tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא פותחה על ידי צוות פיתוח של חברת לינפוס טכנולוגיות (Linpus Technologies) ושוחררה בתאריך 11 בספטמבר 2001 (גרסה 8.1 בטא).
להפצה זו גרסה המיועדת למחשבים בעלי חומרה חלשה, לינפוס לייט (Linpus Lite), הנחשבת להפצה קלה וחסכונית במשאבים.
לינפוס לינוקס הייתה מערכת ההפעלה הראשית במחשבי Acer Revo 3610/3700 ולינפוס לייט במחשבי Acer Aspire One.
ההפצה ניתנת להורדה בגרסת 32 ו-64 ביט (בגרסה מלאה, חלקית Lite או בגרסת מולטימדיה Linpus Media Center), למכשירים עם מינימום 256MB זיכרון, ניתנת להתקנה על מחשבים עם מסכים קטנים ותומכת ברזולוציות נמוכות כגון: VGA 640X480.
המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: תוכנת הדואר האלקטרוני Mozilla Thunderbird, דפדפן האינטרנט FireFox, חבילת יישומים משרדיים Libre Office ועוד.
LLMNR הוא פרוטוקול המתרגם שמות מתחם (Domain name) של מחשבים סמוכים ברשת המקומית ללא צורך בשרת Domain Name System.
פרוטוקול זה מובנה במערכות הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט בגרסאות Windows Vista, Windows Server 2008, Windows 7, Windows 8 ו־Windows 10.
תומך גם בטלפונים חכמים ובמחשבי לוח בעלי מערכות ההפעלה: Windows Phone, Windows 10 Mobile.
שאילתות LLMNR נשלחות ומתקבלות בפרוטוקול UDP על גבי פורט 5355, עם זאת ניתן גם להשתמש בפרוטוקול TCP.
שאילתות LLMNR מבוססות TCP אינן נתמכות ב־Windows Vista.
בניגוד לשימוש ב־Domain Name System, בה קיים שרת אליו פונים, ב־LLMNR השאילתה נשלחת לכל מי שנמצא ברשת המקומית, והמחשב הרלוונטי (בעל השם שנמצא בשאילתה) אמור לענות ולהחזיר את הכתובת שלו.
התשובה חוזרת למחשב המתשאל בלבד.
השאילתות נשלחות אל כתובות Multicast בטווחים הבאים:
אם יש הקצאת שמות כפולה, כלומר יותר ממחשב אחד המגיב לשאילתה של שם מסוים, המחשב יציג הודעה, לא יגיב לבקשות LLMNR בעבור אותו שם וישלח שאילתה חדשה עם השם של עצמו כל 15 דקות כדי לבדוק אם המחשב השני עדיין עונה.
אם אין תגובה לשאילתה, המחשב יחזור להגיב כרגיל.
לִינִיאֶג' אוֹ אֵס היא רום אנדרואיד ומערכת הפעלה חופשית בקוד פתוח מבוססת אנדרואיד הממשיכה את פרויקט CyanogenMod שפיתוחו פסק בדצמבר 2016. מערכת זו מציעה אפשרויות התאמה אישית נרחבות לצד חוויית הממשק המקורית של אנדרואיד, כמו של מכשירי הנקסוס והפיקסל.
המערכת תומכת רשמית במאות טלפונים חכמים ומחשבי לוח ומותקנת על מעל ל-4 מיליון מכשירים פעילים, נכון לספטמבר 2021.
כמה מהתכונות העיקריות שמציעה LineageOS הן ביצועים טובים לצד חיסכון בסוללה, שינוי ערכות נושא והתאמה אישית נרחבת של מערכת ההפעלה.
LineageOS ידועה בשיפור ביצועי המעבד והסוללה במכשירים עליהם היא מותקנת ביחס להפצות אנדרואיד רשמיות של יצרני המכשירים בשל צמצום משמעותי של "נופחות" (יישומים המותקנים מראש – Bloatware), אפשרות נרחבת לשליטה על צריכת החשמל ושימוש במנהלי התקנים מעודכנים במערכת.
בעזרת ההרשאות וגישת הקוד הפתוח של מערכת ההפעלה, ניתנה האפשרות לשנות את גרסתה המקורית של מערכת ההפעלה ולעצב אותה כרצון המשתמש.
בשנים שלאחר מכן, מספר גרסאות מותאמות אישית של מערכת ההפעלה אנדרואיד פותחו והופצו על ידי מפתחי אנדרואיד נלהבים למכשיר "Dream".
באוגוסט 2009 המפתח הפסיק לפתח את הגרסה שלו.
המפתח הציע למשתמשים לעבור לגרסה חדשה המבוסס על עבודתו, שנוצרה על ידי מפתח בסמסונג בשם סטיב קונדיק שכינויו ברשת הוא Cyanogen.
הפופולריות של CyanogenMod עלתה במהירות, וקהילה קטנה של מפתחים אשר נקראו "צוות CyanogenMod" החלו לתרום לפיתוח.
בתוך מספר חודשים, זינק מספר המכשירים המריצים את המערכת, והיא נהפכה במהירות לאחד הרומים הנפוצים ביותר בקרב משתמשי אנדרואיד.
ומפתחי הפרויקט CyanogenMod הגיעו להסכמה שהפיתוח הפרויקט ימשיך תחת שם חדש LineageOS.
הקוד של פרויקט LineageOS נמצא במאגרי גיט והמאגרים מאוחסנים בגיטהאב.
כמו כן פרויקט LineageOS משתמש במערכת גריט לסקירת הקוד הנתרם לפרויקט, מערכת JIRA לדיווחי באגים ומערכת Wiki לתמיכה.
לכל מכשיר הנתמך רשמית יש מפתח האחראי על תחזוקתו, ולרוב המכשירים ישנו דיון בקהילת המפתחים XDA שם ניתן למצוא את פרטי המפתחים ליצירת קשר, העלאת רעיונות, שאלות ופתרונות.
לילי (Nightly) – בנייה אוטומטית פעם בשבוע, הם נקראות כך מכיוון שבתחילה היו נבנות מדי לילה
שחרור (Release) – יציב לאחר בדיקות
החל מ-2020 כל הגרסאות המופצות הן ליליות ולא גרסאות שחרור.
LineageOS מוצעת להורדה למגוון מכשירים בהפצה רשמית באתר הרשמי של הפרויקט.
לשם התקנה ניתן לעשות שימוש באימג' השחזור Team Win Recovery Project.
Linux.Wifatch היא תוכנת מחשב זדונית המאפשרת לבצע פקודות מרוחקות על נתב האינטרנט.
לאחר ההדבקה הראשונית התוכנה משביתה את פרוטוקול Telnet בו היא עושה שימוש, פותחת דלת אחורית לצורך הרצת פקודות עתידיות ומתחברת אל שרת שליטה ובקרה (C&C) באמצעות פרוטוקול TCP.
התוכנה התגלתה בשנת 2015, פותחה על ידי פול מנגן (Paul Mangan) ומיועדת למערכות הפעלה לינוקס.
קוד המקור שלה שוחרר על ידי צוות הפיתוח ומפורסם באתר GitLab.
לפי סימנטק המדינות שהושפעו הכי הרבה מתוכנה זו הן: ברזיל וסין.
על מנת להימנע מהידבקות בתוכנה, יש לבצע את השלבים הבאים:
הגדרת סיסמת נתב קשה לפיצוח.
הסרת שירותים מיותרים ושירותי עזר שאינם נחוצים.
ביצוע עדכונים שוטפים לשרתי דוא"ל, HTTP, FTP, ו- DNS.
Linux.Darlloz היא תולעת מחשב המנצלת פגיעות בנתבים, מצלמות אבטחה, ממירי טלוויזיה, התקני IOT ועוד.
התוכנה התגלתה בשנת 2013, על ידי חברת סימנטק ומיועדת למערכות הפעלה לינוקס.
התולעת מנצלת פגיעות בשפת PHP המוכרת במזהה CVE-2012-1823, פותחת דלת אחורית לצורך הרצת פקודות עתידיות ומתחברת אל שרת שליטה ובקרה (C&C).
בחודש מרץ 2014, ביצע כרייה מטבעות מבוזרים על מחשבי הקורבנות.
"Limits" (בעברית: "גבולות") הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי פאנדה וגם בוצע על ידיה.
השיר ייצג את אוסטריה באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל.
"Limitless" (בעברית: "ללא גבולות") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך פסקול הסרט "סיבוב שני".
השיר יצא לאור ב-16 בנובמבר 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך הפסקול.
את קליפ השיר, העלתה לופז לערוץ היוטיוב שלה, חודש לאחר צאתו של השיר כסינגל.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "סיבוב שני", לצד ליאה רמיני, ונסה הדג'נס, טריט ויליאמס ומיילו ונטימיליה.
בהמשך, נודע כי את נעימת הנושא של אותו הסרט, תשיר לופז בעצמה.
עוד נודע כי הוא יהיה הסינגל הראשון מתוך הפסקול.
השיר נכתב והופק על ידי סיה וג'סי שטקין.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ג'ניפר לופז ב-20 בדצמבר 2018. בקליפ מופיעה הבת של לופז.
לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את לופז, רוקדת כשמשני צדדיה ניצבים רקדני ליווי.
נכון ליוני 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-7 מיליון צפיות.
Lines, Vines and Trying Times (בעברית: שורות, גפנים וזמני ניסיון) הוא אלבום האולפן הרביעי של האחים ג'ונאס.
הוא יצא לאור ב-16 ביוני 2009. האלבום זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרים ומעריצים.
בשבוע הראשון מכר האלבום 247,000 עותקים, והופיע לראשונה במקום הראשון בבילבורד 200. זה היה אלבומם השלישי והאחרון שיצא תחת הוצאת הוליווד רקורדס, והאחרון שלהם לפני ההפסקה, שנמשכה מאוקטובר 2013 עד מרץ 2019.
בראיון למגזין הרולינג סטון, ניק ג'ונאס הסביר את שם האלבום, "Lines, Vines and Trying Times" כ על המשמעות, הוא אמר הוא ציין, ג'ו ג'ונאס הוסיף, .
בראיון אחר, ניק ג'ונאס הסביר כי האלבום הוא בעיקר על .
ההשפעות המוזיקליות על האלבום כוללות את אלביס קוסטלו, הזוטונים, קולדפליי וניל דיימונד.
האחים ג'ונאס קידמו את האלבום בסיבוב ההופעות העולמי שלהם בשנת 2009 שהחל ב-18 במאי 2009 בלימה, פרו.
השיר "Fly with Me" הוצג במהלך כותרות הסיום של הסרט "לילה מוטרף במוזיאון 2".
הם אירחו שלוש לייב-צ'אטים באמצעות פייסבוק (בתאריכים 7 במאי, 28 במאי ו-4 ביוני) לקידום האלבום.
האחים ביצעו שירים מהאלבום לקונצרט של וולמארט שיצא ב-9 ביוני 2009. הם הופיעו ב"בוקר טוב אמריקה" ב-12 ביוני 2009 במסגרת סדרת הקונצרטים של התכנית.
רדיו דיסני הציג לראשונה את כל שירי האלבום במשך ארבעה ימים בין 11 ביוני ל-14 ביוני.
האלבום כולו הושמע בבכורה ב-16 ביוני 2009. ב-21 ביוני 2009 הם הנחו והופיעו בטקס פרסי הווידאו של מאץ'-מיוזיק לשנת 2009. האחים ג'ונאס הופיעו בתוכניות טלוויזיה שונות לקידום האלבום שכללו בין היתר את תוכניות האירוח של דייוויד לטרמן, ג'ימי קימל, ג'ימי פאלון, המופע של אלן דג'נרס ובוקר טוב אמריקה.
ב-9 באוגוסט 2009 הם הנחו את טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2009 בויצעו באירוע את השיר "Much Better".
הביקורות על האלבום היו מעורבות, הן מצד מבקרים והן מעריצים שאמרו שהוא "הקדים את זמנו".
על פי צבירת הביקורת באתר Metacritic, האלבום קיבל ביקורות מעורבות או ממוצעות, וקיבל ציון 56 מתוך 100 בהתבסס על 11 ביקורות.
האתר Allmusic כינה את הפגם המרכזי באלבום כ"חשיבת יתר והפקת יתר", וציין כי השילוב של הלהקה בין נראה מאומץ באלבום הקודם שלהם, "A Little Bit Longer", אך הרגיש כי באלבום זה "התפרים מוצגים." מגזין שיקגו טריביון טען, .
מגזין אנטרטיינמנט ויקלי מתח ביקורת על השיר "Don't Charge Me for the Crime", וכינה אותו , אך שיבח את "Black Keys" כשיר הכי כנה והוסיף כי ניו יורק דיילי ניוז מתח ביקורת על שיר הפתיחה של האלבום, "World War III", ואמר,
"Paranoid" יצא כסינגל המוביל של האלבום ב-12 במאי 2009. הוליווד רקורדס אישרו ב-29 באפריל 2009 כי השיר "Paranoid" יהיה הסינגל הרשמי של האלבום.
ב-7 במאי 2009 השיר הופיע לראשונה ברדיו דיסני.
הוא יצא לאור כסינגל רדיו רשמי ב-8 במאי 2009 והיה זמין להורדה דיגיטלית ב-12 במאי.
את הקליפ ביימו ברנדן מאלוי וטים וילר.
הקליפ לשיר שודר לראשונה ב-23 במאי 2009 בערוץ דיסני.
השיר הגיע למקום 37 בבילבורד הוט 100.
"Fly with Me" יצא לאור כסינגל ב-9 ביוני 2009. השיר הופיע לראשונה במהלך כותרות הסיום של הסרט "לילה מוטרף במוזיאון 2".
קליפ לשיר שודר לראשונה בערוץ דיסני ב-7 ביוני 2009. השיר הגיע למקום 83 במצעד הבילבורד הוט 100.
"Keep It Real" יצא לאור כסינגל שיווקי ב-6 בספטמבר 2009.
"Lilla Stjärna" (בעברית: "כוכב קטן") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת השוודית, אליס באבס.
השיר ייצג את שוודיה באירוויזיון 1958. השיר נכתב על ידי גונאר ורסן, הולחן על ידי אקה גרהרד ונוצח על ידי דולף ואן דר לינדן.
במהלך כתיבת השיר, התעוררו מספר מחלוקות בין המבצעת באבס למלחין גרהרד.
במקור, השיר נכתב והולחן על ידי גרהרד בשם "Samma stars lysa för oss två", אך באבס לא התרצתה ממילות השיר.
לכן, רשות השידור השוודית, זימנה את הסופר גונאר ורסן על מנת שישכתב את השיר.
לאחר שכתוב השיר, השיר שונה לשם "Lilla Stjärna".
ב-12 במרץ 1958, השיר בוצע על ידי באבס באירוויזיון.
השיר הושר חמישי בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי לוקסמבורג.
השיר זכה במקום הרביעי עם עשר נקודות.
Line by Line (בעברית: שורה אחר שורה) הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הקנדי ג'ייפי סאקס, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס.
השיר יצא לאור ב-13 בינואר 2021, על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-96 בקנדה הוט 100.
השיר נכתב על ידי מארן מוריס, ג'ייפי סאקס, ראיין מרון, ג'ימי רובינס והופק על ידי ראיין מרון גם כן.
"Line By Line" הוא שיתוף הפעולה הראשון של סאקס ומוריס.
השיר מתאר כמה קשה לקיים ולתחזק מערכת יחסים ולכן סאקס ומוריס החליטו לכתוב על כך שיר, במסגרתו את מביעים את דעתם בנוגע לכך.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי ניק ליאופולד, והועלה לערוץ היוטיוב של ג'ייפי סאקס ב-13 בינואר 2021, בשידור חי בסמוך לצאתו כסינגל.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את סאקס יושבת על גרם מדרגות ומנגן בגיטרה כשהכול מסביבו חשוך.
בהמשך, מצטרפת אליו מוריס והשניים יושבים על שולחן וממשיכים לשיר את השיר.
נכון לאפריל 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1.7 מיליון צפיות.
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטיםמקורעולם 13 בינואר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאריסטה • סוני
"Linger" הוא סינגל של הזמר האוסטרלי גאי סבסטיאן, בשיתוף פעולה עם הראפר האמריקאי לופה פיאסקו.
השיר יצא, על ידי סוני מיוזיק אוסטרליה, ב-1 בדצמבר 2014. השיר מופיע כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי של סבסטיאן, Madness.
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-17 במצעד הסינגלים של ARIA וקיבל אישור פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי עבור 70,000 מכירות.
גרסה אקוסטית של השיר יצאה ב-8 בדצמבר 2014.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-1.2 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-3.1 מיליון פעמים בספוטיפיי.
"Lion Eyes" (בעברית: "עיני אריה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ליל דורק.
הוא יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים אלאמו, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר כולל צלילי פסנתר בקטע אינסטרומנטלי המוקדש לו.
דורק שר על ההצלחות בחייו, וכן גם על הכישלונות: אבודן חבריו, אלימות, חייו בצל כנופיות רחוב המקנות לו גאווה ומחפות על חוסר הביטחון שלו, לטענתו.
לאורך השיר מצהיר דורק כי יש לו עין של אריה ולב של נמר.
הקליפ וים על ידי ג'רי הפקות.
הוא מציג את דורק בביתו, שם הוא מציג לראווה את כספו, אוסף השעונים והתכשיטים שלו, משחק במשחקי וידאו ומתאמן.
נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על 20 מיליון צפיות.
"Lionheart (Fearless)" הוא סינגל של המוזיקאים הבריטים, ג'ואל קורי וטום גרנן.
השיר יצא ב-21 באוקטובר 2022 בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס UK.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-11 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-77 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרסה מחודשת, בשיתוף פעולה עם פרשן הכדורגל הבריטי, מרטין טיילר , יצאה תחת השם "Lionheart (Come On England)" ב-18 בנובמבר 2022.
"Linger" הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי האירית הקרנבריז אשר פורסם לראשונה ב־15 בפברואר 1993 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הלהקה "".
השיר נוצר בשיתוף פעולה בין סולנית הלהקה דולורס או'רירדן והגיטריסט נואל הוגאן.
זהו שיר אהבה אשר אשר היה הלהיט הגדול הראשון של הלהקה והפך עם השנים לאחד מהשירים הפופולריים ביותר של הלהקה.
בשנת 2017 הלהקה כללה גרסה אקוסטית פשוטה יותר של השיר באלבומה "Something Else".
השיר היה אחד מהשירים הראשונים עליהם עבדו חברי הלהקה יחד עם או'רירדן.
מילות השיר נכתבו בהשראת חוויה שהייתה לה במועדון לילה, בו היא רקדה עם בחור צעיר שאיתו הייתה לה את הנשיקה הרצינית הראשונה הרצינית.
כאשר אותו הבחור בחר לרקוד למחרת עם חברתה במקומה, היא הרגישה דחויה ולקחה את זה קשה.
היא אמרה על כך בראיון לגרדיאן "הכל נראה כל כך דרמטי כשאתה בן 17, אז כתבתי על כך בשיר".
הקליפ של "Linger", אשר צולם בשחור-לבן, בוים על ידי הבמאית האמריקאית מלודי מקדניאל והיה הומאז' לסרט הפילם נואר המדע בדיוני של ז'אן-לוק גודאר משנת 1965 "אלפאוויל".
Limbach L550E הוא מנוע תעופתי מתוצרת גרמניה, שתוכנן וייצור על ידי חברת Limbach Flugmotoren מהעיר Königswinter במערב גרמניה.
ה-L550E הוא מנוע בוקסר בנזין עם מחזור שתי פעימות ולו ארבע צילינדרים מקורר אוויר המפיק 37 קילווואט (50 כוח סוס) ב-7,500 סל"ד המניע מדחף.
המנוע משתמש בהצתה מגנטו, יש לו ארבעה מאיידים, ותערובת שמן המנוע שלו היא ביחס דלק לשמן של 25:1 עבור שמן מינרלי או 50:1 עבור שמן סינתטי.
החברה האיראנית מאדו מייצרת העתק של ה-L550E משנת 2014 לכל הפחות.
הגרסה האיראנית מותקנת על גבי כלי הטיס הבלתי מאויש מתורת איראן שהאד-136
משפחת הכטמ"מים מתוצרת רוסיה Garpiya מונעת על ידי Limbach L550E המיוצר בעיר שיאמן שבסין על ידי Xiamen Limbach.
סוג: מנוע אווירי 4 צילינדרים 2 פעימות
משקל: 16 קילוגרם (במצב יבש)
Lionheart הוא אלבום האולפן השני של הזמרת והיוצרת האנגלית קייט בוש.
הוא יצא ב-10 בנובמבר 1978, תשעה חודשים לאחר אלבום הבכורה המצליח של בוש, The Kick Inside.
בעקבות הצלחת אלבום הבכורה של בוש, הייתה חברת התקליטים EMI להוטה להוציא אלבום נוסף שלה, ולהפקתו נקבע לוח זמנים דחוק.
כתוצאה מכך, ב־Lionheart השתמשה בוש, שהייתה אז בת 19, בעיקר בשירים שהיא כתבה לפני יציאת אלבום הבכורה שלה, כשהייתה נערה.
בוש לא הייתה מרוצה מהזמן הקצר שהיה לה להפיק את האלבום, שהוקלט כולו באולפני Super Bear, בריביירה הצרפתית.
זהו האלבום היחיד שלה שהוקלט מחוץ לבריטניה.
שאר השירים הולחנו מוקדם יותר, ובוש עבדה על שיפורם לקראת ההקלטה.
האלבום הופק על ידי אנדרו פאוול, שהפיק גם את אלבום הבכורה שלה.
בוש הרגישה בשלב זה שאין לה ניסיון מספיק כדי להפיק בעצמה, כפי שעשתה בכל אלבומיה הבאים.
מאז יציאת האלבום, אמרה בוש פעמים רבות שהיא לא מרוצה מהאלבום הזה בגלל ההגבלות שהוטלו עליה.
בראיון משנת 1989 היא ציינה: "בהתחשב במהירות שבה הכנו אותו, זה אלבום מצוין, אבל אני לא ממש מרוצה ממנו".
בראיון ב-1978 אמרה בוש שחלק מהמילים של שירי האלבום קשורות לילדותה.
בשירים מופיעות מספר התייחסויות ליצירות ספרותיות, ביניהן התייחסות לפיטר פן של ג'יימס מתיו ברי בשיר "In Search of Peter Pan", שמצטט גם את "When You Wish Upon a Star" מהסרט פינוקיו.
בשיר "Coffee Homeground" יש התייחסות מרומזת למחזה "רעל ותחרה", שלמרות היותו דומה בעלילה למחזה, נכתב בהשראת נהג מונית שהסיע פעם את בוש.
השיר "Hammer Horror" נכתב על הפקה של הגיבן מנוטרדאם, ושמו מתייחס לאולפני הקולנוע "האמר".
השיר "Wow" עוסק בעסקי המוזיקה והבידור, ומוזכרת בו דרמת המשטרה הבריטית משנות ה-70, "The Sweeney".
השיר "Kashka From Baghdad" נכתב בהשראת סדרת בלשים אמריקאית ועוסק בתושבי עיירה שתוהים על זוג המתגורר בבית ישן.
האלבום יצא בנובמבר 1978, וכותרתו נלקחה מהרצועה "Oh England My Lionheart".
עטיפת האלבום מציגה תמונה של בוש, שצילם ג'רד מנקוביץ', ובה היא נראית בעליית גג לבושה בתלבושת אריה, שאותה תיארה כ"מעט קומית".
הסינגל הראשון שיצא היה "Hammer Horror", שהגיע למקום 44 בבריטניה והצליח יותר במדינות אחרות.
האלבום עצמו זכה להצלחה בבריטניה, והגיע בשיא במקום ה-6. האלבום נשאר במצעד 36 שבועות והצליח גם מחוץ לבריטניה.
הוא זכה למעמד פלטינה מ-BPI, עבור מכירה של יותר מ-300,000 עותקים, והיה לאחד מהאלבומים הנמכרים יותר של בוש.
קידומו נמשך בהוצאת הסינגל השני, "Wow", שיצא במרץ 1979 והגיע למקום ה-14 בבריטניה, ובסיבוב ההופעות של בוש בבריטניה.
בחלק מהמדינות יצא הסינגל "Symphony in Blue" במקום השיר "Wow".
בארצות הברית, האלבום לא יצא לאור בהתחלה בעקבות הכישלון של אלבום הבכורה שלה.
עם זאת, ב-1984 יצא האלבום בארצות הברית, לאחר שנכנסה בוש למצעדים האמריקאים עם אלבומה הרביעי The Dreaming.
קייט בוש - שירה, פסנתר, עוזרת מעבד, הרמוניה (4, 5)
אנדרו פאוול - מעבד, ג'ואנה סטרומנטום (8), הרמוניום (10)
ריצ'רד הארווי - מקליטים (5)
בריאן באת' - גיטרות (3)
קייט בוש - עוזרת מפיקה
ג'ון קלי - טכנאי הקלטה, מיקס
פטריק ג'אונאד - עוזר טכנאי
נייג'ל ווקר - עוזר מיקס
ריצ'רד גריי – עיצוב עטיפה
Lisp היא משפחת שפות תכנות פונקציונליות בעלת תחביר ייחודי המתאפיין בכתיב תחיליתי וביטויי־S.
השם Lisp נגזר מראשי תיבות של המילים "List Processor" (בעברית: מעבד רשימות) שציין את ייעודה המקורי של שפת Lisp שהוצגה לראשונה בשנת 1958, והייתה מאז לשפת תכנות עילית השנייה הוותיקה ביותר שנעשה בה שימוש נפוץ עד היום (רק Fortran שהופיעה שנה אחת לפניה ותיקה ממנה).
השפה השתנתה מאז והתפתחה באופן ניכר, במשך הזמן פותחו לה ניבים רבים בעלי מאפיינים שונים.
ניבי Lisp הרב־תכליתיים הנפוצים ביותר כיום הם Common Lisp ו־Scheme.
בנוסף קיימים עוד עשרות ניבים שרובם משמשים כשפות מאקרו/תסריט של תוכנות מסוימות (למשל: AutoCad, GIMP ו־Emacs).
השפה נוצרה במקור ככתיב מתמטי פרקטי לתוכניות מחשב, שהתבסס על תחשיב למדא של אלונזו צ'רץ'.
היא הפכה במהרה לשפת התכנות המועדפת למחקר בבינה מלאכותית.
כאחת משפות התכנות המוקדמות, Lisp הייתה חלוצה של רעיונות רבים במדעי המחשב, ובכללם מבני נתונים דמויי־עץ, ניהול אחסון אוטומטי, טיפוסיות דינמית, תכנות מונחה עצמים, ומהדר שמסוגל לבנות את עצמו.
Lisp פותחה במקור על ידי ג'ון מקארתי בשנת 1958 כשהיה באוניברסיטת MIT.
Lisp יושמה לראשונה על ידי סטיב ראסל במחשב מסוג IBM 704. ראסל קרא את המאמר של מקארתי והבין (להפתעתו של מקארתי) שפונקציית ההערכה של Lisp הייתה אפשרית ליישום בקוד מכונה.
התוצאה הייתה מפרש שיכול להריץ תוכנות שנכתבו ב־Lisp, או ליתר דיוק, להעריך ביטויי Lisp.
התחביר המקורי של מקארתי היה כתוב ב"ביטויי־M" שהיה ניתן לתרגם לביטויי־S.
ההבדל המהותי בין התחבירים היה השימוש בסוגריים העגולים שעטפו את הפרמטרים יחד עם הפונקציה בתחביר ה-S, כנגד הסוגריים המרובעים של תחביר ה-M שעטפו רק את הפרמטרים ואילצו להפריד בינם בעזרת פיסוק והשאירו את הפונקציה מחוץ לסוגרים בדומה לצורת הכתיבה של פונקציות במתמטיקה.
כשהשפה יושמה רוב המתכנתים העדיפו את תחביר ה-S באופן מכריע ותחביר ה-M ננטש ונזנח למרות הניסוים הכושלים להחזיר אותו לשימוש בניבים ושפות כמו MLisp ו־CGOL.
הפעולות נמצאות בשימוש עד היום על מנת להוציא את הפריט הראשון מהרשימה (car) או על מנת להתייחס לשאר הרשימה ללא הפריט הראשון (cdr) ונשארו באותם השמות בדיוק (ובשילובים שונים) ברוב הניבים של Lisp.
המהדר הראשון של Lisp, שנכתב ב־Lisp, יושם על ידי טים הארט ומייק לוין ב־MIT.
המהדר הציג לראשונה את מודל ההידור ההדרגתי של Lisp, שמאפשר לפונקציות מפורשנות ומהודרות להתמזג באופן חופשי.
בשלב זה Lisp כבר הייתה הרבה יותר קרובה לסגנון המודרני שלה מאשר לזו של מקארתי.
Lisp הייתה מערכת קשה ליישום בעזרת טכניקות ההידור והחומרה של שנות ה־70. שבלונות איסוף זבל שפותחו על ידי דניאל אדוארדס, בוגר MIT, אפשרו להריץ את Lisp על מערכות לחישוב רב־תכליתי.
עם זאת יעילות העיבוד עדיין הייתה די ירודה, וזה הוליד את מכונות Lisp שצוידו בחומרה ייעודית לעיבוד תוכנות וסביבת Lisp.
בשנות ה־80 וה־90 של המאה ה־20 נעשה מאמץ רב כדי לאחד את כל הניבים של Lisp (לרוב יורשי MacLisp כגון ZetaLisp ו־NIL) לתוך שפה אחת.
השפה החדשה, Common Lisp, הייתה לרוב תואמת את הניבים שהחליפה.
בשנת 1994, מכון התקנים האמריקני הוציא לאור את התקן ל־Common Lisp.
Lisp הייתה השפה הראשונה שבה מבנה התוכנה היה מיוצג באופן זהה למבנה נתונים, תכונה שבהמשך הוכרה כ־homoiconicity בשפות פונקציונליות אחרות, תכונה זו אפשרה ליצור או לשנות פונקציות של Lisp ללא צורך בתכנות מול שפת סף.
כלומר הפיתוח של Lisp נעשה ללא סיוע של שפות אחרות.
למעשה המפרש של Lisp פותח ב־Lisp והיה מפרש את עצמו תוך כדי זמן הריצה.
בהמשך זה הקנה לשפה את אחד היתרונות הבולטים שלה, היה ניתן להרחיב את השפה או ליצור ניבים חדשים שלה רק בעזרת Lisp ללא כל תלות בשפות אחרות.
נוסח ההתניה המוכר כ־if-then-else במקור הומצא על ידי מקארתי, הוא הציע לשלב את צורת ההתניה ב-ALGOL אבל הרעיון נדחה.
למרות זאת מקארתי הוסיף את הניסוח ב־Lisp כפונקציה ומאוחר יותר אימצו אותו גם ב־Algol 58 כצורת תחביר שהפכה את הניסוח למאוד פופולרי.
Lisp הייתה למקור השפעה מרכזי על אלן קיי, שהיה מחלוצי המפתחים של Smalltalk.
מאוחר יותר Smalltalk השפיעה בחזרה על Lisp בכל הנוגע לתכנות מונחה־עצמים לקראת סוף שנות ה־70.
Lisp לראשונה הציגה את מנגנון איסוף הזבל שמתרחש באופן אוטומטי בזמן הריצה ומשחרר זיכרון שכבר אינו נמצא בשימוש או שלחלופין כבר אינו נגיש, ובכך מונע זליגות זיכרון.
איסוף הזבל המשיך להתפתח בעיקר ב־Lisp ומאוחר יותר אומץ לשפות שונות.
Lisp היא שפה מונחית ביטויים.
בניגוד לשפות אחרות, ב־Lisp לא קיימת הבדלה בין ביטוי והצהרה, כל הנתונים והקוד כתובים כביטויים שעוברים הערכה בזמן הריצה.
כשביטוי מוערך מקבלים ערך כלשהו.
או קבוצת ערכים אם מדובר ב־Common Lisp או בניבים מתקדמים אחרים.
הערך שמתקבל גם הוא בסופו של דבר מהווה לחלק מביטוי אחר שגם הוא מוערך באותה צורה בדיוק.
כל ערך שמתקבל יכול להיות כל טיפוס נתונים כגון ערך מספרי, רשומה, רשימה, מחרוזת, פונקציה וכו'.
השימוש הנרחב בסוגריים הוא המאפיין הבולט ביותר שמבדיל את משפחת השפות Lisp ממשפחות אחרות.
תחביר ביטוי ה־S בעצם זה שהפך את Lisp לכזו שמאפשרת חופש והפשטה מקסימלית עבור המתכנת.
ב־Lisp הסוגריים מגלמים את מבנה התכנה כולה באותה החוקיות בדיוק, בניגוד לשפות אחרות שנעשה בהן שימוש נפרד בסוגריים כדי לתאר מבנה אסתטי, ובמקומות אחרים כדי לתאר סדר פעולות.
עם זאת Lisp עדיין איננה מוגבלת לשימוש המסורתי שלה בסוגריים, לדוגמה XMLisp היא תוספת ל־Common Lisp שמאפשרת לגלם ביטויי־S בעזרת תגיות כמו בתקן XML במקום השימוש בסוגריים.
כיוון שב־Lisp הפונקציות כתובות כרשימות נתונים, אפשר לעבד אותן כנתונים.
זה מאפשר לכתוב ב־Lisp תוכנה שיכולה לשנות באופן מניפולטיבי תכנות אחרות שגם נכתבו ב־Lisp בעצמאות גישה לתוך הנתונים שלהן ושינוי או הוספת נתונים, שבין היתר מגלמים גם את הפונקציות עצמן.
פרדיגמה זו נקראת מטא־תכנות (metaprogramming).
ניבים רבים של Lisp מנצלים תכונה זו בעזרת פונקציות מאקרו כדי לאפשר לשפה להתרחב בלי הגבלה.
קריאה לפונקציה או למבנה תחבירי תיכתב כרשימה עם שם הפונקציה או האופרטור בהתחלה, והארגומנטים אחר־כך; למשל, פונקציה f שמקבלת שלושה ארגומנטים עשויה להיקרא באמצעות (f x y z).
הדוגמה הבאה, סכום שלושה מספרים, ממחישה את השימוש בכתיב הפולני:
יש מספר וריאציות של מבניות זו אשר מאפשרות קיצורים בכתיבה (למשל השמטת סוגריים ושיתוף מידע בין ביטויים).
היתרון הגדול של מבנה תחבירי זה הוא שניתן לשנותו בזמן ריצה.
בהתאם לייעודה המקורי כשפת עיבוד רשימות, עושה שפת LISP שימוש רב ברקורסיה.
תוכנית דוגמה לחישוב עצרת, בדיאלקט Common Lisp:
שתי פקודות חשובות ב־Lisp הפועלות על רשימות מכל סוג הן car ו־cdr (והמקבילות המודרניות: first ו־rest, בהתאמה).
הפקודה car (או first) מחזירה את האיבר הראשון ברשימה, והפקודה cdr (או rest) מחזירה את הרשימה ללא האיבר הראשון.
יתרון בשימוש ב־car וב־cdr הוא שניתן לשכפל את האות האמצעית בפקודות אלו על מנת לבצע הפקודה בצורה רקורסיבית מספר פעמים: אם למשל כותבים caaar, מקבלים את האיבר הראשון של האיבר הראשון של האיבר הראשון (3 פעמים) של הרשימה המקורית (איבר ברשימה יכול להיות גם הוא רשימה).
בדומה לכך, אם רושמים cddr, מקבלים את הרשימה המקורית ללא שני האיברים הראשונים שלה (שגם הם יכולים להיות רשימות).
ניתן גם לערבב: אם רושמים למשל cadaadr, מקבלים את האיבר הראשון של שאר הרשימה של האיבר הראשון של האיבר הראשון של שאר הרשימה של הרשימה המקורית, וכן הלאה.
לאורך יותר מ־50 שנות קיומה של Lisp נוצרו לה ניבים רבים בעלי מאפיינים וכללי תחביר שונים, ואפילו נבדלים זה מזה בפרדיגמות סותרות.
עם זאת מה שמאפיין את כל הניבים של Lisp ומאחד ביניהם זה השימוש בביטויי־S.
השוני בין הניבים כולל לפעמים אפילו מילות מפתח שונות.
לדוגמה מילת המפתח defun שמגדירה פונקציה חדשה ב־Common Lisp נקראת define ב־Scheme ו־defn ב־Clojure.
אולם בניבים בעלי תקן אחיד כגון Common Lisp, כל היישומים בנויים על אותה הליבה, אך מציעים ספריות שונות.
LISP 1.0 - היישום הראשון.
LISP 1.5 - היישום הנפוץ הראשון שפותח על ידי מקארתי ואחרים מ־MIT.
נקרא כך כי היו בו מספר חידושים ושיפורים להבדיל מקודמו, אך לא שכתוב מחדש של המפרש כולו כפי שהיה מתוכנן ב־LISP 2.
Stanford Lisp 1.6 - היה הניב שפותח במעבדת הבינה המלאכותית באוניברסיטת סטנפורד, הופץ לרוב עבור מערכות PDP שהריצו את מערכת הפעלה TOPS-10. הניב נחשב למיושן כש־Maclisp ו־InterLisp ראו אור.
MacLISP - פותח עבור פרויקט MAC ב־MIT (אין קשר למקינטוש של אפל או רמיזה על שמו של מקארתי).
הניב ירש את LISP 1.5 באופן ישיר ורץ על מערכות Multics ו־PDP-10. (בהמשך הניב נודע בשם "Maclisp" ונכתב בדרך כלל כ־"MacLisp")
InterLisp - פותח על ידי BBN Technologies עבור מערכות PDP-10 שהריצו את מערכת ההפעלהTenex, מאוחר יותר הניב אומץ עבור מכונות ה־Lisp של Xerox בשם InterLisp-D.
גרסה מזערית בשם InterLISP 65 הופצה עבור מחשבי ה־8-ביט של אטארי מבוססי מעבד ה6502. לאורך זמן רב עד לפני איחוד ה-Common Lisp שני הניבים Maclisp ו־InterLisp התחרו זה בזה בתעשייה.
Franz Lisp - במקור פרויקט של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
המשך הפיתוח של הניב נעשה על ידי קבוצת Franz Inc.
שם הניב במקור נגזר מהשם "פרנץ ליסט" כבדיחה.
אין קשר לAllegro Common Lisp ניב של Common Lisp שפותח ומופץ על ידי אותה הקבוצה.
XLISP - ניב שעליו התבסס הניב AutoLISP.
Standard Lisp ו־Portable Standard Lisp שני ניבים שנעשה בהם שימוש רב כדי לייצא תוכנות Lisp עבור מערכות ה-REDUCE.
Le Lisp - ניב צרפתי של Lisp.
היה מהניבים הראשונים של Lisp ששימשו לפיתוח ממשק משתמש במחשבי המקניטוש.
Scheme - ראה אור לראשונה ב־1975.
Common Lisp - ראה אור לראשונה ב־1984. היווה למאמץ האיחוד של מספר ניבי Lisp מתחרים כגון ZetaLisp, Spice Lisp, NIL, ו־S-1 Lisp על מנת ליצור ניב משותף והמשכי עבור כל יורשי ניב ה־Maclisp, ולכלול בו חלק ממאפייני Scheme.
הגרסה הראשונה של Common Lisp הייתה זמינה עבור מגוון רחב של פלטפורמות והפכה להיות הניב הסטנדרטי דה פקטו של Lisp עד לפרסום התקן על ידי מכון התקנים האמריקני.
Dylan - השפה הייתה בגרסתה הראשונה כשילוב של Scheme עם מערכת המובנת־עצמים של Common Lisp.
EuLisp - ניסיון לפתח ניב מחודש ויעיל יותר של Lisp על ידי מדעני מחשב מאירופה.
ISLISP - ניסיון לפתח ניב מחודש ויעיל יותר של Lisp.
ANSI Common Lisp - ניב מעט שונה מהמקור שנוצר מתקן מכון התקנים האמריקני ל-Common Lisp אחרי תהליך הקונצנזוס שנעשה כדי למצוא פתרון עבור האי־תאימות של מגוון היישומים של Common Lisp שסתרו זה את זה.
ACL2 - או בשמה המלא "A Computational Logic for Applicative Common Lisp" הייתה וריאציה פונקציונלית טהורה של Common Lisp (כלומר שלא אפשרה לשינוי מצב או תוצאות לוואי).
Clojure - ניב חדש יחסית של Lisp שמהדר את הקוד לJVM.
למרות הדעיכה של שנות ה־90, העניין ב־Lisp הולך וגובר בקרב מתכנתים רבים בשנים האחרונות.
רוב התעוררות והפעילות כיום היא מסביב לניבים Common Lisp, Clojure, Racket, Scheme, ו־Emacs Lisp.
הגל החדש מסביב ל־Lisp כולל פיתוח של ספריות חדשות ופיתוח תוכנות.
מתכנתי Lisp חדשים רבים קיבלו השראה ממחברים כמו פול גרהם ואריק ס.
ריימונד להשיב לתחייה שפות שנתפסו כעתיקות בעיני אחרים.
מתכנתי Lisp חדשים מתארים את השפה כחוויה מאירת עיניים ומרעננת ואחרים טוענים שהפיתוח עם Lisp הוא יעיל בהרבה מאשר עם שאר השפות המקובלות כיום.
קהילת הקוד הפתוח פיתחה תשתית חדשה עבור Lisp בשם CLiki, שהיא בעצם ויקי שמציעה מגוון רחב של כלים ומידע הקשורים ל־Common Lisp עבור מתכנתים חדשים, כולל הדרכה ושיתוף של דגימות קוד בין חברי הקהילה.
אתר אחר בשם Planet Lisp אוסף תכנים הקשורים ל־Lisp ממגוון בלוגים ומרכז אותם במקום אחד.
LispForum מאפשר דיונים בין מתכנתי Lisp בנושאים קשורים.
Common-lisp.net מציע אחסן לקוד פתוח עבור פרויקטים שפותחו ב-Common Lisp.
ו־Quicklisp מנהל ספריות צד שלישי עבור Common Lisp.
קהילת ה־Scheme מתחזקת באופן פעיל יותר מ20 יישומים שונים.
כמה מהמימושים החשובים של Scheme הופיעו רק לאחרונה בשנים האחרונות (Chicken, Gambit, Gauche, Ikarus, Larceny, Ypsilon) הקהילות מסביב ליישומים השונים של Scheme גם הן הולכות ומתרחבות באופן פרטני.
תהליך מסביב לתקן חדש של Scheme שהתחיל ב־2003 הסתיים ויצא לאור ב־2007. השימוש ב־Scheme באקדמיה לעומת זאת מעט מאבד ממעמדו, ב-MIT כבר לא משתמשים ב־Scheme בקורסים הראשונים למדעי המחשב כמו בעבר.
מספר ניבים חדשניים של Lisp הופיעו רק בשנים אחרונות כגון Arc, Hy, Nu, Clojure, Liskell, LFE ו־Racket והם מהווים לנקודת ציון חשובה בגל הפופולריות המחודשת של Lisp.
Common Lisp ו־Scheme מייצגים כיום את שני הזרמים העיקריים בפיתוח של Lisp.
השפות הללו מגלמות גם שוני מהותי בעיצוב התוכנה זו מזו.
Common Lisp הוא ניב שירש במקור את MacLisp.
יש לו את רוב התכונות שיש לניב Lisp Machine Lisp (ניב Lisp מגושם שהשימוש המרכזי בו היה במכונות Lisp), אך בניגוד לו, עוצב כך שיוכל לרוץ באופן יעיל על כל מחשב פרטי.
ל־Common Lisp קיים תקן די רחב הכולל בו מגוון טיפוסי נתונים מובנים וכמו כן תמיכה בתכנות מונחה־עצמים (Common Lisp Object System).
בניב זה קיימות גם תכונות מ־Scheme כמו למשל אופטימיזציית הסגור שמאפשרת גישה למשתנים מקומיים שמיוחסים באופן דינאמי מחוץ לפונקציה לסירוגין עם גישה לקסיקלית סטטית.
Scheme הוא ניב Lisp שמתאפיין בתחימה סטטית ואופטימיזציה ייחודית עבור רקורסיית זנב, שפותח על ידי שני בוגרי MIT גיא לואיס סטיל ג'וניור וג'רלד ג'יי זוסמן.
הניב עוצב עם תחביר נקי שיאפשר לנסח ביטויים בצורות שונות בסמנטיקה פשוטה וברורה כך שתהיה התאמה בין הניסוח של הביטויים למגוון רחב של פרדיגמות שסותרות זו את זו.
Scheme עדין מתפתחת גם היום לפי סדרת תקנים.
הניב עוצב להיות פרגמטי ורב־תכליתי.
ל־Clojure קיימת השפעה ניכרת מ־Haskell וישנו דגש חזק על אי־שינוי במצב הנתונים בזיכרון בזמן הריצה (שאופייני לתכנות פונקציונלי טהור).
Clojure מספקת גישה לתשתיות וספריות Java בלי הצורך בהשתקפות כדי לאפשר ביצוע מהיר עם פעולות פרמיטיביות תוך כדי שימוש במתודות מתוך ספריות Java.
ניבי Lisp משמשים כשפות תסריט בהרבה תוכנות, כש־Emacs Lisp הוא הניב החלוץ כשפת תסריט כיום (נקרא כך על שם תוכנת העריכה שלו Emacs) אחרי כן AutoLisp ומאוחר יותר Visual Lisp שנעשה בה שימוש ב־AutoCAD, וכמו כן Nyquist ב־Audacity ו־Scheme ב־LilyPond.
גודלו הזעיר של מפרשן ה־Scheme הפך אותו למאוד פופולרי כשפת תסריט מובנת.
Little Green Footballs (באופן מילולי: כדורי פוטבול קטנים וירוקים; בראשי תיבות: LGF) הוא שמו של בלוג אמריקאי פוליטי המנוהל על ידי צ'ארלס ג'ונסון, הבלוג מציג דעות אמריקאיות רפובליקניות ומזוהה עם הנאו-קונסרבטיבים והימין האמריקני.
מבחינת עמדותיו בנושאים בינלאומיים, האתר הוא בעל נטיות פרו-ישראליות מובהקות ותומך בקו נוקשה נגד מדינות התומכות ומממנות טרור.
האתר עוסק רבות במלחמה כנגד הטיות פוליטיות בתקשורת, שלטענתם מוטית שמאלה כנגד ישראל והרפובליקנים בארצות הברית.
לפני פיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001 עסק הבלוג בנושאים לא פוליטיים, מאז הוא עוסק בנושאים כמו המלחמה בטרור, בפרט בטרור אסלאמי והסכסוך הישראלי-ערבי.
בשנת 2004 חבר הבלוג לבלוגים וכותבים אחרים וניהל קמפיין נגד כתבה בתוכנית הטלוויזיה "60 דקות" של רשת CBS שהציגה את הנשיא ג'ורג' בוש הבן כמי שהתחמק משירות צבאי.
הבלוג אסף נתונים שהצביעו על העובדה שמסמכים שהוצגו בכתבה היו מזויפים.
הפרשייה הסתיימה בהודאה של רשת CBS שהכתבה שפורסמה אכן הציגה מסמכים מזויפים, לאחר מספר חודשים נאלץ הכתב האחראי דן ראת'ר לצאת לגמלאות.
האתר ידוע בתמיכתו בישראל ובין השאר עזר בארגון תרומות ומשלוחי פיצה לחיילי צה"ל.
בשנת 2004 הוזכר הבלוג ברשימת הבלוגים הפוליטיים הטובים ביותר של הוושינגטון פוסט.
ב-5 באוגוסט 2006 חשף הבלוגר צ'ארלס ג'ונסון מ-Little Green Footballs זיוף תמונות על ידי עדנאן חאג' כאשר ניתח צילום של צלם רויטרס לבנוני המתאר הפצצת עיר בלבנון בזמן מלחמת לבנון השנייה והראה כי קיימות בו ראיות חותכות לעיבוד הצילום.
לטענת ג'ונסון, עיבוד הצילום נעשה במזיד כדי לפגוע בתדמיתה של ישראל כחלק מתקשורת מוטה כנגד ישראל.
בעקבות החשיפה, פוטר חאג' מתפקידו ומאוחר יותר תמונותיו הוסרו ממאגר התמונות של רויטרס.
הבלוג מטפל באירועים המוצגים בתקשורת העולמית מזווית ראייה פרו-רפובליקנית, פרו-אמריקאית ופרו-ישראלית.
במקביל הוא מנסה להעלות לדיון הציבור נושאים שונים כמו האנטישמיות באירופה, השחיתות ברשות הפלסטינית, ההטיה הפוליטית בתקשורת העולמית וארגונים מוסלמים אנטי-אמריקאים במערב.
חלק לא קטן מהאתר מוקדש להוקעת השמאל הקיצוני, שלטענת עורכי האתר תומך בטרור.
ידיעה ממוצעת בבלוג מושכת מאות תגובות מקוראים.
בגלל כמות הקוראים הרבה שבו ומגנון התגובות, האתר LGF הוליד מגוון רב של מונחים וסלנג פוליטי, חלקן מתארות הווי מיוחד של האתר אך אחרות כלליות יותר שהשתרשו בשיח הפוליטי בארצות הברית.
בין המילים האלה אפשר לציין את:
Idiotarian - מונח המשלב בין "אידיוט" לליברטריאני ומשמש כשם גנאי לשמאלנים ששונאים את המערב וישראל ולכן משרתים את תעמולת האויב.
המונח ממשיך את "אידיוט שימושי", מונח מתקופת המלחמה הקרה שאפיין בעלי דעות פוליטיות שמאלניות ככלי משחק בידי "האויב הקומוניסטי" (ברית המועצות).
Al-Reuters, שם המודבק לסוכנות הידיעות האירופאית רויטרס, לטענת LGF בגלל נטייתה הפרו-פלסטינית, שמתבטאת לעיתים גם בסיקור מסולף.
Moonbat - קיצוני פוליטי שנדחף להאמין בתאוריות קשר, לא משנה מאיזו דעה.
Arafish - כינוי מלגלג ליאסר ערפאת, שנוצר בעקבות תמונה מעוותת שלו בפוטושופ.
אירוערביה -שילוב של "אירופה" ו"ערביה", כינוי גנאי למדינות אירופה המוצפות במהגרים מוסלמים ונכנעות פעם אחר פעם לגחמות האנטי-ישראליות והאנטי-אמריקניות של הערבים.
Little Fighter 2 הידוע בקיצור LF2 הוא משחק Beat 'em up פופולרי בשני ממדים, המופץ חינם ברשת דרך אתר אינטרנט ייעודי.
המשחק נוצר על ידי מרטי וונג וסטארסקי וונג, חברים המתגוררים ביפן, בשנת 1999. מאז, עודכן רבות עד לגרסתו האחרונה והנוכחית: 2.0a, שיצאה לאור בשנת 2009.
המשחק זוכה לפופולריות די רבה: לאתר הרשמי יש מספר כניסות העולה על שלושים מיליון.
במשחק, השחקן שולט על לוחם לבחירתו.
לכל לוחם יש את הכוחות והיכולות שלו.
קיימות תוכנות חיצוניות שמאפשרות לערוך את המשחק ואת הדמויות בו, המאפשרות לערוך את שפת ה"דאטא" של המשחק ובכך ליצור לוחמים חדשים, שלבים, כלי נשק ואפילו "גרסה חדשה" למשחק (אף על פי שהתוכנה הבסיסית תמיד תישאר אותו דבר, ואין אפשרות לערוך אותה בעזרת תוכנה חיצונית מהסוג המדובר).
בגרסה 2.0a נוספה אופציה להקליט את המשחק.
המשחק מופץ בקוד פתוח, כך שניתן לעצב באופן עצמאי תכונות שונות, כגון אנימציה של דמות, מתקפות, נשק או זירה.
המשחק תומך בריבוי משתתפים עד ארבעה שחקנים במחשב אחד ועד 8 משתתפים בקרבות אונליין דרך האינטרנט או שחקנים הנשלטים על ידי המחשב.
מצב רגיל - מאפשר לשחקנים ולדמויות מחשב להילחם אחד נגד השני.
מצב שלבים - יש 5 שלבים ובכל שלב 5 תתי שלבים, המטרה היא להצליח לעבור את כל השלבים.
מצב הישרדות - יש 100 שלבים, ככל שמתקדמים בשלבים כך רמת הקושי עולה.
המטרה לשרוד כמה שיותר והכי הרבה זמן.
מצב טורניר - השחקן ושחקני מחשב מנהלים קרבות מסודרים.
מצב טורניר זוגות - השחקן ושחקני מחשב מנהלים קרבות מסודרים, זוג אחד נגד השני.
מצב מלחמה - השחקן מוביל צבא כנגד צבא היריב.
מצב דמו - המחשב משחק ב-8 דמויות שנלחמות אחת נגד השנייה, השחקן רק צופה.
ב-2015 היוצרים של האתר הישראלי פתחו תוכנה בשם LFN.
התוכנה בין היתר מכילה גם צאט שדרכו ניתן לדבר ולשחק ברשת עד 8 שחקנים, ניתן להוריד תוכנה זו דרך האתר הישראלי של ליטל פייטר.
(הסיפור הוא מסרטוני 'ליטל פייטר אלפא'.)
דיפ (Deep) - לוחם שמשתמש בחרב.
הרג את המאסטר של רודולף ארבע שנים לפני העלילה.
מפקד בצבא של פריזן וזה שפיצל את החבורה.
הוא נלחם נגד באט ונהרג בקרב.
חבר לשעבר בחבורת ליטל אך הצטרף בחזרה.
ביחד עם וודי גייסו את הנזירים למאבק נגד פריזן.
חבר של דניס וג'ק ונלחם איתם נגד פריזן.
לואיס (Louis) - לוחם עם שריון מתכת כבד, מפקד בצבא של פריזן.
פיירן (Firen) - לוחם השולט באש, אחיו של פריז.
פריז (Freeze) - לוחם השולט בקרח, אחיו של פיירן.
דניס (Dennis) - מומחה בעיטות.
וודי (Woody) - לוחם קפוארה.
דייוויס (Davis) - מתאגרף, אחיו של באט.
ג'וליאן (Julian) - נבל-על, הרודן הראשי והבוס הסופי במשחק.
פריזן (Frizen) - לוחם אש וקרח, שילוב בין פיירן לפריז.
לואיס אי־אקס (Louis Ex) - לוחם בקלשון, התפתחותו של לואיס.
באט (Bat) - איש העטלפים, מנהיג חבורת הליטל פייטר.
אביר (Knight) - מאומנים היטב ונאמנים ללואיס.
ג'ן (Jan) - קוסמת, האישה היחידה במשחק.
נזיר (Monk) - נזירי שאולין ששונאים את שלטונו של פריזן.
ג'סטין (Justin) - שיבוט חלש וקטן של ג'וליאן.
בנדיט (Bandit) - חיילי הרגלים של ג'וליאן.
צייד (Hunter) - ציידים וקשתים שעובדים תחת ג'וליאן.
מארק (Mark) - בריון, וכנראה גם מנהיג הבנדיטים.
ג'ק (Jack) - איש סלטות, עובד עם רודולף ודניס.
מכשף (Sorcerer) - מכשפי אש וקרח, חייליו המועדפים של פריזן.
טמפלייט (Template) - דמות שקופה, לא מופיעה בסדרה.
ליטל פייטר אלפא היא סדרת סרטונים שנוצרה על ידי סטודנט המכונה maxr
המספרים על חבורת ליטל פייטר שמנסה להשמיד את ג'וליאן - אחת מדמויות המשחק, ואת צבאו המרושע.
הסיפור אמור להיות בנוי מ־12 פרקים אך לאחר שיוצר הסדרה שחרר את פרק 12 הודיע שיהיה המשך.
עלילת סרטוני ליטל פייטר אלפא הומצאה על ידי יוצרם, ולא נכתבה על ידי יוצרי המשחק.
פרק תיאור 1 ההצלה הסדרה מתחילה בתקציר קצר שמספר על שלטון הטרור של פריזן ועל דברים נוספים.
באט משחרר את חבורתו מהכלא של לואיס, ולאחר מכן מתעמת עם לואיס עצמו.
הוא מביס את לואיס (דבר הנחשב לבלתי אפשרי) ועוזב במחשבה שהצליח גם להורגו.
2 מארבהחבורה משוטטת ביער ונתקלת במארב של ציידים.
חברי הקבוצה גוברים על אויביהם בעזרתו של קשת בשם הנרי, שמצטרף לחבורה.
החבורה מחליטה למצוא את אחד מאנשיו של פריזן, הקוסם ג'ון.
3 כישוף החבורה פוגשת בג'ון ובאנשיו, קוסמי אש וקרח, ומתפתח קרב בין שתי הקבוצות.
במהלך הקרב מעביר ג'ון בקסמיו ארבעה מחמשת אנשי החבורה למקומות לא ידועים, ומנהיג הקבוצה, באט, נותר לבדו.
הוא מתעמת עם ג'ון, שבורח מהקרב ומשאיר את החבורה מפוצלת.
4 בלבול לאחר הקרב באט יוצא לחפש את ג'ון.
במקביל, מותקפים דייוויס וג'ן במקום שאליו הועברו, ולאחר קרב מצליחים להתגבר על תוקפיהם.
במקביל לכך, פוגשים וודי והנרי בנזירים, המתנגדים גם הם לפריזן, שמסכימים לאמן את השניים.
5 דמדומים לאחר צעידה ארוכה באט מוצא סוף סוף את ג'ון, ואיתו חבורה של ציידים ומכשפים.
הוא נאבק בהם לבדו ומביס אותם.
הוא מיד נלחם בג'ון בקרב קשה, שבסופו ג'ון נהרג, ובאט ממשיך בדרכו.
6 ברית ביינתים דייוויס וג'ן פוגשים בשלושה לוחמים, רודולף, ג'ק ודניס, המותקפים על ידי כוח גדול מהם בהרבה, אך הודפים את יריביהם בקלות.
הם מותקפים לאחר מכן על ידי לוחם בודד בשם דיפ, אותו רודלף מחפש במטרה לנקום בו על שהרג את מורו.
בקרב רודולף מביס את דיפ, אך חס על חייו ונותן לו ללכת.
במקביל, וודי והנרי מתכוננים למלחמה.
7 מלחמה באט מותקף על ידי לואיס, שמגיע חזק יותר, ויחד עם צבא גדול של אבירים.
הוא כמעט מצליח להרוג את באט, אך האחרון ניצל בידי וודי והנרי, שעומדים בראש צבא של נזירים.
שני הצבאות מתנגשים ומתפתח קרב עקוב מדם, שבסופו הורג לואיס את באט, אך מיד לאחר מכן נהרג בידי וודי.
באט הגוסס משביע את וודי להוביל במקומו את החבורה, ומת.
8 קפואים ג'ן, דייוויס, דניס, רודולוף וג'ק פוגשים בפריז, אחד מאנשיו של פריזן, ובקרב שמתפתח, ידו של פריז על העליונה, לאחר שהקפיא את כל החבורה, למעט דייוויס.
לעזרתו של דייוויס מגיע לפתע דיפ, והשניים גוברים על פריז ומשליכים אותו מעבר לצוק.
כוחות הריפוי של ג'ן מתגלים והיא מרפאת את החבורה, שמחליטה להמשיך בדרך.
לאחר מכן נראה פריז ללא פגע, ומתברר כי לא מת.
9 גיהנום וודי והנרי מובילים את שארית צבא הנזירים שלהם כדי להתעמת עם פיירן, גם הוא אחד מאנשיו של פריזן.
הם פוגשים בו באזור געשי כשאיתו צבא של מכשפי אש, ולאחר עימות קצר, בורח פיירן לתוך מערה, כשוודי בעקבותיו.
בתוך המערה, וודי משליך את פיירן ללבה רותחת, ויוצא במחשבה שהצליח להרוג את יריבו.
כשהוא יוצא מהמערה הוא מגלה כי פריז תקף את הנרי והנזירים וגבר עליהם בקלות, ואז מופיע פיירן, והשניים גוברים בלא מאמץ על וודי, הנרי והנזירים שהתאוששו.
הם מנסים להרוג את הקבוצה כולה באמצעות מטאור, אך אז החבורה ניצלת על ידי נזיר אחר.
באותו זמן נראה כי באט הוחזר לחיים בעזרת כוחותיו של ג'וליאן, ונשבע עבורו לחסל את חבריו לשעבר בפקודתו.
10 איחוד הנזיר שהציל את וודי, הנרי והנזירים האחרים נאבק בפריז ופיירן, אך מובס לבסוף.
פריז עומד להרוג אותו אך אז מגיעים רודולף, ג'ן, ג'ק דניס ודייוויס ומתעמתים עם הצמד.
הם מפצירים בהם לגלות היכן נמצא פריזן, אך אז מתמזגים פריז ופיירן לכדי פריזן עצמו, בפיצוץ אדיר של אש וקרח.
11 פירזן הפיצוץ מהמם את כל הלוחמים, אך דייוויס מנסה להתעמת עם פריזן.
פריזן גובר עליו אך אז מגיע באט, ולוקח איתו את פריזן וג'ן.
תוך כדי המנוסה, גורם פריזן להתפרצות הר געש, והלבה מתקדמת לעבר הלוחמים המעולפים.
באט פריזן וג'ן מגיעים לטירה גדולה, שם הם פוגשים בג'וליאן, שמתברר כאדון האמיתי של פריזן.
בצד מונחות גופותיהם של לואיס וג'ון, וג'וליאן מורה לג'ן להחיות אותם.
במקביל נראים הלוחמים סוחבים את הפצועים ובורחים מהלבה של הר הגעש.
12 שחרור בזמן בריחתם של הלוחמים מהלבה של הר הגעש, הם ניצלים בעזרתו של ג'ון.
ללוחמים נודע שבעצם כל הזמן הזה ג'ון וכלל הלוחמים האחרים שבהם נלחמו, למעשה נתונים תחת שליטתו של ג'וליאן.
ההחזרה שלו ושל לואיס לחיים בידי ג'אן למעשה הסירה את השליטה, והשניים החלו להילחם בג'וליאן, קרב שבסופו הצליח ג'ון להימלט.
לאחר מכן הוא משתגר ביחד עם חלק מהלוחמים אל הטירה של ג'וליאן כדי להציל את ג'אן שנמצאת שם.
בדרך הם נתקלים באבירים, בפריזן ובלואיס שחזר שוב לשליטתו של ג'וליאן, ומתפתח שם קרב קשה.
Lithium (מילולית: ליתיום) הוא שיר של להקת הגראנג' האמריקאית, נירוונה.
השיר יצא כסינגל שלישי מתוך האלבום המצליח, Nevermind.
השיר הופיע גם באלבום ההופעה From the Muddy Banks of the Wishkah, באוסף הלהיטים של הלהקה (שנקרא כשם הלהקה), Nirvana, וגרסה אקוסטית שלו הופיעה באוסף With the Lights Out.
מילות השיר, שנכתבו על ידי סולן הלהקה קורט קוביין, עוסקות בתנודות במצבי רוח, ומרמזות על הפרעה דו-קוטבית, הן במילים והן בשם השיר (ליתיום קרבונייט משמש כתרופה להפרעה דו-קוטבית).
במהלך הבתים קוביין שר ומנגן באופן רגוע ושקט, ואילו בפזמון ובגשר המנגינה מתחלפת למנגינה כבדה ורועשת, מנגינה שמאפיינת מאוד את סגנון הגראנג' של נירוונה.
ערוץ המוזיקה MTV ביקש מהלהקה לנגן את השיר Smells Like Teen Spirit בטקס פרסי המוזיקה של שנת 1992, אולם הלהקה רצתה לנגן שיר חדש - Rape Me.
בתור פשרה, אנשי MTV הסכימו שנירוונה ינגנו את לית'יום, שהיה הסינגל הנוכחי שלהם.
כאקט מחאה, שר קוביין את התיבות הראשונות של Rape Me לפני שהלהקה קפצה ללית'יום.
לקראת סוף ההופעה, זרק הבסיסט קריסט נובוסליץ' את הגיטרה שלו באוויר, לא הצליח לתפוס אותה - והתמוטט לאחר שהגיטרה נפלה על מצחו.
נובוסליץ' כשל אל מחוץ לבמה, בעוד קוביין וגרוהל ממשיכים להופיע.
Listen To My Heart (בעברית: "תקשיב/י ללב שלי") הוא האלבום הראשון של בואה ביפנית.
הוא יצא לאור בשנת 2002, הגיע למקום ראשון ב-Oricon Charts.
ולמקום ה-12 בטבלת האלבומים השנתיים ביפן ב-2002. האלבום נשאר ב-Oricon Charts במשך 91 שבועות.
באלבום זה בואה הלחינה וכתבה חלק מן השירים.
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 20
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 23
תאריך יציאה: 5 בדצמבר 2001
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 15
מספר רצועה שם הרצועה סוג הרצועה 1 The Meaning of Peace רצועה רגילה 2 "The Meaning of Peace "TV Mix רצועה רגילה
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 21
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 5
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 10
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעדים: 17
"Lithium" (בעברית: "ליתיום") הוא הסינגל השני של להקת הרוק האמריקאית אוונסנס באלבום האולפן השני של הלהקה The Open Door.
הסינגל יצא ב-4 בדצמבר 2006. השיר כולו נכתב והולחן על ידי איימי לי, ואין לו קשר לשיר Lithium של להקת הגראנג' נירוונה, כמו שחשבו בטעות מספר מעריצים.
בפרימיירה העולמית שנערכה לאלבום The Open Door בלונדון, איימי לי סיפרה שהמקור לכתיבת השיר הוא בן זוגה לשעבר שון מורגן, סולן להקת סית'ר.
תגובת המעריצים לשיר הייתה חיובית.
רבים השוו אותו לשיר "My Immortal" כמו גם למספר שירים מהאלבום Origin.
בריאיון ל-VH1 תיארה לי את השיר:
בריאיון אחר שהעניקה ל-MTV סיפרה לי שהשיר לא מתייחס בצורה מפורשת לסם ליתיום, אלא הוא פשוט מייצג את חוסר התחושה ואת השמחה השלילית שהוא גורם.
כמו כן היא סיפרה שהשיר מתאר מעין מאבק במערכת היחסים בו היא מנסה להחליט אם להיות שמחה או שמא היא תשקע שוב בתוך עצמה.
היא הוסיפה שהיא אוהבת את השיר מכיוון שבסופו היא מוותרת על הכאב ובוחרת להיות שמחה.
גרסת הסינגל שהופצה בעולם הייתה הגרסה המורחבת שכללה בתוכה 4 שירים, אולם יצאה גם גרסה בסיסית לסינגל.
Lithium - גרסה אקוסטית בהופעה חיה
הווידאו קליפ של השיר צולם ב-31 באוקטובר וב-1 בנובמבר 2006 בלוס אנג'לס והוא בוים על ידי פול פדור.
הקליפ דלף ב-23 בנובמבר, יום אחד לפני שיצא באופן רשמי בקנדה באתר MuchMusic, וכן לפני שיצא באתרים נוספים כמו YouTube ו-מייספייס.
הקליפ דומה לקליפ "Love Like Winter" של להקת AFI שיצא בתחילת נובמבר באותה שנה.
בקליפ איימי לי והלהקה מופיעים בשלג כאשר לי מייצגת שתי דמויות.
הדמות הראשונה לבושה בשחור והיא מייצגת את הצער בעוד הדמות השנייה לבושה בלבן ומייצגת את השמחה.
שאר חברי הלהקה לבושים בשחור, ביניהם טים מק'קורד שמשתתף לראשונה בקליפ של אוונסנס.
בריאיון ל-MTV News תיארה לי את השיר:
מדינהמצעדמיקום שיא FIMI 2 ולוניה, בלגיה אולטרה טופ 13 RIANZ 16 IFPI 18 מצעד גלגלצ לשנת 2007 21 הסינגלים המובילים 23 100 הסינגלים של הבילבורד 24 ARIA 26 IRMA 30 בריטניה חברת המצעדים הרשמית 32 Media Control 40 75 השירים המובילים 41 Media Control 44 100 הסינגלים המובילים 55
Lippincott Williams & Wilkins היא הוצאה לאור של ספרים ברפואה ובמדעי החיים.
ההוצאה מפרסמת ספרים, מדיה אלקטרונית ולמעלה מ-275 כתבי עת.
ההוצאה השיקה את Point, נקודת למידה מקוונת למידה לתלמידים ומחנכים למקצועות סיעוד, רפואה ובריאות.
thePoint מציעה מערך מלא של חומרי תמיכה וטכנולוגיה חינוכית, כולל מערכת לניהול קורסים המסווגת את מנהל הקורסים, תוכני ספרים נלווים, קורסים ללמידה אלקטרונית, והדרכות וכלים משולבים של הערכה ובדיקה.
קהלי היעד של ההוצאה הם רופאים, אחיות, בעלי מקצועות פארא-רפואיים וסטודנטים.
המשרדים הראשיים נמצאים בפילדלפיה ולהוצאה סניפים רבים ברחבי ארצות הברית ובעולם, כולל לונדון, הונג קונג וסידני.
מקורה של ההוצאה בדוכן ספרים שנפתח בפילדלפיה ב-1792 והיא עברה מאז גלגולים רבים.
מאז 1990 שייכת ההוצאה לחברת וולטרס קלוור (Wolters Kluwer).
היא מתקיימת בשמה הנוכחי מאז 1998.
"Little Bad Girl" הוא שיר של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, בהשתתפות הזמר הבריטי טאיו קרוז והראפר האמריקאי לודאקריס.
השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-27 ביוני 2011 בתור הסינגל השני של גטה מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Nothing but the Beat.
הקליפ לשיר יצא לראשונה בערוץ ה-VEVO הרשמי של גטה ביוטיוב, ב-11 ביולי 2011. בקליפ מופיע גטה במסיבת דיסקו ליד חוף ים, בשם "Endless Night" (שהוא לא רוצה שתיגמר), ובין הנוכחים נמצאים טאיו קרוז ולודאקריס ששרים.
כאשר דייוויד גטה רואה את השמש זורחת הוא (ומספר רב של אנשים אחריו) רץ לכיוון החוף, וכדור הארץ מסתובב לאחור.
גטה עושה זאת מספר פעמים בקליפ והתופעה חוזרת על עצמה.
LittleBigPlanet (מילולית: כוכב קטן גדול) הוא משחק פלטפורמה שיצא במקור לשווקים בשנת 2008. המשחק פותח על ידי חברת Media Molecule והוצא לאור על ידי חברת Sony Computer Entertainment, וזהו המשחק הראשון בזיכיון של LittleBigPlanet.
המשחק יצא במקור לקונסולת המשחקים פלייסטיישן 3 ובהמשך הוסב גם ל-PSP ו-PS VITA.
המשחק זכה להצלחה מסחרית ניכרת לאורך השנים.
עד שנת 2010 נמכרו מעל ל-4.5 מיליון עותקים של המשחק ברחבי העולם.
הפופולריות העצומה לה זכה המשחק הובילה להיווצרות של זיכיון מצליח הכולל בין היתר את משחקי ההמשך LittleBigPlanet 2 , ו-LittleBigPlanet 3 , וכמו גם את משחק הספין-אוף LittleBigPlanet Karting , שהוא משחק מרוצים המתרחש באותו עולם המשחק, ומשחק הספין-אוףSackboy: A Big Adventure .
במשחק השחקנים שולטים בדמות המכונה "Sackboy" (מילולית: "נער שק"), בובת בד אשר התעוררה לחיים בעולם הבנוי כולו מאובייקטים של מלאכת יד.
את הדמות צריכים להוביל במגוון שלבים מלאים במכשולים, פאזלים ואובייקטים אינטראקטיביים, והמשחק משלב מכניקת פלטפורמה מסורתית אשר בה השחקנים צריכים לעיתים רבות לפתור בעיות באופן יצירתי.
ניתן לבצע התאמה אישית למראה של הדמות עם תלבושות, אביזרים והבעות פנים רבות ומגוונות.
שלבי המשחק כולם נוצרו בהשראת תחום מלאכת היד והם כוללים עיצובים אשר מכילים אובייקטים רבים שלכאורה עשויים מחומרים כמו בד, קרטון, עץ ומתכת.
האסתטיקה הייחודית הזו היא מאפיין מכונן במשחק ותורמת רבות לקסם שלו.
המשחק מורכב משלושה חלקים עיקריים:
שחק - בחלק זה השחקנים מסוגלים לשחק במשחק ב"מצב סיפור" (Story mode) או בשלבים שנוצרו על ידי שחקנים אחרים ואשר אותם הם בחרו לשתף באינטרנט.
השלבים השונים בהם ניתן לשחק מתרחשים באזורים עם תמות ייחודיות כמו בג'ונגל, בעיר, במדבר, במקדש, וכו'.
לכל אזור יש אתגרים ודמויות ייחודיות.
צור - עורך שלבים המאפשר לשחקנים ליצור שלבים מורכבים משלהם.
שתף - בחלק זה השחקנים יכולים להעלות את השלבים שלהם לאינטרנט על מנת ששחקנים אחרים יוכלו לשחק בשלבים שהם יצרו.
חלק גדול מכל אותם השלבים המותאמים אישית אשר נוצרו לאורך השנים על ידי קהילת השחקנים של המשחק היו בעבר נגישים להורדה, ותרמו רבות להצלחה הניכרת לה זכה המשחק לאורך השנים.
השלבים של המשחק שהיו זמינים בעבר לכל חדלו להיות זמינים כאשר השרתים של המשחק נסגרו ב-13 בספטמבר 2021.
עד ארבעה שחקנים מסוגלים לשחק במשחק בו זמנית - הן אונליין והן במצב לא מקוון.
את חלק משלבים במצב הסיפור במשחק ניתן להשלים רק במסגרת עבודת צוות.
המשחק נוצר על ידי חברת פיתוח משחקי הווידאו הבריטית Media Molecule בהשראת סרט האנימה "הטירה הנעה".
לאורך השנים חברת Media Molecule המשיכה לספק עדכונים, ותכנים חדשים אשר היו זמינים לשחקנים ברשת.
המוזיקה של המשחק נוצרה על ידי קנת יאנג, דניאל פמברטון ומאט קלארק.
האלבום יצא לראשונה בבריטניה ב-6 בינואר 1992.
בעקבות פירוק להקת הסינת-פופ שלה Y Kant Tori Read, איימוס חיברה 12 שירים, והקליטה אותם במתקני קפיטול רקורדס בלוס אנג'לס עם דאוויט סיגרסון בתור מפיק.
ההקלטות והמיקסים הסתיימו ביוני 1990.
איימוס לקחה דמו עם 10 רצועות, חלקן מיוני וחלקן חדשות יותר, לאטלנטיק רקורדס בסוף 1990. חברת התקליטים לא הייתה מרוצה מהשירים, אז איימוס, יחד עם בן הזוג שלה דאז, אריק רוס, הקליטו מספר שירים חדשים, ביניהם "Girl", "Precious Things", "Tear In Your Hand", "Mother" ו-"Little Earthquakes".
עם הרצועות החדשות, אטלנטיק הסכימו להוציא את האלבום Little Earthquakes.
איימוס עברה ללונדון כדי לעבוד עם איאן סטנלי; אטלנטיק רקורדס גם סברו שאיימוס תצליח יותר בבריטניה, משום ששם יש הערכה יותר גדולה ל"אמנים אקצנטריים".
שם היא הקליטה את מה שעתידים היו להיות שניים מהסינגלים המוקדמים שלה.
"Me and a Gun" היה השיר האחרון שנכתב עבור האלבום.
חברת התקליטים השותפה האירופית של אטלנטיק, East West, קידמה את האלבום באגרסיביות.
איימוס בילתה את מרב שנת 1991 בהופעות קטנות, בברים ומועדונים בלונדון, ובניגון עבור מנהלי מוזיקה וחברות תקליטים, לעיתים קרובות בדירה שלה.
באוקטובר 1991 יצא ה-EP "Me and a Gun", אשר הכיל ארבע רצועות, וזכה לשבחים מן הביקורת.
הוצאה שנייה של ה-EP יצא כעבור חודש, הפעם עם "Silent All These Years" בתור השיר המוביל, והוא הפך ללהיט הראשון של איימוס במצעדים הבריטיים, במקום 51.
כאשר האלבום יצא לבסוף בבריטניה בינואר 1992, הוא הגיע למקום מספר 14 ונשאר ב-טופ 75 במצעד האלבומים הבריטי במשך 23 שבועות.
חודש לאחר מכן, הוא יצא בארצות הברית בפריצת דרך ביקורתית ובמצעדים, על אף שלא פרץ את גבול המקום ה-50 בבילבורד 200, כשהוא מחוזק בסינגלים מצליחים.
הביקורות על האלבום היו חיוביות באופן כללי.
ג'וסף וודוורד ב"רולינג סטון" תיאר את Little Earthquakes בתור "מחזור שירים שהוא לעיתים קרובות יפה, פרוגרסיבי באופן מעודן, המשקף באופן אפל ניכור מיני ומאבקים אישיים", ושעד סוף האלבום "אנחנו מרגישים כאילו כבר עברנו תרפיה מוזרה, ואנו חצי מטוהרים, וחצי מעוררים.
זהו הפרדוקס הנפלא שהופך את Little Earthquakes לבכורה מופתית." הוא במקור דירג את האלבום עם שלושה וחצי כוכבים מתוך חמש ב-1992 אך מאוחר יותר העלה את הדירוג לארבעה כוכבים מתוך חמישה באתר "רולינג סטון".
ג'ין רוזנברג ב"לוס אנג'לס טיימס" כתבה ש"מעטים מתקדמים מן המטופש אל הנשגב במהירות או בצורה חלקה כמו איימוס".
בין הביקורות השליליות, סטפני זכרק מ"אנטרטיינמנט ויקלי" סברה שהשירים של איימוס הם "יותר מדי מוזרים באופן מודע" כדי להיות מהנים, ואילו רוברט כריסטגאו אהב רק את השיר "Me and a Gun".
בממלכה המאוחדת, שם האלבום יצא לאחר קידום אינטנסיבי, עבודתה של איימוס התקבלה בחום.
ג'ון ויילד מ"מלודי מייקר" קבע שאיימוס היא "בעלת כישרון נדיר לחקור ריבוי של רגשות ומגוון רחב של נקודות מבט בתוך אותו השיר".
ג'ון אייזלווד מ-Q מגזין שיבח את הליריקה של איימוס, וסיכם: "Little Earthquakes הוא אלבום מטריד, מצחיק וסקסי לסירוגין.
איימוס עושה את כל זה בחותם של כותבת שירים שהיא בפוטנציה גדולה.
לאן תפנה מכאן?" רוג'ר מורטון מ-NME, לעומת זאת, היה יותר מאופק, וכתב כי "זה לא קל להתמודד עם טורי" וקרא ל-Little Earthquakes "מסע מתפרש ומבלבל דרך הג'יפה של הנשמה של אישה ...
לפעמים זה קסום ולפעמים זה חולני ומתוח."
בשנת 1998, קוראי Q מגזין דירגו את Little Earthquakes בתור אלבום מספר 66 ברשימת האלבומים הגדולים בכל הזמנים.