tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מבחינת המשקל, כל השורות בסונטות של שייקספיר בנויות כפנטמטרים ימביים (דהיינו חמש רגליים) בעלי חרוזים זכריים.
כלומר בכל שורה יש חמישה צמדים של הברות כשההטעמה היא על ההברה השנייה.
לדוגמה הבית הראשון מסונטה 1 בתרגומה של עופרה עופר אורן:
הצורך לשמור על המבנה, החריזה, המשקל וכמובן גם על התוכן יוצר אתגר קשה למתרגמים.
ברוב התרגומים של הסונטות של שייקספיר לעברית לא הצליחו המתרגמים לשמור על כל המרכיבים הללו.
עמנואל גינזבורג, סונטות / ויליאם שיקספיר, ניו יורק : SVET PUBLISHERS, 1985.
ש' שלום, סונטות / שקספיר, מוסד ביאליק, תש"ן.
שמעון זנדבנק, הסונטות / ויליאם שקספיר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992.
אפרים ברוידא, סונטות שקספיר, הוצאת שוקן, 1993.
אריה סתיו, סונטות שקספיר : "הזמן הנס, חומק אל נצח כגנב", הוצאת דביר, 2000.
בן-ציון בן-משה, שקספיר - סונטות, אוסקר ויילד - על הסונטות, הוצאת "חנות הספרים", 2000.
זיוה שמיר, עיני אהובתי - כל סונטות שקספיר
אבי הסנר וגיל הראבן, ויליאם שייקספיר - הסונטות, הוצאת דביר, 2011.
יעקב אוסטרובר, "בְּשׁוּרוֹת נִצְחִיּוֹת - סונטות שייקספיר", סונטות שייקספיר , 2017.
עופרה עופר אורן, מהיפים מכל נתבע המשך, מהדורה דיגיטלית, 2023, באתר עברית.
אברהם עוז, "כוחו של יופי: שירים על ימי מלחמה וימים אחרים", בעריכת נוית בראל, הוצאת פרדס, 2025; וכן בכתבי עת ומוספים לספרות.
סונטה 1מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 2מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 9מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 12מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 16מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 18מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 20מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 23מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 27מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 29מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 40מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 43מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 60מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 63מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 66מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 71מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 73מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 94מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 102מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 116מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 129מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 130מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 148מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
סונטה 154מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
הסוס הלבן של קנט או הסוס הלבן הניצב (White Horse Rampant) הוא הסמל של מחוז קנט שבדרום מזרח אנגליה בממלכה המאוחדת.
סוס זה מהווה את הסמל ההיסטורי של קנט מזה מאות שנים, וככל הנראה היה סמלה של ממלכת קנט.
מקורו של הסמל הוא במאה השישית, בסמל הג'וטי של ממלכת קנט.
על פי הפולקלור הבריטי היה הסוס הלבן סמלו של הורסה, אחיו של הנגסט.
הורסה הביס את המלך וורטיגרן בסמוך לאיילספורד וייסד את ממלכת קנט.
האזכור ההיסטורי הראשון של הסמל הוא אזכור מ-1605 בכתביו של ריצ'רד ורסטגן, ובו התיאור הפולקלוריסטי.
הסוס הלבן מופיע במרכז שלט האצולה של מחוז קנט ועל דגל קנט, ועל סמל ולוגו מועצת מחוז קנט, שלט האצולה של אוניברסיטת קנט ועל סמלים של חברות רבות וקבוצות ספורט שממוקמות במחוז קנט.
הסוס הלבן של פוקסטון הוא דמות גבעה בצורה של סוס לבן שנחצבה בגבעת צ'ריטון בפוקסטון שבמחוז קנט בדרום־מזרח אנגליה.
הסוס נחצב בשנת 2003 בסמוך לטרמינל מנהרת התעלה.
חציבת הסוס על הגבעה תוכננה להיערך כחלק מאירועי שנת 2000 בבריטניה, אולם בשל שביתות וקשיים כלכליים היא התעכבה.
מטרת בניית הסוס הייתה ליצור יצירת אמנות בסמוך לטרמינל מנהרת התעלה - יצירת אמנות מונומנטלית אשר תחקק בזיכרון הנוסעים בעזבם את המדינה.
חציבת סוסי גיר היא מסורת בריטית שמקורה בתקופה הקלטית.
היצירה עוצבה על ידי האמן המקומי צ'ארלי ניווינגטון, אשר קיבל השראתו משרידי מצודה מתקופת הברזל המצוייה בקרבת מקום והנקראת בשם "גבעת הסוס".
ארגון טבע אנגליה (English Nature) גוף הפועל לשמירת על נכסי טבע התנגד לפגיעה בנוף הטבעי בשל בניית הסוס, ואף פנו לראש ממשלת בריטניה לעצור את הבנייה, אולם הבנייה אושרה והעבודות החלו בספטמבר 2002. היצירה נבנתה בעבודת יד (מבלי שימוש בכלי חפירה כבדים) באמצעות מתנדבים.
בורות רדודים בעומק 30 - 60 ס"מ נחפרו בגבעה, ומולאו באבני גיר.
מפלגת הירוקים וארגון חברי כדור הארץ פנו לאיחוד האירופי בקריאה לעצור את הפרויקט שכן הוא התבצע באתר טבע מוגן, ובעקבות הפניה הוציא האיחוד האירופי הודעה רשמית לממשלת בריטניה לפיה העבודה בלתי חוקית, וכי על הממשלה לעצור את העבודות ולשקם את האתר.
עבודות הבנייה הושלמו בראשית יוני 2003.
ב-18 ביוני 2004 הוטמנה באתר קפסולת זמן.
הסוס הלבן של אפינגטון הוא דמות גבעה מהתקופה הפרהיסטורית המאוחרת, שאורכה 110 מטרים, הממוקמת באפינגטון, במחוז אוקספורדשייר שבאנגליה.
הדמות נוצרה על ידי חפירה בצלע הגבעה ומילוי החפירה בקירטון לבן.
האתר מתוחזק ומנוהל על ידי קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי.
חפירה ארכאולוגית שנערכה בשנת 1994 העלתה כי הדמות נוצרה בשלהי תקופת הברונזה או בתקופת הברזל של בריטניה, כלומר באלף הראשון לפנה"ס או בתחילת האלף הראשון לספירה.
באתרים אחרים באזור התגלו מטבעות מתקופת הברזל עם איור דומה לסוס, אשר מחזקים את התיארוך הארכאולוגי.
קודם לבדיקה זו היו חוקרים שסברו כי הסוס נוצר בראשית ימי הביניים.
תיאורים של הסוס קיימים מאמצע המאה ה-11, וכבר מתקופה זו ברור כי מדובר בצורת סוס.
יומן נזירי שנכתב במנזר אבינגדון בין השנים 1072–1084, מתאר את ה"mons albi equi" – "הר הסוס הלבן".
עד אמצע המאה ה-19, מדי שבע שנים נערך יריד של כפרי הסביבה באתר, במסגרתו תוחזק הסוס, ותוקנו חלקיו שנפגעו בפגעי מזג האוויר.
יריד זה אפשר את השתמרות הסוס עד ימינו.
הסוס מוזכר בשירו של ג.
השיר מתאר את העבודה הנדרשת מדי כמה שנים בשביל לשמר את היצירה.
הסוס הופיע על גב התקליטור של הלהקה נירוונה "In Utero" וכן בווידאו קליפ לשירה של קייט בוש "Cloudbusting", וכאיור הנושא על עטיפת האלבום "English Settlement" של הלהקה הבריטית XTC, שיצא בשנת 1982.
הסופר קאפ האיטלקי (באיטלקית: Supercoppa Italiana) הוא טורניר כדורגל קדם-עונתי, הנערך שבוע לפני פתיחת עונת הכדורגל באיטליה בכל שנה.
עד שנת 2022, הטורניר היה משחק בודד, המפגיש בין הזוכות של אליפות הסרייה א' ושל הגביע האיטלקי בעונה הקודמת.
לרוב נערך משחק זה באצטדיונה הביתי של הקבוצה שזכתה באליפות הסרייה א', אך במספר מקרים הוא נערך גם במגרשים אחרים: בשנים 1993 ו-2003 הוא נערך בערי ארצות הברית, וושינגטון די.
ואיסט רתרפורד; ב-2002 הוא נערך בטריפולי, עיר הבירה של לוב; ב-2009, 2011 ו-2012 הוא נערך באצטדיון קן הציפור אשר ממוקם בבייג'ינג שבסין; וב-2018 ו-2019 הוא נערך בג'דה בערב הסעודית, משנת 2022 הטורניר נערך בערב הסעודית.
במקרה שאותה קבוצה זוכה הן באליפות הסרייה א' והן בגביע האיטלקי ("דאבל"), היא מתמודדת בסופר קאפ נגד הקבוצה שהפסידה לה בגמר הגביע האיטלקי.
לאורך ההיסטוריה של הטורניר השתתפו מספר קבוצות שזכו בדאבל בטורניר - יובנטוס ב-1995 ובין 2015-2018, לאציו ב-2000 ואינטר מילאנו ב-2006 וב-2010. כיום יובנטוס מחזיקה בשיא הזכיות בסופר קאפ האיטלקי, כשבמאזנה תשע זכיות בטורניר מאז היווסדו בשנת 1988.
הסופה אופוס 76 מאת פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי היא אוברטורה סימפונית על פי מחזה מאת אלכסנדר ניקולייביץ' אוסטרובסקי.
כסטודנט בקונסרבטוריון בשנת 1864, משכה את לבו של צ'ייקובסקי הדרמה הריאליסטית "הסופה" מאת אוסטרובסקי.
תחילה חשב צ'ייקובסקי לעבד את הדרמה ללברית כדי לכתוב אופרה, אך נמלך בדעתו ובחר בפורמט של אוברטורה סימפונית, גם משום שראה ביצירה תרגיל טוב לחופשת הקיץ, לאחר שמנהל הקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג, אנטון רובינשטיין, הטיל עליו לכתוב יצירה תזמורתית.
הדרמה, המתארת את חייה הקשים של קטיה קאבאנובה עם בעל חלש אופי ואל מול אימו השתלטנית, נגעה אל לבו של המלחין.
הפרטיטורה עברה שינויים רבים עד שקיבלה את המבנה המופיע היום בדפוס.
צ'ייקובסקי כתב יצירה זו בצורת סונאטה, שאפשרה לו להציג את הנושאים והאירועים שבחר לתאר מתוך דרמה טראגית זו.
לאחד הפתיחה המבשרת על בוא הסופה, מציג צ'ייקובסקי את הנושא הראשון, של קטיה המבוהלת אל מול הסופה האימתנית.
החלק הבא הוא רגע קצר של אושר ושמחה בחייה של קטיה.
עתה חוזר נושא הסופה והיצירה מסתיימת בהתאבדותה של קטיה.
פיתוח הנושאים איננו הדוק דיו ומלמד על חוסר הניסיון של צ'ייקובסקי.
עם זאת, על אף שהיצירה לוקה בחוסר לכידות ואחידות מבחינת המבנה והתוכן, התיזמור מלא דמיון ועשיר בהמצאות ויש פסקאות מוזיקליות ומלודיות, המתארות במדויק את הלך הרוח של הנפשות הפועלות ואת רגשותיהן.
ביצירה זו מתגלה יכולתו של צ'ייקובסקי לעורר בצלילים תחושות ורגשות במאזינים.
היצירה לא פורסמה בימי חיו של צ'ייקובסקי אלא רק לאחר מותו ומכאן מספר האופוס הגבוה.
המחזה "הסופה" נתן השראה גם למלחין לאוש יאנאצ'ק באופרה "קטיה קאבאנובה".
צ'ייקובסקי חיבר את ה"סופה" במעון קיץ שאליו הוזמן לבלות את חופשתו.
במלאכת התזמור השתמש בכלים, שהיו מוקצים בעיני רובינשטיין, כמו נבל, טובה וקרן אנגלית.
כיוון שחשש מתגובתו של רובינשטיין לחיבור, שהפר את הנחיותיו המפורשות, ניצל את המחלה שפקדה אותו כשהתכונן לשוב לסנקט פטרבורג ושלח את כתב היד של היצירה אל ידידו הקרוב וחברו ללימודים, הרמן לארוש, כדי שיגיש אותו בשמו לאנטון רובינשטיין.
המורה אכן זעם על החריגות שמצא ביצירה ואת זעמו שפך על השליח לארוש.
הסוף: התרסה וחורבן בגרמניה של היטלר 1944-1945 הוא ספר מאת ההיסטוריון הבריטי, פרופסור סר איאן קרשו.
בשנת 1944 הייתה גרמניה מצויה בנסיגה בכל החזיתות.
בחזית המערבית בעלות הברית נחתו בנורמנדי ב-6 ביוני.
בחזית הרוסית איבד היטלר את רוב שטחי רוסיה, והצבא האדום עמד לפני הגבול הבינלאומי של שנת 1941 (תחילת מבצע ברברוסה).
על רקע זה התחולל, ביום 20 ביולי 1944 קשר העשרים ביולי ובמהלכו ניסתה (ונכשלה) חבורת קצינים מהוורמאכט להפיל את המשטר הנאצי בגרמניה, ולהתנקש בחיי אדולף היטלר.
לקראת 1945 כבשו הרוסים את מרבית מדינות מזרח-אירופה והבריטים והאמריקאיים שחררו את מערב אירופה.
במרץ 1945 חצו בעלות הברית המערביות את הריינוס והחלו תופשים את ערי גרמניה הראשיות תוך הסתייעות בהפצצות אוויר ענקיות, לפני ובעת ההתקדמות.
כך למשל, דרזדן, בירתו של חבל סקסוניה שבגרמניה, הופצצה על ידי חילות האוויר של ארצות הברית ובריטניה במשך שלושה ימים רצופים (13 - 15 בפברואר 1945), ו-85% מהעיר הוחרבו.
במקביל, הרוסים פתחו במתקפה בינואר 45 - מפולין לעבר פרוסיה- תחת שרביטו של מרשל ז'וקוב.
הם באו לגרמניה גם מהצד (צ'כוסלובקיה) ובסוף אפריל חדרו לברלין עצמה.
בקרבות מזוינים ברחוב, פנים מול פנים, פרצו הרוסים לעבר נקודת היעד וב-2 במאי הניפו את הדגל האדום על בניין הרייכסטאג.
בחודשי "הסוף" הנהיגו ראשי הרייך השלישי מדיניות של טרור ואימה, שעד אז היו מנת חלקם של עמי אירופה הכבושים בלבד.
הגרמנים נדרשו לעצור בגופם, עד הסוף המר, את הכוחות השועטים של בעלות הברית.
קולות של מחאה והתנגדות דוכאו בלא רחם, והאומה כולה גויסה, מוּנעת מכוח האמונה שתבוסת הרייך השלישי משמעה סופה של גרמניה.
פרופסור סר איאן קרשו נולד באולדהם שבאנגליה.
ראשית הכשרתו כהיסטוריון התמקדה בימי הביניים, עת למד באוקספורד ובאוניברסיטת ליברפול.
את תאריו בהיסטוריה מודרנית והיסטוריה של ימי הביניים קיבל מאוניברסיטת מנצ'סטר, כאשר פנה להיסטוריה גרמנית בשנות ה-70. כיהן כפרופסור אורח בשנים 1983-1984 באוניברסיטת רוהר בוכום, כיהן בשנים 1987-1989 כפרופסור להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת נוטינגהאם, מכהן משנת 1989 כפרופסור להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת שפילד.
סיפור קריסתו של הרייך השלישי כבר תואר במגוון ספרים ויצירות כגון "נפילת ברלין - 1945" מאת אנטוני ביוור, ספרו של קרשו מתייחד בדגש שהוא שם על חיי האזרחים הפשוטים בגרמניה, ועיסוק מעמיק בהבנת היעילות המנגנון הגרמני עד השלבים הסופיים של המלחמה.
הקרקע כבר הייתה מוכנה לאירופה חדשה, שתחולק למשך עשורים בין שתי מעצמות העל, ארצות הברית וברית המועצות.
בספר ביקשתי לבחון כיצד ומדוע הייתה גרמניה מסוגלת להמשיך בלחימה זמן כה רב אפילו כאשר היה ברור שהמלחמה אבודה באופן בלתי נמנע.
הופתעתי לגלות כי לא נעשה קודם לכן ניסיון כללי להשיב לשאלה זו על בסיס ניתוח של מבני השלטון ושל סוגי המנטליות שרווחו בגרמניה באותה העת".
קרשו מתאר את הכאוס המוחלט והשתוללות חסרת המעצורים של תהליכי חורבן ומוות ומולם - באופן מתריס - המשיכו לפעול כסדרם המנגנונים הפוליטיים והחברתיים של גרמניה הנאצית.
מנגנונים אלו אחזו ברסן השלטון ודיכאו באכזריות את כל מי שלא הלך בתלם או הביע שמץ של התנגדות.
מעל הכל ריחפה דרישת בעלות הברית לכניעה ללא תנאי ומולה סירובו המוחלט של היטלר לשקול דרישה זו.
קרשו מנתח את אופייה הייחודי של הדיקטטורה הנאצית שלצידה לא התגלו אופציות שלטוניות שהיו יכולים לקרוא תיגר על הסדר הקיים, כך "משטר קרוע לגזרים המשיך לפעול עד אשר הצבא האדום ניצב בשער משרדי הקנצלר של הרייך".
קרשו מתעד את הקריסה ומערבולת הטירוף החל מהקשר של יולי 1944. בראיון הוא אומר: "הקשר הכושל הותיר אחריו מורשת גדושת רוע ושנאה.
רק קצינים שהיו נאמנים למשטר באופן קיצוני הושארו בעמדות מפתח של הפיקוד הצבאי".
הספר מתאר כיצד תגובת הנגד של המשטר הנאצי הביאה להקצנה בתוך הצבא הגרמני וקשירתו בעבותות בלתי ניתנים להתרה למוסדות המפלגה, כך הוכפפו יחידות צבאיות להיינריך הימלר, מפקד האס.אס שאף נטל את רסן הפיקוח האידאולוגי ופעל להטמיע את הדוגמה הנאצית לחיילים.
בתוך החברה הגרמנית התעצמה פעילות התעמולה תחת ניצוחו של יוזף גבלס בין היתר במטרה לגייס את כל שאריות כוח האדם למאמץ המלחמתי.
משאבי המדינה הוכפפו לשירותו של שר החימוש, אלברט שפר, קרשו קובע כי: "שפאר היה באותה תקופה הדמות הכי חידתית וייתכן שגם הכי משמעותית מבין המנהיגים הנאצים שפעלו תחת היטלר.
ללא המיומנות הארגונית והניהולית הבלתי מוטלת בספק שלו, ייצור החימוש היה נפסק כמעט בוודאות זמן רב קודם לכן והוורמכט לא היה מסוגל להמשיך בלחימה".
רק במרץ 1945 הוא הודה לבסוף כי אין סיכוי להמשך הלחימה, וגם אז לא היה מסוגל לנתק מגע מהיטלר ולהיפרד ממנו באופן מוחלט.
בספר קובע קרשו כי הפולקסשטורם, שנוסד בסתיו 1944 בפיקוחם של הימלר ובורמן, היה חסר ערך כיחידה צבאית.
הגברים שאולצו להילחם במסגרת זו היו חסרי אימון וחסרי ציוד ובמקרים רבים, בלתי כשירים פיזית ללחימה.
הפולקסשטורם היה ארגון גדול, ששימש את הנאצים ככלי נוסף לסידור, שליטה, שיטור וכלי למיליטריזציה של החברה הגרמנית באותם חודשים אחרונים.
בניגוד ללוחמים מן השורה, היו מפקדי הפולקסשטורם נאצים פנטים שהיו מעורבים בפשעים כנגד האנושות, במצעדי המוות ופעולות טרור כנגד אזרחים גרמנים.
קרשו מתמודד עם טענות שהועלו בעבר במחקרים היסטוריים שהסבירו, כל אחת בדרכה, את הסיבות שהביאו את גרמניה להקיז את דמה עד הטיפה האחרונה במלחמה חסרת סיכוי.
קרשו קובע שלתביעה לכניעה ללא תנאי היה מקום שולי, אם בכלל, בנכונותה של האליטה הצבאית להמשיך ולהילחם ואף קובע את כישלונה של האליטה הצבאית לסיים את ההרס וההרג.
קרשו גם דוחה טענות נוספות המציירות תמונה של אחדות גורל ומטרה שהמפלגה הנאצית הצליחה להטמיע בחברה הגרמנית, אחדות לאומית על־מעמדית של כל בני הגזע השותפים למשימה היסטורית גורלית.
על פי התאוריה הזו שותפות גורל זו החזיקה מעמד עד הסוף, ונתנה לעם הגרמני את היכולת להמשיך ולהילחם נגד אויבים שמטרתם הייתה להרוס ולהשמיד את האומה.
בספר מצוירת מציאות אחרת - מעוותת - הוא מתאר את האומה הגרמנית המחכה בכיליון עיניים לסיום הסבל הפועלת באוטומטיות מבלי יכולת להשפיע על מהלך האירועים.
הסופה במזרח התיכון ב-2013, שכונתה בתקשורת העולמית סופת אלכסה, הייתה סופה שהתרחשה בין 10 ל-14 בדצמבר 2013 בחלקו המערבי של המזרח התיכון.
הסופה, הנדירה בעוצמתה יחסית לאזור, לוותה במשקעים רבים ובטמפרטורות נמוכות באופן קיצוני.
הסופה גרמה למספר הרוגים ולנזקים גדולים ברכוש מדינות האזור.
סופת שלגים בירושלים אפיק רם קפוא גלש לישראל ואיתו שבר ענן שלג שגרם לעשרות ס"מ בירושלים.
דצמבר הוא החודש הראשון מבין שלושת חודשי החורף.
בישראל, אירועי גשם משמעותיים בחודש זה הם תופעה שכיחה יחסית.
עם זאת, אירועי שלג בחודש זה שכיחים פחות (אירוע אחד ל־5–7 שנים בממוצע), ומתרכזים בדרך כלל לקראת סוף החודש, כאשר כמות השלג נמוכה יחסית, בהשוואה לאירועי שלג המתרחשים בחודשי ינואר ופברואר.
כמות השלג המתועדת הגדולה ביותר בחודש זה בין שנות ה-50 של המאה ה-20 ל־2012 הייתה כ־30 סנטימטר בהר מירון ובהר כנען, וכ־7 סנטימטר בירושלים.
בישראל, ממוצע הטמפרטורות בחודש דצמבר גבוה מאשר בשני החודשים הבאים אחריו וטמפרטורת מי הים התיכון בחופי ישראל (שהוא אחד הגורמים המשמעותיים המשפיעים על אקלים ארץ ישראל) גבוהה יותר בחודש זה מאשר בשלושת החודשים הבאים.
סתיו 2013 היה יבש וחמים יחסית, ונמדדו בו כמויות משקעים זעומות.
מזג האוויר החמים יחסית המשיך גם בימים הראשונים של חודש דצמבר.
בין 4 ל־8 בדצמבר עברה בישראל מערכת משקעים רדודה, שבה נמדדו כ־30–90 מ"מ גשם באזורי הארץ השונים.
המערכת שיצרה את הסופה נוצרה בעקבות שילוב של אפיק רום ו־2 שקעים ברומטריים (אזור הנמצא בתת-לחץ ביחס לסביבתו) שנוצרו תחתיו.
אפיק רום קר במיוחד גלש לאזור הים התיכון מצפון והוביל לטמפרטורות נמוכות במיוחד בגובה הקרקע ובמפלסים ברומטריים שונים.
אפיק הרום נשאר סטטי במקומו כ־4 ימים, החל מ־10 בדצמבר ועד 14 בדצמבר, בשל רכס ברומטרי חזק במערב אירופה, ובמהלך שהותו באזור נוצרו תחתיו שני שקעים ברומטריים, שנעו מאזור הים התיכון לאזור סוריה והובילו ליצירת עננות משקעים.
בשל מיקומו של השקע ומעברו בצפון ישראל, ומשטר הרוחות שנגזר ממיקום זה, התרכזו תחילה עיקר המשקעים (ובהתאמה, מרבית השלג שירד) באזור המרכז, ורק בשלב מאוחר יותר התפשטו לצפון.
במהלך ערבו של יום רביעי 11 בדצמבר החלה ירידת שלגים והערמות באזור דרום הר חברון וגוש עציון, ובמהלך הלילה גם בירושלים.
בבוקר יום חמישי 12 בדצמבר הוסיף לרדת שלג באזורים אלה, אך הוא נחלש במהלך היום.
במהלך שעות הערב החלו שוב לרדת שלגים כבדים באזורים אלו, ובנוסף גם בשומרון.
שלג באזור צפון ישראל החל לרדת באופן משמעותי בבוקר יום שישי ה־13 בדצמבר.
במהלך יום זה והיום שלאחריו המשיכו לרדת שלגים כבדים באזורי הארץ הגבוהים בצפון והמרכז ושלג ירד גם בהר הנגב.
בהרי הדרום לא ירד שלג.
הסערה התאפיינה בפרק זמן ארוך במיוחד שבו ירדו הטמפרטורות לערכים שמאפשרים ירידת שלג, לצד כמות משקעים גבוהה במיוחד, ובעקבות כך נמדדה הערמות שלג כבדה באזורים רבים.
מבדיקת הרצות "ריאנליזיס המאה ה-20" מ-1871 ועד היום, וכן הריאנליזיס של NCEP מ-1948 ועד היום, לא נמצאה שום מערכת קיצונית יותר בחודש דצמבר.
יתרה מזו - רוב המערכות (פרט לאלו של 1953 ו-1994) נמשכו זמן קצרצר, בדרך כלל 6–12 שעות.
בסיס הנתונים לתקופות "עתיקות" במיוחד לפני 1948 מצומצם ביותר, וייתכן שהביא לשגיאות משמעותיות בתוצאות.
בישראל הסופה הכתה בעיקר בצפון הרחוק, במזרח ובמרכז כולל ירושלים ויהודה ושומרון.
בחלקו המרכזי והדרומי של הנגב ובערבה, היא כמעט לא הורגשה.
בכפר סבא ירדו 303 מ"מ גשם בארבעת ימי הסופה, בירושלים התחוללה סופת שלגים.
ובאזורי הארץ הגבוהים: ברמת הגולן, אזור גוש עציון, אריאל, הר חברון, הרי ירושלים ובכללו ירושלים ויהודה ושומרון ירד שלג.
השלג נערם בירושלים לגובה של למעלה מ-50 סנטימטרים ובשכונות הגבוהות אף 70 סנטימטרים, בקריית ארבע נערם השלג לגובה של 80 סנטימטרים, ביישוב הר ברכה נערם שלג לגובה 90 סנטימטרים, ובגוש עציון נמדדו 120 ס"מ של שלג.
מדידות גובה הערמות השלג שברו שיאי הערמות לאירועים קודמים בחודש דצמבר מאז 1879. גראופל (ברד רך) ירד בחלקים מגוש דן והשפלה.
בהר הנגב לא ירד שלג משמעותי.
בעוד באזורי הארץ הנמוכים לא נרשמו נזקים משמעותיים מכמויות המשקעים (למעט הצפת מנהרת קו הרכבת למודיעין על ידי נחל שפירים, סגירת קטעים מנתיבי איילון וכביש 6 לזמן קצר עקב הצפה או חשש מהצפה, וסגירת כביש 90 עקב שיטפונות במדבר יהודה), נזקים כבדים אירעו באזורי הארץ הגבוהים.
השלג הכבד הוביל במהרה לחסימת צירי תנועה עירוניים ובין-עירוניים בדרום הר חברון, גוש עציון וירושלים, ולאחר מכן גם בבנימין, השומרון, הגליל העליון והחרמון.
המשך ירידת השלג ועומקו הובילה לקשיים משמעותיים בפתיחת צירי התנועה ליישובים הרריים מבודדים.
כל כבישי הגישה לירושלים ממערב (כבישים 1, 443 ו-375) נחסמו החל מערב ה-13 בדצמבר.
מאות עד אלפי אנשים נלכדו ברכבם במבואות ירושלים, עקב חסימת הדרכים.
חלק מאנשים אלו פונו למרכזי חירום שהוקמו במבשרת ציון, במחנה עופר ובבנייני האומה.
גם לאחר סיומה של הסערה נשארו חלק מהכבישים חסומים למספר ימים, בשל ההערמות הכבדה.
חסימת חלק מהכבישים על ידי ערמות השלג שפולסו לצידי הכבישים ועצים שהתמוטטו הובילה לעומסי תנועה כבדים בירושלים בשבוע שלאחר הסערה.
קרח הצטבר בלילות על חלק מהכבישים שפולסו, והביא לתאונות דרכים עקב החלקה ולחסימת חלק מהכבישים בשעות הלילה.
בעקבות ההערמות הכבדה של השלג אירעו אירועים רבים של התמוטטות עצים על קווי חשמל עיליים, וקריעתם בעקבות כך, ובמספר רב של מקרים קרסו עמודי חשמל בשל הערמות השלג עליהם.
הפסקות חשמל אירעו בעשרות אלפי בתי אב, ובחלקים נרחבים מירושלים, צפת, וישובים הרריים שונים באזור הר חברון, גוש עציון, הרי ירושלים, בנימין, שומרון והגליל העליון.
צוותי התיקון של חברת החשמל נתקלו בקשיים בטיפול בתקלות עקב ריבוי התקלות, וקשיי גישה לנקודות רבות עקב גובה הערמות השלג ומכוניות שנתקעו בכבישים באזורים עירוניים, וחסמו את דרכי הגישה.
מספר יישובים נותקו לפרקי זמן של מעל 72 שעות, ולחלקם ניתנה המלצה לעזוב את היישוב באופן זמני עקב העדר צפי קרוב להחזרת זרם החשמל.
תושבים רבים ביישובים אלו נתקלו בקשיים ניכרים בחימום הבית בקור העז, עקב הפסקות החשמל והעדר אמצעי חימום חלופיים יעילים.
בחלק מהיישובים הושבתה מערכת אספקת המים עקב הפסקות החשמל וקפיאת המים בצינורות.
במקומות רבים קרסה גם מערכת הטלפון הקווי בעקבות הפסקות חשמל וקריעת קווי טלפון עיליים, ובמספר מקומות גם מערכת התקשורת הסלולרית.
בפעם הראשונה זה שנים רבות צוותי החירום נזקקו לעזרתו של צה"ל, אשר שלח תגבורת באמצעות נגמ"שים של חיל הרפואה אשר היוו כוח פורץ לנזקקים בדרכים החסומות עקב השלג הרב.
במהלך ליל 14 בדצמבר, לאחר שנסתיימה הסופה, נמדדו בהר בנטל ברמת הגולן 13.6°C מתחת לאפס - עשירית מעלה יותר משיא כל הזמנים בארץ ישראל, שנמדד בפברואר 1950. היישוב שנמדדה בו הטמפרטורה הנמוכה ביותר הוא קיבוץ מרום גולן ב-16 בדצמבר 2013 והיא 13.6°C מתחת ל-0.
בישראל נספו ארבעה אנשים עקב אירועי הסופה: גבר בן 36 מראשון לציון שנפל מסולם בעת שעלה לגג ביתו כדי לתקן דליפה, תינוק שנספה בעקבות שרפה שפרצה בחדרו מתנור חימום בלוד, ושני צעירים מרהט שטבעו בנחל צאלים.
בנוסף, מתחילת הסערה הגיעו לבתי החולים יותר מ-40 איש עקב הרעלת פחמן חד-חמצני (CO), בעקבות שימוש בתנורי חימום המופעלים בעץ או תוצרי נפט, ללא אוורור מספק.
הסופה גרמה לנזקים ברכוש הנאמדים ביותר ממיליארד שקלים.
בין היתר ניזוק בצורה קשה ענף החקלאות, שהנזקים בו נאמדים ביותר מ-100 מיליון שקלים.
ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת, העריך שהנזק לירושלים הוא כ-290 מיליון ש"ח.
שבוע לאחר הסופה עדיין נשארו במקומות רבים כמו העיר צפת וירושלים, שרידי שלג בכמויות ניכרות, ואפילו שבועיים לאחר הסופה נותרו שאריות קטנות יותר של שלג בירושלים ובצפון.
בגוש עציון ואריאל נשאר שלג בכמויות קטנות ליותר מ-3 שבועות.
במהלך הסופה ומשהתחיל השלג העז, פעלו ערוצי הטלוויזיה הראשיים במתכונת של גל פתוח ושידרו חדשות ברצף אודות הסופה.
בשטחי הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון נערם שלג רב ברמאללה, בבית לחם ובחברון וכ-60% מהתושבים באזור נותקו מרשת החשמל.
ברצועת עזה פקדו גשמים רבים שגרמו לשיטפונות ולהצפות ברחובות.
בצפון הרצועה הגיע גובה המים ליותר מחצי מטר והתושבים נאלצו לנווט דרכם ברחובות באמצעות סירות.
צה"ל פתח את מעבר כרם שלום ופינה את תושבי אזור השיטפונות בסירות מנוע.
הרשות הפלסטינית העבירה באמצעות האו"ם בקשה לסיוע הומניטרי מישראל.
ישראל העבירה לרשות ארבע משאבות "ייגר" כדי להתגבר על ההצפות.
ברמאללה דווח כי שתי נשים טבעו למוות לאחר שמכוניתם נלכדה בשיטפון בזק שנגרם כתוצאה מהסופה.
על פי הדיווחים, מזג אוויר כה קיצוני לא נראה בסוריה מאז שנת 1956, גל קור שרר בכל רחבי המדינה ואף ירד שלג במרבית השטחים הנמצאים בגובה 500 מטרים מעל פני הים ומעלה.
נציבות האו"ם לפליטים אישרה רכבת אווירית של סיוע הומניטרי שיצאה מעיראק ובה ארבעים טון מזון לעיר אל-חסכה שבצפון מזרח סוריה עבור עשרות אלפי תושבי האזור.
במקור שיירת האו"ם הייתה אמורה לצאת ב-12 בדצמבר 2013 והתעכבה.
המורדים בסוריה דיווחו כי אחד ממפקדי ארגון סוקור א-שאם קפא למוות בסופת שלגים שארעה במקום, גופתו נמצאה מוטלת קפואה ללא סימני אלימות.
כמו כן, 12 ילדים מתו מקור במחנות הפליטים בסוריה.
בשכנתה של סוריה מצפון, טורקיה, חילקו הרשויות שמיכות ובגדים ל-200,000 פליטים סוריים ששהו במחנות הפליטים הסמוכים לגבול.
בלבנון ירד שלג באזורים הגבוהים מ-500 מטר מעל פני הים אך נערם רק באזורים שגובהם למעלה מ-600 מטר.
בחלק מן האזורים ההרריים הגבוהים במדינה נרשמה טמפרטורה של כ-4°C מתחת לאפס.
מרבית הכבישים בצפון לבנון נחסמו והתושבים עמלו כדי לפתוח את הצירים.
צבא לבנון נקרא לתת מענה בעזרה ראשונה לפליטים הסוריים שבשטח לבנון בעוד שהאו"ם חילק דלק, שמיכות, תנורי חימום ומזון.
השלג בירדן הגיע עד להרי אדום ובעקבות הסופה מאות אנשים נלכדו בבתיהם או במכוניותיהם, הם חולצו לאחר מכן על ידי כוחות הצלה, תושבים רבים סבלו מהפסקות חשמל.
בעקבות הסופה נסגר נמל התעופה הבינלאומי הגדול במדינה, נמל התעופה הבינלאומי עמאן-המלכה עאליה.
כבישים ראשיים רבים נחסמו מ-12 בדצמבר, בין היתר הכבישים לבירה עמאן והכבישים באזורים הצפוניים של הממלכה במחוז עג'לון.
הכבישים פונו ב-15 בדצמבר רק בעקבות סיוע של צבא ירדן.
בהערכת מצב מיוחדת, שבה נכחו המלך עבדאללה (שאף הצטרף לצוות החילוץ בשטח), ראש הממשלה עבדאללה אנסור ושר הפנים חוסיין אל-מג'אלי, נקראו תושבים שלא לצאת מבתיהם והואץ הסיוע לאזורים מרוחקים בממלכה.
כמו כן, הוכרז על 15 בדצמבר כיום שבתון למוסדות החינוך, ופעילות משרדי הממשלה הופסקה למעט סיוע החירום בענייני הסופה.
ב-21 בדצמבר, בעקבות נזקי הסופה, קיבלה ירדן משלוח של 22 מפלסות שלג מאיחוד האמירויות.
בקהיר, בירת מצרים, החל להיערם שלג על הקרקע ב-13 בדצמבר 2013, לראשונה מזה 112 שנים.
שלג קל שלא נערם וגשמים עזים ירדו גם באלכסנדריה, העיר השנייה בגודלה במדינה.
שלג נוסף נערם בצפון-מזרח חצי האי סיני.
הסופר קאפ האוקראיני (באוקראינית: Суперкубок України) הוא מפעל כדורגל אוקראיני המוכרע במשחק אחד, ומפגיש בין אלופת אוקראינה לבין מחזיקת הגביע האוקראיני.
אם האלופה היא גם מחזיקת הגביע, היא תפגוש במשחק את הקבוצה שהפסידה בגמר הגביע.
המפעל נוסד בשנת 2004, ומאז הוא נערך בכל שנה, כשבאופן מסורתי הוא פותח את עונת הכדורגל במדינה.
שיאניות הזכיות בתואר הן דינמו קייב ושחטאר דונצק עם תשע זכיות.
שחטאר דונצק מחזיקת הגביע הנוכחי (2021), לאחר שגברה במשחק על דינמו קייב בתוצאה 0-3.
טורניר הסופר קאפ האוקראיני הראשון נערך בשנת 2004, ובו גברה דינמו קייב על שחטאר דונצק בדו-קרב בעיטות עונשין.
את התואר הראשון העניק לקבוצה המנצחת ראש ממשלת אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ'.
בשנותיו הראשונות אירח אצטדיון צ'רנומורץ באודסה את הטורניר, אך בעקבות ההכנות ליורו 2012 נדד המפעל למגרשים שונים החל משנת 2008. המפעל זכה לשם ה-Inter סופר קאפ של אוקראינה, על שם ערוץ הטלוויזיה שהעניק לו חסות, בין השנים 2008 ל-2014.
רק בשנת 2009 הצליחה לראשונה קבוצה שאינה דינמו קייב או שחטאר דונצק להשתתף במפעל.
הייתה זו מחזיקת הגביע וורסקלה פולטבה, שהפסידה במשחק לדינמו קייב.
המנצחת במשחק מופיעה בכתב מודגש.
1 הגיעה כסגנית מחזיקת הגביע או סגנית האלופה, לאחר שיריבתה זכתה בדאבל.
הסופר קאפ האוסטרי היה תחרות כדורגל שנערכה מדי שנה משנת 1986 עד שנת 2004 בין אלופת הבונדסליגה האוסטרית והזוכה בגביע האוסטרי.
19 מהדורות התקיימו במהלך ההיסטוריה הקצרה של התחרות.
+מפתחקבוצה שזכתה בדאבל (בבונדסליגה האוסטרית ובגביע האוסטרי)סגנית מחזיקת הגביע האוסטרימשחק שהלך להארכהמשחק שהוכרע בפנדלים לאחר הארכהכתב מוטהמהדורה לא רשמית
עונהאלופת הבונדסליגה האוסטריתתוצאהמחזיקת הגביע האוסטרי או סגנית מחזיקת הגביע 1986אוסטריה וינה1–3ראפיד וינה1987ראפיד וינה2–1סברובסקי טירול1988ראפיד וינה1–1 (ה) (3–1 פ)ס.ק.
קרמסר1989סברובסקי טירול1–1 (ה) (0–3 פ)אדמירה ואקר וינה1990סברובסקי טירול1–5אוסטריה וינה1991אוסטריה וינה3–0שטוקראו1992אוסטריה וינה1–1 (ה) (5–4 פ)אדמירה ואקר וינה1993אוסטריה וינה1–1 (ה) (3–1 פ)טירול אינסברוק †1994אוסטריה זלצבורג2–1אוסטריה וינה1995אוסטריה זלצבורג2–1ראפיד וינה1996ראפיד וינה0–1שטורם גראץ1997אוסטריה זלצבורג1–0שטורם גראץ1998שטורם גראץ4–0ריד1999שטורם גראץ1–1 (ה) (5–4 פ)ל.א.ס.ק.
לינץ2000טירול אינסברוק0–2גראצר א.ק.2001טירול אינסברוק0–0 (ה) (9–10 פ)קרנטן2002שטורם גראץ ‡0–3גראצר א.ק.2003אוסטריה וינה2–1קרנטן2004גראצר א.ק.1–1 (ה) (2–4 פ)אוסטריה וינה2005<center>לא התקיים2006קבוצה מהבונדסליגה3–3קבוצה מהליגה האוסטרית הראשונה2007<center>לא התקיים2008ראפיד וינה7–1הורן
† זוכת הגביע האוסטרי בעונת 1992/1993, ואקר אינסברוק איבדה את רישיונה והיא הוחלפה על ידי, טירול אינסברוק, ממשיכת דרכה בעיר אינסברוק.
‡ אלופת הבונדסליגה בעונת 2001/2002 הייתה טירול אינסברוק, אולם רישיונה לעונת 2002/03 נשלל והיא הוחלפה על ידי שטורם גראץ, סגנית האלופה לעונת 2001/2002.
אדמירה ואקר מדלינג הוקם לאחר המיזוג של אדמירה וינה ו-ואקר וינה בשנת 1971, תחת השם אדמירה ואקר וינה, וגם המיזוג עם "ו.פ.ב.
תחרות זכיות סגנויות אלופת הבונדסליגה118 זוכת הגביע האוסטרי57 סגנית הגביע האוסטרי34
הסופר קאפ האיטלקי 2007 היה המהדורה ה-20 של הסופר קאפ האיטלקי.
הוא נערך ב-19 באוגוסט 2007, בסן סירו, שבמילאנו, איטליה.
המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2006/07, אינטר מילאנו, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, רומא.
רומא ניצחה במשחק בתוצאה 1-0.
הסוף המאושר הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1969 בכתיבתו, הפקתו ובימויו של ריצ'רד ברוקס, עם ג'ין סימונס וג'ון פורסיית' בתפקידים הראשיים.
ג'ין סימונס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
מישל לגראן היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על השיר "מה תעשה בשארית חייך" שזכה לביצועים של פרנק סינטרה, ברברה סטרייסנד, ביל אוונס, סטינג, דאסטי ספרינגפילד ועוד.
מרי ספנסר (ג'ין סימונס) ובעלה פרד (ג'ון פורסיית') נשואים 16 שנים וגרים בדנוור, קולורדו.
פרד הוא יועץ מס אמיד, מוקף בנשים ומרי היא עקרת בית משועממת וממורמרת שמוצאת מפלט בשתיית אלכוהול.
היא לא דמיינה כך חיי נישואים לאחר שהייתה מושפעת מסרטי קולנוע על אהבה שנגמרת בסוף מאושר כמו בסרט קזבלנקה.
מצבה מידרדר, היא נעצרת בגלל נהיגה בשכרות וגם מבצעת ניסיון התאבדות.
היא מתחילה לבזבז הון על קניות ופרד מבטל לה את כרטיס האשראי.
בתה מארג' (קטי פילדס) מתרחקת ממנה ורק שתי נשים מנסות לעזור לה - אמה (תרזה רייט) והעוזרת הנאמנה אגנס (נאנט פברי).
פרד מתכנן מסיבה ליום השנה ה-16 לנישואיהם.
מרי הולכת לסלון יופי ומקבלת החלטה לברוח מחייה האומללים.
היא ממשכנת את שעונה היקר וקונה כרטיס לנסאו באיי הבהמה.
במטוס היא פוגשת את פלו האריגן (שירלי ג'ונס) שלמדה אתה בקולג' והם לא נפגשו 16 שנה.
בעוד שמרי נישאה, פלו בחרה לחיות חיים חופשיים ולהיות פילגש לגברים עשירים וכעת היא טסה לנסאו לפגוש את הגבר האחרון בחייה, סאם (לויד ברידג'ס).
מרי מספרת לה כי ברחה מפרד ופלו אומרת כי תעזור ותדאג לה.
החופשה בנסאו משפיעה לטובה על מרי.
בקזינו מבחין בה פרנקו (בובי דארין), נוכל מלוס אנג'לס שיודע "להתלבש" על נשים מבוגרות עשירות ולסחוט מהם כספים.
הוא מתחיל לחזר בערמומיות אחרי מרי והיא נענית לו כמעט עד שהיא אומרת לו שבעלה אינו עשיר והוא מסתלק.
כאשר פלו מודיעה לה כי סאם מתגרש מאשתו ומתחתן אתה, מחליטה מרי לחזור.
אמה מפצירה בה שתחזור לפרד אבל היא מעדיפה לגור לבד, למצוא עבודה וללמוד בקולג' בשיעורי לילה.
פרד מבקש ממנה לחזור אבל היא מהססת.
הסוף (ערבית: النهاية; אל־ניהאיה) היא סדרת טלוויזיה מצרית, בכיכובם של יוסף אל־שריף ועמר עבדל ג'ליל, בבימויו של יאסר סאמי ונכתב על ידי עמר סמיר עאטף.
העלילה מתרחשת בעולם עתידני בשנת 2120 שבה מדינת ישראל כבר חדלה מלהתקיים.
הסדרה גונתה על ידי משרד החוץ הישראלי בשל תוכן העלילה.
אירועי הסדרה מתרחשים בירושלים בשנה העתידית 2120, בעולם בו טכנולוגיה שולטת.
העלילה סובבת סביב מהנדס שמנסה להתמודד עם השפעתה על העולם.
בסצנה בפרק הראשון של הסדרה מוצג מורה, המסביר לתלמידיו על "נפילת ישראל לאחר התפוררות ארצות הברית", ועל "מלחמת השחרור בירושלים" שכללה שימוש בנשק גרעיני, בה נלחמה ישראל נגד מדינה ערבית.
המורה מסביר שהמלחמה "הסתיימה במהרה, וגרמה לחיסולה של מדינת ישראל תוך פחות ממאה שנה לאחר הקמתה, לבריחתם של מרבית היהודים בישראל ולחזרת היהודים" ל"מולדתם" – למדינות אירופה.
אף ששם המדינה הערבית לא הוזכר, המבטא המצרי בין גיבורי הסדרה מעיד שמצרים היא השולטת על אדמות ארץ ישראל.
גיבור הסדרה הוא מהנדס בשם זיין (zein) שהמציא שיטה יעילה יותר לאחסון אנרגיה.
גיבור הסרט נחטף בידי חברה מסתורית הרותמת את כישוריו לצרכיה.
בזמן היעלמותו אישה בשם סבאח המאוהבת בו גונבת קובץ המכיל את התודעה שלו מחברת האנרגיה המקורית שעבד בה, ויוצרת רובוט הדומה לו בדיוק.
הרובוט נפרד מאשתו של זיין, החושבת שבעלה האמיתי נפרד ממנה, והופך בהמשך לתוקפני ולמאיים על עתיד המין האנושי.
עזיז, רובוט העוזר לבני האדם מנסה לעצור אותו, בסיוע כוחות הביטחון.
במקביל זיין המקורי מנסה להבין את טיבו של המקום בו הוא מוחזק, ולאיזו מטרה הוא מנוצל, ומגלה מזימה בינלאומית בת מאות שנים.
אנשי "כוחות הביטחון" בסדרה עובדים בשירותן של חברות גדולות השולטות בעולם, ומורכבים מטיפוסים אופורטוניסטים למדי.
הסדרה מכילה רעיונות מדע בדיוני קלסיים רבים, בהם "קובץ תודעה" המאפשר לשכפל בני אדם, רובוטים אנדרואידים הזהים חיצונית לבני האדם ולומדים באופן סטטיסטי, משחקי וידאו במציאות מדומה באמצעות חיישן המחובר לראש בסגנון "מראה שחורה", ועוד.
בסדרה, כדור הארץ מחולק לחברות או קבוצות מגורים המכונות קונגלומרטים, והמטבע הומר לקוביות אנרגיה מלאות בנקודות, המכונות "EC" (Energy Cubes)
הסופר קאפ האיטלקי 2006 היה המהדורה ה-19 של הסופר קאפ האיטלקי.
הוא נערך ב-26 באוגוסט 2006, בסן סירו, שבמילאנו, איטליה.
המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2005/06, אינטר מילאנו, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, רומא.
הבחירה לאפשר לסגנית מחזיקת הגביע להשתתף בסופר קאפ האיטלקי של אותה השנה במקום אלופת הליגה המקורית נבעה בשל פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. כתוצאה מכך, יובנטוס, שהייתה אלופת הליגה במקור, ירדה לסרייה ב', ואינטר אשר סיימה במקום השני הוכרה כאלופה באותה העונה.
מכיוון שעתה נוצר מצב שבו אינטר היא גם אלופת הליגה וגם מחזיקת הגביע באותה העונה, הוחלט לתת לסגנית מחזיקת הגביע, רומא, את ההזדמנות להתחרות מול אינטר במסגרת הסופר קאפ האיטלקי.
אינטר ניצחה במשחק בתוצאה 3–4 לאחר הארכה.
הסוסיתא של הרצל הוא סרט דרמה ישראלי, שיצא ב-19 בדצמבר 2019. הסרט יצא בתמיכה ובמימון של קרן יהושע רבינוביץ; קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ושידורי קשת.
הסרט היה מועמד לפרס העריכה בתחרות פרסי אופיר 2018.
מורה בשם יגאל גזית עוזב את תל אביב ועובר לשדרות על מנת ללמד קולנוע בתיכון "גוטליב" בשדרות ומקבל מתלמידיו שיעור לחיים.
בעיר שדרות, שיגרת הקסאמים היא שגרה אבסורדית והתושבים משלמים יום יום את המחיר.
כשטיל פוגע באביו של אחד התלמידים, יגאל משכנע אותו לקחת מצלמה ולתעד את אביו בבית החולים, בעקבות זאת, תלמידים נוספים מתחילים לתעד את חייהם וסביבתם הקרובה, הסיפורים המצולמים והחשופים הללו גורמים למנהלת עמליה לאסור על יגאל להמשיך וליצור אותם.
יגאל נקרע בין מחויבותו לתלמידיו לבין התנגדות ההנהלה לדרך הלימוד שלו, המציגה את חיי התושבים בזווית לא מחמיאה.
מיקי לאון – יגאל גזית
נועה אסטנג'לוב – ליבי חזנוב
מתן לקס – אוהד מלכה
אוולין הגואל – המנהלת עמליה אלבז
ריימונד אמסלם – יפה מלכה
אייל שיקרצי – טל בן הרוש
צחי הלוי – יוסי בן יוסף
אורנה פיטוסי – אתי בן הרוש
אורי גבריאל – חנניה בן הרוש
אליה אור – מאיה גזית
שחר טבוך – ארז ביטון
מיכל קלמן – דניאל גפן
אמה אלפי – שירי בן הרוש
עינת שרוף – תתי חזונב
רמי קאשי – ואליד טרבין
שי מיקה יפרח – קרן
ולרי ניסימוב – מישה חזונב
איציק קונפינו – חולה ביטון
הסופר ליג האנגלית לנשים ) היא הליגה הבכירה במערכת הליגות של כדורגל הנשים באנגליה שמופעלת על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית.
הליגה כוללת כיום 12 קבוצות, נוסדה ב-2010 והחליפה את ליגת הפרמייר ליג לנשים שהייתה הליגה הבכירה בזמנו.
הליגה הזו מקצוענית במלואה ורוב הקבוצות שבה מסונפות למועדונים המקבילים בפרמייר ליג ובפוטבול ליג.
הקבוצות המשחקות בליגה מתחרות גם בגביע ה-FA לנשים, בגביע הליגה לנשים ובמגן הקהילה לנשים.
עד עונת 2020/2021 העפילו 2 הקבוצות הראשונות בליגה לליגת האלופות והחל מהעונה העוקבת יעפילו 3 הראשונות בליגה לליגת האלופות.
ההחלטה על יסוד הליגה התקבלה ב-2010 כשהכוונה הייתה להחליף את ליגת הפרמייר ליג לנשים כליגה הבכירה באנגליה.
הקבלה לליגה הייתה על סמך בקשה של הקבוצות ועמידה בקריטריונים שהציבה ההתאחדות לכדורגל.
16 מועדונים ביקשו להתקבל לליגה ונאבקו על 8 מקומות בלבד שהוקצו לה בשנה הראשונה.
עקב המצב הכלכלי הקשה במדינה בשנה זו נדחתה הפעלת הליגה בשנה והיא החלה לפעול רק בשנת 2011.
עד שנת 2016 פעלה הליגה כליגת קיץ בלבד בחודשים אפריל עד ספטמבר והחל מ-2017 עברה לפעול כליגת חורף כמו שאר הליגות באנגליה בחודשים ספטמבר עד מאי.
הליגה החלה לפעול עם 8 קבוצות והעלתה את מספרן בהדרגה עד ל-12 החל מעונת 2019/2020.
הליגה החלה לפעול כליגה חצי מקצוענית אך החל מעונת 2017/2018 הפכה לליגה מקצוענית במלואה.
החל משנת 2015 הוקמה ליגת משנה שהמנצחת בה עולה לסופר ליג והאחרונה בסופר ליג יורדת אליה.
כמו כן, האחרונה שבליגת המשנה ירדה לפרמייר ליג לנשים והמנצחת בפרמייר ליג עלתה אליה ובכך נוצר חיבור בין הליגות השונות והושלמה הפירמידה של ליגות הנשים באנגליה.
בתחילת 2019 פורסם כי בנק ברקליס יעניק חסות לליגה לעונות 2019/20 עד סוף 2021/22 בשווי של 10 מיליון ליש"ט.
מדובר היה בהשקעה הגדולה ביותר של ארגון חיצוני בספורט נשים בבריטניה אי פעם.
במסגרת הסכם החסות שונה שם הליגה ל-"Barclays FA Women's Super League".
בשנה זו חשפה ההתאחדות האנגלית פלטפורמה לשידור כל משחקי הליגה דרך אפליקציה בנוסף לשידור משחקים נבחרים בערוצי הטלוויזיה.
בתחילת 2021 הכריזה ההתאחדות על הסכם שידור עם BBC ו-Sky Sports שבמסגרתו ישודרו עשרות משחקי ליגה בעונה תמורת כ-8 מיליון ליש"ט לעונה.
מדובר היה בהסכם פורץ דרך כיוון שהייתה זו הפעם הראשונה שבה נמכרו זכויות השידור בליגה בנפרד ממשחקי הגברים.
(2019/2020)ארסנלבורהאמווד, הרטפורדשיירמדואו פארק4,5023אסטון וילהוולסוואל, וסט מידלנדסאצטדיון בסקוט11,0001 בליגת המשנהברמינגהאם סיטיסוליהאל, וסט מידלנדסדמסון פארק3,05011ברייטון אנד הוב אלביוןקראולי, סאסקסאצטדיון ברואדפילד6,1349בריסטול סיטיבאת', דרום-מערב אנגליהטוורטון פארק3,58210צ'לסיקינגסטון שעל התמזה, לונדוןקינגסמדואו4,8501 (אלופה)אברטוןליברפולולטון הול פארק2,2006מנצ'סטר סיטימנצ'סטראצטדיון האקדמיה7,0002מנצ'סטר יונייטדליי, מנצ'סטר רבתיכפר הספורט ליי12,0004רדינגרדינגאצטדיון מדז'סקי24,1615טוטנהאם הוטספרקנונס פארק, לונדוןאצטדיון הכוורת5,1767וסטהאם יונייטדדאגנהאם, לונדוןדרך ויקטוריה6,0788
מכיוון שהליגה הוקמה למעשה ב-2010, עד אז אלופת אנגליה בכדורגל נקבעה בתחרות הפרמייר ליג לנשים.
נהוג לספור את האליפויות המדינה ע"פ סך האליפויות שנצברו בתחרות הקודמת ובתחרות הנוכחית מ-2011 ואילך.
כמו כן מסוכמות בטבלה סך הסגנויות לכל קבוצה מכל התקופה.
(2011–הווה)סה"כ אליפויות אנגליהסה"כ סגנויותארסנל123154צ'לסי -771קרוידון/צ'רלטון אתלטיק3 -32דונקסטר רוברס בלס2 -27ליברפול -221אברטון1 -15מנצ'סטר סיטי -116פולהאם1 -1 -
הסופר ליג הוא מפעל כדורגל אירופי פוטנציאלי שנתי, בו עתידים להתחרות המועדונים האירופיים הבכירים, אם וכאשר המפעל אכן יצא לפועל.
המפעל נוסד ב-18 באפריל 2021 על ידי 12 מועדונים, ושלושה מועדונים נוספים צפויים להצטרף אליו.
15 המועדונים המייסדים יהיו חלק מהמפעל באופן קבוע, וחמישה מועדונים נוספים יוכלו להעפיל אליו באופן שנתי בהתבסס על ביצועיהם בעונה הקודמת.
נשיא הטורניר הוא פלורנטינו פרס, נשיא ריאל מדריד.
הצעות להקמת טורניר סופר ליג אירופי החלו לעלות כבר בשנת 1998, אך נכשלו כאשר אופ"א הרחיבה את מפעל ליגת האלופות.
ההצעה הועלתה מספר פעמים במהלך שני העשורים הבאים, אך לא זכתה להצלחה.
לפי מסמכים שהודלפו, במועדונים הגדולים ניסו מ-2015 לבחון ברצינות ולעומק הקמת ליגה אירופית פרטית שבה ייטלו חלק רק 16 הקבוצות הגדולות ביבשת.
הליגה הוכרזה ב־18 באפריל 2021, באמצעות הודעה לעיתונות שנשלחה על ידי המועדונים המייסדים.
ההודעה הגיעה בערב פגישת הוועד של אופ"א, שהתכוונה לחדש ולהרחיב את ליגת האלופות של אופ"א מעונת 2024/25 במטרה להגדיל את מספר המשחקים וההכנסות, בעקבות לחץ מצד מועדונים מובחרים באירופה.
בהודעה לעיתונות נאמר כי הכוונה היא "לספק התאמות איכותיות יותר ומשאבים כספיים נוספים לפירמידת הכדורגל הכללית", תוך שהיא מספקת צמיחה כלכלית ותמיכה משמעותית יותר בכדורגל האירופי באמצעות התחייבות ארוכת טווח לתשלומי סולידריות בלתי מוגבלים אשר יגדל בהתאם להכנסות הליגה".
בנוסף לתחרות הגברים, הארגון מתכנן גם להשיק ליגת על נשים מקבילה "בהקדם האפשרי".
12 מועדונים הכריזו על הקמת המפעל, כאשר שלושה מועדונים נוספים צפויים להצטרף בהמשך.
15 המועדונים המייסדים ייקחו חלק בטורניר באופן קבוע.
המועדון האנגלי הראשון שהראה היסוסים לגבי המשך פעילותו במפעל היה צ'לסי, וזאת לאור פגישתו של יושב הראש ברוס באק עם השחקנים.
ב-20 באפריל הודיעה מנצ'סטר סיטי כי החליטה לנקוט בצעדים רשמיים במטרה לפרוש מהמפעל.
נשיא אופ"א, אלכסנדר צ'פרין, פרסם הודעה ובה בירך את המועדון על שובו ל"משפחת הכדורגל האירופאי".
ארסנל, ליברפול, מנצ'סטר יונייטד וטוטנהאם הוטספר פרשו גם הן בהמשך היום.
צ'לסי הודיעה רשמית על פרישתה בבוקר למחרת.
לאחר פרישתם של המועדונים האנגליים הודיעה ב-21 באפריל הנהלת הסופר ליג ש"לאור מצב הדברים הנוכחי נשקול מחדש את הצעדים הנדרשים כדי לעצב את הפרויקט מחדש, כשהמטרה תמיד להביא לאוהדים את החוויה הטובה ביותר שניתן, ובה בעת להגדיל את תשלומי הסולידריות לכל קהילת הכדורגל."
באותו היום, כשלושה ימים לאחר ההודעה על הקמתה, הודיעה הסופר ליג כי היא משעה את פעילותה.
שלושת המועדונים הגדולים באיירן מינכן, בורוסיה דורטמונד ופריז סן-ז'רמן מסרבים בינתיים להצטרף לסופר ליג, אף על פי שהסופר ליג רוצה שיתווספו לחברים המייסדים באופן מיידי.
על פי מסמך שפרסם דר שפיגל, לבאיירן ולדורטמונד ניתנו 30 יום ולפריז 14 יום להצטרף לסופר ליג.
על פי הדיווחים מועדונים צרפתיים, גרמנים ופורטוגזיים אחרים, כולל פורטו, סירבו להצטרף לתחרות.
עם זאת, יו"ר הסופר ליג פלורנטינו פרז אמר כי פ.ס.ז והמועדונים הגרמניים לא הוזמנו כמועדונים מייסדים.
כתב סקיי ספורט, צ'ארלס פטרסון, דיווח כי הסופר ליג תפנה למועדונים הסקוטיים סלטיק וגלאזגו ריינג'רס.
פטרסון אמר כי היו ניסיונות של שני המועדונים להתנתק ממערכת ליגת העל הסקוטית מאז שנות ה-90, וכי יכולתם להתחרות במסגרת התחרות האירופית נפגעה על ידי הכנסות מוגבלות בסקוטלנד.
במפעל ייקחו חלק עשרים מועדונים, ביניהם 15 המועדונים המייסדים.
המועדונים שיתפסו את חמשת המקומות הנותרים יקבעו בהתבסס על ביצועי המועדונים בעונה הקודמת.
עשרים הקבוצות יחולקו לשני בתים של עשר קבוצות, וכל קבוצה תערוך שני משחקים - משחק בית ומשחק חוץ - נגד כל קבוצה אחרת.
המשחקים ישוחקו באמצע השבוע על-מנת לאפשר לקבוצות להמשיך להתמודד בליגות המקומיות.
שלוש הקבוצות המובילות בכל בית יעפילו לשלב רבע הגמר, כאשר הקבוצות שיסיימו במקום הרביעי ובמקום החמישי בכל בית יתחרו בפלייאוף בן שני משחקים על-מנת לקבוע את זהות שתי המעפילות הנוספות לרבע הגמר.
משחקי רבע הגמר וחצי הגמר יערכו בשיטה של שני משחקים, והגמר ייערך בחודש מאי בשיטה של משחק בודד באצטדיון נייטרלי.
התחרות אמורה לכלול תשלומי סולידריות בלתי מוגבלים למועדונים שלה, שיכולים לגדול בהתאם להכנסות הליגה.
הארגון הצהיר כי תשלומי הסולידריות יהיו גבוהים יותר משל התחרויות האירופיות הקיימות, וצפויים להיות "מעבר ל-10 מיליארד אירו במהלך תקופת ההתחייבות הראשונית של המועדונים", וכי המועדונים המייסדים יקבלו 3.5 מיליארד אירו לתמוך בתוכניות השקעות בתשתיות ולקיזוז ההשפעה של מגפת הקורונה.
ענקית בנקאית ההשקעות האמריקאית ג'יי פי מורגן צ'ייס מדווחת כי היא התומכת הפיננסית הגדולה בסופר ליג המתוכננת, שהתחייבה לחמישה מיליארד דולר לקראת התחרות.
תפקידשםתפקידים נוספיםיושב ראש פלורנטינו פרסנשיא ריאל מדרידסגן יושב ראש אנדראה אניילינשיא יובנטוססגן יושב ראש ג'ואל גלייזריו"ר משותף של מנצ'סטר יונייטדסגן יושב ראש ג'ון הנרימנהל ליברפולסגן יושב ראש סטן קרונקיהבעלים של ארסנל
ההודעה עוררה תגובות שליליות של אופ"א, ההתאחדות הכדורגל האנגלית, הפרמייר ליג, התאחדות הכדורגל האיטלקית, הסרייה א', ההתאחדות הכדורגל הספרדית ולה ליגה, שמהן הגיעו המועדונים המייסדים.
הן פרסמו הצהרה משותפת לפיה הן "יישקלו את כל הצעדים העומדים לרשותנו, בכל הרמות, הן השיפוטיות והן הספורטיביות" כדי למנוע את הסופר ליג.
אופ"א והתאחדויות המדינות הזהירו כי כל מועדונים המעורבים בסופר ליג יורחקו מכל שאר תחרויות הכדורגל המקומיות, האירופיות והעולמיות.
הן גם איימו כי יהיה ניתן למנוע מהשחקנים המעורבים לייצג את נבחרותיהם הלאומיות במשחקים בינלאומיים.
התאחדויות הכדורגל והליגות הבכירות בצרפת וגרמניה, מהן עדיין לא הצטרפו מועדונים, פרסמו הצהרות המתנגדות לסופר ליג.
ארגון המועדונים האירופיים (ECA), שיושב ראשו אנדראה אניילי הוא סגן יו"ר הסופר ליג, קיים ישיבת חירום ובהמשך הודיע על התנגדותו לתוכנית.
בהמשך התפטר אניילי מתפקידיו ב-ECA ואופ"א, וכך עשו גם נציגי שאר הקבוצות המייסדות.
גם פיפ"א הביעה את אי הסכמתה להודעה.
תגובתו של שחקן מנצ'סטר יונייטד לשעבר גארי נוויל עוררה תשומת לב עזה ברשתות החברתיות, וכינה את הליגה "מעשה של חמדנות טהורה" והתאכזב במיוחד מקבוצתו לשעבר, ואמר כי יש לנקוט בצעדים מחמירים נגד המועדונים המייסדים, כולל הרחקה מתחרויות אירופיות והורדת נקודות.
אוהדים של קבוצות רבות, בניהן טוטנהאם הוטספור, ארסנל, צ'לסי וליברפול, התנגדו גם הם למהלך וקראו להחרים משחקים.
Football Supporters Europe (FSE), גוף המייצג אוהדים ב-45 מדינות אופ"א, שחררו הצהרה המתנגדת ליצירתה של הסופר הליג.
סקר של YouGov שנערך זמן קצר לאחר הכרזת הליגה מצא כי 79% מאוהדי הכדורגל הבריטיים התנגדו לסופר ליג, ורק 14% הביעו תמיכה.
76% מאוהדי הקבוצות הבריטיות שהצטרפו לסופר ליג גם הביעו אי הסכמה, ו-20% הביעו תמיכה.
לעומת זאת, בספרד זכה הסופר ליג לתמיכה רחבה מצד אוהדי הקבוצות.
ב-19 באפריל, כ-700 אוהדים הופיע מחוץ לאלנד רואד למרות הגבלות מגפת הקורונה, לקראת המשחק בין לידס יונייטד וליברפול, כדי למחות כנגד הסופר הליג.
במהלך החימום לקראת המשחק, שחקני לידס לבשו חולצות שעליהן היה רשום "כדורגל הוא בשביל המעריצים" ("Football is for the fans") מצד אחד, ו"להרוויח את זה" ("Earn it") עם הלוגו של ליגת האלופות בצד השני.
החולצות הושארו גם על הספסלים בחדר ההלבשה של ליברפול, אבל שחקני הקבוצה לא לבשו אותן.
בנוסף, שלט ענק הוצב מאחורי אחד השערים עם הכיתוב "Earn it on the pitch, football is for the fans".
אוהדי ברצלונה תלו שלט מעל קאמפ נואו שהיה רשום עליו "ברצלונה היא החיים שלנו, לא הבובה שלך.
ב-20 באפריל, אלפי אוהדי צ'לסי הופיעו בסטמפורד ברידג' כדי למחות כנגד הסופר ליג, לקראת המשחק של צ'לסי מול ברייטון.
הסוף הוא מחזמר ישראלי מאת מעין אבן וגיא וינטרוב העוסק במוות ובמשמעות החיים מנקודת מבט קומית-סאטירית.
המחזמר הוצג לראשונה ב-2021 בצוותא, בכיכובם של עידן אלתרמן, ג'וי ריגר ואבי דנגור.
המחזמר נוצר באופן עצמאי על-ידי ארבעה יוצרים מעולם התיאטרון, המוזיקה והקולנוע: מעין אבן, גיא וינטרוב, אלעד טל ותומר רבינוביץ, מתוך שאיפה ליצור מחזמר חדש ומקורי המשקף את רוח התקופה בתוכנו ובצורתו.
סגנון המחזמר מתכתב עם מחזות זמר קלאסיים ועם יצירות קאנוניות אחרות, במחווה המערבבת בין הערכה ואהבה לבין פארודיה ומודעות עצמית, בהשראת יצירות כמו בוג'ק הורסמן, ריק ומורטי והמחזמר ספר המורמונים.
צוות השחקנים המקורי כולל את עידן אלתרמן, ג'וי ריגר, אבי דנגור, רפאל עבאס, הראל ליסמן, מרב צברי ואביב הורוביץ (אשר עיצבה את הכוריאוגרפיה).
עם הזמן, הצטרפו לצוות משתתפים נוספים: דנה פרידר, מיכאל הנגבי ועמית רייס.
התפאורה עוצבה על-ידי המאייר ניב תשבי, התלבושות על ידי דניאל קפלן והתאורה על ידי יאיר סגל.
המחזמר סומן על-ידי המבקרים בתור מופע קאלט, וזכה בארבעה פרסי קיפוד הזהב לשנת 2021: ההצגה הנבחרת, במאי השנה (מעין אבן), שחקן השנה (עידן אלתרמן) ושחקן המשנה של השנה (אבי דנגור).
בשנת 2023 יצא אלבום עם כל שירי המחזמר, ובהמשך יצא אלבום בונוסים בשם "הסוף תוספות" עם ביצועים מחודשים לחלק מהשירים.
המוות (אבי דנגור) לא רוצה יותר להיות המוות.
אלפי שנים שהוא תקוע בג'וב שלו, פקיד משועמם שעסוק בבירוקרטיה של העולם הבא וחולם על חיים אחרים.
הכול משתנה כשהוא מגלה על המדען (עידן אלתרמן/מיכאל הנגבי) — מדען גאון, שבעקבות מותם הטראגי של הוריו בילדותו החליט להקדיש את כל זמנו למציאת פתרון למוות, אך התייאש והפך מריר ומיואש כאשר אהובתו, לילי (ג'וי ריגר/דנה פרידר), עזבה אותו ושברה את ליבו.
המוות מזהה שהמדען עתיד להתאבד ומצליח בדרכיו הבירוקרטיות לעכב את מותו של המדען בשבוע.
המוות מנסה לגייס את המדען למציאת הפתרון, בשביל להשתחרר סוף סוף מעבודתו.
כשהמדען המלנכולי מסרב, המוות זומם תחבולה שגורמת ללילי, אהובתו הנצחית של המדען, לגסוס.
על ידי כך ששוב בדרכיו הבירוקרטיות הוא מחליף בין גורלה של לילי לגורלה של לילי אחרת ששוכבת על ערש דווי.
מהלך זה גורם למדען להירתם למשימה מתוך רצון להציל את אהובתו ולזכות בליבה בשנית, אך גם מוביל לכאוס עולמי חסר תקדים, כאשר הלילי האחרת חושבת שהיא ניצחה את המוות, ומקימה כת שהחברים בה משוכנעים שיחיו לנצח כמוה.
בסופו של המחזמר, אף על פי שהפתרון בידיו, גונז המדען את תוכניתו לאפשר לאנושות חיי נצח, משום שהיא בבירור איננה מוכנה לכך, והוא מבין כי אין לחיים טעם אם אין להם סוף.
ובסוף המחזה חוזר להיות בדיוק כמו בהתחלה
עוד בערך 60 שנה - משתתפי המחזמר
אין לזה סוף - המוות
להמשיך לקוות (רפריזה) - העוזר
תולדות המדען - המספרים והמדען
אל תקשיב ללב שלך - המדען
בין ארבעה קירות - המדען, לילי, המוות, העוזר
העברתי את הזמן (במקום לחיות) - לילי
זה נס - לילי 2 ומשתתפי המחזמר
מוזיקה של מעבר - המספרים
נשים למוות סוף - המוות והמדען
אני לנצח - לילי 2 ומשתתפי המחזמר
מביאים את זה לאללה - המוות והמדען
לא מביאים את זה לאללה - המספרים
הבננה האוניברסלית - משתתפי המחזמר
אושר במעגל סגור - לילי והמדען
מבזק חדשות מיוחד - המספרים
הסוף - לילי, המוות והמדען
שיר סיום - כל משתתפי המחזמר
הסוס בעל פרסת הזהב הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1968 בבימויו של נורמן טוקר, עם דין ג'ונס ודיאן בייקר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "The Year of the Horse" של אריק האץ' משנת 1965.
פרד בולטון (דין ג'ונס) הוא אלמן המגדל לבד את בתו הלן (אלן ג'אנוב) בעזרת הדודה מרתה (לורן טאטל).
פרד הוא פרסומאי בכיר בחברת פרסומת גדולה בשדרת מדיסון בניו יורק.
הבוס שלו מר דוגן (פרד קלארק בתפקידו האחרון), הטיל עליו ליזום מסע פרסומת לתרופה נגד צרבת בשם "אספרסל".
כל הצעותיו של פרד נדחות ודוגן נותן לו 24 שעות להביא רעיונות חדשים למסע הפרסומת, אחרת יפוטר.
פרד מיואש, בתו הלן חובבת הרכיבה עולה לו הון והוא עומד לאבד את מקום עבודתו.
הלן רוצה שיהיה לה סוס משלה אבל פרד אינו מסוגל לשלם עבור זה.
לאחר לילה מרוט עצבים וחסר שינה, הוא מגבש רעיון חדש ומצליח לאחר מאמץ לשכנע את דוגן.
החברה תרכוש סוס במחיר 5,000 דולר שייקרא בשם "אספרסל".
הלן תרכב עליו ותזכה במדליות וזה יזניק את מכירות ה"אספרסל".
דוגן מבטיח לפרד שאם מסע הפרסום יצליח, הוא יעלה את משכורתו וימנה אותו לסגן נשיא החברה.
פרד נפגש עם המאמנת ובעל בית הספר לרכיבה, סוזי קלמנס (דיאן בייקר) והיא מוצאת חן בעיניו.
"אספרסל" הוא סוס בגוון אפור (מכאן שם הסרט) והלן מתחילה להתאמן עליו, זוכה בשלוש מדליות ושמו של "אספרסל" מתפרסם ביחד עם שם התרופה.
רוני (קורט ראסל) הוא ידיד של הלן ומנסה להתחבב עליה אך היא כל הזמן עסוקה בסוסים.
דוגן מגיע ומודיע שמכירות התרופה אינן מספיקות ודורש שהסוס ישתתף בתחרות הארצית בשיקגו אחרת עתידו בחברה אינו מובטח.
הלן מקשיבה לשיחה ומרגישה שאינה יכולה להשתתף בתחרות.
באחת הפעמים בהן לוקח פרד את "אספרסל" לרכיבה, מתחיל הסוס לדהור ושוטרים עוצרים אותו בחשד לגניבת הסוס.
פרד לא יכול להוכיח שהוא בעל הסוס ולכן נעצר ומשוחרר למחרת.
פרד אומר לסוזי כי בעת הדהירה הסוס קפץ מעל גבר בגובה 2.1 מטר.
היא בטוחה שלסוס יש פוטנציאל ומסכימה לרכב על הסוס בתחרות לאחר תקופת אימון בעזרת המאמן ארצ'ר מדיסון (לויד בוכנר) שהיה בעבר חבר קרוב שלה.
התחרות היא קשה וארוכה אולם בסופה זוכה סוזי והסוס האפור "אספרסל" במקום ראשון.
הכל בא על מקומו בשלום, הסוס "אספרסל" ביחד עם התרופה "אספרסל", פרד מקבל העלאה במשכורת וקידום בתפקיד וסוזי מקבלת בשמחה את הצעת הנישואין שלו.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותדין ג'ונספרד בולטוןפרסומאידיאן בייקרסוזי קלמנסמאמנת רכיבהאלן ג'אנובהלן בולטוןקורט ראסלרוני גרדנרחבר של הלןפרד קלארקתום דוגןהבוס של פרדלורן טאטלדודה מרתהלויד בוכנרארצ'ר מדיסוןמאמן רכיבה
הסופה הקטנה הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1941 שהופק על ידי וולט דיסני עבור וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures.
עלילת הסרט, אשר בוים על ידי ריילי תומסון, עוסקת בניסיונותיו של מיקי לעזור למיני בעבודות החצר שלה, למרות נוכחותם של כמה סופות (מואנשות) מטרידות.
זהו הסרט הקצר ה-110 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והראשון שיצא באותה השנה.
הסרט הקצר הזה עלה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
בעודו הולך יום אחד ליד ביתה של מיני, מיקי נמשך לריח העוגה שמיני אופה.
כשהובטח לו פרוסה מהעוגה אם ינקה את החצר, מיקי ממהר מיד לגרוף את עלי השלכת המלכלכים את המדשאה של מיני.
בזמן העבודה בחצר, מגיעה סופת טורנדו קטנה בגובה של מיקי והופכת את עבודתו למסובכת יותר: תחילה היא נכנסת לתוך הסל, אליו מיקי מעוניין לשים את עלי השלכת, ומזיזה אותו אינספור פעמים לפני שמיקי ממסמר את הסל למקומו ולוודא שאינו יכול לזוז.
אך כאשר הוא משליך את העלים פנימה, הסופה מעיפה אותם עליו, מטיחה אותו על הקרקע וחוטפת את כובעו תוך שהיא רוקדת בכדי לגרות אותו.
מיקי הכועס מסתער על הסופה, שמסחררת אותו ומתנדפת, משאירה את הכובע של מיקי על ראשו.
לאחר מכן הסופה גורפת ערימה גדולה של עלים, ממהרת למיקי ותוחבת את העלים לתוך הסרבל שלו.
בעוד מיקי מרוקן את הסרבל שלו מהעלים, הסופה הקטנה נכנסת לתוך צינור אדום ויוצא החוצה כסופות קטנות יותר שמתמזגות לאחת.
גם מיקי וגם הסופה מושכים את הסל משני צדדיו, כמעין משיכת חבל, עד אשר הסל מתפרק ורצועותיו כובלות את מיקי.
לאחר מכן, הסופה שורקת ומעירה לחיים את עלי השלכת שצועדים אחריה בשיירה סביב הגינה, כאשר העלה הקרון המאסף קופץ על אפו של מיקי ולוקח את הכובע שלו.
מיקי תופס את הכובע בפיו והעלה מתגרה בו לפני שהוא מצטרף לצעדה לאחר שמיקי מתיר את עצמו הוא מצליח ללכוד את הסופה בתוך שק, שאחרי קצת התגוששות הוא קושר היטב ובועט אותו הרחק.
אך הסופה חוזרת, בעודה בשק, ונוקמת בו על ידי הטחת אגרופי.
מיקי מזנק עליה, מה שמשחרר את הסופה מהשק, ומתחיל רודף אחריה עם מגרפה כשהסופה המבועתת צועקת לעזרה.
לפתע מופיעה סופה גדולה ביותר, שאינה משועשעת כלל מהעובדה שמיקי מייסר את הסופה הקטנה יותר (וגם אינה מודעת למה שהיא עשתה למיקי), מחלה לרדוף אחריו בזעם.
ההשתוללות הפראית של הסופה הגדולה גורמת לכאוס והרס דרך שדות החווה ושטחי המרעה עד אשר היא מרימה את החלק התחתון שלה ומאטה את תנועתו של מיקי.
כשהסופה סוף סוף שואבת את מיקי פנימה לתוכה, היא מסחררת אותו במרץ עד שהוא נופל לתוך מזרקת המים של מיני.
לאחר ששתי סופות הטורנדו עוזבות, מיני, שלא מודעת לכל התקרית, מוצאת את הגינה שלה מבולגנת לחלוטין.
מיקי מבחין בה מחזיקה את העוגה ואומר "טוב, אז כנראה אני לא מקבל עוגה", אך מיני בתגובה עונה לו "דווקא מקבל!" בעודה משליכה את העוגה על פניו, דבר שלא עוצר בעדו לאכול ממנה.
מיני מאוס – תלמה בורדמן
הסרט הופץ בישראל תחת פיקוחה של שפרירה זכאי, שגם הייתה אחראית על מלאכת הדיבוב.
חלק גדול מההנפשה של הסרט לקוח מהסרט המצויר של מיקי מאוס "קונצרט הלהקה" משנת 1935.