהתאמה ב-11 וב-17 שנים מאלו שאינם ילידי אוסטרליה.
כמה קהילות ילידים מרוחקות תוארו כבעלי תנאים דמויי "מדינה כושלת".
יהדות אוסטרליה היא קהילה יהודית גדולה וצעירה יחסית באוסטרליה.
נכון למפקד האוכלוסין ב-2022, יש באוסטרליה כ-118 אלף יהודים, המהווים כ-0.04% מאוכלוסיית המדינה.
במשך שנים היוותה אוסטרליה יעד להגירה יהודית, הן בגלל הבריחה מהאנטישמיות ממנה סבלו באירופה, והן מסיבה כלכלית שהחלה עם הבהלה לזהב שהחלה במאה ה-19 ותרמה רבות לכלכלת המדינה שרק צמחה מאז.
במשך השנים היגרו לאוסטרליה יהודים ממזרח אירופה, וכן מבריטניה ואירלנד שמהן יצאו באופן כללי גלי הגירה גדולים לאוסטרליה, וביניהם גם יהודים.
לפני השואה, במהלכה ולאחריה היגרו יהודים רבים מאירופה לאוסטרליה, וכיום אלו מהווים כ-50 אחוזים מבני הקהילה היהודית באוסטרליה.
בשנות ה-80 היגרו לאוסטרליה רבים מיהודי דרום אפריקה שחששו מפני התערערות המשטר במדינתם באותה תקופה.
לפי השערות באוסטרליה חיים כיום כ-15,000 ישראלים.
אף על פי שלאוסטרליה אין שפה רשמית, אנגלית תמיד הייתה מושרשת כשפה הלאומית דה פקטו.
אנגלית אוסטרלית היא מגוון עיקרי של השפה עם מבטא ולקסיקון ייחודיים, ושונה במקצת מזנים אחרים של אנגלית בדקדוק ובאיות.
הדיאלקט הסטנדרטי נקרא "אוסטרלי כללי".
לאוסטרליה אין דת רשמית; החוקה שלה אוסרת על ממשלת חבר העמים, אך לא על המדינות, להקים דת, או להתערב בחופש הדת.
במפקד האוכלוסין של 2021, 38.9% מהאוכלוסייה זיהו כ"חסרי דת", לעומת 15.5% בשנת 2001. הדת הגדולה ביותר היא הנצרות (43.9% מהאוכלוסייה).
העדות הנוצריות הגדולות ביותר הן הכנסייה הקתולית הרומית (20% מהאוכלוסייה) והכנסייה האנגליקנית של אוסטרליה (9.8%).
הגירה רב-תרבותית מאז מלחמת העולם השנייה הובילה לצמיחתן של דתות לא נוצריות, שהגדולות שבהן הן האסלאם (3.2%), הינדואיזם (2.7%), בודהיזם (2.4%), סיקיזם (0.8%) ויהדות (0.4%).
בשנת 2021, קצת פחות מ-8,000 אנשים הצהירו על השתייכות לדתות האבוריג'ינים המסורתיות.
על פי המיתולוגיה האבוריג'ינית האוסטרלית והמסגרת האנימיסטית שפותחה באוסטרליה האבוריג'ינית, החלימה היא עידן קדוש שבו ישויות רוח טוטמיות אבותיות יצרו את הבריאה.
החלימה קבעה את החוקים והמבנים של החברה ואת הטקסים שנערכו להבטחת המשכיות החיים והאדמה.
אוסטרליה השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "One Milkali (One Blood)" בביצוע הצמד האוסטרלי אלקטריק פילדס.
תאגיד השידור האוסטרלי, Special Broadcasting Service (SBS), בחר באופן פנימי את נציגת המדינה ואת השיר אותו היא ביצעה באירוויזיון.
אלקטריק פילדס עלו על בימת חצי הגמר הראשון, שנערך ב-7 במאי, וכשלו בניסיון להעפיל לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי הם דורגו במקום ה-11 עם 41 נקודות.
זו הייתה הפעם השנייה בה אוסטרליה לא העפילה לשלב הגמר.
הפעם הראשונה אירעה באירוויזיון 2021, אז נשלחה מונטיין עם השיר "Technicolour".
תאגיד השידור האוסטרלי SBS משדר בקביעות את תחרות האירוויזיון מאז 1983. בשל קשריה התרבותיים והאתניים החזקים בין המדינה ליבשת אירופה, החלו מאמצים להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות.
בשנת 2014 ביצעה הזמרת ג'סיקה מאובוי, לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018, את השיר "Rainmaker" של אמילי דה פורסט בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2014. במרוצת השנים יצגו מספר זמרים ממוצא אוסטרלי מדינות אחרות באירופה דוגמת אוליביה ניוטון ג'ון, ג'וני לוגן, ג'ינה ג'י וג'יין קומרפורד כסולן הלהקה הגרמנית טקסס לייטנינג.
לרגל המהדורה ה-60 של האירוויזיון, הוזמן תאגיד השידור האוסטרלי להשתתף בו.
SBS, שהיה חבר חלקי באיגוד השידור האירופי, נענה לבקשתו, ושלח את גיא סבסטיאן עם השיר "Tonight Again".
באירוויזיון 2023 נשלחה להקת וויאג'ר עם השיר "Promise", שסיים במקום התשיעי עם 151 נקודות.
ב-21 בספטמבר 2023 חשף SBS כי הוא מנהל שיחות עם ה-EBU בדבר השתתפותה של אוסטרליה באירועי האירוויזיון העתידיים, זאת לאחר שהחוזה המשותף שלהם עד 2023 פג.
ב-5 בדצמבר 2023 נחשפה רשימת המדינות המשתתפות באירוויזיון 2024, בה נכללה אוסטרליה.
על מנת לקדם את השיר לקראת התחרות אישר הצמד את השתתפותו במסיבת האירוויזיון בקופנהגן ב-4 במאי.
אוסטרליה הופיעה כמדינה ה-13, לפני ואחרי .
שני חצאי הגמר והגמר שודרו בערוץ SBS.
בנוסף, כל ערבי התחרות הועלה לפלטפורמה המקוונת SBS On Demand של תאגיד השידור האוסטרלי.
פרשנות הוגשה מפי מיף ורהארסט וג'ואל קריזי.
קורטני אקט סיפקה את קטעי "מאחורי הקלעים" בשידור.
אוסטרליה בחרה להציג את גיא סבסטיאן, נציג המדינה לאירוויזיון 2015, שדורג במקום החמישי, ואת קייט מילר-היידקי, נציגת המדינה לאירוויזיון 2019, שדורגה במקום התשיעי.
אלקטריק פילדס השתתפו בחזרות טכניות למופע ב-28 באפריל וב-1 במאי.
לאחר מכן השתתפו בעוד שלוש חזרות גנרליות ב-6 וב-7 במאי.
בסוף המופע הוכרז כי אוסטרליה סיימה את הערב בין חמש המדינות, שכשלו בניסיון להעפיל לשלב הגמר.
חבר השופטים האוסטרלי הורכב מאלפי ג'יימס ארקוקי, מייסון לצ'לן ואטס, ג'יין ברברה אלברט, מיגן ורסרי לואודר ומיה אליזבת' רודריגז.
בחצי הגמר הראשון הגיעה אוסטרליה למקום ה-11 עם 41 נקודות, ולא העפילה לשלב הגמר.
אף מדינה לא העניקה לאוסטרליה את "12 הנקודות" בחצי הגמר.
אוסטרליה העניקה בגמר את 12 הנקודות שלה ל (שופטים) ול (קהל).
מגיש ההצבעה מטעם אוסטרליה היה דני אסטרין, שייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2023 כחלק מלהקת וויאג'ר.
אוֹסְטְרָקוֹדֶרְמִים (Ostracodermata או Ostracodermi) הם קבוצה פרפילטית נכחדת של חסרי לסתות בעלי שריון מעידן הפלאוזואיקון.
האוסטרקודרמים הופיעו לראשונה בתור האורדוביק, נפוצו בסילור ונכחדו בסוף הדבון.
תחילה נחשבו האוסטרקודרמים לאבותיהם הקדמונים של הדגים, אולם כיום הם משויכים לחסרי הלסתות, לצד התת-מחלקה עגולי הפה הקיימת עד ימינו ושכוללת את הצמדאים והמיקסינות.
המונח אוסטרקודרם נטבע על ידי חוקר האנטומיה השווייצרי לואי אגאסי, לאחר שקיבל לידיו בשנות ה-30 של המאה ה-19 מאובנים של דגים בעלי שריון גרמי מסקוטלנד.
אגאסי התקשה לסווג את המאובנים הללו, מאחר שהם לא דמו לאף יצור חי.
תחילה שייך אותם לדגים בעלי שריון, דוגמת השפמנון והחדקן, אולם בשלב מאוחר יותר הבין כי למאובנים שבידיו לא היו לסתות.
לפיכך, סיווג אותם בקבוצה חדשה שאותה כינה בשם אוסטרקודרמים (מילולית: צדפי עור, "אוסטרקון" – צדף ו"דרמה" – עור).
לאוסטרקודרמים היו ראשים מכוסים במעטה גרמי, ולמעשה הם מבין היצורים המוקדמים ביותר בעלי ראשים גרמיים.
השכבות המיקרוסקופיות של מעטה זה הן בעלות מבנה של שיניים, עם שכבת זגוגית ושכבת מוך.
בעוד שמיתרניים קדומים יותר עשו שימוש בסדקי הלוע (צורה מוקדמת של זימים) הן לנשימה והן לאכילה, האוסטרקודרמים השתמשו בזימיהם לנשימה בלבד.
היו להם כיסי זימים לועיים לצידי הראש, אשר היה פתוחים באופן קבוע ללא מכסה (אופרקולום).
בניגוד לחסרי חוליות שהשתמשו בתנועה ריסנית להנעת המזון, האוסטרקודרמים השתמשו בשרירי הלוע כדי לאפשר יניקה קטנה ואיטית של מזונם לתוך פיותיהם.
האוסטרקודרמים נחלקו לשתי קבוצות עיקריות: Heterostraci ודמויי צפלספיסים.
דמויי הצפלספיסים היו מתקדמים יותר מה-Heterostraci במובן שהיו להם מייצבים צידיים לשליטה טובה יותר על השחייה.
לאחר הופעתם של החולייתנים הלסתניים לפני כ-420 מיליון שנה, התמעטו האוסטרקודרמים עד להיכחדות האחרונים שבהם בסוף תור הדבון, אלא שמחקרים עדכניים מצביעים על כך שלהופעת הלסתניים הייתה השפעה זניחה הרבה יותר על היכחדותם של האוסטרקודרמים, שכן הם חיו במקביל ללא פגיעה באוכלוסיית האחרונים במשך כ-30 מיליון שנה.
לדמויי הצפלספיסים היה שריון עבה במיוחד, בפרט סביב הראש, אשר הגן על הראש, הזימים והאיברים הפנימיים הקדמיים.
בשריון הראש הייתה סדרה של חריצים שיצרו מערכת קו צד נרחבת.
העיניים היו קטנות למדי וממוקמות בחלקו העליון של הראש.
פתח הפה היה מוקף בלוחות קטנים שעשו את השפתיים גמישות, אולם ללא יכולת לנגוס.
ה-Galeaspida (מילולית: מגני קסדה) חיו במים מתוקים רדודים ובסביבות ימיות בתור הסילור ודבון באזור דרום סין, טיבט ווייטנאם של ימינו.
היה להם מגן גרמי עבה על הראש, אשר העניק להם את שמם, ועל פניו, צורתם דמתה יותר ל-Heterostraci מאשר ל-Osteostraci.
ה-Galeaspida נחשבים קרובים יותר אבולוציונית ל-Osteostraci בהתבסס על הדמיון בצורת קופסית המוח.
ה-Pituriaspida (מילולית: מגני פיטורי) הם קבוצה קטנה של דגים משוריינים חסרי לסתות בעלי חרטומים גדולים דמויי-אף, אשר חיו בסביבות ימיות ודלתאיות באוסטרליה בתקופת הדבון התיכונה.
שני המינים הידועים מקבוצה זו, Pituriaspis doylei ו-Neeyambaspis enigmatica, נמצאו באתר אבן חול בודד באגן המשקעים ג'ורג'ינה במערב קווינסלנד.
ה-Osteostraci (מילולית: צדפים גרמיים) חיו בצפון אמריקה, אירופה ורוסיה של ימינו מתקופת הסילור התיכונה ועד לדבון המאוחרת.
מבחינה אנטומית היו ה-Osteostraci, ובפרט המינים שחיו בתור הדבון, בין המינים המתקדמים ביותר מקרב חסרי הלסתות.
זאת, בשל התפתחותם של סנפירים זוגיים ואנטומיית הגולגולת המסובכת שלהם.
ה-Osteostraci דמו יותר לצמדאים מאשר לחולייתנים לסתניים בכך שהיו להם שני זוגות של תעלות מעגליות למחצה באוזן הפנימית, בניגוד לשלושה זוגות אצל חולייתנים לסתניים.
לדמויי הפטרספידים היה מגן רחב-היקף על ראשם.
לרבים מהם היו זנבות היפוצרקליים שאפשרו עילוי אשר הקל את תנועת גופם המשוריין במים.
היו להם בפה איברי יניקה, וחלקם חיו במים מתוקים.
התלודונטים היו קבוצה של חסרי לסתות בעלי קשקשים ייחודיים במקום לוחות גדולים של שריון.
הם חיו הן במים מתוקים והן בסביבות ימיות בסמוך לקרקעית, למן תור האורדוביק ועד להיעלמותם באירוע ההכחדה של תקופת הדבון המאוחרת.
בצורתם הם דמו ל-Heterostraci ול-Anaspida, כאשר השוני היה בעיקר בקשקשים הקטנים, הקוצניים והייחודיים שכיסו את גופם.
קשקשים אלה נשרו בקלות לאחר המוות.
האנספידים היו חסרי לסתות שהופיעו לראשונה בתקופת הסילור המוקדמת ושגשגו עד להכחדה של תקופת הדבון המאוחרת.
לא היו להם מגן גרמי כבד או סנפירים זוגיים, אולם זנבם היה היפוצרקלי במיוחד.
האוּסיפּים (Usipii), היו שבט גרמאני קטן שעל קיומו ידוע לנו רק ממניין השבטים של תלמי ב"גאוגרפיה" שלו.
תלמי כותב כי "מבין אלו המאכלסים את גרמניה בצד השני של נהר הריין, אם אנו הולכים צפונה, נמצאים הברוקטרי הקטנים והסיגאמברי, ותחתיהם הסואבי לונגוברדי; ואז הטנקטרי והאינקריונס, בין הריין והרי אבנובאי; ואז האינטוארגי והורגיונים והקריטנים, ותחתיהם הויספי והדסרטים של ההלווטים עד אותם הרים אותם אנו מכנים האלפים".
ניתן להניח כי שבט קטן זה נטמע בשבטים אחרים סביבו במועד כלשהו אחרי כתיבת "גאוגרפיה" במאה השנייה לספירה.
אוסיר (במצרית עתיקה: wsjr, בפיניקית: 𐤀𐤎𐤓, אסר), הידוע גם בשמו היווני אוסיריס הוא אל המוות במיתולוגיה המצרית.
אוסיריס מוכר גם כאל המתים והדואת.
בפניו נשפטו המתים אשר באו בשערי הדואת.
אוסיריס הוא אחד מצאצאיו של רע (אל השמש).
אוסיריס היה בנו של גב (אל האדמה) ונות (אלת השמים), והיו לו שלושה אחים: אח – סת, ושתי אחיות – איזיס ונפתיס.
אוסיריס התחתן עם אחותו איזיס, ויחד הביאו לעולם את התרבות.
הוא לימד את בני האדם לעבד את האדמה ולייצר לחם, יין ושיכר.
אוסיריס ביסס את המאעת (הסדר הקוסמי) ברחבי הארץ וירש את השלטון על הארץ לאחר שהוכיח כי הוא ראוי לכך כצאצאו של אל השמש, בורא העולם רע.
הוא ארגן את הארץ ותירבת אותה, שלט בכל מקורותיה של מצרים והביא לה שפע ושגשוג.
מימי הנון (המים הקמאיים) היו נתונים לפיקוחו והוא השתית חקלאות המנצלת את גאות ושפל היאור.
הצמחייה לבלבה ובעלי החיים התרבו.
אוסיריס אף ניהל את מערכות הכוכבים בשמים, וכל האלים רחשו לו כבוד.
אוסיריס שלט על מצרים המיושבת, עד שסת רצח אותו.
לאחר החייאתו, הוא קיבל את השלטון על ארץ הדואת.
מותו ותחייתו של אוסיריס מסמלים את הגאות והשפל של הנילוס.
בנו הורוס (חור) נקם בסת על רצח אביו, הביס אותו וקיבל לידיו חזרה את השלטון על מצרים.
בטקס הדתי של הפולחן המצרי היה נהוג להכין פסלוני בוץ בדמותו של אוסיריס, שבהם היו נעוצים זרעים; את הפסלים השליכו לנילוס, וכשהזרעים החלו לנבוט היה זה סימן לתחייתו של האל.
בשל תחייתו נחשב האל גם לאל הבריאות.
אוסיריס נחשב המקביל לאדוניס במיתולוגיה היוונית ולתמוז במיתולוגיה המסופוטמית.
אוסיריס יושב בבית המשפט בעולם הבא ליד אנוביס ומאזני הצדק שעליהם שוקלים את לב האדם מול נוצה.
אם הלב כבד יותר, או אוסיריס, אנוביס ושרי המשפט מחליטים שהמת אשם, אוסיריס נותן לאמות הטורף אישור לאכול את לב האדם וכך האדם מפסיק להתקיים.
אם האדם מצליח במשפט, הוא ממשיך לעולם הבא.
בראשית התקיים האל רע העוצמתי עם אשתו נות.
למרות שנות הייתה נשואה לאל רע, היא הייתה מאוהבת באל גב.
כשלרע נודע הדבר הוא רתח מזעם.
עקב זאת, רע גזר על נות שהיא לא תוכל להביא ילדים באף יום מ-360 ימי השנה (באותה התקופה היו קיימים רק 360 ימים בשנה ולא 365).
דבר זה העציב את נות והיא החליטה לקרוא לתחות לעזרה.
תחות בתורו הגה רעיון – הוא לקח את האור של הירח, שאשתו סילני הייתה ממונה עליו ושהתחרתה באור השמש באותה התקופה (בזמן זה אור השמש והירח היו כמעט כשווים) והמיר אותו לעוד 5 ימים נוספים בשנה, כך שהשנה גדלה מ-360 ימים ל-365 ואור הירח נחלש.
מהלך זה הבטיח לנות 5 ימים נוספים שבהם היא תוכל להביא ילדים לעולם תוך כדי ציות לחוק שהכתיב רע.
ביום הראשון ילדה נות את אוסיריס, ביום השני נולד סת, ביום השלישי נולדה איסיס, ונפתיס ביום הרביעי.
בעת הולדתו של אוסיריס נשמע קול עוצמתי בכל העולם שקרא "אדון הארץ נולד!".
השם המצרי העתיק המקובל היה אוסֶר (Asir, לפעמים מתורגם כ-Wsir או Asar), בעוד שהשם "אוסיריס" הוא השם היווני המקובל לאוסר.
מקור שמו בהירוגליפים מורכב מהמילה "כתר ו"עין".
פירוש אפשרי להלחם ההירוגליפי – "הוא רואה את הכתר".
פירוש אפשרי להירוגליף השני מקושר לפירוש "העין של גן העדן" (שהוא בעצמו כינויי של האל רע).
מאבקים על שלטון מצרים – אוסיריס וסת
על פי ספר המתים המצרי
לפי הגרסה הראשונה שמופיעה בספר המתים, ביום אחד מתוך החודש הראשון של עונת ההצפה, המלך (בתקופה זאת עדיין לא התקיים התואר "פרעה") אוסיריס של מצרים העליונה והתחתונה (היה המלך הראשון של שתיהן) הגיע אל מחוז אבידוס שבמצרים.
שמועות היו במצרים על ביקורו באבידוס, ואחדות מהן הגיעו אל סת.
סת החליט לחפש את אוסריס ומצא אותו מתחת לעץ והחליט לתקוף אותו.
סת הרג את אוסיריס וטמן את גופתו במימי הנילוס.
המים הקמעים, ה"נון" העלו את מפלסם והקיפו את גופתו של אוסריס מכל עבר והוא התחיל להיסחף בנהר.
איסיס לא הצליחה למצוא את בעלה, דבר שהעציב אותה עד מאוד.
את אוסיריס החליף סת בשלטון, ביחד עם אשתו נפתיס.
נפתיס הייתה נאמנה לאיסיס, ולא שכחה לבכות על היעלמותו של אוסריס במקביל.
איסיס העוצמתית החליטה להשתמש בכוחותיה הגדולים כדי למצוא את אוסיריס, לגרום לו לקום לתחייה ולהרות ממנו כדי ללדת בן (העתיד לבוא בשם הורוס או חור במצרית עתיקה) שינקום את נקמת אביו.
נפתיס יצאה לעזור לאיסיס לחפש את גופתו של אוסיריס.
בסופו של דבר, איסיס ונפתיס מצאו את גופתו של אוסיריס ליד העיר אבידוס.
איסיס, כיאה לאלי מצרים העוצמתיים במיוחד, החליפה את צורתה לצורת נץ.
איסיס פרשה את כנפיה כשמתחתיהן אוסיריס והחייתה אותו, על ידי יצירה של רוח חיים קדושה שהכניסה את איסיס להיריון.
אוסיריס ירד לעולם המתים, ונהפך לאדון המושל במקומו החדש על אדמות.
כך גם נגמרה תקופת שלטונו של אוסיריס במצרים העתיקה.
בתחילת הגרסה שנכתבה על ידי פלוטרכוס, מדגיש המחבר את תרומתו של אוסיריס בתרבות העולם הקדום.
מסופר כי לאחר שנתן אוסיריס את התרבות המצרית הנעלה לעולם, החליט לפזר אותה גם בין עמים אחרים.
אוסיריס נתן לאיסיס למשול לתקופה מסוימת, וביחד עם קבוצה של נגנים ואלים משניים הם יצאו לתרבות העמים האחרים במזרח הקדום.
אוסיריס נחשב בתרבות המצרית, למי שלימד גם את העמים האחרים בעולם חוץ מהעם המצרי העתיק, את מלאכת בניית היישובים והערים, את ויסות המים בנהרות ואת מלאכת גידול החיטה.
תקופת מלכותו של אוסיריס נחשבה במהלך ההיסטוריה של מצרים העתיקה, לתקופה פורייה שבה הגיעה מצרים העתיקה לגדולה מעבר לכל מה שהיה עד לאותה התקופה.
את פועלו זה עשה בשיתוף ובייעוץ מאל החוכמה והלימוד דג'חותי (תחות).
סת, לעומת זאת, אחיו של אוסיריס שישב בצד בזמן מלכותו, הביט בפועלו וקינא בו עד מאוד.
המחסום העיקרי שמנע מסת לתפוש את השלטון הייתה איסיס, אשתו של אוסיריס, שהייתה ערנית ופיקחה על המתרחש במצרים.
אחרי שחזר אוסיריס ממסעות תרבות שאר עמי המזרח הקדום, סת החליט כי זאת הזדמנות טובה לתפוס את השלטון, ולכן בחר להרוג את אוסיריס.
סת החליט לערוך משתה מפואר, יש האומרים כי הוא היה המפואר והמרשים ביותר בהיסטוריה של מצרים עד לאותה התקופה.
אוסיריס שנחשב כאורח של כבוד במשתה והתעודד מהאוכל ומאווירת הרקדניות (תכונות אנושיות, הטמונות באלי מצרים העתיקה).
לאחר מכן, בא אוסיריס אל סת וזה הראה לו תיבה מדהימה ביופייה ובפארה שלא נראתה עוד במצרים.
התיבה הותאמה בסתר למידותיו המדויקות של אוסיריס.
התיבה הוכנה והוזמנה כנראה על ידי סת, והורכבה מעצים משובחים שהגיעו מכל רחבי העולם הקדום – מארז הלבנון והובנה שהובאו במיוחד מארץ פונת שבאזור אריתראה של היום.
התיבה שילבה בתוכה גם דמויות של אלי מצרים, בנוסף לשנהב, זהב וכסף.
סת החליט לפתוח בתחרות: האורחים התבקשו לנסות להיכנס לתוך התיבה ומי שמידות גופו יהיו הטובות ביותר יזכה למתנה מידיו של סת.
האורחים החלו להיכנס כל אחד בתורו, חלקם היו שמנים/רזים/גבוהים/נמוכים מדי ולכן לא קיבלו את התיבה.
אוסיריס החליט לנסות את מזלו, ונכנס לתוך התיבה.
הוא נדהם כי מידותיו תואמות להפליא את אלו של התיבה, וקיבל עקב כך מידי סת את התיבה.
במהירות הבזק, סת, בשיתוף עם חבריו שהיו בקרבת מקום, סגרו את מכסה התיבה על אוסיריס וכלאו אותו בתוכה.
סת וחבריו אטמו את התיבה לחלוטין כדי שלא תיכנס אפילו לא טיפת האוויר הקטנה ביותר, ואוסיריס מת בתוכה.
מאוחר יותר סת וחבריו זרקו את התיבה אל הנילוס.
התיבה עשתה מסע ארוך בנילוס עד שנסחפה לים, והגיעה בסופו של דבר, לעיר גבל שבאזור לבנון של היום.
בצמוד לתיבה גדל עץ שקמה מרשים ביותר, שבמרוצת הזמן החל לעטוף אותה ולכסות אותה כקבר מרשים, כשהיא נמצאת בתוך גזע העץ.
תושבי פיניקיה התרשמו מאוד מהעץ, והוא הפך לעץ ידוע ומוכר ביותר בארץ כולה.
השמועות עברו בסופו של דבר גם אל מלך גבל, וכשראה את העץ הוא לא ראה כלל תיבה בתוכה.
מלך גבל החליט לקרוא לאנשיו כדי שיכרתו את העץ המרשים ויהפכו אותו לעמוד חדש בארמון המלכותי של ממלכת גבל.
לאיסיס היו כוחות מרשימים במיוחד, וכשנהרג בעלה, מיד ידעה זאת.
היא התלבשה בבגדים המזוהים עם בגדי אבל, ויצאה לחפש את גופתו של אוסיריס.
במסע בכל מצרים הצטרף אל איסיס אל החניטה המצרי אנוביס.
איסיס ואנוביס לא הצליחו למצוא את אוסיריס.
לבסוף החליטה איסיס לשאול ילדים ששיחקו על שפת הנהר, ואלה מסרו לה כי ראו תיבה צפה בנילוס.
איסיס ואנוביס המשיכו בחיפושם תוך כדי שילדי מצרים שראו את התיבה נתנו להם עצות חכמות לאן להמשיך ללכת.
לבסוף, איסיס גילתה כי אוסיריס נמצא בגבל.
בית משפחת המלוכה של גבל שלחו מספר משרתות אל חוף הים והן פגשו את איסיס.
איסיס, בעלת ניחוח מדהים שראוי רק לאלי מצרים, לימדה אותן איך לקשור את שערן בצורת צמות.
מלכת גבל פגשה מאוחר יותר את משרתותיה, ומינתה את איסיס לאומנת משפחה המלוכה, מבלי לדעת מי היא.
איסיס הייתה בעלת תכונה מיוחדת – נאמנות, ואיתה גם טוב לב.
כמו אמא טובה, היא השתמשה בכשפיה כדי לטפל בבן החולה של משפחת המלוכה.
איסיס אהבה את הילד מאוד, ובכוחותיה שרפה את פגמיו האנושיים על גופו כדי להעניק לו חיי נצח.
באחד הלילות, כשאיסיס טיפלה בילד, שמעה מלכת גבל את דאגותיה והבכי שלה אודות אוסיריס.
המלכה נכנסה בפתאומיות, צעקה והפסיקה את הכישוף באמצע, כך לא זכה הילד לטיפול שלם מצד איסיס.
ברגע שהבינה המלכה כי זאת לא אחרת מאשר איסיס, האלה הגדולה ביותר בתולדות מצרים העתיקה, היא כרעה ארצה בפחד לאור מעמדה.
מלך ומלכת גבל ניסו להציע לאיסיס מנחות בתמורה לביקורה, אך היא לעומת זאת התעניינה אך ורק בעמוד היוקרתי אשר קיבלו לא מזמן.
איסיס הוציאה את גופת אוסיריס בתוך התיבה מגזע העץ, והשיבה את העמוד לבית המלוכה של גבל, מה שגרם לו להפוך לעמוד הקדוש ביותר בכל גבל.
איסיס גרמה לאוסיריס להרות לאחר מכן במהלך מסעה בחזרה למצרים באונייה ששלח בשבילה מלך גבל.
איסיס נחתה בדלתא של מצרים, שם ניסתה להתחבא מפני סת ולהסתיר את התיבה הקדושה.
בחלק השלישי של הסיפור מסופר כי סת, ביחד עם הכלבים וחזירי הבר שהיו תחת חסותו, הלכו לשוטט במצרים בלילה.
יש הקבלה מאוד גדולה בין האופי המייצג כאוס של סת לבין תיאור הלילה במיתולוגיה המצרית, שלפיה החשכה טומנת בתוכה פחדים וסכנות.
סת הבחין בתיבה וכעס על כך שבכלל מצא אותה.
הוא לקח את גופת אוסיריס שנמצאה בתוך התיבה וחתך אותה ל-14 חלקים שונים, ופיזר אותם בכל מצרים לאורך נהר הנילוס.
לפי המיתולוגיה המצרית לא ניתן להרוג אל ולכן יש סתירה כביכול בין מעשיו של סת לבין האמונה המצרית.
נפתיס החליטה לנטוש את סת, ולהצטרף לאיסיס במסע החיפושים.
איסיס שטה בסירה בנילוס בניסיון לחפש את חלקי בעלה.
במהלך הזמן, כשאיסיס גילתה את אחד מחלקיו של אוסיריס, היא הקימה מעין קבר בכל מקום שנמצא חלק מגופו.
היא רקמה תוכנית, שלפיה בכל פעם שיראה סת את אחד הקברים, הוא יחשוב שהוא טומן בתוכו חלק אחד בלבד מגופתו של אוסיריס, בעוד שאיסיס החזיקה בהם והובילה בהדרגתיות לאיחודה.
מסופר גם שאיסיס לא מצאה את איבר מינו של אוסיריס, שנבלע על ידי שפמנון, ויצרה לכבודו איבר מין חדש.
עקב כך, השפמנון נחשב לאיבר טמא בעיני המצרים.
האל רע שמע על כך ושלח את אנוביס (אל החניטה) אל איסיס, נפתיס ותחות, שחיברו יחד את גופתו.
איסיס פרשה את כנפיה הקדושות מעל אוסיריס וגרמה לו לקום לתחייה.
מאז ועד היום שולט אוסיריס בעולם המתים, בעוד שעל הארץ החליף אותו כמלך בנו הורוס.
קברו האבוד של האל אוסיריס
במשך שנים רבות ניסו משלחות מחקר למצוא את קברו האבוד של אוסיריס.
צוות איטלקי-ספרדי דיווח בשנת 2015, שמצא את קברו האבוד של האל אוסיריס (או לפחות חלק ממנו) ביחד עם שיתוף פעולה עם רשות העתיקות של ממשלת מצרים.
הקבר מצוי על שפת נהר הנילוס, קרוב לתבאי (לוקסור של ימינו).
הקבר מצוי בנקרופוליס של השייח' עבד אל-קורנה .
בתוך המתחם נמצא מבנה דמוי האוסיריון (מקדש שנבנה על ידי סתי הראשון לכבוד אוסיריס), שבתוכו נמצא חדר עם תחריטים של אוסיריס עם קיר שעליו תבליט שבו מופיע שד מחזיק סכינים.
לפי רשת העיתונות הספרדית EFE, הקבר מכיל את כל המאפיינים האמורים להיות בקברו האגדי של אוסיריס.
סביר שהקבר נבנה בתקופת השושלת ה-25 או ה-26 של מצרים העתיקה, בין 760–656 או בין 672–525 לפנה"ס בהתאמה.
במתחם מצוי היכל גדול הנתמך על ידי חמישה עמודים.
בנוסף, המתחם מכיל מדרגות מהקיר הצפוני של החדר הראשי אל חדר הקבורה.
האוסיריון (Osirion) הוא מקדש מצרי עתיק שנבנה על ידי סתי הראשון – אחד מפרעוני מצרים העתיקה החשובים ביותר, אביו של רעמסס השני.
האמונה המצרית העתיקה מיקמה את מקום קבורתו של ראשו של אוסיריס באזור העיר אבידוס.
האוסיריון הוא חלק ממתחם המקדשים שבנה הפרעה סתי הראשון באבידוס, שבהם בין היתר נמצאת רשימת הפרעונים של מצרים העתיקה השלמה ביותר הקיימת כיום.
מקדשים אלו מתוכננים בצורת האות L, עיצוב זה ייחד אותם מאוד ממקדשים אחרים.
מתחם המקדשים של סתי הראשון מכילים בתוכם שבעה מתחמים משניים לשבעה אלים גדולים: אוסיריס, איזיס, הורוס, רע, חור א'חקתי (אחת מהצורות של האור הורוס), אמון ופתח.
בתוך האוסיריון מופיעה גם יצירת אמנות בשם "פרח החיים", פרח החיים מצויר בדיוק מופתי.
האוסיריון התגלה לראשונה ב-1903, ונחשב כיום כפרי יצירתו של סתי הראשון כמי שבנה את המבנה עצמו ושל מרנפתח כמוסיף הקישוטים הפנימיים.
המתחם כלל עיטורים מספר השערים ומספר המתים המצרי.
האוסיריון מכיל בתוכו לוחות ואבני גרניט ענקיות, שהגדולות שביניהן שוקלות מעל 100 טון.
האוסיריון היה ידוע במשך תקופה ארוכה כקברו האפשרי של האל אוסיריס, והיה אחד המקדשים החשובים ביותר לאל אוסיריס.
אוסיריס כאדון הדואת (עולם המתים)
לפי הדת המצרית העתיקה, כשאוסיריס ירד אל הדואת (עולם המתים) הוא נהפך למושל הבלעדי של עולם זה.
במיתולוגיה המצרית אין הבדל מוחשי בין גן עדן לגיהנום, כי למעשה התקיים עולם מלא שדים, שרע וספינתו עברו בו בכל יום שהשמש שקעה ובסופו נמצא מעין גן עדן.
עולם המתים נחשב למקומו של "שדה הקנים", שנקרא גם "שדה השלווה".
על גן זה היה ממונה אוסיריס.