tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ישראל הדהימה כשהביסה את צבאות מצרים, סוריה וירדן, השמידה את חילות האוויר שלהם תוך מספר ימים והכפילה את השטח שבשליטתה פי ארבעה ויותר – במהלך המלחמה ישראל כבשה את חצי האי סיני, את רמת הגולן, את רצועת עזה ואת הגדה המערבית, ושחררה את ירושלים לרבות העיר העתיקה.
השיפור הכלכלי שחל לאחר המלחמה תרם אף הוא לתחושת האופוריה במדינה היהודית.
רבים, בעיקר בקרב הציונות הדתית, דיברו על השיבה ל"נחלת אבות" בירושלים העתיקה ובערים אחרות.
קו הפסקת האש החדש כונה "הקו הסגול".
בעקבות המלחמה הפך "הקו הירוק" לגבול אדמיניסטרטיבי בין שטחים הנתונים למרות ישראל.
החוק הישראלי חל על השטחים שבתוך הקו הירוק, וכן על החלק המזרחי של ירושלים (שאוחד עם החלק המערבי) ועל רמת הגולן (מאז 1981).
רוב השטחים שמחוץ ל"קו הירוק" כפופים לממשל מיוחד.
ב-1968 הצוללת הישראלית אח"י דקר, אשר עשתה דרכה מנמל פורטסמות' באנגליה לנמל חיל הים בחיפה ועליה 69 אנשי צוות, טובעת בדרכה לישראל.
רק לאחר כ-30 שנה של חיפושים חוזרים ונשנים, עם עזרה מכוחות בין-לאומיים בהיקף חסר תקדים, נמצא גוף הצוללת בין כרתים לבין קפריסין ב-28 במאי 1999.
ב-2 במאי 1968 מתחיל השידור הציבורי של ישראל (הערוץ הראשון), עם הצגתו של מצעד צה"ל ביום העצמאות בשידור חי.
סרטים ישראלים בולטים שיצאו במהלך העשור: סאלח שבתי, תעלת בלאומילך, הוא הלך בשדות, שני קוני למל, ארבינקא, שלושה ימים וילד, השכונה שלנו, אלדורדו, כל ממזר מלך, טוביה ושבע בנותיו
תוכניות וסדרות טלוויזיה בולטות מישראל שעלו לשידור במהלך העשור: מבט (1968), מבט ספורט (1968), סמי וסוסו (1969).
ספרים בולטים מישראל שיצאו לראשונה לשווקים במהלך העשור: שרה, גיבורת ניל"י, הבכור לבית אב"י, אליעזר והגזר, מיכאל שלי, המפוזר מכפר אז"ר, אורי, העבד, אדם בן כלב
שנות ה-80 היא סדרת טלוויזיה קומית-סאטירית ישראלית, שיצרו האחים שלום אסייג ומני אסייג בשיתוף עם ליאור פריד ועלתה לשידור ב-10 באוקטובר 2013. הסדרה שודרה לראשונה בזכיינית ערוץ 2 "רשת" ועם סגירתו של זה המשיכה הסדרה להיות משודרת ברשת 13 עד לסיומה ב-20 באוגוסט 2020, בו שודר הפרק האחרון של הסדרה.
הסדרה, שצילומיה התקיימו ברמלה, לוד, חיפה, נתניה, חולון, נצר סרני, גבעת ברנר ובמושב בניה, מתארת את תקופת נעוריו של שלום אסייג, ומציגה בצורה קומית את החברה שאפיינה את ישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20. בין היתר היא עוסקת בתוצאותיה של מדיניות כור ההיתוך של מדינת ישראל בין העדות.
ביוני 2020 הוכרז רשמית כי הסדרה תגיע לסיומה עם עונתה החמישית, אחרי כשבע שנים.
באוגוסט פרסם אסייג שתופק סדרת המשך: "שנות ה-90".
זו עלתה ב-17 בפברואר 2022 וממשיכה את עלילות הדמויות בשנות ה-90. ב-5 באוקטובר 2020 נודע כי מני אסייג פרש מכתיבת המשך הסדרה ואת מקומו יתפוס אחיינו דניאל אסייג.
בספטמבר 2019 הוכרז כי סרט קולנוע רשמי המבוסס על הסדרה עתיד לצאת לאקרנים במהלך קיץ 2020. קיומו של הסרט נתלה בגיוס תקציב מקרב מעריצי הסדרה, לאור בחירת יוצריה שלא לפנות לקרנות הקולנוע בבקשת תמיכה.
בסופו של דבר הסרט הופק על ידי קרנות קולנוע והיה מבוסס על סדרת ההמשך, כאשר הוא נקרא "ההילולה".
בסופו של דבר הסרט "ההילולה" יצא ביולי 2023 וזכה להצלחה רבה.
סרט המשכון יצא לאקרנים ביוני 2025 בשם "ההילולה 2 – החתונה".
הסדרה עוסקת בצורה הומוריסטית בנעוריו של הקומיקאי שלום אסייג ומשפחתו, החיה בשנות ה-80 בטירת כרמל.
העיר קולטת העלייה מנקזת לסיפור את בני העדות השונות, על כל הסטיגמות של העיר (כמו "עיר של ערסים").
הסדרה מתארת את נעוריו של אסייג, את משפחתו, שכניו וחבריו.
בסדרה מוצגות דמויות מעליות שונות.
ההורים במשפחת אסייג, פרוספר וליליאן, עלו ממרוקו.
שכניהם הם משפחת עולים מן הקווקז, ומנהל המתנ"ס המקומי ממוצא הודי.
אחיו של פרוספר התגורר בצרפת ועלה לישראל עם אשתו ובתו.
חלק מהדמויות מדברות במבטא האופייני למקום היוולדן.
גידי בודנהיימר הצבר מהכרמל נישא לאילנה בת משפחת אסייג, ונאלץ להתגורר בעל כורחו בביתם.
הוא זוכה לכינוי "פריזר", ופרוספר מזכיר תדירות את מוצאו האשכנזי.
בסדרה מוצגים פערים בין קבוצות שונות בחברה.
כן מודגשים פערים חברתיים, בין היתר בין טירת כרמל כעיירת פיתוח חמה ומלוכדת, לקיבוץ הסמוך המייצג את בני האליטה האשכנזית, נצר לעליות שלפני קום המדינה.
כן מודגשים יחסי מזרחים–אשכנזים ומסורת מול חילוניות.
פרוספר אסייג (שלום אסייג): בן 50 בתחילת הסדרה.
עלה לישראל ממרוקו, שם עבד כחייט.
בישראל עבד כצבע ומונה לרב של בית הכנסת.
נוטה להפליג בשבחים על החיים במרוקו.
ליליאן אסייג (אוולין הגואל): בת 45 בתחילת הסדרה.
נשואה לפרוספר ואם לשמונה ילדים: מוריס, אתי, מטילדה, אילנה, ציון, אלי, שלום ומני.
עקרת בית, מוצגת כטובת לב ותמימה.
נחשבת לדמות המייצגת את האישה המרוקאית הממוצעת.
שלום אסייג (דניאל אסייג): דמותו הצעירה של שלום אסייג, בן 15 בתחילת הסדרה.
למד בבית הספר "שיפמן", אך בשל חוסר הצלחתו בלימודיו נאלץ לעבור לבית הספר "אריאל" הממלכתי-דתי.
שאיפתו הגדולה היא להיות בדרן.
מנחם (מני) אסייג (עדי אלון): בן 14 בתחילת הסדרה.
אחיהם הקטן של אילנה ושלום.
דודם של ליאור ושירן, בשונה משלום, מני הוא תלמיד מצטיין ומהווה מקור גאווה להוריו, אך לעיתים נגרר אחר אחיו.
אילנה אסייג-בודנהיימר (שרלין חזיזה): בת 25 בתחילת הסדרה.
אחותם הגדולה של שלום ומני.
נשואה לגידי, ולשניים שני ילדים.
בחורה נחמדה שאוהבת את בנה ובעלה ומרבה לשתף פעולה איתו.
בעונה הרביעית היא וגידי מצליחים להיכנס להריון שני ובסוף העונה יולדת בת בשם שירן.
בעונה החמישית אילנה נמצאת בהריון שלישי עם בן.
בעונה 5 מדגמנת לפרסומת של תפארת הערק.
גידי בודנהיימר (עפר שכטר): בן 28 בתחילת הסדרה.
גדל בכרמל שבחיפה למשפחה בורגנית ובעל תואר ראשון בפילוסופיה.
מקיים יחסי אהבה-שנאה עם משפחת אסייג, המכנה אותו "פריזר" והוא מרבה להתנשא.
מהווה אנטיתזה למשפחת אסייג המסורתית-מזרחית, במוצאו, בהיותו אתאיסט, השכלתו הגבוהה ובעמדותיו הפוליטיות (תומך המערך לעומת אסייג הליכודניק).
מתקשה להחזיק במקום עבודה, ומחליף עבודות לרוב, מאוהב בסתר בקלודין.
ליאור בודנהיימר (פול\מרטין גוגיסיאן\אושר אסייג): הבן התינוק (הילד החל מהעונה הרביעית) של גידי ואילנה, פרוספר נוהג לכנות אותו "פרוספר של סבא".
דמותו מבוססת על התסריטאי ליאור פריד (השותף של מני ושלום אסייג לכתיבת הסדרה).
שירן בודנהיימר (עונה 5): בתם התינוקת של גידי ואילנה ואחותו של ליאור.
בבר "המגזימן" כהן (חן מזרחי) (עונות 2–5): בעלה של מטילדה, עובד בשיווק ודאג לשווק את הקלטות של שלום כבדרן.
פתח יחד עם סיני את חנותם הלא כל כך מצליחה "הכל לבית".
לפני כן עבד כנהג הסעות.
בעונה הרביעית פותח עם סיני דוכן פיס.
מטילדה אסייג-כהן (כרמל ג'יבלי) (עונות 2–3): הבת הגדולה של פרוספר וליליאן.
היא הקופאית של החנות "הכול לבית" שאותה ניהלו בבר בעלה וסיני גיסה.
סיני (צחי לב) (עונות 2–5): חתנו של פרוספר ובעלה של אתי.
בחור עצבני ושמן ממוצא עיראקי המרבה לדבר ולקלל בערבית עיראקית במבטא עיראקי כבד.
ניהל עם בבר את חנות הכלים "הכל לבית".
בעונה הרביעית פותח עם בבר דוכן פיס.
בעונה החמישית הופך להיות השותף של דדה ודודו, וכן גם מונה להיות המנהל של בית הקשיש הראשון בטירת כרמל.
אתי אסייג (קרן שושן מרציאנו) (עונות 3–4): אחותם הגדולה של שלום ומני ואשתו של סיני.
עמרן אסייג (אבי טולדנו) (עונות 3–5): האח הבכור והשרירי של פרוספר, בעלה של אסתר ואביה של קלודין.
גר בעיר מרסיי, מלמד קראטה, עד לעונה הרביעית בה סוגרים לו את החוג.
בעונה הרביעית עולה לארץ יחד עם בתו קלודין והופך לדמות קבועה.
קלודין אסייג (מירי בוהדנה) (עונה 4–5): בת 34 בעונה הרביעית.
בת דודה של שלום ומני.
יפת תואר, עולה חדשה מצרפת.
עלתה לארץ יחד עם עמרן אסייג.
בבואה לארץ היא גרמה למספר נכבד של גברים להתאהב בה, כולל גברים נשואים.
בהמשך, פרוספר עוזר לה להשתלב ולמצוא עבודה אצל פיטוסי, אך התפטרה לאחר שהוטרדה על ידיו.
בהמשך יצאה עם גבי העבריין.
בעונה 5 התקבלה לפרסומת למשקה ערק, אך ברגע האחרון אילנה החליפה אותה.
אסתר אסייג: אשתו של עמרן ואמא של קלודין, לא הסכימה בהתחלה לעלות לארץ אך לבסוף עלתה בזכות ליליאן.
מרדוש (אברהם סלקטר) (עונות 2–5): אחיה של ליליאן.
עוסק בגירוש "עין רעה" מתואר כבעל כוחות על טבעיים.
גירש ממורדי אחיינו של מרסל הספר של טירה את הפחד לצאת מהבית שקרה מאירוע טראומתי (שור רדף אחריו).
פנינה בודנהיימר (נירה רבינוביץ') (עונה 2): אמא של גידי והבת של הניה.
שמואל בודנהיימר (אילן דר) (עונה 2): אבא של גידי.
מירה בודנהיימר (עידית נוידרפר) (עונה 2): אחותו של גידי.
רוצה את דירתה של סבתה בכל מחיר.
הניה (שושיק שני) (עונה 2): סבתא של גידי.
נחצ'ה (יוסי סגל) (עונה 4): סבו של גידי.
הוצג כמי שהיה במחנה ההשמדה של איוואן האיום ולכן כועס על יורם שפטל שייצג אותו.
ציון ואלי אסייג (דורון ביטון ועידן בן דוד) (עונה 2): הבנים החיילים של פרוספר וליליאן, משרתים בחיל האוויר ומדברים בעיקר על מטוסים.
מוריס אסייג (עונה 2): הבן הבכור של פרוספר וליליאן, נשוי לעדנה.
עדנה אסייג (עונה 2): אשתו של מוריס, מתרגשת מהכל.
שמחה ומסודי אסייג (עונה 3): האחיות של פרוספר.
יעקב "קוקו" עובדיה (יגאל עדיקא): בן 52 בתחילת הסדרה.
השכן של ליליאן ופרוספר אסייג, נשוי לרשל ואביו של פרדי.
מכונה "קוקו הדבע" בגלל היותו טיפש.
מהעונה השלישית יושב עם פרוספר, מרסל ורבי מאיר לשחק קלפים תוך כדי ניהול שיחה.
בעונה הראשונה בגלל ריב עם רשל, ניסה להתאבד.
בעונה החמישית מתחיל לעבוד עם בנו פרדי באוטו זבל.
בסוף הסדרה מקים מפעל גזוז ביתי.
רשל עובדיה (טוויטו) (יפה לוי): אשתו של קוקו, אמו של פרדי וחברה טובה של ליליאן.
מנצלת תמיד את ליליאן ולוקחת ממנה כל הזמן מוצרי מזון במקום לקנות בעצמה.
פרדי "פלאברה" עובדיה (רמי קאשי): בנם הטיפש של רשל וקוקו, וחבר של מני ושלום אסייג.
התחיל בעונה השלישית לעבוד עם מורדי באוטו גלידה.
ובעונה הרביעית עובד בקיוסק הנייד של מורדי ("ממלכת הסוכר של מורדי").
יוצא עם אניטה ובסוף העונה הרביעית הוא מתחתן איתה.
בעונה החמישית עובד בתור סבל בסופרמרקט המקומי, ובהמשך עם אביו קוקו באוטו זבל.
בסוף העונה החמישית נולדו לו ולאניטה בן בכור.
אניטה לייבוביץ'-עובדיה (מיכל גבריאלוב) (עונה 4–5): בתו של מנדל הרומני.
יוצאת עם פרדי ובסוף העונה הרביעית מתחתנת איתו.
בעונה החמישית צוין שהיא עברה לגור אצלם לאחר החתונה.
בסוף העונה החמישית נולד בנה הבכור חבקוק.
מנדל לייבוביץ (יוסי וידר) (עונה 4–5): שומר בית הספר "אריאל", רגוע ושלו יחסית לביתו.
בעונה החמישית מתחיל פרק ב' בחייו, בפרק אחר באותה עונה מתגלה שהוא בעל ידע נרחב, ואף עובר השתלת כליה.
ארמון טוויטו (חיים זנאתי) (עונה 1): אחיה של רשל, שהתחפש לבחור עשיר ממונטריאול, אך למעשה הוא עובד ניקיון פשוט בסופרמרקט.
חבקוק עובדיה (עונה 5): בנם של פרדי ואניטה שנולד בסוף העונה החמישית, נקרא על שם ספר חבקוק שפרדי נשבע בו.
ישראל כהן (יעקב כהן) (עונה 1): הרב של בית הכנסת "שערי תשובה".
מרבה לדאוג למעשר לבית הכנסת.
כאשר באים לנשק את ידו הוא מבריח אותה במהירות.
בפרק הראשון של העונה השנייה מקבל שבץ מוחי ומשפחתו עוברת לתל אביב.
לדירתו נכנס רבי מאיר אוחנה וילדיו חנה ומורדי.
מזל (פלורה סעדה) (עונה 1): אשתו של הרב כהן.
יושבת עם ליליאן ורשל בפרלמנט ריכולין.
עוברת בתחילת העונה השנייה לתל אביב.
יצחק (יאיר שטרן) (עונה 1): בנם של מזל ושל הרב כהן, חולה אסתמה, וממחלתו בא כינויו.
בגלל מחלתו אסור לו לצחוק.
אורלי פינטו (יסמין קולודרו) (עונה 1): ביתם של מזל ושל הרב כהן.
מתקשה ללדת עקב מחלת הסוכרת בה היא לוקה.
עקיבא פינטו (עונה 1): בעלה של אורלי, שמשתמט מצה"ל.
ממוקה חונדיאשווילי (גרא סנדלר): בעל חנות מכולת שכונתית, ובנו של שליקו.
בעל מזג חם וחשיבה ברמה נמוכה.
ויטלי כופה עליו חתונה עם בתו ארזו שילדה לו את ויצ'ליקו (הלחם השמות ויטלי ושליקו).
מקלל אנשים בקריאה "כלב בן כלב", שר שירים ישראלים תוך עיוות מילותיהם וגם נשבע רבות בסבתו מיזולדה.
נוהג להגיד "תבוא מחר בעוד יומיים" ונותן אחריו הסבר לא מספק.
שליקו חונדיאשווילי (רומן שמחייב) (עונות 1–2): אביו של ממוקה ואחיה הגדול של אירמה והבעלים של חנות המכולת השכונתית, בה הוא מוכר יחד עם בנו.
(הדמות לא משתתפת בעונה השלישית בעקבות רצח רומן שמחייב, שגילם אותה, בינואר 2015. היעדרותו הוסברה בסדרה בכך שהגשים חלום ופתח חנות תכשיטים בבלגיה.
הפרק הראשון של העונה השנייה הוקדש לזכרו).
ויטאלי יושבייב (חי דוידוב): עולה חדש מהקווקז, שמרן.
חבר טוב מאוד של משפחת אסייג.
בעונה 3 מצטרף לממוקה לעבודה במכולת והשניים רבים תוך ניהול המקום, מאיים על אנשים תוך כדי הנפת היד על פניו ומציע לכולם משקאות אלכוהול שהוא מכין בעצמו.
פרידה יושבייב (סיוון אטנר): אשתו של ויטלי ואמא של ארזו.
עולה חדשה מהקווקז, רגועה ונחמדה יותר מבעלה.
ובדומה לו מדברת בעברית משובשת.
ארזו יושבייב-חונדיאשווילי (נטלי אליעזרוב): בתם של ויטלי ופרידה, שעלתה עמם מהקווקז.
נישאה בסוף העונה הראשונה לממוקה ויולדת לו את ויצ'ליקו.
ויצ'ליקו חונדיאשווילי (עונות 3–5): הבן התינוק של ארזו וממוקה שנולד בסוף העונה השנייה.
שמו נבחר כפשרה בין סביו - השם הוא הלחם בסיסים של ויטלי ושליקו.
בעונה הרביעית חוגג יום הולדת שלוש.
אירמה חונדיאשווילי (ענבל גלאם) (עונות 2–5): אחותו הקטנה של שליקו בתה של מיזולדה ודודה של ממוקה.
עובדת ב"בית העוגה" של פיטוסי ובעבר במכולת של ממוקה עד שפוטרה.
בעונה הרביעית חוזרת לעבוד בבית העוגה של פיטוסי ומתאהבת בו, אך הוא אינו נענה לחיזוריה.
בעונה החמישית מכשפת את פיטוסי, בעזרת מרדוש, אשר מתאהב בה בעקבותיו, ובהמשך מתארסת לו.
מיזולדה חונדיאשוולי (נינה בקייבה): סבתו של ממוקה ואימם של שליקו ואירמה.
ממוקה מחזיק תמונה שלה ליד הקופה ונוהג לנקות אותה בכל פעם שהוא מזכיר את שמה.
חנוכה יושבייב (יהורם ביטון) (עונות 1–2): בנו של ויטלי.
לא מדבר הרבה אך דובר עברית רהוטה בהשוואה למשפחה.
נוגזר חונדיאשוולי (אייל אנדור קורן) (עונות 2–3): אחיו הקטן של שליקו, מורה לספורט, אחראי משמעת בבית ספר "אריאל" וסגנה של ברכה המנהלת.
נוטה להעניש את תלמידיו בעמידה לכיוון השמש, "פרצוף לשמש".
יהושע 'שוקי' חלבי (הרצל טובי): העבריין השכונתי והמסוכן והבעלים של הכבלים הפיראטיים בשכונה.
היחידים שהוא מכבד ומעריך הם פרוספר וליליאן אסייג.
המשטרה מנסה לתפוס אותו אך תושבי השכונה מפחדים "להלשין" עליו.
בעונה הרביעית חזר בתשובה והפסיק להיות עבריין, אך עדיין בעסקי הכבלים הפיראטיים.
בעונה השנייה נשפט לשנתיים מאסר, אך שוחרר כעבור זמן קצר לאור חנינה של נשיא המדינה חיים הרצוג, לאסירים שנשפטו לזמן קצר.
חיה חלבי (פולי סלונים): אשתו של שוקי חלבי.
במהלך העונה הרביעית נאלצת להיות בשמירת הריון בהוראת הרופא ובסוף העונה הרביעית יולדת בן בלידת בית.
ששי חלבי (גיא נטף/שחר פרחי): בן 12 בתחילת הסדרה.
הרבה יותר נחמד וחברותי מהוריו, מנסה להתנער מתווית הפושע שהודבקה לו בגלל אביו ולא מוצלח בשום דבר.
בעונה החמישית החל לנגן במערכת תופים.
אושרית בוהדנה (דלית זריהן) (עונה 3): אחייניתו של שוקי חלבי הנוטה להשגיח עליה.
שלום יצא איתה ובהמשך היא נבחרה לתחרות מלכת היופי, לטובת אטארי עבור ששי.
מרסל אוחנה (אריק משעלי): ספר שכונתי, עשיר, קמצן וחלקלק, נוהג לרכל ולהלשין רבות, יריבו המושבע של פרוספר אסייג ומנסה להכשיל אותו כל הזמן, ללא הצלחה.
מגדיר עצמו כספר הטוב ביותר בטירה אף על פי היותו הספר היחיד בטירה, נשוי למרים.
מאיר אוחנה (מוטי בן ישי) (עונות 2–5): אחיו של מרסל ואביהם של מורדי וחנה, אשר גרים עמו בבית למרות גילם המבוגר.
מורדי (מרדכי) "אבועגלה" אוחנה (שלומי קוריאט) (עונות 2–5): בן 40 בעונה השנייה.
בנו הרווק של רבי מאיר.
טיפוס תמהוני, נשי ומוחצן, אשר נוטה להתעמר, לאיים ולקלל הרבה.
בתחילה לא היה יוצא מהבית עקב אירוע טראומטי.
בעקבות טיפול שקיבל ממרדוש, אזר אומץ לצאת מביתו.
הפעיל אוטו גלידה ודוכן ממתקים עם פרדי פלאברה.
חנה "פינצטה" אוחנה (אירית דקל, עונה 2 / שיפי אלוני, עונות 3–5): בת 35 בעונה השנייה.
הבת הממורמרת של רבי מאיר ואחותו של מורדי, מאיימת על אנשים בפינצטה שלה.
בסוף העונה השנייה התארסה לשוקרון השיכור.
ימין "השיכור" שוקרון (אדמונד גיגי): אלכוהוליסט שמכור קשות לערק, עד העונה השלישית היה מסתובב בשכונה בלי בית.
ומאז מאורס לחנה ומתגורר בביתה, ונוהג לומר: "רק אני קובע פה".
בעונה הרביעית נבחר בטעות ללהקת "הצברים" במקום שלום, כאשר רדף אחרי שלום עד לבמה כי גנב לו ערק ושר על הבמה בעת שהיה שיכור, למרות רצונו של עקיבא ששלום ייבחר.
גדי אוחנה (אילן בליטי, עונות 2–3 \ דורון אדמוני, עונות 4–5): בנו של מרסל, בן 15. בעונה הרביעית אביו קנה לו מחשב מסוג קומודור 64 במתנה, אך המחשב נגנב עוד בטרם זכה גדי להשתמש בו, באחד הפרקים נכנס למאסר כאשר מרסל הלשין עליו כי גנב לו כסף.
אהרון גבאי (אילן בליטי): אביו של דדה בית הכנסת "שערי תשובה" וסולד מהתנהגותו העבריינית של בנו.
בסוף הסדרה מוכר את דירתו.
דדה גבאי (צחי חזן): בנו של אהרון גבאי.
חברו של דודו, שלום, מני ופרדי "פלאברה".
נודע כ"הפורץ הטוב ביותר בטירה".
הרב חנניה קורקוס (יאיר פורטל) (עונה 3–5): רב חמדן המחפש דרכים משונות לקבל כסף מהצד.
בעונה הרביעית גם הופך לשכנו של פרוספר.
בעל ידע רב בכלכלה העולמית ובשערי הדולר.
רבקה קורקוס (לינור אברג'יל) (עונות 4–5): אשתו של הרב קורקוס המשמשת כבלנית ומדריכת כלות.
אישה מפחידה המאיימת בפולסא דנורא לעיתים קרובות.
קוללה במהלך העונה על ידי מרדוש מפני שהיא ניסתה לזמן רוחות כדי להרוג את מרדוש.
ללו קורקוס (ניר אסייג) (עונה 5): בנם הגדול של חנניה ורבקה.
יצא בשאלה בעקבות הסרט "משפט הקופים" והספר "מוצא המינים" של צ'ארלס דרווין, לאחר מכן חזר בו.
ניסה לשדוד את הבנק של אילנה מתוך מצוקה והחזיר את הכסף.
טמנו בריהון (ביינה גטהון) (עונות 3–5): אביהם של שרה ואברם ובעלה של מילאנו.
הוא ומשפחתו עלו לארץ במסגרת מבצע משה והשתכנו באתר קראוונים סמוך לטירת כרמל.
בהמשך הופך לחברו של פרוספר.
מכור לגירוד כרטיסי חיש גד.
שרה בריהון (אושרת אינגדשט) (עונה 3): בתם של טמנו ומילאנו ואחותו של אברהם.
מתאהבת בשלום אך חוששת להמשיך את הקשר בשל פער התרבויות ותגובת משפחתה.
מילאנו בריהון (תהילה ישעיהו) (עונה 3) : רעייתו של טמנו ואימה של שרה ואבהרם, מתנגדת לקשר של שרה ושלום בשל פערי תרבות בין העדות.
אברהם בריהון (שמעון טמנו) (עונה 3): בנם של טמנו ומילאנו ואח של שרה.
דומה בהתנהגותו לפרדי "פלאברה" ובהמשך הופך לחברו.
גרישה טרטמן (אלכסנדר סנדרוביץ') (עונה 4): מתמטיקאי, שכן חדש העולה מאוקראינה, אביו של שירוזה ובעלה של נטליה.
עובד כמנהל חשבונות במועצה הדתית בעירו.
נטליה טרטמן (אנג'לה שטיינגרט) (עונות 4–5): אשתו של גרישה ואמו של שירוזה.
עולה חדשה מאוקראינה, מורה לפסנתר.
בעונה החמישית הופכת להיות המורה לפיתוח הקול של מאיר.
שירוזה טרטמן (דניאל דמידוב) (עונה 4): בנם של גרישה ונטליה וחברם החדש של שלום ומני.
גבי פנסו (מוריס כהן) (עונות 1, 3-5): הבעלים של השוק בחיפה.
עבריין אלים שמאיים לשרוף את כל העסקים שלא ישלמו לו את דמי החסות.
עוזרו של פנסו נוהג להציג אותו כפופולרי מאוד בציבור עם המשפט: "זה פנסו מהשוק, כולם מכירים את פנסו מהשוק".
בעונה הרביעית יוצא עם קלודין.
בעונה החמישית קוקו לווה ממנו כסף לשיעורי הנהיגה של פרדי וליליאן לווה עבור הניתוח של פרוספר.
וכמו כן, שלום עובד בדיסקוטק בבעלותו.
ובהמשך העונה נכנס עם חלבי שותף בכבלים הפיראטים.
חגית פנסו (הדר עוזרי) (עונה 1): בתו של גבי פנסו ואחותו של ניסו.
ניסו פנסו (עונה 1): הבן של גבי פנסו ואח של חגית.
גידי מכר לו אוטו שבקושי נוסע, אותו מכר בהמשך כ"אוטו מרופא".
אהרל'ה (אסטבן גוטפריד) (עונה 4): אביה של גליה ונועם.
לא מאמין באלוהים ולא מתפלל.
אמא של גליה (סנדרה שונוולד) (עונה 4) : אשתו של אהרל'ה ואמא של גליה ונועם.
גליה (ריף נאמן) (עונה 4–5): החברה החדשה של שלום מהקיבוץ.
ביתו של אהרל'ה ואחותו של נועם.
בהתחלה פרוספר וליליאן התנגדו לקשר בינה לבין שלום בגלל המראה החיצוני שלה, אך התחרטו כאשר ראו את טוב ליבה כשהיא מטפלת בקשישי הקיבוץ.
נועם (רתם שפרן) (עונות 4–5): בנו של אהרל'ה ואחיה של גליה.
פרוספר עזר לו לחגוג בר מצווה דתית.
בהמשך הוא מזמין את שלום ומני למדורת ל"ג בעומר.
זאזא (איציק גוריאלשווילי) (עונות 3–5): חלפן כספים וגבאי בית הכנסת הגרוזיני בטירת כרמל.
מחליף כספים בצורה לא ישרה.
בהמשך מקים להקה גרוזינית יחד עם בנו צוגה, שלום ונגן קלרינט נוסף.
זויה (עונות 3–4): אשתו של זאזא.
צוגה (מישל גוריאלשווילי) (עונות 4–5): בנו של זאזא וחבר בלהקה הגרוזינית שזאזא יסד.
מרבה לריב עם אביו על שירת בתים בשירים במהלך החזרות.
מננה (עונה 4): בתם של זאזא וזויה.
פרדי סבר שפרוספר שידך לו אותה בטעות.
צוגה (עונה 5): אבא של זאזה, ויטלי ניסה לשדך לו את מיזולדה.
אמזורי קרקורשווילי (גיא מיכאלי) (עונות 4–5): ראש המאפייה הגרוזינית מצור שלום המטיל את אימתו על כל הסובבים, בעיקר על ממוקה וויטלי.
מזמין את הלהקה של זאזא לחתונת ביתו.
ננה קרקורשווילי (עונה 4): בתו של אמזורי.
התארסה ודחתה את חתונתה עקב אשפוזו של אביה.
דטו קרקורשווילי (תמיר מאמיס) (עונה 5): בנו של אמזורי.
שקמיסט שגובה מחיר יקר בבסיס של שלום עד שנתפס.
צחי (קובי וקנין): העוזר האישי של שוקי חלבי.
דודו חזן (עונה 1 אסף בן שמעון עונות 2-5 עידן ויצמן): חברו הגנב של דדה ובהמשך של ברוך.
הרב פרומר (אורי אברהמי) (עונה 1, מוזכר בעונה 5): הרב של בית חב"ד העירוני ומאמן קבוצת הכדורגל "אליצור חב"ד".
נחום בן נחום (אמירם טובים) (עונה 1): שופט בטורניר הכדורגל של טירת כרמל בו השתתפו הקבוצות "אליצור חב"ד" של הרב פרומר ו"בית"ר צה"ל" של פרוספר וקבוצות נוספות.
שוחד על ידי פרוספר על מנת שיטעה את המשחק אך הוחלף במשחק הגמר.
דטו "טלוויזיה" (עונה 1): שחקן בקבוצת "בית"ר צה"ל" במסגרת טורניר הכדורגל של טירה.
גרוזיני במוצאו, מתעצבן, מקלל ומזלזל בכל פעם שקוראים לו "טלוויזיה".
כינוי זה הודבק לו בשל גודל ראשו.
פיטוסי (ירון לוי סבג): הבעלים של קונדיטורית פיטוסי.
מחפש בנרות בת זוג חדשה.
בעונה הראשונה ליליאן התחילה לעבוד אצלו והוא התאהב בה, ובגללו היא התפטרה, הוא עורר את רוחו של פרוספר, שמכנה אותו "פיטוסיק" בגלל היותו לובש מכנסיים צמודים.
בעונה השלישית פיטר את אירמה.
בעונה החמישית מתאהב באירמה בעקבות כישוף שהיא הטילה עליו, בעזרת מרדוש, כשבהמשך התארס לה, עד שאיבד את זכרונו במהלך חגיגות האירוסין וחזר לאישיותו הישנה.
ברוך "קופת חולים" פיטוסי (עידו ויצמן) (עונה 2): בנו של פיטוסי.
אביו קונה לו מתנות שלא מתאימות לו.
בשל מחלתו הוא היה מבלה הרבה בקופת חולים.
יסמין חורי (מאיסה עבד אלהאדי) (עונה 1): ערביה, אחותו של סמיר, השניים מתארחים בבית משפחת אסייג במסגרת טורניר פינג-פונג במתנ"ס שנערך בסימן דו - קיום.
בהמשך שלום מתאהב בה אך הקשר נפסק עקב התנגדות המשפחות.
סמיר חורי (מוחמד נעמה) (עונה 1): אחיה הגדול של יסמין, מתמודד מול שלום ומני במסגרת טורניר פינג-פונג במתנ"ס וזוכה.
מוישל'ה (שראל פיטרמן) (עונה 1 ותחילת עונה 4): קיבוצניק המתנגד למעבר תושבי טירת כרמל לים דרך קיבוץ החותרים.
שוכר את אמיר הדרוזי כדי לחסום את המעבר ומסתבך כשחלבי תופס את אמיר וחוטף אותו כדי שיעבוד עבורו ומפעיל את החוק לטובתו שתושבי הקיבוץ לא יעברו מטירה.
מופיע גם בפרק הראשון של עונה 4.
אמיר הדרוזי (עונה 1): שומר הקיבוץ של מוישל'ה מפני מעבר לחוף.
רוני (רוני בליץ) (עונה 1): מנהיג תנועת המערך בעיר.
אלברט (אייל רוזלס) (עונה 1): מנהיג תנועת הליכוד בעיר.
שאול עזרא (יוסי אלפי) (עונה 1): מנהל בית הספר "שיפמן".
עינב (יערה בנבנישתי) (עונה 1): חברה של שלום בפרק החמישי.
נמרוד (דוד אוחיון) (עונה 1): המנהל של להקת "הצברים" בעיר, לא יכול להשלים משפט מלא.
יהודה (אורן המל) (עונה 1): הבעלים של תחנת הטוטו.
ויולטה (קורל מלץ) (עונה 1): הבת של יהודה.
מאוהבת בשלום אך הסכימה להיפגש עם מני.
מירו בייגלה (צפריר אלבז) (עונה 1): מוכר הבייגלה השכונתי אשר נוהג לצעוק "בייגלה חם".
בנימין (אבנר דן) (עונה 2): מוכר שטיחים ממוצא פרסי.
מכריח את פרוספר לקנות שטיח בשביל כסף.
משולם (נתן נתנזון) (עונה 2): בוחן ממשרד הרישוי של טירת כרמל, חבר של קוקו הדבע מימי המילואים וגם של שמואל בודנהיימר, אבא של גידי.
יואל גדות (יובל סגל) (עונה 2): מורה פרטי שנשלח לעזור לשלום במתמטיקה, שלום שונא אותו.
"חנון" צמחוני האומר בדיחות מילוליות וצוחק בצורה מוזרה.
לילך (אנית ברגר) (עונה 2): חברתו של שלום.
בתו של ג'קי משוק מגדים.
ג'קי (שאול אליאס) (עונה 2): הבעלים של שוק מגדים.
בגלל היותו נמוך קומה, הוא שומע הרבה דעות קדומות על כך.
שמוליק כהן (ליאור שמש) (עונה 2): שוטר טיפש, חדש בטירה וקפדן יתר על המידה.
נביל (ראג'ב אבו רוקן) (עונה 2): צבע שפרוספר מעסיק לצביעת בית הכנסת.
נמרוד (מרטין אומנסקי) (עונה 2): מורה לספורט בבית הספר "שיפמן", בו לומד מני.
מקצועי מדי ובעל ידע רחב בגוף האדם, אותו הוא מציין בשיעורי הספורט.
ד"ר חודורוב (אנה צ'רנוב) (עונה 2): רופאה במרפאה השכונתית, ידועה בהתנהגותה המושחתת, מעניקה אישורים רפואיים תמורת טובות הנאה.
ד"ר קרפין (יעל עמית) (עונה 2): מונתה לתפקיד לאחר פיטוריה של ד"ר חודורוב.
חיים טוויטו (עונות 4-3-2): ילד מעצבן אשר נוהג לקרוא לדוד שלו אם מתעסקים איתו ונוהג לעצבן אנשים, למשל על ידי קניית טרופיות אשר נוהג לפוצץ והשמעת קולות אזעקה.
איג'יקל אשטמקר (יהודה בן יהודה) (עונות 2–3): מנהל המתנ"ס השכונתי של טירת כרמל, ממוצא הודי.
מפלה אנשים במתנ"ס לטובת אירועים של יוצאי הודו.
ברכה פילוס (מירב הרון מדואל) (עונות 2–5): מנהלת בית הספר הדתי "אריאל" בטירת כרמל בו לומד שלום.
יש לה הפרעה בדיבור, קול צרוד והשתעלות מוזרה.
שמוליק ספן בתפקיד עצמו (עונות 2–3): מנחה את תחרות התחפושות בפורים וכמעט את תחרות מלכת היופי, שלבסוף ניתנת להנחיית שלום.
יהושע אלמליח (יואב לוי) (עונה 3 ו-5): המוהל של חיפה וחברו של מרדוש.
פרוספר עובר הכשרה אצלו (בהמלצתו של מרדוש) על מנת להפוך למוהל.
בהמשך מל את בנו של פרדי, חבקוק.
בלה (הדר לוין) (עונה 3): אשה בעלת רגישות לשמש הצובעת את פניה בלבן, הנוסעת כל יום לקבלת זריקת אינסולין.
כאשר פרוספר מחליף את בבר שהוא הנהג הקבוע, היא נוסעת אתו.
אנואר (עופר אשרף) (עונה 3): ערבי העובד באיטום גגות על ידי זפת, מעסיק את גידי ומתנקם בו אך לבסוף מפטר אותו.
איתן אטיאס (מייקל לואיס) (עונה 3): מאמן כושר במכון השכונתי.
הרב חיים (יוסי וידר) (עונה 3): רב שעורך ערב התעוררות וחזרה בתשובה באמצעות חיקויים של ידוענים, דוגמת אורי זוהר, במתנ"ס בטירת כרמל.
במהלכו שלום מתקרב לדת בצורה מוגזמת למורת רוחה של משפחתו אך לבסוף חוזר לדרכו.
יהודה אלשיך (ג'וש שגיא) (עונה 3): קצין הג"א, סוגר לפרוספר את בית הכנסת השכונתי לאור העובדה שהוא נמצא במקלט חירום.
בהמשך פותח אותו בעקבות התערבותו של גידי.
פנחס (צחי חנן) (עונה 3): הפקיד של "עמידר".
עקיבא (סמי הורי) (עונות 3–5): מורה לשל"ח בבית הספר "אריאל", בו לומד שלום.
חסר כריזמה ומאוהב במורה חדווה.
בעונה השלישית מתמנה על ידי המנהלת ברכה פילוס לביים את מסיבת הסיום של כיתתו של שלום ובעונה הרביעית ממונה למנהל האמנותי של להקת "הצברים".
אלברט ממן (אבי טנג'י) (עונה 3–5): השוטר החדש.
בגד באשתו עם חגית פינטו לידיעת מרסל שסוחט אותו.
חגית פינטו (עונות 3–5): עורכת העיתון "טירה-טון".
בוגדת בבעלה לידיעת מרסל, בתחילה עם השוטר אלברט ובהמשך עם פנסו.
מולגוטה (שי פרדו) (עונה 3–5): הספר באתר הקרוואנים.
בהמשך מרסל בא ללמוד אצלו איך לספר אתיופים אך מגורש מהמספרה על ידי מולגוטה בטענה שאם ילמד אותו אז הוא יגנוב לו לקוחות.
בעונה הרביעית מתחיל לעבוד עם מרסל לאור פשיטת הרגל בעסק שלו, בהמשך מרסל מצליח להעיף אותו באמצעות תעלול קסמים שמורדי למד משלום.
ברטו המשוגע (יניב סוויסה) (עונה 3): משוגע שמדבר מהר ויודע חשבון מצוין.
מאור (מאור אדרי) (עונות 3–4): תלמיד בכיתתו של שלום ששר במסיבת הסיום של התיכון.
מנגן עם שלום בלהקה של בית הספר.
ברוך (אילן אדרי) (עונות 4–5): עבריין שהתחזה לגיסו של חלבי כדי לגבות כסף על הכבלים והתחזה לרב בשם "הינשוף" שעושה ניסים, בשיתוף פעולה עם דדה ודודו.
בעונה החמישית ניהל דוכן הימורים ונתפס, ובאותה עונה תרם כליה למנדל, על מנת להרשים את קלודין ולהוכיח לה שהוא יכול להשתנות, בהמשך החליט לשדוד את חלבי.
קובי כדורגל (דוד קיגלר) (עונה 4): בחור די מוזר שחי ונושם כדורגל.
אוהד מושבע של קבוצת "הפועל חיפה" ונוהג לקנות מוצרים שלה.
לא מחזיק מעמד הרבה זמן בעבודותיו.
עובד חינם אצל מרסל במספרה, אך גורם לנזקים במהלך עבודתו שם.
מוניה הקווקזי (דניאל סוויסה) (עונה 4–5): בטלן.
מכונה "היועץ" מכיוון שיש לו עצה לכל סיטואציה אפשרית, גם אם היא לא תמיד עוזרת.
בעונה החמישית ניסה להיכנס לספר השיאים של גינס על "חיבוק העץ הממושך ביותר", אך בסוף נכנס לספר בתור "בעל האף הגדול ביותר".
בתחילה רוכב על אופניים, ובהמשך, בפרק "מימונה", בעונה החמישית עושה הסבה למכונית כשהוא מתחיל ללמוד נהיגה אצל גידי.
ובסוף חזר לרכב על האופניים.
סמי (אלברט אילוז) (עונה 4): מוכר מפות שולחן ומצעים השכונתי.
בהמשך מוכר את אופניו לפרוספר, שלאחר מכן יהפכו לקיוסק הנייד של מורדי - "ממלכת הסוכר של מורדי".
איצ'ה (אורן סגל) (עונה 4): בעלים מועדון בחיפה שאליו צעירי טירת כרמל מנסים להיכנס, אך הוא מסרב להכניסם.
היה חבר ילדות של גידי מהכרמל.
טימור חננשווילי (שי קרמונה) (עונות 4–5): משמש כראש מחלקת התברואה בעירייה.
כולם מפחדים שהוא לא יפגע בכל המשפחה שלהם.
בעונה הרביעית: טימור מגיע למספרה של מרסל, סוגר את המספרה בגלל כל הלכלוך והזיהום במספרה.
בעונה החמישית: טימור מקבל את קוקו ופרדי לעבודה במחלקת התברואה ומסביר להם איך לעבוד על משאית זבל.
סימי הקשישה (סמדי "בומבה" וקנין) (עונה 4): בעלת מבטא מרוקאי כבד, המבטא את האות ש' כ - ס'.
מחפשת את נכדה שייקו אך כולם חושבים שהיא מתכוונת לשעון סייקו.
ששון יונה (שלמה מעוז) (עונה 4): ראש עיריית טירת כרמל.
אחיו (יאיר יונה) הוא קצין בכיר באכ"א.
הרב דהן (ליאון בן עמי) (עונה 4): הרב הראשי ברבנות הראשית של טירת כרמל.
שמואל "כדורסל" חייט (אלון נוימן) (עונה 4): גיבור ישראל עם הלם קרב.
נוהג להגיד "שוט בייבי" לפני שזורק את הכדור לסל ולהקדיש את זריקת הכדור לחבריו שנפלו בקרבות במהלך שירותם הצבאי.
הרצל קדוש (אריק זאבי) (עונה 4): מורה לג'ודו במתנ"ס שבהנהלתו של איג'קל.
בהמשך, עמרן עובד לצידו כקולגה.
ד"ר אדוארד מנצור (גסאן עבאס) (עונה 4): רופא שיניים ערבי מחליסה.
רמה אבוטבול (נועם ביטון) (עונה 4): טום בוי.
משחקת כדורגל עם הבנים בשכונה ומאוהבת במורדי, אך הוא לא נענה לחיזוריה.
גבי מצבות (איתן בוכריס) (עונה 4): בעל עסק לשיש ובניית מצבות בטירת כרמל.
בנוסף, הוא פייטן אך פיוטיו אינם ברורים.
מסתכסך עם פרוספר על קניית ברכת הפרנסה בבית הכנסת אך לבסוף זוכה בלוטו לאחר שמצא את המספרים הזוכים שכתב מרדוש.
מיכאל עמר (ליאור אלמליח) (עונות 4–5): עיוור.
אדמונד (אורי הוכמן) (עונה 5): אחראי המשמרת בסופר "היפר שוק".
נאוה תהילה פילוס (עונה 5): אחותה של ברכה מנהלת בית הספר "אריאל", אלמנה.
מרקו (אורי יניב) (עונה 5): המפקד הקשוח של שלום בטירונות.
אילן (שמוליק לוי) (עונה 5): מנהל מלון "פאר" בטבריה שבו גידי עבד.
עקשן ומאיים על עובדיו בפיטורים לעיתים קרובות.
פרופ' פריד (ננסי ברנדס) (עונה 5): הרופא המנתח של פרוספר.
מנהל המועדון (ניר פרידמן) (עונה 5): מנהל את המועדון של גבי פנסו כשהוא לא נמצא במקום.
מוזכר בסדרה שהוא בן דוד של גליה.
ג'סיקה סים (ניצן לברטובסקי) (עונה 5): מלחית יהודייה מהצי האמריקאי שעמה מני ניהל רומן.
בגלל אי הבנה משם משפחתה, היא נחשבה בטעות לבוחנת מספר השיאים של גינס.
דני המעצבן (יותם רוזנפלד) (עונות 4–5): ילד המפריע לגידי בעבודתו בספרייה וכן מפריע לשלום ולמני בהכנות לטורניר הכדורסל.
רבי שלמה בלישה (לירן יקוטי) (עונה 5): סופר סת"ם המטפל בספר התורה של פרוספר.
פרוספר ניסה לשדך לו את מיזולדה ובהמשך הכניס אותו ללהקה של "בית הקשיש".
סנטנה (יהודה קיסר) (עונה 5): נגן תימני בלהקה של "בית הקשיש".
סמיר (הילאל כאבוב) (עונה 5): האח הערבי שעובד בבית הקשיש".
דוד (יניב ביטון) (עונה 5): המפקד של שלום בסדיר.
עם הצלחת הסדרה; לקראת סוף ספטמבר 2019, הוכרז כי סרט קולנוע רשמי המבוסס על הסדרה מתוכנן לצאת לאקרנים במהלך קיץ 2020. אך קיומו של הסרט נתלה בגיוס כספים ותקציב שניתן מצד מעריצי הסדרה והקהל הרחב לאחר שיוצרי הסדרה בחרו לא לפנות לקרנות הקולנוע.
דיווח זה אושר רשמית כאשר נפתח האתר הרשמי של הסרט, אשר נועד לגייס כספים דרך שימוש במרצ'נדייז וכרטיסים לבכורה ולסרט עצמו.
הסרט בסופו של דבר הופק על ידי קרנות קולנוע, כאשר הוא נקרא "ההילולה" ומבוסס על סדרת ההמשך, "שנות ה-90".
הסרט זכה להצלחה גדולה והביא לבתי הקולנוע למעלה מ-700 אלף צופים.
בזכות הצלחתו יצא לאקרנים ביוני 2025 המשכון לסרט בשם "ההילולה 2 – החתונה".
שנות ה-80 היא מיני-סדרה תיעודית ששודרה ב-CNN ועוסקת באירועי שנות ה-80 של המאה ה-20 ובתרבות הפופולרית בשנים אלו בארצות הברית.
מפיקי הסדרה הם טום הנקס והסטודיו של גארי גוטסמן, והיא מהווה חלק מרצף סדרות שנוצרו בשיתוף פעולה של הנקס וגוטסמן על עשורים בארצות הברית.
קדמו לה מיני-סדרות על הסיקסטיז והסבנטיז.
הסדרה הוקרנה לראשונה ב-31 במרץ 2016 ובמאי 2016 צפויה הייתה לעלות על המסך סדרת ההמשך על הניינטיז.
מיני-סדרות אלו שודרו בישראל בתרגום לעברית בערוץ הראשון.
פרק ראשון: (3 במרץ 2016) על מסך הטלוויזיה - על הדרך בה שינו הווידאו טייפ וההשלט הרחוק את הדרך בה אנשים צורכים תוכני טלוויזיה; סופן של סדרות עתירות פרקים של שנות ה-70 (כמו מ.א.ש) ופריצתן למסך של סדרות שנות ה-80 (חופשי על הבר)
פרק שני: (7 באפריל 2016) מהפכת רייגן - על תקופת כהונתו הכפולה של רונלד רייגן כנשיא ארצות הברית שנמשכה לאורך כמעט כל שנות העשור
פרק שלישי: (9 ביוני 2016) המאבק נגד האיידס - וירוס ומגפה בעלי השלכות פוליטיות ותרבותיות עצומות
- האירועים שהובילו לסיום המלחמה הקרה
פרק חמישי: (28 באפריל 2016) הבום הטכנולוגי - המהפכה הדיגיטלית , הופעת המחשב האישי והאינטרנט
פרק שישי: (5 במאי 2016) חמדנות זה טוב - במהלך שנות ה-80 השתוללו בעולם הכלכלה חמדנות לצד שחיתות, על וול סטריט של שנות ה-80, הרייגנומיקס , אג"ח זבל וניסיונות ההבראה
פרק שביעי: (12 במאי 2016) הווידאו הורג את הרדיו - על הדרך שבה שינתה המהפכה הדיגיטלית את עולם המוזיקה, התקליטורים החליפו את התקליטים, ופריצתם של אמנים כמו מדונה ומייקל ג'קסון שזכו לתהילה באמצעות הווידאו
מבחינה גאופוליטית, במהלך העשור העולם התמודד עם ההשלכות של מלחמות בולטות, כולל מלחמת האזרחים האמריקאית ומלחמת צרפת-פרוסיה, אשר לשתיהן היו השלכות עולמיות מתמשכות.
מלחמת צרפת-פרוסיה, שהתרחשה בעשור זה, הובילה לייסוד של הקיסרות הגרמנית בעקבות ניצחון פרוסיה, והדבר יוביל בהמשך ליצירת הרייך השני ולעיצוב מחדש של מאזן הכוחות ברחבי אירופה.
במקביל, במהלך העשור ארצות הברית התמקדה במאמץ האדיר לשקם את האומה בעקבות מלחמת האזרחים האמריקנית.
עשור זה חלק מתקופת השיא של הקולוניאליזם והאימפריאליזם, ובעשור זה האימפריה הרוסית המשיכה את התפשטותה במזרח הרחוק ובבלקן, והאימפריה העות'מאנית העמיקה את התפשטותה בצפון אפריקה, והאימפריה הבריטית בדרום אסיה.
המהפכה התעשייתית השנייה תרמה לצמיחה כלכלית ולעיור בקנה מידה חסר תקדים במהלך העשור.
ההתפשטות של מסילות הברזל וקווי הטלגרף חיברו בין אזורים רבים ברחבי העולם, והקלו באופן מהותי על העברה מהירה של סחורות ומידע.
יעברו עוד מספר עשורים עד שאותם ההמצאות הללו יהפכו לפריטים אשר שכיחים בכל בית.
פריצות דרך נוספות היו בתחום התחבורה, עם המצאת מחזור ארבע הפעימות והקטר החשמלי.
מבחינה כלכלית עשור זה עומד בשינוי מגמה – אל מול עלייתה של הכלכלה החופשית בעשורים הקודמים, מגיעה תגובת נגד של פרוטקציוניזם: כפיית מגבלות וחסמים על הסחר בין מדינות, שהפכה למדיניותן של מדינות מתועשות רבות.
נוסף על כך, בעשור זה תקן הזהב הופך לנפוץ ומקובל במסחר הבינלאומי.
באמנות הייתה זו סוף תקופת הריאליזם וראשיתו של האימפרסיוניזם.
סיומה של מלחמת הברית המשולשת (1870), מהמלחמות הקשות ביותר על אדמת אמריקה.
פרצה מלחמת צרפת–פרוסיה (1870-1871), שהביאה לקריסת הקיסרות השנייה, הדחת נפוליאון השלישי והיווצרות הרפובליקה הצרפתית השלישית, וכן, במקביל, הביאה לאיחוד גרמניה ויצירתה של הקיסרות הגרמנית.
המשלחת האמריקאית נגד קוריאה (1871) – משבר דיפלומטי מחריף לעימות צבאי בין שושלת ג'וסון לבין ארצות הברית.
מהלך זה הוא אחד המאורעות שקדמו לפתיחת קוריאה למערב.
התרחשה המלחמה הקרליסטית האחרונה בספרד - המלחמה הקרליסטית השלישית (1872-1876).
מלחמה שעיצבה את פניו המדיניים של הבלקן למסגרת הקיימת עד ימינו.
בארצות הברית - המשיכה תקופת השיקום ממלחמת האזרחים האמריקנית, עד 1877.
ב-1879 החלה מלחמת האוקיינוס השקט בין צ'ילה ובין הברית הבוליביאנית-פרואנית, על רקע סכסוך הנוגע לשליטה על משאבי טבע.
בין כוחות האימפריה הבריטית לבין כוחות הזולו פרצה מלחמת הזולו בתקופה שבין 11 בינואר ל-4 ביולי 1879. בהמשך הובילה המלחמה לכיבוש ממלכת הזולו שבדרום אפריקה.
1876: מערכת הגבעות השחורות – לאחר שבעשור הקודם נחתם הסכם Fort Laramie , שהסדיר את שליטתם של העמים הילידים על הגבעות השחורות, מצבורי זהב שמתגלים באזור מובילים לכניסה מחודשת של צבא ארצות הברית לאזור תוך התעלמות מההסכם מול הילידים.
מאבק של הילידים נפתח בהצלחה צבאית אולם מסתיים בכניעתם.
אירעה התנגדות פסיבית על מנת למנוע הפקעת אדמות מידי המאורים בניו זילנד.
האימפריה הבריטית המשיכה להתרחב ולגדול; תקופה זו מסמלת את תחילתו של האימפריאליזם החדש.
1874-1873: חוף הזהב – לאחר חמש שנים של מאבק בקולוניאליסטים שמבצעת התאחדות של מנהיגי שבטים במערב אפריקה, מצליחים הבריטים לפרק את ההתאחדות באמצעות ניצול יעיל של היריבויות בין השבטים השונים.
בשנה לאחר מכן מספחים הבריטים תחת שליטתם את כל השטחים בשליטת שבטים אלו.
באותה שנה נאבקים הבריטים באימפריית אשנטי הצפונית מחוף הזהב, וגם אם אינם מצליחים בשלב זה לבסס את ניצחונם, האשנטי נרתעים מעוצמתם הצבאית העודפת של הבריטים.
הזעזוע של האשנטי ממאבק זה מוביל להתפרקות חלקית של האימפריה ולנטישה של המחוזות הצפוניים.
1876: האימפריה העות'מאנית משתלטת על שטחים במזרח אפריקה ובחצי האי ערב.
1876: סין הכריזה על עצמאות קוריאה.
1878: בולגריה, סרביה, מונטנגרו ורומניה הכריזו על עצמאותן מהאימפריה העות'מאנית לאחר מלחמתה מול רוסיה.
1870: מורחבת בארצות הברית כך שתכלול גם כהי עור.
1871: ניתנת בצרפת לכל הגברים ללא הבדל מעמד.
1879: ניתנת בניו זילנד לכל הגברים ללא הבדל מעמד.
1871: הקיסרות הגרמנית - ב-18 בינואר אוטו פון ביסמרק ווילהלם הראשון מכריזים בורסאי על הקמת הרייך השני, ולמעשה מאחדים את גרמניה.
מערכת הבריתות האירופאית מתחילה להתפתח.
1873: ברית שלושת הקיסרים - ברית המתגבשת בין קיסרי האימפריה הגרמנית, אוסטריה־הונגריה והאימפריה הרוסית.
1876: אמנת יפן-קוריאה - גורמת לפתיחת קוריאה למערב לאחר התנגדות ממושכת של מנהיגי שושלת ג'וסון.
1877: המשבר ב-16 במאי 1877 - ברפובליקה הצרפתית השלישית הצעירה נוצר עימות בין נשיא הרפובליקה, המרשל פטריס דה מק-מהון, מלוכני (מונרכיסט) בדעותיו, ובין בית הנבחרים שנבחר ב-1876 ושנשלט על ידי רוב רפובליקני.
בשנת 1879 מתייצבת הנהגת פרו-רפובליקנית, בעלת רוב ולגיטימציה חסרי תקדים לקדם תפיסות ברורות של לאומיות חילונית, בין היתר באמצעות שינוי מבנה מערכת החינוך במדינה, וכך אכן תעשה בשנים שלאחר מכן.
אירועי גזענות בארצות הברית כלפי השחורים (בעיקר: ריכוזם בשמורות), שמובילים לעיתים אף לאלימות וקרבות.
1872: התפרקות האינטרנציונל הראשון - 8 שנים לאחר שמוקם הארגון ששאף לאחד את בני מעמד הפועלים, הוא מתפרק בגלל מחלוקות חריפות בין מיכאיל באקונין וקרל מרקס.
1873: אנרכיזם - לאחר פרישתו של מיכאיל באקונין מהאינטרנציונל הראשון, יש לו עדיין חסידים רבים במספר אזורים - ספרד, איטליה, דרום צרפת ושווייץ.
חסידיו מקימים את האינטרנציונל הבאקוניסטי, בו לראשונה הם מגדירים עצמם כאנרכיסטים.
לאחר מותו של באקונין מנהיג את הזרם פיוטר קרופוטקין.
1875: האגודה התאוסופית - מתחילה את פעילותה תוך שאיבת השראה מהינדואיזם בשילוב רעיונות גנוסטיים, קבליים ומתורת הנסתר.
ראשית היווסדות עדי יהוה - לאורך העשור מתגבשת בהדרגה תנועת תלמידי המקרא , גלגולה הראשון של תנועת עדי יהוה.
המהפכה התעשייתית – בעשור זה מתפשטת בהדרגה המהפכה מבריטניה אל מדינות נוספות בצפון, מרכז ומערב אירופה.
1871: האסכולה האוסטרית – ראשיתה של האסכולה מזוהה עם צאת ספרו של קרל מגנר, "עקרונות הכלכלה".
האסכולה שמה דגש על תועלת המוצר ככלי לקביעת ערכו.
1873: המשבר הפיננסי של 1873 – אירועים פוליטיים ואחרים שבתחילת העשור הובילו למשבר, בו נקלעו אירופה ואמריקה הצפונית לשפל כלכלי חמור.
1874: איגוד הדואר העולמי – נחתמת אמנת ברן להקמת איגוד הדואר העולמי שבה מוחלט על הקמת האיגוד, במטרה להסדיר מחירים ותנאים נוספים סביב שליחת דואר בין מדינות.
עד לסוף העשור מצטרפות לאיגוד 41 מדינות מרחבי העולם.
זהו חוק מתקדם מאוד לתקופתו בכל הנוגע לזכויות עובדים.
שוקולד – בסוף העשור מתחיל לראשונה ייצור חטיפי שוקולד להפצה המונית.
מסילות רכבת במקום אוניות קיטור – עשור זה הוא נקודת מפנה במערב בה בעקבות התקדמות הטכנולוגיה והפיתוח של מסילות הרכבת, עוברת בהדרגה הדומיננטיות בכלכלה לשימוש ברכבות, על חשבון אוניות הקיטור שהיו הגורם הדומיננטי קודם לכן.
תקן הזהב – לאורך העשור מצטרפות לבריטניה מדינות נוספות באימוץ התקן, שהופך למקובל יותר.
בתחילה מצטרפות גרמניה, צרפת וארצות הברית ואחרות מצטרפות בהמשך.
בתקופה זו עולה חשיבותו של הזהב, זאת בעקבות איתור מאגרי זהב גדולים במערבה של אמריקה הצפונית.
ייצוא מאמריקה הלטינית – עשור זה מסמן נקודת מפנה בו מתייצבות כלכלותיהן של מדינות אמריקה הלטינית, לאחר מספר עשורים של זעזועים בעקבות מאבקי העצמאות, ומתבססות סביב ייצוא משאבי טבע לשווקים ברחבי העולם.
התבססות זו במקביל למהפכה התעשייתית במעצמות המערב מובילים להשקעות הון זר בהיקפים חסרי תקדים.
18 בפברואר 1873 – וסיל לבסקי, ממנהיגי התחייה הלאומית הבולגרית, מוצא להורג בסופיה על ידי השלטונות העות'מאנים.
2 באוגוסט 1876 – איש החוק האמריקני ביל היקוק הפראי, אשר היה לאחת מן הדמויות המפורסמות במערב הפרוע, נרצח בדד-ווד שבדקוטה הדרומית במסבאת "Nuttal & Mann" בעת ששיחק פוקר.
1870 – הממציא האנגלי ג'יימס סטארלי (James Starley) החל לייצר את דגם האופניים החדשני פני-פרת'ינג.
1871 – מיוצר אב טיפוס תעשייתי ראשוני לגיהוץ, שמקדים במעט את המגהץ החשמלי המודרני.
20 במאי 1873 – לוי שטראוס וג'ייקוב דייוויס רושמים פטנט על הג'ינס.
1876 – הומצא אב טיפוס של הטלפון בידי אלכסנדר גרהם בל.
1877 – הומצאו המיקרופון והפונוגרף בידי תומאס אדיסון.
1878 – הוצגה לראשונה בפומבי שיטת הצילום הכרונופוטוגרפית, ממנה התפתחה ההנפשה.
עורכי התצוגה היו המפתחים לילנד סטנפורד ואדוארד מויברידג'.
1878 – מפותחת טכניקת צילום יבש , הרגישה פי 60 מהטכניקה הקודמת, ואפשרה שימוש מעשי במצלמות ידניות שאינן מחוברות לחצובה.
1878 – הגרמני ניקולאוס אוטו הוא הראשון שמצליח לקדם פטנט על דגם יישומי של מנוע הבעירה הפנימית הראשון ששורף דלק באופן יעיל בחלל הבוכנה של מנוע בעל מחזור ארבע פעימות.
1879 – תומאס אלווה אדיסון מסייע לפיתוח דגם איכותי מספיק של נורת להט שניתן יהיה לשווק באופן המוני, ורושם פטנט על המצאת נורת הלהט עצמה.
1879 – ניקולאוס אוטו המציא את המנוע הארבע-פעימות הראשון.
1879 – הומצא מכשיר הזואופרקסיסקופ, שהציג טכניקה קדומה לצפייה בתמונות נעות, בידי אדוארד מויברידג'.
1879 – הקטר החשמלי הראשון מבצע נסיעת מבחן בהצלחה.
בשנת 1876 רוברט קוך מדגים לראשונה בכלים מדעיים שחיידקים הם הגורמים למחלות.
בשנת 1877 לודוויג בולצמן מנסח את הגדרת האנטרופיה התרמודינמית.
בשנת 1877 מגלה האסטרונום אסף הול את ירחיו של מאדים, דימוס ופובוס.
בשנת 1878 האגיפטולוג והמילונאי אדולף ארמן מפרסם את עבודתו המוכיחה שהסימנים בכתב החרטומים הם אך ורק עיצורים, וכי הסימנים שנחשבים עד אז כתנועות הם עיצורים רפים.
בשנת 1879 ויליאם קרוקס מגלה את מצב הצבירה הפלזמה.
בשנת 1879 נוסדת סוכנות הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, הנחשבת לנקודת ציון חשובה בהיווסדות ענף הוולקנולוגיה.
1892-1872 - תחילתה של מלחמת העצמות - כינוי למאבק בתחום הפלאונטולוגיה בין עותניאל צ'ארלס מארש לאדוארד דרינקר קופ, בה תחרות בין שני החוקרים הובילה לגילוי של למעלה מ-130 מיני דינוזאורים בתוך 20 שנים.
1871 - סופת הוריקן מכה באזור איי הבתולה של ארצות הברית, וגובה את חייהם של עשרות בודדות של בני אדם.
8 באוקטובר ל-10 באוקטובר 1871 - השרפה הגדולה של שיקגו - אחת מהשריפות הגדולות בתולדות ארצות הברית.
במהלך הדלקה נשרפו כ-10 קמ"ר במרכז שיקגו, ונהרגו בה מאות בני אדם.
שיקום העיר החל מיד עם כיבוי השריפה והיא הצליחה להשתקם באופן מרשים.
26 במרץ 1872 – בקליפורניה רעידת אדמה במגניטודה 7.6 גורמת ל-27 הרוגים
9 בנובמבר 1872 - השריפה הגדולה בבוסטון - אחת מהשריפות הגדולות בתולדות ארצות הברית.
במהלך הדלקה נשרפו בערך 65 דונם במרכז בוסטון ו-776 מבנים.
השריפה גרמה נזק שמוערך ב-73.5 מיליון דולר, ולפחות 30 איש נספו.
1875 - סופת הוריקן מכה באזור טקסס, וגובה את חייהם של 176 בני אדם.
1876-1879 - רעב המוני בסין גורם למותם של תשעה עד 13 מיליון נפש.
1878 - סופת הוריקן מכה באזור ניו אינגלנד, וגובה את חייהם של עשרות בודדות של בני אדם.
1879 - סופת הוריקן מכה באזור וירג'יניה וקרוליינה הצפונית, וגובה את חייהם של עשרות של בני אדם לכל הפחות.
1878: התפרצות אבעבועות שחורות באזור ברזיל גורמת לתמותה רבה.
מגפת הכולרה הרביעית המתועדת שהתפשטה ברחבי העולם בעשור הקודם, ממשיכה לגבות קורבנים רבים.
באזור סיביר תועדו כ-130,000 מתים, ובהונגריה תועדו בתוך שנתיים קרוב ל-200,000 קורבנות.
בסוף העשור מכה המגפה גם ביפן ומתועדים שם כ-90,000 קורבנות.
בתחילת העשור היה הדיווח האחרון על דובי האטלס בהרי תטואן שבמרוקו.
דובי האטלס נחשבים כיום למין נכחד.
הפרט האחרון של ברווז לברדור נורה באזור לונג איילנד וניו יורק.
עוף זה היה הראשון בגל הכחדת המינים שהתפשט באמריקה על ידי המתיישבים האירופאים.
קלוד מונה, קאמי פיסארו, אלפרד סיסלי ופייר-אוגוסט רנואר ייסדו את "האגודה השיתופית האנונימית" לציירים ולפסלים, לצורך הצגת עבודותיהם באופן עצמאי.
באגודה השתתפו גם פול סזאן, ברת מוריזו ואדגר דגה שהחליטו להשתתף בסלון האמנות.
מרכזי האגודה הזמינו מספר אמנים פרוגרסיביים אחרים שיצטרפו אליהם לתערוכה, כולל את אז'ן בודן.
לעומתם, מאנה נמנע מלהשתתף בתערוכה, וכך גם בחר יוהאן ג'ונקינג , צייר שהשפיע רבות על מונה וחבריו.
בסך הכול השתתפו שלושים אמנים בתערוכה שנערכה באפריל 1874. הקבוצה היוותה את הגרעין לתנועת האימפרסיוניזם.
התנועה האסתטית, נמצאת בשיאה בבריטניה בעשור זה.
התנועה דוגלת בשאיפה לאסתטיקה כאידיאל עליון, לא רק באמנות (אמנות פלסטית, מוזיקה, שירה וספרות) אלא גם באדריכלות, עיצוב פנים ועיצוב מוצר.
תקופת שגשוגה של אסכולת בית ספר שאנגחאי בסין, שמשלבת יחד באופן חדשני השפעות סיניות מסורתיות ומערביות מודרניות.
שילוב של רצועות קומיקס בעיתונים מתחילה להיות פופולרית, אם כי בשלב זה מדובר עדיין בגרסה ראשונית של התופעה.
הנריק איבסן כתב את המחזה בית בובות.
תור הזהב של מוזיקת הפלמנקו מתחיל בספרד, ומשתלב עם אופנה נוספת שמתחילה לתפוס תאוצה ברחבי אירופה, והיא הופעות מוזיקליות בבתי הקפה.
הפלמנקו הופך לסגנון הופעה פופולרי בבתי הקפה בספרד ומחוצה לה.
התיאטרון העות'מאני מתפתח והופך מקצועי יותר בתהליך של מספר עשורים.
בעשור זה בולט קונפליקט בין המחזאים העות'מאנים לצנזורה האימפריאלית, וחלקם נאסרים או מוגלים.
27 במרץ 1871 – משחק הרוגבי הבינלאומי הראשון מתקיים בין נבחרות אנגליה וסקוטלנד.
3 במרץ 1875 - תחילת משחק הוקי הקרח המודרני, במשחק המתועד בראשון באוניברסיטת מקגיל במונטריאול.
1877 - אליפות וימבלדון מתקיימת לראשונה.
1877 - מתקיימת באנגליה תחרות הכדורגל הראשונה בעולם בין עשרות מועדוני ספורט המשחקים על פי כללי חוקים אחידים.
לאורך העשור לראשונה מתחילה גביית תשלום לכניסה למשחקי כדורגל.
בשנת 1875 נולדה ז'אן לואיז קלמן.
פטירתה הייתה 122 שנים מאוחר יותר (1997) ובכך הוכתרה לאדם שזכה לאריכות ימים הגדולה ביותר, מתוך אלו שגילם אומת והוכח.
שיא זה עדיין עומד בתוקפו נכון להיום (2017).
בשנת 1878 נפתח בארצות הברית סלון הציפורניים הראשון בעולם.
הקיסר פרנץ יוזף (האימפריה האוסטרו-הונגרית).
ראש הממשלה ג'ון אלכסנדר מקדונלד (קנדה).
ראש הממשלה אלכסנדר מקנזי (קנדה).
הקיסר וילהלם הראשון (הקיסרות הגרמנית).
הקנצלר אוטו פון ביסמרק (הקיסרות הגרמנית).
המלך ויטוריו אמנואלה השני (ממלכת איטליה).
המלך אומברטו הראשון (ממלכת איטליה).
האפיפיור פיוס התשיעי (קריית הוותיקן).
האפיפיור לאו השלושה עשר (קריית הוותיקן).
הקיסר אלכסנדר השני (האימפריה הרוסית).
המלך אלפונסו השנים עשר (ספרד).
המלכה ויקטוריה (הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד).
ראש הממשלה ויליאם גלאדסטון (הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד).
ראש הממשלה בנג'מין דיזראלי (הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד).
הנשיא רתרפורד הייז (ארצות הברית).
השאה נאסר א-דין שאה קאג'אר (פרס).
דוק הולידיי, פורע חוק נודע במערב הפרוע אשר הפך לסמל תרבות לאחר מותו.
ג'סי ג'יימס, שודד אמריקאי והחבר המפורסם ביותר מכנופיית השודדים ג'יימס-יאנגר, אשר הפך לסמל תרבות לאחר מותו.
בילי הנער, פורע חוק נודע במערב הפרוע אשר הפך לסמל תרבות לאחר מותו.
בזירה הבינלאומית, בתקופה זו המעצמות המשמעותיות והגדולות ביותר היו האימפריה הבריטית והאימפריה הרוסית.
עשור זה עומד בשיא תקופה המכונה "המשחק הגדול", בה נאבקו שתי המעצמות על השליטה וההשפעה באסיה.
שנות ה-60 של המאה ה-19 היו שנים סוערות, עם מהפכות רבות באירופה ובאמריקה, מבחינה חברתית ופוליטית.
אחד מהאירועים המרכזיים ביותר במהלך העשור היה מלחמת האזרחים האמריקאית (1861–1865) בין מדינות הצפון, הידועות גם בשם האיחוד, לבין מדינות הדרום, הידועות בשם קונפדרציית המדינות של אמריקה.
מלחמת האזרחים האמריקנית תהיה בין המלחמות התעשייתיות הראשונות בהן ייעשה שימוש בטכנולוגיה מתקדמת כגון ספינות מלחמה עשויות מפלדה ומקלעים.
הניצחון של מדינות האיחוד ובעקבות כך ביטול העבדות יובילו לדעיכה של סחר העבדים האטלנטי.
באמריקה הלטינית האימפריה הקולוניאלית הצרפתית מינתה את מקסימיליאן הראשון לתפקיד קיסר מקסיקו.
הנשיא לשעבר בניטו חוארס יהפוך שוב לנשיא במהלך 1867 בעקבות מאבק קשה.
הברית המשולשת של האימפריה הברזילאית, ארגנטינה ואורוגוואי במלחמת הברית המשולשת (1864–1870) והיא הייתה מהסכסוכים הכי עקובים מדם בתולדות אמריקה הדרומית, אשר הובילה למותם של קרובל ל-60% מאוכלוסיית פרגוואי.
היווצרות האיחוד של אוסטריה-הונגריה בשנת 1867 והניסיון המתמשך של ויטוריו אמנואלה השני להוביל לאיחוד איטליה ישפיעו על מאזן הכוחות באירופה.
הממלכה המאוחדת הייתה מעורבת במהלך העשור במלחמות הקרקעות של ניו זילנד עם העם המאורי, כאשר החרמת הקרקעות של ניו זילנד החלה ב-1863.
באסיה, רסטורציית מייג'י ב-1868 החלה את התהליך של הפיכת יפן למעצמה אימפריאלית עולמית.
שושלת צ'ינג בסין חוותה דעיכה בעקבות תבוסתה לבריטים ב-1860 במלחמת האופיום השנייה.
בשנת 1864 האימפריה הרוסית החלה להוציא לפועל את רצח העם הצ'רקסי בחבל קווקז אשר הוביל לכך שלפחות כ-75% מהעם הצ'רקסי נרצח או גורש.
מבחינה טכנולוגית, במהלך העשור הושלם קו הטלגרף הטרנס-יבשתי הראשון ב-1861 אשר חולל מהפכה בתקשורת כאשר לראשונה בהיסטוריה היה ניתן לשלוח מסרים כמעט באופן מיידי בין החוף המזרחי לחוף המערבי של ארצות הברית.
בשנת 1866 אלפרד נובל המציא את הדינמיט ולדבר היו השפעות מרחיקות לכת בתחום הבנייה, הכרייה וההריסה של מבנים.
באותה השנה הושלם קו הטלגרף הטרנס-אטלנטי אשר חולל גם הוא מהפכה בתקשורת כאשר כעת היה ניתן לשלוח מסרים כמעט באופן מיידי בין אירופה לאמריקה הצפונית.
המצאת מנוע הבעירה הפנימית הראשון ב-1860 על ידי הממציא הצרפתי אטיין לנואר תהווה את פריצת הדרך שתוביל בסופו של דבר למהפכת הרכב.
בנוסף, בשנת 1869 נחנכה תעלת סואץ אשר סיפקה לראשונה מסלול מקוצר בין אירופה לאסיה אשר הקל באופן ניכר על הסחר העולמי כתוצאה מייעול תנועת הסחורות בין אסיה לאירופה.
השלב המרכזי של מלחמת ניו זילנד (1845–1872) – בין המאורים למתיישבים הבריטים מתחיל.
מערכה חשובה היא המערכה על וויקאטו.
הכיבוש הצרפתי של מקסיקו (1863–1867) – החלפת נשיא מקסיקו בניטו חוארס (1861–1863) בתחילה בחואן נפומוסנו (1863–1864) ולאחר מכן בקיסר מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו (1864–1867), עם הקמת האימפריה המקסיקנית השנייה.
בסופו של דבר מצליח חוארס להשתקם והאימפריה נפלה בתמיכת ארצות הברית.
מלחמת דואר (1864–1865) – מלחמה בין הודו תחת השלטון הבריטי לבין ממלכת בהוטן.
המלחמה הסתיימה בניצחון בריטי-הודי, אובדן טריטוריות לטובת הודו הבריטית, ומגבלות ריבונות שונות שהוטלו על בהוטן.
מלחמת ספרד–אמריקה הדרומית (1864–1866) – עימות ממושך בין ספרד לבין פרו וצ'ילה, ובמידה פחותה גם אקוודור ובוליביה.
המלחמה מסתיימת בהכרה רשמית של ספרד בעצמאות פרו.
מלחמת הברית המשולשת (1864–1870) – מתחילה בדרום אמריקה, עם פלישתן של האימפריה הברזילאית, ארגנטינה ואורוגוואי, ומובילה לחורבנה של פרגוואי.
סיומה של מלחמת הקווקז (1817–1864) – במהלכה כובשת האימפריה הרוסית את צ'צ'ניה, דאגסטן וצפון מערב הקווקז (צ'רקסיה).
מלחמת שלזוויג השנייה (1864) – ממלכת פרוסיה תחת ביסמרק פולשת לדנמרק ב-1864, והמלחמה מסתיימת בחלוקת שלזוויג-הולשטיין בין אוסטריה לפרוסיה.
מלחמת אוסטריה–פרוסיה (1866) – מלחמה בין אוסטריה לבין פרוסיה, איטליה ומדינות גרמניות קטנות שמצטרפות לאוסטריה או לפרוסיה.
בסופה, משיגה פרוסיה את השליטה על מדינות גרמניה, ואיטליה זוכה באזור ונציה.
לאחר המלחמה מוקמת הקונפדרציה הצפון-גרמנית.
המשלחת הצרפתית נגד קוריאה (1866) – מערכה של מספר שבועות, בה שולחת צרפת משלחת עונשין לקוריאה על רקע הוצאתם להורג של מיסיונרים צרפתים על ידי שושלת ג'וסון.
1860: מרד הר הלבנון – בעקבות מרד של איכרים מרונים כנגד שלטון האימפריה העות'מאנית, מתמרנים השלטונות את הדרוזים המקומיים כנגד המרונים שמתגוררים בסמוך להם, מה שמגיע לשיא בשנת 1860 בטבח שמתרחש בכפרים מרונים.
1861–1865: מלחמת האזרחים האמריקנית – פרצה כאשר 11 מדינות בדרום ארצות הברית, שתמכו בעבדות, הכריזו על פרישה מארצות הברית והקימו את קונפדרציית המדינות של אמריקה, הידועה יותר בשמה המקוצר "הקונפדרציה".
לאחר ארבע שנות מלחמה נכנעה הקונפדרציה בראשות ג'פרסון דייוויס, לצפון בראשות אברהם לינקולן.
1863–1864: מרד ינואר – צמיחתה המתמדת באימפריה הרוסית של שכבת אוכולוסייה משכילה המתארגנת בקבוצות סודיות לקידום רפורמות מגיעה לאחד משיאיה במרד שמתלקח בפולין, ומדוכא על ידי השלטון.
ניסיון התנקשות בצאר לאחר שנתיים נכשל אף הוא, וגורם לתגובת נגד של שמרנות מצד הצאר.
1863–1869: חוף הזהב – בשנת 1863 אימפריית אשנטי מנסים לכבוש מהבריטים חלק משטחי החוף ששולטים עליהם בקולוניה.
בשנת 1868 התאגדות של מנהיגי שבטים במערב אפריקה מצליחה לסלק מהאזור את ההולנדים, אולם לא את הבריטים ששליטתם במושבת חוף הזהב מבוססת טוב יותר.
הבריטים מתמודדים עם המאבקים ובשנת 1869 הבריטים כובשים מהאשנטי את אלמינה.
ב-19 ביולי 1864: מרד טאיפינג – נפילת נאנג'ינג מסמלת את תום המרד שנמשך 14 שנים.
1866: בדלנות בקוריאה – שושלת ג'וסון בקוריאה מחזקת את מדיניותה הבדלנית ויוצאת בפעולות לדיכוי תנועות הנצרות המקומיות.
1866–1868: מלחמת ענן אדום – קואליציה של עמים ילידים מבצעים סדרה מתמשכת של תקיפות ופשיטות נגד כורים, מתיישבים וחיילים, אזרחי ארצות הברית, שמנסים לפתח במונטנה את דרכי הגישה למצבורי הזהב.
לאחר שנתיים של פשיטות נסוגו כוחות ארצות הברית והסכם Fort Laramie סיים את המאבק.
1869: רצח העם הטסמני – לאחר עשרות שנים של דילול אוכלוסיית הילידים בטסמניה בידי הבריטים, נקבע מותו של הגבר האחרון שהיה בעל מוצא טסמני ילידי משני הוריו, וכך למעשה נמנעת האפשרות להיוולדם של ילידים טסמנים.
ועידת פקין – בשנת 1860 הוועידה שחתמה סופית את מלחמת האופיום השנייה מאלצת את הסינים לקבל דרישות דיפלומטיות וכלכליות של מעצמות אירופאיות.
איחוד איטליה תחת שלטונו של ויטוריו אמנואלה השני.
מלחמות האיחוד יימשכו עד סיפוח מדינת האפיפיור בשנת 1870.
הסכם לונדון משנת 1864 – מסיים את שליטתה של האימפריה הבריטית על ארצות הברית של האיים היוניים ומעביר את השליטה באיים ליוון.
אמנת ז'נבה (הראשונה) – בשנת 1864 נחתם הסכם בינלאומי המנסה להסדיר פשעי מלחמה, וקובע תקנות בדבר טיפול בפצועים בשדה הקרב.
הצלב האדום – בשנת 1864 מוקם המיזם הבינלאומי במטרה להגן על חייהם ועל כבוד האדם של קורבנות סכסוך מזוין.
איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי – הארגון הבינלאומי הראשון שנוסד בעולם, מוקם בשנת 1865, ומטרתו הסדרת תקנים של תקשורת טלגרף, כדי לאפשר תקשורת בין מדינות שונות.
6 בדצמבר 1865: התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית – בעקבות מלחמת האזרחים האמריקאית, הנהגת ארצות הברית מוציאה את העבדות בכל המדינות מחוץ לחוק.
בשנת 1868 עבר גם התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית שבין היתר אסר מספר אופנים של אפליה על רקע גזע.
1866: תקרית גנרל שרמן – תקרית דיפלוטית בין שושלת ג'וסון בקוריאה לבין ארצות הברית.
התקרית היא חלק מהגורמים המובילים להתלקחות צבאית בין המדינות בתחילת העשור הבא.
משבר לוקסמבורג (1867) – עימות דיפלומטי בין צרפת ופרוסיה על המעמד הפוליטי של לוקסמבורג.