tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'והנסון גם שיחקה לצד השחקנית נטלי פורטמן בסרט "בת בולין האחרת", בו שיחקו ג'והנסון ופורטמן בתפקידים של האחיות מרי ואן בולין.
בשנת 2008 כיכבה ג'והנסון בדרמה הרומנטית "ויקי כריסטינה ברצלונה" של וודי אלן בה גילמה את דמותה של כריסטינה ההרפתקנית וחסרת המעצורים.
ב-2009 שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "הוא פשוט לא בקטע שלך".
בשנת 2011 שיחקה בתפקיד ראשי לצד מאט דיימון בסרט מקום לחלום עליו.
בין השנים 2010–2021, ג'והנסון גילמה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול את דמותה של האלמנה השחורה, האלטר אגו של המרגלת נטשה רומנוף.
היא הופיעה בסרטים "איירון מן 2", ולאחריו ב"הנוקמים", "קפטן אמריקה: חייל החורף", הנוקמים: עידן אולטרון", "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", וכיכבה בסרט הסולו הראשון של דמותה הנקרא "האלמנה השחורה", שהייתה גם שותפה בהפקתו.
"האלמנה השחורה" יצא לאקרנים בשנת 2021 לאחר שנדחה מספר פעמים עקב מגפת הקורונה.
בשנת 2014 השתתפה בסרט "לוסי".
ב-2016 דיבבה את קולו של הנחש קא בגרסה המחודשת לסרט "ספר הג'ונגל" מבית דיסני.
בסרט האנימציה "לשיר" מבית אולפני אילומינשיין היא דיבבה את קולה של הדורבנית אש.
בשנת 2017 כיכבה בסרט הפעולה "הרוח במעטפת", המבוסס על סדרת המאנגה היפנית באותו השם.
באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי גם בסרט הקומדיה השחורה "לילה קשוח" לצד זואי קרביץ וקייט מקינון.
בשנת 2019 השתתפה עם השחקן אדם דרייבר בסרט "סיפור נישואים" ששודר ברשת נטפליקס וכמו כן בסרט הקולנוע "ג'וג'ו ראביט".
סרטים אלו זיכו אותה למועמדויות רבות לפרסים נחשבים וביניהם אף מועמדות כפולה לפרס האוסקר, מועמדות אחת לתפקיד השחקנית הראשית הטובה ביותר ("סיפור נישואים") ומועמדות שנייה לשחקנית המשנית הטובה ביותר ("ג'וג'ו ראביט").
בשנת 2023 הופיעה ג'והנסון בסרט "אסטרואיד סיטי", סרט מדע בדיוני-קומדיה דרמה רומנטית בבימויו של והפקתו של וס אנדרסון.
בשנת 2024 כיכבה בסרט דרמה-היסטורית "קח אותי לירח" בבימויו של גרג ברלנטי.
ב-18 בנובמבר 2021 קיבלה ג'והנסון את פרס הסינמטק האמריקאי בזכות תרומתה לתעשיית הבידור, כשחקנית וכמפיקה.
במאי 2025 פורסם כי ג'והנסון תתכב לצד אדם דרייבר בסרט Paper Tiger של הבמאי והתסריטאי ג'יימס גריי והחליפה את אן האת'וויי, שנאלצה לפרוש מהפרויקט עקב התחייבויות קודמות.
במאי 2008, יצא אלבומה הראשון של ג'והנסון שנקרא "Anywhere I Lay My Head", וכל השירים באלבום הם גרסאות כיסוי לשירים של היוצר והזמר טום וייטס, פרט לאחד שג'והנסון כתבה והלחינה.
גרסת הכיסוי לשיר הידוע "Summertime" שהקליטה השחקנית במסגרת פרויקט צדקה של שחקני הוליווד זכתה להצלחה רבה ובעקבות ההקלטה הוצע לג'והנסון לשחק בתפקיד ראשי בהפקה חדשה של המחזמר "צלילי המוסיקה" בברודוויי, אך אחרי לבטים רבים סירבה השחקנית לעשות הסבה זמנית לתיאטרון.
בשנת 2007 השתתפה בקליפ "What Goes Around...
Comes Around" של ג'סטין טימברלייק, שהיה מועמד לפרס הקליפ הטוב ביותר לשנת 2007 בטקס פרסי ה-MTV.
בשנת 2009 הוציאה אלבום משותף שנקרא "Break Up" עם המוזיקאי פיט יורן.
תשע שנים לאחר מכן, בשנת 2018, שיתפה עם יורן פעולה פעם נוספת והוציאה איתו אלבום EP שנקרא "Apart".
ב-2006 סקרלט ג'והנסון נבחרה להוביל מסע פרסום של הבושם "Eternity Moment" מבית המותג קלווין קליין.
כמו כן השתתפה בפרסומות עבור בית האופנה הצרפתי לואי ויטון ומותג האופנה האמריקאי גאפ.
בגיליון נובמבר 2006 של המגזין "Esquire" הוכרזה ג'והנסון כאישה הסקסית ביותר שחיה, תואר בו זכתה שוב באותו מגזין גם ב-2013. בינואר 2007 בחר בה המגזין "פלייבוי" כ"ידוענית הסקסית ביותר ב־2007".
מגזין "גלאמור" בחר בה כ"גוף הסקסי ביותר בעולם", ומגזין "FHM" בחר בה כ"אישה הסקסית ביותר שחיה".
בשנת 2020 פתחה יחד עם קייט פוסטר מותג מוצרי טיפוח לפנים הנקרא "The Outset".
המותג דוגל במוצרים המורכבים מפורמולה טבעית ואורגנית, ושיטת טיפול בפנים בעלת מספר מועט של שלבים.
מאז פתיחת המותג שבסיסו נמצא במשרד בניו יורק, מתמקדת ג'והנסון בהגדלתו והפצתו ברחבי העולם, תוך שילוב עם קריירת המשחק שלה.
במאי 2025 יצא הסרט אלינור הגדולה, סרט הביכורים של ג'והנסון כבמאית, והוצג בבכורה עולמית במסגרת "מבט מסוים" בפסטיבל הקולנוע בקאן 2025. ג'והנסון ביימה את הסרט לפי תסריט של טורי קיימן, עם צילום של הלן לובר.
לסרט לוהקו שורדי שואה אמיתיים, מה שנעשה בעזרת המלצות מקרן השואה, ביוזמת ג'והנסון.
לג'והנסון אזרחות כפולה, אמריקאית (מלידה) ודנית (מאביה).
בשנים 2008–2011 הייתה נשואה לשחקן הקנדי ראיין ריינולדס.
ב-2014 נישאה בשנית לבעלים של סוכנות פרסום צרפתי, רומן דוריאק.
מאז דצמבר 2017 היא בזוגיות עם הקומיקאי האמריקאי קולין ג'וסט, ובמאי 2019 הכריזו על אירוסיהם.
באוקטובר 2020 הודיעו על נישואיהם בטקס פרטי.
היא ילדה את בנם באוגוסט 2021.
מאז 2008 ג'והנסון ידועה גם בתור תומכת של המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית.
ב-2004 השתתפה במסע בחירות של המועמד הדמוקרטי ג'ון קרי.
לפני כן, הייתה רשומה כמצביעה למועמדים עצמאיים.
ב-2014 נבחרה ג'והנסון לפרזנטורית הבינלאומית של החברה הישראלית "סודהסטרים", ובהמשך כיכבה בפרסומת של החברה שהוצגה במשחק הסופרבול.
בעקבות הפרסומת קראו ארגונים שתומכים בחרם על ההתנחלויות להחרים את ג'והנסון, ועקב כך עזבה ג'והנסון את ארגון זכויות האדם "אוקספם" שבו שימשה שגרירה של רצון טוב במשך כשמונה שנים.
את הפרישה הסבירה באמירה ש"יש בינינו חילוקי דעות מהותיים בדעה לגבי תנועת ה-BDS".
בעקבות החלטתה, ג'והנסון זכתה לשבחים ממספר אישים פוליטיים בישראל, לרבות ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, שבפרפרזה על המשפט המפורסם מהסרט "חלף עם הרוח" אמר: "למען האמת, יקירתי, אכפת לי מאוד!".
ג'והנסון נכללה פעם נוספת ברשימת טיים 100 לשנת 2025 בזכות היותה "דמות מרכזית ומעוררת השראה בעולם הקולנוע, עם קריירה יוצאת דופן שמבוססת על אומץ, רבגוניות ועקביות אמנותית נדירה".
נהר סקרמנטו הוא מקור מים חשוב לצפון קליפורניה ומרכז קליפורניה שבארצות הברית.
סקרמנטו הוא הנהר הארוך בקליפורניה, מקורו בהרי קלאמת והוא זורם לאורך 640 קילומטרים עד למפרץ סן פרנסיסקו שעל האוקיינוס השקט.
אגן הניקוז של הנהר משתרע על 71,432 קילומטרים מרובעים בדרום אורגון ובחלקה הצפוני של מדינת קליפורניה, ברובו באזור שבין רכסי החוף ובין סיירה נבדה, אזור אשר מכונה גם עמק סקרמנטו.
קו פרשת המים הנרחב שלו מגיע אף למישורים הגעשיים בדרום קליפורניה ובחלקו הקטן גם לדרום אורגון.
הנהר הוא אמצעי שינוע חשוב עוד מתקופת ראשוני התושבים באזור, אשר חיו לפני כ-12,000 שנים.
מאות שבטים שחלקו תרבות ומסורת אכלסו את עמק סקרמנטו עד לבואם של ראשוני המתיישבים האירופים שראו את הנהר.
אחד מאותם ראשוני המתיישבים היה גבריאל מוראגה (Gabriel Moraga) שכינה את הנהר בשם הספרדי Rio de los Sacramentos ("נהר הסקרמנטים"), שם שעבר לאנגלית בשמו הנוכחי: סקרמנטו.
מימי הנהר בעבר שרצו בדגים, וביצורי מים אחרים, בעיקר אחד ממיני האלתית הדרומיים ביותר באמריקה הצפונית.
הילידים המקומיים של עמק סקרמנטו ניזונו ממשאבים נרחבים שסיפק להם הנהר, מה שגרם לעמק סקרמנטו להיות הצפוף ביותר מבחינת אוכלוסין בקרב האינדיאנים.
במאה ה-19 השתנה עמק סקרמנטו כאשר נתגלו מרבצי זהב בסיירה נבדה, מה שהוביל לגל מהגרים מהמזרח.
פיתוח חקלאי מואץ וכריית מחצבים בסיירה נבדה וברכסי החוף גרמו לזיהום כרוני של נהר סקרמנטו, ולהכחדת מינים רבים.
עד לסוף המאה ה-19 נוסדו ערים רבות לגדות הנהר כמו סקרמנטו ורדינג.
החל משנות החמישים של המאה ה-20 פותח מיזם העמק המרכזי, מיזם גדול של בקרת שיטפונות, הפקת אנרגיה הידרואלקטרית ותשתית העברת מים.
סכרים רבים חוסמים כיום את זרימת הנהר וכמעט את כל אפיקיו המשמעותיים.
מימי הסקרמנטו נשאבים בקנה מידה עצום לטובת השקיה וכיום משרתים את צורכי ההשקיה של כמעט כל דרום ומרכז קליפורניה.
בעוד שהנהר מספק את תצרוכת המים של חצי מאוכלוסיית קליפורניה ותומך באחד מהאזורים החקלאיים היצרניים ביותר בארצות הברית, שינויים אלו גרמו להיעלמות אזורי הבר לאורך הנהר ופגעו קשות בדגה המקומית.
סקרפבוקינג היא שיטה לשימור היסטוריה אישית ומשפחתית בצורת אלבום.
מזכרות אופייניות בשיטה הן תמונות, מדיה מודפסת, יצירות אמנות, שירבוטים ואלמנטים קישוטיים שונים.
החל מהמאה ה-15, החלו באנגליה ביצירת ספרים ששימשו אוספי מידע וכללו מתכונים, ציטוטים, מכתבים, שירים ועוד.
כל ספר היה ייחודי לאינטרס המסוים של יוצרו.
אלבומי ידידות הפכו פופולריים במאה ה-16. אלבומים אלה שימשו כמו ספרי מחזור של ימינו, בהם חברים או פטרונים חתמו את שמם בתוספת טקסט קצר או איור, על פי בקשת בעל האלבום.
אלבומים אלה נוצרו לעיתים קרובות כמזכרות לטיולים באירופה והכילו מזכרות מקומיות כדוגמת סקיצות של שלטי אצולה או יצירות אמנות.
החל משנת 1570 שולבו בספרים דפים או לוחות צבעוניים שתיארו סצנות פופולריות כמו תלבושות מקרנבל ונציה.
בשנת 1775, פרסם ג'יימס גריינג'ר ספר היסטוריה של אנגליה שבסופו מספר עמודים ריקים.
הדפים נועדו לאפשר לבעלי הספר להתאים אותו אישית אליהם ואל הזכרונות שלהם.
בנוסף, אלבומי ידידות שהוענקו לבנות במאות ה-18 וה-19 אפשר להן לשתף את כישוריהם הספרותיים ולתעד את ההיסטוריה האישית שלהם, מה שלא ניתן להם בעבר.
הופעתו של הצילום המודרני, החל בצילום הקבוע הראשון שנוצר על ידי ניספור נייפס בשנת 1826, שהפך זמין לאוכלוסייה הולכת ומתפשטת עם המצאת סרט הצילום על ידי ג'ורג' איסטמן בשנת 1880, ומאוחר יותר ייצור המוני של מצלמות ביתיות ופשוטות בשנת 1900 אפשרה לאנשים הממוצעים להתחיל לשלב תמונות בתוך האלבומים שלהם.
באלבומים הישנים התמונות הוכנסו בין פינות חתוכות או מודבקות ולידם ציון של מי היה בתמונה, היכן ומתי צולמה.
לעיתים קרובות הם כללו קטעי מזכרות כמו קטעי עיתונות, מכתבים וכו...
עם חומרי הסקרפבוקינג נמנים האלבום עצמו: קיימים אלבומים בעלי מספר דפים קבוע, לעומת אלבומים המאפשרים הוספת דפים בין אם מכיוון שהם כרוכים בטבעות, או שהם מוברגים.
בנוסף קיימים מיני אלבומים, או אלבומי אקורדיון מתקפלים.
וכן ישנם אלבומים לא שגרתיים הקיימים בקופסאות גפרורים או בערימה של תקליטורים שמנקבים בהם חורים ומחברים אותם בעזרת טבעות מתכת.
הסקרפבוקינג המודרני נעשה בעיקר על ניירות מרובעים של 30 ס"מ או A4 ובגרסאות המיני אלבומים, ניירות בגודלי 15 או 20 ס"מ.
לאחר היצירה על הנייר הוא מוכנס לתוך אלבום עם ניילונים שקופים המגנים על הדפים.
החומרים הבסיסיים לשימוש בסקרפבוקינג כוללים ניירות רקע (כולל נייר קרטון ונייר מודפס), אמצעים להדבקת התמונות או הוספתם לתמונה, כדוגמת, תופסנים ממתכת או נייר, נקודות דבק, או דבק ללא חומצה.
וכן, מספריים, נייר, חותכנים, סכיני חיתוך, ועטים עבור כתיבת הטקסט.
בעיצובים מורכבים יותר משתמשים בתבניות חיתוך, חותמות גומי, מחוררים, שבלונות, כלי סימון בדיו, כלים המייצרים הבלטות ו"אמבוסינג" (אבקת הבלטה) המודבקת בעזרת הפעלת זרם חום על ידי אקדח חום.
אביזרים שונים, המכונה "קישוטים", משמשים לקישוט האלבום.
הקישוטים כוללים מדבקות, אותיות, בולים, סיכות, אלמנטים בצורות שונות, תחרה, חוטים, בד, חרוזים, נצנצים, וסרטים כשיש בהם דגש על עמידות, ונייר עם חומצה ללא ליגנין.
תקן בינלאומי, ISO 18902, מספק הנחיות ספציפיות על חומרים שבהם בטוח להשתמש באלבום סקראפ ומדגיש את חשיבות חומרי האחסון והמסגור ואוסר שימוש בחומרים מזיקים כגון PVC וניטרוצלולוזה.
הופעת הסורקים ותוכנות כדוגמת הוצאה לאור שולחנית, ואפשרויות הדפסה מתקדמות הקלו על יצירת מראה מקצועי וסקרפבוק דיגיטלי שניתן לפרסמו באינטרנט.
סקרפבוקינג דיגיטלי מדגים את השימוש בחומרים השונים הקיימים בסקרפבוקינג המסורתי ומדמה אותו, בלי הוספה פיזית של חפצים והדבקתם ומאפשר להשתמש בשבלונות בסיס שאינן מצריכות ידע אמנותי נרחב ונגישות עבור הקהל הרחב.
חלק מיתרונות השיטה כוללים שימוש במגוון גדול של "חומרים" תוך חיסכון בעלויות ויכולת שיתוף של הדפים המוגמרים בקלות באינטרנט, כמו גם הדפסה באינספור עותקים של אותו הדף או הספר.
שימוש בתוכנות עריכת תמונות מאפשרות ליצור שינויים בגודל, איכות ואלמנטים בתמונה, וכן כאשר מבצעים פעולה מסוימת, כמו הוספת קווי מתאר, ציור או דמוי דף חתוך, ניתן לבטלה, בעוד שחומרים פיזיים מתכלים ולא ניתן לבטל חיתוך של דף.
ספרים המבוססים סקרפבוקינג דיגיטלי כוללים מגוון רחב של רקעים ומדמים ניירות וקישוטים, כשלכל קישוט שכבה משלו והוא ניתן לשילוב לפי שיקול דעת היוצר.
בנוסף, סקרפבוקינג דיגיטלי אינו מוגבל לתצוגה דיגיטלית, ניתן להדפיסו ולאחסנו באלבומי סקרפבוקינג רגילים או בספרים בעלי כריכות קשות בהדפסה מקצועית.
סקרמנטלים הוא שם כולל לחפצי קודש, טקסים דתיים וסמלים ליטורגיים, שקיימים בכנסייה כחלק מהפולחן הרומי בכנסייה הקתולית.
הסקרמנטל הוא פעולה טקסית, שבניגוד לסקרמנט, איננה מזכה את המאמין "בחסד אלוהי" אלא רק מגבירה את תחושת הקרבה שלו לאל, ולכן הוא אינו חייב להיות מתֻווך על ידי איש הכמורה.
לפי אמונת הכנסייה הקתולית החסד האלוהי מועבר רק דרך הכמורה והיא היחידה שביכולתה לערוך את הסקרמנטים הנוצריים.
הסקרמנטלים הנוצריים התפתחו לאורך ההיסטוריה של הנצרות ביחד עם הסקרמנטים ולמעשה עד המאה ה-13 לא הייתה הפרדה ברורה ביניהם.
רק במאה ה-13 החל פטר לומבארד לפסול את המספר העצום של סקרמנטים שהיו קיימים עד תקופתו ומנה רק שבעה לסקרמנט כאשר כל השאר הפכו במהרה לסקרמנטלים, דהיינו מעשים סימבוליים בלבד שלא נגוע בהם כוח אלוהי.
רשימתו של פטר לומבארד אושרה לראשונה במאה ה-15 בוועידת פירנצה ובשנית במאה ה-16 בוועידת טרנטו.
מספר הסקרמנטלים בדת הנוצרית רב וקשה למנות את כולם, ולמעשה משתנה מאוד בין מדינה למדינה בהתאם למסורת המקומית.
עם זאת, ניתן תאורטית לחלק את הסקרמנטלים הנוצרים לשני סוגים: הראשון, "טקסי" דהיינו טקס פולחני שנעשה למען האל, מתקיים על ידי איש כמורה כמו למשל בעת ברכת לחם הקודש לפני ביצוע האורכיסטה או בזמן טקס רחיצת הרגלים ביום חמישי שלפני פסחא.
כמו כן, טקסים מסיומים יכולים אפוא להתבצע גם על ידי המאמין הפשוט כמו למשל בזמן עלייה לרגל, צום, תפילה ואבלות.
לעומתם, הסוג השני של סקרמנטלים הוא כלי הפולחן הנוצריים המשמשים את הכמרים בעבודתם בכנסייה או כלי פולחן סימבולים המשמשים את האדם הפרטי במזבח הביתי לצורכי תפילה.
כלי פולחן המשמש לעבודת הקודש בנצרות יכול להיות סמל הצלב, שרידי קדושים, כלי הפולחן לצורך טקס המיסה בהם נמנים הקטורת, נרות, גביע הנסך והכלי המחזיק את לחם הקדוש.
ואם זאת, המאמין הנוצרי הפשוט יכול להשתמש כסקרמנטלים בחפצים שונים כגון ספרי תפילה, נרות, מחרוזת תפילה, איקונין, שימוש במים שקודשו בידי הכומר ומדליות שונות.
לבסוף ניתן למנות כסקרמנטלים גם את פולחן קדושים ופולחן הבתולה המתבססים הן על העלאת אדם למעמד קדושה והן על סמך התגלות.
בכנסייה האנגליקנית נשמרה במידה מסוימת המסורת בשימוש של סקרמנטלים רק בצורה מאופקת יותר.
לדוגמה מחרוזת תפילה עדיין נפוצה בקרב נוצרים המגדירים את עצמם כאנגליקנים, כמו כן מספר ספרי תפילה קתולים בתרגום האנגלי שלהם ממשיכים לשמש את הכנסייה האנגליקנית לצורכי פולחן עד עצם היום הזה, ומלבד זאת עדיין באנגליה ישנו שימוש בפולחן הקדושים הנוצרי רק שרשימת הקדושים האנגלית שונה מזאת הקיימת אצל הכנסייה הרומית.
סקרנטון היא העיר השישית בגודלה במדינת פנסילבניה, ארצות הברית, אחרי הערים פילדלפיה, פיטסבורג, אלנטאון, אירי ורידינג.
העיר, הממוקמת בצפון-מזרח פנסילבניה, היא מקום מושבו של מחוז לקאוונה, וכן מקום מושבו של בית משפט פדרלי אזורי.
העיר היא מרכז גאוגרפי ותרבותי של עמק נהר הלקאוונה, וכן שימשה כמרכז קהילתי עבור כריית פחם בעבר, יחד עם ערים סמוכות באזור.
סקרנטון המודרנית ושטחים הסמוכים לה יושבו על ידי השבטים האינדיאנים לנאפי, אשר מהם נגזרה המילה "Lackawanna" (על שמה נקרא מחוז העיר), ופירושה הוא "זרם שמסתעף".
בשנת 1778, אייזק טריפ, אשר נודע כמיישב הלבן הראשון של האזור, בנה את ביתו שם, שעודנו עומד בצפון סקרנטון.
מתיישבים רבים נוספים הגיעו לאזור מניו אינגלנד בשלהי המאה ה-18, והם ייסדו בהדרגה בתי חרושת ועסקים בכפר הקטן.
סקרנטון הוכרה כעיר רשמית ב-1866, כאשר התגוררו בה 33,000 תושבים.
כפרים נוספים שהקיפו אותה נוספו אליה בהמשך, וכעבור 12 שנים נהפכה למושב מחוז לקאוונה.
לקראת סוף המאה הייתה העיר למרכז קבוצות בייסבול שהתחרו בליגה הלאומית.
אף על פי שכריית פחם הייתה לנדבך חשוב בכלכלת העיר, מוקדי התעסוקה היו לרוב ברזל ופלדה.
מפקד האוכלוסין של שנת 1900 הראה כי בעיר מתגוררים 102,026, ובה בעת הייתה לעיר ה-38 בגודלה ברחבי המדינה.
לקראת שנות השלושים של המאה ה-20, אוכלוסיית העיר נסקה ל-140,000 תושבים, הודות לתעשיית כריית הפחם וטקסטיל המשי הדומיננטיות בעיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הועדפו גז טבעי ונפט על פני פחם.
ערים נוספות שגשגו על חשבון סקרנטון, שהחלה לאבד מאוכלוסייתה לטובתן.
הפקת הפחם ירדה בהדרגה עת שנות החמישים.
העיר גם ספגה נזקים מסופות כבדות.
נעשו מאמצים רבים להביא להתחדשות העיר וגיוון כלכלתה לאחר מכן, ובפרט בשנות השמונים של המאה העשרים.
העיר מזוהה גם עם ידוענים רבים.
נשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ו ביידן, הוא יליד סקרנטון (סבא רבא שלו, אדוארד פרנסיס בלוויט אף היה מהנדס העיר מספר שנים).
בנוסף, עלילת הסדרה הפופולרית "The office" מתרחשת בסקרנטון.
בתחילת המאה ה-20 הוקמה בעיר קהילה יהודית רב צבי דב אייזנר היה בין מקימי הקהילה.
לעיר סקרנטון 6 ערים תאומות:
סקרישב (בפולנית: Skaryszew) היא עיירה במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
סקרישב נזכרת מהמאה ה-12, ובשנת 1354 הוענקו לה זכויות עיר.
במהלך פשיטת האימפריה השוודית על פולין באמצע המאה ה-17 נגרם הרס רב ליישוב.
זכויות העיר ניטלו מהיישוב בידי הרוסים בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ואלה הושבו לו בשנת 1922 בידי הרפובליקה הפולנית השנייה.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-18, ועד ראשית המאה ה-20 לא התקיימה בה קהילה יהודית עצמאית, הגם שפעלו בה בית כנסת ובית עלמין.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-850 יהודים, כמחצית תושביה, ופעלה בה אגודה ציונית.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939 הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה.
בהמשך הגיעו לעיירה פליטים יהודים מהסביבה.
באפריל 1942 רוכזו כ-1,800 יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה.
ב-18 באוגוסט 1942 הועברו כל יהודי גטו סקרישב לגטו שידלובייץ, ומשם שולחו כעבור כחודש למחנה ההשמדה טרבלינקה.
סקרנביץ (בפולנית: Skierniewice, סקיירנייביצה; ביידיש: סקערניעוויץ) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' בפולין, בין ורשה ולודז'.
סקרנביץ נזכרת לראשונה בשנת 1359, ובשנת 1457 הוענקו לה זכויות עיר.
באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית לפולין.
בשנת 1845 חוברה העיר למסילת הברזל בקו ורשה-וינה, ובשנת 1867 הפכה לעיר מחוז.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-4,300 יהודים, כחמישית מתושביה, והיא היוותה מרכז חסידי חשוב, בעיקר של חסידות סקרנביץ.
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בספטמבר 1939, החלו אלו במעשי שוד של יהודיה, ובסוף החודש העלו באש את בית הכנסת הגדול בעיר ואת בית המדרש בה.
בתקופה זו הגיעו לעיר פליטים יהודים רבים, ובד בבד, נחטפו יהודיה לעבודות כפייה.
באוקטובר 1940 רוכזו כ-7,000 יהודי העיר בגטו שהוקם באזור הרוס בה, אליו הובאו בהמשך אלפי פליטים יהודים נוספים.
בינואר 1941 ננעלו שערי גטו סקרנביץ, ובהמשך החודש גורשו יושביו לגטו ורשה.
סקרלט אליס ג'ונסון היא שחקנית, מפיקה ומורה לדרמה אנגלייה.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד ויקי פאולר באופרת הסבון של ה-BBC "איסטאנדרס", ובתפקיד לורה דרבישייר בסיטקום "פרמפייס".
ג'ונסון נולדה בצפון לונדון שבאנגליה, והתחנכה ב-Highgate Wood School Arts College.
בתקופת הלימודים בקולג' צדה את עינו של סוכן שחקנים כשהופיעה בתפקיד ראשי בהפקה של המחזמר "ברנשים וחתיכות".
תפקידה הראשון בטלוויזיה היה בדמות ויקי פאולר באופרת הסבון של ה-BBC "איסטאנדרס".
זו לא הייתה הופעתה המקצועית הראשונה, לפני כן שיחקה ג'ונסון בהפקות תיאטרון רבות בהן הפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי של "תחת חורש חלב" מאת דילן תומאס בבימויו של רוג'ר מילר.
בשנת 2004, אחרי שנתיים של הופעה ב"איסטאנדרס" ב-194 פרקים, עזבה ג'ונסון את הסדרה, וחזרה להופיע על במות התיאטרון, וכן החלה לשחק בסרטים.
על גילום הדמות של ויקי פאולר דורגה ג'ונסון במקום ה-83 ברשימת "100 הדמויות הגדולות של איסטאנדרס מכל הזמנים".
בשנת 2005 גילמה ג'ונסון את יוליה במחזה "רומיאו ויוליה" בסטאפורד קאסל, וזכתה לביקורות חיוביות במגזין The Stage.
באותה שנה הופיעה ג'ונסון בתפקיד ראשי בסיבוב הופעות בבריטניה של המחזה "דייזי מילר" על פי הנובלה של הנרי ג'יימס בבימויו של כריסטופר מורהן.
עוד השתתפה בהצגה "סינדרלה" בתיאטרון גייטהאוס בסטאפורד.
ב-2009 שיחקה ג'ונסון בתפקיד מינדי בהפקה מחודשת של המחזה "Aunt Dan and Lemon" בתיאטרון רויאל קורט.
באותה שנה שיחקה בתפקיד הלן בסרט האימה "הקנים".
באפריל 2010 לוהקה ג'ונסון על ידי האחים וורנר לפיילוט "Damn Thorpes" (שם הפקה נוסף "The Wyoming Project") לצדו של שון פריס.
עוד באותה שנה שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הבריטי "Panic Button", ובתפקיד טריש בסדרה הקומית "Pete Versus Life" של ערוץ 4. בפברואר ובמרץ 2010 הופיעה במחזה "Slaves" בתיאטרון 503 בלונדון.
ג'ונסון הצטרפה לעונה השנייה של הסדרה "Beaver Falls" של ערוץ E4 בתפקיד PJ.
באוגוסט 2012 החל שידור העונה השנייה, והפרק האחרון שודר בספטמבר 2012. פורסם שלא הוזמנה עונה נוספת לסדרה.
בקומדיה של ערוץ BBC Three "פרמפייס" גילמה ג'ונסון את לורה דרבישייר, נערה שנכנסת להיריון, ובהמשך הופכת לאם צעירה.
היא שיחקה בסדרה לצדה של אמר קני שכיכבה איתה בסדרה "Beaver Falls".
העונה הראשונה שודרה החל מפברואר 2012, וזכתה לביקורות חיוביות.
היא חזרה לגלם את הדמות בעונה השנייה ששודרה בתחילת ב-2013 ובהמשך בקיץ 2013, ושיחקה באותו תפקיד גם בעונה השלישית והאחרונה ששודרה החל מפברואר 2014.
ב-9 ביולי 2017 התחתנה ג'ונסון עם שון מייקל וירי שכיכב לצדה בסדרות "פרמפייס" ו-"Radiant Vermin".
לבני הזוג נולד בן ב-2015. השניים עובדים יחד באקדמיית פולין קווירק.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2008 בגרות Adulthood לקסי 2009 הקנים The Reeds הלן קרדיט בשם סקרלט ג'ונסון 2010 Pimp ליזי 2010 Winter Sun נערה סרט קצר 2011 Panic Button ג'ו
אליזבת צ'יהאיה הידועה יותר בשם הבמה שלה, סקרלט היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופותיה בארגוני ההיאבקות Ring of Honor (ROH) ו-Impact Wrestling, שבהם הופיעה תחת שם הבמה סקרלט בורדו.
צ'יהאיה נולדה באדג'ווטר, אילינוי וחיה עם סבא וסבתא שלה ברומניה עד גיל ארבע.
היא חזרה לארצות הברית והשתתפה בתיכון במקהלה.
לאחר התיכון, היא השיגה תואר בתיאטרון מוזיקלי מטעם הקולג' של קולומביה בשיקגו.
בורדו ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה ב-27 באפריל 2012 באירוע של CSW לאחר שגברה על אנג'ל.
במהלך תקופה זו, בורדו אימצה את הדמות הרעה (ההילית) של הפרימה דונה.
בורדו ערכה את הבכורה שלה בארגון Chikara כמנחה של התוכנית "The Throwdown Lowdown".
ב-9 ביולי 2016, בורדו הצמידה את המתאבק ג'ואי ריאן וזכתה באליפות איירון מן במשקל הבי מטאל של DDT Pro, אך ויתרה על התואר כשהסכימה לבצע עסקת חליפין תמורת חתימה של המתאבק ריינו.
בורדו התפטרה כחלק מהעלילה מהארגון AAW לאחר שהיה נמאס לה להחפיץ את עצמה מינית במטרה לרצות את הקהל ולקבל הכרה ממנו.
באירוע One Twisted Christmas של AAW, שנערך ב-29 בדצמבר 2012, שיין הוליסטר ניצח את קולט קבנה.
התניה שנקבעה לקרב זה הייתה שבמידה שקבנה ינצח, הוא יקבל את בורדו לשבוע.
ב-1 באוגוסט 2012, בורדו קיבלה מבחן קבלה מטעם הארגון OVW, כשהתחרתה נגד אלופת הנשים, אפיפאני, בקרב יחידים.
את קרב הבכורה הטלוויזיוני שלה ערכה ב-3 באוקטובר, כשהפסידה לאלופת הנשים דאז, היידי לאבלייס.
יותר מאוחר באותו הערב, היא ערכה קרב שני באותו האירוע, כשרשמה ניצחון על שלוש פעמים אלופת הנשים, טיילר הנדריקס, במסגרת קרב חושך (קרב שאינו שודר בטלוויזיה).
בורדו ערכה את הקרב האחרון שלה בארגון ב-22 בנובמבר, בהפסד לאלופת הנשים, טרן טרל.
ב-2 במרץ 2013, סקרלט הופיעה לראשונה בארגון ההיאבקות ROH כדמות הרעה במהלך האירוע לכבוד 11 השנים לקיום הארגון, כשליוותה לזירה את החברה החדש בקבוצת The House of Truth, מאט טייבן, ביחד עם טרות' מרטיני, לקרב שלו נגד אדם קול על אליפות הטלוויזיה של ROH, שבו זכה בתואר.
את קרב הבכורה שלה רשמה ב-6 באפריל, כשהשתתפה בקרב מרובע נגד צ'רי בומב, מסשיף, ואתנה, שבסופו האחרונה ניצחה.
עד לחודש דצמבר של אותה השנה, בורדו ליוותה את טייבן לקרבות שלו כאלוף הטלוויזיה של ROH.
לאחר שטייבן הפסיד את אליפות הטלוויזיה לתומאסו צ'אמפה, הוא ביצע את מעברו לדמות הטובה כשפיטר את טרות' מרטיני וכתוצאה מכך סיים את השותפות איתו ועם בורדו.
לאחר מכן, בורדו נותרה ללא תפקיד על המרקע, אך היא שימשה ככרוזה ביחד עם הכרוז בובי קרוז במהלך הקלטות התוכנית ROH.
באירוע ROH Michael Bennett's Bachelor Party Hosted By Adam Cole, שנערך ב-9 באוקטובר 2014, היא הצטוותה לשורות טיילר הנדריקס וקרייזי מארי דובסון בהפסדן לוודה סקוט, הת'ר פאטרה וליה ואן דאץ'.
ב-10 במאי 2014, בורדו הופיעה באירוע One Night Only Knockouts Knockdown של ארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA), כשהתמודדה מול אלופת הנוקאאוטס של אימפקט, אנג'לינה לאב, בקרב שבו כשלה בניסיונה לנצח ולהעפיל לקרב הגאונטלט אשר הכתיר את "מלכת הנוקאאוטס" בהמשך הערב.
ב-26 ביולי בתוכנית Impact, בורדו ערכה את הבכורה שלה באופן רשמי במהלך ריאיון עם אלישיה אטוט.
בורדו גילמה דמות סקסית, כשכינתה את עצמה בשם "מופע העשן" .
בחודש אוגוסט, היא קיבלה פינה קבועה משלה בשם זה.
ב-29 במרץ 2019, היא ערכה את קרב הבכורה הרשמי שלה נגד המתאבק גלן גילברטי, כשבקרב זה היא גברה עליו.
ב-20 באפריל, בורדו חברה לשורות המתאבק פאלה בהא בניצחונם על Desi Hit Squad.
שמונה ימים לאחר מכן באירוע רבליון, היא רשמה את הקרב הראשון שלה במסגרת אירוע שלם וצפה, כשניצחה את רוחיט ראג'ו, בזמן שבהא היה לצידה לאורך קרב זה.
בחודש מאי, דווח כי בורדו ביקשה את שחרורה מהארגון.
ב-18 ביוני, הארגון Impact Wrestling בישר על שחרורה של בורדו מהחוזה שלה.
בורדו ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון ההיאבקות ה-WWE כאחת מהדמויות שליוו את המתאבק אדם רוז (דמויות שנקראו בשם "רוזבאד") במסגרת האירוע פייבאק, שנערך ב-1 ביוני 2014. כמו כן, היא התמודדה בקרב יחידים חד צדדי נגד ניה ג'קס, שבו ג'קס ניצחה ב-26 בדצמבר 2016 בתוכנית Raw.
במסגרת השותפות בין ארגון ההיאבקות Impact Wrestling לארגון ההיאבקות המקסיקני AAA, בורדו ערכה את קרב הבכורה שלה ב-AAA, כשחברה לקיירה ולה הידרה בניצחונן על ליידי שני, ליידי מרווילה וונילה ורגאס.
ב-28 באוקטובר, היא נטלה חלק בקרב מרובע על אליפות Reina de Reinas נגד סטאר פייר, קיירה ופאבי אפאצ'ה, שבסופו אפאצ'ה ניצחה.
היא השתתפה פעם נוספת בקרב מרובע ב-2 בדצמבר, הפעם נגד פאבי אפאצ'ה, לה הידרה וליידי שני, שבסופו שני ניצחה.
בספטמבר 2019, בורדו השתתפה במבחן קבלה של ה-WWE ב-WWE Performance Center באורלנדו, פלורידה.
בנובמבר 2019, נודע שבורדו חתמה על חוזה בארגון ההיאבקות ה-WWE ומיד נשלחה ל-WWE Performance Center.
ב-8 באפריל 2020 בפרק של התוכנית NXT, בורדו נצפתה ביחד עם חברה במציאות, קילר קרוס, יושבים בתוך מכונית, בזמן שג'וני גרגאנו וקנדיס לאריי עזבו את מתחם ה-Performance Center לאחר ניצחונו של גרגאנו על תומאסו צ'אמפה, מה שלכאורה רמז על הפיוד הראשון של קרוס ובורדו ב-WWE.
ב-6 במאי בתוכנית NXT, היא הופיעה תחת שם הבמה סקרלט, כאשר היא ליוותה לראשונה לזירה את קילר קרוס, שעתה נקרא בשם קאריון קרוס, בניצחונו בקרב על ליאון ראף.
בורדו ציינה את בול נקאנו, המאדה, אווסום קונג, מאריס, גייל קים וליטה כמתאבקות האהובות עליה.
בשנת 2014, בורדו נבחרה לאחת מ-"35 הנשים היפות ביותר בהיאבקות" לרגל 35 שנות מגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated.
ב-23 בספטמבר 2021, היא התארסה למתאבק קווין קיסר, הידוע יותר בשם הבמה שלו, קאריון קרוס.
הישגים בארגון ההיאבקות DDT Pro-Wrestling - ECWA
אליפות הנשים של ECWA (פעם אחת)
אליפות הנשים של SAW (פעם אחת)
PWI דירג אותה במקום ה-89 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2019
סקרסדייל היא עיירה במחוז וסטצ'סטר שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית, הממוקמת כ-20 קילומטרים צפונית למנהטן.
אדמת העיירה נרכשה בסוף המאה ה-17 על ידי קיילב היטקות' (שהיה ראש העירייה ה-31 של ניו יורק), ובשנת 1701 הקים בה אחוזה מלכותית.
מקור שם העיירה הוא מהכפר סאטון סקרסדייל, הממוקם במחוז דרבישייר שבממלכה המאוחדת, משם הגיעו אבותיו.
לאחר מותו של היטקות' בשנת 1721, בנותיו ירשו את האדמה.
בשנת 1774 עיזבונו חדל וב-7 במרץ 1788 סקרסדייל נוסדה באופן רשמי.
ההתיישבות החדשה חוותה לחימה במהלך המהפכה האמריקאית.
מאורעות אלה שימשו את הסופר ג'יימס פנימור קופר לכתיבת ספרו "המרגל".
בשנת 1846 העיירה חוברה לקו הרכבת של הארלם-ניו יורק.
בתחילת המאה ה-20 הוקמו מוסדות שונים בעיירה, בין היתר בתי ספר וחנות מכולת ראשונה שנפתחה בשנת 1912. בשנת 1915 עלה מספר התושבים לכ-3,000. בשנת 1930 מספר התושבים האמיר לכ-10,000.
לפי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיירה הוא 17 קמ"ר, מתוכם 0.15 אחוז מים.
העיירה ממוקמת כ-40 קילומטרים ממידטאון מנהטן, אליה ניתן להגיע ברכבת תוך כ-30 דקות.
בעיירה שורר אקלים יבשתי (Dfa במיון לפי שיטת קפן), עם מזג אוויר חורפי קר ומושלג, ומזג אוויר קיצי חם ולח.
הטמפרטורות בקיץ הן בין 16.8 ל-30 מעלות צלזיוס ובחורף בין 4 למינוס 6.6 מעלות צלזיוס.
צפיפות האוכלוסין הייתה 1,036.4 תושבים לקמ"ר.
השכר החציוני השנתי בעיירה עמד על 182,792 דולרים למשק בית, ו-291,542 דולרים למשפחה.
ההכנסה הממוצעת לנפש עמדה על 89,907 דולרים.
נתונים אלה מיקמו את העיירה במקום ה-59 בקרב הערים בעלות ההכנסה הגבוהה ביותר בארצות הברית, ובמקום השני בקרב הערים בהן מספר התושבים גבוה מ-10,000. כ-1.7% ממשפחות העיירה ו-2.8% מתושביה חיו מתחת לקו העוני, ביניהם 3.2% ילדים מתחת לגיל 18 ו-2.3% בקרב האוכלוסייה המבוגרת מעל גיל 65.
נכון לשנת 2000, סקרסדייל היא יעד מבוקש בקרב יפנים המתגוררים בארצות הברית.
בשנת 1991, המוני אנשי עסקים יפניים העובדים בניו יורק, העתיקו את מגוריהם לסקרסדייל.
בעיירה פעילה גם קהילה יהודית גדולה.
בשנת 2018 דורגה העיירה במקום השלישי ברשימת הערים האמידות של בלומברג.
בעיירה קיימים חמישה בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים אחת ותיכון אחד.
סקרמוש הוא רומן היסטורי מאת רפאל סבטיני, שיצא לאור במקור באנגלית, בשנת 1921. "סקרמוש", הרפתקה רומנטית, מספר את סיפורו של עורך דין צרפתי צעיר במהלך המהפכה הצרפתית במהלך ההרפתקאות שלו הוא הופך לשחקן המגלם את הדמות של סקרמוש (ליצן שובב בקומדיה דל'ארטה).
הוא גם הפך למנהיג מהפכני, פוליטיקאי סייף ונואם.
הנסיבות אילצו אותו להחליף זהויות ועמדות כמה פעמים.
הספר מתאר גם את השתנות הגיבור מציניקן לאידיאליסט.
הרומן התלת-חלקי נפתח בשורה הבלתי נשכחת: "הוא נולד במתנת צחוק ותחושה שהעולם מטורף", שורה שנחרטה על מצבת הסופר.
עד להופעת הספר "סקרמוש" כתב סבטיני עשרות ספרים וסיפורים קצרים, אך רק סקרמוש הפך לרב-מכר עולמי.
אחרי הופעת סקרמוש הודפסו מחדש כל יצירותיו של סבטיני.
ברברה פילד הכינה מחזה על פי הספר.
ב-1922, אחרי ביקור בארצות הברית דריוס מיו כתב סוויטה לקלרינט ולתזמורת בשם "סקרמוש".
ב-1923 הופק סרט אילם לפי הספר בכיכובו של ראמון נוברו.
עשר שנים לאחר הופעת סקרמוש הסופר חזר לגיבור שלו וכתב ספר המשך בשם Scaramouche the Kingmaker שלא זכה לאותה הצלחה.
גם תעשיית הקולנוע שבה לסקרמוש וב-1952 הופקה גרסה חדשה בכיכובו של סטיוארט גרינג'ר.
הבמאי אנטוניו איסאסי-איסאסמנדי יצר ב-1963 סרט נוסף בשם La máscara de Scaramouche (המסכה של סקרמוש).
ב-1965, באיטליה, הופקה מיני סדרה לטלוויזיה לפי הספר.
אנדרה-לואי מורו, שהתחנך כעורך דין, התגורר בכפר גבריאק שב בריטני יחד עם סנדקו קוונטין דה קרקדיו, לורד גבריאק, שסירב לחשוף את הוריו של מורו.
מורו גדל לצד אלין, אחייניתו של קרקדיו ויחסיהם היו יחסי בני דודים.
מכיוון שהוא אהב אותה כבת דודה, הוא הזהיר אותה מפני נישואים עם המרקיז דה לה טור ד'אזיר; עם זאת, היא הייתה שאפתנית וביקשה להתחתן עם בעל מעמד גבוה, כך שהיא התעלמה ממנו.
איכר בשם מייבי, נורה על ידי שומר היערות של המרקיז דה לה טור ד'אזיר, על פי הוראות המרקיז, לצורך שיטור.
פיליפ דה וילמורין האידיאליסטי ומורו, חברו הקרוב, הוקיעו את המעשה כרצח.
בעודו מתחנן לצדק מהמרקיז, ווילמורין נסחף לדו-קרב עם המרקיז, לוחם מנוסה ונהרג בדו-קרב.
המרקיז הסביר למורו, שהרג את ידידו בגלל "מתנת הרהיטות" שלו, מה שעשה אותו יריב מסוכן.
מורו נשבע לנקום את מוות ידידו על ידי התגייסות לשליחותו של וילמורין, אף על פי שמורו עצמו לא האמין בשליחות זו.
הוא יצא מגבריאק לרן, לממלא מקום המלך בבריטני, כדי לבקש את הצדק.
לאחר שזה סירב לפעול נגד אדם במעמדו של המרקיז, מורו הגיע לכינוס פוליטי גדול בו נרצח אחד הדוברים נגד חריגות האצולה.
להפתעת עמיתיו (שחשבו אותו בצד האצולה), הוא הציג רטוריקה משכנעת, תוך שימוש בטיעוניו של וילמורין.
מורו המשיך לנאנט, והשתמש בשם "אומנס אומניבוס", תוך שהוא הלהיב את ההמונים.
אירועים אלה מציבים את הבמה למהפכה הצרפתית והופכים את מורו למבוקש.
כדי להסתתר מהחוק מורו הצטרף ללהקה של שחקני קומדיה דלט'ארטה המטיילים בהנהגתו של מ.
מורו קיבל על עצמו את התפקיד של סקרמוש.
לאחר שהפגין יכולות משחק וכתיבה, שהרימו את הלהקה מכמעט עוני להצלחה שלוקחת אותם בסופו של דבר לתיאטרון פיידו בנאנט.
בינת, שמגלם את "פנטלון", התמרמר יותר ויותר על מורו והשפעתו על הלהקה.
מורו התארס לקלימן, בתו של בינת, אך לאחר שאנדרה-לואי גילה לה, שהוא לא בן אצולה, כפי שהאחרים חשבו, היא (לשמחת אביה) קיבלה את הצעת המרקיז להפוך לפילגשו.
אלין למדה על הרומן, וזעמה על לה טור ד'אזיר על כך שהוא המשיך עם קלימן בזמן שהיה אמור לחזר אחריה (אלין), וניתקה את היחסים עמו.
המרקיז, שנודע לשמצה בשל דיכוי אכזרי של התקוממות ברן, הגיע להצגה בנאנט.
כאשר המרקיז נכח במופע, מורו חשף את נוכחותו בפני הקהל ועורר מהומה.
כאשר בינת, שזעם על ההרס, תקף אותו, מורו ירה בו בהגנה עצמית.
בהמשך נודע כי במהלך החלמתו של בינת, כל הלהקה שלו עזבה אותו ולמעשה שגשגה בלעדיו, ושניהם (גם בתו, שנעזבה על ידי המרקיז בעקבות ההתפרעות) הרוסים לחלוטין.
כשהוא הגיע לפריז, הוא מצא אקדמיה לסיוף המחפשת "צעיר בעל מענה טוב עם מעט ידע בתחום החרב".
מורו הצליח לשכנע את מ.
ברטרנד ד'אמיס להעסיק אותו; מאוחר יותר, ד'אמיס, כשהוא ראה שאנדרה-לואי מפגין כישרון, הפך אותו למתלמד שלו.
עם הזמן אנדרה-לואי פיתח סגנון סיוף משלו, על בסיס חישוב מהלכים שונים, ובית הספר התחיל לשגשג.
עם פרוץ המהפכה הצרפתית, מ.
דה אמיס נהרג בהתפרעות ברחוב ומורו ירש את בית הספר.
בית הספר שגשג והוא ניסה בעזרת אלין וגברת דה פלוגסטל, קרובת משפחתו של סנדקו, שאותה ראה רק פעם אחת בחייו, אך התעניינה בו בצורה אימהית, להתפייס עם סנדקו.
עם זאת, הפיוס החזיק מעמד זמן קצר והסתיים, כאשר חבריו של מורו, שגילו את כישורי הסיוף שלו, שכנעו אותו לתפוס מקום באספה הכללית משנת 1789.
תומכי המהפכה התמודדו עם אריסטוקרטיים שעוררו את הרפובליקנים חסרי הניסיון להילחם בדו-קרב ואז פצעו אותם או הרגו אותם, בדיוק כמו שעשה המרקיז לווילמורין, ואכן לה-טור ד'אזיר היה "המוציא לפועל" הראשי.
אנדרה-לואי הצליח להרוג או לפצוע קשה את כל המתגרים בו.
מורו הצליח להגיע למרקיז, כדי לאתגר אותו לדו-קרב; סוף סוף קיווה שיוכל להתעמת עם רוצחו של חבר ילדותו וילמורין.
לאחר ששמעו על זה, גברת דה פלוגסטל ואלין נזעקו לעצור את הדו-קרב.
הן להגיעו באיחור, ראו את המרקיז עוזב את הדו-קרב פצוע, אם כי לא אנוש.
אנדרה-לואי הפך לחבר במשרה מלאה באספה הלאומית ואילו המרקיז הופך למהפכן נגדי.
בשנת 1792, בפריז, היו מהומות.
אלין וגברת פלוגסטל, ששהו באותה עת בפריז היו בסכנה גדולה, משום שבעלה של גברת פלוגסטל היה מראשי המחנה האנטי מהפכני.
מורו, שהיה בשליחות בברטאן, נסע לבקר את סנדקו וזה סיפר לו על הסכנה בה נמצאות שתי הנשים.
מורו הביע נכונות לעזור לאלין, אך לא לגברת פלוגסטל.
סנדקו ניסה לשכנע אותו לעזור גם לגברת פלוגסטל ולבסוף, כדי לשכנע אותו להושיט לה עזרה, סיפר למורו שגברת פלוגסטל היא אימו.
מורו השיג אישורי מעבר והביא אותם לשתי הנשים, אך באותו מעמד הגיע לדירתן גם המרקיז לה-טור דאזיר, שחיפש מקלט מרודפיו.
שני הגברים מתעמתים, שולפים כלי נשק ואז גברת פלוגסטל, בניסיון למנוע את הקרב, מספרת להם שהם אב ובן.
ב-1952 תורגם סקרמוש לעברית על ידי חיים תרסי ופורסם ב, ירושלים.
ברבות הימים המהדורה אזלה וב-2013 יצא לאור תרגום של בן ציון הרמן, שפורסם בהוצאת אסטרולוג.
המוציא לאור של הוצאת אסטרולוג, אלישע בן מרדכי, הוסיף בסוף הספר פרטים על הסופר וביאורים על הדמויות של קומדיה דל'ארטה.
סקרלט קאלימאקי (ברומנית: Scarlat Callimachi; 1773 - 24 בדצמבר 1821) היה שליט בכמה תקופות בנסיכות מולדובה ובנסיכות ולאכיה, היה בנו של אלכסנדרו קאלימאקי, פרסם את קוד קאלימאקי.
סקרלט קאלימאקי שלט על נסיכות מולדובה שלוש פעמים, לראשונה שלושה ימים בלבד באוגוסט 1806, פעם שנייה מ-4 באוגוסט 1807 עד 13 ביוני 1810, פעם שלישית מ-17 בספטמבר 1812 עד יוני 1819 ובנוסף לכך שלט על נסיכות ולאכיה מפברואר עד יוני 1821.
קאלימאקי התמנה לשליט נסיכות מולדובה ב-24 באוגוסט 1806 כתוצאה מלחצים צרפתיים, כעבור יומיים נכנס לבירת הנסיכות, ליאשי ולמחרת הודיעו לו על הדחתו.
הוא מאוכזב ופגוע ושב לקונסטנטינופול.
באוגוסט 1807 הוא מתמנה פעם נוספת לשליט נסיכות מולדובה, כהונה שלא הצליח לממש.
הוא הגיע לרוסה, שם שהה, לפי דיווחים צרפתיים, מ-4 בנובמבר 1807 ועד 29 באוגוסט 1808. ב-1810 הוא היה בראזגרד, ליד מפקד חיל המצב העות'מאני ויחד איתו נפל בשבי הצבא הרוסי עד 15 ביוני.
קאלימאקי התמנה בפעם השלישית לשליט נסיכות מולדובה ב-8 בספטמבר 1812 והפעם מימש את שלטון לתקופה של כמעט שבע שנים.
קאלימאקי נחשב לשליט מתון ונבון שפעל לארגון מחודש של נסיכות מולדובה לאחר שעל פי הסכם בוקרשט (1812) חלק גדול משטח הנסיכות סופח לאימפריה הרוסית.
קאלימאקי פטר את הבויארים ומשרתיהם מתשלום מיסים.
הוא פעל להכנסת גידול תפוחי האדמה לנסיכות מולדובה וטיפח מוסדות תרבות.
ב-1817 פורסם ביוונית קובץ החוקים הקרוי "קוד קאלימאקי", קובץ החוקים הכתוב הראשון של נסיכות מולדובה.
לאחר שנתקל בקשיים, ביקש ב-1818 את ביטול שלטונו, אך קיבל תשובה שלילית.
באביב 1819, על רקע תלונות נגד בויארים מסוימים ועל רקע המגפה ביאשי היו מהומות שדוכאו תוך שימוש בנשק חם.
שלטונו בוולאכיה לא מומש בגלל המהפכה של טודור ולדימירסקו וכנראה הורעל לאחר שנחשד באהדה למהפכת פיליקי אטריה.
סר-י פול (בפרסית/דארי/פשטו: سرپل) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן.
המחוז ממוקם בצפון-מרכז אפגניסטן והוא גובל עם המחוזות ג'וזג'אן (מצפון), בלח' (מצפון-מזרח), סמנגאן (ממזרח), באמיאן (מדרום-מזרח), גור (מדרום) ופאריאב (ממערב).
העיר סר-י פול היא הבירה של המחוז.
מחוז סר-י פול ממוקם בין הרמות המרכזיות למישורים הצפון טורקמניים של מדבר קאראקום.
93 אחוזים מכלל אוכלוסיית המחוז מתבססת על עבודות חקלאות וגידול משק חי.
הפסגות ההרריות הנמשכות מרכס הרי מאפשרות לירידת מים אל המישורים השטוחים, מה שמאפשר להתפתחות מגוון חקלאי נרחב באזור.
סר-י פול נותר אחד המחוזות העניות ביותר באפגניסטן ומכונה בדרך כלל "המחוז הנשכח" עקב חוסר חשיבותו הכלכלית שהביאה לעניין מועט בו מצד הממשלה האפגנית במקום מושבה בקאבול.
לאחר פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, רוב הפלגים הפוליטיים ברחבי המחוז התיישרו על גבי זהות אתנית, להלן דוגמאות מהמפלגות הגדולות ביותר במחוז; חיזב-אי-איסלאמי היא מפלגה שכמעט כל תומכיה הזארים, ג'מיאת-אי-איסלאמי היא מפלגה אוזבקית וחיזב-אי-ווהדאת גם היא מפלגה הזארית כמעט במלואה.
המחוז ספג קרבות קשים לאורך הפלישה הסובייטית, מה שהשפיע על העוני העכשווי יותר ממלחמות האזרחים ומלחמת אפגניסטן (2001–2014) שבאו אחר כך.
רוב אוכלוסייתו היא אוזבקית וטורקמנית ואף על פי שהדת העיקרית היא אסלאם סוני, ישנה השפעה פרסית ניקרת ודארי מדוברת כשפת אם כמעט בכל המחוז.
העבודות המרכזיות לפרנסה במחוז הן גידול חקלאי של צמחים, גידול בעלי חיים, מסחר ותעשייה וייצור שטיחים.
בכל המחוז ישנם 2 בתי חולים ו-3 קופות חולים.
18% מכלל הגברים ו-6% מכלל הנשים במחוז יודעים אוריינות, כמו חן במחוז ישנו האחוז הנמוך ביותר של בוגרי בית ספר מכל המדינה, רק 64.8%.
12% מכלל משקי הבית שותים בממוצע מים נקיים ובריאים.
בקירוב לבירה ישנם מצבורי נפט הנמצאים בהחזקת הממשלה וכמעט ולא מנוצלים לכדי תשתיות ופיתוח.
מאז 2012 הפך מחוז שאר-י פול למעוז של הטליבאן.
חיילים מארגון הג'יהאד האיסלאמי פעלו לצד הטאליבן מאז 2015, מלבד ארגונים אלו אין מידע מוכח על ארגוני טרור ומורדים נוספים.
ישם ארבע נפות מסוכסכות במחוז, נפה אחת תחת שלטון ממשלתי מלא ונפה אחת תחת שלטון מלא של הטליבאן.
71 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.2 תקריות בשבוע).
בירת המחוז סר-י פול כמעט נפלה לידי כוחות הטליבאן במרד שאירע בספטמבר 2018. דוגמאות נוספות לתקריות כוללות עימותים בין הטליבאן לכוחות הביטחון האפגניים בנפת סעיד בדצמבר 2018, והתקפות הטליבאן על פרברי הבירה בינואר 2019.
עוד דווח על חטיפת מטיילים.
תועדו 101 נפגעים אזרחיים (22 הרוגים ו-79 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 17 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים.
זוהי ירידה של 6% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו אירוסים קרקעיים, ואחריהם מוקשים, מטעני חבלה והרג ממוקד.
השפעה נוספת על אוכלוסיית האזרחים כוללת, למשל, סגירת כביש מהיר עקב עימותים בין המורדים לבין כוחות הביטחון האפגניים והקמת נקודות ביקורת של הטליבאן על כבישים.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז סר-י פול ואוכלוסייתן.
סקרמוש הוא סרט רומנטי אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1952 בבימויו של ג'ורג' סידני, עם סטיוארט גריינג'ר , אלינור פארקר, ג'נט לי ומל פרר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס באופן רופף על הרומן סקרמוש של רפאל סבטיני משנת 1921. הסרט עשיר בקרבות דו-קרב החרבות.
ובסופו יש את הדו-קרב הארוך ביותר בקולנוע שאורך שבע דקות.
התקופה היא סוף המאה ה-18 בצרפת, לפני המהפכה הצרפתית, מתגבשת התנגדות לשלטון האריסטוקרטים ואחד ממנהיגי ההתנגדות נאלץ להסתתר מאנשי המלך כשהוא מחופש לסקרמוש (ליצן שובב בקומדיה דל'ארטה).
מלכת צרפת מרי אנטואנט (נינה פוש) מזמינה את אחיינה המרקיז דה מאן (מל פרר) כדי שיגלה את הבוגד שמפיץ חוברות על "חירות, שוויון, אחווה" בשם "ברוטוס רופוס".
באותה הזדמנות היא מזכירה לו שהגיע זמנו להתחתן ומכירה לו את אחת מבנות לווייתה - אלין דה גברילק (ג'נט לי).
אנדרה מורו (סטיוארט גריינג'ר) הוא ממתנגדי המשטר.
הוא בידידות עם שחקנית התיאטרון לנור (אלינור פארקר) אבל היא מחליטה להינשא לאדם עשיר.
אנדרה הודף את הארוס מהכרכרה ומגיע לבית הוריו המאמצים ז'ורז' דה ולמורין (לואיס סטון) כאן הוא נפגש עם "אחיו" פליפה (ריצ'רד אנדרסן) שהוא עומד מאחורי השם "ברוטוס רופוס".
חייליו של דה מן ובראשם האביר דה שברילן (ריצ'רד וילקוקסון) באים לעצור את פליפה אך הוא מצליח לברוח.
אנדרה מגלה מעורך דינו כי אביו הוא המרקיז דה גברילק.
הוא נפגש עם פליפה ושניהם נוסעים לגברילק.
בדרך הם פוגשים באלין שמרכבתה התקלקלה ואנדרה מתאהב בה אך לצערו מתברר לו היא אחותו.
הם מגיעים לבית גברילק ומתברר שהוא מת ואנדרה מנחם אותה.
דה מן ואנשיו עוצרים את פליפה ודה מאן מזמין אותו לדו-קרב והורג אותו.
אנדרה מצליח לברוח מגיע לתיאטרון ומשתתף בהצגה כסקרמוש ביחד עם לנור לאחר שהשחקן האמיתי נרדם בגלל שתייה.
הרודפים נהנים מההצגה ולא מזהים את אנדרה.
אנדרה נשבע לנקום בדה מאן ולוקח שיעורים בסיוף.
הוא מסכים להיבחר לפרלמנט כדי שיפגוש שם את דה מאן כנציג האריסטוקרטים.
לנור ואלין מונעות מדה מן להגיע לישיבות ואנדרה נאלץ להתמודד נגד הנציגים האריסטוקרטים שמזמינים אותו לדו-קרב ומביס את כולם.
לבסוף מתברר לו שדה מן יגיע עם אלין להופעה של התיאטרון.
אנדרה משחק בתור סקרמוש וכולם צוחקים.
בסוף ההצגה הוא מסיר את המסיכה פונה לדה מן שיושב ביציע ומציע לו דו-קרב.
מתחיל דו-קרב שעובר בכל חלקי התיאטרון (הארוך ביותר בקולנוע) לבסוף עומד אנדרה לנעוץ את החרב בבטנו של דה מאן אך נרתע ונותן לו לעזוב.
אביו המאמץ של אנדרה מגלה לו שאביו האמיתי הוא גם אביו של דה מאן, כלומר הם אחים.
כעת יכול אנדרה להתחתן עם אלין והם נוסעים בכרכרה.
לנור זורקת להם פרחים ונפנית לקצין צעיר שאוחז בבטנו (נפוליאון).
שם השחקן/יתשם הדמותהערותסטיוארט גריינג'ראנדרה מורו/סקרמושאלינור פארקרלנורשחקניתג'נט ליאלין דה גברילקמל פררמרקיז דה מןנינה פושמרי אנטואנטמלכת צרפתהנרי וילקוקסוןהאביר דה שברילןאיש ביטחן של דה מןריצ'רד אנדרסוןפליפה ולמוריןלואיס סטוןז'ורז' דה ולמוריןאביו המאמץ של אנדרה
סקרלט אסטבז היא שחקנית ומדבבת אמריקאית.
אסטבז נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-4 בדצמבר 2007, וכבר בגיל שלוש השתתפה בפרסומות לאומיות.
היא אחייניתה של השחקנית ליזה וייל.
בשנת 2013 שיחקה בסרט הקצר "The Magic Bracelet".
באותה שנה שיחקה גם בסרט "And Then There Was You".
בשנת 2015 שיחקה בסרט הטלוויזיה "The Massively Mixed-Up Middle School Mystery" של ערוץ ניקלודיאון.
באותה שנה שיחקה גם בסרט "גבר גבר" בתפקיד מייגן, וב-2017 שיחקה את אותו תפקיד גם בסרט ההמשך.
בשנים 2016–2021 גילמה את טריקסי אספינוזה-דקר בסדרת הטלוויזיה המצליחה "לוציפר".
משנת 2017 מדבבת אסטבז את דמותה של אסמה לואיז בסדרת הטלוויזיה המונפשת "If You Give a Mouse a Cookie" .
בשנת 2018 דיבבה את איזי בסרט ההנפשה "הגרינץ'".
בשנים 2019–2020 ו-2021 שיחקה את גוון בעונות הרביעית והחמישית של קומדיית המצבים "קיקיוואקה: מחנה קיץ".
בשנה 2021 שיחקה את הדמות הראשית בשם רוינה בסרט הטלוויזיה "Christmas...Again?!".
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת גיבורי העל לבני נוער "Ultra Violet & Black Scorpion" אשר שודרה בערוץ דיסני.
+שנהסרטתפקידהערות2013And Then There Was Youאביגיל2015גבר גברמייגן2017גבר גבר 22018הגרינץ'איזידיבוב2022המיניונים: עלייתו של גרודמויות שונותTBAWings of Freedomליףדיבוב
+שנהסדרהתפקידהערות2013Redeeming Daveילדה חמודהסדרת רשת; פרק: "Holy Sh*t"2015The Massively Mixed-Up Middle School Mysteryמנדוזה הצעירהסרט טלוויזיה של ניקלודיאון2016–2021לוציפרביאטריס "טריקסי" אספינוזהתפקיד ראשי (עונות 1–4)
תפקיד חוזר (עונות 5–6); 76 פרקים2017–2021סיפורו של עכבראסמה לואיסדיבוב; 21 פרקים2019קרייג של הנחלרוקסידיבוב; פרק: "Camper on the Run"2019–2020, 2021קיקיוואקה: מחנה קיץגוון פלורסתפקיד ראשי (עונה 4)
תפקיד אורח (עונה 5); 31 פרקים2020–2021הבית של רייבן2 פרקים2021Christmas...Again?!רוסרט טלוויזיה של ערוץ דיסני2022Ultra Violet & Black Scorpionויולט רודריגזתפקיד ראשי; 16 פרקים
סר-י פול (בפשטו ובפרסית: سرپل, תעתיק מדויק: סרפל) היא עיר בצפון אפגניסטן ובירת המחוז הקרוי על שמה.
העיר שוכנת בגובה 888 מטרים מעל פני הים, כ-350 ק"מ צפון-מערבית לבירה קאבול, ועל פי תחזית רשמית לתאריך 21 בספטמבר 2020, התגוררו בה 176,994 בני אדם.
אוכלוסיית העיר מורכבת ברובה מאוזבקים וטג'יקים.
העיר נכבשה על ידי הטליבאן ב-8 באוגוסט 2021, כחלק מהשתלטות הטליבאן על אפגניסטן באותה שנה.
סקרמנטו מונארכס הייתה קבוצת כדורסל נשים אמריקאית מסקרמנטו, קליפורניה ושיחקה בליגת ה-WNBA משנת 1997 ועד פירוק הקבוצה ב-20 בנובמבר 2009.
המונארכס היו אחד משמונת המועדונים המקוריים של ה-WNBA והיו הזכיינית האחות של קבוצת ה-NBA סקרמנטו קינגס.
הם היו אחת מהקבוצות היותר מוצלחות של ה-WNBA, אף על פי שלרוב היו מאחורי אלופות המערב התמידיות, יוסטון קומטס ולוס אנג'לס ספארקס.
בשנת 2005 הקבוצה הביאה לעיר סקרמנטו את האליפות השלישית שלה בספורט מקצועני וזכתה בגמר ה-WNBA בפעם היחידה.
המונראכס השפיעו ב-WNBA כמעט מיד.
עם הבאתן של שחקנית נבחרת פורטוגל טישה פנישיירו, השחקנית הפופולרית רותי בולטון והקלעית הפוריה יולנדה גריפית', שכולן נבחרו למשחק האולסטאר של ה-WNBA, הקבוצה הצליחה להגיע לפלייאוף כמעט כל שנה, אך בדרך כלל הודחו לפני ההגעה לגמר ה-WNBA .
לאחר שהפסידו לסיאטל סטורם בגמר המערב בעונת 2004, המונארכס ביצעו שינויים גדולים בסגל כדי לשפר את הקבוצה - השגת שחקניות צעירות יותר.
בולטון, אחת השחקניות המקוריות של הקבוצה, הפכה לשחקנית חופשייה והמונארכס קיבלו את ההחלטה הקשה לא להשאיר אותה בסגל המשחקים הפעיל, אף על פי שהם הציעו לה תפקיד ניהולי.
ב-3 במרץ 2005, המונרכים העבירו את טאנג'לה סמית' ובחירת דראפט בסיבוב השני ב-2006 לשרלוט סטינג בתמורה לניקול פאוול, אולימפיה סקוט-ריצ'רדסון וארין בושר.
לאחר שהחתימו שתי שחקניות סיניות, מיאו ליג'י וסוי פייפיי, המונארכס העבירו את שנטל אנדרסון בטרייד לסן אנטוניו סילבר סטארס בתמורה לבחירת דראפט ב-2006. במהלך דראפט ה-WNBA בשנת 2005 המונארכס צירפו את הרכזת קריסטין הייני מאוניברסיטת מישיגן סטייט וצ'לסי ניוטון מאוניברסיטת רוטגרס.
המונארכס אמנם החתימו את רותי בולטון כשחקנית חופשית במטרה לנסות לזכות במקום בסגל הקבוצה במהלך מחנה האימונים שלה לפני העונה, אך לבסוף ויתרו עליה.
מאוחר יותר הצטרפה בולטון למלכים כדי לעבוד במחלקת הקידום ויחסי הציבור שלהם.
המהלכים מחוץ לעונה השתלמו מיד למונארכס כשהקבוצה סיימה עם המאזן הטוב ביותר בהיסטוריית המועדון: 25-9. וויסננט נבחר מאוחר יותר למאמן השנה ב-WNBA, ופאוול קיבלה את פרס השחקנית המשתפרת ב-WNBA .
לאחר עונות קודמות שבהן הודחו מהפלייאוף של ה-WNBA על ידי יוסטון קומטס או לוס אנג'לס ספארקס, המונארכס ניצחו סוף סוף את שתיהן, וסחפו את שתי הקבוצות בדרך להופעה הראשונה שלהן בגמר ה-WNBA.
המונארכס זכו בגמר ה-WNBA הראשון שלהם אי פעם כשהביסו את קונטיקט סאן 3-1 בסדרת הטוב מ-5.
המונארכס נשארו חזקות ב-2006, וסיימו במקום השני במערב.
הקבוצה התחממה בפלייאוף, ושוב ניצחה את יוסטון ואת לוס אנג'לס (שסיימה ראשונה) כדי להגיע לגמר זו העונה השנייה ברציפות.
אבל בגמר, הן הפסידו לדטרויט שוק 2-3, בגמר ה-WNBA הראשון שהגיע למשחק 5.
ב-2007, המונארכס סיימו שוב חזקות, אבל פספסו הזדמנות להשיג את המקום השני בסוף העונה, ושיחקו מול סן אנטוניו סילבר סטארס בסיבוב הראשון בפלייאוף.
לאחר שהביסו את הסילבר סטארס במשחק 1 בבית, המונארכס הפסידו במשחקים 2 ו-3 (ובסדרה) בסן אנטוניו, וסיימו את הרצף בן השנתיים בתור אלופות המערב.
ב-2008 המונארכס היו פחות חזקות באופן ניכר, אבל הסתובבו בתמונת הפלייאוף המערבי כל העונה וסיימו במקום הרביעי.
המונארכס שוב שיחקו בסיבוב הראשון נגד הסילבר סטארס.
הסדרה לא התחילה טוב עבור המונארכס, שהפסידו את משחק 1 בבית 78–85. כשהסדרה עברה לסן אנטוניו, ונראה היה שהסדרה תגיע לסיומה מהר, אבל המונארכס לא נכנעו וניצחו את משחק 2 84-67, וכפו משחק 3 מכריע.
במשחק השלישי, סן אנטוניו פתחו חזק ובשלב מסוים הובילו ב-14 נקודות.
אבל המונארכס קלעו שבע נקודות ב-90 השניות האחרונות של המשחק כדי להשוות את המשחק ולכפות הארכה.
אבל לצערן של המונארכס, הסילבר סטארס ניצחו את המשחק 81–86, ועונתן של המונארכס הסתיימה.
בשנת 2009, למונראכס הייתה אחת העונות הגרועות ביותר בתולדות המועדון.
זה גם הוביל לפיטוריה של המאמנת הראשית ג'ני בוצ'ק במהלך העונה, שלאחר מכן הוחלפה על ידי ג'ון וייסננט, המאמן שהוביל את המונראכס לאליפות הראשונה שלהן ב-2005. הם סיימו 22–12, אחרונים במערב ובליגה כולה.
הם גם החמיצו את הפלייאוף בפעם הראשונה מאז עונת 2002 והשוו את שיא ההפסדים הרבים ביותר עם 22, אותו מספר הפסדים שהם עשו לפני 11 שנים.
ב-20 בנובמבר 2009 נחשף כי משפחת מאעלוף לא תפעיל יותר את המונארכס.
הליגה ניסתה לשנות את המיקום של המונארכס לאזור מפרץ סן פרנסיסקו, אך ב-8 בדצמבר 2009 הוכרז שלא ניתן למצוא בעלות חדשה והקבוצה תפורק.
המונארכס היא קבוצת ה-WNBA האחרונה שהפסיקה את פעילותה.
מספרים שהופרשו - סקרמנטו מונארכס מספר שחקן עמדה שנים 6 רותי בולטוןPG,SG 1997–2004 GM ג'רי ריינולדסג'נרל מנג'ר 1997–2003
סקרנוזאורוס (שם מדעי: Secernosaurus; מילולית: "לטאה קטועה") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באמריקה הדרומית במשך הקרטיקון העליון לפני 82 עד 70 מיליון שנה מזמננו.
הסוג תואר ב-1979 והתקיים בו מין אחד - Secernosaurus koerneri, כשמין נוסף הועבר לסוג קריטוזאורוס.
בעוד שאר ההדרוזאורים התגלו לאורך לאוראסיה, לרוב באסיה ובאמריקה הצפונית סוג זה נחשב לאורניתופוד היחיד שהתקיים בקרטיקון של גונדוונה, עד לגילוי הסוג וילינקווה (Willinakaqe), אשר כיום נחשב לטקסון מוטל בספק.
הממצאים שלו כללו רק שרידים קטועים של עצם השכם ואגן הירכיים וללא גולגולת, אך המבנה של השרידים דומה לזה של הדרוזאורים כמו האדמונטוזאורוס והקריטוזאורוס.
הדינוזאור שהתגלה הגיע לאורך של 4 עד 5 מטרים אך כנראה שהשתייך לפרט צעיר, כך שפרטים בוגרים הגיעו לגודל כפול.
סר גאווין והאביר הירוק הוא שמה של רומנסה ארתוריאנית מהמאה ה-14. שמו של מחבר היצירה אינו ידוע.
החיבור כולל מוטיבים רבים מסוגת ספרות האבירים וגם מן הספרות עממית, כדוגמת משחק עריפת הראש והחלפת הזכיות.
שפת החיבור המקורית היא אנגלית תיכונה, והוא זכה לשלל תרגומים ועיבודים במהלך ההיסטוריה, בין היתר תורגם לאנגלית מודרנית בידי טולקין.
החיבור מתאר את קורותיו של סר גאווין, אחד מאבירי השולחן העגול בקמלוט.
בתקופת חגיגות חג המולד בקמלוט מגיע למקום יצור משונה, כולו ירוק ורכוב על סוס ירוק, בידו האחת גרזן ובידו השנייה ענף של שיח צינית.
האביר הירוק מציב לנוכחים אתגר - אחד מאבירי השולחן העגול יערוף את ראשו של האביר הירוק ובתמורה האביר הירוק יערוף את ראש האביר בעוד שנה ויום.
גאווין נענה לאתגר וערף את ראשו של האביר הירוק, אך למרבה ההפתעה האביר לא מת, אלא אסף את ראשו בידו, הזכיר לגאווין את חלקו בהתערבות ועזב את המשתה.
כעבור כשנה, לקראת חג המולד יצא גאווין למסע כדי להשלים את חלקו בעסקה.
במהלך מסעותיו הוא מפגין כבוד, נאמנות ומיישם את הקוד האבירי באופן מושלם, עד למבחן הסופי המערב את בעל הטירה, אשתו ומתנתה.
בסופו של המסע מגיע גאווין לטירה מסתורית ולא נודעת.
אדון הטירה מזמין אותו להתארח ואף מציע לו משחק: בזמן שגאווין נח בטירה, יצא האדון לציד, ובערב יחליפו ביניהם את שהצליחו להשיג במהלך היום.
וכך, בזמן שאדון הטירה יוצא לציד, גאווין מנסה לא להתפתות לגבירת הטירה, ובערב "מחזיר" את הנשיקות שקיבל ממנה אדון הטירה.
ביום השלישי הגבירה מעניקה לגאווין אבנט מיוחד המגן על בעליו מכל פגע.
גאווין לוקח את האבנט אך לא מעביר אותו בערב לידי האדון כפי שהוסכם ביניהם.
למחרת גאווין יוצא לפגוש את האביר הירוק ולמלא את חלקו בעסקה, כשהוא לובש את האבנט המיוחד סביב מותניו.
הוא כורע בפני האביר הירוק וזה מהתל בו, ורק שורט את צווארו.
לבסוף מגלה האביר הירוק את זהותו האמיתית: הוא אדון הטירה בה שהה גאווין בימים האחרונים, ומטרת ההתערבות הייתה לבחון את יושרתם של אבירי השולחן העגול במצוות מורגן לה פיי.
האבירים, שיוצגו על ידי גאווין, זוכים לתהילה והשריטה שספג גאווין נגרמה כיוון ששיקר ולא מילא את חלקו בהסכם עם אדון הטירה.
גאווין חוזר לקמלוט מבויש אך שאר האבירים מקבלים אותו בשמחה ומוחלים לו על החטא הפעוט, ואף מחליטים לענוד בעצמם אבנט ירוק לזכר האירוע.
בשנת 1898 תרגמה החוקרת ג'סי ווסטון את היצירה תרגום ראשון בפרוזה לאנגלית מודרנית, ומאז התפרסמו עוד תרגומים רבים אחרים.
היצירה תורגמה לעברית באופן חלקי בידי שמעון זנדבנק במסגרת "אנתולוגיה של ימי הביניים" (הוצאת דביר 1991) בעריכת לורנס בסרמן.
בשנת 2007 ראה אור תרגום מלא לעברית בידי אריה סתיו: "עלילות אבירי השולחן העגול: מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית" (הוצאת הקבוץ המאוחד 2007).
2021 - האביר הירוק - במאי: דייוויד לאורי
הסראדו (בפורטוגזית: Cerrado, שפירושו "שופע", "צפוף") הוא אזור גאוגרפי ואקולוגי בדרום אמריקה, רובו בברזיל.
האזור מוגדר כסוואנה טרופית וכולל מגוון רב של סוגי נוף: ממישורים עליהם גדל רק עשב ועד שטחים עם עצים רבים עם מאפיינים של שטחים מיוערים.
רוב העצים בסראדו מתאפיינים בגובה נמוך יחסית.
גודלו של האזור הוא 1,916,900 קמ"ר והוא כולל בברזיל את המדינות: גויאס והמחוז הפדרלי של ברזיל, את חלקן הגדול של מדינות: מאטו גרוסו, מאטו גרוסו דו סול וטוקנטינס, את החלקים המערביים של מינאס ז'ראיס ובאהיה, את החלקים הדרומיים של מרניאו ופיאאוי וחלקים קטנים של סאו פאולו ופרנה.
כמו כן, הוא כולל את חלקה הצפוני מזרחי של פרגוואי ואת חלקה המזרחי של בוליביה.
שטח הסראדו (בברזיל) הוא 22% משטחה של המדינה כולה.
הסראדו מתאפיין במגוון ביולוגי גדול ובטווח עצום של מיני צמחים ובעלי חיים, בסראדו נפוצים אוכלי העשב כמו הטפיר הברזילאי ואייל הפמפס, וטורפים כגון: יגואר, פומה, יגוארונדי, אוצלוט, לוטרת ענק, כמו גם קופים שונים.
אך עושר טבעי זה מאוים על ידי התרחבות החקלאות לשטחים חדשים.
במיוחד מדובר על גידול סויה.
על מנת להכשיר את הקרקע לשימוש חקלאי, מתבצעת הכשרת שטחים לחקלאות בהיקף נרחב, בדרך כלל, בצורה של שרפת הצמחייה והעצים, תוך כדי שימוש בחלק מהחומר הצמחי ליצירת פחמים.
כאמור, הסראדו אינו כולל את יערות הגשם, אשר בחלקם מתבצע תהליך של בירוא יערות למטרות חקלאיות ואחרות.