tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר ששב לארץ מלימודיו הצטרף ל"ארגון ב'" ונודע בכינוי "רמידור".
אחיו אליהו וקלמן היו גם הם פעילים בארגון.
כ"ץ נשלח לקורס פיקוד בצבא הפולני.
עם תום הקורס החל לשמש כמדריך בקורס הקצינים של האצ"ל, וקיבל לפיקודו את פלוגה ז', בה שירת בין היתר אורי אבנרי.
עם פרוץ מלחמת השחרור התמנה כ"ץ לקצין ההנדסה הראשי של הארגון.
לאחר הקמת המדינה היה חבר במפלגה הרוויזיוניסטית שהתמודדה בבחירות לאספה המכוננת בנפרד מתנועת החרות, אך לא נבחרה.
לאחר מכן הפסיקה המפלגה את פעילותה וב-1950 נבחר כ"ץ למקום השני ברשימת חרות למועצת עיריית רמת גן אחרי דוד מלמדוביץ.
ב-1951 נבחר כיו"ר ועדת השיכון והוועדה לשיפור העיר, ולקראת הבחירות לכנסת השנייה באותה שנה עמד בראש סניף חרות ברמת גן.
ב-1955 התפטר ממועצת העיר ובמקומו נכנס למועצה ד"ר חנן קאופמן.
לאחר פרישתו פתח משרד אדריכלות עצמאי בו המשיך לעבוד עד סוף ימיו.
"בית הילדים" ברמת גן – פנימייה של ארגון הנשים של התנועה הרוויזיוניסטית.
בית הכנסת הגדול והרבנות של רמת גן
בנייני קופת חולים לאומית בשכונת התקווה, בני ברק ופתח תקווה
בית העובד הלאומי בפתח תקווה
בית הכנסת "אוהל ש"ם" בגבעתיים – שנקרא על שמם של האחים שלמה ומנחם גלבגיסר, פעילי אצ"ל שנפלו שניהם במלחמת השחרור.
מלונות אורה וגורדוי ברמת גן
מלון דפנה בטבריה – בנייתו הושלמה אחרי פטירתו של כ"ץ.
האנדרטה לזכר דב גרונר ברמת גן
אנדרטה לזכר שלמה בן-יוסף – עולה הגרדום הראשון
שיכון נווה יוסף בפתח תקווה – על שם מפקד האצ"ל יוסף הלוי (גונדר עוזי) שנהרג בהתקפת האצ"ל על יפו, שאחד המפקדים הנוספים בה היה אליהו כ"ץ (גונדר עלי), אחיו של אביאל.
ב-1939 נישא לבתיה לבית איתר.
מנישואים אלה נולדו לו שני ילדים – דליה ושלמה.
השניים התגרשו וכ"ץ נישא מחדש ב-1949 לחנה לבית כהנא, ומנישואים אלה נולדה ביתו רות מינץ, אימו של האמן תומיליו מינץ.
כ"ץ נפטר בביתו ב-15 באוקטובר 1974 לאחר שחלה והיה מרותק למיטתו במשך כמה חודשים.
אבי שקד (נולד ב-6 באוגוסט 1953) הוא איש עסקים ופוליטיקאי ישראלי, מייסד Evoke (לשעבר 888), ויו"ר המפלגה היהודית-ערבית ביחד נצליח.
רץ בעבר פעמיים לראשות מפלגת העבודה בבחירות המקדימות של 2021 ושל 2024 והיה חבר מפלגה מעל ל-40 שנים.
שקד נחשב לאחד מוותיקי מחנה השלום ולרוח החיה מאחורי יוזמת ז'נבה.
אבי שקד נולד בנתניה, באוגוסט 1953. אמו, רנה שקד, הקימה וניהלה את סוכנות הנסיעות שקד טורס.
אביו, יוסף שקד, בן למשפחת שקד ואחיו של הקבלן וראש עיריית נתניה משה שקד, ניהל חברת הובלות עם אחיו נתנאל ואריה.
לשקד אח בכור בשם ד"ר אהרון שקד, נולד ב-1950 והיה רופא שיניים ואיש עסקים ונפטר ממחלה קשה ב-2010.
שקד למד בבית הספר התיכון העיוני טשרניחובסקי בנתניה, שם בחר במגמה הריאלית והצטיין במיוחד בלימודי כימיה.
שקד היה ראש גדוד בשבט בזק של הצופים בנתניה.
ב-1971 התגייס שקד לחיל הקשר (כיום חיל התקשוב) ושירת כמדריך בבה"ד 7. במהלך מלחמת יום הכיפורים שובץ כקשר ביחידה ניידת בתעלת סואץ, כחלק מפלוגה של המשטרה הצבאית אשר הוצבה בגשר הגלילים בתעלת סואץ.
בתום המלחמה עבר שקד קורס קצינים ושובץ במפקדת גיסות השריון.
בהמשך שובץ כקצין קשר בגדוד השריון 7016 ולאחר מכן כקצין לוחמה אלקטרונית בפיקוד דרום.
סיים את שירותו הצבאי והמשיך למילואים בדרגת רב-סרן.
התקבל ללימודי הנדסה כימית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
במהלך לימודיו פגש את דליה, סטודנטית לביולוגיה, והשניים נישאו ב-1976.
שקד החל את דרכו המקצועית כמהנדס תהליך במפעל "ספן" באזור עמק הירדן.
באותה עת התגורר עם אשתו בקיבוץ דגניה ב' ועבד גם כמורה לכימיה בתיכון בית ירח.
באמצע שנות ה-80 עברו הזוג לפתח תקווה ושקד החל לעבוד כמתכנת בתעשייה האווירית.
דרך התעשייה אווירית עבר שקד קורסי תכנות רבים.
באותה תקופה החל להיות פעיל במפלגת העבודה והפך למזכיר תא של המשמרת הצעירה בתעשייה האווירית.
בהמשך הקים חברה שעזרה לחברות ישראליות להתמודד במכרזים של צבא ארצות הברית בעזרת הנגשת עיתון המכרזים היומי של ממשלת ארצות הברית.
המאגר התחרה עם המאגר של קומפיוסרב שפעל באותה תקופה.
לאחר זמן מה החל לפעול כנציג של חברת הטלפונים האמריקאית MCI בישראל.
בסוף שנות ה-80 זכה שקד בזיכיון להפעלת שיחות לחו"ל משר התקשורת רפאל פנחסי והיה הראשון לקבל זיכיון כזה שאפשר יצירת תחרות לבזק.
לצורך שימוש בזיכיון זה הקים חברה בשם "אדיר" בשותפות עם דני גולדשטיין ועמי אראל.
בהמשך מכר שקד את חלקו באדיר לדיסקונט.
בתחילת שנות ה-90 זיהה את הפוטנציאל של האינטרנט ובשנת 1994 הקים את החנות המקוונת הראשונה בישראל בשם "קורי", כשנתיים לפני פתיחת החנות של אמזון.
היוזמה, שכללה צריבת מידע של 30,000 פריטים על תקליטור ושליחתו בדואר, לא הצליחה מסחרית.
ב-1995, אחיו הציע להקים קזינו באינטרנט בעקבות ביקור במונטה קרלו.
בעקבות כך האחים שקד יחד עם המתכנת שי בן יצחק ואחיו רון הקימו את חברת 888 ששינתה את שמה בהמשך ל-Evoke.
החברה הונפקה ב-2005 בשווי של 1.1 מיליארד דולר והפכה לאחת מחברות ההימורים המקוונים הגדולות בעולם.
החברה רשומה בחצי האי גיברלטר ונסחרת בבורסה בלונדון, אך מפעילה מרכז פיתוח בהרצליה שמעסיק כ-600 עובדים.
החברה מתמקדת בעיקר בשוק האירופי לאחר שנאלצה לצאת מהשוק האמריקאי בעקבות שינוי בחקיקה.
עם זאת, ב-2011 חוות דעת של משרד המשפטים האמריקאי איפשרה למדינות לבצע רגולציה באופן עצמאי והחברה חדרה מחדש לשוק בנבאדה, ניו ג'רזי ודלאוור החל מ-2013.
בשנת 2010 ד"ר אהרון שקד נפטר ממחלה קשה וחלקו בחברה עבר לאשתו חיה, בתו טל ובנו אוהד.
ב-2017 השלושה מכרו את חלקם בשתי פעימות בתמורה לכמיליארד שקלים.
בשנת 2021 רכשה Evoke את הפעילות הבין לאומית של חברת ההימורים הבריטית וויליאם היל בכ-3 מיליארד דולר.
בתקופה זו החברה זכתה לתעופה בזכות מגפת הקורונה.
ב-2004 רכש 15% מחברת תדיראן טלקום בשווי של 2 מיליון דולר בשותפות עם רני ברגמן ולב לבייב.
ב-2007 רכש שקד יחד עם משפחתו 40% מחברת המל"טים אירונאוטיקס, בשווי של 25 מיליון דולר.
בשנים שלאחר הרכישה שקד ומשפחתו המשיכו לקנות מניות בשווי כולל של כ-44 מיליון דולר עד שהגיעו לשליטה בבערך 70% ממניות החברה.
כעבור כעשור החברה נמכרה בכמיליארד שקלים לרפאל.
שקד הצטרף ל"משמרת הצעירה" ב-1981 ומאז הוא חבר במפלגת העבודה.
הוא היה חבר קרוב ושותף פוליטי של יוסי ביילין משנות ה-80. שקד היה מהראשונים שגויסו ליוזמת ז'נבה בתחילת 2001, עוד לפני חברי הכנסת עמרם מצנע ואברהם בורג.
הוא השתתף כמעט בכל המפגשים שנערכו באנגליה, יפן, ירדן וישראל, כולל סבב השיחות האחרון במלון מובנפיק בירדן.
בתקופה זו יזם גם את "לוחצים ידיים לשלום" - מפגשים בין ישראלים לפלסטינים על קו התפר.
למרות היותו "הרוח החיה" מאחורי הסכם ז'נבה, העדיף להתרחק מהתקשורת באותן שנים.
בהמשך וסביב ההתמודדות הראשונה שלו בפריימריז שקד התקרב לעמיר פרץ והפך לתומך שלו כאשר רץ לראשות המפלגה.
בנובמבר 2005 הכריז על התמודדותו ברשימת מפלגת העבודה לכנסת תחת הסיסמה "אבי שקד, סוציאליסט מיליונר (ולא מתבייש בזה)".
במודעת עמוד שפרסם בעיתונים כתב: "אומרים שאני מיליונר.
זה נכון ואני לא מתבייש בזה, אבל קודם כל אני סוציאליסט".
הוא קרא להעלות את שכר המינימום ל-5,000 שקל (לעומת 3,335 שקל באותה עת) וטען כי "צמצום הפערים הוא אינטרס גם של אלה שיש להם" וכי "הפערים יתפוצצו לכולנו בפרצוף".
ב-2006 וב-2008 רץ בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת העבודה ולא הצליח להתברג במקומות ריאליים.
בתקופה זו זכה מיועץ התקשורת רוני רימון לכינוי 'המיליונר הסוציאליסט' שמלווה אותו מאז.
ב-2021 וב-2024 התמודד על ראשות מפלגת העבודה ללא הצלחה, תחילה מול מרב מיכאלי ולאחר מכן מול יאיר גולן.
לאחר ההפסד האחרון ובעקבות פנייה של פעילים ערבים שהתפקדו למפלגה, הקים ב-2025 את מפלגת ""ביחד נצליח" (על בסיס מפלגת המדף "המחנה למען אזרחים ותיקי ישראל") כמפלגה יהודית-ערבית משותפת על מנת להתמודד בבחירות לכנסת העשרים ושש.
שקד נשוי לדליה ומתגורר בסביון.
לזוג 3 ילדים, אייל מיכל ואורי.
בעבר תרם שקד כסף לקבוצת הכדורגל מכבי נתניה ואף ניהל מגעים בשני מקרים לפחות לרכישתה.
בעקבות מעורבותו הפוליטית, הפך שקד לאוהד קבוצת הכדורגל בני סכנין.
במאי 2025 ניהל שקד מגעים לרכישת הקבוצה.
האָבִיב הוא אחת מארבע עונות השנה של האקלים הממוזג, ובה חל המעבר מהחורף לקיץ.
האביב מאופיין בהתחממות מתונה של מזג האוויר ובפריחתם של מיני צמחים רבים.
משום כך הוא מסמל פריחה והתחדשות.
ישנן הגדרות שונות לעונת האביב, אשר משתנות בהתאם לאקלים המקומי ולתרבות המקומית.
ההגדרה המטאורולוגית קובעת כי האביב הוא התקופה שבין החודשים הקרים בשנה (החורף) לחודשים החמים בה (הקיץ).
בחצי הכדור הצפוני תקופה זו חלה סביב החודשים מרץ, אפריל, מאי ויוני, ואילו בחצי הכדור הדרומי תקופה זו חלה סביב החודשים ספטמבר, אוקטובר ונובמבר.
ההגדרה האסטרונומית המערבית מגדירה את האביב על בסיס מיקום כדור הארץ ביחס לשמש, ולפיה האביב מתחיל בימי נקודת השוויון שבהם אורך היום שווה לאורך הלילה ונגמר בימי נקודת היפוך שבהם היום הוא הארוך ביותר בשנה.
כך, בחצי הכדור הצפוני האביב מתחיל ב-20 במרץ ונגמר ב-21 ביוני, בעוד שבחצי הכדור הדרומי האביב מתחיל ב-22 בספטמבר ונגמר ב-21 בדצמבר.
באסטרונומיה הסינית ובתרבויות נוספות, יום השוויון שממנו הימים הולכים ומתארכים חל דווקא באמצע עונת האביב.
במקרא אין המילה "אביב" מציינת עונה מעונות השנה – שכן בארץ ישראל שתי עונות מובחנות, קיץ וחורף – אלא תבואה לפני גמר הבשלתה.
פירוש הדבר הוא שחודש האביב, שבו מצווים בני ישראל לחוג את חג הפסח, הוא החודש שבו החיטה במצב אביב, קרי טרם גמר ההבשלה, אז צבעה ירוק וגרעיניה רכים.
גם בלשונות השמיות האחרות, נקשר השורש א־ב־ב, המשותף בעברית גם למילה "אֵב" – צמח צעיר ורענן, למשמעויות של צמיחה.
"חודש האביב" מוזכר בארבעה מקומות בתורה בהקשר הזה.
רש"י (שמות כג, טו) מפרש: "חדש האביב - שהתבואה מתמלאת בו באביה.
אביב, לשון אב, בכור וראשון לבשל פירות".
הרשב"ם לעומתו מפרש מלשון ביכור וראשית כמו "עודנו באִבּוֹ לא יקטף" ו"באִבֵּי הנחל".
חכמי המשנה חלוקים עליו בפירוש השם, אך אין חולק שיש לשם קשר להיבט החקלאי.
בעברית של חכמי ספרד נוספה המשמעות המקובלת בימינו, שלפיה אביב היא עונה בין החורף לקיץ.
בלשון חז"ל כונתה העונה תקופת ניסן ובלוח השנה במגילות קומראן כונתה קציר.
לאביב משמעות סמלית של התחדשות הטבע ויש המשערים שמקור שם החודש הלועזי אפריל הוא המילה הלטינית אפריר - להיפתח, כלומר הטבע נפתח מתרדמת החורף.
המילה אביב אף הושאלה לציון התחדשות ונעורים באדם, כמו בביטויים "אביב נעוריו" או "אביב ימיו", וכן לציון מאורעות היסטוריים שבהם התחדשות.
"אביב העמים" הוא שמה של שנת 1848 באירופה, והיא נקראת כך משום שבארצות רבות פרצו זרמים מהפכניים להשגת חופש מפני השלטון המדכא.
"האביב של פראג" הוא כינוי לתקופה של ליברליזציה פוליטית בצ'כוסלובקיה בתחילת 1968. האביב נכשל אך הפך למושג ואולי סימל את ניצני התמוטטות ברית המועצות דור לאחר מכן.
"האביב של בייג'ינג" הוא כינוייה של תקופה קצרה של ליברליזציה פוליטית בסין הקומוניסטית אשר התרחשה בשנים 1977–1978. את שמה קיבלה התקופה מהאביב של פראג.
"האביב הערבי" הוא השם שניתן לסדרה של התקוממויות, הפגנות, מעשי מחאה וימי זעם בהיקף חסר תקדים בעולם הערבי, שהחלו ב-17 בדצמבר 2010, ונקרא על שמו של אביב העמים.
בחודשי האביב מתגברת נטייתו של ציר כדור הארץ לכיוון השמש והימים הולכים ומתארכים.
התחממות מזג האוויר בתקופה זו גורמת להפשרת השלגים ולהתמתנות הקרה, ובתוך כך מתחילים ללבלב ולפרוח גם מינים רבים של צמחים.
מכאן, כאמור, גם שמה של העונה.
באזורים שבהם לא יורד שלג ונדיר שמתפתחת בהם קרה, הטמפרטורות באוויר ועל פני הקרקע עולות מהר יותר והאביב מגיע מוקדם יותר בשנה, לעיתים סביב חודש פברואר בחצי הכדור הצפוני.
במיני יונקים רבים, עונת הרבייה והייחום מותאמת לכך שתנאי הסביבה יהיו הטובים ביותר עבור ההיריון או הוולד, עם מספיק מים ומזון וטמפרטורה נוחה.
תנאים אלה מופיעים על פי רוב באביב.
תהליך התאמת עונת הרבייה לעונות השנה מתווך באמצעות שינויים בהפרשת מלטונין בבלוטת האצטרובל כתוצאה מהשינוי באורך שעות האור.
שינויים אלה בהפרשת מלטונין משרים שינויים בהפרשת הורמון משחרר גונדוטרופינים בהיפותלמוס.
בלוחות שנה רבים מתרבויות עתיקות ובנות ימינו נקבעה תחילת השנה באביב.
על בסיס זה, ועל בסיס משמעות ההתחדשות והפריחה המוענקת לעונה זו, נפוצו בעולם חגים בתקופת האביב.
בקרב עמי המזרח התיכון נחוג במסופוטמיה בימי קדם החג אקיטו סביב קציר השעורים, במצרים העתיקה חג האביב, כלל את תקופת פריחת הדגן סביב הנילוס וקושר לאל אוזיריס, חג האביב המצרי התגלגל ברבות השנים לתרבות הערבית במצרים וידוע בשם שם א-נסים.
היהודים חוגגים את חג הפסח אשר חל בחודש האביב, והפרסים חוגגים את הנורוז.
ברחבי העולם מציינים הנוצרים את חג הפסחא, ובמזרח הרחוק, שם תרבויות רבות מציינות את תחילת האביב סביב חודש פברואר, נחוג ראש השנה הסינית וחג הטט הווייטנאמי.
תקופת האביב ביהדות היא תקופה חשובה ביותר לפי התורה וההלכה.
בתקופה זו חל חג הפסח שאף נקרא- "חג האביב".
התורה מצווה- כלומר, התורה מצווה לקיים את חג הפסח דווקא באביב ובשל כך מדי כמה שנים מעברים את השנה - כלומר, מוסיפים עוד חודש כדי שפסח יהיה באביב.
בתקופת בית שני השתמשה כת קומראן בלוח שנה מיוחד המבוסס על שנה טרופית כדי לחסוך את הצורך בעיבור השנה.
האביב בישראל מאופיין במעבר תכוף של שקעים שרביים דרך ישראל כפי שניתן לראות במפה המצורפת המראה שקע שרבי שנמצא בגבול מצריים-לוב ועושה את דרכו לישראל.
שקעים אלה מאופיינים בעלייה חדה בטמפרטורות (שרב), אובכים וסופות חול, ולאחר מספר ימים ירידה בטמפרטורות (שבירת שרב) שמלווה בעננות נמוכה ולעיתים גם ירידת משקעים.
התפר שבין החורף לאביב: כלנית מצויה (סוף פריחה), רקפת מצויה, תורמוס ההרים, צבעונים, נוריות, מרגנית השדה, אירוסי ההיכל ועוד מינים רבים.
שיא האביב: אירוסי ההיכל, מרגנית השדה, פשתה שעירה, דרדר כחול, תורמוס ארצישראלי, חרצית עטורה, פרג אגסני, חרדל השדה.
סוף האביב: חרצית עטורה, פרג אגסני, גדילן מצוי, לוטם שעיר, לוטם מרווני, חוטמית זיפנית, שושן צחור (מאי) וגזר קיפח.
האביב סימל השראה ליצירה אצל אמנים בתחומים שונים:
"אביב", של בוטיצ'לי - ציור מפורסם של אחד מגדולי הרנסאנס.
הסמפוניה הראשונה של רוברט שומאן מכונה "האביב".
"קולות האביב" ולס של יוהאן שטראוס הבן.
"פולחן האביב" של איגור סטרווינסקי.
"סוויטה סימפונית - אביב" קלוד דביסי
מהיצירה "ארבע העונות" של אנטוניו ויוואלדי, קטע העונה הפופולרי והידוע ביותר הוא "האביב".
"סימפוניית האביב" של בנג'מין בריטן.
"אביב באפאלאצ'ים" של אהרן קופלנד.
אביב דומם הוא שמו של ספר מאת רייצ'ל קרסון שפורסם בספטמבר 1962. ספר זה נחשב כגורם שהזניק את התנועה הסביבתית המערבית.
השיר שמחה רבה (אביב הגיע, פסח בא) שנכתב על ידי בלהה יפה והולחן על ידי ידידיה אדמון.
השיר איך יודעים שבא אביב שנכתב והולחן על ידי דתיה בן דור.
אביב העמים הוא שם כולל לגל של התקוממויות ומהפכות לאומיות באירופה בשנים 1848–1849.
הסיבות לאביב העמים היו שונות ממדינה למדינה, אך המכנה המשותף שבהן היה: רצון לאיחוד, התפתחות רגשות לאומיים ורצון להשתחרר משלטון של מעצמה.
לאחר תבוסת נפוליאון בתחילת המאה ה-19, ניסתה האליטה האירופית להשיב את הסדר הישן על כנו - החזרת המלוכנות ומתן זכויות יתר לאצולה ולכמורה תחת הנהגתם של שליטי אירופה שלפני המהפכה.
המהלך התנהל במסגרת כנסים ודיונים, שהעיקרי בהם היה קונגרס וינה, שבו החליטו המנהיגים על חלוקה מחדש של שטחי מדינות אירופה, על שלטון ריכוזי, צנזורה ועל דיכוי הפגנות ומהומות ליברליות.
באוסטריה שב לשלוט בית הבסבורג, ובצרפת שב לשלטון בית בורבון כחלק מ"הרסטורציה".
כל זאת על מנת לשמור על "שיווי משקל" באירופה.
מהלכים אלו עוררו זעם מסיבות רבות.
המיתון, יחד עם משבר כלכלי עמוק וחורף קשה במיוחד ב-1847, הובילו לעליית מחירי המזון.
השלטון האבסולוטי עורר זעם אצל הליברלים, בייחוד באוסטריה, שבה הונהגו תקנות קרלסבאד - צנזורה וסתימת פיות של סטודנטים, מורים ועיתונים בהנהגתו של הקנצלר מטרניך, וכן חוסר ההתחשבות של המנהיגים בשאיפות הלאומיות, כגון אלו של איטליה וגרמניה.
עניינים אלו עוררו מהומות רבות עוד לפני 1848, שאביב העמים היה שיאן:
ב-1820 התחוללה מהפכה בספרד נגד כוונתו של המלך פרננדו השביעי להנהיג משטר אבסולוטי במדינה, שהסתיימה לבסוף בניצחון הליברלים שאילצו את פרננדו להישבע אמונים לחוקה.
ב-1830 אירעה מהפכת יולי בצרפת, בה הודח המלך שארל העשירי ובמקומו מונה לואי פיליפ, "מלך הבורגנים";
בעקבות ההצלחה בצרפת כינה הסופר היהודי לודוויג ברנה את העתיד להתרחש באירופה בשם "אביב העמים" והתעוררו מהומות גם בפיימונטה ובנאפולי שבאיטליה, אך אלה דוכאו בידי אוסטריה;
מהומות שפרצו בנובמבר 1830 בוורשה פולין, דוכאו ב-1831 בידי רוסיה;
בגרמניה זכו הנובר, סקסוניה ובראונשוויג להרחבה של זכויות האזרח;
בלגיה זכתה בעצמאות לאחר שמרדה בהולנד;
אוסטריה דיכאה התקוממויות בצפון איטליה, וב-1846 דיכאה גם מרד בקרקוב וסיפחה אליה עיר זו.
בשנת 1847 נאבקו בשווייץ הקנטונים הקתוליים השמרניים בקנטונים הפרוטסטנטיים הליברליים יותר.
ניצחון הפרוטסטנטים נחשב לניצחון הראשון של כוחות ליברליים באביב העמים.
מהומות אביב העמים החלו עם מהפכת פברואר בשנת 1848 בצרפת, שבה הודח לואי-פיליפ על ידי ההמונים.
הסיבות העיקריות לכך היו מדיניותו של המלך שהביאה למשבר כלכלי, וכן תחושת הקיפוח של המעמדות הנמוכים בצרפת שחסרו זכויות אזרח כמו זכות בחירה.
המהומות אורגנו בייחוד על ידי הפועלים, בהנהגת לואי אוגוסט בלאנקי, אטיין קבה, לואי בלאן , ופייר פרודון.
למרות זאת, הוקמה בסופו של דבר רפובליקה ליברלית בורגנית.
זו הקימה מפעלים רבים עבור הפועלים, אך גם העסיקה אותם בשכר נמוך והטילה מיסים חדשים על האיכרים.
דבר זה הביא להתמרמרות רבה הן בקרב הפועלים והן בקרב האיכרים, שראו בפועלים, מחוללי המהפכה, את הגורמים למיסוי הכבד שהוטל עליהם.
התוצאה הייתה מרד של הפועלים ברפובליקה אשר, ללא עזרת האיכרים, נכשל במהרה תוך שפיכת דמים קשה.
כתוצאה מכך עלה כוחו של האגף הימני השמרני, ובמשאל עם בדצמבר 1848 מונה מנהיגם לואי נפוליאון בונאפרטה לנשיא.
כעבור שלוש שנים הוא מינה את עצמו לקיסר נפוליאון השלישי.
גרמניה הייתה מפוצלת לעשרות מדינות שונות ובהן אין-ספור מפלגות וכוחות פוליטיים.
המשותף להם, במידה מסוימת, היה הרצון לאיחוד מדינות אלו לישות גרמנית אחת.
אך גם כאן שרר פילוג בין תומכי "גרמניה הגדולה", שדרשו איחוד כל המדינות דוברות הגרמנית, כולל אלו שתחת שלטון אוסטרי, ותומכי "גרמניה הקטנה" שדרשו איחוד כל המדינות הגרמניות למעט אלו שתחת שלטון האימפריה האוסטרית.
השמאל (שכלל גם את ברית הקומוניסטים של מרקס ואנגלס) קרא למהפכה סוציאליסטית בגרמניה ולברית בין המדינות המהפכניות באירופה שתצא למלחמה נגד רוסיה, שנחשבה למבצר הריאקציה.
בהשפעת כל הכוחות האלו התקוממו המעמדות הנמוכים במדינות דוברות הגרמנית, כולל בקיסרות האוסטרית, מטרניך התפטר, הוקמו ממשלות ליברליות שהבטיחו חוקות מהפכניות והוקמה האספה הגרמנית הכללית בפרנקפורט.
אך עד מהרה הפכו דיוני האספה לעקרים.
התגלעו סכסוכים רבים בין נציגי המדינות הגרמניות השונות ובין תומכי ההגמוניה הפרוסית מול ההגמוניה האוסטרית בגרמניה.
בברלין דוכא ניסיון של פועלים וסטודנטים לחזור לדרך המהפכה בכוח הנשק.
בבאדן, באלזס ובאזורים כפריים בדרום גרמניה, לוו המהומות בגל של פרעות אנטישמיות.
בווינה התקבלו מספר חוקים, כמו חוק ביטול החובות הפאודליים של האיכרים, ודוכאו באכזריות ניסיונות מרידה של סטודנטים ופועלים.
בדצמבר 1848 פוזרה האספה הלאומית הפרוסית, ומספר חודשים לאחר מכן גם האספה הגרמנית הכללית של פרנקפורט, והתקבלה חוקה חדשה ריאקציונית.
כך בא הקץ לאביב העמים הגרמני.
ההונגרים, ששאפו לעצמאות לאומית ולהיפרדות מהקיסרות האוסטרית הצליחו תחילה להקים ממשלה בראשותו של לאיוש קושוט שביטלה את שעבוד האיכרים והעניקה חופש בחירה לכל בעלי הרכוש.
מצד שני התנגד קושוט לשאיפות הלאומיות של מיעוטים שונים בהונגריה עצמה, כמו קרואטים וסרבים, ודיכא אותם ביד קשה.
עקב כך עזרו אלו לכוחות הקיסרות האוסטרית ולצאר הרוסי (ששלח צבא לעזרת אוסטריה), ובסופו של דבר הוחזרה הונגריה בכוח לשלטון הקיסרות האוסטרית.
גם באיטליה פעלו כוחות רבים שרצו להביא לאיחוד איטליה: כוחות קתוליים שרצו להקים מדינה תחת הנהגת האפיפיור פיוס התשיעי, האגף הדמוקרטי שרצה להקים רפובליקה דמוקרטית בהנהגתו של ג'וזפה מציני, ובית המלוכה סאבויה שרצה להקים מלוכה חוקתית תחת כתר בית סאבויה.
מרידות פרצו ברוב איטליה, ובעקבותיהן ניתנו במדינות אלו חוקות ליברליות.
כוחות צבא איטלקי התאחדו למלחמה באוסטריה ששלטה על חלק מצפון איטליה, אך ידם של האוסטרים הייתה על העליונה והאיטלקים הובסו.
תומכי מציני הכריזו על רפובליקה ברומא ובוונציה, והאפיפיור נאלץ לצאת לגלות.
למרות ניצחונות כוחות המהפכה בראשות הגיבור הלאומי האיטלקי ג'וזפה גריבלדי, גברו, בסופו של דבר, כוחות הריאקציה והצבא האוסטרי, המהפכות נכשלו והמצב חזר לקדמותו.
בטווח הקצר, נכשל לכאורה אביב העמים בכל מקום שבו פרץ (רק בממלכת סרדיניה-פיימונטה שבאיטליה נותרה על כנה החוקה הליברלית שכונתה החוקה האלברטינית).
הקנצלר מטרניך, שנגדו פרץ חלק גדול מהמהומות, חזר למשרתו תחת הקיסר, וכך גם המשטרים הריאקציוניים הקודמים.
הסיבות לכישלון היו: הפירוד והפיצול הרב של הכוחות המהפכניים, שלעיתים אף לחמו אלו באלו, המטרות השונות (לאומיות, כלכליות, חברתיות ועוד) של הכוחות הפועלים והבורגנות הליברלית שלא השכילה לתפוס שרק בעזרת כוח הפועלים והאיכרים יכולה להגיע למטרותיה.
מאידך, בטווח הארוך, היה אביב העמים גורם חשוב ומרכזי בהתהוות אירועים רבים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. כ-10 שנים לאחר מכן החל תהליך איחוד איטליה, מדינות גרמניה אוחדו תחת אוטו פון ביסמרק והונגריה זכתה באוטונומיה.
האיכרים לא שבו יותר לשעבוד הפאודלי (באופן מלא באוסטריה וגרמניה ובאופן חלקי בפרוסיה).
ניצוצות התסיסה הליברלית והלאומית לא כבו, ובהמשך המאה ה-19 התחזקו הכוחות הלאומיים והליברליים והביאו לשינויים פוליטיים וחוקתיים ניכרים באירופה.
אביב ברוך גפן (נולד ב־10 במאי 1973) הוא זמר־יוצר, מוזיקאי, מלחין, פזמונאי, תסריטאי, סופר ומפיק מוזיקלי ישראלי.
מוביל את הרכב הרוק "התעויוט" ושותף בצמד "בלאקפילד" עם סטיבן וילסון.
גפן, מהאמנים הבולטים ברוק הישראלי, הוא מוזיקאי פעיל מאז שנות ה־90 ויצירותיו, מראשית דרכו, עסקו במחאה ובסוגיות אוניברסליות כמו אהבה, שלום, מוות, דת וצבא; וגם בנושאים שנויים במחלוקת כמו התאבדות, סמים וסרבנות.
במאי 2024 קיבל גפן תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
אביב גפן נולד ברמת גן לפזמונאי יהונתן גפן ולמפיקה נורית גפן.
הוא נקרא על שם אביבה, סבתו מצד אביו ואחותו של משה דיין.
אחותו הגדולה היא שירה גפן.
הם צאצאים למשפחת רבנים, ביניהם הרב שם-טוב גפן, ידידו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
גפן גדל בילדותו במספר יישובים, ביניהם רמת גן, רמות השבים ובית יצחק.
כשהיה בן 11 הופיע בתוכנית "שמיניות באוויר" בערוץ הראשון עם השיר "כולך בת 40", שהלחין למילותיה של אחותו שירה, שכתבה אותו לכבוד יום הולדתה של אמם.
בשנת 1986 השתתף לצד מיקי קם בסרט הקצר "המטפחת", שעבורו כתב והקליט את השיר "אמא".
באותה עת למד בבית הספר "רופין" שבעמק חפר, אך סולק ממערכת החינוך בסוף כיתה ח'.
בשנת 1995 נולדה אחותו למחצה, נטאשה גפן, מנישואיו של אביו לאווה חדד.
גפן לא התגייס לשירות צבאי.
ב-14 באוקטובר 1990 התקיימה ועדה רפואית ראשונה בנוגע למועמדותו של גפן לגיוס לצה"ל, ומצאה אותו בלתי כשיר באופן זמני, כנראה בשל עקמת בגבו.
בתגובה ביקש גפן להתנדב לצבא כזמר שיקים להקה משלו, וסורב.
ב-27 בפברואר 1992 התקיימה ועדה רפואית שנייה, שמצאה את גפן כשיר לשירות.
ועדה זאת התקיימה לאחר שחתם על חוזה הקלטות בחברת הד ארצי ושלושה חודשים לפני צאת אלבומו הראשון.
בתגובה להחלטת הוועדה, איים גפן בכתב ובעל פה כי יתאבד אם יגוייס.
ב-19 באפריל 1993 קיבל פטור קבע משירות צבאי.
עורך דינו, רון מיור, אמר על הפרשה כי גפן יצא לקרב מול צה"ל וניצח.
סוגיית אי גיוסו עוררה הדים רבים בתקשורת, בפוליטיקה ובציבור.
במהלך השנים מסר גפן מספר גרסאות שונות בעניין.
באתר האינטרנט של גפן עצמו, כפי שנשמר ב"ארכיון האינטרנט", נכתב במפורש: "הוא שלח תוך זמן קצר מכתב נוסף שבו הוא מאיים פעם נוספת על כך שיתאבד אם יגוייס".
מכתב ממנהל הגיוס, שנחשף בשנת 1996 בעיתון ידיעות אחרונות, מציג את השתלשלות האירועים המורכבת.
בשנת 1990 בגיל 16 הקליט גפן סינגל ראשון, "חבר".
בהקלטה ניגנה איתו הלהקה שליוותה אותו באותה תקופה, חתולים בצנרת.
השיר ראה אור לראשונה באלבום "שפמשותפת: מועדון השירים הבודדים" שיצא בשנת 1991.
בגיל 17 בשנת 1991 חתם על חוזה עם חברת הד ארצי והחל להקליט את אלבומו הראשון, "זה רק אור הירח", עם להקת התעויוט, המלווה אותו עד היום.
האלבום יצא לחנויות ב־25 בספטמבר 1992 ונמכר באותה שנה ב־200 עותקים בלבד, אך לימים נחשב לאחד מאלבומי הרוק החשובים בישראל, הן בגלל המוזיקה הן בשל נושאי השירים, שעוררו סערה, והראיונות שקדמו לו.
גפן, שהיה אז בן 18 בלבד, כתב והלחין את כל שירי האלבום, בעיבודים של משה לוי.
מהשירים הבולטים באלבום היו "מיליארד טועים", "אמש", "אלימות", "שנינו שווים", "לאן את הולכת" ושיר הנושא "אור הירח".
הופעתו הטלוויזיונית הראשונה של גפן כזמר נערכה בשנת 1991, במסגרת התכנית 'סופשבוע' בערוץ הראשון, בהנחיית אהוד מנור.
בתוכנית זו, גפן שר את שירו "אמש".
בשנים 1992–1993 גילם את אביב בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "עניין של זמן" ששודרה בחינוכית.
בסדרה הוא שר כמה משיריו המפורסמים, ביניהם "אור הירח" בדואט עם דנה ברגר ו"עכשיו מעונן", שמתוכו התפרסמה השורה "אנחנו דור מזוין", שלימים הפכה גם לביטוי שגור.
ב־1992 שיחק בסרט הקולנוע של הבמאי צורי מימון "נערי החוף", שעבורו גם כתב ושר את שיר הנושא.
עוד באותה שנה הלחין לנורית גלרון את השיר "אתה פה חסר לי", שאת מילותיו חיבר עם אחותו שירה, בסדרה האוטוביוגרפית שנות הירח חשף שהשיר נכתב על יחסיו עם אביו יהונתן גפן.
השיר (שבמקור נכתב לדפנה ארמוני) היה ללהיט הגדול ביותר מאלבומה של גלרון "בתוך הסערות" שיצא באותה שנה.
בתקופה זו, הלחין את השיר 'בין הצדפים' בביצועה של דפנה ארמוני.
ב־1993 יצא אלבומו השני של גפן, "עכשיו מעונן", שגם אותו עיבד והפיק משה לוי.
האלבום הוקדש לחברו ניר שפינר, שנהרג בתאונת דרכים ב־1991. גם באלבום זה כתב והלחין גפן את כל השירים, שמהם זכו להצלחה "עכשיו מעונן", "שיר הסמרטוטים", "בוכה על הקבר", "אולי", "אל תדאג", "על הכנרת בזריחה", "הילדים", "שלכת" ו"אילנה", שאותו כתב על חברתו באותה תקופה, אילנה ברקוביץ'.
האלבום זכה להצלחה רבה בהרבה מקודמו, השיר "עכשיו מעונן" היה לאחד השירים המושמעים ביותר ברדיו באותה שנה, ובמצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' זכה גפן בתואר זמר השנה.
סביב גפן נאסף קהל מעריצים שהלך וגדל, שאותו כינה "ילדי אור הירח".
בסוף אותה שנה יצא גם "קרן הכט", אלבום הבכורה של קרן הכט, שבו כתב והלחין גפן את כל השירים פרט לשיר "הראש שלו", שמבוסס על "אגם הברבורים" של צ'ייקובסקי.
גפן גם השתתף באלבום בדואט "זה הרגש", שהיה למושמע ביותר משירי האלבום.
מתוך האלבום התפרסמו גם השירים "לנצח", "חנה", "בתנאי שישוב" ו"תן לי לבד".
את השיר "שדה פרוש", שהופיע גם הוא באלבום, כתב גפן כשהיה נער מתבגר אך גנז אותו עד שהכיר את הכט והחליט לתת לה לבצע את השיר.
בשנת 1994 הוציא גפן את אלבומו השלישי, בעל השם הסמלי "אביב גפן III", הפעם ללא להקת "התעויוט".
האלבום הגיע למעמד אלבום זהב תוך ימים ספורים וביסס את מעמדו של גפן כאחד היוצרים הבולטים בישראל.
האלבום נפתח בתמה המלווה את האלבום כולו, בעיותיו הנפשיות של מתבגר רגע לפני גיוסו לצבא, אף על פי שבפועל גפן בכלל לא התגייס לצבא.
בין השירים הבולטים באלבום היו "האם להיות בך מאוהב", "הולך לאיבוד", "כבוד", "התאבדות", "הכי קרוב לבד", ו"קבעתי עם האושר", בדואט עם ליאור טבת.
"האם להיות בך מאוהב" זכה בתואר "שיר השנה", ברשת ג' וגפן זכה פעם נוספת בתואר "זמר השנה".
באותה שנה גם השתתף בשיר "עכשיו" מהאלבום "רדיו בלה בלה" של להקת "החברים של נטאשה".
באותה שנה שודרה בחדשות ערוץ 2 כתבה על מקרי התאבדות של בני נוער שההשראה להם הייתה שירים של גפן.
גפן הגיב בשידור על כך אצל גבי גזית: "אם הבנתם מדבריי או משירים ששרתי שאני בעד התאבדות, זאת טעות חמורה.
אני וגם הקהל שלי נגד אלימות, גם שהיא נגד עצמך, וגם כמו שיש פצע ויש יוד, אז יש פצעי נפש ויש פסיכולוגים, ואפילו אני הולך לפסיכולוג ואין בזה שום בושה".
עם זאת גפן נשאל פעמים רבות, לפני ההאשמות ואחריהן, אם הוא בעצמו ניסה להתאבד, ובכל פעם בחר להתעלם מהשאלה.
בחודש אוגוסט 1994 הופיע גפן לראשונה במרכז פסטיבל "ליל אהבה בצמח".
ב־1995 הוציא גפן את אלבומו הרביעי, "שומקום".
האלבום הוקלט בלונדון ועורר סערה בישראל בשל שיר הנושא, שכלל את השורה "מי זה שם הולך שיכור, זה ראש הממשלה".
המילים נחשבו לשמועות על הרגלי השתייה של יצחק רבין, והשיר נפסל לשידור ברדיו.
מתוך האלבום התפרסמו גם השירים "אהבנו", "מלאך" ו"שלום".
ב-4 בנובמבר 1995 השתתף בעצרת השלום בכיכר מלכי ישראל בתל אביב, שבסופה נרצח ראש הממשלה רבין.
בשנת 1996 יצא האלבום "המכתב", בשיתוף להקת "התעויוט" ומשה לוי.
מהשירים המוכרים באלבום היו "מחר כבר לא יבוא", "יש לך אותי", "התירוץ", "המכתב", "עצוב בלעדייך", "עונות", "קנאה" ו"מרד הדמעות", שנכתב בעקבות רצח יצחק רבין.
כמו כן נכלל באלבום ביצועו של אביב ל"לבכות לך" בעצרת לזכר רבין שנערכה שבוע לאחר הרצח.
בסוף השנה יצא גפן למסע הופעות ברחבי אירופה.
במהלך השנה יצא הספר "השירים האסורים", שהכיל את המילים ואת התווים לשיריו מהאלבומים שיצאו מ־1992 ועד 1996.
בפסח 1997 יצא אלבום האוסף הכפול של גפן "ירח מלא – האוסף", שכלל עשרים שירים מאלבומיו ושירים שנגנזו מהם.
כמו כן ראו בו אור לראשונה שירים שביצע במסגרות שונות, כגון "אבא תרנגול" (שהופיע בסרט הקולנוע "ב־72 לא הייתה מלחמה"), ושני שירים חדשים – "סוף העולם" בשיתוף ברי סחרוף ו"שיר תקווה".
ב־1998 יצא האלבום "חלולים", הפעם ללא "התעויוט" ובייעוץ האמנותי של ברי סחרוף, שהתבטא באלבום רועש יותר, עם דגש על גיטרות חשמליות ואפקטים.
האלבום הוקלט בלונדון והיה שונה מאלבומיו הקודמים של גפן מבחינת הצליל, שהיה מתכתי יותר מהצליל החם שהציג בדרך כלל.
הייתה זו תקופה שבה הושפע גפן מאוד מהבריט פופ: מלהקת "פלסיבו" ומהלהקה שכינה "הפינק פלויד של ימינו", "רדיוהד".
המעריצים שחיכו בקוצר רוח לצאתו של האלבום התאכזבו מתוצאת החומרים החדשים, שלא היו דומים לאף חומר קודם של גפן, והאלבום מכר מספר עותקים מועט במיוחד ונכשל "במכוון".
השירים שבלטו מהאלבום היו "בוקר טוב איראן" ו"סופרסטאר".
ב־1999 יצא האלבום "לילות לבנים".
האלבום בוסס ברובו על גירושיו של גפן מאילנה ברקוביץ' והתאפיין בשירים רכים ומלודיים יותר מקודמו, כגון "השיר שלנו", "רומיאו ויוליה", "לילות לבנים", "מקסיקו" ו"שתיקה".
באותה שנה החל גפן בסיבוב הופעות אינטימי עם קלידן "התעויוט" דניאל סלומון, שבו הופיע ללא הלהקה, בליווי פסנתר וגיטרה.
סיבוב ההופעות גרף הצלחה גדולה ומאז גפן יוצא בכל חורף לסיבוב הופעות אינטימי מסוג זה.
באותה שנה הצטרף גפן להופעותיה של להקת "רוקפור", וביצוע בהופעה לשיר "שוב לא שקט" יצא כסינגל לתחנות הרדיו.
הביצוע נכלל באלבום "רוקפור בהופעה".
כמו כן יצא הסינגל "רוקנרול", שלא נכלל באף אחד מאלבומיו וזכה להצלחה מועטה.
העשור הראשון של המאה ה־21
בשנת 2000 יצא אלבומו של גפן "יומן מסע", אלבום מלודי ומורכב שהראה, לדברי רבים, כי גפן התבגר והתמתן, בעיקר בשל השיר "עורי עור" ובו הביטוי "מולדת אהובה".
במקור כתב גפן "מולדת חשוכה", אך ביטוי זה שונה כדי למנוע פרובוקציה, אם כי בפועל הסיבה הייתה דווקא שיקולים מסחריים.
למרות זאת בהופעותיו היה שר גפן את המשפט הזה.
מתוך האלבום התפרסמו גם הדואטים ששר בצוותא עם אריק איינשטיין: "יומן מסע", "צלקות", "אקדחים שלופים" ו"תמונה לשעת ערביים".
ב־2001 ביצע עם אביו יהונתן גרסה מחודשת לשיר של בוב דילן "גשם כבד עומד ליפול", שאביו תרגם וביצע עמו לכבוד יום הולדתו ה־60 של האב.
גרסה זו זכתה להצלחה ומאוחר יותר נכללה כבונוס במהדורה מאוחרת של האלבום "יומן מסע".
ב־21 ביוני 2002, יצא אלבומו של גפן "ממנטו מורי" ("זכור את המוות"), שהוקלט בקופנהגן שבדנמרק.
האלבום מוקדש לסבתו גאולה גפן, שנפטרה באותה שנה, וכלל את השיר "שיר עצוב" שנכתב לזכרה.
מתוך האלבום התפרסמו גם השירים "הולך קדימה" ו"קרן אור".
בשנת 2003 יצא הסרט התיעודי "אביב", בבימויו של תומר הימן, על חייו של גפן.
זה פתח את פסטיבל הסרטים הבינלאומי בבנגקוק וזכה לאהדת הקהל התאילנדי.
בעקבות הביקוש הרב נוספו שתי הקרנות נוספות לסרט.
בשנה זו גם יצא הספר "השירים האסורים ב'" ובו מילות השירים לאלבומים שיצאו מ־1997 עד 2002. בשנה זו גם הוציא גפן שיר משותף עם להקת ההיפ הופ הערבי "דאם".
את השיר "פושעים חפים מפשע" כתב סולן הלהקה תאמר נפאר והלחין גפן.
בקליפ שצולם לו נראה גפן במדי צה"ל, מה שעורר סערה מאחר שגפן לא שירת בצה"ל.
באותה שנה, לכבוד טקס החתימה על הסכם ז'נבה, הופיע עם הזמרת דיקלה.
ב־2004 השתתף גפן בתוכנית ספיישל בת 12 פרקים בשם "הבלוג של אביב גפן", בערוץ yesY ב־Yes.
הבלוג שודר מביתו של גפן והועבר גם באינטרנט בשידור חי.
התוכנית עוררה תגובות סוערות, ואף צונזרה בשל דעותיו של גפן על תעשיית המוזיקה והבידור בישראל.
באותה שנה הוציא גפן אלבום עם סולן להקת "פורקיופיין טרי", מוזיקאי הרוק סטיבן וילסון, שאיתו כבר הופיע בסינרמה בתל אביב בשנת 2000 במופע שפתח הופעה של להקת K's Choice.
בשנת 2001 הקימו השניים הרכב רוק בשם "בלאקפילד" והוציאו אלבום ראשון בשם "Blackfield".
האלבום הוקלט במשך שלוש שנים באולפנים בלונדון ובישראל, ונערך באולפני אבי רוד באנגליה.
היה זה האלבום הבינלאומי הראשון של גפן, שהופץ בעולם על ידי חברת התקליטים הבריטית Snapper Records.
בשנת 2005 הוציא גפן לאור את ספרו הראשון, "ילדי יום ראשון", המבקר בקצרה בתחנות חשובות בחייו.
בסוף אותה שנה השתתף גפן בתוכנית המציאות "פעם בחיים", ששודרה בערוץ yesY.
ב־4 בדצמבר 2005 השיק גפן את האלבום ה־11 שלו, "עם הזמן", שיצא לבסוף ב־3 במרץ 2006. את האלבום הפיק עבורו עופר מאירי, שעיבד יחד עם גפן את כל השירים בו.
במסיבת ההשקה של האלבום החדש אמר גפן: "זה לא עוד אלבום של אביב גפן, לטוב ולרע.
עופר גרם לי להוריד דברים פוליטיים בשקל ובחרנו שירים אחד אחד".
באותה מסיבה יצא לאור הסינגל הראשון מתוך האלבום, שהוצג בתור קליפ שיצא לערוצי הטלוויזיה ולתחנות הרדיו יום לאחר מכן.
שמו של הסינגל הוא "עם הזמן", והוא במקור שיר של הזמר הצרפתי לאו פרה ("Avec Le Temps"), שגפן תרגם תרגום חופשי.
הסינגל קיבל תגובות חיוביות ממבקרים, שציינו כי ניכר בו השינוי שחל בגפן.
לאחר מכן יצאו גם הסינגלים "מחר", "בשבילך", "זה רק הלב שכואב לך" ו"אין זמן תחת השמש", שזכו גם הם להשמעות רבות בתחנות הרדיו.
בשנת 2006 כתב והלחין גפן את מרבית השירים לאלבום "יחפה" של נינט טייב, שאותו גם הפיק מוזיקלית.
בין היתר כתב והלחין עבור האלבום את השירים "כשאתה כאן" ו"הכל יכול לקרות" ואת שיר הנושא.
יומיים בלבד לאחר צאתו קיבל האלבום את התואר אלבום זהב.
בד בבד, בחודש ספטמבר 2006, הגיע גם האלבום "עם הזמן" למעמד זהב.
בשנת 2007 יצא הרכבם של גפן וסטיבן וילסון, "בלאקפילד", למסע הופעות ברחבי העולם.
בפברואר 2007 יצא האלבום השני של ההרכב, "Blackfield II".
באותו חודש יצא אלבום האוסף של גפן "רק שירי אהבה" בחברת ארומה מיוזיק, ונמכר בלעדית בסניפי ארומה אספרסו בר.
באותה שנה נבחר גפן לתפקיד היועץ האומנותי של תחרות הלהקות הצעירות "Urban MotoMusic 2007".
בשנת 2008 הפיק גפן עם עופר מאירי אלבום לזמרת אלמונית שלקח תחת חסותו, אלכס (שם הבמה של אלכס משה), והיא ליוותה אותו בהופעותיו.
האלבום יצא בפברואר 2008 וכלל את הסינגלים "אם תפסיק לאהוב", "ואת שרה" ו"עלים".
במרץ 2008 הוציא גפן אלבום הופעה כפול, שכולל שירים שבוצעו בהופעותיו במהלך קיץ 2007. האלבום כלל גם DVD עם קליפים וקטעי הופעה נדירים מהמצלמה הביתית של משפחתו.
כמו כן כלל האלבום שני שירים חדשים שכתב גפן: "שחור לבן", שיצא כסינגל לתחנות הרדיו, ו"אין שמחים בלילה".
מהאלבום יצאו כסינגלים הביצועים לשירים "גן החטאים" ו"חלומות גדולים".
ב־6 במרץ קיים גפן מופע גדול לכבוד השקת אלבום ההופעה, שבו התארחו ברי סחרוף, אסף אמדורסקי וסולן להקת ה"בי ג'יז" רובין גיב.
באפריל 2008 ראה אור המארז השני מסדרת "עבודה עברית" לכבוד שנת ה־60 למדינת ישראל, ובו נכלל השיר "איך לאהוב אותך" בביצוע המשותף של גפן ושל הזמרת אלכס.
את השיר ביצעו במקור גלי עטרי ויזהר אשדות ב־1985, בסרט "שוברים".
ביולי 2008 הוציא גפן לאור את השיר "הילד של כולנו", שאותו כתב על החייל החטוף גלעד שליט.
גפן הכריז שכל ההכנסות מהשיר ייתרמו למען החזרתו מן השבי.
במרץ 2009 הוציא את הסינגל "אור קטן בלב".
בספטמבר 2009 יצא אלבום הסולו הבין־לאומי הראשון של גפן, שנשא את שמו.
לפני צאת האלבום הוציא גפן את הסינגל "It's Alright", שנכנס לפלייליסט של תחנת הרדיו NME.
סינגל נוסף שיצא הוא "It Was Meant to be a Love Song", שנכנס לחמשת הקליפים הגדולים ב־NME.
במהלך העבודה על האלבום והקריירה מחוץ לישראל הופיע גפן בפסטיבל Southside בגרמניה, ולפני הפסטיבל התראיין לתקשורת הגרמנית.
הוא הציג את עצמו כזמר נרדף בישראל, טען ש"חצי מהישראלים רוצים אותי מת" ודיבר נגד הכיבוש הישראלי.
ריאיון זה עורר תגובות כועסות בישראל, בטענה שגפן מעוות את הדברים.
מאוחר יותר, בכתבה שפורסמה בערוץ 2, הוא הסביר את הדברים שאמר והוסיף שהוא איננו נציג מטעם המדינה אלא מייצג את דעותיו שלו בלבד.
בשנת 2010 החל גפן בשיתוף פעולה עם המוזיקאי עידן רייכל.
בדצמבר של אותה שנה הוציאו השניים את הסינגל המשותף "קוצים", שאותו כתב והלחין גפן ושר רייכל.
בפברואר 2011 יצא סינגל שני של גפן של רייכל, "בובות", שאותו כתב גפן והלחינו שניהם יחד.
את שני השירים הפיקו ועיבדו גפן ורייכל.
אף שהשירים זכו להצלחה, הם לא הובילו בסופו של דבר לשיתוף פעולה מלא בין השניים.
בנובמבר 2011 הוציא גפן סינגל משותף עם שרון ליפשיץ, "נוסטלגיה", שכתב והלחין.
השיר זכה להצלחה והוביל במשך כמה שבועות את מצעדי הפזמונים השבועיים (למשל ברשת ג' צעד ארבעה שבועות בראש).
שיריו המשותפים של גפן עם רייכל ועם ליפשיץ נכללו באלבומו "פסיפס", שיצא במרץ 2012. השתתפותה של ליפשיץ הפתיעה רבים מכיוון שהיא פרשה מהמוזיקה למשך יותר מעשר שנים.
ב־2012 החל גפן לשמש מנטור בתוכנית הריאליטי "The Voice ישראל" בערוץ 2. בעונה הראשונה הצליחה רז שמואלי, שהגיעה לגמר בנבחרת הראשונה שלו, להעפיל לדו־קרב הסופי אך לבסוף הפסידה לקטלין רייטר.
בעונה השנייה עלתה אופיר בן שטרית, שהייתה הפיינליסטית בנבחרת שלו, לדו־קרב הסופי אבל הפסידה ללינה מחול.
בעונה השלישית חנך גפן בין השאר את המוזיקאית מורן מגל.
לגמר הגיע עם שני מתמודדים מנבחרתו, תמר עמר ואייל כהן, שהגיעו למקומות השני והשלישי בהתאמה.
בעונה הרביעית הגיע לגמר אלי חולי, שהיה הפיינליסט בנבחרת שלו, וסיים במקום הרביעי.
במאי 2012 הוציא גפן עם אביתר בנאי את הסינגל "יש שמיים מעליי", שכתבו והלחינו יחד.
השיר עסק בקלות שבה אפשר לדבר בשינוי מיוחל לעומת הקושי להוציא אותו לפועל.
בסוף נובמבר 2012 הוציא לאור את הסינגל "מקלט של שקט", שנדחה בשבועיים עקב מבצע עמוד ענן.
באותה שנה קיים לראשונה את המופע נשף רוק בביתן 1 בגני התערוכה מול 6,000 צופים.
הנשף שהפך למסורת מאז ומתקיים כל שנה, היה אמור להיות אירוע חד פעמי לרגל 20 שנה לאלבום "עכשיו מעונן".
בספטמבר 2014 הוציא גפן את האלבום "סדקים".
האלבום כלל את הסינגלים "עולם חדש", שהקליפ שלו צולם בטוקיו; "הייתי שר לך", שנחשף בהופעה בקיסריה; "כאב על כאב", שנכתב לאביו יהונתן גפן; ו"מסתובב", שאותו ביצע עם הזמר והיוצר מתי כספי.
"מסתובב" הפך ללהיט ענק והיה למושמע ביותר ברדיו בכל שנת 2014, אחרי שעקף את "דרך השלום" של הזמר פאר טסי.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד מדיה פורסט ושהה שם במשך תשעה שבועות רצופים.
הישג זה הוא הגדול ביותר בתולדות המצעד אחרי השיר "מחוזקים לעולם" של אברהם טל, ששהה שם עשרה שבועות (אם כי "מחוזקים לעולם" לא שהה בפסגת המצעד עשרה שבועות ברצף).
בספטמבר 2014, במבצע צוק איתן, נהרגו לוחם מגלן סמ"ר מתן גוטליב ושניים מחבריו בבית ממולכד בח'אן יונס.
גוטליב, שהיה מעריץ של אביב גפן מגיל צעיר, הספיק להיות בהופעה שלו ימים אחדים לפני מותו.
גפן הגיע לשיר בהלווייתו את "יומן מסע", אחד השירים האהובים על גוטליב.
שנה לאחר מכן כתב עליו גפן את השיר "קציר מלחמה".
גפן סיפר על כתיבת השיר: "הסיפור שלי זה סיפור בין אמן ששר לבין הקהל שלו, שלא יודע מי חבוי שם.
כנראה שהיה אדם מדהים שהיה חבוי שם, ונפגשנו בסוף בדרך הכי עצובה בעולם".
גפן פנה לעמיתיו המוזיקאים ולתזמורת הסימפונית של ראשון לציון, העיר שבה גדל גוטליב, וביחד הקליטו את השיר.
בשנת 2016 הגיש גפן בקשה להופיע בפני חיילי צה"ל, והחל לנהל מגעים להסדרת הסוגיה מול חיל החינוך ואכ"א.
באפריל 2022 גפן קיבל אישור רשמי להופיע מול חיילי צה"ל בהתנדבות ולטווח ארוך.
בינואר 2017 גפן הוציא את השיר "מי אני היום", סינגל ראשון מתוך אלבומו ה־14 עם להקת "התעויוט".
בפברואר אותה שנה הוציא את הסינגל "בא אליי" – דואט עם אורית שחף, סולנית להקת "היהודים", ובמאי הוציא את הסינגל השלישי "עד שיעלה האור".
ביולי 2017 הוציא את הסינגל הרביעי "הללויה" מתוך האלבום, המוגדר כשיר מחאה.
בספטמבר 2017 הוציא את השיר "נדנדה" שנכתב לבנו הבכור, דילן.
בפברואר 2018 הוציא את הסינגל השישי והאחרון "את לא לבד" באירוח של מיקיאגי ודודי לוי מתוך אלבומו החדש העתיד לצאת.
ב־9 ביולי 2018 עלתה לשידור בקשת 12 תוכנית המציאות "אביב או אייל", שבה הופיע גפן לצידו של הזמר אייל גולן.
לשם קידום התוכנית, בחגיגות ה־70 לעצמאות מדינת ישראל, הוציאו שני הזמרים גרסאות כיסוי זה לשיריו של זה.
גפן שר את השיר "צליל מיתר".
במאי 2019 הוציא את "כפרים של אהבה" במסגרת פרויקט שם עולם 2019.
ביוני 2019 הצטרף גפן לחברת קנאביס רפואי כמנהל תדמית תמורת אופציות ומניות.
שנות העשרים של המאה ה-21
באפריל 2020 הופיע גפן במבצר שוני ללא קהל, זאת במסגרת "הופעות ליליות חיות" במהלך תקופת ההסגר עקב נגיף הקורונה.
בדצמבר 2020 הוציא גפן סינגל משותף עם אברהם פריד בשם "בצורת", שכתב והלחין.
במאי 2021 הופיע עם פריד בבריכת הסולטן בשתי הופעות לציבור הדתי־חרדי, וביקש סליחה מציבור זה על רקע חלק משיריו מהעבר שאולי פגעו בו.
גפן אף חבש כיפה לראשו בזמן ההופעה ושר את השיר "מי האיש החפץ חיים", אותו הלחין הרב ברוך חייט, שמילותיו מהתהילים.
ב־22 ביולי הוציא עם כוכבי הסדרה "שבאבניקים" את השיר "לאן אלך" שכתב והלחין.
החל מיולי 2021 שפט גפן בתוכנית הריאלטי "אקס פקטור ישראל", למציאת נציג ישראל באירוויזיון 2022, לצד נטע ברזילי, מרגלית צנעני, מירי מסיקה ורן דנקר.
במסגרת זו, שימש גפן כמנטור של "נבחרת הבנות" של התכנית.
במרץ 2022 יצאה הסדרה "שנות הירח", אשר יצר גפן ועוקבת אחר תחילת הקריירה שלו, בתחילת שנות התשעים.
בשנות ה-20 של המאה ה-21 החל להופיע בהתנחלויות.
באוקטובר 2019 הופיע באלקנה ואמר לקהל: "כולנו גרים בישראל ובגלל זה באתי לכאן" ביולי 2022 הופיע בסלעית, ובאוגוסט הופיע בבית אל לצד אברהם פריד.
ב-11 במאי 2023 ערך את אירוע נשף רוק לכבוד יום הולדתו ה-50 בפארק הירקון.
נכחו באירוע כ-40 אלף איש אף על פי שנערך בזמן "מבצע מגן וחץ" וקיבל אישור להופעה מפיקוד העורף.
בהופעה גפן אירח את מתי כספי, נינט טייב, רמי פורטיס וברי סחרוף.
במקביל באותו חודש, פרסם גפן ספר ילדים בשם "סילברליין", המוקדש לילדיו דילן ואליוט.
הספר נערך על ידי אביו יהונתן גפן, שנפטר כשבועיים לפני שהספר יצא לאור.
ב-20 בדצמבר הוציא גפן את הסינגל "זריחה שחורה".
בשיר משתתפת מיאה ליימברג, שנחטפה לרצועת עזה ושוחררה לאחר מכן.
במאי 2024 ערך בפעם ה-12 את אירוע נשף רוק בפארק הירקון, מול קהל של 60,000 איש.
ב-5 בספטמבר של אותה השנה גפן הוציא את השיר "גבוה" ביום השנה השלישי למותה של תמר עמר השיר הוקלט במשותף עם עמר לפני מותה.
ב-7 באוקטובר, במהלך טקס הזיכרון הלאומי (משפחות 7 באוקטובר), גפן חשף שיר בשם "ארץ הפוכה".
גפן כתב והלחין את השיר וביצע אותו לראשונה על הבמה.
השיר מתאר תחושות של בריחה, אבל ודורות של מלחמה, ומשתמש בביטוי "גנבו את המדינה", שגרר ביקורות על פוליטיזציה של הטקס.
יחד עם "זמן לרומן", שירים אלה ליוו את יציאתו לאור של אלבום האולפן הארבעה-עשר של גפן, "היסטוריה של תאונות".
האלבום יצא לאור ב-12 בפברואר 2025.
ב-29 במאי 2025 הופיע גפן בפארק הירקון במסגרת נשף רוק, שהתקיים בפעם ה-13, מול קהל של כ-55 אלף צופים.
אחות של גפן היא שירה גפן שחקנית וסופרת, הנשואה לסופר והתסריטאי אתגר קרת, ואחות-למחצה מנישואיו השניים של אביו, נטשה רות גפן.
בשנת 1989, הכיר את קארין אופיר, בתו של השחקן והאמן שייקה אופיר, בבית הספר "רימון", בו למדו יחדיו, והשניים ניהלו זוגיות במשך שנתיים.
אופיר השתתפה בשירו של גפן "בית נבנה" ואף הופיעה בקליפ לשיר זה.
בשנת 1992 החל לנהל זוגיות עם אילנה ברקוביץ'.
ב-4 באוגוסט 1996 הם נישאו בחתונת ענק בדולפינריום.
ברקוביץ' השתתפה בקליפים של גפן לשירים "בוכה על הקבר", "אהבנו" ו"אילנה" – שיר שנכתב לכבודה.
ב־2005 התחתן גפן עם הדוגמנית שני פרידן, שהייתה חברתו במשך שבע שנים.
בשנת 2007 נולד בנם הבכור ונקרא בשם דילן, על שם הזמר והיוצר בוב דילן.
ב־8 בינואר 2016 נולד בנם השני, אליוט, שלטענתו נקרא על שם הדמות הראשית מהסרט האהוב עליו, אי.
באפריל 2024 הודיע על אירוסיו לזוגתו מזה שנה, שרון קאופמן.
באוקטובר השניים נישאו בטקס חתונה יהודי בהמבורג.
בינואר 2025 נולד להם בן בשם ג'ון, על שם אביו יהונתן ועל שם המוזיקאי ג'ון לנון.
גפן מתגורר בשכונת צהלה בצפון תל אביב.
גפן מגדיר עצמו כאתאיסט, ועם זאת, בחלוף השנים ובחסות משבר הקורונה התקרב יותר למגזר הדתי-חרדי: בנו דילן עלה לתורה והניח תפילין בבר המצווה שלו בשיתוף ידידו הזמר אביתר בנאי שחזר בתשובה.
גפן אף התנצל במופע משותף שלו עם אברהם פריד על אמרותיו בעבר שאולי פגעו בחרדים, וכן הצהיר בכמה הזדמנויות כי הוא מקווה להאמין באלוהים, וכי חיוני לפעול לקירוב לבבות בין חרדים לחילונים.
עמדותיו של גפן מזוהות עם הזרם השמאלי בפוליטיקה הישראלית, אם כי בשנים האחרונות בהופעותיו גפן מגיע ליישובים דתיים ולהתנחלויות.
לא מוכן לחתום על כזה דבר".
אביב דומם הוא ספר מאת רייצ'ל קרסון שפורסם בספטמבר 1962. ספר זה נחשב כגורם שהזניק את התנועה הסביבתית המערבית.
הספר טען כי לחומרי הדברה השפעות מזיקות על הסביבה, בעיקר על ציפורים.
קרסון האשימה את התעשייה הכימיקלית בהפצת דיסאינפורמציה, ואת פקידי הממשלה בכך שהם מקבלים את טענות התעשייה ללא כל ביקורת.
כאשר פורסם 'אביב דומם', רייצ'ל קרסון כבר הייתה כותבת נודעת בתחום הטבע, אבל היא לא נודעה עד אז כמבקרת חברתית.
הספר זכה לתפוצה רחבה, כיכב כמה שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, ועורר דאגה רחבה בציבור לגבי חומרי הדברה ומזהמים של הסביבה.
הספר נחשב כסיבה לאיסור השימוש המוחלט בדי די טי בארצות הברית.
קרסון החלה להתעניין בהשפעות של חומרים להדברת חרקים, ובמיוחד די-די-טי על הטבע.
אותה עת, בעקבות יעילותו בהדברת מגפות המועברות על-ידי חרקים כמו מלריה, טיפוס, מחלת השינה האפריקנית, ועוד, נתפש הדי די טי בעיני הציבור כמדביר יעיל ללא השפעות לוואי מזיקות.
בעקבות מכתב מהאחראי על שמורת ציפורים במרילנד, שלטענתו הושמדה בעקבות ריסוס מהאוויר של די די טי, החלה קרסון לחקור את הנושא לעומקו.
היא הציעה גישה ביוטית למלחמה במזיקים כחלופה לשימוש בדי-די-טי.
הגורם שהטריד אותה יותר מכל בהתנגדותה לדי די טי, כתבה, היה העובדה ש"כל מה שהיה חשוב לי מכל כחובבת טבע נמצא תחת איום".
קרסון טענה כי בגלל מבנה שרשרת המזון בעולם החי, חומרי הדברה המכוונים להשמיד חרקים משפיעים בסופו של דבר על מארג המזון כולו, וכי בעלי חיים הניזונים מחרקים, בעלי חיים הניזונים מאותם טורפי חרקים ובני אדם יושפעו אף הם מחומרי ההדברה הרעילים.
טענה נוספת אותה שילבה בספר הייתה כי די די טי הוא חומר מסרטן, הפוגע בבני אדם.
בשנת 1962 פרסמה קרסון בהמשכים במגזין "ניו יורקר" פרקים מן הספר, שעוררו מיד עניין רב.
יצרניות חומרי ההדברה הגדולות, ומדענים רבים בתעשיית הכימיקלים תקפו את קרסון ואת טענותיה, ולחץ הופעל על הוצאת "הגטון מיפלין" להימנע מהוצאת הספר.
מן העבר השני, נהנתה קרסון מתמיכה של "הסוכנות להגנת הסביבה" (EPA) בארצות הברית וראשה, ויליאם רקלסהאוס, וכן מארגוני איכות הסביבה של התקופה.
"אביב דומם" יצא בשנת 1962 וזכה להצלחה מסחרית גדולה.
קרסון זכתה לשפע הזמנות לדבר על הספר ועל רעיונותיה, אך נאלצה לסרב לרובן בגלל חולשה מתגברת שנבעה מסרטן השד שהתפתח אצלה כמה שנים קודם לכן.
שנתיים אחרי פרסום הספר, נפטרה קרסון.
"אביב דומם" של קרסון נחשב לספר המכונן של התנועה לאיכות הסביבה בארצות הברית ובעולם המערבי.
הספר היה אחד הראשונים שעסק באיכות הסביבה כמכלול ובהשפעת פעולת בני אדם עליה.
פרופסור גרי קורל העיר כי "'אביב דומם' מאת רייצ'ל קרסון שיחק תפקיד גדול בניסוח האקולוגיה כ'נושא חתרני'; כנקודת מבט שחותרת כנגד הגרעין של חומרנות, מדענות, ושל שליטה הנדסית טכנולוגית על הטבע."
הפעולה להטלת איסור על השימוש בדי די טי בארצות הברית הוכתרה בהצלחה בשנת 1972, שמונה שנים אחרי מותה של קרסון.
אחרי שוועדה שהקימה הסוכנות להגנת הסביבה בארצות הברית הגיעה למסקנה כי הטענות על השפעת הדי די טי אינן נכונות, היפך ויליאם רקלסהאוס, ראש הסוכנות, את מסקנות הוועדה שהקים, ואסר על שימוש בדי די טי בארצות הברית.
ב-1980 הוכר פועלה למען איכות הסביבה בהענקת מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית, על ידי הנשיא ג'ימי קרטר.
ב-22 באפריל 2006, לכבוד יום כדור הארץ, שונה שמו של הגשר ברחוב התשיעי בפיטסבורג ל"גשר ריצ'ל קרסון" כמו כן, הוקם אתר מורשת לאומי בבית הולדתה בפיטסבורג.
בעיני מבקרים, היו גם היבטים שליליים להשפעתו.
במיוחד, עמדו המבקרים על השימוש בנימה מבשרת אסון בספר, ציטוטים סלקטיביים ממחקרים, התעלמות ממחקרים סותרים וטענות שלא היו מבוססות דיין על עובדות.
כפי שכתבו הפרופסורים איימס וג'וקס ב"ריזון" בשנת 1993: "רייצ'ל קרסון כוננה את סגנון הפעולה של התנועות לאיכות הסביבה: הגזמות והשמטת ממצאים רלוונטיים סותרים מתקבלים על הדעת למען המטרה הקדושה." הוויכוח סביב תקפות טענותיה של קרסון בדבר השפעותיו של הדי די טי על בעלי חיים ובני אדם עדיין לא הסתיים.
טענתה של קרסון כי הדי די טי הוא גורם מסרטן עדיין לא זכתה לתמיכה במחקר ישיר כלשהו וקביעתו של ראש ועדת הסוכנות להגנת הסביבה, השופט האדמיניסטרטיבי אדמונד סוויני, כי "די די טי אינו סיכון קרצינוגני לבני אדם" נחשבת תקפה עד היום.
טיעון מרכזי אחר של קרסון בדבר הרעלה משנית, באמצעות אכילת חרקים או בעלי חיים שבגופם יש די די טי גם היא לא זכתה לתימוכין של ממש במחקר.
הטיעון המוכר ביותר של קרסון כאן היה כי די די טי אחראי להדלדלות אוכלוסיית ציפורים טורפות מסוימות, ובראשן העיטם לבן-הראש (סמלה של ארצות הברית), משום שהוא הופך את ביצי הטורפים דקות ושבירות יותר בעקבות הרעלת די די טי.
טיעון זה נדחה על ידי חוקרים.
ביקורת קשה יותר הוטחה בקרסון בגלל נכונותה להתעלם מהתועלת בשימוש בדי די טי לריסון והדברה של מחלות המועברות על-ידי חרקים, כדי לקדם את מה שנתפש בעיניה כשימור הטבע.
האנטומולוג גורדון אדוארדס, איש איכות הסביבה בעצמו, טען כי קרסון הפגינה אדישות לגורלם של בני אדם במקומות בהם היה הדי די טי גורם מציל חיים.
האקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית הצהירה בשנת 1965 כי "במעט יותר משני עשורים, מנע הדי די טי את מותם של 500 מיליון בני אדם".
רחל קרסון, האביב הדומם, הוצאת טבע ובריאות 1962
אביב אור (נולדה ב-4 במאי 1984) היא מאיירת קומיקס ישראלית וממקימי הסטודיו קומיקום.
ציוריה מתמקדים בעיקר בז'אנר הפנטזיה והמדע בדיוני.
עיסוקים נוספים שלה הם איור, ספרים ועיצוב אתרי אינטרנט.
אור החלה לצייר בגיל 12 בהשפעת סדרת הטלוויזיה המצוירת "אקס-מן: סדרת האנימציה".
בתיכון למדה אביב במגמת אמנות ופרויקט הגמר שלה היה חוברת קומיקס בשם אלוניה.
כיום מתגוררת אור בהרצליה ומציירת בסטודיו הקומיקס קומיקום שאותו הקימה יחד עם ערן אביאני.
במסגרת הסטודיו העבירה אור הרצאות וקורסים, בעיקר בכנסי הקומיקס והפנטזיה בישראל.
פרט לפרויקטים של קומיקום ואיורים מזדמנים לספרים ציירה גם את הוובקומיקס "וי בריבוע".
מעבר לפעילותה כמאיירת, אור היא אחת מחברי הפאנל בפודקאסט הספקני "ספק סביר" אשר מתמקד בספקנות מדעית.
לטקסט של ערן אביאני, איירה אביב אור את סיפור הפנטזיה בהמשכים ארינאה.
לאחר מכן, החליטו על הקמתו של סטודיו משותף - סטודיו קומיקום.
בסטודיו ציירה אור, ארבע חוברות קומיקס של ארינאה, ושתי חוברות, בנוסף לחוברת טיזר, של הקומיקס דדליין.
אור מציירת את דמותה בחוברות כפנתרה שחורה.
בארינאה הופיעה הדמות בדפי הסיום במערכון קצר, ובקומיקס דדליין, שמתאר את חייהם של אביאני ואור (הדמויות), קיבלה הדמות תפקיד מרכזי, בעוד שעמיתה מצויר בשני הקומיקסים כדביבון.
וי בריבוע היה פרויקט צד של אביב אור, וובקומיקס קומי ישראלי העוסק במשחקי מחשב ובהווי גיימרי.
אור ציירה את הקומיקס לצד חברה ערן אבירם, והשניים כתבו אותו ביחד.
איי הסערה -ספר ההרחבה למבוכים ודרקונים
בני הפיות מאת זיו קיטרו - אויר ביחד עם פטרי בלנובסקי
הכביש המתבייש מאת איטו אבירם
אביב זמר (נולד ב-6 במרץ 1974) הוא שחקן במאי ומשורר ישראלי.
שיחק בתיאטרון הקאמרי של תל אביב משנת 2002 עד 2017 והיה חבר ושחקן בקבוצת תיאטרון דיוניסאה.
שיחק בתיאטרון באר שבע בשנים 2011-2013 והיה ממקימי תיאטרון תא, מיזם רפרטוארי עצמאי.בפרינג' הופיע בהפקות רבות ומגוונות בתיאטרון צוותא ותיאטרון הסימטה .
שיחק בטלוויזיה בסדרות השיר שלנו לתפוס את השמיים ושבבניקים ובקולנוע בסרטים בוטיק פריז ילדים של אף אחד וסודה.
הוציא לאור שישה ספרי שירה בהוצאת מידן ספרים אישיים.
זמר סיים את לימודי המשחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי בשנת 2002. בשנת 2003 בשיא האינתיפאדה השנייה, הופיע זמר ב"תשעים וחמש פעולות מוצדקות?
אירוע לציון שנה לכליאתו של ותיק סרבני המצפון, יוני בן ארצי ולמחאה על כליאתם החוזרת ועל העמדתם לדין של סרבני המצפון" באולם צוותא, יחד עם שולמית אלוני, רומן ברונפמן, מאיר פעיל, מיכאל בן יאיר, תמר גוז'נסקי ואחרים.
זמר השתתף בהצגות הבאות בתיאטרון הקאמרי: "אמא קוראז'", "כובע הקש האיטלקי", "עד ראייה", "טובים השניים", "קוויאר ועדשים", "המלט", "האב", "כסף עובר ושב", "קומדיה של טעויות", "ריצ'רד השלישי", "קזבלן", "כנר על הגג","פרוסט/ניקסון"," תעלת בלאומילך", "חשמלית ושמה תשוקה","סיפור הפרברים","כטוב בעיניכם".
בתיאטרון גבעתיים השתתף בהצגה: "מסכות או לא להיות"; בתיאטרון באר שבע: "קן הקוקייה"; בתיאטרון הסימטה: "עכבארים", "הרווק", מן פנטזיה", "נראה אותך", "ג'רוזלם", "שביר", "סימביוזה".
תיאטרון צוותא: "פקידת הקבלה","דמיון מודרך"," חשמלית ושמה תשוקה".
בבימויו של עודד קוטלר חתן פרס ישראל לתיאטרון.
עבודתו הראשונה כבמאי המחזה "עד ראייה" מאת יהושוע סובול בתיאטרון הסימטה ביפו בשיתוף עם תיאטרון תא (רפרטוארי עצמאי).
חבר באקטורס סטודיו הישראלי ע"ש אמנון מסקין בניהולו של עודד קוטלר.
חבר שחקן ובמאי בקבוצת תיאטרון תא בניהולו של אלחנן שפירא, (תיאטרון רפרטוארי עצמאי).
בשנת 2005 הופיע בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה לתפוס את השמיים.
בשנים 2006–2007 הופיע בתפקיד משני בעונות השלישית והרביעית של הסדרה השיר שלנו בתפקיד תומר, המפקח על חקירה בלהקה צבאית.
משחק בסדרה שבאבניקים עונה שלישית בתפקיד הרב קרויזר.
שיחק בסרט "בוטיק פריז" בבימויו של מרקו כרמל.
שיחק בסרט "ילדים של אף אחד" בבימויו של ארז תדמור.
שיחק בסרט "סודה" בבימויו של ארז תדמור.
בינואר 2017 יצא לאור ספר שיריו הראשון מילים בהוצאת מידן.
בנובמבר 2019 יצא לאור ספר שיריו השני מפתחות בהוצאת מידן.
במרץ 2021 יצא לאור ספר שיריו השלישי מתיילד בהוצאת מידן.
ביוני 2022 יצא לאור ספר שיריו הרביעי חלקיקים בהוצאת מידן.
באפריל 2024 יצא לאור ספר שיריו החמישי ורדים בחושך בהוצאת מידן.
בדצמבר 2025 יצא לאור ספר שיריו השישי אני גבעות שבורות בהוצאת מידן.
אביב גדג' (נולד ב-16 באוגוסט 1977) הוא זמר ומוזיקאי ישראלי, לשעבר סולן להקת אלג'יר.
גדג' נולד וגדל במושב תלמי אליהו בנגב המערבי, להורים יוצאי אלג'יריה.
בתחילת שנות ה-90 הקים עם חבריו למושב גבריאל בלחסן ודביר לביא את להקת אלג'יר.
הראשון שזיהה את כישרון הלהקה היה אחיו הגדול של גדג', שלום גד (מלהקת פונץ'), שהחליט להקליט ללהקה קלטת, וזו הופצה ועברה מיד ליד במושב.
זמן קצר לאחר מכן, החלה הלהקה להופיע בתל אביב, וחיים שמש, מפיק וראש המחלקה העברית ב"הד ארצי" שנכח באחת ההופעות, החתים את הלהקה על חוזה.
אלבומה הראשון של להקת אלג'יר, "נאמנות ותשוקה" שיצא בדצמבר 1995, לא הצליח מסחרית.
את האלבום הפיק הגיטריסט והמלחין אסף שריג מלהקת איפה הילד והוא התאפיין בצליל ייחודי, שילוב של רוק עם מאפיינים של מוזיקה מזרחית ופיוט.
ב-2004 הוציא גדג' עם חברי אלג'יר גבריאל בלחסן, אביב ברק וגיל פדידה את האלבום "מנועים קדימה".
מתוכו יצאו הסינגלים "קיטש" ו"דם על הים".
גדג' כתב את שירי האלבום בשנים 1996–2002, והם עוסקים בבדידות קשה, בתחושת אובדן ויאוש, אפוקליפסה, אונס ואלימות.
האלבום זכה להצלחה מסחרית, מכר יותר מ-18,000 עותקים והפך את הלהקה למוכרת ומוערכת.
המבקרים שיבחו את האלבום והלהקה ולימים אף כינו את "מנועים קדימה" "האלבום הישראלי הגדול ביותר של שנות ה-2000".
על אלבום זה זכו בלחסן וגדג' בפרס אקו"ם למחבר השנה לשנת 2004.