tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הצניחה התקיימה תחת אש נ"מ כבדה ורבים מהטייסים לא הצליחו להגיע לאזור הצניחה המיועד והצניחו את חיילי הדיוויזיות המוטסות ה-101 וה-82 רחוק ממטרתם.
עבר זמן בטרם הצליחו חיילי הפלוגה להתאחד.
כל הפרק מרחפת העננה של היעלמו של סרן מיהן, מפקד הפלוגה, שמטוסו הופל באש נ"מ (אם כי חיילי הפלוגה אינם יודעים זאת עדיין).
במקום מיהאן תופס את הפיקוד ריצ'רד (דיק) וינטרס, שהיה סגנו.
חציו השני של הפרק עוסק בהתקפה מוצלחת של חיילי הפלוגה על מוצב גרמני ובו תותחים שירו על חוף יוטה וסיכנו את חיילי הדיוויזיה ה-4. התקפה זו הייתה כה מוצלחת, עד שהיא נלמדת עד היום בווסט פוינט כדוגמה איך להתקיף עמדת אויב נייחת.
דמותו של וינטרס כמפקד הפלוגה הולכת ומתגבשת, והוא קונה את אמונם של חיילי הפלוגה.
פרק 3 – קרנטן (Carentan)
הפרק השלישי מתחיל 3 ימים לאחר הצניחה, כאשר פלוגת איזי מקבלת את המשימה להשתתף בכיבוש העיר קרנטן, עיירה חיונית לאיחוד בין ראשי הגשר השונים, מטרה חיונית להצלחת הפלישה לנורמנדי.
כיבושה מוטל על רגימנט 506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101. הפרק פותח בכמה מחיילי הפלוגה שלחמו עם גדוד אחר, המוצאים את יחידתם.
הפלוגה כובשת את העיר ונערכת לבלימת מתקפת הנגד הגרמנית ברמה בפאתי קרנטן.
חלק מהפרק מתמקד בדמותו של אלברט בליית' , חייל צעיר הסובל מהלם קרב קשה תוך כדי הקרבות המרים.
דרך דמותו עולים הקושי, האימה ופחד המוות של החיילים הקרביים; הניגוד הוא בדמותו של לוטננט רונלד ספירס (שיהיה מ"פ איזי בהמשך) הטוען כי הוא איבד כל תקווה להישאר בחיים, ולכן הוא חייל יעיל כל כך.
בניגוד למסופר בפרק זה, בליית' לא נפטר ב-1948 כתוצאה מפגיעה בצווארו (כפי שמתואר בכתוביות בסוף הפרק), אלא נפגע בכתפו.
הוא החלים מפצעיו ושב לארצות הברית.
בליית' שב לשרת בצבא בהמשך ולחם במלחמת קוריאה הוא נפטר ב-1967 בעודו בשירות פעיל, כאשר היה כבר בדרגת רב-סמל.
פרק 4 – ממלאי מקום (Replacements)
הפרק הרביעי עוסק במבצע מרקט גארדן (Market Garden).
הפרק מתחיל כאשר חיילי הפלוגה נמצאים באנגליה לשם מנוחה וחזרה לכושר.
מבצעים שונים המתוכננים לדיוויזיה ה-101 מבוטלים בסופו של דבר, לקראת מבצע מרקט גארדן.
החיילים צונחים בהולנד סמוך לעיר איינדהובן במטרה לכבוש את העיר ולטהר אותה ואת סביבתה מכוחות גרמנים.
מטרת הדיוויזיה היא להשתלט על הכביש המוגבה שנודע בכינוי "כביש הגיהנום", כדי לאפשר לשריון הבריטי לנוע לכיוון נהר הריין ולחצות אותו.
הפלוגה אינה מזהה כוחות גרמניים באיינדהובן, ומתחילה לנוע מזרחה לכיוון העיירה נונן , בליווי כוחות שריון.
עם כניסתם לעיירה נתקלת הפלוגה במארב גרמני ונאלצת לסגת במהירות.
אחד מן החיילים, סמל דנוור ("בול") רנדלמן נותר מאחור, ונאלץ להסתתר כדי לחמוק מהכוחות הגרמניים.
הוא הורג חייל גרמני ושורד בבית חווה לצד איש ובתו, עד להגעת החילוץ.
בפרק זה מוצגים היחסים המתוחים שבין החיילים הוותיקים בפלוגה לבין המחליפים שהגיעו זה עתה מבסיסי האימונים ועדיין לא ראו קרב.
הלוחמים הוותיקים מעדיפים שלא ליצור קשרי חברות חדשים, לאחר שראו את חבריהם מהפלוגה המקורית נופלים בקרב.
בגרסת הערות הבמאי מוזכר שגם בפגישות המחזור של הפלוגה, שנים רבות לאחר המלחמה, העדיפו החיילים שצנחו בנורמנדי לשבת בנפרד מהמחליפים שבאו לאחר מכן.
פרק 5 – צומת דרכים (Crossroads)
הפרק החמישי עוסק במבצע "פגסוס" – מבצע לחילוץ חיילים בריטים שנותרו מאחור באזור הנשלט על ידי הגרמנים.
לאחר הכישלון במבצע מרקט גארדן, מבצע שהוטל על המוטסת ה-101. בתחילת הפרק מוחלף המפקד של איזי, ריצ'רד וינטרס, שהופך להיות סמג"ד על ידי מוס הייליגר.
מוס מפקד על מבצע "פגסוס" שעובר בהצלחה, אך כמה ימים לאחר מכן נורה בטעות על ידי שומר ואיזי מקבלים מפקד נוסף בשם נורמן דייק.
תוך כדי מתואר הקרב האחרון של וינטרס, קרב שבמהלכו נהרגו ונשבו 2 פלוגות של ואפן אס אס, בעוד שלוינטרס נהרג חייל אחד בלבד.
בסוף הפרק מתוארת ההגעה של ה-101 לבסטון שבלב יערות הארדנים, כאשר הם נכנסים למערכת הקרב על הבליטה, האופנסיבה הרצינית האחרונה של הגרמנים בחזית המערבית.
הפלוגה נכנסה לקרב ללא מספיק תחמושת, ציוד, ביגוד, ואספקה.
פרק 6 – בסטון (Bastogne)
המשך הקרב הגדול של איזי מתואר מנקודת המבט של החובש הקרבי של איזי, יוג'ין "דוק" רו.
על הפלוגה מוטלת המשימה להגן על העיירה וצומת הדרכים החשובה בסטון ב.
כל הדיוויזיה ה-101 הייתה מכותרת סביב בסטון.
השילוב של קור, עמידה במקום ופגיעות מוריד את המורל בפלוגה, אך למרות הכול היא מחזיקה מעמד.
החובש יוג'ין עושה ככל יכולתו לסייע לחבריו ולשמור על חייהם.
יחסו האישי המיוחד בא לידי ביטוי בעובדה, שזוכה להבלטה בעלילה, שדוק פונה לכל החיילים והקצינים לא בשם המשפחה או בכינוי, אלא בשמם הפרטי.
הוא מגיע כמה פעמים לעיירה בסטון עצמה, ופוגש אחות צעירה המסייעת לטפל בפצועים הרבים המגיעים לעיר.
הזוג מתחיל לפתח קשרי ידידות ואהבה.
בסוף הפרק, העיר נחרבת עד היסוד בהפצצות, ודוק נחרד לגלות שככל הנראה גם האחות בין הנספים.
המהלך המוצלח של הגנרל ג'ורג' פטון הסיר את הכיתור הגרמני מבסטון ומדיוויזית 101, שמצידה, כך נטען בכתוביות, טוענת עד היום שהיא לא הייתה זקוקה לעזרה.
הפרק מתואר מנקודת מבטו של רב הסמל הפלוגתי ליפטון.
על הפלוגה מוטלת משימה חדשה, לכבוש את העיר פואה (Foy).
חיילי הפלוגה מטהרים את היערות שמסביב לעיירה ומתחפרים בהם; הגרמנים מפגיזים את היער כמה פעמים והפלוגה סופגת אבדות, הרוגים ופצועים, דבר שמביא את חייליה קרוב לנקודת השבירה.
קושי נוסף הוא שסגל הקצינים גרוע ולחיילים אין כל אמון בהם, ובמיוחד במ"פ דייק.
מי שמעודד את האנשים ומונע את התפוררות הפלוגה הוא רב הסמל הפלוגתי, ליפטון.
עם תחילת ההתקפה על העיירה עצמה מאבד מפקד הפלוגה דייק את עשתונותיו וההתקפה נעצרת תחת אש כבדה ותוך חשש שהפלוגה תושמד.
מפקד הגדוד וינטרס שולח את ספירס, מ"מ פלוגה אחרת בגדוד, שהיה לאגדה עוד מתחילת הפלישה לנורמנדי, לקחת פיקוד.
הוא אכן הוא לוקח פיקוד והפלוגה מצליחה במשימתה לכבוש את פואה.
עם סיום הפרק מבשר ספירס – שהתמנה באופן קבוע למפקד פלוגת איזי – לליפטון, שכהערכה ליכולת הפיקוד שלו הוא יתמנה לקצין ומסביר לו מדוע הוא אינו מפריך את השמועות על כך שהרג שבויים גרמנים בתחילת הפלישה לנורמנדי.
פרק 8 – הפטרול האחרון (The Last Patrol)
פרק זה מסופר מנקודת מבטו של דייוויד ובסטר, שנפצע בקרבות בהולנד וחוזר בפרק זה ליחידתו.
הוא נתקל ביחס קריר מצד חבריו, אלה שספגו אש תופת בבסטון ושמיטב חבריהם נהרגו או נפצעו.
במקביל מצורף לפלוגה קצין צעיר שרק הגיע מארצות הברית.
פלוגת איזי חונה עם הגדוד בעיר אגנו, כאשר מעבר לנהר החוצה את העיר ניצבים הגרמנים.
הגדוד מקבל משימה: לשלוח סיור שיחצה את הנהר ויחטוף כמה שבויים גרמניים לצורכי מודיעין.
ובסטר והקצין הצעיר משובצים לסיור ומצליחים לחסוך לכמה מחבריהם העייפים את היציאה לסיור.
הסיור מצליח ושני שבויים מובאים למטה החטיבה, אך אחד הלוחמים, ג'קסון, נהרג, אם כי לא מירי גרמני אלא מרימון שהוא עצמו השליך.
עקב "הצלחת" הסיור, ובשל דלות המידע שהשבויים נתנו, מטה החטיבה מורה לפלוגה להוציא סיור נוסף למחרת.
המג"ד וינטרס החליט להתעלם מההוראה ואומר לאנשיו לדווח על ביצוע הסיור אך ללא התקלות בשבויים חיים.
זה היה הקרב האחרון של הפלוגה לפני שהוצאה מקו החזית.
פרק 9 – מדוע אנו נלחמים (Why We Fight)
הפלוגה חוצה את הגבול לגרמניה.
המלחמה כבר לקראת סיום, הצבא הגרמני הולך ונכנע ותנאי החיים של החיילים משתפרים מאוד.
הם חשים מאוד בנוח עם האזרחים הגרמניים, עדיין לא נתקלים בנאצים או בפשעים שעשו, ומטרת המלחמה נראית מעורפלת מתמיד.
המצב משתנה מיסודו כאשר הם מגלים מחנה הריכוז לנדסברג בסמוך לעיירה בוכלו (אחד ממחנות קאופרינג), הם נחשפים לזוועות שחוללו הנאצים, ומאשימים את תושבי העיירה ואת הגרמנים בכלל שידעו על הכול והיו חלק מהמעשה.
החיילים מנסים לסייע לניצולים אך נדרשים להחזיר אותם לצריפים, עד שיגיע סיוע רפואי מתאים.
תושבי העיר הגרמנים שאומרים כי לא ידעו דבר על קיום המחנה, מובלים אל מחנה הריכוז ועוסקים בפינוי וקבורת הגופות, שם חלקם מבינים שלמעשה במרחק קילומטרים ספורים מהם התקיים מעשי רצח מזעזעים.
לאחר מכן עוברת הפלוגה אל העיירה תאלם ולאחר חודש, מבשר להם ניקסון על התאבדותו של היטלר בבונקר.
עתה הפלוגה פונה לכבישת ברגהוף, מעון ההרים המפואר של היטלר.
פרק 10 – נקודות (Points)
פלוגת איזי משתתפת בכיבוש מעונו של היטלר, קן הנשרים, ושם מתבשרת הפלוגה על סיומה של המערכה באירופה וכניעת גרמניה הנאצית שמסיימת את המלחמה באירופה.
הפלוגה ממשיכה הלאה לאוסטריה לשמש כחיל מצב.
החיילים מתחילים להשתחרר על סמך שיטת ניקוד – חייל שהשתתף ביותר מבצעים ושירת יותר זמן מקבל יותר נקודות וזכאי לשחרור מוקדם יותר.
קיים סיכוי שהדיוויזיה תישלח ל כדי להשתתף במלחמה נגד יפן שעדיין נמשכת; וינטרס מנסה להתנדב באופן אישי, אך בקשתו נדחית.
הפלוגה סובלת משיעמום, שמוביל לכמה אסונות, ואנשיה מנסים למצוא תעסוקה, לא תמיד מותרת.
הפרק מסתיים כאשר אנשי איזי מקבלים את ההודעה על סיומה של המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט ומעצם זאת גם סיומה של מלחמת העולם השנייה.
קטע הסיום של הסדרה סוקר את המשך דרכם של החיילים לאחר המלחמה.
דמיאן לואיס – ריצ'רד וינטרס
רון ליווינגסטון – לואיס ניקסון
דוני וולברג – קארווד ליפטון
מייקל קודליץ – דנבר "בול" רנדלמן
דייל דיי – רוברט סינק
מתיו סטל – רונלד ספירס
דייוויד שווימר – הרברט סובל
סקוט גריימס – דונלד מלרקי
פרנק ג'ון יוז – ביל גארנירקירק אסבדו – ג'וזף "ג'ו" טוי
פיטר יאנגבלאד הילס – דארל "שיפטי" פאוורס
ריק גומז – ג'ורג' לוז
רוס מק'קאל – ג'ו ליבגוט
ג'יימס מדיו – פרנק פרקונטה
אנדרו לי פוטס – טוראי ג'קסון
אנדרו סקוט – ג'ון "קאובוי" הול
ניל מקדונו – איין קומפטון
מיני-סדרה דומה, "הפסיפיק", אשר שודרה ב-2010, והופקה גם היא על ידי ספילברג והנקס, ומתמקדת גם היא במלחמת העולם השנייה, אך הפעם בקרבות הקשים והישרדותם של כוחות הנחתים נגד היפנים באיי האוקיינוס השקט.
הסדרה זכתה בשמונה פרסי אמי והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
אחיות או לא להיות היא קומדיית מצבים אמריקאית בכיכובם של אמנדה ביינס וג'ני גארת' ששודרה בין השנים 2002 עד 2006. הסדרה הופקה על ידי חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר.
שם התוכנית באנגלית, "What I Like About You", הוא גם השם של שיר הנושא של התוכנית.
השיר מבוצע על ידי הלהקה ליליקס, והוא גרסת כיסוי לשיר של הרומנטיקס ששוחרר במקור בשנת 1980.
בפרק הראשון של הסדרה הולי ואביה צריכים לנסוע ליפן, אביה הולך לבדוק את יפן לשבוע וביינתים הולי תישאר אצל אחותה ואלרי.
הולי אינה רוצה לעבור ליפן ואביה אומר לה שהיא יכולה לעבור לוואלרי רק אם תרשה למרות שהאב יודע מראש כי לא.
בסוף הפרק מגלה ואלרי כי הולי צריכה לטוס ליפן ומרשה לה לגור אצלה.
שאר הפרקים מספרים על הולי בביתה של ואלרי.
לורן (לסלי גרוסמן) (עונה שנייה, שלישית ורביעית)
וינס (ניק זאנו) (עונה שנייה, שלישית ורביעית)
טינה הייבן (אליסון מון) (עונה שנייה, שלישית ורביעית)
בן שפיילד (דייוויד דה לאוטור) (עונה שלישית)
הנרי גיבסון (מייקל מק'מיליאן) (עונה שנייה)
פטר (סטפן דנהם) (עונה שנייה)
ג'ף (סיימון רקס) (עונה ראשונה)
ויק (דן קורטז) ("עונה ראשונה ורביעית")
אחילוף הגליל (שם מדעי: Biarum Pyrami) הוא גאופיט בעל פקעת גדולה ממשפחת הלופיים.
עלי אחילוף הגליל מופיעים בחורף רק אחרי הפריחה.
הפרח מזכיר את צורתו של הלוף הוא נראה כעלה בעל צבע סגול כהה.
עלה זה עוטף מעין מקל בצבע דומה.
בישראל הוא פורח בחודשים: ינואר, אוקטובר, נובמבר ודצמבר.
"אחים ואחיות" היא סדרת דרמה המשכית ששודרה ברשת ABC האמריקאית, ובישראל בערוץ HOT 3. שידורה החל ב-24 בספטמבר 2006 בארצות הברית.
הסדרה מספרת את סיפורה של משפחת ווקר מפסדינה, לוס אנג'לס, משפחה ממוצא אירי ויהודי, המנסה להתגבש מחדש לאחר מותו הפתאומי של אב המשפחה, ויליאם ווקר.
עם שחקני הסדרה נמנים זוכת פרס אמי (על משחקה בסדרה) סאלי פילד, קליסטה פלוקהארט, רייצ'ל גריפיטס והזוכה בפרס "טוני", רון ריפקין.
הסדרה נוצרה על ידי ג'ון רובין בייטס, אשר עזב את הסדרה בינואר 2008, בגלל חילוקי דעות אמנותיים בינו ובין רשת ABC.
הסדרה מופקת על ידי גרג ברלנטי וקן אולין, שהצטרף לצוות השחקנים של הסדרה בעונתה השנייה.
ב-13 במאי 2011 הודיעה רשת ABC על ביטולה של הסדרה, לאחר חמש עונות.
קיטי ווקר, שדרנית רדיו פוליטית מפורסמת, שגרה בניו יורק בשלוש השנים אחרונות, חוזרת הביתה ללוס אנג'לס בעקבות הצעת עבודה שקיבלה בטלוויזיה ויום הולדתה שחל בימים אלה.
יחסיה בינה לבין אמה, נורה ווקר, מתוחים מאוד.
נורה מאשימה את בתה שהיא תמכה בהחלטתו של ג'סטין, האח הצעיר, להתגייס לצבא ארצות הברית לאחר אירועי 11 בספטמבר.
ג'סטין, שסבל מהלם קרב, שוחרר זמנית מהשירות והתמכר למשככי כאבים ולסמים אחרים.
בעת שכל משפחת ווקר מתכנסת סביב שולחן אחד, אב המשפחה, ויליאם, לוקה בהתקף לב ונפטר.
עקב האירוע קיטי מחליטה להישאר בלוס אנג'לס כדי לנסות להשלים עם אמה וכדי לפתח קריירה טלוויזיונית.
לאחר הלוויה מתברר לבני המשפחה כי החברה שניהל ויליאם ווקר, "אוהיי פודס", עומדת בסכנה לפשיטת רגל.
שרה, הבת הבכורה במשפחה, מתמנה למנכ"לית החברה על פי צוואת אביה ומגלה כי המפתח להצלת "אוהיי פודס" נמצא אצל המאהבת הסודית של אביה, הולי הרפר, שעמה ניהל ויליאם רומן במשך 20 שנים.
וכך מתגלה הקשר הסודי שניהל אב המשפחה.
לחיי משפחת ווקר נכנסת רבקה, בתם של ויליאם ווקר והולי הרפר שלא ידעה עד גיל 20 על זהותה האמיתית.
המפגש בין משפחת ווקר לבין הולי ורבקה טעון מאוד וגורם לסדרת התרחשויות דרמטיות.
לשרה ולבעלה ג'ו מתפתח משבר בנישואים.
לאחר שבמהלך העונה הם מנסים להתגבר עליו, אך לא מצליחים, הם נפרדים.
ג'סטין מקבל זימון לחזור לשירות הצבאי, והפעם הוא אמור לשרת בעיראק.
הוא מנסה להתחמק מהצו, אך ללא הועיל.
קיטי מחליטה לבקש עזרה בנוגע לג'סטין מהסנטור רוברט מקליסטור, שבא להתראיין בתוכניתה.
אחרי ששמועות על כך שעברה על כללי האתיקה העיתונאית מתחילות להתפשט, נאלצת קיטי להתפטר מעבודתה בטלוויזיה.
אולם הסנטור מקליסטור שסירב לעזור לה להשיג פטור לג'סטין, מציע לקיטי משרה כדוברת אישית במטהו.
קיטי מסכימה ובין השניים מתפתחים יחסים רומנטיים ובסוף העונה הם מחליטים להתחתן.
בהמשך רוברט מודיע לקיטי על כוונתו לרוץ לנשיאות ארצות הברית.
אח נוסף במשפחת ווקר, טומי, המשמש גם סגן המבצעים של "אוהיי", מנסה עם אשתו ג'וליה, להרות זה זמן רב.
לאחר שהוא מתגלה כעקר הם מחליטים לבקש תרומת זרע מאחיו של טומי, ג'סטין וקווין, כאשר זהותו של האב תישאר אנונימית.
ג'וליה נכנסת להיריון ונושאת תאומים, אך נאלצת לעבור לידה מוקדמת.
הלידה המוקדמת גורמת לתאום הראשון, הנקרא על שמו של ויליאם, לזיהום ולמוות, כאשר התאומה השנייה אליזבת, נשארת בריאה.
קווין, אח נוסף במשפחה המשמש כעורך הדין שלה ושל "אוהיי", הוא הומוסקסואל מוצהר.
במהלך העונה מתוארים יחסיו עם המשפחה ועם הקושי שהיה לו לצאת מהארון.
הוא מנהל מספר מערכות יחסים כושלות, כאשר אחת מהן היא עם סקוטי ונדל, איתו הוא אף מתחתן בסוף העונה השנייה.
מסיבת האירוסין של קיטי ורוברט נערכת בבית משפחת ווקר.
קווין מתנשק עם אחיו של רוברט וג'סטין נוסע לצבא.
קיטי ורוברט מתכננים את החתונה שלהם ובו זמנית מנהלים את קמפיין הנשיאות של רוברט.
קיטי מגלה שהיא בהריון ועוברת הפלה טבעית, היא ורוברט מתחתנים לבסוף.
רוברט מפסיד בהתמודדות לנשיאות ומחליט לקחת פסק זמן ולהשקיע בהקמת משפחה עם קיטי.
הם עוברים טיפולי פוריות לאחר שהם לא מצליחים להיכנס שוב להריון טבעי.
לאחר מספר כישלונות הם מגיעים להחלטה שיתחילו בתהליכי אימוץ.
טומי וג'וליה מתמודדים עם אובדן בנם.
ג'וליה מחליטה שהיא זקוקה לזמן לבד ונוסעת להוריה בפיניקס.
בזמן זה טומי מנהל רומן עם לינה – המזכירה החדשה שלו וחברתה הטובה של רבקה.
כשג'וליה חוזרת הביתה היא מגלה את הרומן של טומי ולינה אך מתוודה שניהלה גם היא רומן בפיניקס.
הם מחליטים לשקם את יחסיהם.
רבקה מבלה את הקיץ אצל נורה, ומסייעת לה להתמודד עם חזרתו של ג'סטין לעיראק.
רבקה עוזרת לו בתהליכי ההחלמה.
ג'סטין מתנגד ליטול משככי כאבים כי הוא חושש להתמכר שוב לסמים.
נורה ורבקה משכנעות אותו לקחת אותם בצורה מבוקרת, אך הוא חוזר לקחת מנות יתר, הוא גם מנהל מערכת יחסים עם לינה מיד לאחר סיום יחסיה עם טומי.
רבקה מגלה למשפחה את מצבו של ג'סטין ולאחר שהוא רב איתה היא חוזרת לביתה של הולי.
לאחר מכן רבקה פוגשת את דייוויד, חבר מעברה של הולי ומתחיל להתעורר אצלה חשד שאולי הוא בעצם אביה ולא ויליאם ווקר.
רבקה מחליטה לבצע בדיקת אבהות והתוצאה היא שאכן דייוויד הוא אביה.
היא וג'סטין מחליטים לבחון את מערכת היחסים שלהם מחדש, לאחר שגילו שהם אינם אחים.
נורה מנהלת מערכת יחסים עם אייזיק – שסייע לרוברט בקמפיין הנשיאותי.
לאחר התלבטויות אם לעבור לגור איתו בוושינגטון, מחליטה נורה להישאר עם משפחתה.
שרה מתמודדת עם היותה אם חד הורית ומנהלת מערכת יחסים עם גרהאם המשמש כיועץ עסקי באוהיי.
אחרי ביצוע עסקה ששרה התנגדה לה אך סול ביצע מאחורי גבה, מאבדת אוהיי סכומי כסף גדולים ועומדת בפני פשיטת רגל.
על מנת להציל את החברה נעשה מיזוג עם חברת היין "אדמות ווקר" של טומי והולי ומעתה הם משמשים כמנכ"לים של שתי החברות.
קווין מנהל מערכת יחסים עם ג'יסון אחיו של רוברט, אך ג'יסון נקרא למלזיה מתוקף היותו כומר, והקשר מתרופף.
קווין פוגש את סקוטי ונותן לו מגורים זמניים בביתו לאחר שסקוטי מתמודד עם קשיים כלכליים.
בסופו של דבר קווין וסקוטי חוזרים להיות יחד, בסיום העונה הם מתחתנים.
סול מבין במהלך העונה שהוא למעשה הומוסקסואל, ומחליט לצאת מהארון ולהתחיל חיים חדשים.
אחרי שגילו שרבקה אינה אחותם, מחליטים קווין ושרה לאתר את ריאן לאפארטי, שהם סבורים שהוא אחיהם למחצה.
למרות שנורה מתנגדת לכך בתחילה, היא משנה את דעתה ומחפשת אחריו בעצמה.
היא יוצרת קשר עם אביו, ג'ורג' לאפארטי, והוא מחליט רק מאוחר יותר לספר לריאן את האמת.
ריאן יוצר קשר עם נורה והיא מזמינה אותו לבוא ולהכיר את אחיו למחצה.
נורה מחליטה לפתוח מרכז אירוח למשפחות של חולי סרטן, ומנהלת מערכת יחסים עם רוג'ר - הארכיטקט שמסייע לה לבנות את המרכז.
מאוחר יותר היא מגלה שהוא למעשה נשוי ומנהל עם אשתו נישואים פתוחים.
היא לא מוכנה לקחת בזה חלק ונפרדת ממנו.
רבקה וג'סטין מתחילים לנהל מערכת יחסים רומנטית.
הם מתמודדים עם המתיחות הגוברת בין אמה של רבקה – הולי, לבין משפחת ווקר.
ריאן לאפארטי מנסה לערער את מערכת היחסים שלהם.
למרות שהם חווים פרידה במהלך העונה, בסופה הם חוזרים להיות יחד וג'סטין מציע לרבקה נישואים - היא נענית לו.
כמו כן במהלך העונה ג'סטין עובר לדירה משלו, וגם מנסה (ומצליח) להתקבל לבית ספר לרפואה.
בתחילת העונה טומי והולי מנסים לקצץ בהוצאות החברה "אוהיי", ומחליטים לפטר את היועץ המשפטי שלהם – קווין, אחיו של טומי.
הפיטורים יוצרים מתיחות בין האחים.
מאוחר יותר מחליטים שרה וסול להתפטר מהחברה.
אחרי שהולי נותנת לרבקה משרה בחברה מבלי להתייעץ איתו, מחליט טומי לפעול מאחורי גבה של הולי ולנסות לסלקה מהחברה.
הוא מחליט לרכוש אדמות באופן אנונימי מכספי החברה ולהשיג שליטה במניות.
אצל רבקה מתעוררות חשדות לגבי עסקת המכירה וכאשר היא משתפת את הולי בהם, הולי מחליטה להגיש תביעה נגד טומי בחשד למעילה בכספי החברה.
בסופו של דבר, הולי מחליטה להסיר את האישומים נגדו ושרה מתמנה מחדש לתפקידו של טומי – כמנכ"לית החברה.
למרות זאת, הוא מחליט להישאר במקסיקו ולעשות חשבון נפש.
אשתו ג'וליה מחליטה לעבור לסיאטל עם אליזבת' ולשקם את חיה בלעדיו.
בתחילת העונה רוברט וקיטי ממשיכים בתהליכי האימוץ ומוצאים אם מאמצת – טריש.
במקביל רוברט מנסה להתמודד על תפקיד המושל.
קיטי כותבת ספר על הקמפיין הנשיאותי של רוברט ועקב רצונה לפרסמו היא נאלצת להתפטר מתפקיד יועצת התקשורת שלו.
קווין שעזב את משרד עורכי-הדין שלו לאחר שלא התמנה כשותף, מחליף את קיטי בתפקיד.
מאוחר יותר חווה רוברט התקף לב, בדיוק מתי שטריש יולדת את הבן המאומץ שלו ושל קיטי- אוון.
למרות מצבו הרפואי מחליט רוברט להמשיך בהתמודדות, החלטה שמערערת את יחסיו עם קיטי.
קיטי מתמודדת עם ההסתגלות לתינוק החדש במקביל לטיפול ברוברט.
היא מנהלת קשר חברי עם אלק – אלמן שפגשה בפארק המשחקים לעיתים תכופות, ולמרות שמפתחת רגשות כלפיו היא מחליטה לנסות ולשקם את יחסיה עם רוברט.
שרה שהחליטה להתפטר מאוהיי לאחר שחשה שהולי השתלטה על החברה, החלה לעבוד בחברת אינטרנט- "גרינאוטופיה", עם שני שותפים - אית'ן וקייל.
היא מובילה את החברה להצלחה ולמציאת משקיע, ומשפרת את מצבה הכלכלי.
בסיום העונה עקב המשבר שחווה אוהיי עקב מעילתו של טומי, היא מחליטה לעזוב את גרינאוטופיה, ולהתמנות בחזרה לתפקיד המנכ"לית באוהיי, במקומו של טומי.
קווין מתמודד עם חיי הנישואים החדשים שלו עם סקוטי.
במהלך העונה הוא הופך ליועץ התקשורת של רוברט ועוזב את חברת עורכי-הדין שלו.
מאוחר יותר מתגלה שלבתו של טומי אליזבת' יש נזק בכבד והיא זקוקה להשתלה.
כיוון שטומי אינה אביה הביולוגי צריך היה לערוך בדיקת אבהות לאליזבת.
בבדיקה התגלה כי קווין הוא אביה הביולוגי.
טומי החתים את קווין על מסמך שמחייב אותו לא לספר לאליזבת' שהוא אביה.
מאוחר יותר כאשר טומי בורח למקסיקו מחליטה ג'וליה שתספר בעתיד לאליזבת' על זהותו האמיתית של אביה.
ריאן לאפארטי מתוודע לאחיו למחצה ומתעורר אצלו החשד כי אמו לא נהרגה בתאונת דרכים כפי שחשבו כולם, אלא שהיא התאבדה לאחר שוויליאם ווקר החליט להיפרד ממנה.
עקב זכאותו לקול במועצות ההנהלה בחברת אוהיי, מתוקף היותו בן ווקר, מנצלת הולי את תחושות הנקם שלו כלפי הווקרים ומציעה לו עבודה.
כמו כן ריאן מפתח רגשות כלפי רבקה, אך היא אינה נענית לו.
בתחילת העונה חוגגים ג'סטין ורבקה את אירוסיהם.
ג'סטין מתחיל בלימודי הקדם רפואה שלו וחווה קשיים.
קיטי מגלה שיש לה לימפומה והיא מתחילה לעבור טיפולים כימותרפיים ומאבדת את שיערה.
סקוטי וקווין מתחילים בהליך של הבאת ילד ובוחרים במישל, חברת עבר של סקוטי לשמש כאם הפונדקאית, בסיום העונה מישל נכנסת להריון.
נורה מנהלת מערכת יחסים עם סיימון, אונקולוג בן 47, ומאוחר יותר מגלה כי הוא רימה אותה ורק רצה את כספה.
שרה פוגשת במהלך נסיעה עסקית לצרפת את לוק, אמן צרפתי, והוא בא בעקבותיה לפסדינה.
אחרי שהם מבינים שאין ביניהם התאמה, לוק בוחר לחזור לצרפת.
מאוחר יותר הוא חוזר לארצות הברית בעקבות שרה, ומצליח להשיג לאחר תלאות רבות אשרת שהייה שמשאירה אותם יחד.
רבקה מגלה שהיא בהריון, ומאוחר יותר עוברת הפלה.
היא וג'סטין מתחתנים בחוף מאליבו לצד בני משפחתם, אך הטקס לא מושלם עקב התמוטטותה של קיטי.
מאוחר יותר מתחתנים השניים בבניין העירייה, ללא נוכחות בני המשפחה.
אחרי תרומת מח עצם מריאן, מצליחה קיטי להתגבר על הסרטן ולהבריא.
רוברט מחליט לפרוש מהתמודדות לתפקיד המושל ואילו קיטי מחליטה להתמודד על המקום שלו בסנאט.
במהלך העונה מנסה אדם בשם דניס יורק, שהיה שותפו של ויליאם בתחילת דרכה של החברה, לקנות את "אוהיי פודס" בדרכים שונות, תחילה דרך הולי ומאוחר יותר על ידי ניסיון סחיטה של נורה.
דניס מאיים עליה שיחשוף סוד אפל מהעבר הנוגע לקווין.
הסוד נחשף ומעורר משבר ביחסיה של נורה עם קווין, אך עד תום העונה הם מיישרים את ההדורים.
הולי ונורה חוברות יחד לגלות מדוע דניס מעוניין בחברה, ומגלות כי מדובר על פרויקט בשם "אגם נרואו" שיכול להביא עושר רב לחברה.
נורה ווקר (סאלי פילד, זוכת פרס "אמי" לשחקנית ראשית בסדרת דרמה עבור תפקיד זה) - אם המשפחה, אלמנתו הטריה מוויליאם ווקר (טום סקאריט).
שרה ווידון (ווקר) (רייצ'ל גריפית'ס, הייתה מועמדת לפרס "אמי" לשחקנית משנה בסדרת דרמה עבור תפקיד זה) - הבת הבכורה, עובדת כנשיאת העסק המשפחתי "אוהאי פודס" (בהמשך מתפטרת, אך חוזרת לאחר מכן).
בתחילת הסדרה נשואה לג'ו ווידון, לזוג שני ילדים - פייג' וקופר.
קיטי ווקר (קליסטה פלוקהארט) - מנחה בתוכנית טלוויזיה העוסקת בפוליטיקה, תומכת נלהבת של המפלגה הרפובליקנית.
בהמשך - מתחתנת עם רוברט מק'קליסטר ומשמשת כיועצת התקשורת שלו (אך מתפטרת במהלך הסדרה).
טומי ווקר (בלת'זר גטי) - סמנכ"ל של "אוהאי פודס" ובהמשך נשיא שותף בחברה.
נשוי לג'וליה (שרה ג'יין מוריס), לזוג נולדים תאומים מתרומת זרע של קווין, אך תאום אחד נפטר.
קווין ווקר (מת'יו ריס) - הומוסקסואל מוצהר, עורך דין בכיר ובהמשך יועץ התקשורת של רוברט מק'קליסטר.
ג'סטין ווקר (דייב אנאבל) - היה חייל באפגניסטן וסובל מהתמכרות לסמים.
מנהל מערכת יחסים עם רבקה, לאחר שהוא מגלה שהיא לא אחותו.
סול הולדן (רון ריפקין) - אחיה הבוגר של נורה ווקר, עובד כמנהל כספים ב"אוהאי פודס" אך מתפטר בהמשך.
במהלך הסדרה הוא יוצא מהארון.
ריאן לאפארטי (לוק גריימס) - בנו של ויליאם ווקר מחוץ לנישואים אשר נולד כתוצאה מרומן שניהל עם קוני לאפארטי, מכרה עסקית שלו.
ג'וליה ווקר (שרה ג'יין מוריס) - אשתו של טומי ווקר.
הולי הרפר (פטרישיה ווטיג) - המאהבת של ויליאם ווקר, אם לרבקה.
בהמשך - מנכ"ל ויו"ר "אוהאי".
רבקה הרפר (אמילי ואן קאמפ) - בת של הולי הרפר וויליאם ווקר, המנסה להשתלב במשפחתה החדשה.
לאחר התאקלמותה במשפחה היא מגלה לבסוף שוויליאם לא היה אביה, ובהמשך מנהלת מערכת יחסים עם ג'סטין ולבסוך נישאת לו.
רוברט מק'קליסטר (רוב לאו) - סנטור רפובליקני, נשוי לקיטי ווקר.
בהמשך - מועמד לנשיאות ארצות הברית, אך פורש מהמירוץ.
ג'ו ווידון (ג'ון פייפר-פרגוסון) - בעלה של שרה ווקר ווידון בתחילת העונה הראשונה, בהמשך הזוג מתגרש (דמות קבועה בעונה הראשונה, אורח בעונה 2).
סקוטי וונדל (לוק מקפארלן) - שף בכיר במסעדה.
מנהל מערכת יחסים עם קווין ומתחתן איתו.
לוק לורנט (ג'ילס מרטיני) - צרפתי שמתאהב בשרה, ומהגר לארצות הברית בעקבותיה.
"אחים נאמנים" הייתה אגודת סתרים ישראלית ברוח ערכי תורה ועבודה המושפעת מהבונים החופשיים, שפעלה בתל אביב ובירושלים משנת 1922 ועד לשנות ה-80, אז התאחדה עם תנועת "בני ברית".
האגודה הוקמה על ידי משה אלפרט, אברהם מינץ ופנחס דוד קליין בירושלים.
האגודה קמה כמתחרה לאגודת אחווה האליטיסטית.
נקראה גם "התאחדות בני ציון בישראל",(ללא קשר ל-"מסדר בני ציון") ובעלת בטאון הנקרא "ילקוט בני ציון".
לאגודה היו כמה לשכות בארץ, ולכל לשכה שם משלה :
אלה מטרות האגודה כפי שנרשמו ברשומות המנדטוריות:
המסדר מעולם לא הקיף המונים.
עד 1929 היו חברים באגודה כ-110 איש בלבד, ואחר כך חל גידול מואץ במספר החברים.
בשיאו, בשנות החמישים והשישים, היו חברים בו כ-1,000 איש ברחבי הארץ, כ-400 מהם בירושלים.
בימי השיא של פעילות המסדר והשפעתו, בשנות הארבעים והחמישים, דנו בו רבות בשאלה אם לפתוח אותו לקהל רחב יותר או לשמור על האליטיזם.
ב-אחים הנאמנים היו חברים בעיקר יהודים דתיים לאומיים, אבל הוא כלל ככל הנראה גם חרדים וגם חילונים, כמו הבמאי וחלוץ הקולנוע הארץ ישראלי נתן אקסלרוד.
היו בו גם אינטלקטואלים וסופרים ומשוררים כמו הד"ר אליהו בלנק ובצידם סוחרים ופקידים וגם עסקנים מהמגזר הדתי והחילוני, ובהם אישים ידועים כמו יצחק רפאל מהמפד"ל (לימים סגן שר הבריאות ושר הדתות שחתם בפרסומי המסדר בשמות בדויים כמו "א' האזרחי") ומנחם פורוש, מראשי אגודת ישראל.
החברים נקראו "אחים", וראשי הלשכות נקראו "נשיאים", כמו בבונים החופשיים ובבני ברית, שחלק מהחברים היו חברים גם בהם.
לכאורה היה זה עוד ארגון של עזרה הדדית, אבל מנהיגי המסדר שאפו להרבה יותר מזה.
הם שאפו להטביע את חותמם על פני המדינה.
לפחות בעשרות השנים הראשונות של קיומו היו למסדר מטרות רדיקליות של שינוי החברה.
רובן לא פורטו בכתבי העת, וכנראה בוטאו יותר בעל פה.
הלשכה בירושלים, לשכת "מוריה", הייתה תמיד הגדולה והפעילה ביותר.
היו בה כמה מאות אנשים והיא שימשה לשכת אם ללשכות אחרות והפיקה את כתב העת של המסדר, "ילקוט בני ציון", ואחר כך "ציונים", בעריכת יוסף בנזימן אביו של העיתונאי עוזי בנזימן.
פעילות האגודה לוטה בערפל, ולא קיים די מידע על האידאולוגיה שלה, אך ידוע כי הייתה לה השפעה רבה על תנועת "הפועל המזרחי".
רשימה חלקית של חברים באגודה
אחילוטוס (שם מדעי: Dorycnium) הוא סוג צמחים ממשפחת הקטניות, בעל 12 מינים שרובם ממוצא ים-תיכוני.
מיני האחילוטוס הם בני-שיח בעלי עלים תלתניים ופרחים הערוכים בקרקפת.
בארץ ישראל נפוצים אחילוטוס זקוף (Dorycnium rectum) המצוי על שפות-נחלים ואחילוטוס שעיר (Dorycnium hirsutum) המצוי בשומרון.
אֲחִילוּף (שם מדעי: Biarum) הוא סוג צמחים ממשפחת הלופיים.
בסוג אחילוף מצויים כ-10 מינים שרובם מצויים באזור המזרחי של הים התיכון (כגון אחילוף הגליל).
מיני האחילוף הם בעלי פקעת ופרחים חד-זוויגיים העטופים במעטה (או- מחתל) בצבעי ארגמן כהים.
עלי הפרח מופיעים לאחר הפריחה.
פרחי האחילוף מדיפים ריח המזכיר פגרים.
ההאבקה נעשית על ידי חרקים שונים, לרוב זבובים, הנמשכים לריחו של הפרח ומעבירים אבקה מפרח זכרי לפרח נקבי.
בסוג אחילוף נמצאים גם המינים:
אחיזת נחשים היא פולחן דתי הנהוג במספר קטן של כנסיות פנטקוסטיות בארצות הברית לצורכי היטהרות מטומאה, בעיקר באזורים כפריים.
המאמינים באחיזת נחשים מוצאים את הבסיס לאמונתם בכתבי הברית החדשה ומצטטים מתוך ספר הבשורה על-פי מרקוס ומתוך הבשורה על-פי לוקס למקור הפולחן:
עד מהרה קמו כנסיות אחיות במקומות כפריים נידחים שונים בהרי האפלצ'ים.
פולחני אחיזת נחשים היו נפוצים עוד קודם להקמת כנסייתו של הנסלי, בעיקר בין מטיפים אשר נדדו באזורים כפריים במאה ה-19 ועשו שימוש באחיזת נחשים כהוכחה לטענותיהם בדבר כוחו של האל לחולל פלאים.
בתחילת המאה ה-20 הפולחן אף מצא אחיזה באזורים שונים בקנדה.
אחיזת נחשים בתחילת המאה ה-21
רוב הפולחנים של אחיזת נחשים עדיין מתקיימים באזור הרי האפלצ'ים ובמדינות דרום-מזרח ארצות הברית, במיוחד במדינות אלבמה, ג'ורג'יה, קנטקי, טנסי, מערב וירג'יניה ואוהיו.
אולם המודעות לקיומו של הפולחן הולכת וגוברת כתוצאה מפרסומים בתקשורת, סרטים וספרים על הנושא.
בשנת 2001 פעלו כ-40 כנסיות קטנות בהן התקיים פולחן אחיזת נחשים.
בשנת 2004 פעלו באלברטה ובקולומביה הבריטית, בקנדה, 4 כנסיות של אוחזי נחשים.
רוב הכנסיות הללו עושות שימוש בתנ"ך של המלך ג'יימס ודוחות בגרסאות אחרות של כתבי הקודש.
האמונה בכנסיות אלה היא בפירוש מילולי ודווקני של כתבי הקודש.
תפילות נערכות בכנסייה מספר ערבים בשבוע והן עשויות להימשך עד חמש שעות בכל פעם.
אלה המאמינים באחיזת נחשים מבססים את אמונתם על פרק ט"ז בספר הבשורה על-פי מרקוס.
משכך, התפילות בכנסייה כוללות לעיתים לא רק אחיזת נחשים ארסיים (כגון, עכסנים), אלא אף אוחזים באש ושותים מים בהם נמהל סטריכנין, ארסן, או רעל אחר.
בחלק מן הכנסיות אוחזים אף בעקרבים.
לשם אחיזה באש מעבירים ביניהם המאמינים צנצנת מלאה בנפט שבה בוער סמרטוט.
כל מאמין מעביר באיטיות את ידו בתוך האש או שם את הלהבות תחת סנטרו.
המאמינים באחיזת נחשים דוחים כדברי כפירה את אותם פרשנים הרואים בפרק ט"ז בספר הבשורה על-פי מרקוס תוספת מאוחרת לברית החדשה.
הפרק מופיע כהערת שוליים בגרסאות ידועות של הברית החדשה.
אף אלה, מחוץ לעדת אוחזי הנחשים, הרואים בפרק ט"ז חלק מן הבשורה על-פי מרקוס, טוענים כי אין לפרש את הפסוקים באופן מילולי וכי אחיזת נחשים היא בבחינת התגרות באל.
חלק ממנהיגי עדת המאמינים באחיזת נחשים הוכשו על ידי נחשים מספר רב של פעמים, כפי שהדבר נראה לעין בבירור בצלקות על גופם.
הנסלי, מייסד הכנסייה, מת בשנת 1955 לאחר שהוכש על ידי נחש בו אחז.
בשנת 1998 מת אוחז הנחשים ג'ון ויין "פנקין" בראון, לאחר הכשת נחש עכסן בו אחז בכנסייה בצפון-מזרח אלבמה.
בני משפחתו טענו כי הלך לעולמו כתוצאה מהתקף לב, אף שאשתו נפטרה שלוש שנים קודם לכן כתוצאה מהכשת נחש בו אחזה בכנסייה בקנטאקי.
אחיזה בנחשים נאסרה על פי חוק כבר בשנת 1941 במדינת ג'ורג'יה, זאת לאחר שילדה בת שבע מתה לאחר הכשת עכסן במהלך פולחן.
אולם החוק בוטל בשנת 1968. המדינות אלבמה, קנטקי וטנסי חוקקו חוקים האוסרים על אחיזה בנחשים ארסיים ו/או זוחלים אחרים במקום שבו הם עלולים לסכן חיי אחרים, או ללא רישיון.
החוק בקנטקי מזכיר באופן מפורש איסור על אחיזה בנחשים בפולחנים דתיים, עבירה על פי חוק זה נושאת קנס ששיעורו 50–250 דולר.
לכן רוב פולחני אחיזת הנחשים בימינו מתבצעים בבתי המאמינים, דבר שאינו מצריך בקשה מן הרשויות לרישיון לבית תפילה.
רשויות החוק מתעלמות בדרך כלל מקיומם של פולחנים אלה, אלא אם כן הם נקראים במפורש למקום הפולחן.
במדינת מערב וירג'יניה פולחן אחיזת נחשים עדיין חוקי.
אחים בדם הוא מחזמר מאת וילי ראסל, המבוסס באופן רופף על הנובלה משנת 1844 "האחים הקורסיקאים" מאת אלכסנדר דיומא.
העלילה עוקבת אחר זוג תאומים, אשר הופרדו בלידתם וגדלו בסביבות מגורים שונות ומנוגדות, בקצוות שונים של הקשת החברתית - האחד גדל להיות יועץ, בוגר אוקסברידג', בעוד השני - מובטל שנשלח אל הכלא.
בבגרותם - השניים מתיידדים, אף על פי שאינם יודעים כי הם אחים.
התאהבות שניהם באותה הבחורה, גורמת לקרע בידידות שלהם, ומובילה לסוף טראגי.
המחזמר עלה לראשונה בשנת 1983, וזכה בפרס ע"ש לורנס אוליבייה למחזמר החדש הטוב ביותר.
המחזמר הועלה מחדש בשנת 1988 בווסט אנד, ומאז ועד נובמבר 2012 רץ ברציפות ובהצלחה.
גברת ג'ונסטון, המתגוררת עם ילדיה בליברפול, איננה מסוגלת לשלם את החשבונות, ולא יכולה לפרנס את משפחתה לאחר שבעלה נטש אותה.
היא הולכת לעבוד כמנקה אצל זוג מהמעמד העליון, מר וגברת ליונס.
עד מהרה היא מגלה שהיא בהריון, אבל היא בקושי יכולה להרשות לעצמה לפרנס את הילד.
גברת ליונס משתוקקת לתינוק, אך איננה מסוגלת להרות.
היא רוצה לאמץ ילד, אך בעלה אינו מסכים.
גברת ג'ונסטון מגלה כי היא צפויה ללדת תאומים, ומספרת לגברת ליונס כי איננה יכולה להרשות לעצמה, מבחינה כלכלית, שני תינוקות נוספים.
גברת ליונס מציעה כי גברת ג'ונסטון תמסור לה את אחד התינוקות.
גברת ג'ונסטון מסכימה לכך, ולאחת לידת התאומים - מיקי ואדוארד - היא מוסרת את אדוארד לגברת ליונס, מגדלת את מיקי ומשקרת לבני משפחתה האחרים, בכך שהיא מספרת להם כי אדוארד מת בלידה.
גברת ג'ונסטון ממשיכה לעבוד עבור גברת ליונס, אבל גברת ליונס חשה כי גברת ג'ונסטון מקדישה יותר מדי תשומת לב לאדוארד, אותו מסרה לידיה.
גברת ליונס מפטרת את גברת ג'ונסטון, אשר דורשת לקבל לידיה בחזרה את אדוארד.
גברת ליונס מסרבת, ומספרת לה על אמונה טפלה, אשר על פיה "אם תאומים המופרדים בלידתם מגלים יום אחד כי הם היו פעם אחת זוג - הם שניהם מתים מיד".
גברת ג'ונסטון עוזבת, ללא אדוארד.
כעבור שבע שנים, מיקי פוגש את אדוארד, ולאחר שהם מגלים כי שניהם חולקים את אותו יום ההולדת, שני הבנים מחליטים לעשות ברית להיות אחים בדם, כאשר מיקי משנה את שמו של אדוארד לאדי.
גברת ג'ונסטון מגלה כי שני הילדים משחקים ביחד, והיא מגרשת משם את אדי ואומרת לו שלא יבוא שוב.
מאוחר יותר, באותו היום, מיקי מגיע לביתו של אדי, משם גברת ליונס מגרשת אותו החוצה.
אדי מתעמת עם גברת ליונס על כך, ומקלל אותה.
היא סוטרת לו, אך מיד מתחרטת על תגובתה.
היא מבינה כי אדי למד לקלל ממיקי.
מיקי משחק עם כמה ילדים בשכונה, ביניהם חברתו לינדה.
לאחר מכן, הוא לוקח אותה לראות את אדי, ושלושתם חומקים יחדיו על מנת לשחק, אבל הם נתפסים על ידי שוטר, בעת שעמדו להשליך אבנים על חלון זכוכית.
גברת ליונס מנסה למצוא את אדי.
היא מודאגת מהידידות של אדי עם מיקי, מאחר שהתחילה להאמין באמונה הטפלה שהיא עצמה המציאה והיא משכנעת את בעלה שעליהם לעבור דירה.
אדי מגיע לביתו של מיקי, על מנת להיפרד ממנו, וגברת ג'ונסטון נותנת לו במתנה תליון ובו תמונה שלה עם מיקי.
בסצנה המסיימת את המערכה הראשונה, משפחת ג'ונסטון עוזבת את בית מגוריה בשכונת העוני שבליברפול ועוברת לגור בעיר סקלמרסדייל, שבמחוז לנקשייר.
שבע שנים נוספות חולפות, והילדים כבר בני 14. חיי משפחת ג'ונסטון השתפרו מאז, ובמשך כל הזמן הזה הם לא ראו את אדי.
מיקי מתאהב בלינדה, המעוניינת בו בעצמה.
מיקי ולינדה מושעים מהלימודים, לאחר שהתחצפו לאחד ממוריהם.
אדי, אשר נשלח ללמוד בפנימיה, מושעה מלימודיו, לאחר שסירב למסור למורה את התליון שגברת ג'ונסטון מסרה לו.
גברת ליונס דורשת לדעת מי נתן לו את התליון, אך הוא מסרב לומר לה.
גברת ליונס רואה ליד ביתה, במקרה, את גברת ג'ונסטון, ודאגותיה לאדי מתחדשים.
אדי ומיקי פוגשים זה את זה בשדה במקרה, אך לא מזהים אחד את השני.
הם הופכים להיות חברים, ובסופו של דבר הם מזהים האחד את השני, ומיקי מפגיש בין אדי לבין לינדה.
גברת ליונס זועמת, ומנסה להרוג את גברת ג'ונסטון.
ארבע שנים מאוחר יותר, בגיל 18, אדי מאוהב בלינדה, אבל לא מגלה לה זאת, מכוון שהוא יודע שמיקי אוהב אותה.
אדי עוזב ללימודים באוניברסיטה, אך לא לפני שהוא מעודד את מיקי לבקש מלינדה לצאת איתו.
בזמן היעדרותו של אדי, מיקי מפוטר ממקום עבודתו והופך להיות מובטל.
הוא מגלה כי לינדה בהריון, והם מחליטים להתחתן.
אדי חוזר הביתה לחופשת חג המולד, אך מגלה כי מיקי השתנה מאוד, ולאחר מריבה בין השניים הם נפרדים.
בהיותו נואש לכסף, מיקי מצטרף לאחיו סמי, המתכנן לבצע שוד.
השוד משתבש, ומיקי נשלח לשבע שנות מאסר בכלא, כשותף לרצח שביצע סמי.
בכלא, מיקי נכנס לדיכאון עמוק מאוד.
לאחר שחרורו המוקדם על התנהגות טובה, הוא עדיין נאבק בדיכאון שלו באמצעות טיפול תרופתי ומתרחק רגשית מלינדה.
לינדה פונה אל אדי, שכיום הוא חבר המועצה המקומית, ובכך מסייעת למיקי למצוא עבודה.
לינדה, המודאגת מהתנהגותו של מיקי, נפגשת עם אדי ומשוחחת איתו על כך.
גברת ליונס רואה את שניהם ביחד, ומספרת על כך למיקי.
מיקי נסער, שכן הוא סבור שאדי ולינדה מנהלים ביניהם רומן.
הוא לוקח לידיו את אקדחו של סמי, ויוצא במהרה למשרדי המועצה, על מנת להתעמת עם אדי, כאשר שוטרים בעקבותיו.
מיקי מתעמת עם אדי, אשר מכחיש כי יש רומן בינו לבין לינדה.
מיקי מוריד את האקדח, אשר היה עד כה מכוון אל עבר גופו של אדי.
גברת ג'ונסטון מגיעה למקום, בניסיון למנוע ממיקי מלהרוג את אדי, ומספרת להם את האמת - כי שניהם אחים.
מיקי המיואש מרים מעט את ידו, תנועה אשר מפורשת לא נכון על ידי אחד מן השוטרים שבמקום, אשר יורה במיקי.
כתוצאה מכך, נפלט כדור מאקדחו של מיקי, הפוגע באדי.
שני האחים נופלים מתים, זה לצד זה.
השאלה מי אשם יותר במוות - המעמדות השונים בהם גדלו או האמונות התפלות - נשארת פתוחה.
פרס ע"ש לורנס אוליבייה - המחזמר החדש הטוב ביותר
פרס ע"ש לורנס אוליבייה - שחקן ראשי במחזמר הטוב ביותר
פרס ע"ש לורנס אוליבייה - שחקנית ראשית במחזמר הטובה ביותר
ביולי 1989 החלה הצגת המחזמר בישראל, באולם "נוגה", בהפקה משותפת של גיורא קירשמן והתיאטרון הקאמרי בבימויו של כריס בונד ובניהולו המוזיקלי של דרור אלכסנדר.
שחקנים: שלומית אהרון - האם, אלון אבוטבול ומאיר סויסה - התאומים, שרי צוריאל ועמי מנדלמן - ההורים המאמצים, יובל דור - המספר.
בשנת 2011 עלה המחזמר פעם נוספת בישראל, בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של גלעד קמחי, עם מיה דגן בתפקיד האם, דורון תבורי בתפקיד המספר, עידו רוזנברג ונדב נייטס - התאומים.
אחיזה טיפולית מרסנת היא טכניקה יישומית בה אדם בוגר, לרוב מחנך או מטפל, אוחז באדם אחר על מנת לרסנו ולסייע לו להירגע.
הטכניקה משמשת כתגובה אל מול תוקפנות רבה ובלתי נשלטת של אדם, במטרה למנוע פגיעה שלו באחר או בעצמו.
אותו אדם מוחזק בתקיפות אך ללא תוקפנות, עד לשלב בו הוא נרגע ולא מהווה סכנה.
האחיזה מגבילה את יכולת התנועה של האדם וכן יוצרת קרבה גופנית.
לרוב, משתמשים באחיזה אנשי צוות במוסדות חינוך וטיפול, שעברו הכשרה מעשית מתאימה.
השיטה ספגה ביקורת רבה ויעילותה כשיטת טיפול מצויה במחלוקת.
בנוסף, האחיזה עלולה לסכן את המטופל והמטפל.
מטרות הטכניקה שונות ומגוונות: האחיזה יכולה לשמש לריסון המטופל, הפסקת ההתנהגות התוקפנית והצבת גבול; האחיזה יכולה לאפשר להורה או הדמות המטפלת להשיב לעצמה את הסמכות ההורית, ובגישות מסוימות מטרתה היא יצירת קרבה והתקשרות.
מסרים אפשריים שמנסה ההורה או המטפל להעביר באמצעות הטכניקה, הם: "אני נמצא/ת כאן", "לא אעזוב אותך", "אני יכול/ה לשאת את הכעס והכאב שלך", ו"אשאר איתך כמה זמן שזה ייקח".
האחיזה הטיפולית מבוססת על הטכניקה של רוברט זסלו (Robert Zaslow), פסיכולוג אמריקאי שטיפל במטופלים הלוקים בתסמונות הספקטרום האוטיסטי.
לטענתו, האחיזה הכפויה יוצרת סביבה בטוחה עבור האדם, המסייעת להפחתת ביטויי הזעם המאפיינים את הלוקים בתסמונות אלו.
הטכניקה התפתחה לא מתוך תאוריה, אלא מתוך ההתנסות בשטח, במסגרות שונות כמו בתי חולים פסיכיאטריים, פנימיות ועוד.
הספרות המקצועית מתארת טכניקות שונות לאחיזה הטיפולית.
ככלל, ניתן להבחין בין טכניקות אחיזה המיועדת לטיפול בילדים קטנים מול טכניקות המיועדות לשימוש בילדים גדולים ובמבוגרים שהסכנה שנשקפת מהם גדולה יותר.
עם ילדים קטנים האחיזה מתבצעת בישיבה על הרצפה, כאשר המבוגר אוחז בילד כשגבו של הילד צמוד לבטנו של המבוגר, והרגליים והידיים של המבוגר מונעים את תנועת הילד.
אחיזה של ילדים גדולים או מבוגרים מתבצעת בכמה שלבים ואפשרויות.
יש שיטות בהן המטפל אוחז את המטופל תוך כדי עמידה יציבה ובטוחה, כאשר גבו של המטופל צמוד לבטנו של המטפל, ידיו של המטפל מקיפות את ידי המטופל, וראשו כפוף מאחורי כתפו של המטופל (כדי למנוע פגיעת ראש בראש).
יש שיטות הכוללות הפלה זהירה של המטופל על הארץ ואחיזת ידיו מאחורי גבו כשפניו מופנות למטה.
לעיתים יש צורך בשניים או שלושה אנשים כדי לבצע את האחיזה.
במהלך כל סוגי האחיזה, קיימת חשיבות רבה לנשימה רגועה של המטפל, שבהדרגה "עוברת" אל המטופל, לצד העברת מסר של ביטחון, יציבות וסמכות.
כן קיימת חשיבות לכך שלא תהיה מניעה טוטאלית של כל תנועה של המטופל, אלא אפשור תנועה חלקית, במיוחד של כפות הידיים והרגליים ושל הצוואר והראש; האחיזה באזורי הגוף האחרים מונעת פגיעה אפשרית של תנועות חלקיות אלו.
לאחר תחילת האחיזה לריסון המטופל, האחיזה יכולה להימשך בין מספר דקות ועד מספר שעות, והיא מסתיימת כאשר המטופל מראה סימנים של רגיעה ושליטה עצמית.
יש חשיבות רבה לכך שהאחיזה לא תיעשה ממקום של כוחניות או מרגשות של כעס או פגיעה.
האחיזה אינה אמורה להוות עונש.
בתחילת המאה ה-21 ספגה השיטה ביקורת רבה ויעילותה כשיטת טיפול מצויה במחלוקת.
בנוסף, האחיזה עלולה לסכן את המטופל והמטפל, וידועים מקרים בהם ילדים ומבוגרים נפגעו מטיפול זה.
פורסמו אף מקרי מוות והפרעת דחק פוסט-טראומטית בילדים בעקבות טיפול בהחזקה.
בהיעדר פיקוח, ייתכן אף שימוש מופרז בכוח בעת שימוש בשיטה זו.
מעבר לאפשרות לפגיעה פיזית, השימוש באחיזה עלול לפגוע בביטחון העצמי של המטופל.
מטופלים שנפגעו בעבר מאלימות אף עלולים לחוות את האחיזה כשחזור של הטראומה.
המחלוקת לגבי הגדרת מטרת השיטה יכולה להביא לשימוש לא הולם באחיזה.
באופן טבעי, הורה או איש מקצוע שמתמודד מול זעם ואלימות שמופנה אליו, עלול להשתמש באחיזה באופן בלתי מבוקר וללא התאמה לצורכי המטופל.
Wyrd Sisters הוא הרומן השישי של טרי פראצ'ט בסדרת עולם הדיסק, והשני במיני-סדרה "המכשפות", שפורסם ב-1988.
הספר "אחיות הגורל" מספר על שלוש מכשפות: סבתא רוח-שעווה (Granny Weatherwax) ; נני אוג (Nanny Ogg), האם הגדולה של שבט "אוג" הרחב ובעלת החתול המרושע ביותר בעולם, ומאגרט גרליק (Magrat Garlick), המכשפה הצעירה, המאמינה באביזרי כישוף, מפגשי מכשפות וקדרות מבעבעות, לצערן של שתי המכשפות המבוגרות.
המלך ורנס הראשון מהעיר לנקר (Lancre) נרצח על ידי בן דודו, הדוכס פלמט (Felmet), לאחר שאשתו השאפתנית שכנעה אותו לעשות זאת.
בנו התינוק וכתרו של המלך מועברים בסתר על ידי משרת נמלט לשלוש המכשפות.
המכשפות מוסרות את הילד ללהקת שחקנים נודדים, ומסתירות את הכתר בקופסת האביזרים.
הן מכירות בכך שבסופו של דבר הגורל יעשה את שלום ושבן המלך, טומג'ון, יגדל כדי להביס את הדוכס פלמט וייקח את מקומו הראוי כמלך.
עם זאת, תושבי הממלכה, הן אנשים והן בעלי חיים, כועסים על האופן שבו המלך החדש פלמט מתעלל בממלכה ובנתיניו, והתושבים מבקשים את סיוען של המכשפות.
בתחילה הן אינן ששות לסייע ולהתערב בגורל, אך הן מבינות שיעברו לפחות 15 שנים עד שטומג'ון יתבגר ויוכל לחזור ולהציל את הממלכה, ועד אז ייגרם נזק בלתי הפיך.
סבתא רוח-שעווה, בעזרת שתי המכשפות האחרות, מצליחה להטיל כישוף על כל הממלכה כדי לשלוח אותה קדימה בזמן ב-15 שנה.
בהמשך העלילה, הדוכס החליט לכתוב ולהעלות מחזה שמציג אותו באור חיובי ואת המכשפות באור שלילי.
הוא חושב שזה יגרום למכשפות לאבד את כוחן, והאנשים יאהבו אותו.
הוא שולח את ליצן החצר לעיר הגדולה שבעולם הדיסק, אנך-מורפורק, כדי לגייס חבורת שחקני תיאטרון להציג את המחזה, שהיא במקרה אותה חבורה שאליה נמסר טומג'ון.
החבורה עושה את דרכה ללנקר, ומציגה את המחזה עבור המלך.
עם זאת, המחזאי הוול, טוען שיש משהו לא בסדר בעלילת המחזה.
התברר שהמכשפות הטילו כישוף באמצע ההצגה שגורם לשחקנים לתאר את הריגת המלך, כך שהקהל רואה שהדוכס פלמט והדוכסית אשמים בהריגת המלך ורנס הראשון.
בעודו בורח, הוא נופל מן החומה אל מותו.
הדוכסית נכלאת אך מצליחה להימלט, אך נתפסת על ידי אוסף של חיות יער שרוצות לנקום בה על היחס הגרוע לאורך כל הזמן הזה.
סבתא רוח-שעווה מסבירה שטומג'ון הוא המלך החוקי, והוא אמור להיות מוכתר.
עם זאת, טומג'ון לא רוצה להיות מלך; הוא שחקן מוכשר ביותר ומבקש להמשיך את הקריירה שלו עם אביו המאומץ, ויטולר.
במקום זאת, סבתא רוח-שעווה מספרת לממלכה שליצן החצר הוא למעשה בנו של המלך ורנס הראשון מאם אחרת, ואחיו למחצה של טומג'ון, והוא זה שמוכתר למלך ורנס השני מלנקר.
הספר שזור בהתייחסות לאחים מרקס, הנווד של צ'רלי צ'פלין ולורל והארדי, כמו גם לחייו ויצירותיו של וויליאם שייקספיר .
בספר ישנן פראפרזות רבות על נושאים וציטוטים מתוך מקבת, המלט, כולל רוח הרפאים של המלך המת והמחזה בתוך מחזה, "כל העולם הוא במה" מתוך כטוב בעיניכם ; וטירופו של המלך בשלבים האחרונים כמו במלך ליר .
לספר ישנם עיבודים רבים, החל מגרסאות אנימציה, דרך תסכית רדיו של ה-BBC ומחזות שהועלו בתיאטראות שונים.
אחיטוב בן ר' יצחק הרופא היה רב, רופא, משורר ומתרגם מפלרמו שבסיציליה שפעל בסוף המאה ה-13.
נודע, בין השאר, על תרגומו לספר "מלות ההגיון", אותו העתיק מערבית יהודית לעברית.
ספר זה הוא חיבור פילוסופי שנכתב, ככל הנראה, על ידי הרמב"ם בשנות נעוריו, ומהווה למעשה את חיבורו הראשון.
מבין שלושת התרגומים שנעשו לספר זה נחשב תרגומו של אחיטוב למדויק ביותר, אף שלא נתפשט בצבור.
חיבר את הספר מחברת הטנא, הכולל מליצה מוסרית בחרוזים.
היה בקשרי מכתבים עם הרשב"א.
בעת שהרשב"א ערך מלחמת חורמה נגד ר' אברהם אבולעפיה, בשנים 1285–1292, גרמו הרדיפות נגד אבולעפיה שייאלץ לנדוד ממקום למקום.
בפרק ההוא, פנה אחיטוב, שהיה מגדולי בעלי השפעה באיטליה בזמנו, במכתב אל הרשב"א, וביקש לתהות על קנקנו של אבולעפיה.
הרשב"א סיפר לו באריכות על עמדתו כלפיו, וביקש ממנו שירחיקהו.
אחיזת המקרקעין באימפריה האתיופית נשענת על תפיסה לפיה הקרקע שייכת לאלוהים והוא מקנה אותה לקיסר אתיופיה.
הקיסר, בתורו, מעניק את זכות השימוש בקרקע לנתיניו בתור רסת, גלת או מדריה, בתמורה לחלק מהיבול.
הכנסייה האורתודוקסית האתיופית מוסמכת אף היא להעניק זכויות שימוש בקרקעות המוקדשות לה, המכונות אדמות רים, בתמורה לחלק מהיבול.
ההבדל היסודי בין גלת לבין רים נעוץ בבעלות על הקרקע: גלת היא זכות לקבל מיסים מאיכרים שנשארים בעלי הקרקע ומורישים אותה לצאצאיהם, בעוד שאדמות רים שייכות לכנסייה והיא המקנה לצמיתים את הרשות הזמנית לעבד את אדמותיה תמורת מיסים.
החברה הכפרית בתקופת התחייה האתיופית הורכבה מבעלי אדמות, צמיתים חסרי-אדמה המכונים זֶגוׂץ' ואיכרים הזכאים להוריש את אדמתם לצאצאיהם ומכוניהם בעלי רסת.
מקור המונח רסת (בגעז: ርሰት) בשורש ורס ወረሰ המקביל בגעז לשורש העברי ירש ומתאר הורשה של הבעלות על אדמות מאדם לצאצאיו.
הרסת התקיימה בחברה החבשית המסורתית ואפשרה לאדם לטעון לבעלות על חלקת אדמה שהייתה שייכת לאחד מאבותיו, בין אם מדובר על גבר או אישה.
אדם שהוא בעל זכות שכזו מכונה "רסתנה" (ርስተኛ) או "בלה-רסת"(בעל רסת) (ባለርሰት).
בעלי הרסת נדרשים להעלות מס, בין אם ישירות לקיסר ובין אם לאצילים להם העניק הקיסר את מסי הקרקע בתור גלת, אולם סדר הורשת הקרקע נשמר במסגרת הרסת.
בתפיסה המסורתית אוכלוסיות חסרות רסת נתפסות כנחותות.
חוסר הרסת בקרבם גורם להן לעסוק במקצועות אחרים כגון קדרות, נפחות, אריגה ומסחר.
בעלי מקצועות אלו נחשבו בזויים וליוצרים מתוכם - הקדרים, הנפחים והאורגים - יוחסו תכונות של בודה.
בשטחים האמהרים-תגרים היהודים, המוסלמים והוויטו היו בסטטוס של מחוסרי רסת.
החל מהמאה ה-15 החלו הקיסרים האתיופים לנשל את ביתא ישראל מאדמותיהם והקיסר יצחק הוציא צו השולל מהיהודים את הרסת אם לא יתנצרו:
בתחילת המאה ה-17, עם הבסת המרכז העצמאי בסמין, הוחרמו אדמות היהודים על ידי קיסרי אתיופיה.
חלק מהאדמות ניתנו לכנסייה, ואחרות למתנצרים ולמהגרים.
לחלק מהיהודים באזורים קווארה, ולקאית ותיגראי לא נשללה הרסת.
רבים מהיהודים שנשללה מהם הרסת חכרו אדמות והפכו לאריסים של בעלי האדמות הנוצריים.
במהלך תקופת גונדר חלקים מהאליטה היהודית ששירתו את הקיסרים קיבלו מהם רסת.
גלת (ጏሇተ) פירושו הקניית פייף, משמע אדמות ונכסים שמעניק הקיסר כתגמול לאצולה המשרתת אותו.
בעלי הרסת שומרים על בעלותם על הקרקע ומורישים אותה לצאצאיהם, בעוד שהאציל לו הוענק הגלת על הקרקע נהנה מהמסים שמפרישים בעלי הרסת מהיבול.
מנגנון אֲמִישוֹ רִים התפתח כנראה בעשור האחרון של המאה השש-עשרה כאמצעי לממן את צורכי הכנסייה האתיופית.
קרקעות באזור גונדר ואגם טאנה שהוחרמו על ידי קיסרי אתיופיה הוקדשו לכנסייה.
בפרט, נקמתו של הקיסר סוסניוס ביהודים בראשית המאה השבע-עשרה כללה טבח ביהודים, מכירתם לעבדות, הטבלתם בכפייה לנצרות והחרמת אדמותיהם לטובת הכנסייה.
משם התפשט מנגנון החרמת האדמות לאזורים נוספים שנכבשו על ידי קיסרי אתיופיה, מתקופת התחייה האתיופית, דרך תקופת השופטים האתיופית ועד ראשית המאה העשרים.
חמישית מהיבול שהופק מאדמות רים הועבר לכמורה.
עובדי אדמות רים נקראו זגה (ברבים: זגוץ') ומעמדם היה דומה, אך לא זהה, לזה של צמיתים באירופה.
מקור המילה זגה בשורש 'זֶגֲ' (ዜገ) שפירושו 'נעשה עני, חסר מעמד, הושפל, הוכפף'.
מדריה (mādaryā) הוא מנגנון דומה לרים המשמש להזנת כוחות הצבא הקיסרי האתיופי.
המנגנון חל על זגוץ' המעבדים אדמות מדינה שנשארו בבעלות הקיסרות האתיופית ולא הוקדשו לכנסייה כבמקרה של רים.
מנגנון המדריה התפתח ב בשאווה והתפשט משם בהדרגה לוולו.
אחיטוב הוא דמות מקראית, בנו של פנחס בן עלי, ואביו של אחימלך.
משפחת כהנים זו הייתה מאוהדות דוד.
ברשימת שרי דוד המופיעה ב: מופיע השם צדוק בן אחיטוב, בניגוד לנאמר במקורות אחרים, לפי אחיטוב היה אביו של אחימלך ומשפחתו ואילו צדוק בא ממשפחת כהונה אחרת.
לדעת חוקר המקרא שמעון בר אפרת חל שיבוש בסדר השמות, והסדר הנכון לקריאה הוא: צדוק, ואביתר בן אחימלך בן אחיטוב, כהנים.
ברשימת היחס ב, נאמר כי אמריה הוליד את אחיטוב, ואחיטוב הוליד את צדוק.
לדעת מיכאל קוכמן כתיבה זו היא מגמתית ומטרתה לקבוע את ייחוס משפחתו של צדוק למשפחת אהרון הכהן.
ברשימת הכהנים בספר נחמיה (), מוזכר אחיטוב כנגיד בית האלוהים וכאביו של מריות.
מן הכתוב לא ברור מדוע לא קשר בעל ספר נחמיה את אחיטוב אל בית אהרון.
לדעת חוקר המקרא מיכאל קוכמן, זו מגמת ספר נחמיה שלא להתייחס במפורש למשפחת הכהנים השייכת לבית אהרון, שכן מעמדו ניתן לו על ידי המלך הפרסי דווקא ולא מייחוס אבות.
לעומת זאת, בספר עזרא מופיע אחיטוב כבן לשושלת אהרון ().
לא ברור אם בשני הספרים האלה מדובר באחיטוב נכד עלי או בכוהן מאוחר יותר בעל אותו שם בשושלת.
המושב אחיטוב, מושב במועצה אזורית עמק חפר, נקרא על שמו.
אחים וחיות אחרות היא סדרת אנימציה אמריקאית לילדים שמשודרת בישראל בערוץ לוגי החל משנת 2011.
האחים מרטין וכריס קראט, לאחר הופעתם בסדרה "זובומפו", נוסעים מסביב לעולם עם חבריהם בחיפוש אחר חיות מזן נדיר, ומגנים עליהן מפני מזימותיהם של זק, דוניטה, גורמנד ופייסלי פייבר.
מרטין קראט (סער בדישי) - חוקר טבע, אחיו הגדול של כריס, אוהב לשחות ולובש חולצה כחולה.
כריס קראט (מיכאל עינב/גילן שחף) - חוקר טבע, אחיו הקטן של מרטין, אוהב לטפס על עצים ולובש חולצה ירוקה.
אביבה (מאיה בר שלום/מייה קדוש) - בנתה את כל ההמצאות של האחים קראט.
קוקי (שרון עזריה/הילי ישראל/שיר כהן) - עוזרת לאחים קראט.
אחראית על המחשבים ועל התקשורת.
ג'ימי (בר כספי/גיא רושיניאק/ערן מור) - עוזר לאחים קראט.
הוא הנהג של טורטוגה, ספינתם.
זק ורמיטק (יובל סגל/אלדד פריבס/ליאור חקון/איתי חיון/ערן מור) - ממציא הרוצה להרוס את אזור המחיה של בעלי החיים ומשתמש בחיות להמצאות שלו.
גורמנד השף (יובל סגל/אלדד פריבס/ליאור חקון/ערן מור) - טבח אשר רוצה לבשל חיות נדירות לארוחתו.
דוניטה דונטה (אפי בן ישראל/ענת ניב) - מעצבת אופנה המשתמשת בחיות כחלק הבגדים והאביזרים הייחודיים שלה.
דביו - (יובל סגל/אלדד פריבס/ליאור חקון/ איתי חיון/ ערן מור) - העוזר של דוניטה.
גדול וחזק, ולא מאוד חכם.
פייסלי פייבר - (אפי בן ישראל/ענת ניב) - בנאית אשר בונה בשטחי החיות
אחים הוא סרט מתח פסיכולוגי אמריקאי משנת 2009, וגם רימייק לסרט הדני (Brødre (2004 מאת הבמאית סוסנה בייר, אשר עלילתו מתרחשת במלחמת אפגניסטן ודנמרק.
בסרט המחודש מככבים השחקנים טובי מגווייר, ג'ייק ג'ילנהול, ונטלי פורטמן, ומבוים על ידי ג'ים שרידן.
שני הסרטים שואלים השראה מהפואמה הקלאסית האודיסאה, מאת הומרוס.
טובי מגווייר זכה להיות מועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט, בקטגוריה השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
סם קאהיל (טובי מגווייר) הוא קפטן בחיל הנחתים של ארצות הברית, המתכונן ליציאתו הרביעית למשלחת צבאית לאפגניסטן באוקטובר 2007.
סם נשוי לחברתו מהתיכון גרייס (נטלי פורטמן), ולהם שתי בנות, איזבל (ביילי מאדיסון) ומגי (טיילור גיר).
אחיו של סם, טומי (ג'ייק ג'ילנהול), עבריין מורשע בשוד מזוין, משתחרר מהכלא יום לפני שסם יוצא למשלחת עם חייליו.
לפני היציאה לאפגניסטן, במהלך ארוחת ערב משפחתית עם הוריהם של טומי וסם, מגי (הבת הצעירה) חושפת בפני טומי שגרייס לא מחבבת אותו, והאב האנק מעליב את טומי כשמציין את כישלונותיו אל מול הצלחותיו של אחיו סם.
בזמן המשלחת באפגניסטן, ההליקופטר של סם מתרסק באוקיינוס, כשהוא וחברו טוראי ג'ו וויליס (פטריק פלוגר) הם השורדים היחידים, אך מוכרזים כמתים בידי הממשלה.
סם וג'ו נלקחים בשבי הטאליבן.
בארצות הברית, שני קצינים מגיעים לבית המשפחה ומבשרים לגרייס על מותו.
לאחר הלוויה של סם, אביו האנק מתכוון להסיע את גרייס והבנות חזרה לביתן כשהוא שיכור אך טומי עוצר בעדו.
בין השניים מתגלע ויכוח במהלכו האנק מקטין שוב את טומי, וטומי הפגוע מאשים את האנק שהוא זה ששכנע את סם להצטרף לחיל הנחתים ובכך הוא האשם במותו.
בהמשך, טומי מבקש לשפר את מעמדו במשפחה, ומשלים את שיפוץ המטבח בבית של גרייס והילדות.
בנוסף הוא מיישר את ההדורים עם אביו.
עם נוכחותו של טומי ויחסו האבהי לבנות, יחסה הקריר של גרייס מתפוגג אט אט, ומתוך אבל משותף השניים מתחילים להתקרב ולבסוף מתנשקים.
לאחר הנשיקה, סם וגרייס מתחרטים ומחליטים לא לפתח מערכת יחסים; למרות זאת טומי ממשיך להיות נוכח בחיי המשפחה והבנות נקשרות אליו מאוד.
בינתיים, סם וג'ו סובלים מעינויים בשבי.
השובים מכריחים אותם להשתתף בסרטון בו הם יתריסו נגד כניסת צבא ארצות הברית לאפגניסטן, ויבקשו מהפלוגה לבטל את המשימה.
למרות הלחץ הרב מהשובים, סם לא קורס תחת הלחץ, בעוד ג'ו מתחיל להתפרק והחוטפים מרגישים כי אין להם בו תועלת.
באיומי אקדח הם כופים על סם להרוג את ג'ו בעזרת צינור.
בהמשך מגיע חילוץ וסם משוחרר מהשבי.
סם חוזר לביתו אך חווה קשיי הסתגלות ומראה סימנים קשים של הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
מלבד העובדה שסם לא משתף את משפחתו בחוויות השבי באפגניסטן, הוא משקר לאלמנתו של ג'ו ואומר לה שהוא לא יודע כיצד ג'ו נהרג.
בנוסף, סם מלווה במחשבות פרנואידיות על כך שאשתו בגדה בו עם אחיו טומי בהיעדרו ושהם מאוהבים, מה שגורם לו להיות מרוחק וקר.
כשגרייס מבקשת לדעת מה קרה לסם באפגניסטן, זה דורש ממנה לדעת מה קרה בינה לבין טומי בזמן שהיה בשבי.
גרייס מספרת לו שהם התנשקו אך סם מסרב להאמין שדי בכך.
במהלך מסיבת יום ההולדת של הבת הצעירה מגי, איזבל הבכורה מקנאה ומתנהגת בגסות רוח.
היא מתלוננת על כך שאביה נעדר מיום ההולדת שלה כיוון שהיה באפגניסטן.
לאחר מכן היא מתחילה לשחק בפראות עם בלון, למורת רוחם של סם וגרייס שמעירים לה אך היא לא מקשיבה מה שלבסוף גורם לסם לטריגר.
הוא מאבד עשתונות, מפוצץ את הבלון בזעם בפני כל המשפחה.
איזבל הפגועה גם כך, המומה ממצבי הרוח האלימים של אביה מחליטה באופן כוזב להאשים את אמה וטומי בכך שניהלו רומן בזמן שסם היה השבי.
היא מטיחה בזעם בסם שחבל שהוא חזר, ושהלוואי שהוא היה מת באפגניסטן.
לאחר חזרת המשפחה הביתה, סם שמאמין לסיפור הרומן של איזבל חווה התמוטטות עצבים והורס את המטבח החדש והמשופץ.
טומי מגיע במפתיע, וסם לפתע נרגע אך שב ומתעצבן כשהוא מבין שטומי התקשר למשטרה.
לאחר סצנה מותחת ועמוסת רגשות, המשטרה מגיעה, ובעקבות כך נוצר עימות אלים.
בשיא העימות סם יורה באוויר באקדח ודורש מהשוטרים לירות בו למוות, ולאחר מכן מכוון את האקדח אל עבר ראשו וכמעט מבצע התאבדות, אך לבסוף מוותר כשמבחין בתגובותיהם של אשתו ואחיו.
סם מתאשפז בבית חולים מיוחד ליוצאי צבא.
גרייס מבקרת אותו ואומרת לו שאם לא ישתף אותה במה שעובר עליו, הוא יאבד אותה לתמיד.
לבסוף סם חושף את המקור לכאבו, ומתוודה מול גרייס על רצח חברו בשבי; זאת משלימה עם דבריו והשניים מתאחדים.
טובי מגווייר בתור סם קאהיל
ג'ייק ג'ילנהול בתור טומי קאהיל
נטלי פורטמן בתור גרייס קאהיל
סם שפרד בתור האנק קאהיל
מייר וינינגהם בתור אלסי קאהיל
ביילי מאדיסון בתור איזבל קאהיל
טיילור גיר בתור מגי קאהיל
פטריק פלוגר בתור טוראי ג'ו וויליס
קארי מאליגן בתור קייסי וויליס
קליפטון קולינס ג'וניור בתור גנרל קווזוס
בסוף השבוע בו הוקרן לראשונה, קטף הסרט את המקום השלישי בהכנסות עם 9,527,848 דולר, מאחורי דמדומים 2: ירח חדש והזדמנות שנייה.
מאז הקרנת הבכורה גרף הסרט 43,318,349 דולר ברחבי העולם.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע.