tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעוד ייצור הכרייה נמשך בהתמדה לאחר ההפיכה הצבאית בתחילת 2021 (מכרות רבים נמצאים בבעלות חברי החונטה), בעיות לוגיסטיקה הפריעו ליצוא לסין, ויצרו ירידה באספקה (במיוחד של דיספרוסיום וטרביום), ועלות מחירים ברחבי העולם כתוצאה מכך.
הפרות זכויות אדם ונושאים אחרים
היו מספר דיווחים ותלונות של מקומיים הקשורים להפרות זכויות אדם, האשמות בגריפת קרקעות ונזקים סביבתיים עקב רכישת קרקעות ופעילויות תעשייתיות של חברות סיניות.
בשנת 2010, כמעט 8000 דונם של אדמה הוחרמו מהתושבים כדי להרחיב פרויקט כריית נחושת בגיבוי סיני.
בנובמבר 2012, כפריים שלווים שהפגינו נגד מכרה הנחושת Letpadaung הותקפו על ידי שוטרים ועובדים סינים.
בהתקפות, המשטרה השתמשה בפצצות זרחן לבן, וכתוצאה מכך כוויות ופציעות של עשרות מפגינים, כולל נזירים.
ההפגנות נבעו מכפייה והפחדה של תושבי הכפר לחתום על חוזים שתוכנם לא הורשו לקרוא והצגה כוזבת של תנאי החוזה על ידי הבטחת שווא לתושבי הכפר שהקרקע תוחזר להם תוך שלוש שנים, ללא נזק ובאותו תנאי.
בשנת 2015 גילה אמנסטי אינטרנשיונל שדליפת פסולת ממכרה הנחושת Letpadaung נתקלה בשדות סמוכים וזיהמה אותו קשות.
דגימות קרקע שנלקחו על ידי אמנסטי אינטרנשיונל נמצאו מזוהמות במתכות שונות, במיוחד ארסן, נחושת ועופרת.
בפברואר 2018, כ-800 כפריים במדינת קאצ'ין הפגינו בפני משרד ראש הממשלה נגד נזקים סביבתיים שנגרמו על ידי חברות סיניות לשתילת בננות לתרבית רקמות.
בפברואר 2019, שני כתבים הותקפו פיזית ונעצרו בכוח על ידי עובדים של חברת מיזם משותף סינית "Tha Khin Sit Mining Company", עבור מאמר שפורסם בעבר על תושבים מקומיים בקאצ'ין שמתנגדים למטעי בננות לתרבית רקמות.
דו"ח של ארגון זכויות האדם Burma Campaign UK בדצמבר 2018 קבע שחברות סיניות מהוות את עיקר התאגידים שנקראו על שם המעורבות בזכויות אדם והפרות סביבתיות במיאנמר.
ביוני 2020, מיאנמר הייתה אחת מ-53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם.
היו דיווחים על יותר מ-7,000 נשים ונערות בורמזיות שנמכרו לעבדות מינית בסין, שם הן נמכרות כ"כלות".
כמו כן, דווח על נשים שנמכרו מספר פעמים למטרת לידה בכפייה.
סין היא הספקית החשובה ביותר של סיוע צבאי ומקיימת שיתוף פעולה אסטרטגי וצבאי נרחב.
מאז 1989, סין סיפקה למיאנמר מטוסי קרב, כלי רכב משוריינים וכלי שיט, והכשירה את הצבא הבורמזי, חיל האוויר ואנשי חיל הים.
גישה לנמלים ולמתקנים הימיים של מיאנמר מספקים לסין השפעה אסטרטגית במפרץ בנגל, באזור האוקיינוס ההודי הרחב יותר ובדרום-מזרח אסיה.
סין פיתחה נמל מים עמוקים בקיאוקפיו במפרץ בנגל.
היא גם בנתה מזח באורך 85 מטר, מתקנים ימיים ומערכות סיור ומודיעין אלקטרוני באיי קוקו, הממוקם 18 קילומטרים מאיי אנדמן וניקובר בהודו, מה שנותן לסין יכולות לפקח על הפעילות הצבאית של הודו, כולל ניסויי טילים.
עם זאת, בניית מערכות מודיעין באי נחשבת כיום כמיתוס, והכוחות ההודיים הכחישו לאחרונה את קיומם סין מסייעת בבניית בסיס ימי בסיטווה, נמל ימי חשוב מבחינה אסטרטגית קרוב לעיר ולנמל הגדולים במזרח הודו, קולקטה.
בייג'ינג גם מממנת סלילת כבישים המקשרים בין יאנגון וסיטווה, ומספקת את הדרך הקצרה ביותר לאוקיינוס ההודי מדרום סין.
סין ורוסיה הטילו פעם וטו על החלטת מועצת הביטחון של האומות המאוחדות שנועדה להעניש את מיאנמר.
בשנים האחרונות, סין הפגינה חוסר נכונות לתמוך בממשלת בורמה וניסתה לייצב את המצב הפוליטי במיאנמר.
בשנים האחרונות עברה מיאנמר לפתח קשרים אסטרטגיים ומסחריים עם הודו, איתה היא חולקת גבול יבשתי ארוך ומפרץ בנגל.
הגברת שיתוף הפעולה הסחר והצבאי עם הודו ופיתוח היחסים הבילטרליים עם יפן ובתוך איגוד מדינות דרום מזרח אסיה (ASEAN) מראה על שינוי במדיניות החוץ של מיאנמר כדי למנוע תלות מוגזמת בסין.
עם זאת, עד 2018 מעורבותה של הודו במיאנמר עדיין הייתה מוגבלת בהשוואה להשפעתה הפוליטית והכלכלית של סין במדינה.
לאחר תקרית קוקאנג באוגוסט 2009 שזכתה להתעניינות תקשורתית בינלאומית, כמה מומחים הטילו ספק בהשפעתה על יחסי סין-מיאנמר, שנחשבו לחזקים.
ברטיל לינטנר הצהיר כי מיאנמר נותנת עדיפות לסכסוכים פנימיים על פני קשריה עם סין, אולם חלק מהאנליסטים הסיניים, כמו שי ינהונג, ממעיטים ביחסים בין מיאנמר לסין, ואמרו "הם לא חברים גדולים.
הם לא מקשיבים למה שסין אומרת." סין דחקה במיאנמר להבטיח את יציבות אזור הגבול ולהגן על האינטרסים של אזרחיה במיאנמר.
משרד החוץ הבורמזי התנצל מאוחר יותר בפני סין על התקרית, אך גם פרסם כתבה על הדלאי לאמה בעיתון הממשלתי "Myanmar Times", האזכור הראשון שלו בתקשורת הבורמזית הנשלטת על ידי המדינה במשך 20 שנה.
אמרו כי גורמים רשמיים בסין "זועמים" ו"כועסים מאוד" על כך שלא הוזהרו מראש על המתקפה על הגבול.
ביוני 2015, מורדי קוקאנג הכריזו על הפסקת אש חד-צדדית תוך ציון "הקריאות העזות של ממשלת סין להשבת השלום באזור הגבול בין סין-מיאנמר" בין אינטרסים נוספים.
ההודעה עלתה במקביל לפגישה של אונג סן סו צ'י עם שי ג'ינפינג, המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית הסינית בבייג'ינג.
לאחר הגינוי הבינלאומי לרצח העם הרוהינגה, משקיפים ציינו כי מיאנמר הידקה את יחסיה עם סין.
במאי 2018, סין גינתה את ממשלת מיאנמר לאחר שפרצה אלימות בצפון מיאנמר.
האלימות החלה על ידי מיליציה שנתמכת על ידי סין, ומרדה במיאנמר.
המיליציה, צבא השחרור הלאומי טאאנג, ביקשה לקבל יותר אוטונומיה מהממשלה המרכזית של בורמה.
באוקטובר 2018, מיליציות בתמיכת סין נגד מיאנמר גירשו אנשי דת רבים בצפון מיאנמר, מה שעורר זעם ברחבי מיאנמר.
המיליציה הנתמכת על ידי סין איימה גם על תושבי צפון מיאנמר מלהביע את אמונתם הדתית, אפילו בתוך בתיהם.
באוגוסט 2018, ארגונים בינלאומיים שונים מצאו עלייה מדהימה בפרויקטים סיניים במיאנמר, מה שעלול לגרום ל'מלכודות חוב' נגד מיאנמר, באותו אופן שנתפס כגורם למלכודת חובות נגד סרי לנקה.
למרות הדיווחים הללו, ממשלת מיאנמר המשיכה עם ההלוואות והתוכניות הסיניות בנובמבר 2018, מה שעורר דאגה ציבורית רחבה.
בפברואר 2019, מיאנמר לקחה עוד הלוואות ותוכניות בחסות סינית.
ביולי 2019, שגרירי האו"ם מ-50 מדינות, כולל מיאנמר, חתמו על מכתב משותף למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם המגן על היחס של סין לאויגורים ולקבוצות מיעוט מוסלמיות אחרות באזור שינג'יאנג.
בינואר 2020, המפקד העליון, מין אונג הלינג, נפגש עם המנהיג הסיני שי ג'ינפינג בנייפידאו.
שי קידם את שיתוף הפעולה המעשי במסגרת של יוזמת החגורה והדרך כדי להשיג תוצאות במועד מוקדם ולהועיל לאנשי מיאנמר.
בפברואר 2021, ההפיכה במיאנמר הדיחה מספר חברי פרלמנט שנבחרו באופן דמוקרטי מהשלטון, כולל יועצת המדינה אונג סן סו צ'י.
ב-3 בפברואר, סין ורוסיה חסמו את מועצת הביטחון של האו"ם מלפרסם הצהרה בגנות הצבא מחשש לסנקציות כלכליות נוספות.
בעוד שסין הפחיתה בתחילה את ההפיכה הצבאית כ"שינוי גדול בקבינט", היא הביעה מאוחר יותר דאגה לגבי מצב החירום שנמשך 12 חודשים שהוכרז על ידי המנהיג הצבאי מין אונג הלינג, בדרישה לשחרר את אונג סן סו צ'י.
ב-16 בפברואר 2021, בתגובה למפגינים מחוץ לשגרירות סין ביאנגון, שהאשימו את סין בהפיכה, אמר שגריר סין צ'ן האי "ההתפתחות הנוכחית במיאנמר היא לחלוטין לא מה שסין רוצה לראות".
הוא דחה את הטענה שסין תומכת בשלטון צבאי במיאנמר כ"שמועה מגוחכת".
אף על פי כן, מפעלים סיניים במדינה הועלו באש מאחר שהמפגינים הבורמזים לא סמכו על תגובתה של סין, והותירו אחריהם 39 הרוגים ב-15 במרץ; שגרירות סין במיאנמר הגיבה מאוחר יותר בגינוי התקפות ההצתות, אך זכה ללעג על ידי המפגינים על כך שלא הביעו אהדה לתנועת המחאה.
סין גם המשיכה לספק מזון למיאנמר, אשר נתפסה בעיני חלק כתומכת בחונטה הצבאית.
באמצע מרץ 2021, יחסי סין–מיאנמר התערערו קשות עקב תסיסה אזרחית מתמשכת ושלטון צבאי, וסיכנו את ההשקעות הסיניות במדינה.
בדיווח אחר נאמר כי החונטה של מיאנמר מנסה לשפר את היחסים עם ארצות הברית באמצעות העסקתו של פקיד מודיעין צבאי ישראלי לשעבר.
לפי המקור, אונג סן סו צ'י התקרבה מדי לסין לטעמם של הגנרלים.
סין לא תמכה בשלטון צבאי במיאנמר ובניסיונות לפתור את הסכסוך בדרכי שלום ללא התערבות זרה.
למרות ההצהרות הללו, סין, לצד רוסיה, מטילה לעיתים קרובות וטו על כל החלטת האו"ם המגנה את האכזריות הגוברת של החונטה הצבאית הבורמזית מחשש לסנקציות נוספות שיפגעו באזור מבחינה כלכלית.
סין היא המשקיעה השנייה בגודלה במיאנמר.
ב-3 במאי 2021, סין שלחה יותר מ-500,000 חיסונים מתוצרת החברות הסיניות סינובאק וסינופארם (Sinopharm) למיאנמר על מנת להילחם במגפת הקורונה ולהפגין את הידידות (Paukphaw).
החיסונים אושרו בעבר על ידי ארגון הבריאות העולמי ומהווים צעד משמעותי להגנה על כל אזרחי מיאנמר מפני המחלה הקטלנית.
מפגינים נגד חיסונים ראו בכך הונאה, והפיצו מידע מוטעה על חיסונים סיניים ברשתות החברתיות.
יחסי מיאנמר–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
שתי המדינות לא מקיימות יחסים דיפלומטיים ישירים, אולם מקיימות יחסים דיפלומטיים עקיפים, בין השאר באמצעות שגריר סן מרינו לאיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, שבו חברה גם מיאנמר, אשר מונה לראשונה באוקטובר 2017.
יחסי ערב הסעודית–מיאנמר הם היחסים הבילטרליים בין רפובליקה של איחוד מיאנמר להממלכה הערבית הסעודית.
למיאנמר יש שגרירות בריאד, בירת ערב הסעודית, ולערב הסעודית יש שגרירות ביאנגון, בירת מיאנמר.
מיאנמר וערב הסעודית כוננו יחסים ביניהן ב-2004.
היחסים בין ערב הסעודית למיאנמר החלו לצבור תשומת לב מסוימת רק לאחר שמיאנמר החלה לדכא את בני הרוהינגיה בשנת 2012. ערב הסעודית נמנעה במידה רבה מלגנות את מיאנמר, עקב עסקים רווחיים שלה באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, שכן סעודיה ביקשה להרחיב את האינטרסים שלה ואת היחסים כלכליים שלה עם סין.
עם זאת, ערב הסעודית מתחה ביקורת על מיאנמר על התעללות באוכלוסיית בני הרוהינגיה והרחיבה את הסיוע שלה להם, אם כי נדרשה להמשיך את העסקים שלה עם סין ברחבי מיאנמר.
הווהאביזם של ערב הסעודית מוטל בספק גם בשל תפקידו לתדלק טרור והתקוממויות במיאנמר, בעיקר בקרב אוכלוסיית הרוהינגיה.
בנוגע ליחסי תרבות, מוסלמים בורמזים הצליחו להשתלב בערב הסעודית ולדבר בעיקר בשפה הערבית ולאחרונה הוחלט לטפל בנושאי התושבות כדי לשלב אוכלוסייה נוספת של בורמזים במדינה.
יחסי מין בעמידה היא תנוחה מינית במהלכה הגבר חודר אל איבר מינה של האישה תוך כדי שהוא עומד, כשלרוב היא תלויה עליו, יושבת על משטח גבוה, או צמודה אל הקיר.
ביפן היא מכונה בתור תנוחת "Ekiben", על שמה של קופסת אוכל הנמכרת בתחנות רכבת ביפן.
תנוחה זו מאפשרת קשר עין בין בני הזוג, וחדירה עמוקה.
עם זאת, מספר מחקרים מצביעים על כך שיחסי מין בעמידה עלול לגרום ללחץ דם גבוה ואף לשבץ מוחי.
יחסי מין תמורתיים מוגדרים כקיום יחסי מין בתמורה להטבות מוחשיות כגון: כסף, סמים, מתנות, מזון, אופציות קריירה וכיוצא בזה.
ההגדרות המדויקות והמאפיינות של מושג זה משתנות במקצת ממקום למקום בעולם בהתאם להבדלים כלכליים, חברתיים ותרבותיים, אבל הרעיון מוכר וזהה בכולם.
צורה זו של קיום יחסי מין נפוצה מאוד בקרב צעירים ובעיקר בקרב נשים במדינות מתפתחות, בדגש על המדינות שבאפריקה שמדרום לסהרה.
יחסי מין תמורתיים נחשבים לגורם סיכון משמעותי להידבקות והפצה של מחלות מין זיהומיות ובמיוחד איידס, בעשור וחצי האחרונים.
עם זאת, נעשית הפרדה מאוד ברורה בין יחסי מין תמורתיים לבין זנות ונשים שמגדירות את עצמן שעוסקות במכירת מין.
נשים רבות לוקחות חלק ביחסים מסוג זה אך רק מעטות מאוד מתוכן מגדירות עצמן כזונות.
התופעה, שידועה מאוד במדינות דרום הסהרה, מתרחשת לאורך הרצף הרחב של מערכות יחסים מיניות, כלומר, נוכל למצוא יחסי מין תמורתיים במפגש מיני חד פעמי, במערכות יחסים קצרות, במערכות יחסים ארוכות ואפילו בנישואים במקרים קיצוניים.
בכולן, נשים (לרוב) מקבלות הטבות מוחשיות בתמורה ליחסי המין שהן מקיימות עם הגבר (Dunkle et al, 2004: 1581-1582).
במחקר רחב שנעשה על נשים בדרום אפריקה עלה כי מתוך הנשים שהצהירו שקיימו יחסי מין תמורתיים, 43% קיבלו אוכל תמורתם, 36.7% קיבלו בגדים, 30.1% נעזרו ביחסים אלו כאמצעי תחבורה, 33% קוסמטיקה, 13.9% עשו זאת בתמורה לפריטים בשביל ילדיהן ומשפחותיהן, 11.9% בשביל קורת גג ללילה, 8.2% בתמורה למימון שכר לימוד.
94% מהנשים קיבלו לפחות פעם אחת כסף במזומן (Ibid:1584).
אף על פי שנשים הן שמזוהות לרוב עם הצד המקבל תמורה וגברים בצד המעניק תמורה ביחסי מין תמורתיים, קיימות עדויות המראות כי גברים גם הם נמצאים בצד המקבל הטבה מוחשית תמורה ליחסי מין.
במחקר שנעשה על 1,288 גברים בדרום אפריקה נמצא כי 17.7% מהגברים קיימו יחסי מין תמורתיים ביחסים מזדמנים, כאשר הם נתנו תמורה מוחשית או כסף ואילו 6.6% מהגברים קיימו יחסי מין תמורתיים כאשר הם קיבלו הטבה מוחשית תמורה ליחסי מין.
עם זאת, כשמדובר על בן/בת זוג קבועים היחסים בין שני התפקידים (נותנים או מקבלים תמורה) כמעט השתוו (14.3% ו14.9%).
ביחסי מין תמורתיים מסוג זה, מכיוון שצד אחד תלוי לכאורה בחסדיו של השני, לצעירות המעורבות בפרוצדורה כזו יש אפשרות מוגבלת מאוד לשלוט בתזמון ובתנאים של יחסי המין, ועל אחת כמה וכמה לדרוש שימוש באמצעים למניעת הריון או קונדום למניעת הידבקות במחלות.
מכאן, שיחסי מין תמורתיים יוצרים קרקע פורייה ביותר להתפשטות של מחלות מין זיהומיות, כאלו שמדינות שונות באפריקה מנסות למגר כבר שנים.
נמצא כי לקיחת חלק ביחסי מין תמורתיים מעלה את הסיכוי להידבק באיידס בכ-54%.
כדי לטפל בתופעה זו ולמנוע מאוכלוסיות להיות בסיכון גבוה להידבקות במחלות כפי שקיים כיום, נערכו מחקרים שבחנו מיהן הקבוצות העיקריות שלוקחות חלק בקיום יחסי מין תמורתיים, ומהם הגורמים העיקריים המובילים נשים לקחת בכך חלק.
הגורמים העיקרים לקיום יחסי מין תמורתיים
יחסי מין תמורתיים ידועים בספרות האקדמית ונחקרים כבר זמן רב, עם זאת, הסיבות השונות המובילות לכניסה ליחסי מין מסוג זה נתונות לוויכוח בספרות, ששורשו הוא הבדלי גישות ופרספקטיבות שונות.
ראשית, מחקרים מקמרון, ניגריה, קניה ודרום אפריקה מצאו כי נשים "נותנות מין" בתמורה למימון הוצאות הקשורות להשכלתן ולקשרים ברשת החברתית המקומית.
במחקר שבוצע בעזרת ראיונות עומק באוגנדה, מצאו החוקרים כי הסיבה העיקרית שנערות צעירות מגיעות לקיים יחסי מין בתמורה לכסף הוא העוני במשפחות מהן הן מגיעות.
אלה משפחות מרובות ילדים ומשכורות ההורים צריכות להתחלק בין כולם, המשפחות לא תמיד יכולות לספק צרכים מסוימים כמו ציוד לימודים, שכר לימוד, הלבשה תחתונה, תחבורה, אוכל ובעיקר כל מה שנקרא דמי כיס.
נערות צעירות מוצאות את עצמן מקיימות יחסי מין ובתמורה לכך משיגות את דמי הכיס, ויכולות לקנות לעצמן מה שהוריהן רואים כפחות חשוב או לחלופין אינם מסוגלים לרכוש עבורן.
הסיבה שדווקא הנערות הצעירות הן אלו שנאבקות להשיג את הכסף נעוצה בעובדה שהן מקבלות מהוריהן כסף ורכוש שמוערך בפחות מחצי ממה שמקבלים נערים בני גילן מהוריהם.
יחסי מין תמורתיים הם כה נפוצים בקרב האוכלוסייה הצעירה במדינות אלו, שישנם מצבים בהם הנערות הצעירות לא עושות זאת רק בשביל לספק צרכים אישיים או מתוך בעיות סוציו-אקונומיות, אלא בהתאם לנורמה ורצון להיתפס בצורה מסוימת.
בראיונות שנעשו לצורך המחקר, הציגו זאת הנערות כך: "אני לא יכולה לאפשר לזה להיעשות בחינם" "הוא לא ייקח אותי ברצינות אם אני ישר אכנע" "הוא יתעב אותי לאחר מכן" "אני רוצה לקנות לעצמי משהו כדי לזכור אותו אחר כך" "לעולם לא יהיה לי מספיק כסף".
הסיבות שנסקרו עד כה נובעות מגישה שתופסת את הנשים כנמצאות בעמדת נחיתות, שבגללה הן לוקחות חלק ביחסי מין תמורתיים עם גברים.
בניגוד לכך, מאמרים ומחקרים אחרים תופסים את הנשים המנהלות יחסים כאלו כבעלות יכולת מיקוח וכנמצאות בעמדת כוח מסוימת.
בהתאם, הגישה זו תופסת את הסיבות לכניסה ליחסים מסוג זה אחרת לגמרי.
החוקרים בגישה זו טוענים כי יחסי מין תמורתיים נובעים מתוך רצון ולחץ חברתי לרכוש תכשיטים, קוסמטיקה, בגדים, ומותרות אחרות שישקפו מעמד.
במחקר שנעשה בדאר א-סלאם שבטנזניה, נמצא כי נשים אינן מתארות את עצמן כקורבן של יחסי מין תמורתיים.
להפך, הן תופסות את עצמן כסוכן פעיל במערכה.
הן מציגות אסטרטגיות למציאת גברים מתאימים ול"סחיטת" תמורות רבות ככל האפשר.
אומנם יש מחקרים שמוצאים כי הסיבה לקיום יחסי מין תמורתיים היא הישרדותית, אך בנתונים של מחקר זה סיבות כאלו כמעט ולא עלו.
נשים תיארו יחסי מין תמורתיים כדרך נורמטיבית של קיום יחסים והסיבות העיקריות לכך היו רכישת מותרות שהן רוצות, כמו בגדים וטלפונים ניידים.
למרות שבגישה זו מקבלות הנשים כוח כלשהו לידיהן, יכולת המיקוח שלהן ביחסי המין התמורתיים קיימת רק בשלב בו הן בוחרות להיכנס אליהם.
כלומר, נשים בוחרות האם לקיים יחסי מין עם הבחור, איזה בחור, מה לדרוש בתמורה, מספר הבחורים וכו'.
עם זאת, כאשר מגיעים ליחסי המין עצמם, הנשים נשארות חסרות כוח השפעה.
הבחירה של הפרקטיקות המיניות שיבוצעו, התנוחות, העוצמה, האם יחסי המין יהיו מוגנים, כל אלו נותרים מחוץ ליכולת הכרעתן.
מחקרים רבים מתמקדים בשימוש בקונדום.
הם טוענים שנשים המעורבות ביחסי מין מסוג זה פוחדות להציע שימוש בקונדום ליחסים בטוחים כי הן עלולות להפסיד את המטרה לשמה נכנסו ליחסים מסוג זה.
העלאת הצעות ובקשות בנוגע ליחסי המין מעוררת תגובות שליליות אצל הגברים שעלולות אפילו להסתיים באלימות גופנית ואונס.
במחקר שחקר גברים, נמצא כי אלו שהעידו על עצמם שהשתמשו באלימות, פיזית, מינית, רגשית או מילולית כלפי בנות זוג שלהם בעבר או בהווה, היו בעלי סיכוי גבוה יותר לקיים יחסי מין תמורתיים.
כלומר, אלימות מגדרית כלפי נשים אצל גברים היא מנבא חזק ויציב לקיום יחסי מין מסוג זה.
ממצא זה מחזק את התפיסה שיחסי מין תמורתיים נשענים על הבדלי כוח בין המינים ועל צורך בשליטה גברית.
הענקת תמורה חומרית בתמורה למין היא חלק מדפוסי שליטה ומעמידה את המעניק (הגבר לרוב) בעמדת כוח, מאחר שהוא זה שמצוי ביחסי הכוחות עם יכולת הקנייה, מיקוח, ורכישה, הוא בעל ההון והאמצעים.
קיום יחסי מין עם עובד ציבור, בכוונה לקבל ממנו תמורה הקשורה בתפקידו, נחשבת לפעולה של מתן שוחד.
יחסי מיקרונזיה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות הפדרליות של מיקרונזיה לבין הרפובליקה הצרפתית.
צרפת מיוצגת במיקרונזיה באמצעות שגרירותה במנילה, הפיליפינים.
היא מחזיקה גם קונסוליה בפליקיר בירת מיקרונזיה.
מיקרונזיה לא מיוצגת בצרפת בשום דרג שהוא.
נשיא מיקרונזיה עמנואל מורי נכח בפסגת צרפת-אוקיאניה השלישית ב-31 ביולי 2009 בנומאה, קלדוניה החדשה.
הנשיא השתתף גם בפתיחת משחקי האוקיינוס השקט באותה העיר באוגוסט 2011 בנוכחות ניקולא סרקוזי נשיא הרפובליקה הצרפתית.
הנשיא פיטר כריסטיאן השתתף בפסגת צרפת-אוקיאניה הרביעית בפריז ובוועידת האקלים כמה ימים מאוחר יותר.
מיקרונזיה ייצאה לצרפת בשנת 2015 סחורה בשווי 20.1 אלף דולר אמריקאי שכללה בעיקר מחשבים.
צרפת ייצאה למיקרונזיה באותה השנה סחורה בשווי 495 אלף דולר אמריקאי שכללה בעיקר ציוד להגנה במקרה של מתח נמוך, טלפונים ופלסטיק ממוחזר.
יחסי מלאווי-פקיסטן הם יחסי החוץ שבין רפובליקת מלאווי לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
בשנת 2016, פקיסטן ייצאה למלאווי סחורה בשווי 1.97 מיליון דולר אמריקאי וייבאה סחורה בשווי 208 אלף דולר אמריקאי.
הייצוא הפקיסטני כולל בעיקר מוצרי טקסטיל, וזלין, מכונות, כלים רפואיים, נייר טואלט, מוצרי ספורט, אורז ותבלינים.
הייבוא הפקיסטני כלל בעיקר תה, עור בקר ותנין, עץ מנוסר, מוצר טקסטיל ומקררים.
פקיסטן אינה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות.
פקיסטן מיוצגת במלאווי על ידי קונסוליה בבלנטייר.
השגרירות הפקיסטנית בזימבבואה אמונה על מלאווי.
מלאווי אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלאווי-ניגריה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1964. מערכת היחסים נוסדה בימיו של הייסטינגס באנדה כנשיא מלאווי, הוא עבד על תחום ההכשרות במסגרת מדיניות החוץ שלו.
מלאווים הוכשרו בניגריה למקצועות רבים.
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת חלה התחממות ביחסים בין המדינות.
מלאווי מיוצגת בניגריה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה באבוג'ה, בירת המדינה.
ניגריה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
יחסי מיקרונזיה–סין הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין הרפובליקה העממית של סין.
מיקרונזיה מכירה ברפובליקה העממית של סין והיא אחת ממדינות מעטות, שאינן המעצמות של אזור האוקיינוס השקט (אוסטרליה, ניו זילנד) שעשו כן.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב־11 בספטמבר 1989. נשיא המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה השני, ג'ון האגלגאם, ביקר ברפובליקה העממית של סין, בבירה בייג'ינג, לראשונה בשנת 1990.
בשנת 1990 פתחה הרפובליקה העממית של סין שגרירות בפליקיר, בירת מיקרונזיה.
בשנת 1991 נשלח השגריר הסיני הראשון לשגרירות.
בשנת 2007 פתחה מיקרונזיה שגרירות בבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין.
צעד שנחשב חריג, שכן, מיקרונזיה מחזיקה ארבע שגרירויות בלבד ברחבי העולם.
מיקרונזיה מיוצגת ברפובליקה העממית של סין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה.
הרפובליקה העממית של סין מיוצגת במיקרונזיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפליקיר, בירת המדינה.
יחסי מיקרונזיה–פלאו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הפדרלית של מיקרונזיה לבין הרפובליקה של פלאו.
היחסים השוררים בין מיקרונזיה לפלאו הם חמים מאוד וידידותיים, הם מושפעים מאוד מהתלות של שתיהן בארצות הברית.
בתוכנית העצמאות המקורית הייתה אמורה להיות פלאו חלק ממיקרונזיה, מנהיגי התוכנית בפלאו החליטו ללכת נגדה ולא להצטרף למיקרונזיה בעקבות שפה שונה שמדוברת באיים ותרבות שונה מציוויליזציה מבודדת שהתפתחה ספציפית בפלאו.
כך קיבלה מיקרונזיה עצמאות בשנת 1986 ופלאו ב-1994 (לאחר ההתעקשות שלא להצטרף למיקרונזיה).
אזרחים מיקרונזיים יכולים להישאר בפלאו במשך שנה שלמה (365 ימים) ללא אשרת כניסה ואילו לאזרחים פלאואניים יש חופש תנועה בלתי מוגבל למיקרונזיה.
שתי המדינות תומכות אחת בשנייה, בנוסף לתמיכתן בארצות הברית ובאיי מרשל, מדינה נוספת החברה בהסכם התלות בארצות הברית.
בנוסף לכך, תומכות המדינות באופן אוטומטי כמעט בישראל בהצבעות באו"ם ובפורומים שונים, באופן דומה לארצות הברית ולאיי מרשל.
פלאו אינה מיוצגת במיקרונזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מיקרונזיה אינה מיוצגת בפלאו בדרג השגרירות.
מיקרונזיה מיוצגת בפלאו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסול כבוד פלאואני היושב בקורור, העיר הגדולה ביותר במדינה.
יחסי מיקרונזיה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין קנדה.
היחסים הדיפלומטיים שבין מיקרונזיה לקנדה כוננו ב-3 במרץ 1998. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים.
מיקרונזיה חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.
קנדה תומכת בפרויקטים ממיקרונזיה למען הקהילה ופיתוח המדינה בין אם בכספים או במשאבים גולמיים.
מיקרונזיה אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מיקרונזיה האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די.
קנדה אינה מיוצגת במיקרונזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על מיקרונזיה.
יחסי מיקרונזיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה כוננו ב-2003 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם.
מיקרונזיה מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת מיקרונזיה, בעיקר בתחום השמירה על האקלים.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים ממיקרונזיה יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ.
שווייץ אינה מיוצגת במיקרונזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבמנילה, בירת הפיליפינים, על מיקרונזיה.
מיקרונזיה אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלאווי–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין ממלכת מרוקו.
בין רפובליקת מלאווי לממלכת מרוקו מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, ללא שגרירות תושבת של מדינה אחת בשנייה.
היחסים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-31 בינואר 2001, עם זאת כבר לפניכן היו מגעים בין מלאווי למרוקו כאשר משלחות מרוקאיות הגיעו למלאווי להתדיין עמה בנושאים שונים.
היחסים בין שתי המדינות התחזקו כאשר מונתה ועדה קבועה לשיתוף פעולה בין שתי המדינות ב-27 בדצמבר 2002.
ב-1998 קיבלה מלאווי סיוע טכנולוגי ממרוקו בתחום הייעור והנדסת המים.
כ-5 שנים אחר כך העניקה מרוקו למלאווי 600,000 דולר אמריקאי שיועדו לעזרה הומניטרית לתושבי המדינה.
הכסף שימש לבסוף ליישום תוכנית חינוכית ממשלתית בבתי הספר היסודיים במלאווי.
מלאווי אינה מיוצגת במרוקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מלאווי האמינה את שגרירותה שבקהיר, בירת מצרים, על מרוקו.
מרוקו אינה מיוצגת במלאווי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מרוקו האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על מלאווי.
יחסי מלאווי–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין ממלכת ספרד.
היחסים שבין רפובליקת מלאווי לבין ממלכת ספרד תוארו על ידי משרד החוץ הספרדי כיחסים מצוינים.
מספר פגישות בין מנהיגי המדינות התקיימו בפורומים שונים.
אין סכסוכים ובעיות שונות בין הרשויות של שתי המדינות.
הסחר שבין שתי המדינות חווה צמיחה בעשור השני של המאה העשרים ואחת, מלבד הסחר, ספרד תורמת כספים למלאווי דרך קרן הפיתוח של האיחוד האירופי (ספרד היא התורמת החמישית בגודלה באירופה לקרן זו).
בספטמבר 2014 שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות בנושא אנרגיה מתחדשת, חקלאות, הגנה מאסונות טבע, מניעת זיהומים במזון ותיירות.
ספרד אינה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות.
ספרד מיוצגת במלאווי בדרג הקונסולרי באמצעות קונסול כבוד שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
ספרד האמינה את שגרירותה שבהארארה, בירת זימבבואה הסמוכה, על מלאווי.
מלאווי אינה מיוצגת בספרד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מיקרונזיה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין מיקרונזיה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-31 במרץ 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במיקרונזיה אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן והם יכולים לעשות זאת באופן חופשי למשך שלושים ימים.
לעומת זאת, אזרחי מיקרונזיה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת במיקרונזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה האמינה את שגרירותה שבמנילה, בירת הפיליפינים הסמוכה, על מיקרונזיה.
מיקרונזיה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלאווי–רואנדה הם היחסים בין-לאומיים בין מלאווי לרואנדה.
בשנת 1996 קיבלה מלאווי מספר פליטים מרואנדה והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המבקשים מקלט.
הממשלה לא דחתה פליטים, אך היא פנתה לעקרון "מדינת המקלט הראשונה".
על פי עיקרון זה, לפליטים שביקשו מקלט במדינה אחרת תחילה, או שהייתה להם הזדמנות לעשות זאת לא יקבלו לאחר מכן מקלט במלאווי.
לא היו דיווחים על חזרה כפויה של פליטים.
יחסי מלאווי–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ומלאווי.
בשנת 2014 מינתה צ'ילה את בנדטו קלוואני לקונסול כבוד בלילונגווה.
מלאווי מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
צ'ילה מיוצגת במלאווי באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בלילונגווה.
יחסי מיקונזיה–מלזיה הם יחסי החוץ בין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה ופדרציית מלזיה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 ביוני 1992. שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים, אולם היחסים הבילטרליים בין המדינות הם מועטים.
מיקרונזיה אינה מיוצגת במלזיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
מלזיה אינה מיוצגת במיקרונזיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי מיקונזיה–רוסיה הם יחסי החוץ בין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה והפדרציה הרוסית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-3 בספטמבר 1999. שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים, אולם היחסים הבילטרליים בין המדינות הם מועטים.
מיקרונזיה אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
רוסיה מיוצגת במיקרונזיה באמצעות שגרירותה במנילה, הפיליפינים.
יחסי מלאווי–צרפת הם יחסי החוץ בין מלאווי וצרפת.
שגרירות צרפת בלילונגווה נסגרה בשנת 1996, וכיום צרפת מיוצגת במלאווי באמצעות שגרירותה בהרארה, זימבבואה.
היחסים המדיניים הם לבביים אך מוגבלים.
הנשיא בינגו מוטריקה השתתף בפסגות אפריקה-צרפת 2005, 2007 ו-2010. מלאווי יוצגה בפסגת אפריקה-צרפת ב-2013 על ידי הנציב העליון של מלאווי בבריטניה, אך לא הייתה מיוצגת בפסגת באמקו בינואר 2017.
היחסים הכלכליים בין צרפת למלאווי מוגבלים וירדו בצורה חדה (14 מיליון אירו בסחר בשנת 2017, לעומת 57 מיליון אירו בשנת 2014).
לצרפת היה עודף סחר עם מלאווי בסך 9 מיליון אירו בשנת 2017, לאחר שהיה גירעון של 2 מיליון אירו בשנת 2015. היצוא של צרפת (12 מיליון אירו בשנת 2017, לעומת 44 מיליון אירו בשנת 2014) מורכב בעיקר מתרופות וקוסמטיקה.
צרפת מייבאת דגנים, סוכר ומוצרי טבק.
כמה חברות צרפתיות נוכחות במלאווי' בהם: לאפארג', טוטאלאנרז'י, CFAO, CMA-CGM, Bolloré Logistics, AGS, SDV.
מלאווי זיהתה את תחום הכרייה כעמוד התווך לצמיחתה העתידית.
יחסי מיקרונזיה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין המדינות הפדרליות של מיקרונזיה וממלכת ספרד.
מיקרונזיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם ספרד ב-11 במאי 1992. ספרד מיוצגת באמצעות שגרירותה במנילה, הפיליפינים.
השם של מיקרונזיה פירושו "איים קטנים" ביוונית.
ספרד כינתה את הארכיפלג בשם איי קרוליין - לכבוד המלך הספרדי קרלוס השני - עד שהגרמנים הגיעו בשנת 1885 וניסו לכפות פרוטקטורט.
ממשלת ספרד מחתה ופנתה לכס הקדוש.
חוזה פריז, בדצמבר 1898, סיים את המלחמה בין ספרד לארצות הברית, בה איבדה ספרד את גואם, קובה, פוארטו ריקו והפיליפינים.
תמורת 25 מיליון פסטות מכרה מדריד את ארכיפלג קרוליין לגרמניה לאחר שחתמה על האמנה הגרמנית-ספרדית (1899).
סחר ישיר של ספרד עם מיקרונזיה הוא דל מאוד.
הייצוא הוא בעיקר מכונות וסירות.
ספרד מייבאת בעיקר דגים וסרטנים.
צי הדיג הספרדי פועל במימי מיקרונזיה ובמימי צפון האוקיינוס השקט, בהתחשב במשאבי הדיג העצומים (במיוחד הטונה) באזור הכלכלי הבלעדי שלו הגובלים במים הבינלאומיים של מיקרונזיה.
ההתערבות הדו-צדדית האחרונה בתחום שיתוף הפעולה מתחילה בשנת 2002, כאשר AECID העניקה מענק מיוחד של 50,000 אירו למיסיונרים המרסדיאניים של ברריס.
עזרה ייחודית זו שימשה להקמת בניין חדש של מכללת גבירת הרחמים במיקרונזיה.
כמו כן, בשנת 2008 תרמה ספרד 3.4 מיליון אירו לפרויקט לשיפור רשתות מחשבים וליצירת קונסורציום של אוניברסיטאות המעדיף את חילופי הידע באזור קבוצת המדינות המתפתחות באי קטנים - המדינות המתפתחות באי (SIDS), שמיקרונזיה היא חלק מהן.
בשנת 2011, ספרד העניקה מימון של 30,000 אירו למשרד החינוך בפלאו לצורך ארגון הפגישה בנובמבר אותה שנה בקורור של מנהלי החינוך של המדינות החברות בפורום איי האוקיינוס השקט לפיתוח חינוך אזורי מסגרת, בהשתתפות גם נציגי מיקרונזיה.
יחסי מיקרונזיה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
מיקרונזיה ומקסיקו החלו לקיים יחסים דיפלומטיים ב-27 בספטמבר 2001. הקשרים בין שתי המדינו פותחו בעיקר במסגרת פורומים רב-צדדים.
במרץ 2002 ביקר נשיא מיקרונזיה, ליאו פלקם, במונטריי על מנת להשתתף בוועידה הבין-לאומית למימון ופיתוח, ביחד עם נשיא מקסיקו, ויסנטה פוקס.
בנובמבר 2010 שלחה ממשלת מיקרונזיה משלחת בת 19 חברים ובהובלתו של סגן נשיא מיקרונזיה אליק אליק, על מנת להשתתף בוועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים שהתקיימה בקנקון.
מיקרונזיה אינה מיוצגת במקסיקו בשום דרג שהוא.
מקסיקו מיוצגת במיקרונזיה באמצעות שגרירותה במנילה, הפיליפינים.
יחסי מלאווי–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין הרפובליקה העממית של סין.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2008, כאשר מלאווי העדיפה קשרים עם סין על פני קשרים עם טאיוואן ב-28 בדצמבר 2007 הודיע משרד החוץ הסיני בבייג'ינג כי סין ומלאווי כוננו יחסים דיפלומטיים.
לשם כך נאלצה מלאווי לנתק את מערכת היחסים בת ה-41 השנים שניהלה עם טאיוואן.
שר החוץ של מלאווי, ג'ויס בנדה, הצהיר כי, "ממשלת הרפובליקה של מלאווי מכירה בכך שיש רק סין אחת בעולם...
וכי טאיוואן היא חלק בלתי מנוצל משטחה של סין".
לאחר מכן, מלאווי וסין קבעו את יחסיהן באופן רשמי על ידי חתימה על הודעה משותפת בבייג'ינג.
עם מותו של נשיא מלאווי בינגו ווה מותאריקה ב-2012, אנשים רבים תהו מה יקרה ליחסי סין–מלאווי עם הנשיא החדש של מלאווי, ג'ויס בנדה.
שגריר סין במלאווי, פאן היג'ון, הבטיח לכולם, "היחסים בין מלאווי לסין הם גבוהים בכל עת ואנו תומכים מאוד בנשיאת הרפורמות גברת.
בנדה מתחייבת ואני רוצה להבטיח לה ולכל המלאוויים את המשך התמיכה הפיננסית שלנו בכל מגזרי הכלכלה."
בנאום שנשא פאן היג'ון, הוא הצהיר מדוע סין מעוניינת לפתח את היחסים עם מלאווי.
הוא הצהיר על ההיסטוריה הארוכה בין שתי האומות והוא גם הצהיר כיצד האומות האפריקאיות עזרו לסין בעבר באומרו, "אנחנו הסינים לעולם לא שוכחים שבשנת 1972, היו אלה האחים האפריקאים, יחד עם מדינות ידידותיות אחרות עזרו לסין לשחזר את מושבה באו"ם".
הוא סיים את הצהרתו באומרו כיצד סין נתנה תרבות והון רב למדינות אפריקאיות, וכיצד לשתי האומות הללו וליחסיהן יש תקוות גדולות לעתיד.
משנת 2000 עד 2012, היו כ-21 פרויקטים סיניים רשמיים למימון פיתוח שזוהו במלאווי באמצעות דיווחים שונים בתקשורת.
פרויקטים אלה נעו בין מענק של 70 מיליון דולר לבניית הכביש המהיר קרונגה-צ'יטיפה המקשר את מלאווי עם זמביה השכנה ב-2008, ועד הלוואה של 80 מיליון דולר מבנק היבוא של סין לבניית אוניברסיטה למדע וטכנולוגיה במחוז של תיולו בשנת 2011.
יחסי מלאווי–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין רפובליקת מלאווי לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ של שווייץ היחסים שבין רפובליקת מלאווי לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים אך אינם קרובים במיוחד.
מלאווי אינה מועדפת של שווייץ לשיתוף פעולה.
סוחרים שווייצרים התיישבו באזור הפרוטקטורט הבריטי ניאסלנד בשנות השלושים של המאה העשרים.
כאשר המדינה הכריזה על עצמאותה ב-1964, הכירה שווייץ במהירות במדינה החדשה.
שתי המדינות כוננו את יחסיהן לאחר שנתיים של מגעים, בשנת 1966.
עיקר שיתוף הפעולה שבין שווייץ למלאווי מתרחש בתחום התפתחות המדינה.
שווייץ עוזרת למלאווי בהיחלצות ממגפת האיידס, ובייחוד בקרב צעירים.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2015 התגוררו במלאווי עשרים ואחד אזרחים שווייצרים.
שווייץ אינה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת במלאווי בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבהארארה, בירת זימבבואה, על מלאווי.
מלאווי אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
מלאווי מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך.
מלאווי האמינה את שגרירותה שבבריסל, בירת בלגיה, על שווייץ.
יחסי מלאווי–רוסיה הם יחסי החוץ בין מלאווי ורוסיה.
במהלך הפסגה הכלכלית בין רוסיה לאפריקה בפארק האולימפי בסוצ'י שברוסיה סיכמו נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ונשיא מלאווי פיטר מוטריקה על תמיכה רוסית במלאווי בחקלאות, חינוך ובריאות ללא תנאים, בניגוד לתמיכה שמקבלת המדינה ממקומות אחרים.
כמו כן סיכמו שני המנהיגים על יצירת הזדמנויות במלאווי למשקיעים רוסים.
היחסים שבין מלזיה לבין ממלכת נורווגיה הם יחסים טובים המתבטאים בתחומים רבים.
מלזיה מחזיקה קונסוליה המייצגת אותה באוסלו בירת נורווגיה כאשר לנורווגיה יש שגרירות המייצגת אותה בקואלה לומפור.
שתי המדינות הן מדינות אשר קיימים בהן מרבצי נפט.
עקב כך, תעשיית הנפט הפכה לנושא הכי חשוב ביחסים בין שתי המדינות.
שתי המדינות גם משתפות פעולה בתעשיית החקלאות.
נכון ל-2013 ישנן 50 חברות נורווגיות הרשומות במלזיה.
בשנת 2006 הייצוא למלזיה מנורווגיה היה שווה 150 מיליון רינגיט מלזי כאשר הייבוא ממלזיה לנורווגיה היה שווה 338.7 מיליון רינגיט מלזי.
נורווגיה מרבה לספק למלזיה אמצעי ביטחון, נשק ושירותים צבאיים.
יחסי מלזיה-קוריאה הצפונית הם היחסים הבילטרליים בין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה.
היחסים בין המדינות כוננו ב-30 ביוני 1973. באותה תקופה, קוריאה הצפונית ניסתה לשפר את קשריה עם מדינות העולם.
שגרירות קוריאה הצפונית בקואלה לומפור נפתחה בשנת 2003, יחד עם שגרירות מלזיה בפיונגיאנג.
היחסים בין המדינות השתפרו לאחר מכן.
ב-2009, מלזיה הפכה למדינה הראשונה שאזרחיה יכלו לנסוע לקוריאה הצפונית ללא אשרה.
בשנת 2017, היחסים בין מלזיה לקוריאה הצפונית החלו להדרדר בעקבות ההתנקשות של קים ג'ונג-נאם בנמל התעופה הבינלאומי שבקואלה לומפור, מלזיה.
ב-6 במרץ 2017, ממשלת מלזיה ביטלה את כניסתם של קוריאנים אל המדינה ללא ויזה.
ממשלת קוריאה הצפונית אסרה על כל אזרחי מלזיה להיכנס או לצאת מהמדינה.
פעולה זה ננקטה גם על ידי ממשלת מלזיה.
ב-30 במרץ, לאחר משא ומתן בין שני הצדדים, הורשו כל המלזים והקוריאנים לחזור אל ארצם.
זמן קצר לאחר מכן, ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, ציין כי ממשלת מלזיה אינה מתכוונת לנתק את הקשרים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית.
ב-19 במרץ 2021 ניתקה קוריאה הצפונית את יחסיה עם מלזיה בעקבות הסגרת אזרח צפון קוריאני ממלזיה לארצות הברית.
באותו יום הורתה ממשלת מלזיה לכל הצוותים הדיפלומטיים מקוריאה הצפונית לעזוב את המדינה תוך 48 שעות.
המדינות מקיימות שיתוף פעולה בתחום הכלכלה והמסחר.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לקוריאה הצפונית הגיעה לסך 4.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, שמן קוקוס, שסתומים, תכשיטי זכוכית ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקוריאה הצפונית למלזיה הגיעה לסך 979 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר כלים רפואיים, דשנים, אורז ועוד.
מלזיה מיוצגת בקוריאה הצפונית על ידי שגרירות בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
קוריאה הצפונית מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה-קוריאה הדרומית הם היחסים הדו-צדדיים שבין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה של קוריאה.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-23 בפברואר 1960.
מספר הדרום קוריאנים במלזיה שילש את עצמו בין השנים 2005 ל-2007, והגיע ל-14,934 דרום קוריאנים.
כ-200,000 תיירים דרום קוריאנים ביקרו במלזיה בשנת 2006, כאשר קוטה קינבאלו היה היעד הנפוץ ביותר.
בשנת 2008, ממשלת דרום קוריאה חילקה מלגות בסך 8 מיליון דולר אמריקאי ל-48 סטודנטים.
היקף הסחר בין המדינות מסתכם מדי שנה במיליארדי שקלים.
המדינות מקיימות קשרים כלכליים נרחבים.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לקוריאה הדרומית הגיעה לסך 8.16 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר גז בישול, נפט מזוקק, חלקי מכונות, טלפונים, מעגלים משולבים, אלומיניום ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקוריאה הדרומית למלזיה הגיעה לסך 7.88 מיליארד דולר והיא כללה בעיקר מעגלים משולבים, מכוניות, פסטה, גומי סינתטי, נחושת מזוקקת ועוד.
מלזיה מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שגרירות בסיאול, בירת קוריאה הדרומית.
קוריאה הדרומית מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה-נפאל הם היחסים הדיפלומטיים בין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-1 בינואר 1960. היחסים הדו-צדדיים בין המדינות התפתחו במהלך השנים.
ביוני 2003, הוקמה השגרירות של נפאל בקואלה לומפור והשגרירות של מלזיה בקטמנדו.
נפאל ומלזיה מקיימות שיתוף פעולה מסחרי וכלכלי:
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לנפאל הגיעה לסך 70.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, מחשבים, גומי, מקרנים, נחושת ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מנפאל למלזיה הגיעה לסך 2.61 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר טבק מעובד, פסטה, תה ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לנפאל הגיעה לסך 54.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, מחשבים, טלפונים, נחושת, עץ מעובד ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מנפאל למלזיה הגיעה לסך 2.08 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר פסטה, טבק מעובד, בגדים ועוד.
נפאל מיוצגת במלזיה על ידי קונסוליה כללית בסלנגור ושגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
מלזיה מיוצגת בנפאל על ידי שגרירות בקטמנדו, בירת נפאל.
יחסי מלזיה–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים בין פדרציית מלזיה לבין הממלכה הערבית הסעודית.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בתחילת 1960. מאז כינון היחסים, המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים.
מאז פתיחת השגרירויות, היחסים בין המדינות נשארו טובים.
המלך הסעודי, פייסל בן עבד-אלעזיז בן עבד-אלרחמן, ביקר לראשונה במלזיה בקיץ 1970. כמו כן, המלך עבדאללה ביקר במלזיה בסוף ינואר 2006. בתחילת 2017, ביקר סלמאן מלך ערב הסעודית במלזיה על מנת לפתח את הקשרים הכלכליים בין המדינות.
ערב הסעודית היא שותפת הסחר השנייה בגדולה במזרח התיכון של מלזיה.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לערב הסעודית הגיעה לסך 1.15 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מקרנים, מחשבים, טלפונים, צינורות נחושת, דיו, שמן דקלים, מרגרינה ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מערב הסעודית למלזיה הגיעה לסך 1.9 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מוצרי פלסטיק, נפט גולמי, נפט מזוקק, אלומיניום ועוד.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לערב הסעודית הגיעה לסך 1.3 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, מקרנים, דיו, טלפונים, מחשבים, מזגנים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מערב הסעודית למלזיה הגיעה לסך 2.64 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מוצרי פלסטיק, נפט גולמי, אלומיניום, נפט מזוקק ועוד.
מלזיה מיוצגת בערב הסעודית על ידי קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בג'דה ועל ידי שגרירות בריאד, בירת ערב הסעודית.
ערב הסעודית מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה-ניגריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-1965. היחסים בין המדינות מבוססים על שיתוף פעולה בתחומי הכלכלה והמסחר.
ניגריה היא המדינה בעלת מספר הסטודנטים הגבוה ביותר שלומדים במלזיה ביבשת אפריקה.
כמו כן, מלזיה היא גם שותפת הסחר השנייה בגודלה באפריקה.
שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה כלכלי נרחב:
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לניגריה הגיעה לסך 708 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט מזוקק, שמן דקלים, קופסאות פלסטיק, סבון, מכונות כביסה ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מניגריה למלזיה הגיעה לסך 83.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט מזוקק, עופרות, פולי קקאו ועוד.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לניגריה הגיעה לסך 914 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר סבון, נפט מזוקק, שמן דקלים, לתת ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מניגריה למלזיה הגיעה לסך 213 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר עופרות, נפט מזוקק, פולי קקאו ועוד.
מלזיה מיוצגת בניגריה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה באבוג'ה, בירת ניגריה.
ניגריה מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה–נאורו הם היחסים הבילטרליים שבין פדרציית מלזיה לבין נאורו.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לנאורו הגיעה לסך 342 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מים בטעמים, מיץ פירות ועוד.
לעומת זאת, נאורו לא ייצאה למלזיה אף סחורה באותה שנה.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לנאורו הגיעה לסך 263 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר סוכר, מים, מים בטעמים, מחשבים ועוד.
מלזיה אינה מיוצגת בנאורו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
נאורו אינה מיוצגת במלזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלזיה-פפואה גינאה החדשה הם היחסים הבילטרליים שבין פדרציית מלזיה לבין פפואה גינאה החדשה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-12 ביולי 1975. מאז, המדינות מקיימות קשרים בתחומים מגוונים כגון כלכלה ומסחר.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפפואה גינאה החדשה הגיעה לסך 336 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נייר טואלט, שמן דקלים, מחשבים, בירה, מים בטעמים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מפפואה גינאה החדשה למלזיה הגיעה לסך 159 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שמן דקלים, שמן קוקוס, פולי קקאו, גומי ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לפפואה גינאה החדשה הגיעה לסך 351 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מים בטעמים, טלפונים, מזגנים, מחשבים, שמן דקלים, מוצרי יופי ואיפור ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מפפואה גינאה החדשה למלזיה הגיעה לסך פולי קקאו, שמן דקלים וקוקוס, גומי, קפה, נפט מזוקק ועוד.
פפואה גינאה החדשה מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
מלזיה מיוצגת בפפואה גינאה החדשה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בפורט מורסבי, בירת פפואה גינאה החדשה.
יחסי מלזיה–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הבילטרליים שבין פדרציית מלזיה לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס.
מלזיה מייצאת מדי שנה סחורה בשווי מאות אלפי שקלים אל סנט קיטס ונוויס.
לעומת זאת, סנט קיטס ונוויס כמעט ולא מייצאת סחורה אל מלזיה.
בשנת 2012, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסנט קיטס ונוויס הגיעה לסך 40.2 אלף דולר אמריקאי והיא כללה צבעים מימיים ומגוון מכונות.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסנט קיטס ונוויס למלזיה הגיעה לסך 100 אלף דולר אמריקאי והיא כללה פחמימנים.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסנט קיטס ונוויס הגיעה לסך 80.4 אלף דולר אמריקאי והיא כללה מכסי פלסטיק, גומי, מעגליים חשמליים ועוד.
מלזיה אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סנט קיטס ונוויס אינה מיוצגת במלזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מלזיה-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין פדרציית מלזיה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
בין שתי המדינות נחתמו 3 הסכמים דיפלומטיים:
הסכם על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים - 12 בנובמבר 2003
הסכם למניעת כפל מס - 19 בנובמבר 2009
הסכם בדבר קידום ההשקעות - 27 בספטמבר 2012
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו למלזיה הגיעה לסך 298 דולר בלבד, הסחורה הייתה לא ידועה.
באותה שנה, מלזיה לא ייצאה לסן מרינו אף סחורה.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לסן מרינו הגיעה לסך 54.3 אלף דולר אמריקאי והיא כללה אבקת קקאו (100%).
מלזיה מיוצגת בסן מרינו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסן מרינו, בירת סן מרינו.
סן מרינו מיוצגת במלזיה על ידי קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה.
יחסי מלזיה–מקסיקו הם היחסים הדו-צדדיים בין מלזיה למקסיקו.
שתי המדינות הן חברות בארגון בשיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק.
באוגוסט 1966 נפגשו דיפלומטים ממלזיה ומקסיקו בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית כדי לדון באפשרות לכונן יחסים דיפלומטיים.
ב-27 במרץ 1974 כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות., אך מבלי לפתוח שגרירויות זו אצל זו.
הקשרים עם מלזיה טופלו על ידי מקסיקו משגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה ומלזיה טיפלה בקשריה עם מקסיקו משגרירותה בוושינגטון הבירה.
בשנת 1985 פתחה מקסיקו קונסוליית כבוד בקואלה לומפור.
באוקטובר 1985, לאחר הכתרתו של המלך איסקנדאר מג'והור; שתי המדינות החלו בדיון בפתיחת שגרירויות זו אצל זו.
באוקטובר 1991 פתחה מקסיקו שגרירות בקואלה לומפור ובשנת 1992 פתחה מלזיה שגרירות במקסיקו סיטי.
בספטמבר 1991 ערך ראש הממשלה מאהאטיר מוחמד ביקור רשמי במקסיקו, שהיה ביקור ראשון של ראש המדינה המלזי במקסיקו.
במהלך ביקורו במקסיקו נחתמו כמה הסכמים בין שתי המדינות, ובמיוחד התמיכה של מלזיה במקסיקו להצטרף לשיתוף פעולה כלכלי-אסייתי-פסיפיק.
בנובמבר 1998 ביקר נשיא מקסיקו ארנסטו סדייו במלזיה כדי להשתתף בוועידת ה-APEC העשירית שהתקיימה בקואלה לומפור.
באוקטובר 2002 ביקר סגן ראש הממשלה עבדאללה אחמד בדאווי בלוס קאבוס, מקסיקו, כדי להשתתף בוועידת ה-APEC ה-14.
בשנת 2014 חגגו שתי המדינות 40 שנה ליחסים דיפלומטיים.
שתי המדינות פעלו בצמוד כחברות מייסדות בשותפות הטראנס-פסיפית.
ביקורים רמי דרג ממלזיה למקסיקו
ראש הממשלה מאהאטיר מוחמד (1991)
סגן ראש הממשלה עבדאללה אחמד בדאווי (2002)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו למלזיה
תת-שר החוץ לורדס ארנדה (2009)
שרת החוץ פטריסיה אספינוסה קנטיאנו (2010)
תת-שר החוץ קרלוס דה איקסה (2016)
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם על שיתוף פעולה משותף בין חברות מלזיות ומקסיקניות לזיקוק שמן דקלים (1991); הסכם תובלה אווירית (1992); הסכם בדבר תשלומי אשראי והדדיות בין בנק נגארה מלזיה לבנק מקסיקו (1991); מזכר הבנות בשיתוף פעולה בטלקומוניקציה (1994) ומזכר הבנות בשיתוף פעולה חקלאי (1994).
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות בכ-9 מיליארד דולר.
הייצוא העיקרי של מלזיה למקסיקו כולל: מעגלים אלקטרוניים משולבים, טלפונים ומחשבים.
הייצוא העיקרי של מקסיקו למלזיה כולל: טלפונים; מכוניות למטרות תיירות; מיוצר מברזל ופלדה.
חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ו-Gruma פועלות במלזיה.
קיימות 22 חברות מלזיות שפועלות במקסיקו.
מלזיה היא אחת השותפות העיקריות לייבוא של מקסיקו, ומאז 1992 שתי המדינות הפכו לשותפות ביחסי סחר.
מקסיקו עסקה בתחומים רבים של עסקים עם מלזיה, בעיקר בתחום החינוך ומלזיה הייתה מתכננת לנהל עסקים נוספים עם מקסיקו במסגרת השותפות הטראנס-פסיפית (TPP).
מלזיה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–מצרים הם קשרי חוץ בין מצרים למלזיה.
שתי המדינות נהנו מיחסים טובים מאז 1957 בגלל סטודנטים מלזים רבים שלמדו באוניברסיטת אל-אזהר.
בשנת 1979 ביקר הנשיא חוסני מובארכ בביקור רשמי במלזיה (כסגן נשיא דאז), ואילו באפריל 2003 ערך ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, ביקור עבודה במצרים.
לפני הקמת השגרירות המלזית בשנת 1960, הוקמה בשנת 1930 אגודה מלאית במצרים, כאשר מטה האגודה היה מתנה מאת נשיא מצרים הראשון גמאל עבד אל נאצר בשנת 1959. מאז היו היחסים הדו-צדדיים בין המדינות טובים.
ההשקעה העיקרית של מלזיה במצרים היא בתחום הגז שמופעל על ידי פטרונאס.
נכון לעכשיו, שתי המדינות נמצאות בתהליך להרחבת שיתוף הפעולה הכלכלי.
כמו כן תוכנן להיפתח מרכז סחר מלזי ולהקים ועדת סחר משותפת.
בין המדינות נחתם גם הסכם לשיתוף פעולה כלכלי בנושא השקעות משותפות והעצמת היחסים הכלכליים בין המדינות המתפתחות כל הזמן.
בספטמבר 2012, מלזיה, באמצעות שר החוץ שלה, ומצרים, באמצעות מוחמד כאמל עמר, הסכימו להגביר את הסחר וההשקעות הדו-צדדיים, כמו גם בתחום הטכנולוגיה והאנרגיה במהלך העצרת הכללית של האומות המאוחדות בעיר ניו יורק.
שתי המדינות גם הסכימו לערוך ביקורי חילופי של שרי המסחר שלהם.
כאמל עמר הביע את כוונתה של מצרים ללמוד ממלזיה בכוונה לפתח את הסוציו-כלכלה והפוליטיקה במדינה.
מלזיה מוכנה לחלוק את חוויותיה בהאצת התפתחותה של המדינה.
במגזר הפרטי, הן מלזיה והן מצרים הקימו קבוצות עבודה ספציפיות שיפעלו לדיון וטיפול בכל נושא הנוגע לסקטור הפרטי של שתי המדינות, הכולל את תקני ההל, פעילויות הערכת התאמה, שיתוף פעולה של עסקים קטנים ובינוניים וסימני מסחר.
מצרים מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
מלזיה מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר.
יחסי מלזיה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין מלזיה לניו זילנד.
שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי ומלזיה חשובה לניו זילנד מסיבות אסטרטגיות, פוליטיות וכלכליות, כאשר מנהיגי שתי המדינות היו מעורבים בביקורים תכופים כדי לשפר את יחסיהן.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין מלזיה לניו זילנד כוננו ב-25 בספטמבר 1957, כאשר מלזיה נותרה אחת השותפות הוותיקות ביותר של ניו זילנד בדרום-מזרח אסיה.
כוח ההגנה הניו זילנדי (NZDF) שמר על נוכחותו מאז שנות ה-50 למאבק לצד בעלות בריתו מפני איום הקומוניזם במצב החירום המלאי, החירום המלאי השני ובמרד הקומוניסטי בסרוואק.
בעקבות הקמתה של הפדרציה המלזית, הגנה ה-NZDF גם על מלאיה הבריטית ועל בורנאו מפני ההסתננות הצבאית האינדונזית.
היחסים בין שתי המדינות חזקים מאחר שקשרים עסקיים במלזיה היו מהמשפיעים באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) והידועים ביותר בקרב הניו זילנדים.
בשנת 2005 החלו שתי המדינות לכונן הסכם סחר חופשי.
בשנת 2012, מלזיה הייתה שותפת הסחר השמינית בגודלה של ניו זילנד עם יצוא מלזי הכולל ציוד נפט, מחשבים וטלוויזיות שמן דקלים בשווי 1.84 מיליון דולר ניו זילנדי ואילו היצוא הניו זילנדי גבוה בהרבה להסתכם ב-888 מיליון דולר ניו זילנדי המורכב ממוצרי חלב, בשר וגרוטאות מתכת.
הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות נחתם לתוקף ב-26 באוקטובר 2009 בקואלה לומפור.
לחברות ניו זילנדיות רבות יש את מטה משמעותי במלזיה בעיקר בתחומי מזון, טלקומוניקציה ותקשורת, כמו כן ניו זילנד קוראת למשקיעים מלזיים רבים יותר להשקיע בניו זילנד.
המסחר הדו-צדדי הכולל בין שתי המדינות בשנת 2016 הסתכם ב-1.42 מיליארד דולר כאשר היצוא הסתכם ב-730 מיליון דולר, בעוד היבוא הסתכם ב-680 מיליון דולר.
בשנת 2017, שתי המדינות הביעו את התעניינותן בהרחבת שיתוף הפעולה בתחומי התקשוב והתעשייה.
באותה שנה, היחסים הכלכליים של ניו זילנד עם מלזיה החלו גם בתחומים אחרים כמו מזון (בעיקר מוצרי מחלבות) ומשקאות ושתי המדינות הודיעו על כוונתן לטפח קשרים עסקיים ותרבותיים חזקים יותר ביניהן.
חילופי תרבות בין המאורים לילידים במדינת סבה במלזיה נערכו בקוטה קינבאלו.
ניו זילנד גם קיבלה קבוצה של 15 נציגים ממדינת סראוואק במלזיה לישיבה שהתקיימה באפריל 2019 כדי לשתף ולדון באינטרסים משותפים ושיתוף פעולה משותף.
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מיוצגים גם על ידי הסכם הסחר החופשי מלזיה–ניו זילנד.
במסגרת תוכנית קולומבו, מספר גדול של סטודנטים מלזיים המשיכו את לימודיהם בניו זילנד.
ניו זילנד פועלת למשוך יותר סטודנטים ממלזיה כחלק מהמאמצים במדינה לקדם אותה כבחירה ראשונה ללימודי חוץ.
הסכם לשיתוף פעולה להשכלה גבוהה נחתם בין שתי המדינות בשנת 2013. בשנת 2019 מתחזקים יחסי השכלה נוספים בין ניו זילנד למדינת סארוואק במלזיה.
כחלק מברית הגנת חמש המעצמות, ניו זילנד ממלאת תפקיד מפתח בתרגילים הצבאיים התכופים בין המדינות המעורבות.
בשנת 2014, דיפלומט מלזי בשם מוחמד ריזלמן איסמעיל נעצר על ידי משטרת ניו זילנד והואשם בפריצה ותקיפה בכוונה לאנוס לאחר שלטענתו עקב אחר אישה בת 21, טניה בילינגסלי לביתה.
מלזיה מחזיקה בניו זילנד נציבות עליונה בוולינגטון.
ניו זילנד מחזיקה במלזיה נציבות עליונה בקואלה לומפור.
יחסי מלזיה–סין הם יחסי החוץ בין מלזיה וסין.
שתי המדינות מעורבות בסכסוך בים סין הדרומי, אשר בתקופה האחרונה גרמו לחיכוכים מסוימים, בעיקר ממלזיה.
סקר שנערך על ידי מרכז המחקר פיו בשנת 2014 הראה כי 66% מהמלזים מודאגים כי סכסוכים טריטוריאליים בין סין למדינות שכנות עלולים להוביל לסכסוך צבאי.
עם זאת, מהצד הכלכלי, סקר שערך מרכז מרדקה בשנת 2017 גילה כי 70% מהמלזים תמכו בנוכחות סין ובהשקעותיה במדינה.
בביקורו בסין בנובמבר 2016 הודיע ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, כי הקשרים בין שתי המדינות "אמורים להגיע לשיאים חדשים" לאחר ששתי המדינות חתמו על סדרת הסכמים בנושא אנרגיה והגנה.
זה כלל חתימה על 14 הסכמים בשווי 34.7 מיליון דולר.
מלחים קונלונים או מלאיים היו ידועים בסין במאה השלישית לפני הספירה, וישנן עדויות שהחלו להתיישב לאורך חופי מזרח אפריקה במאה הראשונה לספירה.
בתקופת האימפריה הרומית היו קהילות קבועות של אנשים דוברי מלאו-פולינזית על חופי מדגסקר, שם הם נשארו עד היום.
ברשומות הסיניות מהמאות החמישית והשישית לספירה מציינים כי מוצרים נשלחו בספינות "קונלון", המתייחסות ככל הנראה לספינות ימיות בדרום-מזרח אסיה.
עד המאה השביעית, המונח "קונלון" התייחס במיוחד לאנשי החוף באזור המלאי.
במאה התשיעית, ב Yiqiejing yingyi (815), Hui-Lin מציין כי kunlun bo (ספינות מלאית) הגיעו באופן קבוע למפרץ טונקין ולאורך חוף סין הדרומי-מזרחי.
יחסי השושלות הסיניות עם ארכיפלג מלאי
ברית מינג עם סולטנות מלאקה
הסולטנות של מלאקה הפכה מרצונה למדינה פרוטקטורית הכפופה לשושלת מינג הסינית, שהגנה בכוח צבאי על מלאקה מפני אויביה, ואפשרה לסולטנות המוסלמית לשגשג.
הסינים הרחיקו את סיאם ומג'פהיט מכיבוש מלאקה, ועסקו גם במלחמה נגד פורטוגל בגין כיבוש מלאקה.
על פי תיעוד היומנים, בזמן שפרמסווארה ייסד את מלאקה, המדינה הותקפה לעיתים קרובות על ידי האויבים הוותיקים מג'פהיט והיריבים מאזור צפון מלאקה, ממלכת איוטאיה.