tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החלה את דרכה המקצועית בענף הפרסום כקופירייטרית במשרדים: גיתם BBDO ויהושע\TBWA ומשם עברה לעולם הכתיבה לטלוויזיה.
בשנים 2011–2013 הייתה חברה בהנהלת איגוד התסריטאים.
החל משנת 2021 מכהנת כחברת דירקטוריון בתל"י (חברת תמלוגים).
בשנת 2020 נבחרה על ידי המגזין "פורבס ישראל" לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל.
מרכוס היא מיוצרי סדרת הסאטירה "היהודים באים" (הערוץ הראשון, ולאחר מכן כאן 11) ותסריטאית ראשית של הסדרה.
בשנת 2015 זכתה התוכנית "היהודים באים" שיצרה עם אסף בייזר בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית תוכנית בידור ומערכונים.
התוכנית עוררה הדים ומחלוקת רבה בעקבות נועזותה וקיצוניותה, אך גם זכתה לתמיכה ממקורות שונים, בין היתר פרקים מהתוכנית הוקרנו בבתי ספר כחלק מלימודי התנ"ך.
על כך אמרה מרכוס: "מצד אחד זה נורא משמח ומצד שני נורא מוזר לנו להיות מחובקים על ידי המערכת (...) אני רגילה להיות בעמדת המורדת.
כמו כן תסריטאית ראשית, יוצרת ובמאית של הסדרה "צפוף" ששודרה בערוץ זום.
בשנת 2017 הסדרה "צפוף" זכתה כסיטקום השנה בטקס נבחרי הילדים, וכמו כן בפרס "סדרת הילדים והנוער של השנה" מטעם המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין.
בשנת 2018 זכתה העונה השנייה של הסדרה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לסדרה קומית לילדים ובפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לתסריט בסדרת ילדים ונוער.
על עונתה הרביעית זכתה הסדרה בפרס האקדמיה לתסריט בסדרה קומית בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער.
מרכוס הייתה עורכת תסריט בערוץ הילדים ובמגוון תוכניות בידור שונות.
מרכוס לקחה חלק בכתיבה, פיתוח, יצירה, בפרויקטים רבים.
"מועדון לילה" (עונה 4, קשת)
"האח הגדול" (עונה 1, קשת)
"לבד בבית" (עונה 3, כאן חינוכית)
מרכוס מרצה על כתיבה קומית וסאטירה באוניברסיטאות, בתי ספר, כנסים מקצועיים ופסטיבלים.
מתגוררת בתל אביב עם שני ילדיה.
נטלי מארי נלסון או בשמה לאחר הנישואים נטלי מארי קויל היא מתאבקת אמריקאית.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה איווה מארי.
כמו כן, מארי היא שחקנית, מעצבת אופנה ודוגמנית.
איווה מארי נולדה בוולנאט קריק, קליפורניה, לאמא ממוצא מקסיקני ולאבא ממוצא איטלקי.
מארי היא הבת הצעירה במשפחה, לצד שלושה אחים גדולים בשם נתן, ניל וניק.
בילדותה רצתה להיות כדורגלנית, אך התכנונים שלה נקטעו בעקבות פציעה בקרסול בתקופתה בתיכון בשנת 2002. איווה מארי בעלת תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בניהול משאבי אנוש, לאחר מכן עברה ללוס אנג'לס במטרה להתחיל בקריירה בדוגמנות ובמשחק.
איווה מארי חתמה על חוזה פיתוח והועברה למתחם האימונים של ה-WWE באורלנדו, פלורידה כדי להתאמן.
במאי 2013 היא הצטרפה לתוכנית Total Divas שמשודרת ב ומסקרת את החיים הפרטיים של המתאבקות של ה-WWE מחוץ לזירה.
כבר לאחר שבועיים של אימונים, מארי קודמה לרוסטר הראשי.
היא צבעה את שיערה לצבע אדום ואימצה את שם הבמה איווה מארי שתחתיו הופיעה.
את הופעת הבכורה שלה ערכה ב-1 ביולי במסגרת פרק של Raw בקטע שנערך מאחורי הקלעים.
ב-22 ביולי איווה מארי הופיעה ביחד עם כוכבות הסדרה Total Divas בתוכניתו של המיז "MizTV", שבה סטרה לג'רי לולר לאחר שהאשים אותה שהיא מנסה ליצור שם לעצמה ובמהלך זה איווה הפכה לדמות הרעה והשנואה על הקהל.
צוות הכוכבות של הסדרה נגרר לפיוד נגד AJ לי שלעגה לבנות, ולמעשה הפכה שוב את מארי לדמות הטובה ביחד עם התאומות בלה (ברי וניקי בלה).
איווה מארי השתתפה בקרבות שלוש על שלוש, שאחד מהם כלל ניצחון שבו איווה הצמידה את טמינה.
באירוע סדרת ההישרדות קבוצת הכוכבות של הסדרה Total Divas (שכללה את איווה מארי) ניצחה את קבוצת "הדיוות האמיתיות" (AJ לי, אלישה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה) בקרב הדחות מסורתי.
כמו כן, בתוכנית Raw יום לאחר מכן, ניצחו אותן שוב.
לאחר שלושה חודשים של היעדרות מהמסך, איווה מארי חזרה ב-14 בפברואר 2014 בתוכנית סמאקדאון כשהיא מנצחת בקרב היחידים הראשון שלה את אלישה פוקס.
ב-6 באפריל במסגרת האירוע הגדול של השנה, רסלמניה 30, השתתפה מארי בקרב של 14 דיוות על אליפות הדיוות, אך בקרב זה האלופה AJ לי הצליחה לשמור על התואר.
ב-26 במאי בתוכנית Raw איווה מארי ניצחה את סאמר רה.
איווה מארי הפסידה פעמיים לאלופת הדיוות, AJ לי, בקרבות שאינם היו על התואר.
איווה מארי שבה לדמות הרעה בחזרה כשהיא מעורבת בעלילה בין סטפני מקמהן שמטילה סדרה של עונשים והתעללויות על התאומות בלה.
ב-7 באוגוסט בפרק של NXT איווה מארי נוצחה על ידי ביילי.
הודות לעזרה מפייג', מארי ניצחה את אלופת הדיוות, AJ לי, בקרבות שהתואר לא היה מונח על הכף, אחד דרך הצמדה בתוכנית Raw ואחד דרך פסילה בתוכנית סמאקדאון.
לאחר חודש של חוסר פעילות, איווה מארי כתבה בדף האינסטגרם שלה ב-9 בנובמבר שהיא מחלימה מפציעה.
באחת מהתוכניות של הסדרה Total Divas הפציעה התגלתה כתוצאה מקרע באחד משתלי החזה שלה.
מארי שבה לזירה ב-9 במרץ כשהיא מלווה לזירה את המתאבקת סאמר רה לקרב נגד AJ לי.
לאחר מכן נעדרה שוב מפעילות, משום שהתאמנה עם אלוף הזוגות של ה-WWE לשעבר, בריאן קנדריק.
איווה מארי חזרה ב-3 ביוני בפרק של NXT וציינה שהיא שבה כדי להתחרות על האליפות תוך כדי קריאות "בוז" רועשות של הקהל.
שלושה שבועות לאחר מכן בקטע שצולם מאחורי הקלעים עם המנהל של התוכנית, ויליאם ריגל, דרש ממנה יותר תוצאות בשביל שיתן לה את מבוקשה וב-22 ביולי איווה מארי ניצחה את קאסי.
איווה מארי החלה להתאבק במופעי NXT שלא משודרים בטלוויזיה ופיתחה פיוד נגד כרמלה, שאחד מהקרבות ביניהן היה ב-26 באוגוסט ובו מארי יצאה עם ידה על העליונה.
רצף הניצחונות של איווה מארי נמשך כשהיא מנצחת מתאבקות כמו בילי קיי וליב מורגן.
ב-18 בנובמבר איתגרה מארי את אלופת הנשים של NXT, ביילי, לקרב על האליפות.
איווה מארי קיבלה את מבוקשה שבוע לאחר מכן, אך הפסידה בקרב לאחר שחברתה ניה ג'קס הפריעה לטובתה בקרב.
באירוע NXT TakeOver: London, שנערך שבועיים לאחר מכן מארי ליוותה את ג'קס לזירה לקרב שלה מול ביילי על אליפות הנשים של NXT.
ב-13 בינואר 2016 בפרק של NXT איווה מארי התחרתה בקרב באטל רויאל אשר קבע את המועמדת לתואר האליפות, בקרב זה כרמלה ניצחה.
ב-10 בפברואר מארי ניסתה להשיג נקמה על הניצחון של כרמלה ותקפה אותה ואת ביילי ביחד עם ניה ג'קס, עד לרגע שהמתאבקת אסקה הגיעה.
שבועיים לאחר מכן מארי וג'קס גברו על ביילי וכרמלה בקרב זוגות.
לאחר הפסקה קצרה מארי חזרה לזירה ב-27 באפריל לקרב, שלא היה על האליפות, נגד אלופת הנשים של NXT, אסקה, מה שלמעשה היה הקרב האחרון שלה ב-NXT.
ב-28 במרץ בפרק של Raw איווה מארי הופיעה חזרה ועזרה לחברותיה לסדרה נגד התקיפה של לאנה, נעמי, טמינה, אמה וסאמר רה.
כתוצאה מכך, נקבע קרב חמש על חמש באירוע המקדים לאירוע רסלמניה 32 בין קבוצת Total Divas (איווה מארי, ברי בלה, אלישה פוקס, נטליה ופייג') נגד קבוצת B.A.D.
& Blonde (נעמי, טמינה, לאנה, אמה וסאמר רה).
בקרב זה קבוצתה של מארי ניצחה לאחר שנעמי נכנעה לברי בלה.
ב-19 ביולי במסגרת הדראפט המסורתי הועברה איווה מארי לתוכנית סמאקדאון ושבוע לאחר מכן אופיינה שוב כדמות הרעה לאחר שהיא מתעמתת עם נשות התוכנית.
ב-18 באוגוסט הושעתה למשך 30 ימים, זאת בגללה שהפרה את תנאי ההעסקה של החברה.
ב-10 בפברואר 2017 איווה מארי הודיעה שיש לה תכנונים מחוץ להיאבקות וחמישה חודשים לאחר מכן בחודש יולי, נודע שמארי לא תהיה חלק מהעונה השביעית של הסדרה Total Divas.
ב-4 באוגוסט ה-WWE שחררו את איווה מארי מהחוזה שלה.
בשנת 2014 איווה מארי נבחרה במקום ה-83 ברשימת "מאה הלוהטות" של המגזין מקסים.
בשנת 2016 איווה מארי ביחד עם חברת Bellami Hair השיקה ליין משלה של תוספות שיער שנקרא TestaRossa.
באותה שנה היא השיקה גם ליין אופנה משל עצמה בשם NEM Fashion.
בשנת 2019 השתתפה בגרסה האמריקאית של תוכנית המציאות "האח הגדול", בעונה השנייה של גרסת ה-VIP, שם הייתה למודחת השישית, כאשר זכתה במקום הראשון השחקנית מריסה ג'ארט וינוקור.
בשנת 2021 שיחקה המותחן הפעולה "מת להרוג" בכיכובו של ברוס ויליס.
בשנת 2021 השתתפה בסדרת הדרמה המוזיקלית "Paradise City" מבית פריים וידאו, בהשתתפותם של בלה ת'ורן, קמרון בויס ודראה דה-מתאו.
ב-23 באוגוסט 2014 נישאה איווה מארי לג'ונתן קויל.
לפני שהצטרפה ל-WWE, מארי הודתה שהיא הייתה בכלא למשך שלושה חודשים בעקבות סדרה של היתפסויות בנהיגה בשכרות.
PWI דירג אותה במקום ה-50 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2016
הקרב הגרוע של השנה (2013) - עם ברי בלה, קמרון, ג'וג'ו, נעמי, נטליה וניקי בלה נגד AJ לי, אלישיה פוקס, אקסנה, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה וטמינה סנוקה
נטלי מוראלס היא שחקנית ובמאית קולנוע אמריקאית.
מוראלס נולדה והתחנכה במיאמי, פלורידה להורים ממוצא קובני.
היא למדה בבית הספר הקתולי סנט אגת'ה ובתיכון בדרום מערב מיאמי.
לאחר מכן השתתפה בסדנת עיתונות של אוניברסיטת מיאמי.
מוראלס התחילה את קריירת המשחק שלה בשנת 2006 בתפקיד אורח בסדרה "CSI: מיאמי".
בשנת 2008 קיבלה את תפקידה המרכזי הראשון בסדרת המדע-בדיוני "The Middleman" ברשת Freeform.
בשנת 2009, שיחקה מוראלס בתפקיד מרכזי בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "צווארון לבן" של ערוץ USA, בתפקיד לורין קרוז, סוכנת FBI צעירה.
במאי 2010, לאחר פיטוריה מצוות השחקנים של "צווארון לבן", החלה לשחק בסדרת קומדיית המצבים "מחלקת גנים ונוף" בתפקיד לוסי, חברתו של טום האוורפורד (עזיז אנסרי).
באותה שנה שיחקה גם בסרט "וול סטריט: הכסף שלעולם לא ישן", המבוסס על הסרט "וול סטריט" של אוליבר סטון.
היא גם שיחקה בתפקידים קטנים בסדרות "בנות", "90210" ובדרמה הפוליטית "חדר החדשות".
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה המצליחה "אשת הגביע".
ב-2015 שיחקה בתור אחת הדמויות הראשיות בתור קלייר לקוסט בסיטקום "הכריש" לצד רוב לאו ברשת הטלוויזיה FOX.
בשנת 2017 שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "Powerless", "נופל וקם" ו"גרייס ופרנקי"; ובאותה שנה הצטרפה כדמות חוזרת לקומדיית האימה של נטפליקס "דיאטת סנטה קלריטה" בכיכובם של דרו ברימור וטימותי אוליפנט.
בשנת 2018 כיכבה מורלס בתפקיד הראשי בסדרה "Abby's" ברשת NBC; אך זו בוטלה בתום העונה הראשונה.
בשנת 2020 הצטרפה לעונה השנייה של הקומדיה השחורה "בשבילי אתם מתים" בנטפליקס; בדמותה של מישל גוטיירז, בת זוגה החדשה של ג'ודי.
בשנת 2021 החלה לדבב בסדרה המונפשת ממוחשבת של פרמאונט+; "ראגרטס" אשר מהווה אתחול לסדרה בעלת אותו שם ששודרה לראשונה בשנת 1991; את דמותה של בטי דה ויל, אימם של התאומים פיל וליל.
עוד בשנת 2021, מוראלס ביימה את קומדיית הנעורים "Plan B" בכיכובם של ויקטוריה מורולס וטימותי גראנדרוס.
עלילת הסרט סובבת סביב שני בני נוער שמחפשים את גלולת היום שאחרי לאחר לילה של מפגש מיני ראשון ומצער.
הסרט זכה לשבחי המבקרים עם המבקרים ששיבחו את הבימוי של מוראלס, כולל לינדה הולמס מ-NPR שכתבה, "ליוצרים ולצוות השחקנים מגיע קרדיט עצום על המהירות שבה הקומדיה הרחבה מתאזנת עם פחד ותסכול אמיתי, וכיצד חלקים מהסרט מתפתחים באופן בלתי צפוי.
הרבה מזה מוכר, אבל מפתיע במיוחד."
באותה שנה היא גם ביימה את סרט הדרמה "Language Lessons" (2021), אותו כתבה יחד עם התסריטאי-במאי מארק דופלאס.
שניהם גם מככבים בסרט, אותה צילמו במהלך מגפת הקורונה.
הסרט מתרחש באפליקציית זום, כאשר מורה לספרדית (מוראלס) מתקשרת עם התלמיד שלה (דופלאס).
קייטי ארבלנד, מבקרת סרטים מאתר IndieWire שיבחה את עבודתה של מוראלס על הסרט.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-71 בברלין במרץ 2021 עם ביקורות חיוביות, והוא יצא לאקרנים ב-10 בספטמבר 2021.
בשנת 2024 היא החלה לשחק בסדרה "האנטומיה של גריי" מעונה 20 ואילך בתפקיד ד"ר מוניקה בלטרן.
באוקטובר של אותה שנה, מוראלס לוהקה למיני-סדרה "החיה שבתוכי" של נטפליקס.
ב-30 ביוני 2017 חשפה מוראלס ברשתות החברתיות כי היא מזדהה כקוויר.
+שנהסרטתפקידהערות2010וול סטריט 2: הכסף מדברלורההולכים רחוקברנדי20116 Month Ruleסופי2012Freeloadersבחורה שווה2017קרב המיניםרוזמרי קזאלס2018ספיידרמן: ממד העכבישמיס קלרוסדיבוב2019שוטר על הדרךניקול מנינג2021הדברים הקטניםהבלשית ג'יימי אסטרדהLanguage Lessonsקארינוגם במאית ותסריטאיתבאושרפטריסיהPlan Bגם במאית2022I'm Totally Fineג'סיקה2023לא לוקחים קשהשרה2024אף פעם לא לבד (אנ')תרזהMy Dead Friend Zoeזואי2025Summer of 69TBAI'm Totally FineIf You Were the Last
נטלי מרטינז היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר מתפקידה כקייס בסרט "מרוץ המוות" (2008), בדמותה של מישל מילר בטלנובלה "בית האופנה" ומתפקידה כאלישה מנדז בסדרה "ממלכה".
מרטינז נולדה במיאמי, פלורידה להורים אמריקאים ממוצא קובני ולה שש אחיות.
היא התחנכה בתיכון סנט ברנדן, אותו סיימה בשנת 2002.
היא החלה לשחק בשנת 2006 בטלנובלה בית האופנה בתפקיד "מישל מילר".
הסדרה שודרה במשך שלושה חודשים.
סרט הקולנוע הראשון שלה היה מרוץ המוות מ-2008 ובהמשך שיחקה במספר סדרות כמו: בתוך הבועה, CSI: ניו יורק, APB וסודות ושקרים.
בנוסף היא השתתפה בסרטוני קליפ של מספר זמרים כמו ג'סטין טימברלייק, שון פול, עמר דיאב, מארק אנתוני ופיטבול.
בשנת 2015 שיחקה במותחן המדע הבדיוני "חי פעמיים" לצדם של ראיין ריינולדס ובן קינגסלי, בבימויו של טרסם סינג ובהפקתו של הישראלי רם ברגמן.
+שנהסרטתפקידהערות2008מרוץ קטלניקייס2011The Baytown Outlawsמארי2012פורעי החוק (אנ')אריאנהסוף המשמרת גבי זבאלה2013עיר שבורהנטלי בארו2015חי פעמייםמדליין ביטוול2016האדמהאווליןמסר מהמלךטריש2017פלישה ביתיתאוליביה2019אגלי דולסמייגןדיבובEl Doradoמריההקרב בביג רוקמריאנהסרט קצר; מתוך "זיכיון פארק היורה"2021מסע בזיכרוןאוורי קסטיו2022ונדל וויילדמריאנהדיבוב
הוא סרט צרפתי מ-2003 אותו ביימה אן פונטיין, הסרט עוסק באישה החושדת כי בעלה בוגד בה.
ב-2009 נעשה חידוש אמריקאי לסרט, קלואי, בעיתון ניו יורק דיילי ניוז נאמר כי הגרסה האמריקאית יותר אירוטית מהצרפתית.
קתרין, גינקולוגית בשנות הארבעים לחייה, מגלה במקרה כי בעלה ברנרד, איש העסקים, בוגד בה.
היא שוכרת נערת ליווי על מנת שתפתה את בעלה ותעדכן אותה בפרטים אודות הפגישות שלהם, היא מבקשת ממנה כשהיא נפגשת עם בעלה לא להציג את הזהות האמיתית שלה ולגלם דמות בשם נטלי, והיא מסכימה לכך.
בין קתרין ל"נטלי" נוצרת מערכת יחסים דו-ערכית, מדי פגישה נטלי מעדכנת את קתרין באופן הפגישות עם בעלה בשפה גסה ומפורטת, לעיתים קרובות קתרין מפסיקה את הפגישות ביניהן עקב הדברים הקשים שהיא שומעת אך לאחר מכן מחדשת את הקשר איתה וקובעת איתה עוד פגישה באופן קבוע.
הקרבה בין שתי הנשים מתעצמת עוד יותר כשנטלי הופכת לחסרת בית קתרין מוצאת לה מקום לגור, היא אף מכירה לנטלי את אמה.
כנטלי ממשיכה לשחק את תפקידה, יום אחד היא מספרת לקתרין כי ברנרד מעוניין לעבור לגור איתה, בעקבות זאת קתרין דורשת הסברים על כך והוא נשבע לה שהוא לא בוגד בה ואין אף אישה אחרת בחייו מלבדה.
קתרין לוקחת את ברנרד לביסטרו שמהווה באופן קבוע את מקום פגישתה עם נטלי, שם נטלי פוגשת את הזוג, בזמן זה נטלי מתוודה כי המציאה ובדתה את הסיפורים שסיפרה לה והיא אף פעם לא נפגשה עם בעלה, לבסוף קתרין מחליטה לסלוח לה ולשכוח מסיפור זה.
שם השחקן/ית שם הדמות פאני ארדן קתרין ז'ראר דפארדיה ברנרד עמנואל ביאר נטלי / מרלן ג'ודית מגרה אמא של קתרין
את תפקיד נטלי הייתה אמורה לגלם ונסה פאראדי אך היא עזבה את התפקיד בשביל הריונה.
נטלי , או בשמה המלא: נטלי אבי , הוא כפר בחוף הדרומי של המפשייר, אנגליה.
הכפר ממוקם מדרום-מזרח לעיר סאות'המפטון, הגובל מצד אחד בחורבות מנזר נטלי ומהצד השני ברויאל ויקטוריה קאנטרי פארק .
בשנת 1800, לכל המאוחר, פרט לחורבות מנזר נטלי , נטלי כלל בעיקר שתי וילות המכונות מבצר נטלי ואכסניית נטלי (Netley Lodge).
הכפר התרחב לאחר הקמת בית החולים הצבאי המלכותי הוותיק (הנקרא בקיצור בית החולים נטלי ) בשנת 1856, בעקבות מלחמת קרים.
בבית החולים נעשה שימוש נרחב החל משנת 1863 ובמהלך מלחמת העולם השנייה עד לסגירתו בשנת 1979, כאשר הוסב לפארק ציבורי, רויאל ויקטוריה קאנטרי פארק .
מוקדם יותר, הריסות המנזר הפכו את נטלי ליעד פופולרי לטיולים היוצאים מסאות'המפטון - גם קסנדרה אוסטין וגם אחותה ג'יין יצאו לטייל במקום, למשל, כאשר שהו בעיירה בשנת 1808.
החלק העתיק ביותר של נטלי שומר על תחושה של כפר מיושן ומוזר במקצת, עם כמה חנויות קטנות ומסורתיות, ושורות של קוטג'ים מדורגים צבעוניים.
הוא ממוקם לאורך החוף המזרחי של מי סאות'המפטון; מהחוף יש נקודות תצפית אל עבר הכפרים Hythe ו-Fawley הסמוכים, אם כי על הנוף משתלט במקצת בית הזיקוק הסמוך .
הרחק מהחוף התפתחו לאורך השנים אחוזות גדולות יותר של בתים שהגדילו מאוד את אוכלוסיית נטלי וטשטשו את הגבול בין נטלי אבי לבין הכפר הסמוך בוטלוקס הית'.
במקום שני בתי ספר הקשורים זה לזה, שהורחבו בסוף שנות ה-80, וכעת מבניהם משמשים בית ספר יסודי לכפר.
יש קומץ כנסיות בנטלי, לרבות כנסיית הקהילה על שם אדוארד המודה.
מתחנת הרכבת נטלי יוצאות רכבות מדי שעה אל סאות'המפטון ואל נמל פורטסמות', באמצעות חברת הרכבות South Western Railway , המספקת קישורים לנוסעים בכפר ומחוצה לו.
נטלי באביט הייתה סופרת נוער ומאיירת אמריקאית זוכת פרסים.
ספרה המוכר ביותר הוא רומן הנוער "מעיין הנצח" אשר נקרא בתרגומים מסוימים גם "טאק לנצח".
נטלי באביט נולדה ב-1932 בעיר דייטון שבאוהיו ארצות הברית (Dayton, Ohio).
אימה הייתה אומנית ותמיד דאגה שתהיה לה ולאחותה גישה לאומנות, מוזיקה וספרות.
היא למדה אומנות בבית הספר הפרטיLaurel School" " בקליבלנד וגם בקולג' (Smith College) במסצ'וסטס.
לאחר שסיימה את לימודיה התחתנה עם סמואל פישר באביט , מנהל אקדמי ויוצא צבא.
לזוג נולדו שלושה ילדים (כריסטופר, טום ולוסי) בין השנים 1956–1960. במהלך בגרותה עברה באביט מדינות רבות ביניהן קונטיקט, טנסי, רוד איילנד וושינגטון הבירה.
בשנת 1966 יצא לאור הספר "The Forty-ninth Magician" אותו כתב בן זוגה סמואל באביט.
זהו הספר הראשון אותו איירה נטלי באביט והוא היווה את תחילת הקריירה שלה בתוך מאיירת וסופרת.
בשנת 1971 זכתה בפרס הראשון שלה על ספר הילדים "Knee-Knock Rise"אשר קיבל את אות ההערכה של ניוברי.ספרה הבולט ביותר "מעיין הנצח" ( באנגלית: Tuck Everlasting ) יצא לאור בשנת 1975. כבר בשנת 1981 יצא לאקרנים עיבוד של הספר שנעשה על ידי סטודיו One Pass Media.
עיבוד נוסף לסרט יצא לאור בשנת 2002 הפעם בהוצאתם של אולפני דיסני בנוסף, בשנת 2013 הספר עובד למחזמר אשר הוצג בברודוויי ב-2016 אך בוטל לאחר חודשים בודדים.
נטלי באביט נפטרה ב-31 באוקטובר 2016, בגיל 84 לאחר מאבק במחלת הסרטן.
היא נפטרה בביתה שבקונטיקט והותירה אחריה בעל, שלושה ילדים ושלושה נכדים צעירים.
במשך השנים נטלי באביט איירה וכתבה סיפורים רבים לילדים ולנוער ורק רומן אחד שיועד למבוגרים ((Herbert Rowbarge.
באביט העידה על עצמה כי בתור ילדה לא אהבה לכתוב בכלל אבל תמיד חלמה להיות מאיירת ואומנית.
האהבה שלה לכתיבה הגיעה מבן זוגה, שכן היא הייתה מאיירת את הספרים שהוא היה כותב וכאשר נהיה עסוק מידי בשביל לכתוב החלה לעשות זאת בעצמה.
כל ספריה של באביט עוסקים ברעיונות גדולים כמו חיים, מוות ופחדים.
נושאים אלו נחשבים כבדים ולא נכתבים עליהם כמעט ספרים לילדים.
בראיון לאתר הוצאת Scholastic"" אמרה באביט כי היא אוהבת לכתוב את הנושאים האלו לילדים מפני שהיא מאמינה שהם מהירי תפיסה וחכמים הרבה יותר ממה שהספרות האמריקאית נותנת להם עליו קרדיט.
היא מאמינה שיש להם יכולת לעסוק בנושאים האלו והייתה רוצה לפתח אצלם את היצירתיות והחשיבה בעזרת סיפורי הפנטזיה מלאי הדמיון שהיא כתבה.
לעומת הרצון שלה לפתח בילדים תכונות רבות, לבאביט מעולם לא היה רצון להעביר להם שום מסר או שיעור.
רק שתיים מיצירותיה של נטלי באביט תורגמו לשפה העברית והן "מעיין הנצח" וספר הילדים "משהו".
מעיין הנצח תורגם לעברית לראשונה בשנת 2003, ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשם: "טאק לנצח".
בשנת 2015 תורגם שוב ויצא במהדורה מחודשת בהוצאת מודן בשם "מעיין הנצח".
העיבוד הקולנועי לספר זה לא הגיע לקולנוע בישראל, אך כן יצא לשירותי הלווין השונים.
נטלי לואיס מיינס היא זמרת אמריקאית, הידועה בעיקר בתור הסולנית של להקת הקאנטרי דיקסי צ'יקס.
ב-1995, אחריי שעזבה את הקולג' מיינס שימשה כמחליפה של הסולנית הקודמת של הדיקסי צ'יקס, לורה לינץ'.
מאז הלהקה זכתה להצלחה מסחררת כאשר במהלך הקריירה שלהן מכרו עשרות מיליוני אלבומים וזכו בעשרות פרסים ביניהם 10 פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי ו-13 פרסי גראמי (בין היתר גם בפרס אלבום השנה).
בשנת 2013 יצאה מיינס לקריירת סולו כאשר הוציאה את אלבומה "Mother" אך האלבום לא זכה להצלחה גדולה.
מיינס נולדה בלאבק שבטקסס, ארצות הברית, ללויד מיינס, מפיק וכותב שירי קאנטרי וטינה מיי מיינס.
היא למדה בבית הספר היסודי נט ויליאמס לאבק וכבר אז סיפרה כי שאפה להיות כוכבת.
בתיכון היא למדה בבית הספר או.אל סלטון ג'וניור והייתה בנבחרת המעודדות של בית הספר ובמקהלת בית הספר.
בשנת 1992 היא סיימה את התיכון.
מיינס סיפרה כי סבלה בתיכון מאורח החיים השמרני ומהעובדה כי הייתה בבית ספר ציבורי למיעוטים אך כי קיבלה את כל בני המיעוטים איתם היא למדה.
לאחר שסיימה את התיכון למדה מיינס בכמה מכללות.
היא למדה שני סמסטרים לימודים הקשורים לתחום הרדיו במוסד לא מוכרז במערב טקסס ושנה וחצי נוספות במקום אחר.
עוד באותה תקופה חבריה היו מספרים כי אהבה לעסוק בפוליטיקה וכי היו לה דעות מוצקות מאוד, בדומה לאביה ואהבה להיכנס לוויכוחים פוליטיים ולפרוק את זעמה על המצב הפוליטי במדינה.
היא הייתה נחשבת למעריצה של מושלת טקסס אן ריצ'רדס.
בנוסף באותה תקופה היא אהבה להתנסות בסגנונות כמו רוק אנ' רול, R&B ורוק אלטרנטיבי.
ב-1994 קיבלה מלגה על מנת ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה.
היא למדה בתוכנית הדיפלומה בברקלי אך נשרה לפני סיום לימודיה.
בשנת 1995 עשתה קורס קיץ באוניברסיטת טקסס טק בנושא חיות בר.
דריסת הרגל הראשונה של מיינס בעולם המוזיקה הייתה כאשר השתתפה בשיר "White Women's Clothes" של הזמר אנדי ווילקינסאן.
בהמשך שישמה כזמרת ליווי באלבום הבכורה של פאט גרין.
בסוף השנה היא הצטרפה לדיקסי צ'יקס בתור הסולנית כאשר החליפה את מייסדת הלהקה לאורה לינץ'.
בנוסף לשירה היא גם ניגנה בגיטרה ובס בלהקה.
בנוסף גם הייתה שותפה לכתיבת חלק משירי הלהקה, ביניהם הלהיט "Without You".
באלבומם אשר יצא ב-2006 היא אף הייתה שותפה לכתיבת כל השירים באלבום.
אותו אלבום מכר שני מיליון עותקים בארצות הברית וכלל בתוכו את הלהיט "Not Ready to Make Nice" שאף זיכה את הכותבים שלו בפרס שיר השנה בגראמי.
שיר זה עסק במחלוקת ששררה סביב הלהקה ב-2003 בעקבות התבטאותה של מיינס כנגד נשיא ארצות הברית באותה תקופה בנושא הפלישה לעיראק במהלך הופעה חיה של הלהקה בלונדון.
מיינס גפפ שיתפה פעולה עם מוזיקאים אחרים במהלך הקריירה שלה.
ב-1999 היא לקחה חלק בסיבוב ההופעות של הזמרת שריל קרואו.
בהמשך היא עבדה עם אמנים נוספים כמו צ'ארלי רובינסון, סטיב ניקס, נייל דיימונד ועוד.
בנוסף במהלך השנים התארחה מספר פעמים בתוכנית הרדיו של הווארד סטרן.
במאי 2013 הוציאה מיינס אלבום סולו ראשון.
האלבום הופק על ידי בן הרפר והכיל מספר גרסאות כיסוי.
מבחינת לירית הוא עסק באימהות, פמיניזם ומערכות יחסים.
במהלך חייה השתתפה מיינס במספר אירועי גיוס תרומות העלאת מודעות בנושאים שונים ביניהם:
לג'נדרי בינגו - משחקי בינגו שמתקיימים מדי שבוע בהנחיית מלכות דראג בלוס אנג'לס כאשר כל ההכנסות מהאירוע משמשות לצדקה.
סקראבל אנדר דה סטארס - מיזם מיוחד ובו אנשים תורמים חפצים למכירה פומבית שכל הכנסותיה הולכות למחקר של בית החולים לילדים בסנט ג'וד.
מיינס תרמה חפצים למכירה גם.
הקרן של דייוויד לינץ' - מופע התרמה מיוחד שנערך בשביל הקרן ובו מיינס והדיקסי צ'יקס הופיעו.
ב-1997 התחתנה מיינס עם הבסיסט מייקל טאראביי בטקסס ולאחר מכן השניים עברו להתגורר יחדיו בנאשוויל, טנסי אך לאחר שנתיים הזוג התגרש.
במאי 1999 היא הכירה את השחקן אדריאן פסדר בחתונה של אמילי רוביסון וצ'ארלס רוביסון.
השניים נישאו ביוני 2000 בכנסייה בלאס וגאס.
שנה לאחר מכן ילדה מיינס את בנה הראשון ג'קסון ובשנת 2004 ילדה את בנה השני בקט.
בזמן נישואיה כינתה את עצמה מיינס בשם "נטלי פסדר" על שם המשפחה של אדריאן.
השניים חיו ביחד באוסטין ובניו יורק סיטי.
ב-2017 השניים הודיעו על כוונתם להתגרש ובסוף 2019 הם השלימו את התהליך.
מיינס מחשיבה את עצמה למעריצה של שדרן הרדיו הווארד סטרן ולחברה שלו.
מיינס נוהגת לעשות מדיטציה טרנסצנדנטלית.
מיינס ניהלה ריב תקשורתי עם הזמר טובי קית' בשנת 2002 לגבי השיר שלו "Courtesy of the Red, White and Blue".
בהמשך הסכסוך שלהם העמיק כאשר מיינס אמרה בהופעה של הדיקסי צ'יקס בלונדון ב-2003 כי היא "מתביישת שנשיא ארצות הברית מטקסס", כאות מחאה כנגד פלישת ארצות הברית לעיראק.
מיינס מתחה ביקורת פומבית על השיר של קית' כאשר אמרה: "אני שונאת אותו, הוא שיר שמעיד על בורות וזה גורם למוזיקת קאנטרי להישמע בורה.
הוא מכוון לתרבות רעה ולא רק לאנשים שעשו דברים רעים.
חייבים להיות קצת עם טקט, לא הגיוני שכל אחד יכול לכתוב משפטים כמו 'אני יכול להכניס לך סירה לתחת'".
קית' בתגובה אמר: "אני אקבור אותה.
היא לעולם לא כתבה משהו שהפך ללהיט, וזה מה שאני עושה — אני כותב שירים".
הסכסוך בין השניים החריף כאשר מיינס אמרה בהופעה של הדיקסי צ'יקס בלונדון כי הן לא רוצות את המלחמה מול עיראק וכי הן מתביישות בכך שנשיא ארצות הברית מטקסס.
בתגובה לכך קית' באחד מסיבובי ההופעות שלו הציג תמונות לעגניות של מיינס עם סאדם חוסיין.
לאחר מכן לבשה מיינס עם האותיות "FUTK" בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי שהתקיים במאי אותה שנה מה שגרם לרבים לחשוב שמדובר בראשי תיבות של "לך לעזאזל טובי קית'" אך מיינס אמרה שהראשי התיבות היו "חופש, מאוחדים, יחד בחסד".
אם כי בסרט הדוקומנטרי שיצא על הדיקסי צ'יקס ב-2006 הוקלטה שיחה של מיינס בה היא אמרה כי ראשי התיבות של החולצה אכן היו כמו שאנשים חשבו.
דבר אחד שמעולם לא עשיתי זה להיכנס באמן אחר ובאומנות שלו".
אם כי בתחילת 2007 המשיך להראות קית' בהופעותיו שכביכול מכוונות לאמירה של מיינס אך קית' הכחיש זאת ואמר כי התמונות לא קשורות למיינס.
המחלוקת בעקבות פלישת ארצות הברית לעיראק
ב-10 במרץ 2003, תשעה ימים לפניי פלישת ארצות הברית לעיראק הדיקסי ציקס הופיעו בלונדון במסגרת סיבוב ההופעות שלהן "Top of the World Tour" ובמהלך ההופעה מיינס אמרה לאחר ששרה את השיר "Travelin' Soldier" שהן לא תומכות בפלישת ארצות הברית לעיראק ושהן מתביישות בעובדה שנשיא ארצות הברית מטקסס.
אנשים רבים שהאזינו למזויקת קאנטרי וללהקה בפרט תמכו במלחמה וכתוצאה מכך הערתה של מיינס עוררה סערה רבה בארצות הברית.
אלפי תחנות רדיו החרימו את הלהקה ואף חברות הלהקה קיבלו איומים על חייהן.
בעקבות כך מיינס התנצלה באופן פומבי על התקרית אך בשנת 2006 היא אמרה שהיא מבטלת את ההתנצלות מכיוון שג'ורג' דבליו בוש לא ראוי לכבוד: "אני כבר לא מרגישה ככה.
אני לא מרגישה שהוא חייב כל כבוד כלשהו ...
אם אנשים יבקשו ממני להתנצל על סמך מי שאני ...
אני לא יודע מה לעשות בקשר לזה.
אני לא יכול לשנות את מי שאני." בעקבות כך הצלחתן המסחרית נפגעה.
אם כי למרות זאת גם לאחר הערתה של מיינס עדיין הגיעו מעריצים רבים להופעתם הראשונה בארצות הברית מאז התקרית.
מיינס אמרה בתגובה לכך בהופעה: "אמרו לנו שלא תבואו אך ידענו שזה לא נכון כי יש לנו את המעריצים הגדולים ביותר בכל העולם".
אף על פי שהגיע קהל רב להופעותיהן של הלהקה גם לאחר התקרית הלהקה החלה לקבל איומים על חייהן.
בעקבות כך האבטחה הוגברה בכל המקומות בהן הופיעו הלהקה וגם נוסף גלאי מתכות בכניסה לכל הופעה.
ב-6 ביולי מיינס טענה כי קיבלה איום רציני במיוחד ובעקבות כך האבטחה סביב הלהקה תוגברה גם בהגעה הלוך ובחזרה מהמופע שהתקיים באותו יום.
לאחר מכן מיינס אמרה כי היא לא מחפשת מלחמות מיותרות אלא שהאירוע הזכיר לה את התיכון: "לכעוס, להיות בטוח שאתה צודק וזה הדברים שאתה עושה שהם חשובים.
אתה לא מבין שאתה לא מרגיש את הרגשות האלה עד שאתה עושה זאת.
ואז אתה מבין כמה החיים מעניינים יותר".
בעקבות האירוע יצאו שני סרטים דוקומנטריים: "Protesting the Dixie Chicks" ו"דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר" אשר שניהם עסקו ביום המופע שבו נאמרה ההערה ובהשלכות שבאו אחר כך.
בעקבות כך נשאלה מיינס בריאיון לדיילי טלגרף על ההשלכות שבאו כתוצאה מהאירוע דבר אשר שוב עורר מחלוקת:
"המדינה כולה אולי לא מסכימה איתי, אבל אני לא מבינה את הצורך בפטריוטיות; למה אתה צריך להיות פטריוט?
האדמה הזו היא האדמה שלנו?
אתה יכול למצוא חן בעיניך היכן שאתה גר ולאהוב את חייך, אך באשר לאהוב את כל המדינה ...
אני לא מבינה מדוע אנשים דואגים לפטריוטיות".
בשנת 2007 זכו הדיקסי צ'יקס בחמישה פרסי גראמי למרות ההפסד בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי.
באחת מהפעמים בהם זכו במהלך הטקס אמרה מיינס בנאום הזכייה שלהן: "אני חושבת שאנשים משתמשים בחופש הדיבור שלהם עם כל הפרסים האלה.
בסוף 2007 השתתפו הדיקסי צ'יקס בעצרת מחאה כנגד הרשעתם של שלישיית מערב ממפיס.
שלישיית מערב ממפיס היו שלושה גברים אשר הורשעו ברצח של שלושה נערים במערב ממפיס בשנת 1993. במהלך העצרת מיינס נאמה ובמהלך נאומה אמרה כי עדויות DNA חדשות מוכיחות כי אביו החורג של אחד הנערים שנרצחו היה מעורב בפרשה ואף פרסמה על כך מידע באתר הרשמי של הדיקסי צ'יקס.
כתוצאה מכך טרי הובס, האב החורג שעליו היה מדובר הגיש תביעה כנגד מיינס בטענה כי בעקבות פרסומיה ההכנסה שלו נפגעה וכך גם המוניטין שלו מה שגרם לו למצוקה נפשית.
אך בדצמבר 2009 נודע כי התביעה נדחתה.
ב-19 באוגוסט 2011 שוחררו שלישיית מערב ממפיס ממאסרם ומיינס קראה באותו יום בהופעה של אדי וור לתמוך בשחרורם.
נטלי שרה מאסנה היא אשת עסקים בריטית-אמריקאית.
היא מייסדת ומנכ"לית חברת האופנה Net-a-Porter.
נטלי רוני נולדה בלוס אנג'לס למשפחת עיתונאי אמריקאי ודוגמנית בריטית.
היא גדלה בפריז ולאחר שהוריה נפרדו, חזרה עם אביה ללוס אנגלס.
היא סיימה לימודי ספרות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ותקופה מסוימת עבדה כדוגמנית ועיתונאית.
במחצית שנות ה-90 של המאה ה-20 היא עברה ללונדון בה הקימה אתר אינטרנט בתחום האופנה.
בשנת 1996 היא התחתנה עם ארנו מאסנה (התגרשו בשנת 2011).
בשנת 2010 האתר נמכר תמורת 50 מיליון לירה שטרלינג, אך נטלי מסנה נותרה להיות בין מנהלי החברה.
בשנת 2013 החברה העסיקה כ-2600 עובדים ושווי שלה היה כ-350 מיליון לירות.
בשנת 2013 נטלי מסנה החלה לכהן כיושב ראש מועצת האופנה הבריטית והייתה אחראית על ארגון שבוע האופנה ופעילויות נוספות של המועצה לקידום תעשיית האופנה של המדינה.
היא עזבה את התפקיד בשנת 2018.
נטלי מאסנה מעורבת ביוזמות שונות בתחום האופנה לרבות חברת "Glossier, חברת אופנה של קלואי קרדשיאן ועוד.
על תרומתה לקידום האופנה היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית בשנת 2009 ובשנת 2016 קודמה לדרגת קצינת המסדר.
בשנת 2014 היא נכללה ברשימת 100 אנשים המשפעים של טיים.
נטלי וין היא יוטיוברית, הוגת דעות ופרשנית פוליטית אמריקאית.
וין צברה פופולריות רבה ברשת דרך ערוץ היוטיוב שלה שנקרא ContraPoints (בתעתיק: קונטרה פוניטס; בתרגום חופשי: "נקודות נגדיות") בו היא מעלה מאמרי-וידאו מסוגננים דרכם היא חוקרת סוגיות שונות בנושאי פוליטיקה, מגדר, אתיקה, גזע, תאוריה ביקורתית ופילוסופיה.
סרטוני הווידאו שלה עוסקים בנושאים פוליטיים וחברתיים, ולעיתים מספקים טיעוני נגד לוויכוח פוליטי מול עמדות ימניות ושמרניות.
רבים מסרטוני הווידאו שלה בנויים כוויכוחים בין דמויות שונות שהיא מגלמת בעצמה.
הסרטונים שלה זכו לביקורת חיוביות בין היתר גם בשל השימוש הייחודי בתפאורות ובתלבושות המעוצבות בקפידה ובזכות הטון ההומוריסטי והאפל שלה.
וין נולדה ב-21 באוקטובר 1988 בארלינגטון, וירג'יניה, וגדלה באותה מדינה.
אביה הוא פרופסור לפסיכולוגיה ואמהּ רופאה.
לאחר שלמדה פסנתר במכללת ברקלי למוזיקה, למדה פילוסופיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, ולאחר מכן עברה לאוניברסיטת נורת'ווסטרן כדי להמשיך לתואר ללימודי דוקטורט בפילוסופיה, שם שימשה גם כמתרגלת.
היא פרשה מהאקדמיה לפני שהשלימה את לימודיה, באומרה כי "הרעיון להיות אקדמאית למשך שארית חיי הפך למשמים עד לכדי ייאוש קיומי".
היא עברה לבולטימור עבור מערכת יחסים, שבסופו של דבר נכשלה.
לאחר הפסקת תוכנית הדוקטורט שלה, וין כתבה ספרות, לימדה פסנתר, ועבדה בתור עוזרת משפטית וקופירייטרית.
בסופו של דבר החליטה וין להתחיל ליצור סרטוני וידאו באתר יוטיוב.
וין החלה לפרסם סרטוני יוטיוב בשנת 2008, בתחילה התמקדה בביקורת על הדת ובעמדותיה שלה כאתאיסטית וכספקנית.
בשנת 2016, היא פתחה את הערוץ ContraPoints בתגובה לגיימרגייט ולשכיחות הולכת וגוברת של יוטיוברים המשתייכים לימין האלטרנטיבי (Alt-right).
תכניה כללו בעיקר ביקורת נגדית לטענותיהם (ומכאן שם הערוץ).
סרטוני ContraPoints מוקדמים התייחסו גם לנושאים כמו גזע, גזענות ורדיקליזציה ברשת.
בסרטוניה, וין משתמשת בפילוסופיה, סוציולוגיה וניסיון אישי כדי להסביר רעיונות שמאליים ולבקר נקודות דיבור שמרניות, ליברליות, ימניות-אלטרנטיביות ופשיסטיות.
לסרטונים של וין טון לוחמני אך הומוריסטי, המכיל קומדיה שחורה וסוריאליסטית, עוקצנות סרקסטית, ועיסוק במיניות.
לעיתים קרובות היא ממחישה מושגים על ידי משחק דמויות שונות המתכווחות ביניהן.
הסרטונים זכו לשבח בשל רמת ההפקה הגבוה והמיז-אנ-סצנה הכוללת התאורה דרמטית, תלבושות משוכללות ואסתטיקה תזזיתית.
האסתטיקה שלה מושפעת בין היתר גם מביצועי מופעי דראג.
בראיון משנת 2019 היא התלוצצה שאם שמרנים ממילא היו קוראים לה דראג קווין, אז היא בחרה להיות "מלכת הדראג האקסטרוגנטית ביותר ביוטיוב".
ערוץ היוטיוב שלה ממומן באמצעות פלטפורמת מימון ההמונים פטריון , וין היא בין 20 היוצרים המובילים באתר.
החל מפברואר 2021 היו לוין כ-14,000 תומכי פטריון.
בראיון לפודקאסט עם כריס הייז, וין הצהירה שהיא עושה כמעט את כל עבודות ההפקה בסרטוניה בעצמה, כולל כתיבה, מחקר, עבודת מצלמות ועריכת וידאו.
הסרטונים של ווין זכו לשבחים בזכות הבהירות, הניואנסים וחוש ההומור ה"אינטרנטי" שמצליח למשוך את תשומת לב הצופים.
ג'ייק הול, ממגזין Vice, כינה את וין "אחת ממסאיות-הווידאו החריפות והמשכנעות ביותר ביוטיוב".
במאמר שפורסם ב-The Verge וין תוארה בתור ה"אוסקר וויילד של יוטיוב".
במגזין ניו יורק נכתב: "ContraPoints היא טובה מאוד.
ללא קשר לעניין אול לחוסר העניין של הצופים במלחמות התרבות באינטרנט, נאו-נאצים ביוטיוב, או כל אחד מהנושאים הנרחבים הנוספים בסרטונים שלה, הם מצחיקים, ביזארים, משכילים ומרתקים." נתן ג'יי.
רובינסון מכנה את ContraPoints "מלחמת-בזק של אישה אחת כנגד הימין ביוטיוב", ומתאר את סרטוני הווידאו שלה כ"לא דומה לשום דבר שראיתי [...] היא מראה כיצד צריך להתנהל ויכוח: לא על ידי מתן אינץ לרעיונות רעילים, אלא על ידי הבאת רעיונות חכמים ומעולים, בדיחות מצחיקות ותלבושות אלגנטיות יותר למאבק."
הערוץ מאופיין כמתאים באופיו לקהל דור המילניום, בשל סגנונו ההומוריסטי והתייחסותו הישירה לתרבות המקוונת.
הניתוח של וין על השימוש של פשיסטים בממים ובסמלים מקודדים צוטט על ידי המרכז המשפטי לדרום העני במאמר המסביר את השימוש של תנועות עליונות לבנה בסימן "👌" .
העיתונאית ליזה פתרסטון המליצה על הערוץ, ואומרת כי היא עושה "עבודה נהדרת" בהכרה בנקודות התקפות של יריביה תוך ניתוק ויכוחים חלשים וחשיפת השפעתה של סדר יום פוליטי של ימין קיצוני שלעיתים לא נודע.
בנובמבר 2018, לאחר שסרטון של וין העוסק באינסל הגיע ליותר ממיליון צפיות, "הניו יורקר" פרסם סקירה של הערוץ, ותיאר את וין כ"אחת מבין הדמי-סלבריטאיות המועטות באינטרנט שהן חכמות כפי שהן חושבות שהן, ואחת מבין השמאלנים הבודדים בכל מקום שהם ייחודיים מבלי לשעמם".
האטלנטיק שיבח את השימוש של וין ב"סטים שופעים, תאורה סוערת ומוזיקה מקורית של המלחינה זואה בלייד".
"פוליגון" כינתה את הסרטון שלה על תרבות האינסל כאחת מעשר מסות-הווידאו הטובות ביותר של שנת 2018. במאי 2019, היא הגיעה למקום הראשון מתוך 100 ב"רשימת Dazed" המדרגת אנשים ש"העזו לתת לתרבות זריקה בזרוע".
בספטמבר 2019 תיארה וין ברשת החברתית טוויטר שהיא לעיתים מובכת כשהיא נשאלת בהקשרים מסוימים לתאר את כינויי המגדר המועדפים עליה.
הציוצים זכו לביקורת כמזלזלים בג'נדרקווירים שמשתמשים בכינויים שאינם "אתה/הוא" (he/him) או את/היא (she/her).
לעומת זאת, פרופסור לאל צימן סבר ש"וין צודק לחלוטין שאנשים יעסקו בפרקטיקה זו בדרכים שיכולות להיות בעייתיות במקצת".
בעקבות הטרדה שלילית מתמדת, ווין ביטלה את חשבון הטוויטר שלה למשך שבוע, ולאחר מכן פרסמה התנצלות.
זמן קצר לאחר מכן, הסרטון "שפע" (Opulence) של ווין הציג ציטוט של ג'ון ווטרס שהוקרא על ידי השחקן הפורנוגרפי הטרנסקסואל באק אנג'ל, שדעותיו על טרנסג'נדרים ואנשים לא-בינארים עוררו ביקורת, כולל על ידי מי שרואה בדעותיו של אנג'ל טרנסמדיקאליות.
היא ספגה ביקורת על כך שהיא הציגה את אנג'ל והעיתונאית אנה ואלנס.
ווין, כמו גם יוטיוברים אחרים הקשורים לערוץ שלה, הוטרדו רבות.
הסרטון "Canceling" (ביטול) של ווין הפורסם בינואר 2020, התייחס הן לביקורת עליה והן להטרדות כלפיה, ולהקשר הרחב יותר של "תרבות הביטול".
הסרטון זכה לשבחים על ידי רובי סייב של "מ-Reason".
בראיון ל"גרדיאן" אודות הסרטון שלה "ג'יי קיי רולינג" בינואר 2021, שבו התייחסה שוב לתרבות הביטול בהקשר של TERF, היא הביעה חוסר עניין כללי בביטול מישהו, ואמרה כי יש לחלק ביקורת תקפה בצורה בונה, כדי לחנך אנשים.
בשנת 2020 וין זכתה עם ערוץ היוטיוב שלה "ContraPoints" בפרס הקומנטר הטוב ביותר (Best Commentary) בטקס פרסי הסטרימי .
וין היא אישה טרנסג'נדרית, נושא שחוזר רבות בסרטוניה.
היא החלה את תהליך ההתאמה המגדרית שלה בשנת 2017. היא הזדהתה בעבר כג'נדרקוויר.
וין היא פמיניסטית וכינתה את עצמה סוציאל-דמוקרטית ודמוקרטית-סוציאליסטית, והפגינה תמיכה בעמדותיו של ברני סנדרס בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020. מאז 2017 היא מתגוררת בבולטימור.
בשנת 2020, היא יצאה מהארון כלסבית בסרטון שלה "Shame" (בושה).
רשימת הפרקים הבאה כוללת רק פרקים שעדיין נגישים בערוץ היוטיוב "ContraPoints".
בפברואר 2020, ווין העבירה לצפייה פרטית בלבד את כל הסרטונים שיצרה לפני אוגוסט 2017 (אז החלה במעבר המגדרי שלה) בטענה שהם "כבר לא מייצגים את האדם שהפכתי להיות".
וין פרסמה תמלילים של רוב הסרטונים הישנים שלה באתר הרשמי שלה.
נטלי סנדטורב היא מוזיקאית ג'אז נורווגית (שירה, Waterphone, הרמוניום, ומוזיקה אלקטרונית).
היא למדה ג'אז, מוזיקת אלתור ומוזיקה אלקטרונית באקדמיה למוזיקה הנורווגית באוסלו וב-Griegakademiet בברגן.
היא ידועה בחיפוש שלה אחר ביטויים שונים בתוך מוזיקת האלתור וביצועי סולו עם הרכבים שונים.
סנדטורב הקימה את להקת "Polygon Junx" בברגן בשנת 2011, יחד עם אמן הנויז ג'ון הגרה והמתופף תור וורלנד מלהקת "Staer".
הם משלבים בנגינה שלהם ג'אז מוזיקה עכשווית, רנויז, רוק ואימפרוביזציה חופשית, ויוצרים צליל בלתי צפוי וייחודי.
בשנת 2012 הם ניגנו בז'נבה, שווייץ, ב-"Landmark and Playdate" (ברגן, נורווגיה), האק (טרונדהיים, נורווגיה) ו-Blowout (אוסלו, נורווגיה).
באותה שנה הם גם הופיעו ב-"Det Norske Studentersamfunn" (אגודת הסטודנטים הנורווגית) באוסלו בהשתתפות נגנית הקלידים מרטה אברסון ונגן הסקסופון קג'טיל מוסטר.
בשנת 2013 יצאה סנדטורב לסיבוב הופעות עם הרכב הג'אז "Morning Has Occured" יחד עם נגן הסקסופון קארל סגלם, ואף הופיעה בסיבוב הופעות עם בן זוגה אולה מופג'ל (המתופף של Morning Has Occured), והופיעה שלושה קונצרטים בקרקוב ובברלין, בנוסף לקונצרטים בנורווגיה.
היא ערכה פרויקט יחיד לקול ואלקטרוניקה שהוצג ב-"Bergen International Festival", שם ביצעה קונצרט לילדים לפסטיבל המוזיקה.
בשנת 2013, בפסטיבל "Julejazz" באולסון, שיתפה פעולה, כשלישייה, עם האחים כריסטיאן ואנדראס סקאר ווינטר.
סנדטורב ידועה בעיקר כזמרת המובילה של הרכב "Morning Has Occured", יחד עם נגנית הקלידים מרטה אברסון, הם ערכו סיבוב הופעות באירופה בשנת 2014. הם השתתפו בתחרות בפסטיבל הג'אז הבינלאומי "Vossajazz" בעיר ווס בנורווגיה ובתחרות נגני הג'אז הצעירים "JazzIntro".
הם קיבלו ביקורות טובות על הופעות בפסטיבלי ג'אז נורווגיים כמו פסטיבל "Midtsommejazz", פסטיבל הג'אז הגדול של נורווגיה – Nattjazz, פסטיבל Vossajazz, בפסטיבל "MaiJazz" שמתקיים בעיר סטוונגר בדרום מערב נורווגיה, פסטיבל "AnJazz" הנערך בעיר האמר בנורווגיה, ובפסטיבל "Balejazz".
סנדטורב העלתה את הרעיון הניסיוני למפגשים מאולתרים בין אמני שירה וגיטריסטים חדשניים דבר שבא לידי ביטוי באלבום הצמד "The Jist" עם הגיטריסט והמאלתר טורגיר סטנדל.
בשנת 2015 יצא לאור אלבום הסולו הראשון שלה "Pieces Of Solitude", בחברת התקליטים Va Fongool.
בשנת 2015 ביצעה פרויקט דואו יחד עם הרב-נגן הבריטי סטיב ברספורד בפסטיבל "Blow Out!" באוסלו.
סנדטורב היא גם היזמית של סדרת הקונצרטים "Playdate" בברגן ו-"Jugendjazz" באולסון.
נישאה ב-29 ביולי 2016 למתופף Ole Mofjell ומתגוררת כיום בקופנהגן שבדנמרק.
בשנת 2016 היא זכתה בפרס "Sparebank 1" עבור "נגן הג'אז המוכשר" בפסטיבל Moldejazz.
נטלי מסיקה (נולדה ב-1965) היא ארכאולוגית, גאוגרפית וסופרת העוסקת בתיעוד מבנים היסטוריים לשימור.
הוריה של מסיקה נולדו בעיר הנמל ביזרטה שבצפון תוניסיה למשפחה יהודית תוניסאית, בתקופה של התרחבות ההשפעה הצרפתית על חיי הקהילה היהודית שם, תחת השלטון הקולוניאלי.
היא נולדה בעיר ניס בצרפת, אליה היגרו הוריה בשנת 1961. משפחתה עלתה לישראל בשנת 1969 והתגוררה בנצרת עילית.
מסיקה היא בוגרת אוניברסיטת חיפה מהחוגים לארכאולוגיה ואמנות יצירה.
היא מוסמכת האוניברסיטה העברית בירושלים מהחוג לארכאולוגיה.
עבודת התזה שלה עסקה בצלמיות חרס מהתקופה הפרסית-הלניסטית מעכו.
בשנת 2008 קיבלה תואר שלישי בחוג לארכאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב בנושא ניתוח אתרים עירוניים בתקופת הברזל ב'.
בין השנים 1990-1995 עבדה כארכאולוגית ברשות העתיקות.
בעונות הקיץ בשנים 1996-1999 הייתה מנהלת בצוות החפירה במשלחת האנגלו-אמריקאית בפומפיי.
בין השנים 1997–1998 הייתה עוזרת הוראה בחוג לגאוגרפיה וארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 1999–2004 הייתה מרצה בחוג לארכאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב, בתחום יישומי מחשב.
בין השנים 2001–2005 הייתה מנהלת ואוצרת מוזיאון רמלה.
משנת 1996 היא יועצת שימור עצמאית באתרים ארכאולוגיים, אתרי מורשת ומבנים היסטוריים לשימור, שחזור ופיתוח.
מסיקה מתגוררת במדרשת שדה בוקר.
בשנת 2008 ראה אור ספר הביכורים שלה, הרומן ההיסטורי "אדמה שחורה".
העלילה מסופרת מנקודת מבטה של ילדה קטנה המתגוררת ביודפת שבגליל התחתון בזמן מאורעות המרד הגדול, אירועים שהובילו לנפילתה בידי צבאות ידי אספסיאנוס בשנת 67 לספירה.
במקביל מסופר סיפורה של משפחת אצולה רומית שמתגוררת בפומפיי, שחרבה בשנת 79 בהתפרצות הר הגעש וזוב.
הספר נשען, בין השאר, על תובנותיה כארכאולוגית שחפרה בשני האתרים.
בשנת 2021 ראה אור הרומן "חלון לים של נצרת".
הספר הוא רומן טרגי-קומי, שעלילתו נפרשת בין נצרת עילית של שנות ה-70, תוניסיה תחת הכיבוש הצרפתי, צרפת ותל אביב.
שמו של הספר קשור בסיפור הגעת המשפחה לנצרת עילית, כאשר .
פרופסור יוסף טובי כתב, כי חשיבותו בהיותו תיעוד נדיר של חייה של משפחה יהודית ענפה מקהילת ביזרטה תחת ההשפעה הקולוניאלית הצרפתית:
דוקטור גילת ברב ציינה כי בניגוד לאלבר ממי, ז'ילבר שקלי ואינטלקטואלים ואנשי רוח שהעלו על הכתב את זכרונותיה של קהילה זו, מסיקה היא היחידה שעשתה זאת בשפה העברית.
בשנת 2023 יצא לאור ספרה השלישי, "חביבה: רשומון של חיים מופלאים", העוסק בדמותה של הזמרת והשחקנית היהודייה-תוניסאית חביבה מסיכה.
הספר היה מועמד לפרס ספיר לשנת 2024 והגיע ל"רשימה הקצרה"
מסיקה נ', 1999: ביקור פרטי בבית הסנטור (על החפירות במסגרת המשלחת הבריטית בפומפיי).
מסיקה נ', תשנ"ז: קברים מן התקופה הפרסית בקרבת תל אל-סמרייה (לוחמי הגטאות).
מסיקה נ', תשנ"ו : צלמיות חרס מעכו בתקופה הפרסית-הלניסטית (המאה השישית- המאה הראשונה לפני סה"נ).
עבודה לשם קבלת תואר מוסמך, האוניברסיטה העברית ירושלים
מסיקה נ', תשנ"ה: שיטות מיפוי, שיחזור ועיבוד נתונים ארכאולוגיים באוטוקאד.
תקציר הרצאות בקונגרס הארכאולוגי ה-22 (אוניברסיטת ת"א, 31- במרץ – 1 באפריל): 30
מסיקה נ', תשנ"ה: לוחמי הגטאות (גבעת יסף), פרסום דו"ח חפירה ראשוני – עונה שנייה.
נטלי גייזנברגר היא שש פעמים אלופה אולימפית, תשע פעמים אלופת עולם וחמש פעמים אלופת אירופה גולשת לוז' גרמנייה.
עם שש מדליות זהב ומדליות ארד אחת, היא האולימפית המצליחה ביותר בלוז'.
בגיל שש עבר למיסבאך עם משפחתה.
היא התוודעה למזחלות בגיל עשר.
במהלך הקריירה הצעירה שלה זכתה ב-14 גביעי עולם לנוער ובשלוש אליפויות עולם לנוער, ולאחר מכן נכללה בנבחרת הגרמנית הבוגרת.
בתחרות הראשונה שלו למבוגרים, ב-2007, זכתה במדליית כסף בגביע העולם באלטנברג (סכסוניה).
ב-2010 זכתה במדליית ארד במגלשה אישית באולימפיאדת ונקובר (2010), וארבע שנים לאחר מכן, באולימפיאדת סוצ'י (2014), הצליחה לזכות באותו התחרות, והצליחה לנצח גם עם קבוצתה בשליחות המעורבת.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018), היא זכתה שוב במדליית הזהב הן בתחרות האישית לנשים והן בשליחות המעורבת, כך גם באולימפיאדת בייג'ינג (2022) מה שהפך אותה לאלופה אולימפית שש פעמים, הישג ייחודי בהיסטוריה של הלוז' האולימפי לנשים.
בסך הכל יש לה שבע מדליות זהב, ארבע מדליות כסף וארד אחת מאליפיות העולם וזכתה בסך הכל חמש פעמים והגיע למקום השני שלוש פעמים באליפות אירופה.
נטלי ויליאמס היא כדורסלנית אמריקאית ששיחקה בעמדת פאוור פורוורד בליגת ה-WNBA ובנבחרת צרפת.
היא שיחקה סידני 2000 וזכתה במדליית זהב.
נטלי ויליאמס נולדה בעיר תיילורסוויל שביוטה בשנת 1970. אביה נט ויליאמס היה שחקן NBA.
היא החלה לשחק כדורסל בבית ספר.
בשנת 1990 היא התחילה לשחק בקבוצת כדורסל של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
היא שיקחה גם בנבחרת כדורעף וזכתה בפרסים ב-2 ענפי ספורט אלו.
בשנת 1997 נטלי ויליאמס החלה לשחק בליגה מקצועית ABL.
לאחר פירוקה היא נבחרה על ידי איוטה סטארז.
עם קבוצתה היא זכתה באליפות הלגיה בעונת 2003 ויליאמס עברה לאינדיאנה פיבר.
במהלך הקרייירה ויליאמס זכתה במספר פרסים אישיים ושיחקה במשחק האולסטאר של ה-WNBA 4 פעמים.
בהיותה חברה בנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים ויליאמס זכתה במדליית זהב שיחקה בסידני 2000. באליפות העולם בכדורסל היא זכתה פעמיים.
לאחר עונת 2005 ויליאמס פרשה מקבוצתה והחל לאמן קבוצת בנות של בית ספר בסולט לייק סיטי ופתחה קרייריה בתחום עסקים.
בשנים 2022-2024 היא היית המנהלת כללית של קבוצת איוטה סטארז.
נטלי אן קוגלין-הול היא שחיינית עבר אמריקנית, פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) במשחה ל-100 מטר גב, בעלת 12 מדליות אולימפיות, אלופת עולם בעלת 20 מדליות (שנייה בכל הזמנים), מהן 8 זהב ושיאנית עולם.
קוגלין היא שחיינית רב גונית, נחשבת לאחת השחייניות הטובות בעולם בסגנון גב.
במשחה ל-100 מטר גב, היא שיפרה 8 פעמים את שיא העולם (5 בבריכה אולימפית ו-3 בבריכת 25 מטר).
היא האישה הראשונה בעולם שירדה מגבול הדקה ומגבול 59 שניות במשחה זה בבריכה אולימפית.
קוגלין נולדה בעיר ולחו (Valejo) שבצפון קליפורניה.
היא גדלה בעיר קונקורד, אף היא בצפון קליפורניה, ולאחר מכן למדה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וקבלה תואר ראשון בפסיכולוגיה ב-2005.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה קוגלין ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.37 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:00.17 דקות, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קוגלין ב-6 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-3 ארד, מספר המדליות הרב ביותר במשחקים לאחר מייקל פלפס מארצות הברית.
היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.96 שניות ובכך הייתה לשחיינית אישה הראשונה בעולם שהגנה על תוארה, זאת על אף שהתוצאה הטובה ביותר באולימפיאדה במשחה זה נקבעה על ידי קירסטי קובנטרי מזימבבואה שקבעה שיא עולם בשלב חצי הגמר.
בשנת 2009 התמודדה בעונה התשיעית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והייתה למודחת השישית.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכתה קוגלין במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם מליסה פרנקלין, שנון ורילנד ומייגן רומנו בשיא אמריקאי חדש של 3:32.31 דקות, לפני אוסטרליה שקבע שיא אוקיאניה חדש של 3:32.43 דקות והולנד (3:35.77 דקות).
כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.98 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.02 שניות.
קוגלין מתאמנת במועדון "קליפורניה אקווטיקס" (California Aquatics) בדרום קליפורניה.
בסך הכל זכתה קוגלין ב-12 תארים באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA).
נטלי פורטמן היא שחקנית, במאית ומפיקת קולנוע אמריקאית-ישראלית.
פורטמן התפרסמה לראשונה בשנת 1994,בגיל 13, כששיחקה לצד ז'אן רנו בסרט "לאון".
מאז שיחקה בעשרות סרטים, בהם טרילוגיית "מלחמת הכוכבים", "קרוב יותר", "ונדטה" ו"ברבור שחור".
בשנת 2005 הייתה מועמדת לפרס אוסקר וזכתה בפרס גלובוס הזהב עבור תפקידה בסרט "קרוב יותר".
בשנת 2011 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, בפרס גלובוס הזהב, בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס באפט"א, עבור תפקידה בסרט "ברבור שחור".
בשנת 2016 הייתה מועמדת בשלישית לפרס אוסקר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א עבור תפקידה בתור ג'קלין קנדי-אונאסיס בסרט "ג'קי".
נטע-לי הרשלג נולדה בירושלים, ישראל.
אביה, אבנר הרשלג, הוא רופא ישראלי המתמחה בפוריות.
אמה, שלי סטיבנס (לבית אדלשטיין), נולדה בארצות הברית להורים ילידי ארצות הברית.
בגיל ארבע עברה משפחתה להתגורר בארצות הברית.
היא התחנכה במסגרות יהודיות פלורליסטיות וקונסרבטיביות: תחילה, כשהתגוררו בוושינגטון, כשבשנת 1988 עברו לקונטיקט, וב-1990 כשעברו להתגורר בלונג איילנד, סיוסט שבניו יורק.
כל זאת בשל עיסוקיו של אביה.
"פורטמן" הוא שם הנעורים של סבתה מצד אביה, והיא אימצה אותו כשם הבמה שלה על מנת לשמור על פרטיותה.
כשהייתה פורטמן בת 11, גילתה אותה סוכנת של רבלון בפיצרייה.
לפורטמן תואר ראשון בפסיכולוגיה מטעם אוניברסיטת הרווארד, שם שימשה כעוזרת מחקר של פרופ' אלן דרשוביץ, ובין השאר סייעה לו, כעוזרת מחקר, בכתיבת ספרו "ישראל – כתב הגנה".
כתלמידה מחוננת נכללה ברשימת אינטל של המעקב אחרי כישרונות מדעיים.
כשהייתה סטודנטית אף פרסמה כתבת מחאה נגד טור בעיתון הסטודנטים "הרווארד קרימסון" שמתח ביקורת על מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים.
בהמשך, פורטמן למדה כחצי שנה באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת תוכנית חילופי הסטודנטים של הרווארד.
במהלך לימודיה האקדמיים, השתתפה בכתיבת שני מאמרים מדעיים, ואחד מהם זיכה אותה במספר ארדש-בייקון 7. פורטמן גם הייתה מרצה אורחת באוניברסיטת קולומביה, בנושאים של טרור ומלחמה בטרור בעקבות סרטה "ונדטה".
אחרי שהוצגה לסוכני שחקנים, היא קנתה את שמה בסרט הצרפתי הדובר אנגלית "לאון", בו היא מגלמת את מטילדה, תלמידתו הצעירה של מתנקש מבוגר בשם לאון.
הצלחתה של פורטמן נמשכה בסרטיה הבאים, "בחורות יפות" ו"כולם אומרים אני אוהב אותך", שבו גילמה תפקיד משנה.
פורטמן הצעירה הזניקה אף יותר את הפרסום שלה כשכיכבה בתפקיד פאדמה אמידאלה בסרטי הטרילוגיה המקדימה של "מלחמת הכוכבים" (1999, 2002 ו-2005).
ב-2005 שבה לישראל לצילומי הסרט הישראלי "אזור חופשי", בו כיכבה לצידה של חנה לסלאו ובבימויו של עמוס גיתאי.
באותה שנה זכתה לתשבחות בעולם על משחקה בסרט "קרוב יותר" וזכתה בפרס גלובוס הזהב ומועמדויות רבות לפרסים, כולל לפרס האוסקר.
מלבד עיסוקה במשחק, פורטמן החלה לעסוק בבימוי.
בינואר 2011 קיבלה את פרס שחקנית השנה בטקס פרסי המבקרים, על תפקידה בסרט "ברבור שחור".
לאחר מכן זכתה על תפקידה בסרט גם בפרס גלובוס הזהב, וב-27 בפברואר 2011 זכתה על תפקידה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
בנוסף זכתה גם בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס באפט"א של האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה.
בשנת 2011 כיכבה פורטמן בסרט הקומדיה הרומנטי "קשר לא מחייב", לצד אשטון קוצ'ר.
בהמשך 2011 שיחקה בתור הדמות הנשית המרכזית בסרט אודות גיבור-העל של מארוול קומיקס "תור", ג'יין.
בשנת 2013 שבה לתפקידה בסרט ההמשך, "תור: העולם האפל".
ב-2015 השלימה את יצירת הסרט הדובר עברית "סיפור על אהבה וחושך", שבו היא מביימת ומגלמת את אמו של עמוס עוז, מחבר הספר באותו השם, כל זאת לאחר שרכשה את הזכויות על הסיפור עוד ב-2007.
ב-2016 יצא הסרט "ג'קי" בכיכובה של פורטמן, בו היא מגלמת את אשתו של נשיא ארצות הברית ג'ון פ.
פורטמן קיבלה תשבחות על משחקה בסרט, זכתה בפרס זוכי המבקרים כשחקנית הדרמה הטובה ביותר, מועמדות לפרס גלובוס הזהב השלישי שלה, ומועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ב-20 במרץ 2017 פורסם וידאו קליפ לשיר "My Willing Heart" של הזמר הבריטי ג'יימס בלייק בו פורטמן כיכבה ימים ספורים לפני שילדה את בתה, עמליה.
באותו החודש יצא הסרט "משיר לשיר" (אנ'), דרמה רומנטית של הבמאי טרנס מאליק, בו שיחקה פורטמן לצד ראיין גוסלינג, מייקל פסבנדר ורוני מארה, הסרט צולם בשנת 2011.
בנוסף פורסם ב-2017 כי פורטמן תעשה הופעת בכורה במסך הקטן ותככב במיני-סדרה "כולנו יוצאים מגדרנו" (We Are All Completely Beside Ourselves) המבוסס על רב המכר של קארן ג'וי פאולר באותו שם, והיא תשחק בתפקיד הראשי ברשת HBO.
בשנת 2018 כיכבה בסרט המדע-בדיוני "העולם שאחרי: הכחדה" מבית נטפליקס, לצד ג'ניפר ג'ייסון לי.
באותה שנה שיחקה בסרט הדרמה המוזיקלי "ווקס לוקס"(אנ') שלקח חלק בפסטיבל ונציה.
באותה שנה שיחקה בסרט הדרמה "מותו וחייו של ג'ון פ' דונובן"(אנ') לצד קיט הרינגטון, ג'סיקה צ'סטיין וסוזן סרנדון, שיצא לאקרנים ב-2018.
בשנת 2022 לוהקה לתפקיד ראשי במיני-סדרת הטלוויזיה "האישה באגם".
פורטמן משמשת גם כמפיקה בסדרה.
בדצמבר 2010 נודע כי היא בהיריון ומאורסת לכוריאוגרף יליד צרפת, בנז'מן מילפייה , אותו הכירה כשעבדו על סט הסרט "ברבור שחור".
ב-14 ביוני 2011 ילדה את בנם הבכור המשותף, ובאוגוסט 2012 הם התחתנו בטקס יהודי בביג סור, קליפורניה.
בינואר 2014 נחשף שמילפייה נמצא בתהליכי גיור בהשראת פורטמן.
במרץ 2017 נולדה להם בת.
באוגוסט 2023 פורסם בתקשורת שהיא נפרדה מבעלה.
פורטמן צמחונית מאז גיל שמונה, וטבעונית משנת 2011, כשהייתה בהריון עם בנה הראשון, וכן פעילה לזכויות בעלי חיים.
פורטמן תמכה במסעי הבחירות של מועמדי המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, כגון ג'ון קרי וברק אובמה.
היא אקטיביסטית בין השאר גם בארגון נשים לתמיכה באפריקה.
בשנת 2006 יזמה פורטמן ביחד עם הפדרציה היהודית ערב התרמה, במטרה לאסוף תרומות למען ישראל ובעיקר כדי לשקם את הצפון לאחר מלחמת לבנון השנייה.
בנובמבר 2017 הוכרזה פורטמן ככלת פרס בראשית לשנת 2018. אולם באפריל 2018 הודיעו נציגיה של פורטמן כי: "האירועים האחרונים בישראל באותה עת (ההפגנות בגבול עזה נגד ישראל, במהלכם נהרגו מספר פלסטינים) מטרידים מאוד את גב' פורטמן והיא אינה מרגישה בנוח להשתתף באירועים ציבוריים בישראל".
לאחר מכן הבהירה פורטמן שהיא לא מחרימה את מדינת ישראל, אלא אינה מעוניינת להופיע כמי שתומכת בראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ובמדיניות שלו, כשהוא אמור לנאום בטקס הענקת הפרס.
בעקבות כך, בוטלה הענקת הפרס לפורטמן, וסכום הפרס הועבר ישירות מקרן פרס בראשית לארגוני זכויות נשים.
בדצמבר 2018, בריאיון לעיתון ערבי נשאלה על חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי (מוכר גם כ"חוק הלאום") שהועבר בכנסת ישראל, שלטענתה של פורטמן הוא "חוק גזעני".
מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (2005)
מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה (2004)
זוכת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (2010)
זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (2010)
זוכת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר (אנ') (2010)
זוכת פרס גילדת שחקני המסך להופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד ראשי בסרט קולנוע (2010)
זוכת פרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר בסרט (2010)
מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע (2010)אני עוד פה (אנ')עצמה2011קשר לא מחייבאמה קורצמןגם מפיקה בפועלהוד מעלתך (אנ')איזבלתורג'יין פוסטר2013תור: העולם האפל2015The Seventh Fireסרט דוקומנטרי; מפיקהאביר הגביעים (אנ')אליזבת'סיפור על אהבה וחושךפניה קלוזנרגם במאית, תסריטאית ומפיקה
מועמדת פרס מצלמת הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן (2015)לג'יין יש אקדח (אנ')ג'יין האמונדגם מפיקהThe Heyday of the Insensitive Bastardsלורה2016גאווה ודעה קדומה וזומביםמפיקהג'קיג'קלין קנדי-אונאסיס מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (2016)
מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי (2016)
מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (2016)
מועמדת פרס האקדמיה הבינלאומית האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר (2017)
מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר (אנ') (2016)
מועמדת פרס גילדת שחקני המסך להופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד ראשי בסרט קולנוע (2017)
מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע (2016)פלנטריום (אנ')לורה בארלו2017משיר לשיר (אנ')רונדה2018העולם שאחרי: הכחדהווקס לוקס (אנ')סלסטה מונטגומריגם מפיקה בפועלמותו וחייו של ג'ון פ' דונובן (אנ')סם טרנר2019לוסי בשמיים (אנ')לוסי קולה2022תור: אהבה ורעםג'יין פוסטר2023הצצה ליחסיםאליזבת' ברי מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר (אנ') (2023)
מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (2024)