tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סכך הוא הכיסוי שמכסה (מסכך) את הסוכה ומעניק לה צל, ובשל כך הוא אחד המרכיבים ההכרחיים לסוכה כשרה.
הסוכה קרויה על שם הסכך.
במשנה במסכת סוכה מובאים שלושה תנאים בהם הסכך צריך לעמוד כדי להיות כשר לסיכוך הסוכה: 1. גידולו מן הקרקע.
בתלמוד הבבלי במסכת סוכה מובא המקור שממנו למדו חכמים את הדבר:
חכמים למדו מדרשות הפסוקים שעל הסכך להיות מדבר הצומח מהאדמה, אך חומרים כמו אבנים, מתכת או פלסטיק פסולים לשמש כסכך.
עוד למדו חכמים מדרשת הפסוקים, שעל הסכך להיות מדבר התלוש מן הקרקע, אך ענפי עץ הסוככים על הסוכה אינם יכולים לשמש כסכך כשר, ובמצבים מסוימים הם אף עלולים לפסול את הסוכה על אף שיש לה גם סכך כשר.
התנאי הנוסף שלמדו חכמים מהפסוקים כפוסל את הסכך, הוא קבלת טומאה.
דבר שמקבל טומאה הוא דבר שאם הוא נוגע במת, נבלה, או דבר אחר שמטמא - נטמא ממנו.
לכן כלים, בגדים, מחצלת שכיבה ומאכלים פסולים לסכך.
חכמים הוסיפו וגזרו שכדי שלא יבואו לסכך בדבר שמקבל טומאה, אין לסכך גם בכל כלי שפעם היה מקבל טומאה, אף אם כבר איבד תכונה זו.
להלכה נפסק שמחצלת שעשויה מחומרים הכשרים לסיכוך שנעשתה לשם סכך כשרה לסיכוך בתנאי שמנהג המקום הוא להשתמש במחצלת כזו עבור סכך ולא להשתמש בה כשטיח.
ישנם יצרנים המייצרים מחצלות ייעודיות לסיכוך בגדלים שונים.
יש המכנים מחצלת סיכוך בכינוי "סכך לנצח".
המחצלת נשמרת משנה לשנה ואין צורך להחליף את הסכך כל שנה.
לפי חלק מהחוקרים, זוהי המשמעות המקורית של הפסוק, וכך נהגו בימי קדם.
אך לפי ההלכה היהודית סיכוך זה פסול, היות שעשוי מפירות האילן הראויים למאכל, ומקבלים טומאה.
חכמים אסרו להשתמש בסכך שמשיר את עליו לתוך הסוכה, או שריחו רע, באופן שעלול לצער את יושבי הסוכה, ולגרום להם לעזוב אותה.
כמות הסכך המינמלית הנדרשת היא מעל מחצית שטח התקרה, כדי שתהיה "צלתה מרובה מחמתה".
עם זאת, רבנו תם הבין מתוך דברי הגמרא, שסכך שעבה כל כך עד שהגשם אינו יכול לחדור דרכו - פסול.
הבנתו זו לא הייתה מוסכמת על כל הראשונים, ובעוד יוצאי אשכנז נוהגים להקפיד על דרישה זו, מרבית הפוסקים היוצאי ספרד לא ראו בה חובה.
סכך פסול המונח במרכז הסכך, פוסל את הסוכה אם רוחבו 4 טפחים או יותר.
אפשר לסכך בסכך פסול מצד הסוכה, (סמוך לדפנות) אם רוחבו קטן מ-4 אמות, כיוון שרואים את הדופן כאילו היא עקומה ומגיעה עד תחילת מקום הסכך הכשר, ובלבד שלא יאכל ויישן מתחת לסכך הפסול (דין זה נקרא דופן עקומה).
מכיוון שתקרת בית העשויה מנסרים פסולה מהתורה לשמש כסכך לסוכה, משום שבית הוא דירת קבע, גזרו חכמים שגם סוכת עראי שסיככו אותה בנסרים רחבים שמזכירים תקרת נסרים - פסולה.
להלכה נפסק שהרוחב המקסימלי של הנסרים, שעדיין כשר לסיכוך, הוא עד ארבעה טפחים.
הסכך אינו חייב לעמוד על הדפנות עצמן, אלא הוא כשר גם כאשר הוא מונח בגובה מעל הדפנות.
לפי ההלכה המקובלת את הסכך יש להניח רק לאחר שיש דפנות לפי הכלל תעשה ולא מן העשוי.
אולם יש החולקים על כלל זה ומתירים לכתחילה ורבים אחרים מכשירים בדיעבד.
נחלקו הראשונים האם גם המעמיד של הסכך צריך להיות מדבר שאינו מקבל טומאה, כמו הסכך עצמו.
להלכה פסקו רוב האחרונים שהוא אינו צריך להיות מדבר שאינו מקבל טומאה, ויש שהחמירו שאסור שיקבל טומאה, ורבים נהגו לחשוש לדבריהם לכתחילה.
יש שפסקו ובראשם החזון איש שאף המעמיד דמעמיד צריך להיות מדבר שאינו מקבל טומאה.
סכמות גילברט ולינאטי ליוליסס הן רשימות שנוצרו על ידי מחבר יוליסס, הסופר ג'יימס ג'ויס, על מנת לסייע לידידיו קרלו לינאטי וסטיוארט גילברט להבין את המבנה והעלילה בספר.
לינאטי אף תרגם את הספר לאיטלקית, וגילברט פרסם את הסכמה שלו ב-1930 בספר נפרד.
סכמות אלו משמשות עד ימינו חוקרים בניתוח הספר.
ב-21 בספטמבר 1920 שלח ג'ויס ללינאטי מכתב ובו, בנוסף לרשימות שצירף, כתב בין היתר:
סכמת גילברט ליוליסס נוצרה בשנת 1921, ופורסמה על ידו בשנת 1930. הסכמה של גילברט כוללת תיאור פרטני של כל פרק, ובכלל זה שמו המקביל לאודיסאה (שמות הפרקים לא נכללו בספר המקורי), זמן התרחשות, צבע, סמל, מדע או אמנות קשורים, טכניקת כתיבה, איבר, סמלים ותיאור הסצנה.
שם הפרק זמן סצנה צבע מדע / אמנות איבר בגוף סמל (על פי גילברט) טכניקת כתיבה טלמכוס 8 בבוקר "המגדל" זהב / לבן תאולוגיה איןיורשנראטיב (צעיר) נסטור 10:00 "בית הספר" חום היסטוריה אין סוסקטכיזם (אישי) פרוטאוס 11:00 "החוף" כחול (לינאטי) או ירוק פילולוגיה אין גאותמונולוג (גבר)
שם הפרק זמן סצנה צבע מדע / אמנות איבר בגוף סמל (על פי גילברט) טכניקת כתיבה אמאוס 12 - 1 (לילה) "בית המחסה" אין ניווט עצבים מלחים איתקה 1 עד 2(לילה) "הבית" מדע שלדשביטים פנלופי "המיטה" בשרארץ
סכנדר קובטי הוא תסריטאי, במאי קולנוע, אמן ושחקן ערבי ישראלי-פלסטיני ממוצא מצרי (קופטי).
סרטו המוכר ביותר, "עג'מי", היה מועמד ב-2010 לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
קובטי נולד ביפו ב-1975 למשפחה פלסטינית.
אמו, מארי, היא אשת חינוך ומנהלת בית הספר יאפא הערבי-דמוקרטי ביפו, ואביו, איליה, הוא נגר.
קובטי בעל תואר ראשון מהפקולטה להנדסת מכונות בטכניון, הוא למד משחק ובימוי בתיאטרון הטכניון, שיחק (בערבית) בהצגה "סוף-סוף", בבימוי אוריאל זוהר בשנת 2001 בטכניון ובפסטיבל בירושלים.
הוא אף כתב, ביים וערך מספר סרטים בדיוניים, תיעודיים וניסיוניים קצרים.
קובטי התחיל לימודי תואר שני בקולנוע באוניברסיטת תל אביב, אך פרש כשהחל לשמש כעוזר במאי בסרטו של ערן ריקליס "הכלה הסורית" (2004).
ב-2009 נבחר קובטי לכתוב את התסריט לגרסה הישראלית-ערבית של "רחוב סומסום".
בסוף אותה שנה נישא למונא.
ביצירות הווידאו שלו מציף קובטי את בעיותיהם של הערבים בישראל.
קובטי חי כיום עם משפחתו באבו דאבי, מלמד קולנוע בשלוחה המקומית של אוניברסיטת ניו יורק ויוצר סרטים ואמנות.
בשנת 2002 יצר את הסרט הקצר "אמת" עם המוזיקאי רביע בוכארי, ששודר בערוץ 8. הסרט מתאר שני פלסטינים המבקרים באתרים שונים בעיר יפו שאינם תיירותיים, תוך שהם מגוללים את ה"היסטוריה" של המקום כמו מדריכי טיולים.
הסרט מציג סדרה של דיאלוגים סותרים בין שני האנשים אודות סיפורים מדומיינים סביב כמה אתרים, אשר מתפתחים גם לוויכוחים אודות משמעותם הדתית לכאורה.
אתרים אלה מומצאים מחדש כאתרי מורשת יהודית, אשר מוכיחים לכאורה את זיקתו ההיסטורית של העם היהודי לארץ ישראל.
קובטי ובוכארי הובילו בעבודה זו מהלך מורכב המתייחס הן לז'אנר הסרטים התיעודיים החותרים לחשוף את ה"אמת" של מקומות, והן למסורת הדרכת הטיולים האוריינטליסטית בעיקרה השכיחה ביפו.
בעבודה, ההופכת להיות פרודיה אלטרנטיבית הנקראת באירוניה "אמת", מעלים קובטי ובוכארי שאלות על הכאן ועכשיו, על העבר, ועל כתיבה מחדש.
לדעת אוצר התערוכה, חנא פרח, אך על אף העיסוק הנרחב בזיכרון, הנצחה ושכחה בתרבות הפלסטינית בכלל ובעיר יפו בפרט, הוא לא מייצר נרטיב פלסטיני לאומי משמעותי ומייצג.
המורכבות של יוצרים פלסטינים אזרחי מדינת ישראל עם תמיכה ומימון ממשלתיים, התגלתה ביתר שאת כשקובטי ביים את סרטו העלילתי המלא הראשון, "עג'מי".
הסרט יצא בשנת 2009, לאחר עבודה שנמשכה שבע שנים יחד עם ירון שני.
הסרט זכה להצלחה ולפרסים רבים, בהם פרס אופיר לסרט הטוב ביותר וציון לשבח בפסטיבל קאן.
סכנדר שיחק תפקיד מרכזי בסרט.
הסרט היה בין חמשת המועמדים לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2010.
מספר ימים לפני טקס חלוקת הפרסים, אמר לכתב ערוץ 2 כי הוא "לא מייצג את מדינת ישראל, זה דבר מאוד טכני, ככה זה עובד באוסקר.
כתוב ישראל כי הכסף מגיע מישראל.
יש לך במאי ישראלי, יש לך במאי פלסטיני, יש לך שחקנים פלסטינים ושחקנים ישראלים.
הסרט טכנית מייצג את ישראל, אבל אני לא מייצג את ישראל.
אני לא יכול לייצג מדינה שלא מייצגת אותי".
דבריו אלו עוררו סערה בארץ.
קובטי עצמו אמר כי העובדה שהסרט הביא למעלה מ-200,000 צופים לבתי הקולנוע היא ההישג האמיתי ולא זכייה באוסקר, מאחר שרצונו הוא לפתוח לאנשים את העיניים למציאות של הפלסטינים בישראל דרך הסרט.
הוא הוסיף כי הבעיה האמיתית אינה חוסר רצון להתמודד עם בעיות אלו, אלא המהירות בה אנשים בוחרים לשלול את הצד השני.
שותפו של קובטי לבימוי ירון שני, לעומת זאת, הביע את דעתו כי הסרט הוא ישראלי, מייצג ומדבר "ישראליות" ועוסק בסוגיות ישראליות.
לדעת מבקרים מסוימים, "עג'מי" הוא ייצוג של החופש האמנותי בישראל, שהוא מפתח חיוני ליצירתיות התרבותית בישראל בכללה, ולמרות הצהרתו של קובטי שאולי אינו מייצג את ישראל, הסרט דווקא כן מייצג אותה.
במאי 2018, הפעיל קובטי למשך שלושה חודשים חברת פטנטים בשם CoptiCo בגלריית בית הגפן, חיפה.
החברה מייצרת ומשווקת מוצרים חכמים המעוצבים על מנת לפתור בעיות תרבותיות וחברתיות גלובליות, ובמיוחד כאלה בחברה הפלסטינית.
לפי אתר החברה, מטרתה של CoptiCo היא להתמודד עם הבעיות הגדולות שעל סדר היום של האוכלוסיות הערביות ולאמץ מחקר ופיתוח בנושאים של שלום, דו-קיום, שוויון מגדרי וסולידריות חברתית.
2006: "שלוש אמהות" (סרט עלילתי באורך מלא; משחק)
2009: "עג'מי" (סרט עלילתי באורך מלא; בימוי, כתיבה, משחק)
2018: "CoptiCo" (סרט קצר / פרויקט מוצר של CoptiCo; בימוי, כתיבה, הפקה)
2018: "iAshgar" (סרט קצר / פרויקט מוצר של CoptiCo; בימוי, כתיבה, הפקה)
2018: "Shishette" (סרט קצר / פרויקט מוצר של CoptiCo; בימוי, כתיבה, הפקה)
2018: "Jonnie Mashi" (סרט קצר / פרויקט מוצר של CoptiCo; בימוי, כתיבה).
2024:"Happy Holidays" (סרט עלילתי באורך מלא; בימוי, כתיבה)
2009: "גברים בשמש", מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית (תערוכה קבוצתית)
2013: "תסיסה: דיור, שפה, היסטוריה- דור חדש בערים היהודיות-ערביות", מוזיאון נחום גוטמן (תערוכה קבוצתית)
2018: "CoptiCo", גלריה בית הגפן, חיפה.
סְכֶמָה קוגניטיבית היא מבנה מנטלי, הכולל מכלול של ידע ועמדות של אדם כלפי נושא מסוים (אובייקטים, אנשים ומצבים).
הסכמה מאפשרת לארגן כמויות גדולות של מידע באופן יעיל.
בהתאם לכך, הסכמה היא אחד המנגנונים הקוגניטיביים המאפשרים לאדם לעצב תפיסת עולם יציבה.
על פי ז'אן פיאז'ה, הסכמות הן יחידות הידע של המבנים ההכרתיים, אשר באמצעותן מתקיימת פעילות הגומלין של האורגניזם עם הסביבה.
הסכמה יוצרת מערכת של ציפיות.
היא מגובשת על ידי האדם, באופן לא מודע, על סמך מידע קודם, כדי להקל עליו להתמודד עם מצבים ואובייקטים חדשים.
לאורך כל חייו צובר האדם מערך גדול של סכמות המניעות את ציפיותיו ומארגנות את עולמו.
הסכמה מספקת דרך התייחסות ומערכת ציפיות כלפי האובייקט או המצב.
באופן זה היא מאפשרת להתמודד עם היצף מידע של גירויים מהסביבה לנוכח צוואר הבקבוק של החשיבה האנושית.
המערכת הקוגניטיבית האנושית קולטת מידע רב בבת אחת.
לאחר מכן הזיכרון החושי שיש לו קיבולת גדולה מאוד מאפשר די זמן לעיבוד המידע החושי הראשוני שנקלט.
בהקשר זה הסכמות חוסכות מאמץ בכך שהן מספקות מסגרת לארגון ופרוש של מידע חדש על סמך ניסיון העבר.
בכך הן מאפשרות לאדם לתפקד ביעילות ולבצע מינימום של טעויות במינימום מאמץ.
בשלב הקידוד של מידע חדש לזיכרון המפורש אנו משתדלים לייחס אותו לסכמות קיימות בזיכרון הסמנטי.
אם יש מידע ספציפי שאינו יכול להיכלל בסכמה זו או אחרת בזיכרון הסמנטי, הוא מקודד בזיכרון האירועי.
לאחר שסכמה התגבשה, היא מסננת את הגירויים מהסביבה ומקנה להם מובן ומשמעות על פי המבנה שלה.
באופן זה הסכמות גורמות לכך שחוויות חדשות מתפרשות על פיהן.
לעיתים אף רב משקלן של הסכמות בתפיסה ובהבנת המציאות מן המשקל שנודע לגירויים הנקלטים באמצעות החושים.
כל עוד הסביבה תואמת את המבנה הראשוני של הסכמה במידה מספיקה, היא תסייע לאדם להבין את המתרחש סביבו בצורה יעילה.
לעומת זאת, אם יחול שינוי בסביבה, הסכמה עלולה לגרום לאדם להתעלם ממנו ובכך לפגוע בתפיסת המציאות שלו.
אם השינוי כה גדול עד שאין לסכמה יכולת להתמודד איתו האדם יחוש תחושת מצוקה והסכמה תאלץ לעבור שינוי מבני.
בהמשך נפרט על כל אחת מהאפשרויות הללו בנפרד.
כאמור, הסכמה משפיעה על תהליך הקליטה, הפירוש וההבנה של המתרחש סביבנו.
בעזרת תהליכים אלו הסכמות מסייעות להבנת העולם ותורמות לארגון קוגניטיבי של המציאות עבור האדם ולקישור בין פרטים.
אך מצד שני הן עלולות לגרום למחשבה לא מדויקת ומקובעת.
הסכמה מאפשרת לעגן מידע חדש בתוך מבנה קיים.
בעקבות זאת קשה מאוד לאחסן בזיכרון מידע שאינו משתלב בסכמה קיימת כלשהי.
גם אם מידע זה אוחסן בזיכרון, יהיה קשה לשלוף אותו בצורה יעילה.
לאחר שסכמה התגבשה קשה מאוד לשנות את המבנה שלה.
למעשה, אחד ממאפייני הסכמות הוא עמידות בפני שינוי, כך שהן נשארו כשהיו גם לנוכח מידע סותר.
אם קיימת אי התאמה בין גירויים שונים ובין מערכת הציפיות שיוצרת הסכמה, אותם נתונים הנוגדים את הסכמה הקיימת יתקשו להיקלט או שלא יקלטו כלל במערכת הקוגניטיבית.
הסכמות יכולות למנוע מהאדם לשים לב לגירויים שונים משום שהציפיות שהן יוצרות משפיעות על אופן הפניית הקשב.
תהליך זה של הידמות התפיסה לסכמה חרף קיומו של מידע סותר מכונה הטמעה (Assimilation).
דבר זה יכול להוביל לנטאי בתפיסת המציאות.
בנוסף, העמידות של הסכמות יכולה להוביל לנבואה המגשימה את עצמה.
זאת משום שהן נוטות לעצב את ההתנהגות של האדם באופן שיאשר את נכונותן.
כאמור, הסכמה מראה עמידות לשינויים במקרים רבים.
כאשר נוצר פער קטן בין הציפיות הנובעות מהסכמה ולבין המציאות, היא גורמת לאדם לפרש את המציאות כך שלפערים אלו אין השפעה של ממש או שאין הם נתפסים כלל.
תהליך ההתאמה (Accommodation) נועד לתת מענה למקרים כאלו בכך שהוא משנה את מבנה הסכמה, כדי שתוכל להכיל בתוכה מידע שאינו עולה בקנה אחד עם מרכיביה הישנים.
הסכמות שואפות להגיע אל הצורה הטובה יותר על ידי מגעים חוזרים ונשנים עם הסביבה.
במסגרת תהליך זה סכמות המוכיחות הסתגלות ברמה גבוהה יותר ומספקות פתרונות גמישים למצבים משתנים, מחליפות סכמות שרמת הסתגלותן נמוכה יחסית.
כאמור, הסכמה היא מבנה קוגניטיבי מופשט.
היא כוללת קיטלוג של עולם ההתנסויות, הערכים והאירועים המהווים חלק מהווייתו של האדם.
בהתאם לכך, מבנה הסכמות ותוכנן שונה מאדם לאדם.
דבר זה מסייע להבין עד כמה מורכבת התודעה האנושית ואת המקור לחלק מההבדלים הבין אישיים בין בני אדם.
בהתאם לכך, ישנם מספר סוגים של סכמות.
כלומר, סכמה כללית יכולה להכיל מספר סכמות ממוקדות יותר.
כך למשל, סכמת אנשים כללית תכלול בתוכה סכמה על החברים וסכמה על המשפחה, ואילו סכמת החברים תכלול בתוכה סכמות על אנשים ספציפיים.
סכמה של מושג כוללת את כל האפיונים הרלוונטיים שלו ואת הקשרים שביניהם.
בהקשר זה, פרוטוטיפ (או אבטיפוס) הוא פרט בעל אוסף של תכונות מאפיינות המייצגות את קבוצתו.
הפרוטוטיפ יכול להיות עצם דומם, חיה או אדם.
עמדה היא סכמה מגובשת הבאה לידי ביטוי כנטייה קבועה יחסית של האדם להגיב בדרך מסוימת ועקיבה לסוגים מסוימים של אובייקטים ומאורעות.
יש לה מרכיבים מהתחום ההתנהגותי, הריגושי והקוגניטיבי.
כמו יתר הסכמות העמדה קובעת את הארגון, הפירוש והזכירה של מידע בתחום מסוים.
בנוסף, בדומה לסכמות אחרות, גם העמדה מפעילה מנגנונים הפועלים לטובת השימור שלה מרגע שהתגבשה.
קיימים מספר סוגים של סכמות המתייחסים לאנשים אחרים בדרכים שונות.
סכמות חברתיות נקראות גם סטריאוטיפים.
הן כוללות את הידע, הנתונים והציפיות שיש לאדם לגבי כל קבוצה חברתית.
סטראוטיפ מתאר מצב שבו מתרחשת הכללת יתר של אמונות אודות קבוצה מסוימת של אנשים.
עם זאת הן עלולות להוביל למצב של דעה קדומה, בו האדם מפתח רגש כלשהו כלפי אדם אחר רק על סמך השתייכותו לקבוצה חברתית מסוימת.
אלו הם מבנים מנטליים המציעים שתכונות וצורות התנהגות מסוימות קשורות אחת לשנייה ושהאנשים המציגים אותן שייכים לסוג מסוים.
למשל, ערס וחנון הן דוגמאות לסכמות אודות סוגים שונים של אנשים.
סכמות אנשים מאפשרות להבין באופן מהיר ומדויק את ההתנהגות של אנשים אחרים.
קיימות גם סכמות כלפי אנשים ידועים אך שלרוב אינם מוכרים לאדם אישית, כגון נשיא ארצות הברית, וכן סכמות כלליות יותר, כגון השכנים בסביבת מגוריו של האדם.
קיימת גם סכמת אנשים כללית: מה האדם חושב על אנשים באופן כללי, האם הוא סומך עליהם ועוד; יש המתייחסים לסכמה זו כסגנון ההתקשרות של האדם.
סכמות על תפקידים ובעלי מקצוע
סכמות אלו מכילות מידע אודות אנשים המבצעים תפקיד מסוים, אשר כולל את דרכי ההתנהגות והמאפיינים שלהם.
סכמות אלו מתייחסות גם לאנשי מקצוע שונים.
לדוגמה, מהו תפקידו של רופא?
מה סביר שישאל אותך שומר בחניון?
מהו אופן הדיבור המאפיין מורה?
סכמות אירועים מכונות גם תסריטים (מהמילה תסריט).
אלו הן סכמות מגובשות ביותר, המפרטת סדרה של פעולות האופיינית לסיטואציה מסוג מסוים.
סכמות האירועים מתארות סיטואציות חברתיות שונות.
הן מאפשרות לאדם לדעת למה אפשר לצפות מכל סיטואציה, מהו סדר האירועים הצפוי וכיצד עליו להתנהג.
למשל, הן מתייחסות לאופן ההתנהגות המצופה מאורח בחתונה, במסיבת יום הולדת, ובבילוי במסעדה.
הם יורכבו יחד עם המידע מהזיכרון האפיזודי כדי ליצור את השחזור של הסיטואציה שבה מנסים להיזכר.
הידע של האדם על עצמו יכול להיות מאורגן בסכמה.
לבני אדם יש תבניות וייצוגים לגבי עצמם כמו שיש להם סכמות וייצוגים לגבי מושגים ותחומים שונים.
סכמת העצמי כוללת את מה שהאדם יודע על עצמו ומה שהוא מצפה מעצמו.
אלו הן מבנים קוגניטיביים המייצגים את ניסיונו של הפרט במגוון תחומים, אשר מאפשרים לזהות במהירות מצבים שונים ולקבוע לגביהם עמדות.
סכמות העצמי מאפשרות לאדם להציב לעצמו מטרות ולהגביר את המוטיבציה והפעילות לשם השגתן.
סכמות העצמי שונות מסכמות אחרות במספר היבטים.
המידע המאוחסן בהן מאורגן בצורה מילולית יותר בהשוואה למידע אודות בני אדם אחרים, אשר נאגר בצורה חזותית.
סכמות העצמי טעונות במטען רגשי ובעקבות זאת יש להן השפעה מכרעת על תהליכים קוגניטיביים שונים (כמו תפיסה, זיכרון וחשיבה).
הן מורכבות יותר ולכן מצריכות יותר זמן לעיבוד נתונים.
סכמות העצמי מאוחסנות בזיכרון לטווח ארוך והן עמידות יותר לשינוי מאשר סכמות מידע אחרות.
מסיבה זו החלטה כלשהי של האדם לגבי עצמו היא מהירה יותר ונזכרת יותר מהחלטות לגבי נושאים הקשורים בסכמות אחרות.
סכמת העצמי מקושרת למושג הערכה עצמית, שהיא עמדה מרכזית שיש לאדם על עצמו והיא מהווה את הליבה של האישיות.
ההערכה העצמית קשורה גם לדימוי העצמי והתפיסה העצמית של האדם.
האדם מתחיל לפתח סכמות כבר בגילאי הינקות.
הסכמות מתפתחות כתוצאה מיישום חוזר ונשנה שלהן במגוון העצמים שהסביבה מספקת.
כתוצאה מכך הסכמות מתרחבות ומתבדלות בתהליכים של הכללה והבחנה.
תהליך זה הוא חלק מההתפתחות הקוגניטיבית של האדם.
סכנה ברורה ומיידית הוא ספר מאת הסופר האמריקאי טום קלנסי.
הספר עוקב אחר ג'ק ראיין, איש חיל הנחתים והיסטוריון בעברו, המשמש כמנתח מודיעין של ה-CIA, וכן אחר ג'ון קלארק, איש המבצעים ולוחם הקומנדו הימי לשעבר.
זה הספר הראשון בסדרה בו אירוע שערורייתי גורם למשבר ביטחוני בין ארצות הברית למדינה אחרת.
עלילת הספר נפתחת כאשר ספינה של משמר החופים של ארצות הברית עוצרת שני אנשים שהיו על יאכטה בים הקריבי בעת שעסקו בהעלמת ראיות לאחר שרצחו את בעל היאכטה, אשר עסק בהלבנת הון עבור קרטל סמים קולומביאני, ומשפחתו.
נשיא ארצות הברית, המצוי בתקופת בחירות לכהונה נוספת, מורה, נוכח אזלת יד וחוסר היכולת שמגלות סוכנויות אכיפת החוק של הקבינט במלחמה כנגד מבריחי סמים אסורים ובהם קוקאין מקולומביה לארצות הברית, על מבצע חשאי בשם "ספינת שעשועים", ללא אישור ועדת שירותי המודיעין של הסנאט האמריקני המפקחת על פעולות מודיעין מיוחדות.
בפקודתו מחדיר ה-CIA לעומק קולומביה במבצע מוסק ארבעה צוותי קומנדו המורכבים מחיילי צבא ארצות הברית, אנשי אוגדות הרגלים הקלות.
משימת הצוותים היא לפגוע במצבורי סמים נשק ותחמושת שבבעלות ארנסטו אסקובדו, מבחירי ראשי קרטל הסמים הקולומביאני, וכן לבצע תצפית על מסלולי ההמראה מהם ממריאים מטוסי תובלה עמוסים במשלוחי קוקאין לעבר ארצות הברית.
לאחר שהצוותים מעבירים מודיעין לגבי המראת המטוסים, הם מיורטים באמצעות מטוס F15 של חיל האוויר האמריקני.
באחד הצוותים הפועלים משרת סמל היספני צעיר בשם דומינגו שאבז כסייר.
על המבצעים אחראים, בהפרה בוטה של החוק הקיים בנושא, היועץ לביטחון לאומי, אדמירל ג'יימס קאטר, ראש ה- CIA, השופט ארתור מור, וסגן מנהל הסוכנות למבצעים, בוב ריטר.
ג'ון קלארק, איש הקומנדו הימי לשעבר אשר לחם במלחמת וייטנאם ונחשב לאיש המבצעים הטוב ביותר באגף לפעולות מיוחדות, נבחר כקצין מבצעים למבצע.
באותה עת מתמנה ג'ק ראיין, איש חיל הנחתים והיסטוריון בעברו, המשמש כמנתח מודיעין של ה-CIA וכעוזרו המיוחד של סגן מנהל הסוכנות לביון, אדמירל ג'יימס גריר, לתפקיד סגן המנהל לביון בפועל בשל היות גריר גוסס ממחלת הסרטן.
הנשיא ומנהלי המבצע מחליטים כי ראיין לא יחשף למבצעים ומסתירים את האמת ממנו.
זאת מתוך ההבנה שראיין, הישר והקפדן, לא יתן ידו למבצע חשאי שלא אושר כחוק.
במקביל מנהל עוזרו הבכיר של ארנסטו אסקובדו, הקולונל בדימוס ויוצא שירות הביון הקובני, פליקס קורטז, מבצע להשגת מודיעין ומפתה את מזכירתו של מנהל ה-FBI המוסרת לו מידע שלא ביודעין.
בהמשך אסקובדו מארגן פעולת תגמול ויוזם התנקשות בחיי מנהל ה-FBI, בעזרת המידע שנמסר לו מקורטז, אך ללא ידיעתו.
בעקבות כך יוצא לדרך מבצע "הדדיות" ובמהלכו מתבצעות הפצצות, באמצעות פצצות מונחות לייזר כנגד מטרות בעלות ערך אסטרטגי לקרטל ובהם גם אנשי מפתח, ובכך לגרום למלחמה פנימית בין אנשי הקרטל לבין עצמם.
הפצצות מוסוות כך שהפיצוצים ייראו כאלו הנובעים ממכונית תופת ולא תיראה מעורבות של ארצות הברית במהלך.
לאחר הפצצות בקולומביה נחשף ראיין למידע כי את הפצצות ביצעו מטוסים של הצי האמריקני ומתחיל לחקור בנושא.
על ערש דווי מורה לו אדמירל גריר מורו ורבו להישאר נאמן לחוק ולברר את האמת עד תום.
באותה עת נפגש קורטז עם היועץ לביטחון לאומי, קאטר, ומשכנע אותו להפסיק את המבצע ובתמורה תואט זרימת הסמים מקולומביה לארצות הברית וכן כי הנשיא, המצוי כאמור בתקופת בחירות, יוכל להראות הישגים במלחמה בסמים.
בתמורה דורש קורטז כי הוא יורשה ללכוד את הצוותים הפועלים בשטח וקאטר מורה על נטישתם שם ללא סיוע.
הצוותים הופכים ניצודים בידי אנשיו של אסקובדו ורבים מהחיילים נהרגים.
כאשר מגלה זאת קלארק, בעת שהוא פועל בשטח קולומביה, הוא מעלים כל זכר לגופות החיילים ואף הרג כמה מאנשי הקרטל.
בשובו לארצות הברית מחה על כך קלרק בפני מנהל אגף המבצעים בסוכנות, ריטר, שמתעלם ממנו.
ביאושו פונה קלארק לגריר הגוסס כדי לקבל עצה.
משנפטר גריר פוגש ראיין לראשונה בג'ון קלארק, הפועל על פי עצת גריר המנוח ומספר לראיין את האמת.
השניים מחליטים לשתף פעולה ולחשוף את האמת מאחורי המבצע ולחלץ את החיילים שנותרו.
השניים מובילים מבצע חילוץ בעומק קולומביה, במהלכו מצליחים השניים לחלצם.
במהלך המבצע מובילים קלארק ושאבז פשיטה ולוכדים את ארנסטו אסקובדו ופיליקס קורטז.
לאחר שובם מוסגר קורטז לקובה, אותה עזב בשעתו לאחר שהשלטון הקובני החליט להורגו.
ראיין מזומן לפגישה עם הנשיא ותובע ממנו לתת דין על מעשיו ולהתפטר, ולבסוף מוחלט כי הנשיא יחון את כל המעורבים וככל הנראה ידאג לפגוע בקמפיין הבחירות שלו באופן כזה שיבטיח כי לא ימשיך לכהונה נוספת.
כמו כן מאיים קלארק על היועץ לביטחון לאומי, אדמירל קאטר, כי יחשוף את חלקו בפרשה.
בתגובה מביים קאטר תאונת דרכים ומתאבד.
השופט מור, ראש ה-CIA וסגנו, ריטר, נאלצו להתפטר, ומינויו של ראיין כסגן המנהל לביון הופך למינוי של קבע.
כמו כן מגויס שאבז לסוכנות הביון המרכזית על ידי קלארק והופך לשותפו.
הספר מכר 1,625,544 עותקים והיה לספר הנמכר ביותר בשנות השמונים.
הספר עובד לסרט בשנת 1994 בבימויו של פיליפ נויס ובכיכובו של האריסון פורד בתפקיד ג'ק ראיין, ג'יימס ארל ג'ונס כאדמירל גריר ווילם דפו כג'ון קלארק.
במדעי המחשב, סכמת פתיתי שלג היא מבנה לוגי של טבלאות מסד נתונים (Database) רב ממדי שייצוגו במודל ישויות קשרים (Entity Relationship Data Model) דומה בצורתו לפתית שלג.
סכמת פתיתי שלג מיוצגת על ידי טבלאות עובדות (Fact Tables) שנמצאות במרכז מסד הנתונים ומקושרות לממדים רבים (Dimensions).
סכמת פתיתי שלג דומה לסכמת כוכב (Star Schema), אולם בסכמת פתיתי שלג הממדים מנורמלים למספר טבלאות מקושרות בעוד שבסכמת הכוכב כל מימד מיוצג על ידי טבלה מנורמלת אחת בלבד.
המבנה המורכב של פתית שלג נוצר כאשר הממדים של סכמת פתיתי שלג מסתעפים במידה ניכרת, כתוצאה מריבוי רמות קשר, כלומר כאשר לטבלאות הבנים ישנן טבלאות אב רבות.
מורכבות המבנה של סכמת פתיתי שלג עולה כאשר ממדי הסכמה מורחבים על ידי קשרים מסדר גבוה וריבוי טבלאות אב לכל טבלה (מזלג דרכים).
אפקט "פתית השלג" משפיע על טבלאות הממדים בלבד ואינו נוגע לטבלת העובדות.
סכמות כוכב ופתית השלג נפוצות בעיקר במחסני נתונים ממדיים (Data Warehouses) ובמרכולי נתונים (Data Marts) בהם מהירות שליפת המידע חשובה יותר מיעילות ביצוע מניפולציות על המידע.
מכיוון שכך, הטבלאות בסכמות אלו אינן מנורמלות לסדר גבוה ולרוב מנורמלות עד לרמת נורמליזציה 3NF או נמוכה ממנה.
ההחלטה האם ליישם סכמת כוכב או סכמת פתית שלג אמורה לכלול את היתרונות היחסיים של פלטפורמת מסד הנתונים הנדונה וכן את כלי השאילתות (Query Tool) בו יש כוונה להשתמש.
יש להעדיף את סכמת הכוכב כאשר כלי השאילתות חושף למשתמשים את המבנה הטבלאי שבבסיס המערכת, ובסביבה בה רוב השאילתות הן פשוטות באופיין.
סכמות פתית שלג עדיפות בדרך כלל כאשר משתמשים בכלי שאילתות מתוחכם יותר היוצר שכבת אבסטרקציה (Abstraction Layer) בין המשתמשים למבנה הטבלאי הגולמי ועבור סביבה בה קיימות שאילתות מרובות המכילות קריטריונים מסובכים.
נרמול היא פעולה המפצלת את המידע כדי למנוע יתירות (כפילות מידע) על ידי הזזת קבוצות נתונים החוזרות על עצמן לעיתים תכופות לטבלאות חדשות.
פעולת הנרמול נוטה להגדיל את מספר הטבלאות אותן יש לשלב לצורך ביצוע שאילתה נתונה מחד, ומאידך מצמצמת את המקום הנדרש לשמירת הנתונים וכן את מספר המקומות שבהם יש לעדכן את הנתונים כאשר אלו משתנים.
מהיבט של נפח אחסון (Computer Data Storage), טבלאות הממדים הן לרוב קטנות בהשוואה לטבלאות העובדות.
תכונה זו לרוב מבטלת את היתרונות הנוגעים לנפח אחסון כאשר בונים אותן על פי סכמת פתיתי שלג, בהשוואה לבנייתן על פי סכמת הכוכב.
חלק ממפתחי בסיסי הנתונים יוצרים שילוב שיש בו פשרה בין סכמת הכוכב לבין סכמת פתית שלג.
זו כוללת יצירת סכמת פתית שלג כשכבה חבויה ועל גביה יצירת תשקיפים (Views), בהם מבוצעים הרבה מהאיחודים (Joins) הדרושים כדי לדמות סכמת כוכב.
גישה זו משלבת את יתרונות האחסון המושגים דרך נרמול של ממדים של סכמת פתיתי שלג יחד עם פשטות ביצוע השאילתות של סכמת הכוכב.
חסרונות הגישה נובעים מהדרישה כי השרת (Server) יבצע את פעולות האיחוד בשכבה התחתונה, דבר אשר עלול לפגוע בביצועים כאשר מריצים שאילתות כמו גם לביצוע אחודים מיותרים לטבלאות שאינן נדרשות לביצוע השאילתות.
יתרונות השימוש בסכמת פתית שלג
חלק מכלי מידול OLAP לבסיסי נתונים רב ממדיים המשתמשים במרכולי נתונים כמקורות נתונים עובדים באופן מיטבי עבור סכמות פתיתי שלג.
אם מימד כלשהו דליל במיוחד (כלומר ברוב הערכים האפשריים במימד אין נתונים) או שלמימד כלשהו ישנה רשימה ארוכה של שדות אשר ניתנים לשימוש בשאילתה, טבלת המימד עשויה לאכלס אחוז ניכר ממסד הנתונים ושימוש בסכמת פתית שלג עשוי להועיל.
לעיתים, נוסף למסד נתונים, המכיל טרנזקציות, תשקיף (View) רב ממדי (המכיל נתונים ממספר ממדים) הנועד לייצור דוחות.
בסכמת פתית שלג, הטבלאות הדרושות לצורך הפקת דוח זה יהיו קיימות, ועל פי רוב מנורמלות, ולכן סכמת פתית שלג עדיפה במקרה זה.
סכמת פתית שלג עשויה לשקף את האופן בו משתמשים חושבים על הנתונים.
משתמשים עשויים להעדיף ליצור שאילתות באמצעות סכמת כוכב במקרים מסוימים, אם כי אין הכרח שעובדה זו תשפיע על המבנה האמיתי של מסד הנתונים.
חלק מהדוחות העסקיים, כגון מציאת מאפייני צריכה וקניה של לקוחות השמורים במסד הנתונים, תחת קריטריונים מסובכים, אינם ניתנים לביצוע בכלים סטנדרטיים כאשר מסד הנתונים מעוצב בסכמת כוכב.
לעיתים יש לנרמל את טבלאות המימד (כלומר לעבור לסכמת פתית שלג) על מנת לאפשר יצירת שאילתות פשוטות להפקת דוחות אלו.
הסכמה המופיעה משמאל כמו גם שאילתת הדוגמה הן גרסת פתית שלג של הגרסה המופיעה בערך סכמת כוכב.
ניתן לראות כי השאילתה בגרסת סכמת פתית שלג דורשת איחודים רבים יותר לשם ביצוע שאילתה, אפילו פשוטה.
עם זאת, היתרון בשימוש בסכמת פתית שלג בדוגמה זו הוא הקטנת נפח האחסון הנדרש כתוצאה ממניעת כפילויות רבות בטבלאות הממדים.
שם הפרק זמן צבע דמויות מיתולוגיות מדע / אמנות איבר בגוף סמלים טכניקת כתיבה טלמאכוס 8 בבוקר זהב / לבן טלמאכוס
פנלופי תאולוגיה אין נסטור 10:00 חום טלמאכוס
הלנה היסטוריה אין פרוטאוס 11:00 כחול (לינאטי) טלמאכוס
שם הפרק זמן צבע דמויות מיתולוגיות מדע / אמנות איבר בגוף סמלים טכניקת כתיבה קליפסו 8 - 9 כתום קליפסו
קלידיקה כלכלה כליות נימפה אוכלי הלוטוס 9 - 10 חום כהה אֶוּרילוֹכוֹס
נאוסיקה כימיה/בוטניקה איבר המין האדס 11 - 12 שחור-לבן אודיסאוס
אנטינוֹאוֹס דת לב אאולוס 12 - 1 אדום אאולוס
אודיסאוס רטוריקה ריאות לסטריגונים 13 - 14 אדום דם אַנטיפַטֵס
אודיסאוס ארכיטקטורה ושט סקילה וכריבדיס 14 - 15 סקילה
אנטינוֹאוֹס ספרות מוח הסלעים הנודדים 15 - 16 קשת בענן אובייקטים
אודיסאוס מכניקה דם הסירנות 16 - 17 אלמוג לויקותיאה
ארגונאוטים מוזיקה אוזן הקיקלופים 17 - 18 ירוק פרומתאוס
אודיסאוס כירורגיה שרירים נאוסיקה 20 - 21 אפור (לינאטי) או כחול-אפור (גילברט) נאוסיקה
אודיסאוס ציור אוזן, אף שורי השמש 22 - 23 לבן לַמפֶּטִיָה (בתו של הליוס)
אודיסאוס פיזיקה/רפואה רחם קירקי 23 - 24 סגול קירקה
שם הפרק זמן סצנה צבע דמויות מיתולוגיות מדע / אמנות איבר בגוף סמל (על פי גילברט) טכניקת כתיבה אמאוס 12 - 1 (לילה) "בית המחסה" אין
מלנתיוס - רועה הצאן הרע
Pseudangelos ניווט עצבים מלחים איתקה 1 עד 2(לילה) "הבית" אודיסאוס
המחזרים מדע שלדשביטים פנלופי "המיטה" אודיסאוס
במדעי המחשב, סכמת כוכב (Star Schema), המכונה גם סכמה רב-ממדית, קוביית מידע או סכמת איחוד - כוכב (Star-Join Schema) היא השיטה הפשוטה ביותר לייצוג מחסן נתונים (Data Warehouse).
סכמת הכוכב מורכבת מטבלת עובדות אחת או יותר, והיא מהווה מקרה פרטי של סכמת פתית השלג, היעיל יותר עבור שאילתות פשוטות.
סכמת כוכב מסווגת מאפייני אירוע מסוים לעובדות (המיוצגות באמצעות משתנים כמותיים המכילים מידע נומרי או משתני זמן), וכן שדות המתארים ממד מסוים של מידע (למשל – "מזהה הלקוח", או "מזהה המוצר"), המאפשרים קישור בין העובדה לישויות אחרות בבסיס נתונים.
העובדות עצמן מאוחסנות ברמת פירוט אחידה במרכז הכוכב, בטבלת העובדות.
שדות הממד מסודרים לפי קבוצות זיקה (קבוצת שדות בעלי הקשר דומה) ומאוחסנים במספר מינימלי של טבלאות ממד.
לדוגמה – סכמת כוכב עבור נתוני מזג אוויר יכולה להכיל עובדות אודות טמפרטורה, לחץ ברומטרי, מהירות הרוח ועוד.
סכמה כזו תכלול גם ממדים שונים כגון: אזורים, תאריכים, פרטי החזאי המדווח וכדומה.
מבנה סכמת הכוכב נועד לאפשר אופטימיזציה של קלות השימוש (של משתמש הקצה) ואת קלות ביצועי השליפה, על ידי צמצום מספר הטבלאות הנדרשות לייצוג של טרנזקציה (בדרך כלל עסקית).
מקור שמה של סכמת כוכב הוא הדמיון בין הסכמה למערכת כוכבים – מספר כוכבים בהירים במרכז (העובדות) מוקפים בכוכבים בהירים פחות (הממדים).
טבלת העובדות (Fact Table)(אנ') מרכזת את העובדות המדידות עבור אירוע מסוים ומכילה מספר רב של רשומות (שורות), על מנת לבודד את המידע לרכיבים אטומיים.
ישנן גישות ששמות דגש על צמצום מספר השדות על מנת לשמור על ביצועי השליפה.
מנגד, גישה אחרת גורסת כי דווקא ריבוי שדות בטבלת העובדות מאפשר ביצוע חיתוכים של עובדות, מבלי שהדבר יפגע משמעותית בביצועים.
ישנם שלושה סוגי טבלאות עובדות:
טבלת טרנזקציות (Transaction Tables) – עובדות בנוגע לאירוע מסוים, כגון מכירת מוצר.
טבלת תמונת מצב (Snapshot Tables) – עובדות נכונות לנקודת זמן מסוימת, למשל – נתוני חשבון בנק בסוף חודש.
טבלת תמונת מצב מצטברת (Accumulating Snapshot Tables) – עובדות מצטברות לנקודת זמן מסוימת, למשל, סכום מכירות כולל עד לתאריך מסוים.
טבלאות ממדים (Dimension Tables)(אנ') הן בעלות מספר קטן יותר של רשומות מטבלת העובדות ומכילות שדות המאפשרים להרחיב את העובדות בממד מסוים.
שדות אלו מאורגנים בטבלאות בעלות קשר קל ביניהן, כאשר בין השדות קיימת זיקה ידועה או בלתי ידועה.
למשל - שדות צבע, גודל ומרקם יכולים לתאר מוצר מסוים ויכללו בטבלת ממד המוצר.
טבלאות ממד יכילו לעיתים שדות שניתן היה לנרמל לטבלאות שונות (כפי שנעשה בסכמת פתית השלג).
למשל - במדינות רבות ניתן למפות כתובת הכוללת עיר רחוב ומספר על פי המיקוד בלבד.
בעוד שעל פי כללי הנירמול, יש להפריד תלות זו בטבלה נפרדת (בטבלה המכילה את הכתובת להשאיר רק את השדה שיוצר את התלות), בסכמת כוכב שדות אלו ימופו לטבלה אחת – טבלת ממד המיקום.
בטבלאות הממד, המפתח העיקרי עשוי להיות מפתח חלופי, בדרך כלל מספר סידורי, כאשר כל מופע שלו מייצג קומבינציה של השדות המהווים את המפתח העיקרי הטבעי.
בטבלת העובדות המפתח גם כן עשוי להיות תחליפי – על מנת לאפשר מצב שבו ישנן שתי רשומות זהות לגמרי, למעט ערך המפתח.
סכמת מרבה רגליים (Centipede Schema) היא סכמת כוכב המכילה מספר רב של ממדים, כאשר כל ממד מכיל מספר מועט של שדות.
בעוד שסכמה כזו היא קלה יחסית לתחזוקה, שליפת המידע עשויה להיות איטית בשל הצורך באיחוד (Join) של טבלאות רבות ומקשה על השימוש בסכמה.
יתרונה העיקרי של סכמת כוכב היא הפשטות והמהירות בשליפת מידע רלוונטי.
בשונה מבסיס נתונים מנורמל, לא נדרשים איחודים (Join) רבים בין טבלאות ולכן ביצוע השאילתא בדרך כלל יהיה מהיר יותר.
ביחס לסכמת פתית שלג, יתרונה של סכמת הכוכב הוא בפשטות בניית המודל וביצוע השאילתות.
ניתן לכתוב, בצורה פשוטה, שאילתות המאחדות בין טבלת העובדות לבין מספר קטן של טבלאות ממדים.
איחוד זה קל יותר בסכמת כוכב מאשר בסכמת פתית שלג כיוון שנדרש סינון על פי השדות הנדרשים לשאילתא בלבד, וכן ביצוע אגרגציה מהיר יותר.
נניח כי קיים בסיס נתונים המחזיק מידע לגבי מכירות של חנות, פרטי החנות והמוצר.
התמונה בראש הדף מתארת את סכמת הכוכב המתאימה.
עובדות אודות המכירות נשמרות בטבלת העובדות, והממדים הם: תאריך, חנות ומוצר.
לכל טבלת ממד ישנו מזהה משלו, המסומן כ- ID.
כל אחד ממזהים אלו מופיע בטבלת העובדות כשדה.
השדה הנוסף, שאינו מזהה בטבלת העובדות – שדה "יחידה נמכרת" הוא דוגמה לשדה בעל ערך כמותי שיכול לשמש לניתוח של ביצועי הארגון.
שדות שאינם מזהים בטבלאות הממד הם שדות המכילים מידע נוסף – למשל השדה "שנה" בטבלת "ממד_תאריך".
דוגמה לשאילתה מתאימה לסכמה המתוארת מוצגת למטה.
בשאילתת SQL זו, השאילתה עונה על השאלה: "כמה טלוויזיות נמכרו, לכל מותג ולכל מדינה, בשנת 1997":
במתמטיקה, סכמות אפיניות הן אבני הבניין של סכמות — מושא המחקר המרכזי של הגאומטריה האלגברית המודרנית.
אחת ההגדרות של יריעה אלגברית אפינית היא אוסף הפתרונות של מערכת משוואות פולנמיאלית מעל שדה מסוים.
חקר סכמות אפיניות מגדיל את מוקד העניין מאוסף הפתרונות בלבד אל המערכת עצמה גם כן.
בהתאם, ניתן לחשוב על סכמה אפינית כעל מערכת משוואות פולנומיאלית כשהמקדמים של הפולינומים שלמים.
בהינתן מערכת משוואות וחוג ניתן לחפש פתרונות של המערכת ב־.
זאת אומרת, לחפש איברים ב־ כך שאם נציב אותם במקום הנעלמים במערכת המשוואות אז כל המשוואות תתקיימנה.
בחקר סכמות, אין לנו עניין במערכת הספציפית, אלא רק בפתרונות שלה מעל חוגים שונים.
לכן נאמר ששתי מערכות משוואות שקולות אם אוספי הפתרונות שלהן בכל חוג זהים.
לכן, מדויק יותר להגדיר סכמה אפינית בתור מחלקת שקילות של מערכות משוואות.
נתבונן במנה של חוג הפולנומים עם מקדמים שלמים באידיאל הנוצר על ידי הפולנומים
אם שתי מערכות משוואות שקולות אז החוגי המנה המתאימים שווים לכן ניתן להגדיר סכמות כחוגים מהסוג .
מכיוון שאנו לא דורשים ש־ ו־, כל חוג קומוטטיבי עם יחידה אפשר להביע כך (עד כדי איזומורפיזם).
מכאן שאפשר להגדיר סכמה אפינית כחוג קומוטטיבי עם יחידה.
הגדרה זאת אינה שימושית בדרך כלל מכיוון שהיא לא משקפת את המבנה הגאומטרי של סכמות אפיניות.
אלכסנדר גרותנדיק הגדיר את מושג הספקטרום של חוג, שמהווה אובייקט גיאמוטרי שמגלם במובן מסוים את אוסף הפתרונות של מערכת המשוואות שמתאימה לחוג מעל כל החוגים במקביל.
בהתאם גרותנדיק הגדיר "סכמה אפינית" בתור ספקטרום של חוג קומוטטיבי עם יחידה.
עם זאת, כל המידע על הסכמה האפינית טמון בחוג הפונקציות הרגולריות עליה (החוג שהיא מהווה את הספקטרום שלו).
במילים אחרות, חוג זה מגדיר את הסכמה האפינית ביחידות.
לכן ניתן להגדיר סכמה באופן שקול כחוג קומוטטיבי עם יחידה.
מנקודת מבט של תורת הקטגוריות, קטגורית הסכמות האפינית שקולות לקטגוריה ההפוכה של קטגורית החוגים הקומוטטיביים עם יחידה.
סכמות אפיניות כהכללה של יריעות אלגבריות אפיניות
מושג הסכמה האפינית פותח כגרסה כללית וגמישה יותר של מושג היריעה האלגברית אפינית.
עולה מכך, שאף על פי שמושג היריעה האלגברית האפינית כללי למדי, יש למושג זה מספר מגבלות:
יריעות אינן מאפשרות טיפול בפתרונות של מערכות משוואות מעל חוגים שאינם שדות.
יריעות אינן מאפשרות טיפול בשורשים מרובים.
כדי להתמודד עם מגבלות אלה פיתח גרותנדיק את מושג הסכמה האפינית.
כדי להבין את סכמות אפיניות, כמו יריעות אפיניות מוגדרות על ידי חוג הפונקציות עליהם, אלא שבמקרה של סכמה מסירים את רוב ההגבלות מחוג זה.
לכן כאשר מגדירים סכמה כללית לא מגדירים אותה בתור מרחב טופולוגי עם אלומת פונקציות אלא בתור מרחב טופולוגי עם אלומה של אלגבראות אבסטרקטיות.
סכמה אפינית היא מרחב טופולוגי מחויג מקומית
שאיזומורפי לספקטרום של חוג קומוטטיבי עם יחידה , כלומר: המצויד בטופולוגיית זריצקי כאשר אלומת המבנה שלו מוגדרת על בסיס לטופולוגיה של קבוצות פתוחות ראשיות
כאשר הוא הלוקליזציה של במערכת הכפלית .
הנבט של כל אלומה כזאת בכל היא חוג מקומי שבו אידיאל מקסימלי יחיד שהוא, באופן אינטואיטיבי, אוסף איברי החוג שמתאפסים בנקודה x.
למנה קוראים "שדה השארית ב-x".
סכמה אפינית היא מקרה פרטי של סכמה.
כל סכמה היא "הדבקה" של סכמות אפיניות פתוחות, ואפשר לומר שמקומית כל סכמה היא סכמה אפינית, כלומר לכל נקודה קיימת סביבה פתוחה שלה שהיא סכמה אפינית.
סכמות הן אובייקט המחקר העיקרי בגאומטריה אלגברית, לצד יריעות אלגבריות.
סְכָכָה הייתה עיר מקראית במדבר יהודה, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.
בשלהי תקופת בית שני נזכרה העיר במגילת הנחושת, בהקשר לאוצרות שונים שהוטמנו בקרבתה, כאשר לצדה נזכרים גם "גיא הסככא", "סדק שבסככא" ואמת מים הקשורה אליה.
היו שהציעו לזהות את העיר הקדומה עם האתר "ח'רבת א-סמרה" שבמרכז בקעת הורקניה, שם נתגלו שרידי מבנים וחומות מהתקופה הישראלית, מערכות סכרים ובריכות, וכן טביעות חותם "למלך".
מנגד, לאור העדות שבמגילת הנחושת על קיום העיר גם בימי בית שני, היו שהציעו לזהותה עם חורבת קומראן.
במקום נמצאו גם שרידים מתקופת המלוכה.
על שם העיר הקדומה קראה ועדת השמות הממשלתית לנחל שראשיתו בסביבות ח'רבת א-סמרה, ושמתחבר לנחל קומראן, בשם "נחל סככה".
סכמת קירוב פולינומית (PTAS) היא מחלקת סיבוכיות של בעיות אופטימיזציה להן ניתן למצוא פתרון מקורב ככל שנרצה על ידי אלגוריתם קירוב בסיבוכיות פולינומית לגודל הקלט בהתייחס ל- כקבוע.
בעיה נמצאת במחלקת PTAS אם ורק אם קיים אלגוריתם קירוב שמקבל כלשהו וקלט לבעיה, כאשר הוא הפתרון האופטימלי עבור קלט זה, ומחזיר תשובה שהיא לפחות עבור בעיית מקסימום או לא יותר מ- עבור בעיית מינימום, בסיבוכיות פולינומית לגודל הקלט ובהתייחס ל- כקבוע, מה שמאפשר שהאלגוריתם יהיה אקספוננציאלי ביחס ל-.
מחלקה זאת היא תת-קבוצה ממש של מחלקת הסיבוכיות APX שמאגדת את כל הבעיות שקיים להם אלגוריתם קירוב פולינומי, אלא אם כן P=NP מה שיגרור זהות בין הקבוצות.
תת קבוצה ממש (אלא אם כן P=NP) של אלגוריתמים אלו היא סכמת קירוב פולינומית מלאה (FPTAS).
לדוגמה, לבעיית תרמיל הגב יש אלגוריתם שכזה.
במתמטיקה, סְכֶמָה היא מבנה מתמטי שמכלילה בכמה דרכים את המושג של יריעה אלגברית מהגאומטריה האלגברית הקלאסית.
לדוגמה, המשוואות ו- מגדירות את אותן היריעות אך סכמות שונות.
הסכמה מאפשרת להגדיר אנלוג של מושג היריעה מעל כל חוג קומוטטיבי (לדוגמה, עקום פרמה מוגדר מעל חוג השלמים ).
סכמות הוצגו לראשונה על ידי אלכסנדר גרותנדיק, בשנת 1960, בספרו "יסודות הגאומטריה האלגברית".
בכך גרותנדיק ניסח מחדש את הגאומטריה האלגברית.
ניסוח זה הוביל בין היתר לפתרון של בעיות עמוקות וחשובות בתחום ובתחומים הקשורים, כגון השערות וויל (שהאחרונה מביניהן נפתרה על ידי פייר דלין ).
מושג הסכמה מבוסס על אלגברה קומוטטיבית, ותורת הסכמות מביאה את האפשרות להשתמש בכלים של טופולוגיה ואלגברה הומולוגית.
בנוסף, סכמות מקשרות קשר הדוק בין גאומטריה אלגברית לבין תורת המספרים מה שהוביל להתקדמות גדולה בתורת המספרים (למשל, ההוכחה של אנדרו ויילס של ה"המשפט האחרון של פרמה" משתמשת רבות במושג הסכמה).
מושג הסכמה פותח כגרסה כללית וגמישה יותר של מושג היריעה האלגברית.
הצורך במושג הסכמה עולה מכך, שאף על פי שמושג היריעה האלגברית כללי למדי, יש למושג זה מספר מגבלות:
מגבלה זו מקשה על שימושים בתורת המספרים כאשר רוצים לקשר בין פתרונות של מערכת משוואות מעל שדה סופי ובין הגאומטריה של היריעה המוגדרת על ידי מערכת זו מעל .
גם מגבלה זו מקשה על שימושים בתורת המספרים שאחת הבעיות המרכזיות בה היא ניתוח של משוואות דיופנטיות.
לוויתור על הנוצרות סופית של חוג הפונקציות הרגולריות ישנן השלכות.
הבדל נוסף בין סכמות ליריעות הוא הוויתור על הדרישה שהכיסוי של סכמה על ידי סכמות אפיניות יהיה סופי.
הדרישה היא רק קיום של כיסוי פתוח על ידי סכמות אפיניות.
ויתור זה אינו פועל יוצא של אחת המגבלות שתוארו מעלה, אלא בא לאור העובדה שסכמות הן מושג כללי מאוד ולכן ישנו ויתור על כל ההגבלות שאינן הכרחיות.
סכמה אפינית היא מרחב מחויג מקומית שאיזומורפי (כמרחב מחויג מקומית) לספקטרום של חוג קומוטטיבי.
סכמה היא מרחב מחויג מקומית כך שלכל נקודה יש סביבה פתוחה , כך שהמרחב המחויג הוא סכמה אפינית.
מטעמי נוחות, הסכמה נקראת לעיתים , ואת המרחב הטופולוגי של נסמן .
נקראת אלומת המבנה של .
בעבר, סכמה נקראה "קדם-סכמה" והמונח סכמה התייחס לקדם-סכמה מופרדת.
הטרמינולוגיה הזו כבר אינה בשימוש אך עדיין קיימת בספרים, כמו "יסודות הגאומטריה האלגברית" של גרותנדיק ו-"הספר האדום" של מאמפורד.
מורפיזם של סכמות הוא מורפיזם של מרחבים מחויגים מקומית.
כלומר, אם סכמות, מורפיזם הוא הזוג , כאשר:
העתקה רציפה בין שני מרחבים טופולוגיים.
מורפיזם של אלומות כך שההומומורפיזם המושרה מ- על הנבטים הוא הומומורפיזם מקומי של חוגים מקומיים, כלומר לכל , ההומומורפיזם המושרה מקיים .
היא הדחיפה של האלומה על , כלומר האלומה שמתאימה לכל קבוצה פתוחה את החוג .
הוא הנבט של האלומה בנקודה .
הוא האידיאל המקסימלי היחיד בחוג המקומי .
סכמה נקראת קשירה אם המרחב הטופולוגי שלה קשיר.
סכמה נקראת אי-פריקה אם המרחב הטופולוגי שלה אי-פריק.
הממד של סכמה , מסומן , הוא ממד קרול שלה כמרחב טופולוגי (סופרימום אורך שרשאות ההכלה של תת-קבוצות סגורות אי פריקות שונות).
אם תת-קבוצה אי-פריקה סגורה של , אז הקו-ממד של ב-, המסומן הוא סופרימום אורכי השרשראות של תת-קבוצות שונות סגורות אי-פריקות של , שמתחילות ב-.
אם תת-קבוצה סגורה כלשהי של , מגדירים .
המימד של סכמה נתרית תמיד סופי.
לכל סכמה יש מורפיזם טבעי שהוא איזומורפיזם אם ורק אם סכמה אפינית.
באופן שקול, אם חוג קומוטטיבי עם יחידה ו- סכמה, אז יש התאמה חח"ע ועל:
הוכחה: ההעתקה מצד ימין לצד שמאל היא האיזומורפיזם הדרוש.
יתרה מזאת, הטענה דלעיל יכולה לתת אפיון של סכמות אפיניות כך: סכמה היא אפינית אם ורק אם לכל סכמה ההעתקה היא חח"ע ועל.
הוכחה: אם ההעתקה חח"ע ועל אז ולכן איזומורפי ל- מהלמה של יונדה.
אם נסמן את קטגוריית הסכמות האפיניות ב- נקבל תוצאה חשובה: , כלומר קטגוריית הסכמות האפיניות שקולה לקטגוריה ההפוכה לקטגוריית החוגים.
הוא האובייקט ההתחלתי בקטגוריה של החוגים (הקומוטטיביים עם יחידה, ) ולכן מכך ש- נקבל כי הוא האובייקט הסופי בקטגוריית הסכמות ().
כלומר, מכל סכמה יש מורפיזם יחיד .
האובייקט התחילי בקטגוריית הסכמות הוא הסכמה הריקה (השווה ל-)
תהי סכמה, ויהיו סכמות מעל , כלומר סכמות עם מורפיזם ל-.
נגדיר את המכפלה המסוייבת של ו- מעל , מסומנת , להיות סכמה, יחד עם מורפיזמים , , שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית יחד עם המורפיזמים הנתונים , , כך שלכל סכמה מעל ומורפיזמים , שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית עם המורפיזמים , , קיים מורפיזם יחיד עבורו ו-.
המורפיזמים ו- נקראים הטלות (projection morphisms) של המכפלה המסוייבת על גורמי המכפלה.
אם נתונות ללא סכמת בסיס , לוקחים .
משפט: לכל זוג סכמות מעל סכמה , המכפלה המסוייבת קיימת.
בקטגוריית הסכמות האפיניות שאיזומורפית לקטגוריה ההפוכה לקטגוריית החוגים, המכפלה המסוייבת מקבילה למכפלה הטנזורית בקטגוריית החוגים.
כלומר, אם סכמות אפיניות, חוגים, ויש מורפיזמים , אזי .
דחיפה היא מושג דואלי למכפלה מסוייבת.
כלומר דחיפה בקטגוריה היא מכפלה מסוייבת בקטגוריה ההפוכה .
יהיו סכמות עם מורפיזמים ו-.
נגדיר את הדחיפה להיות סכמה, יחד עם מורפיזמים , , שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית יחד עם המורפיזמים הנתונים ו-, כך שלכל סכמה ומורפיזמים , שיוצרים דיאגרמה קומוטטיבית עם המורפיזמים ו- קיים מורפיזם יחיד עבורו ו-.
אם ו- הם שיכונים סגורים הדחיפה קיימת, והיא שווה להדבקה של ו- לאורך.
בקטגוריית הסכמות הדחיפה לא תמיד קיימת.
לעומת זאת, בקטגוריית הסכמות האפיניות הדחיפה קיימת תמיד: אם סכמות אפיניות עם מורפיזמים שנובעים מההומומורפיזמים ו- , אז הדחיפה קיימת, והיא תהיה כאשר .
הדחיפה בסכמות אפיניות לא בהכרח שווה לדחיפה בסכמות.
דוגמה לכך היא דחיפה של שני ישרים לאורך ישר בלי הראשית, כאשר הוא משוכן בראשון על ידי הזהות, ובשני על ידי .
אז הדחיפה בקטגוריית הסכמות תהיה הישר הפרויקטיבי (מעגל), ובקטגוריית הסכמות האפיניות הדחיפה קורסת לסכמה אפינית - נקודה אחת.
מקרה חשוב של דחיפה הוא המקרה בו ההעתקות מ- הן שיכונים פתוחים.
במקרה זה הדחיפה תמיד קיימת בקטגוריית הסכמות.
מקרה זה נקראה לעיתים הדבקה.
יהי מורפיזם של סכמות (במקרה כזה נהוג להגיד ש- היא סכמה מעל ), ותהי נקודה.
יהי שדה השאריות של , ויהי המורפיזם הטבעי.
אז נגדיר את הסיב של המורפיזם מעל הנקודה להיות הסכמה .
מושג הסיב של מורפיזם מאפשר להתייחס למורפיזם כמשפחה של סכמות (שנקראות הסיבים שלו), שמתוארות לפי פרמטרים של נקודות בסכמת התמונה.
מהצד השני, המובן הזה של משפחה של סכמות הוא דרך טובה להבין משפחות של סכמות שמשתנות אלגברית.
למשל, לכל סכמה יש העתקה ל-, כלומר כל סכמה היא סכמה מעל .
במקרה הזה, הסיב מעל הנקודה הגנרית נותן סכמה מעל , והסיב מעל נקודה סגורה, שמתאימה למספר ראשוני , יהיה סכמה מעל השדה הסופי .
נאמר כי נוצרת על ידי צמצום מודולו של הסכמה .
תוצאה חשובה של הגדרת המכפלה המסוייבת היא הרעיון של הרחבת בסיס.
אם סכמת בסיס נוספת, ו- מורפיזם, אז לכל סכמה מעל נגדיר , שהיא סכמה מעל .
נאמר כי מתקבלת מ- על ידי הרחבת בסיס .
תכונות של מורפיזמים של סכמות
מורפיזם נקרא מופרד אם מורפיזם האלכסון הוא שיכון סגור.
סכמה היא מופרדת אם היא מופרדת מעל .
מורפיזם נקרא סגור אוניברסלית אם הוא מורפיזם סגור ועבור כל מורפיזם אחר המורפיזם המתקבל מהרחבת בסיס של גם הוא מורפיזם סגור.
במצב הזה אומרים ש- נאותה מעל .
למורפיזמים יש חשיבות רבה בתיאוריה הזאת וגרותנדיק אף אמר כי "לא צריך ללמוד סכמות, צריך ללמוד מורפיזמים".
היא דוגמה חשובה ובסיסית של סכמה.
ניתן לראות ב תורת המספרים האלגברית מחקר של סכמה זאת וסכמות סופיות מעליה (זאת אמרת סכמות יחד עם העתקה סופית לסכמה זאת).
פולינום מגדיר תת-סכמה סגורה במרחב האפיני על ידי .
סכמה כזאת נקראת היפר משטח.
לדוגמה, הפולינום מגדיר עקומה סינגולרית ב-.
לכל חוג אפשר לבנות את המרחב הפרויקטיבי ה-n ממדי מעל על ידי "הדבקת" n+1 עותקים של המרחב לאורך הקבוצות הפתוחות.
הישר עם "שני" אפסים, ניקח שני עותקים של הישר האפיני (מעל שדה כלשהו) ונזהה את הנקודות בקבוצה הפתוחה עם עצמן על ידי הזהות, פורמלית: כאשר היחס שקילות הוא זה שתיארנו.
זוהי דוגמה לסכמה לא פרידה, ובפרט לא אפינית.
פולינום הומוגני ממעלה חיובית מגדיר תת-סכמה סגורה במרחב הפרויקטיבי על ידי , שנקראת היפר-משטח פרויקטיבי.
לדוגמה, תת-הסכמה המוגדרת על ידי ב- זה עקום אליפטי מעל הרציונלים.
תת-קבוצה פתוחה של סכמה אפינית נקראת קוואזי-אפינית, והיא אינה בהכרח אפינית.
לדוגמה, מעל המרוכבים; במקרה זה, המרחב לא אפיני עבור (עבור נקבל את הציר בלי הראשית וזה איזומורפי ל- ובפרט אפיני).
כדי להראות שהמרחב לא אפיני עבור , צריך להראות שכל פונקציה רגולרית על המרחב ניתנת להרחבה באופן יחיד לכל המרחב האפיני (הטענה דומה ללמה של הארטוגס מאנליזה מרוכבת אך קלה יותר להוכחה).
ההכלה משרה הומומורפיזם של חוגים .
מכיוון שכל פונקציה רגולרית על ניתנת להרחבה על כל המרחב האפיני אז הוא איזומורפיזם.
אם הייתה סכמה אפינית אז היה איזומורפיזם של סכמות אך הוא לא על ולכן לא איזומורפיזם.
סכמה פרויקטיבית אינה אפינית (אלא אם כן היא סופית).
סכמה תרפיה היא שיטת טיפול פסיכולוגית אינטגרטיבית המשלבת תאוריה וטכניקות מטיפולים אחרים, כולל טיפול התנהגותי קוגניטיבי, תאוריית ההתקשרות, פסיכולוגיית העצמי, וטיפול בגשטאלט.
פיתוחה הראשוני של הגישה נעשה על ידי ד"ר ג'פרי יאנג, כטיפול במבוגרים הסובלים מהפרעות אישיות.
מודל תאורטי: ארבעת מושגי היסוד
סכמה תרפיה עושה שימוש בארבעה מושגים תאורטיים בסיסיים: סכמות מוקדמות לא מסתגלות, צרכים רגשיים בסיסיים, סגנונות התמודדות, ומצבי עצמי/מצבי סכמה או "מודים".
בפסיכולוגיה קוגניטיבית, סכמה היא תבנית מאורגנת של מחשבה והתנהגות.
ניתן לתאר אותה גם כמבנה מנטלי של רעיונות קדומים, מסגרת המייצגת היבט כלשהו של העולם, או מערכת של ארגון ותפיסה של מידע חדש.
בסכמה תרפיה, המושג "סכמה" מתייחס באופן ספציפי לסכמות מוקדמות לא מסתגלות.
אלו סכמות הנוגעות לאדם עצמו או לעולמו החברתי, הגורמות לו עצמו או לסובבים אותו מצוקה.
בדרך כלל, סכמות כאלו נוצרות בילדות המוקדמת כתוצאה ממענה לקוי או חסר לחלוטין לצרכים רגשיים בסיסיים.
לדוגמה, אדם עם סכמת נטישה יעריך כגבוה מאוד את הסיכון שקשרים יסתיימו בחטף, יטה להיות רגיש ביותר לערך הנתפס שלו אצל אחרים, וכתוצאה מכך, יחוש עצוב ומבוהל ביחסים הבינאישיים שלו כשסכמה זו תתעורר.
סכמה תרפיה מנסה לזהות סט אוניברסלי של צרכים רגשיים כאלו, המופיעים החל מילדות וממשיכים להתקיים לאורך כל מחזור החיים.
יאנג מתייחס לחמש קבוצות של צרכים:
צורך בביטחון, אמון, הגנה, והכוונה
כאמור, סכמות מוקדמות בלתי-מסתגלות מתעוררות כאשר צרכים רגשיים בסיסיים אינם מקבלים מענה מותאם.
לדוגמה, ילד עם צרכים לא מסופקים סביב ביטחון - אולי בגלל אובדן הורים למוות, גירושין או התמכרות – עלול לפתח סכמת נטישה.
זהותם המדויקת של הצרכים וחלוקתם לקטגוריות, וכן מספר הסכמות והאופן בו הן קשורות לצרכים שונים הן סוגיות מחקריות בסכמה תרפיה ובתחומים סמוכים.
כיום, נהוג לזהות 18 סכמות מוקדמות לא מסתגלות הנובעות מחוסר במענה לאחד או יותר מחמשת הצרכים:
ניתוק ודחייה (בניגוד לצורך הרגשי בקשר ואמון) - נטישה וחוסר יציבות; ניצול, פגיעה, חוסר אמון; חסך רגשי; פגימות ובושה; בידוד חברתי וניכור
אוטונומיה ותפקוד לקויים (בניגוד לצורך הרגשי באוטונומיה) - תלות וחוסר מסוגלות; פגיעות לאסונות וחולי; עצמי לא מפותח enmeshment; כישלון
גבולות לקויים (בניגוד לצורך הרגשי בגבולות מציאותיים) - זכאות-יתר; היעדר שליטה או משמעת עצמית
מכוונות יתר אל האחר (בניגוד לצורך הרגשי בהבעת צרכים ותחושות) - חיפוש אישור; הכנעה / הכפפה; הקרבה עצמית
דריכות יתר ועכבות (בניגוד לצורך הרגשי בספונטניות ושובבות) - שליליות לגבי אירועים נשלטים; פסימיות; עכבה רגשית; סטנדרטים בלתי מתפשרים (פרפקציוניזם); הענשה
סגנונות התמודדות הם התגובות ההתנהגותיות של האדם למצוקה, ובפרט, לזו שמופיעה כשסכמות מתעוררות.
ישנם שלושה סגנונות התמודדות אפשריים:
הימנעות - בה מנסה האדם להימנע ממצבים המפעילים את הסכמה.
כניעה - בה נכנע האדם לסכמה, אינו מנסה להיאבק בה, ונוהג בציפייה שהתוצאה המפחידה היא בלתי נמנעת.
התקפת נגד - בה פועל האדם באופן נמרץ כדי לסתור את הסכמה או לנהוג בדרך הופכית לסכמה.
מצבי עצמי / מצבי סכמה / מודים
בעוד שלושת המושגים המוזכרים לעיל הם יציבים במהותם, המושג הרביעי – מושג ה"מוד" (Mode) נועד לתאר מצבים או מופעים משתנים של האדם – State במקום Trait.
מושג זה לא היה חלק מהתאוריה בסכמה תרפיה בתחילת דרכה, וצורף על ידי יאנג וכותבים אחרים בהמשך כדי לאפשר התייחסות לתנודתיות הרבה שמאפיינת את חיי היום-יום של רוב בני-האדם בכלל, ואת אלו של הסובלים מהפרעות אישיות בפרט.
כל מוד מתייחס לרגש, מוטיבציה, קוגניציה, ופעולה שקיימים אצל האדם ברגע נתון.
כל מוד מעצם הגדרתו הוא בר-חלוף ובכל רגע נתון האדם נמצא במוד מסוים.
מוד יכול להיוותר על כנו למשך זמן רב, אך לעיתים רבות מודים יכולים להשתנות תוך שניות או דקות.
התחלופה בין מודים, מידת הדומיננטיות של כל אחד, ואופן המעבר ביניהם נעה על רצף – כאשר בקצה המתון המעבר הוא חלק ו"זורם" ובקצה הקיצוני הדבר יכול לגרום להפרעת זהות דיסוציאטיבית בה כל מוד מהווה אישיות אחרת.
להבדיל מגישות טיפוליות אחרות המתייחסות גם הן לעצמיים מרובים, סכמה תרפיה מתייחסת לסט מוגדר ותחום של מודים.
בפרט, הגישה מציעה לחלק את המודים לארבע קבוצות: מודים ילדיים, מודים של התמודדות בלתי מסתגלת, מודים שהם הפנמה (introjection) של קולות הוריים או אחרים בלתי-מועילים, ומוד של בוגר בריא.
המודים הילדיים כוללים את הילד הפגיע, הילד הכועס, הילד האימפולסיבי, והילד המרוצה/שבע רצון.
מודים של התמודדות בלתי מסתגלת עשויים לכלול מודים של פיצוי יתר (לדוגמה, מוד מאדיר-עצמי או מוד פרפקציוניסט), מודים של הימנעות או בריחה (לדוגמה, המגן המנותק או הנמנע), ומודים של כניעה/ריצוי (לדוגמה, מוד מיואש או כנוע).
מודים מופנמים עשויים לכלול קול ביקורתי, קול מעניש, וכן הלאה.
מוד הבוגר הבריא קשור במידת מה למוד הילד שבע-הרצון, ומבטא בדרך כלל יכולת רפלקטיבית ואינטגרטיבית של האדם.
יעדי הטיפול והאסטרטגיה הטיפולית בסכמה-תרפיה
סכמה תרפיה שמה לעצמה למטרה לסייע למטופלים לקבל מענה לצרכים הרגשיים הבסיסיים שלהם, באופן אדפטיבי, על ידי שינוי סכמות בלתי מסתגלות, סגנונות התמודדות ו"מודים".
בעשורים האחרונים, מטפלים הנשענים על הגישה מדגישים במידה רבה את חשיבות העבודה הדיפרנציאלית עם מודים שונים.
בפרט, אל מול כל אחת מקבוצות המודים המוזכרות לעיל, מציעה גישת הטיפול עמדה טיפולית שונה:
כלפי המודים הילדיים מנסה המטפל לנקוט בעמדה של "הורות מתקנת חלקית", עמדה שמתמקדת בצרכים העולים במודים אלה ובניסיון לתת לצרכים אלה מענה – ולו מענה חלקי – בתוך מגבלות הטיפול.
כלפי המודים המופנמים של דמויות הוריות או אחרות, נוקט המטפל בעמדה נחרצת שמטרתה הפחתה ושינוי של קולות ביקורתיים ומענישים.
ולבסוף, אל מול מוד הבוגר הבריא, מנסה המטפל לחבור אל המטופל ולהוות עבורו מודל להתנהגות חומלת, רפלקטיבית, ואינטגרטיבית.
"סכנה מבפנים" הוא סרט אימה ופלישה לבית ספרדי-אמריקאי משנת 2016. ביים מיגל אנחל ויוואס לפי תסריט שכתבו ז'אומה בלאגרו ומאנו דיאס.
את הדמויות הראשיות מגלמות רייצ'ל ניקולס ולורה הרינג.
בתפקידי משנה עיקריים משחקים קרייג סטיבנסון וסטאני קופט.
זהו רימייק לסרט הגור הצרפתי "À l'intérieur" משנת 2007, שביימו ז'וליאן מורי ואלכסנדר בוסטיו.
הסרט יצא לאקרנים ב-28 ביולי 2017 בספרד בהפצת ורטיקל אנטרטיינמנט וקיבל ביקורות שליליות בדרך כלל, בעיקר לאור ההשוואה לסרט המקור הצרפתי.
בתחילת הסרט, ניתן לראות את שרה קלארק ההריונית (רייצ'ל ניקולס) ואת בעלה נוסעים במכונית שלהם.
באמצע הנסיעה, בועט התינוק של שרה בבטנה והשניים מתרגשים ולא שמים לב כי ניצבת מכונית לפניהם.
עקב כך מתרחשת תאונת דרכים בה נהרג בעלה של שרה ואילו שמיעתה של שרה נפגעת.
לאחר זמן מה, שרה חיה בדירה קטנה בשכונה שקטה.
באחד הלילות דופקת בדלתה אישה (לורה הרינג) המבקשת ממנה לפתוח את הדלת במטרה לתת לה להתקשר למוסכניק.
שרה מפחדת לפתוח לה את הדלת והיא מבקשת מהגברת לעבור לדירה ממול.
האישה מתחילה להתרגז ולדפוק בחוזקה על הדלת ושרה מדליקה את מנורת הכניסה ומופתעת לגלות כי זו אינה פועלת.
באותה הסצנה אומרת שרה לאישה כי היא לא רוצה להעיר את בעלה, אך האישה אומרת לה שבעלה מת בתאונת דרכים ושהיא משקרת לה.
מיד לאחר מכן, מתקשרת שרה למשטרה שמבטיחה לסייר בסמוך לביתה.
כמה שעות לאחר מכן, הולכת שרה לישון תוך שהיא מנתקת מאוזניה את מכשיר השמיעה שלה.
האישה מצליחה לחדור הביתה וכשהיא רואה את שרה היא שמה בפיה סם הרדמה, תוך שהיא אומרת לה שהיא תפתח את בטנה ותיקח ממנה את התינוק שלה.
לאחר זמן מה, שרה מצליחה לקום ולהיאבק באישה.
בין השתיים פורץ מאבק שבסופו מסתגרת שרה בחדר השירותים שבביתה.
האישה צועקת לשרה כי היא הזריקה לה פרוסטגלנדין ושהיא אמורה ללדת בכל רגע.
שרה המבוהלת, צועקת מחלון ביתה לעזרה מהשכן שלה וזה לא מבין את מצוקתה ומנופף לה לשלום, תוך שהאישה מגיעה מאחוריו ורוצחת אותו.
באמצע הסרט, משקרת האישה כי היא אמה של שרה, בעוד אמה האמיתית נרצחה בטעות על ידי שרה וזאת בעקבות כך שחשבה שזוהי האישה המאיימת להרוג אותה.
בסוף הסרט, מגלה שרה מי האישה תוך שהשתיים נאבקות אחת בשנייה.
האישה מספרת לשרה כי באותה התאונה שעשתה, מת התינוק שלה והיא דורשת את תינוקה של שרה כפיצוי.
שרה מבקשת את סליחתה של האישה, אך זו בכל זאת נאבקת בה עד שהיא טובעת בבריכת הבית הסמוך.
לבסוף, שרה חוזרת הביתה כשהיא חבולה ופצועה וממשיכה בחייה.
שחקנ/יתדמותרייצ'ל ניקולסשרה קלארקלורה הרינגהאישהבן טמפלאייזיק השכןג'יליאן אפטראמא של שרהאנדריאה טיבדארהשוטרת אליס דונובןסטאני קופטהשוטר הוגו גרסיהקרייג סטיבנסוןהשוטר מייק מקולגןמארטן סוואןמתיו פילדסריצ'רד פליקסהשוטר ריק שטייןסטיב הווארדהגינקולוג