tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תנועת הגל החדש במדע בדיוני התפתחה מתוך מדע בדיוני רך בשנות ה-60 וה-70. האכזריות הקונטית הייתה הצורה הנרטיבית הסטנדרטית של מדע בדיוני רך בשנות השמונים.
במהלך שנות השמונים התפתח הסייברפאנק ממדע בדיוני רך.
מקגירק מזהה שני תתי-סוגים של מדע בדיוני רך: "מדע בדיוני הומניסטי" (שבו בני האדם, ולא הטכנולוגיה, הם הגורם להתקדמות או שממנו ניתן להחליף שינוי בסביבה; לעיתים קרובות מעורבים ספקולציות על המצב האנושי) ו-" מדע בדיוני נואר" (מתמקד בהיבטים השליליים של הטבע האנושי; לעיתים קרובות במסגרת דיסטופית).
ריי ברדבורי, "רשימות מן המאדים" (1950, אוסף סיפורים קצרים)
דניאל קיז, "פרחים לאלג'רנון" (1959)
מילר הבן, "הימנון ללייבוביץ" (1960)
רוברט היינליין, "גר בארץ נוכרייה" (1961)
רוברט סילברברג, "למות מבפנים" (1972)
אודרי ניפנגר, "אשתו של הנוסע בזמן" (2003)
להלן מספר דוגמאות בולטות למדע בדיוני רך בקולנוע ובטלוויזיה:
מדע אזרחי משלב אזרחים-מתנדבים בביצוע מחקר מדעי בנושאים ובתחומים מגוונים מעולם המדע.
מיזמי מדע אזרחי מכוונים לכלל הציבור, ובהם מתנדבים מרחבי העולם המשתתפים במיזמים של ניטור תופעות אקלימיות, איכות מים, תפוצת ציפורים וגילוי כוכבי לכת וגלקסיות חדשות.
כיום, מתנהלים מאות מחקרים, המשלבים את הציבור כולל בתי ספר בביצוע מחקר מדעי, באוניברסיטאות ובמכוני מחקר ברחבי העולם.
יתרונות המדע האזרחי הם לכל הגורמים המעורבים בו- מדענים, משתתפים פרטיים ולחברה כולה.
תלמידים רבים משתתפים במיזמים של מדע אזרחי וכך, תוך כדי ביצוע חקר אותנטי, לומדים על דרך עבודתם של חוקרים ומדענים.
עשרה עקרונות של מדע אזרחי
מדע אזרחי הוא מושג רחב אשר ניתן להתאים וליישם במגוון מצבים ותחומים.
קבוצת עבודה של האגודה האירופאית למדע אזרחי בנושא "שיתוף פרקטיקות מיטביות ובניית יכולות" פיתחה עשרה עקרונות של מדע אזרחי.
המסמך פותח לשם התווית עקרונות המפתח, המנחים את קהילת המדענים-אזרחים והחוקרים בתחום, והעומדים בבסיסה של הפרקטיקה של מדע אזרחי.
מיזמי מדע אזרחי מערבים את הציבור באופן פעיל במאמצים מדעיים המייצרים ידע או הבנה חדשים.
אזרחים יכולים לשמש כמשתתפים, שותפים, או כמובילי מיזמים, ולהם תפקיד משמעותי במיזם.
למיזמי מדע אזרחי יש תוצרים מדעיים אמיתיים.
לדוגמה, מענה על שאלת מחקר או גיבוש ידע לטובת פעולות שימור, החלטות ניהוליות או מדיניות סביבה.
ההשתתפות במיזם מיטיבה גם עם המדענים המקצוענים וגם עם המדענים האזרחים.
התועלות עשויות לכלול פרסום תוצרי מחקר, הזדמנויות למידה, הנאה אישית, רווח חברתי או סיפוק מהתרומה באיסוף ראיות מדעיות.
לדוגמה, אפשרות להשפעה על מדיניות באמצעות עיסוק בסוגיות מדעיות מקומיות, לאומיות ובינלאומיות.
מדענים אזרחים יכולים, אם ירצו, להשתתף בשלבים שונים של התהליך המדעי.
ההשתתפות יכולה להיות בעת גיבוש שאלת המחקר, פיתוח השיטות, איסוף הנתונים וניתוחם, וכן הצגת ופרסום הממצאים.
לדוגמה, כיצד נעשה שימוש בנתונים שאספו, מהם התוצרים המחקריים והחברתיים ומהי מידת השפעתם על המדיניות.
מדע אזרחי נחשב גישת מחקר כמו כל גישת מחקר אחרת, עם מגבלות והטיות שיש לקחת בחשבון ואף לשאוף לצמצומן.
עם זאת, בשונה מגישות המחקר המסורתיות, מדע אזרחי מקנה הזדמנות למעורבות נרחבת של הציבור ולדמוקרטיזציה של המדע.
הנתונים והמטא-נתונים של מיזמי המדע אזרחי יהיו זמינים לציבור וכאשר ניתן, התוצאות מפורסמות בפורמט של גישה חופשית.
שיתוף הנתונים יכול להתרחש במהלך או לאחר המיזם, אלא אם כן ישנן מגבלות של בטיחות או פרטיות.
מדענים אזרחים מקבלים הכרה בתרומתם בתוצאות המחקר ובפרסומים הנובעים ממנו.
מיזמי מדע אזרחי מוערכים על פי תרומתם המדעית, איכות הנתונים, חוויית המשתתפים והשפעתם הרחבה על החברה או על מדיניות.
המובילים של מיזמי מדע אזרחי מתחשבים בנושאים משפטיים ואתיים הנוגעים לזכויות יוצרים, קנין רוחני, הסכמי שיתוף נתונים, חיסיון וכן תרומה וההשפעה סביבתית של כל הפעילויות.
בישראל פועלים מספר רב של פרויקטי מדע אזרחי.
בשנת 2020 הוקם המרכז לקידום מדע אזרחי בבית הספר לצורך קידום פרויקטים המשלבים מדע אזרחי עם הוראה בבתי ספר.
חשים את האוויר- פרויקט להנגשת נתונים ושיתוף הציבור במחקר על איכות אוויר בישראל.
אתר המדוזות הישראלי- איסוף דיווחי משתמשים על מדוזות בחופי הים התיכון.
ספירת ציפורי בר בחצר הבית- איסוף תצפיות משתמשים על מגוון מיני הציפורים בסביבה הקרובה.
ניטור הפרפרים הלאומי בישראל- ניטור פרפרים במסלולים קבועים, ברחבי ישראל.
מרוכז על ידי אגודת חובבי הפרפרים בישראל.
תצפיטבע - קהילה מנטרת טבע בגולן, מרוכז על ידי מועצה אזורית גולן.
מן השדה- מערכת מידע שיתופית על מגוון המינים בישראל.
מדנין היא עיר בדרום-מזרח תוניסיה ובירת מחוז בעל שם זהה.
בעיר התקיימה קהילה יהודית עד שנות ה-50 של המאה ה-20. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של תוניסיה משנת 2024, התגוררו במדנין 120,712 בני אדם.
כ-20 ק"מ צפונית מזרחית למדנין נתגלו חורבותיה של עיר קדומה בשם , שנבנתה על ידי הפיניקים והתפתחה גם במהלך התקופה הרומית.
עם כיבוש האזור ב על ידי המוסלמים, היא נהרסה כליל.
מדנין המודרנית הוקמה בתקופה העות'מאנית כמרכז מסחרי קטן לברברים בני השבט האורגאמה אשר ניהלו בה נקודת מסחר ואסמי תבואה.
עם כינונו של השלטון הצרפתי ב-1881, הוקמה במדנין מפקדה של הממשל, עובדה שתרמה לפיתוחה העירוני.
מדנין משמשת כמרכז מנהלי ומסחרי לתושבי העיירות בן גרדאן ותטאווין.
חלק מהסרט מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום צולם במדנין ובסביבתה.
באזור מדנין נערך קרב מדנין, קרב חשוב במהלך המערכה בתוניסיה, כחלק מהמערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.
במהלך הקרב, פגשו כוחותיו של ארווין רומל, שחזר מובס מקרב אל עלמיין השני, את כוחות הצבא הבריטי, ונחלו תבוסה קשה.
לאחר הקרב, עזב רומל את החזית האפריקאית.
מדנין ההיסטורית התאפיינה בסגנון בנייה ייחודי לאזור המכונה "": בתים הבנויים מחימר וקש אשר נבנו אחד על גבי השני עד לגובה של כ-7 קומות, באופן שיוצר צורה של כעין מחילות.
מבנים אלו שמשו בעיקר כמחסנים לאחסון תוצרת חקלאית, בשל העובדה שהמבנה הייחודי שלהם סייע לשמירת טמפרטורה קרירה יחסית.
יהודים התיישבו במדנין באמצע המאה ה-19. הראשונים היו יהודים מג'רבה ומגאבס הסמוכות.
הגירת היהודים מג'רבה למדנין התעצמה עם הפיכתה לעיר.
בעקבות כך, מנהג היהודים ונוסח התפילה היה על פי מנהג יהודי ג'רבה ושאלות הלכתיות הופנו לרבני ג'רבה.
לכן, היו מספר בתי יהודים בסמוך לשוק, מחוץ לחארה (השכונה היהודית, בדומה למלאח במרוקו).
משפחות שהגיעו מאלג'יריה והיו בעלות אזרחות צרפתית מלאה, התגוררו גם ברובע האירופאי של העיר.
יהודים התפרנסו גם מאספקת שירותים ומוצרים לחיילי הצבא הצרפתי שחנו בעיר, ומקשרי מסחר עם גאבס.
בראש הקהילה עמד ועד בן שלושה חברים שנבחרו על פי עושרם ומעמדם החברתי.
ב־1922 הוקם לראשונה ועד בפיקוח השלטונות הצרפתיים.
הקהילה גבתה מיסים על שחיטה כשרה ועל יין כשר.
הקהילה הייתה מסורתית וחייה התנהלו סביב בית הכנסת היחיד בעיר, "בית הכנסת הגדול" שנחנך ב-1920. בבית הכנסת פעל מקווה וכותאב.
בקהילה פעלה גם חברה קדישא ובית עלמין יהודי נפרד.
הגרף שבשמאל מבטא את צמיחת האוכלוסייה היהודית בעיר במחצית הראשונה של המאה ה-20.
בימי מלחמת העולם השנייה נדרשו יהודי מדנין (שלא היו אזרחי צרפת של וישי) לספק מזון וכלים לכוחות הגרמניים.
בהפצצת בנות הברית את הכוחות הגרמנים נמלטו היהודים מן העיר.
היהודים חזרו לבתיהם בפברואר 1943, ומצאו כי רוב רכושם נשדד.
עם תום המלחמה שיפצו את בתיהם בסיוע ארגון הג'וינט.
פעילות ציונית החלה במדנין רק אחרי מלחמת העולם השנייה.
בראשית שנת 1945 הגיעו אליה לראשונה שליחים של אגודת "עטרת ציון" מג'רבה, והקימו סניף מקומי.
נעשו ניסיונות להקים סניפים של תנועת הצופים ובית"ר.
בסוף שנות הארבעים הגיעו שליחים של הסוכנות היהודית מארץ ישראל ושליחי עלייה מתוניס.
בעקבות החלטת החלוקה של ארץ ישראל ב־1947, עברה הפעילות הציונית להתנהל במחתרת.
בשנים 1950 – 1951 הורע מצב יהודי מדנין בגלל עוינות השכנים הערבים ובגלל הידרדרות במצבם הכלכלי.
הוקם ארגון "הוועד להצלת הדרום" שפנה לסוכנות בבקשה להעלות לישראל את יהודי הקהילות בדרום תוניסיה.
בשנים 1951 – 1952 עזבו למעלה ממחצית מהיהודים, רובם עלו לישראל ומקצתם עברו לג'רבה או לבירה תוניס.
בשנת עצמאות תוניסיה (1956) עוד חיו במדנין 379 יהודים.
בנוסף, שימשה מדנין תחנת מעבר ליהודים מלוב שרצו להגיע לארץ ישראל.
בין 1947 ל־1952 עלו 500 יהודים מלוב דרך מדנין בעזרת בני משפחת מאזוז המקומית, שהיו בעלי קשרים טובים עם הצרפתים.
מדנין נמצאה תחת סמכותה הרוחנית של קהילת ג'רבה, ולכן רבני העיר היו יוצאי ג'רבה ובוגרי ישיבותיה.
את השאלות ההלכתיות הפנו בדרך כלל לחכמי ג'רבה.
רבי כמוס חדאד - מחבר הספרים "חכם לב" ו"אורח חיים".
כיהן כרב הקהילה החל מ־1908 עד 1926 והיה גם שוחט, מוהל, וסופר סת"ם.
רבי חומאני עלוש - בעל "אני חומה".
כיהן כמלמד תינוקות בעיר, והחל מ-1926 כרב העיר, עד עלייתו ארצה ב-1950, שם שימש כרבה של קהילת ג'רבה בעיר צפת.
עד לפטירתו ב-1955. על שמו נקרא רחוב במרכז העיר ובית כנסת גדול שנמצא בו.
ר' מרדכי סגרון - כיהן כרב במדנין מ-1920 ועד מלחמת העולם השנייה.
במלחמה נמלט ועבר לכהן כרבה של תטאווין, ולאחר עלייתו ארצה כיהן כרבו של מושב זמרת.
ר' רפאל כדיר צבאן - משנת 1951 עד עלייתו ארצה ב-1956. בישראל שימש במשך שנים רבות כרבה הראשי של העיר נתיבות וכחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל.
מדנין הוא אחד מעשרים וארבעה המחוזות של תוניסיה.
המחוז כולל את רצועת החוף הדרומית-מזרחית ביותר בתוניסיה.
במחוז חיה אוכלוסייה של 479,520. בירת המחוז היא מדנין.
המחוז כולל את האי הגדול בתוניסיה, ג'רבה, המחובר בגשר, ובו כרבע מכלל אוכלוסיית המחוז, ושדה תעופה משלו.
המחוז משתרע בשני קצוות מהחוף לכיוון פנים הארץ, כאשר הקיצונית שבהם נכנסת לעומק של עד 60 קילומטר מהחוף, בצד השני לעבר טטאוניה המרחק מצטמצם לכדי 30 קילומטר.
בקצה הצפוני המחוז גובל במחוז קבילי וכוללת חלק ממדרון ארוך המשתרע מדרום מחוז גאבס (סמוך לעיר מדנין בצפון) ועד מעבר לטריפולי שבלוב ומנוקד ביישובים.
כמות המשקעים נמוכה ואלו יורדים בעיקר בין אוקטובר לינואר, עיקר המשקעים יורדים בצפון הרחוק של המחוז ובאזור הגבעה המערבית.
יישובים עיקריים במחוז הם יישובים הקשורים לנמלים, לתיירות, לדייג, ולחקלאות באזורים פוריים יותר בין צפון מזרח המחוז עד המדבר.
המחוז מחולק לתשע נפות (עם אוכלוסיותיהן במפקד 2004):
מדס אנדרסן (בדנית: Mads Andersen; נולד ב-1 במרץ 1995) הוא שחמטאי דני בדרגת רב-אמן.
נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום הרביעי בדנמרק לפי מד כושר.
2009 – חלק את המקום החמישי באליפות העולם לנוער עד גיל 14
2010 – חלק את המקום הרביעי באליפות העולם לנוער עד גיל 16.
מדן הוא, לפי התנ"ך, בנו של אברהם ואשתו האחרת או הפילגש שלו, קטורה, שאותה הוא נשא לאישה אחרי מותה של שרה ולאחר שגירש את הגר.
למדן היו חמישה אחים: זמרן, יקשן, מדין, ישבק ושוח, בנוסף שני אחים למחצה: ישמעאל ויצחק.
הוא היה הבן השלישי של קטורה, אחרי יָקְשָן, ובנו החמישי של אברהם, אחרי ישמעאל, יצחק, זמרן ויקשן.
יוסף בן מתתיהו מספר כי "ואברהם כונן להם מוצאות בארץ הטראגלאדיטיס ובחבל ארץ ערב המאושרה עד ים האדום." אברהם, ככל הנראה, ניסה להרחיקם מבני יצחק כדי להימנע מסכסוך תוך כדי מילוי משימת ה' שהיא להתפשט ברחבי העולם.
מאדס פרדריק גילברט (נולד ב-2 ביוני 1947) הוא רופא נורווגי מומחה ברפואת חירום.
מנהל מחלקת רפואת חירום בבית החולים האוניברסיטאי של צפון נורווגיה ופרופסור לרפואת חירום באוניברסיטת טרומסו .
גילברט הוא חבר מפלגת השמאל הנורווגית "המפלגה האדומה של נורווגיה" והתפרסם בפעילותו ההומניטרית כרופא בעיקר בקרב האוכלוסייה הפלסטינית, בלבנון וברצועת עזה.
ספרו "Eyes in Gaza" ("עיניים בעזה") מתעד את חוויותיו בעזה במבצע עופרת יצוקה בתקופה שנאסרה הכניסה לעזה על עיתונאים זרים.
גילברט מבקר חריף של מדיניות ישראל והמערב, בעת שירותו בעזה העביר תדיר דיווחים תומכים בגרסת הפלסטינים וחלקם זכו לתהודה רבה בעולם.
כשחזר לנורווגיה זכה לשבחים רבים מאנשי המרכז-שמאל, בהם ראש הממשלה דאז, ולימים מזכ"ל נאט"ו, ינס סטולטנברג.
מאידך, הימין הנורווגי גינה אותו וסיב ינסן מנהיגת מפלגת הקידמה גינתה אותו כשופר של תעמולה אנטי-ישראלית.
בתגובה, טען נגדה שר החוץ יונס גר סטיורה שגילברט פועל כמיטב המסורת הרפואית של עזרה לעשוקים, ושורת אישים פוליטיים מהשמאל ומהימין: אודון ליסבאקן , ארנה סולברג ולארס ספונהיים , טענו נגדה שהיא זו שתומכת בטרור הישראלי נגד הפלסטינים.
בעקבות מכתב פתוח ששלח יחד עם ידידו לכתב העת הרפואי 'לאנסט'.
דובר משרד החוץ הישראלי, יגאל פלמור האשים את גילברט בהפצת שקרים מרושעים.
אך גילברט עמד על דבריו.
ב-2012, בעת מבצע עמוד ענן חזר גילברט לעזה והספיק לעבוד בבית החולים שיפא לפני שהפסקת האש נכנסה לתוקף.
ב-2014 אסרה עליו ישראל להיכנס לרצועת עזה.
תחילה נמסר כי האיסור הוא ללא הגבלת זמן, הדבבר עורר מחאה בנורווגיה ובקשה רשמית של הממשלה הנורווגית שההחלטה תבוטל.
גילברט פרסם בלאנסט בתגובה מכתב שנחתם על ידי 23 רופאים ומדענים נוספים, שבו נטען כי ישראל הכריזה על מצב חירום כדי להסוות טבח בפלסטינים ובמיוחד שמה למטרה פגיעה בנשים וילדים.
בהמשך התנצל עורך הלאנסט, ריצ'רד הורטון, על פרסום המכתב.
ישראל הרשמית הגיבה כי אסרה את כניסתו לישראל בלבד וכי אם המצרים יאפשרו לו להיכנס ממעבר רפיח, שהיה סגור באותם ימים, יוכל לפעול ברצועה.
גילברט תקף את ארגון רופאים ללא גבולות על שלא נקט עמדה ברורה אנטי ישראלית.
זאת לאחר שמנהיג הסניף הנורווגי של הארגון ביקר את גילברט בחריפות על שהביע תמיכה בפיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית.
גילברט זכה בפרסים רבים על פעילותו ההומניטרית.
הוא מתראיין בקביעות בנושא הישראלי-פלסטיני בערוץ אל-ג'זירה.
לדעת רוב המפרשים מַדְמֵן היא היא דִּימוֹן הנזכרת בקינה של ישעיהו על מואב, והשם דימון (בכתיב החסר דִמֹן) השתבש ל'מדמן' משום שהסופר כתב פעמיים את האות מ"ם שבו מסתיימת המילה הקודמת "גם".
אפשרות נוספת היא שאין כאן שיבוש דיטוגרפי, אלא מדובר בשתי צורות של אותו שם.
מתרגמי תרגום השבעים לא ראו במדמן שם גאוגרפי אלא צורת מקור, ותרגמו את הפסוק "מַדְמֵן תִּדֹּמִּי" כאילו היה כתוב "נדום תדומי", אך מקובל להניח שטעות בידם.
מוסיל הציע לזהות את דִּימוֹן עם ח'רבת דמנה, הנמצאת 12 ק"מ צפונית לכַּרַכּ (קיר מואב).
"מדמואזל מארמנטייר" הוא שמו של שיר לכת צבאי בשפה האנגלית.
היצירה, הידועה גם בשמות "Inky, Pinky, parlez-vous" או "Hinky, Dinky, Parley Voo" הייתה פופולרית במיוחד בקרב חיילים בריטים, קנדים, אוסטרלים, ניו זילנדים ואמריקאים במהלך מלחמת העולם הראשונה.
המשורר חיים חפר כתב בסוף שנות ה-50 למנגינת השיר את השיר העברי "בחולות", והוא התפרסם בביצועו של יוסי בנאי.
ישנן תיאוריות רבות לגבי מקור השיר.
על פי החוקרת ג'ואנה קולקורד (Songs of American Sailormen, 1938), מקור השיר הוא בשיר מלחים בשם "Snapoo", שהיה ידוע כבר במאה ה-19 בבריטניה ובארצות הברית בשמות "The Little Dutch Soldier" ו-"The Dutch Marine".
קולקורד מתנגדת לטענה שהאמריקאים למדו את השיר מהבריטים בשוחות של מלחמת העולם הראשונה, ומקורו לטענתה, ככל הנראה, בשיר עם צרפתי ישן.
הלחן של היצירה מהתבסס גם על שיר החיילים הבריטים "Skiboo" משנות ה-80 של המאה ה-19, שיר הסטודנטים הגרמני "Die drei Reiter", ובחלקו גם על השיר "When Johnny Comes Marching Home" ממלחמת האזרחים או על השיר הצרפתי "Mademoiselle de Bar-le-Duc".
במהלך מלחמת העולם הראשונה, האזור סביב ארמנטייר שבצפון צרפת, היה זירת קרבות עזים בין כוחות בעלות הברית והגרמנים, כולל קרב ארמנטייר (1914) וארבעת הקרבות העיקריים של פלנדריה (1914, 1915, 1917 ו-1918).
בבתים בארמנטייר קיבלו החיילים מזון ושתייה, אך מעל הכל מצאו את חברת הנשים.
בנוסף, הייתה גם זנות צבאית, שהתרחשה פחות או יותר בסתר, מה שבא לידי ביטוי כנושא בשיריהם של חיילים רבים.
על פי מסורת אחרת, ההשראה לשיר לקוחה מאירוע אמיתי, שבו מלצרית של בית קפה צרפתי, בשם מארי ל'קוק סטרה לגנרל בפניו לאחר שהעיר בפניה הערות גסות.
עם זאת, סביר יותר שחיילים חיברו את המוזיקה והמילים במהלך זמני ההמתנה הארוכים שלהם בשוחות.
הקלטה ראשונה של השיר נעשתה על ידי זמר המיוזיק הול ג'ק צ'רמן בשנת 1915. בגרסתו של צ'רמן, לעומת זאת, הטקסט עדיין שונה מהגרסה שנודעה מאוחר יותר, במיוחד חסרה הגרסה ההינקית והדינקית.
גרסה מודפסת ראשונה של השיר, בשם "Hinky Dinky Parlez-Vous", פורסמה על ידי ג'יימס ג'יי פולד בשנת 1919 בספר "Ye A.E.F Hymnal.
בינואר 1919 הדפיס המו"ל הלונדוני E.
Marks & Son גרסה נוספת, שייחסה את המוזיקה והמילים של השיר לסופר ויל היית'.
בספטמבר 1919 פרסם המו"ל הלונדוני ב.
פלדמן ושות' גרסה לפיה המילים והמוזיקה נכתבו על ידי הארי קרלטון וג'וזף א.
במאי הקולנוע הבריטי מוריס אלוויס יצר את הסרטים האילמים "מדמואזל מארמנטייר" (1927) ו"מדמואזל פארלי וו" (1928) על שם השיר הפופולרי.
השיר "Three German Officers Crossed the Rhine" (בעברית: "שלושה קצינים גרמנים חצו את הריין") הוא שיר וולגרי, פופולרי במשחקי רוגבי, שמושר למנגינת "מדמואזל מארמנטייר" או למנגינת "When Johnny Comes Marching Home".
הבמאי הניו זילנדי פיטר ג'קסון השמיע גרסה בת שש דקות של השיר, במהלך הקרנת הקרדיטים עבור סרטו התיעודי "הם לא יזדקנו" משנת 2018, בו הוצגו קטעים דוקומנטריים ממלחמת העולם הראשונה בשחור-לבן ובצבע.
המשורר חיים חפר כתב מילים בעברית לשיר, והוא הופיע לראשונה במופע "תל אביב הקטנה" שערכו דן בן אמוץ וחפר בשנת 1958, על שנותיה הראשונות של העיר תל אביב.
השיר נקרא "בחולות", על שם גבעות החול של תל אביב הצעירה, שהיוו מוקד משיכה לזוגות אוהבים צעירים.
את השיר ביצע השחקן-זמר יוסי בנאי, והוא יצא לאור שנה לאחר מכן, באלבום השירים של המופע בשנת 1959.
הזמרת עליזה גבאי הקליטה את השיר באלבום "שירים ופזמונים מתל אביב הקטנה והגדולה במקצב ריקודים" מ-1960.
אריק איינשטיין ואורי זוהר הקליטו את השיר,יחד עם עליזה רוזן ורחל אטאס, באלבום "החמאם – תל אביב הקטנה" משנת 1963.
הפזמונאית דרורה חבקין כתבה גרסה היתולית בעברית, וביצעה אותה באלבומה "שירי רחוב מס.
המוזיקאים והמפיקים יואב רוזנטל, גילי מאיר ומיה יוהנה, חידשו את השיר בשנת 2023, במסגרת המיזם המוזיקלי שלהם "ארץעיר" שבו הם מגלים מחדש שירים משנותיה הראשונות של מדינת ישראל.
"מדע בדיוני" הוא סינגל של הזמר הישראלי אייל גולן, שיצא לאור ב-11 בנובמבר 2025. השיר נוצר על ידי אבי אוחיון, עידן שניאור ומתן דרור, שגם הפיק ועיבד אותו מוזיקלית.
זהו השיר הראשון של גולן לאחר סדרת הופעותיו בפארק הירקון באוקטובר 2025, והוא כולל את השתתפותו של המתופף אשר פדי, שנפטר כחודש לפני יציאת הסינגל.
"מדע בדיוני" יצא זמן קצר לאחר סיום סדרת ההופעות "GOLD" שקיים גולן בפארק הירקון.
השיר נחשב לשיר הראשון מתוך אלבומו הבא של גולן, ומאופיין בהפקה מוזיקלית של מתן דרור, שעבד עם גולן גם בפרויקטים קודמים.
ייחודו של הסינגל נובע בעיקר משיתוף הפעולה האחרון של גולן עם המתופף אשר פדי, מהנגנים הבולטים בישראל, שניגן עמו במשך שנים רבות.
פדי נפטר כחודש לפני צאת השיר לאחר מאבק במחלת הסרטן.
גולן ציין ל-"מאקו" כי הוא רואה בשיר מחווה לזכרו של פדי, ואמר: "יש לי את הזכות שאשר פדי ז"ל מנגן גם בשיר החדש, אשר ליווה אותי שנים רבות, בהופעות, באולפנים והיה לנו חיבור מיוחד.
מלבד היותו מתופף ומוזיקאי שהוא עילוי הוא היה בן אדם מדהים עם לב זהב, לנצח הוא יישאר בלבי".
"מדמואזל" הוא שיר מאת הזמרת-יוצרת הישראלית ליהי טולדנו, אשר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2025 כסינגל ראשון מתוך אלבומה השני "אומץ".
השיר פורסם מספר שבועות לאחר סיום סיבוב הופעות של טולדנו, אשר נחתם בהופעה במועדון הבארבי בתל אביב, ובה ביצעה את השיר לראשונה בפני קהל.
השיר הוצג כהכרזה על פתיחת פרק יצירתי חדש בקריירה של טולדנו, לאחר אלבום הבכורה שלה "מי אני חושבת שאני".
"מדמואזל" נכתב והולחן על ידי טולדנו בשיתוף עם היוצרים צליל קליפי ונדב (נאבי) אהרוני.
שיתוף פעולה זה גובש סביב חוויות אישיות ושיח על שלב החיים שבו מצויה טולדנו, הן מבחינה אישית והן מבחינה אמנותית.
העיבוד וההפקה המוזיקלית בוצעו על ידי אהרוני, והם מתאפיינים בסאונד כהה ומינימליסטי יחסית, הנשען על מרקמים אלקטרוניים ועל בנייה הדרגתית של מתח רגשי.
בחירה זו מציבה את השיר בקו שונה מחלק מיצירותיה הקודמות של טולדנו.
מילות השיר עוסקות בהתבוננות פנימית ובחוויית מעבר, האופיינית לשלב החיים שלאחר השירות הצבאי ולפני התגבשות תחושת יציבות אישית ומקצועית.
הטקסט מתאר חיפוש עצמי מתמשך, עיסוק בשאלות של זהות, והתמודדות עם חלומות שלא מומשו ושבים ומופיעים כקולות פנימיים עיקשים.
שם השיר, "מדמואזל", לקוח מן המילה הצרפתית "Mademoiselle", שמשמעותה פנייה לאישה צעירה או לעלמה.
השימוש במונח זר ובלתי שכיח בעברית יוצר פער לשוני מכוון, ומטעין את הפנייה בשיר בנופך של נימוס, ריחוק ועדינות, לצד תחושה של זרות מסוימת.
בחירה זו מדגישה את המתח בין הדימוי החיצוני המשתמע מן הכינוי לבין המציאות הרגשית המורכבת המוצגת בטקסט עצמו.
יוסי חרסונסקי ציין כי הבחירה במילה "מדמואזל" יוצרת אירוניה עדינה, שכן היא נושאת עמה ניחוח של עדינות, ריחוק ורומנטיקה, אך עומדת בניגוד למציאות המתוארת בשיר, הכוללת עייפות, כאב וקרע פנימי.
חרסונסקי הדגיש כי הפער בין הדימוי הלשוני לבין חוויית הדמות הנשית מעמיק את הקונפליקט הלירי, ומחדד את העיסוק בזהות נשית בעידן מודרני.
לשיר הופק קליפ מינימליסטי שצולם כולו בטייק אחד, בבימויו של אופיר פרץ.
הבחירה בצילום רציף ללא חיתוכים ממקדת את תשומת הלב בדמותה של טולדנו ובנוכחותה הבימתית, ללא שימוש באמצעים חזותיים מורכבים או עריכה דינמית.
הקליפ מציג את טולדנו באופן ישיר ואינטימי, ומחזק את הקשר בין המבע הקולי לבין המבע החזותי.
נכון לדצמבר 2025 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-300 אלף צפיות.
לאחר פרסום השיר פתחה טולדנו תחרות ברשת החברתית טיקטוק, שבה הוזמנו משתתפים לצלם את עצמם מבצעים את "מדמואזל".
מתוך הסרטונים שנשלחו נבחר הזמר שיר אוזן, אשר הוזמן לבצע עם טולדנו את השיר בגרסת דואט רשמית.
גרסת הדואט מהווה הרחבה ביצועית של השיר המקורי, ומוסיפה ממד של ביצוע משותף מבלי לשנות את מבנהו הלירי הבסיסי.
הביצוע מציג חלוקה בין שני קולות, ומעמיד את השיר במסגרת של דיאלוג מוזיקלי, תוך שמירה על אופיו האינטימי של הטקסט.
ביקורת מאת יוסי חרסונסקי התמקדה במשמעות הלירית והמבנית של גרסת הדואט ל"מדמואזל".
חרסונסקי ציין כי קצב הוואלס מעניק לשיר נגישות רגשית ומאפשר מעברים מוזיקליים רכים, התואמים את אופיו האינטימי של הטקסט.
לדבריו, גרסת הדואט מוסיפה ממד של דו קיום בין שני קולות עוצמתיים, באופן המתכתב עם תוכני השיר ועם הפנייה הישירה שבו.
לפי הביקורת, הפנייה הישירה בגוף שני והמעבר בין חשיפה למצבה של הדמות לבין ניסיונות להנחות אותה לפעולה יוצרים תחושת אינטימיות ולעיתים גם מתח.
השיר מתואר כנע בין ילדות לבגרות, בין תמימות למודעות, ובין רצון לפרוץ גבולות לבין פחד מן הכאב הכרוך בכך.
בהקשר זה נתפסת גרסת הדואט כהרחבה משמעותית של השיר המקורי, המעמיקה את שכבות המשמעות שלו מבלי לסטות ממבנהו הבסיסי.
מדע המדינה הוא תחום ידע אקדמי החוקר היבטים שונים של התנהגות המדינה, השלטון והממשל מאז היווסדם בעולם העתיק ועד ימינו אנו.
עם זאת, מרכז הכובד המחקרי של מדע המדינה הנהוג באוניברסיטאות רבות הוא התייחסות לדפוסי השלטון והמשטר של המדינה המודרנית.
גבולותיו המחקריים של התחום כמדע
במדע המדינה נחקרות גישות פוליטיות ומבנים של חברות גדולות, על בסיס ההגדרה של מושג המדינה, כפי שהוצעה על ידי אפלטון.
זאת בשילוב עם ההגדרה המודרנית של המושג, רעיונות מתחומים אחרים במדעי החברה והרוח, ואידאולוגיות פוליטיות-כלכליות-חברתיות-תרבותיות שונות.
מבחינת רמות הניתוח של ההתנהגות הפוליטית, המתייחסות לסביבה הפנימית ולסביבה החיצונית של המדינה, התחום מתמקד בעיקר בשלטון בצורתו המודרנית כמדינה.
ואף מתרחב גם ליחסים בתוך המדינה כפי שנקבעים על ידי הממשל והחברה וביחסי הגומלין שביניהם.
כמו-כן, באופן רחב יותר גם ביחסים בין מדינות.
לשם המחשה, התחום כולל בין היתר, את תתי-התחומים הבאים: פוליטיקה השוואתית, תורת המשטרים, מנהל ציבורי, מחשבה מדינית, היסטוריה פוליטית, כלכלה פוליטית ויחסים בין לאומיים.
מדע המדינה הוא אחד מתחומי המשנה של מדעי החברה.
המחקר האקדמי של התחום מאופיין בריבוי אסכולות, וכנגזרת מכך, בריבוי שיטות מחקר.
הסיבה לכך היא, חוסר הסכמה בסיסי על מהי פוליטיקה.
חילוקי דעות באשר להגדרת התחום הנחקר, מוליכים לחילוקי דעות בהגדרת תחום המחקר.
כך בשפה האנגלית יש המעדיפים להשתמש בשמות "לימודי הפוליטיקה" (Political Studies) או "חקר הפוליטיקה" (Political Research), משום ש"מדע המדינה" טומן בחובו הכרעה עקרונית סביב גישה מסוימת.
למדע המדינה נגיעה לתחומים רבים, כיוון שהוא עוסק בקביעת מדיניות חברתית, משפטית, כלכלית ובשורה רחבה של נושאים אחרים המשפיעים על אזרחי המדינה, ביטחונם ורווחתם.
מדע המדינה אומד את הצלחת הממשל והמדיניות אותו הוא מכתיב בשורה של תחומים ספציפיים, על ידי בחינה של גורמים רבים כדוגמת: משפט, רווחה חומרית ושלום.
בעוד שהיסטוריונים בוחנים את העבר ומנסים להסבירו, אנשי מדע המדינה מנסים להבהיר את מצב הפוליטיקה העכשווית ולחזות את השלכותיה על העתיד.
מדע המדינה הוא מדע מורכב, מאחר שהוא מכיל בתוכו חקר קבוצות רבות המשתתפות בתהליך הפוליטי, בין אם הציבור, מדינאים ופוליטיקאים, קבוצות אינטרס, אנשי תקשורת המשפיעים על דעת הקהל ובנוסף כל מדינה היא מקרה ייחודי שנוצר מאינספור סיבות ייחודיות לה וקשה לגזור מסקנות חד משמעיות כמעט בשום תופעה.
חקר מדע המדינה מתבצע על ידי ניתוח שורה ארוכה של נתונים ומקורות, כדוגמת נתוני הצבעה וניתוח דפוסי הצבעה במדינות שונות.
חקר דעת הקהל על פי פרמטרים שונים, כדוגמת רפורמות בביטוח לאומי או מדיניות חוץ.
וגם, תפקידי המוסדות הנבחרים כמו הקונגרס של ארצות הברית או הכנסת בישראל, בית המשפט העליון ומוסדות רבים אחרים המשפיעים על רווחתו של האזרח או התושב.
בפוליטיקה קיימים אינטרסים רבים שלעיתים מנוגדים זה לזה, ותהליך קבלת ההחלטות מושפע מתהליכים אלו.
לכן, יש הרואים את מדע המדינה כדוגמה מעשית של תורת המשחקים.
חקר המחשבה הפוליטית ראשיתו בעת העתיקה.
הן אפלטון והן אריסטו פיתחו עוד בימי יוון העתיקה תאוריות להסבר החיים הפוליטיים וניסו לתאר את סוג השלטון הטוב.
המחקר התקדם באופן הדרגתי בימי הביניים, תקופת הרנסאנס ועידן הנאורות עם התפתחות תפיסות שלטון דתיות הקושרות את השלטון בכנסייה.
בהמשך נותק הקשר הרעיוני לכנסייה והתפתחו תפיסות חילוניות וליברליות כמו האמנה החברתית אצל הוגים כתומאס הובס, ג'ון לוק, ז'אן-ז'אק רוסו וברוך שפינוזה ותפיסות שמרניות של הוגים כאדמונד ברק, ג'ון סלדן וז'וזף דה מסטר.
בעידן המודרני החלה התפתחות הדיספלינה המדעית של התחום כאשר שיטות מחקר כמותיות ואיכותיות ביקשו לבסס מסקנות במחקר על בסיס ראיות לוגיות או אמפיריות.
במאה ה-20 התפתח התחום והסתעף להתמחויות על פי מדינות או אזורים (לדוגמה חקר צרפת או חקר המזרח התיכון) וחקר תתי תחומים כמו יחסים בין-לאומיים, מדיניות ציבורית, דמוקרטיה, מנהל ציבורי, כלכלה פוליטית ועוד.
בעקבות הרחבת תחומי המחקר של מדע המדינה וענפיו התחום החל להשיק עם יותר ויותר תחומי מחקר, כגון סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, משפטים, כלכלה, גאוגרפיה, תקשורת ועוד.
תחומי המחקר העיקריים במדע המדינה הם:
פוליטיקה השוואתית – תחום מחקר המשווה וממיין בין צורות שונות של ממשל בסביבות שונות
מחשבה מדינית – תחום מחקר המתמקד בחקר הפילוסופיה המדינית
יחסים בין-לאומיים – תחום מחקר המתמקד בחקר הדינמיקה של יחסים בין מדינות
כלכלה פוליטית – תחום מחקר הבוחן את נקודות המפגש שבין כלכלה ופוליטיקה, וכן
מינהל ומדיניות ציבורית – תחומי מחקר העוסקים בחקר קביעת המדיניות במגזר הציבורי, יישומה וניתוחה
ביטחון לאומי – תחום מחקר המתמקד בחשיבה אסטרטגית-ביטחונית ברמת המדינה
משפט ציבורי – ענף משפטי המסדיר את היחסים בין יחידים (אזרחים, חברות) לבין המדינה
– חקר השימוש בשיטות כמותיות למדידת מדדים פוליטיים, בדומה לאקונומטריקה
מדעי האטמוספירה קשורים קשר הדוק למדעי הטבע ולמדעי כדור הארץ.
מטאורולוגיה הוא מדע העוסק בחקר התופעות האטמוספיריות, תהליכי מזג האוויר וחיזויים.
המטאורולוגיה שייכת למדעי כדור הארץ וגם למדעי האטמוספירה.
היא מובדלת ממדע הקלימטולוגיה בחוקרהּ תופעות זמניות ואינה מתעניינת בתנאי מזג אוויר מקומיים לאורך זמן.
קְלִימָטוֹלוֹגְיָה הוא מדע העוסק באקלים וחוקר את התופעות והגורמים הקשורים בו.
מקור השם הוא במילה היוונית κλίμα, klima שפירושה מקום או אזור, כלומר חקר מזג האוויר באזור מסוים.
פלאוקלימטולוגיה הוא מדע החוקר את האקלים ושינויי האקלים לאורך ההיסטוריה של כדור הארץ, כמו כן נערכים במסגרת זו שיטות לשיחזור האקלים הקדום וחקירת התופעות והגורמים הקשורים בו.
פיזיקת עננים הוא מדע החוקר את התהליכים המתרחשים בתוך הענן הכוללים בין השאר:
התנגשויות בין טיפות וחלקיקי קרח
שבירה של טיפות וחלקיקי קרח
כוחות חשמליים בתוך הענן הכוללים גם ברק
"מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, מרכז דניאל ומטילדה רקנאטי" הוא מוזיאון מדע הנמצא בשכונת הדר הכרמל שבעיר חיפה.
זהו אחד מארבעה מוזיאונים למדע הפועלים בישראל (שלושת האחרים הם מוזיאון המדע בירושלים, גן המדע במכון ויצמן ברחובות ופארק קרסו למדע בבאר שבע).
עד שנת 2006, היה המוזיאון ידוע בשם ה"טכנודע".
בשנה זו ערך המוזיאון תחרות בקרב הקהל הרחב, לבחירת שם חדש עבורו.
המוזיאון פועל בבניין ההיסטורי של הטכניון, שתוכנן על ידי האדריכל היהודי-גרמני אלכסנדר ברוולד, ונמצא בשכונת הדר הכרמל בחיפה.
הבניין שימש את הטכניון בין השנים 1925–1965 לכל הפקולטות, ובשנים 1965–1985 שימש את הפקולטה לארכיטקטורה.
במהלך השנים עבר הבניין שינויים רבים.
בשנת 1986 הועבר לידי המוזיאון, שוקם ושומר בהתאם לתוכניות המקוריות של ברוולד.
על שיחזורו ושימורו של הבניין זכה המוזיאון באות הוקרה מהמועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות.
המוזיאון הוא עמותה רשומה המנוהלת על ידי ועד מנהל הכולל אנשי ציבור, חינוך, אקדמיה ועסקים.
יושב הראש של הוועד המנהל של מדעטק הוא ליאון רקנאטי.
תערוכות הקבע מוצגות בבניין ההיסטורי של המוזיאון, שנקרא גם "מדעטק תערוכות".
רוב התערוכות מתפרסות על פני חדר אחד ששימש ככיתת לימוד בעבר, למעט התערוכות החדשות יותר שאיחדו מספר חדרים:
חדר חושך - אחת התערוכות הוותיקות במוזיאון המציגה עקרונות מדעיים של האור (כמו שבירה, החזרה, פלואורסצנציה ועוד)
אנרגיה ירוקה - החל מ-2007
משחקי חידה - מוצגת בקומת המסד ליד המרכז לגיל הרך
תופסים גובה - עולם התעופה
לאונרדו דה וינצ'י - מדען ומהנדס
מבט אל השמים - תערוכת אסטרונומיה - החל מ-2016
תעתועי ראייה - מוצגת במסדרונות בבניין ההיסטורי
מרכז הגיל הרך הכולל מתחם משחקי התנסות במים, בנייה בקוביות גדולות וחדר בנייה בלגו
השעונים הטבעיים - תערוכה על תופעות בכדור-הארץ
מבעד לעדשה - אוסף מכשירים מדעיים: טלסקופים, מיקרוסקופים, ציוד רפואי וכלים לניווט
חדר מוזיקה - בחדר מוצג "נבל לייזר" בשתי גרסאות, הנגינה נעשית באמצעות "חיתוך" קרני לייזר
נוסעים בזרם - תערוכה מציגה רכב חשמלי התלוי מהתקרה ופנים הרכב גלוי מתחתיו
מרכז החדשנות - מתחם המציג שלוש תערוכות בנושא חדשנות ואולם הקרנות אימרסיבי המדמה מסע בתוך גוף האדם
מגלים גלים - תערוכה חוייתית המציגה תופעות גלים שונות: שולחן ותותחים היורים טבעות עשן, מכונת גלים (המציגה גל עומד וגל מתקדם), טורנדו, שולחן רוח ועוד
הגל הצהוב - חדר המואר באור מונוכרומטי צהוב כך שכל הפרטים בחדר נראים בגווני צהוב בלבד.
בלחיצה על מתגים בקירות החדר נדלקים פנסים בעלי אור לבן וכך מתגלים הצבעים הנוספים
חדר המוזיקה - מציג "נבל לייזר", מוצג נגינה אלקטרוני, כששוברים את קרני הלייזר מושמעים צלילים; ושולחן רטט - רמקול המחובר למשטח מתכת "מצייר" דוגמאות שונות בחול לפי התדר המושמע.
אניגמה - תערוכה המציגה מכונת אניגמה שנתרמה על ידי בריטניה לצה"ל ועברה הסבה חלקית לעברית, לצד מוצגים אינטראקטיבים המדמים את השימוש במכונת האניגמה, והסברים על המכונה ועל תרומתו של אלן טיורינג.
שביל החלל - נפתחה בחודש אוגוסט 2025 ומוצגת במספר מקומות ברחבי המוזיאון: "מסע לחלל" באולם הקרנות אימרסיבי, דגם קפסולת חלל של החללית סויוז, דגם של לוויין ישראלי של חברת אסטרוסקייל, חוויית מציאות מדומה בתחנת החלל הבין-לאומית ועוד.
בשנת 2011, בחג החנוכה, נפתחה מחדש לקהל חצר המוזיאון שבין שני הבניינים הראשיים, לאחר שזו עוצבה מחדש.
במקום הוקם "פארק מדע", אשר נפרש על פני ארבעה דונמים ושהמוטיב המרכזי שנבחר לו הוא "מפגש עם מדענים וממציאים מפורסמים בהיסטוריה, אשר תגליותיהם מהוות אבני דרך המעשירות את חיינו".
הפארק מחולק לחמש חצרות, שכל אחת מהן מוקדשת למדענים הידועים ארכימדס, ברנולי, אייזק ניוטון, לאונרדו דה וינצ'י ופיתגורס.
בנוסף קיימים בפארק מספר מוצגים נוספים מתחום הגנת הסביבה, אמפיתיאטרון היכול להכיל כ-400 איש, ושבמרכזו מזרקה בצורת שושנת הרוחות הנשלטת על ידי מחשב ומאפשרת מופעי מים בשילוב תאורה צבעונית.
היוזמה להקמת "פארק המדע" במקום החלה בשנת 2008 ועברה שלבים רבים של תכנון והכנה לפני תחילת העבודות.
תכנון הפארק נעשה בעבודה משותפת של צוות המוזיאון ובראשו האוצר הראשי של המוזיאון דאז, ד"ר טל ברמן, ומעצב התערוכות של המוזיאון דאז, דודו דהאן.
פיתוח וייצור המוצגים בוצע בעיקר על ידי צוות בית המלאכה של מדעטק.
התכנון האדריכלי נעשה באמצעות האדריכלים עמוס וכמן ואהוד כסיף.
בעבר נקרא "פארק נובל אנרג'י למדע".
החל משנת 2008, מדעטק משיק מדי קיץ תערוכה מתחלפת חדשה הפתוחה במשך כשנה.
כחלק מעבודות לשיפור המוזיאון, שופץ בניין נוסף ששימש עד אז כבית המלאכה ובו נבנו המוצגים של המוזיאון.
האולם בו מוצגות התערוכות המתחלפות נקרא "אולם איינשטיין", ע"ש אלברט איינשטיין, והוא שוכן בבניין הדרומי של קמפוס הטכניון.
מלבד אולם איינשטיין הבניין כולל גם את מרכז החדשנות, את הכיתות והמעבדות של אגף החינוך במדעטק ואת הפאב-לאב ע"ש משפחת וונגר
ב-11 ביולי 2008 הושקה במוזיאון התערוכה "דינוזאורים ענקי פטגוניה".
התערוכה הציגה העתקים של שלדים משוחזרים של דינוזאורים ענקיים אשר נתגלו בפטגוניה שבארגנטינה, והייתה הראשונה מסוגה בארץ.
בין חמישה-עשר השלדים שהוצגו היו גם שני דינוזאורים מסוג ג'יגאנוטוזאור קרוליני.
במקביל לתערוכה, הושקה תערוכת חוצות של פסלי דינוזאורים אחידים בצורתם, אך צבועים כל אחד באופן שונה ויצירתי על ידי אומן, קבוצת אומנים או קבוצת עניין אחרת (תלמידי בתי-ספר או פעילים חברתיים).
הדינוזאורים פוזרו ברחובות ובגנים בחיפה וזכו לתשומת לב רבה.
התערוכה הגיעה לסיומה באמצע מרץ 2009. גם היום עדיין פזורים ברחבי העיר חלק מהפסלים.
באפריל 2009, החלה במוזיאון הצגת התערוכה "עולמות הגוף", העושה שימוש בגופות בני אדם, אשר תרמו גופם לשימוש בתערוכה.
פתיחת התערוכה לוותה במחאה ציבורית רבה, בין היתר מצידו של יונה מצגר, הרב הראשי לישראל, אשר טען כי התערוכה היא פגיעה בכבוד המת.
תערוכת "עולמות הגוף" הוצגה במוזיאון עד ה-4 בינואר 2010 ובמהלך הצגתה בחיפה, ביקרו בה יותר משלוש מאות אלף איש.
בקיץ 2010 נפתחה במדעטק תערוכת "העולם הרובוטי".
התערוכה מציגה רובוטים בדמות חיות כגון ג'ירפה, ברווזן, דיונון ועטלף, וכן מגוון מוצגים הקשורים לחיות.
כל אלה הגיעו לישראל מתוך תערוכת "Robot Zoo" העולמית.
כמו כן מוצגים בתערוכה רובוטים מסוגים שונים נוספים ומוצגים הקשורים לתעשייה הרובוטית הישראלית.
בחלקו האחרון של התערוכה הוצג "המופע הרובוטי" מדי חצי שעה עגולה ובו אחד מהמדריכים במוזיאון מציג לצופים את הרובוט דמוי האדם "נאו" והרובוט דמוי הכלב "אייבו" ומסביר כיצד הם מבצעים את הפעולות השונות.
התערוכה נחנכה ביוני 2011 וכוללת ברובה מוצגים מהתערוכה המקורית (שמקורה בקנדה) לצד מספר מוצגים בלעדיים למוזיאון.
הנושא המרכזי בתערוכה הוא הספורט והפעילות הגופנית מנקודת מבט מדעית וכוללת מגוון מוצגים שונים שמסבירים ומדגימים באותה הזדמנות למבקר את העיקרון המדעי שעליו מדובר.
לדוגמה, בסמוך להסבר על שיווי המשקל של האדם שמקורו בנוזל באוזניים מוצבים מתקן למדידת שיווי משקל וגם קורת עץ שעלייה מתנסים המבקרים בהליכה מאוזנת.
101 המצאות ששינו את העולם
המיצג החזותי נחנך ביולי 2012 ומתפרש על פני כל חלל האולם.
המיצג כולל סרט באורך 32 דקות, המוקרן על גבי עשרים ושניים מסכי ענק ומציג 101 המצאות בשמונה תקופות זמן, מתוכן 32 באופן מפורט על גבי המסך המרכזי.
בנוסף, בבניין התערוכות נחנך חדר שמהווה המשך לתערוכה וכולל מוצגים פיזיים של כ-50 המצאות המלוות בהסבר על מסכי מגע אינטראקטיביים.
התערוכה נפתחה לקהל במרץ 2013 ומציגה את החזון של עתיד המסע האנושי במערכת השמש ומעבר לה.
בחלק הראשון מוצגות 50 השנים הראשונות בחלל ובהן הספוטניק והווסטוק הרוסיים ומנגד, אפולו ואופורטוניטי (רכב המחקר למאדים) האמריקנים.
באפריל 2014 נחנכה תערוכה, אשר הובאה ממוזיאון המדע "אאוריקה" שבהלסינקי, פינלנד.
התערוכה מציגה את עולם הספינות, הים והימאות.
הנושא המרכזי בה הוא המעבר מהים הפתוח אל החוף, כשהמבקרים עוברים דרך אזורים המוקדשים לנושאים שונים.
ביניהם, הישרדות בלב ים, עקרונות שיט, חקר הימים, גשר הפיקוד באונייה, פעילות ועבודה בנמל מודרני ומינים פולשים בים התיכון.
ביולי 2015 נפתחה התערוכה תחת הכותרת "המעברים הסודיים של החיים" שפותחה ונבנתה על ידי מדעטק בשיתוף קבוצת אלומיניום.
התערוכה שילבה תוכן מדעי ומיצגים אומנותיים-טכנוגלוגיים כמו צינורות רובוטיים רוקדים, מפעל כדורים המונע בלחץ אוויר ועוד.
בכל חלל הוקרן סרטון קצר שלווה בקריינות של מוטי קירשנבאום.
התערוכה נסגרה באפריל 2016 ולאחר מכן הוצגה בפארק פרס בחולון.
ביולי 2016 נפתחה התערוכה שהכילה מוצגים שונים כמו החללית אקסקליבר-אלמאז שהיא למעשה קפסולת חלל שהשתתפה בשתי משימות של תוכנית החלל הסובייטית, חליפת חלל ששימשה לאימוני קוסמונאוטים, עמדות מציאות מדומה, דגם של ספוטניק - הלוויין הראשון בחלל, שרידי מצלמת המחקר "מיידקס" ששימשה את אילן רמון לעריכת תצפיות.
תערוכת RESCUE - "התערוכה הבינלאומית לחילוץ והצלה"
ביולי 2017 נפתחה התערוכה שנוצרה והוצגה במוזיאון המדע בעיר פרת', אוסטרליה.
התערוכה הציגה 20 מוצגים המופעלים על ידי המבקרים בנושאי חילוץ והצלה: כיבוי אש, הצלה מטביעה, חיתוך כלי רכב שעברו תאונה, איתור מטיילים שאבדו בשטח ועוד.
לצד התערוכה הוצב אוהל הדגמה לאיתור וחילוץ נפגעים של פיקוד העורף ואוהל הדגמה נוסף שאירח במהלך הקיץ כוחות הצלה של הרשות הארצית לכיבוי והצלה ואמבולנס של מגן דוד אדום.
תערוכת דיגיטלי נפתחה ביולי 2018. התערוכה מציגה כיצד העולם הדיגיטלי משתלב בחיינו בשלושה היבטים; אני והעולם הדיגיטל, רשת האינטרנט, והעולם הדיגיטלי.
כל אחד מההיבטים מוצג באולם נפרד, ומשלב מכשור טכנולוגי המופעל על ידי המבקרים.
מטרת התערוכה היא להמחיש את השפעתו של העולם הדיגיטלי על חיינו, הן מבחינת יתרונות והן מבחינת החסרונות, תוך שילוב של אמצעים טכנולוגיים מתקדמים ואינטראקטיביים.
התערוכה נסגרה באוקטובר 2019 ומתוכננת להיות מוצגת בארצות הברית במהלך 2020.
- הרפתקת הניווט הבין-לאומית, נפתחה בתחילת חודש יולי 2019 והציגה את עולם הניווט והמפות: קריאת מפה, קווי גובה וטופוגרפיה, ניווט לוויני, סונאר ועוד.
התערוכה נסגרה בתחילת נובמבר 2019.
התערוכה הציגה עשרות דגמי דינוזאורים אינטראקטיביים בגודל טבעי, מתחם משחק מציאות מדומה עם דינוזאורים ואולם הקרנה 360 מעלות.
התערוכה נפתחה ביולי 2021 וננעלה בשבת 23 באפריל 2022.
תערוכת KLIMT - כשמדע פוגש אומנות
התערוכה מציגה את מהלך חייו של הצייר האוסטרי גוסטב קלימט, אולם הקרנות עם יצירותיו, מוצגים תלת־ממדיים של פירוק ובנייה מחדש (אנאמופרפוזה) של יצירתו הנשיקה, מנהרה מוזהבת עם אלמנטים מיצירותיו, מתחם יצירה ומתחם מציאות מדומה.
התערוכה נפתחה ביולי 2022 וננעלה בשבת 29 באפריל 2023.
תערוכת Fool Me - מדע פוגש קסם
התערוכה מציגה מעל 40 קסמים הפועלים בטכניקות שונות - פיזיקה, מכניקה, טכנולוגיה, זריזות ידיים, קשר עין יד ואשליות.
התערוכה החושפת את הדרכים בהן מבוצעים הקסמים והיא נוצרה בשיתוף אומן החושים נמרוד הראל.
התערוכה נפתחה ביולי 2023 וננעלה ביום שלישי 30 באפריל 2024.
Behind the Screens - מגלים את סודות הדיגיטל
התערוכה מציגה מיצגים אינטראקטביים המדמים את ההתנהלות בעולם הווירטואלי בצורה חוויתית: תנאי הסכם משתמש, השארת עקבות דיגיטליים, איסוף מידע באמצעות משחקים ברשת, פרופיילינג, פרסום מותאם לגולש ועוד.
התערוכה נפתחה ביולי 2024 ועדיין מוצגת במוזיאון (אוגוסט 2025).
הפנים של הנובל - הוצגה בין ינואר למאי 2008.
הקשת הכחולה (תערוכת צילומים תת-ימיים).
תקשורת אישית (תערוכה נודדת של Orange).
שחור על גבי לבן (התפתחות מכשירי הדפוס).
סודות החיים - עולם ה-DNA.
הבית הירוק שלי (הוצגה בקומת הגלריה של תערוכת אנרגיה ירוקה).
אין מקום רחוק מדי (הציגה את סיפורו של אילן רמון ופריטים ששרדו את ההתרסקות).
בין כרמל לים - תערוכת פוחלצים של ציפורי הכרמל שהושאלה מבית הטבע ע"ש שמעון אנגרס, הוצגה עד 2022.
מדעי החיוך (תערוכת בריאות הפה והשיניים) - התערוכה פעלה בין השנים 2009–2024.
מאדים בשלושה ממדים - צילומים של כוכב הלכת מאדים לצפייה במשקפי תלת מימד.
עדי לרעייתי - התכשיטים של זוכה פרס נובל פרופסור דן שכטמן (הוצגה מאוקטובר 2012 ועד ליולי 2013).
מבט לים - תערוכות יצירות אומנות בנושא הים, התערוכה הוצגה לצד תערוכת הספינות והים (הוצגה בקיץ 2014).
אולם המראות - התערוכה הוצגה עד שנת 2021.
עניין של כימיה - התערוכה הוצגה עד שנת 2024.
מציירים באור - התערוכה הוצגה עד אפריל 2025 והוצגו בה שולחן אור עם לציור בחול, שולחנות זרחניים שניתן לצייר על עליהם בעזרת פנסים ומיקרוסקופ שהציג גרגרי חול במבט מקרוב.
תערוכת MOON 360 - כללה דגם ענק של הירח עם נקודות ציון ואתרי נחיתה וכן מידע על הירח בתרבות הפופולרית והשפעתו על החיים בכדור הארץ (הוצגה מאפריל 2022 ועד יולי 2025).
במוזיאון פועל גם מכון "מדעטק לחינוך".
המכון הוא מרכז תמיכה ללימודי מדע, טכנולוגיה וחלל לתלמידי בתי הספר והקהל הרחב.
המכון מפעיל רשת של מעבדות בנושאים מדעיים וטכנולוגיים שונים, מקיים סדנאות לימודיות וחוגים לבני-נוער ומפעיל ניידות מדעים היוצאות אל יישובי הפריפריה.
המרכז מפעיל כ־80 תוכניות לימודיות בתחומים שונים כמו פיזיקה ואסטרופיזיקה, כימיה, איכות הסביבה, מתמטיקה, רובוטיקה, גנטיקה, חשמל, אלקטרוניקה וטכנולוגיות של אבטחת מידע.
מדי שנה מבקרים כ-80,000 תלמידים במדעטק במסגרת תוכניות שונות של בתי-הספר, חלקן בשיתוף משרד החינוך ומשרד המדע והטכנולוגיה.
פאב-לאב הוא מרכז לתכנון, עיצוב וייצור אישי באמצעים דיגיטליים, יש בו עמדות לתכנון ממוחשב, מדפסות תלת-מימד, מערכת לחיתוך בלייזר, כרסום ממוחשב ומרכז הרכבה.
בין השנים 2004–2020 פעל במוזיאון קולנוע רב-חושי בתלת מימד - "הסינמטריקס".
הוקרנו בו סרטים בתלת מימד סטריאוסקופי, כאשר הצופים מרכיבים משקפיים מיוחדים.
לכל כיסא באולם היה זוג רמקולים לשמיעה סטריאופונית לכל אחד מהצופים (מיקס הסאונד הכולל הוא קואדרופוני, בשל שני רמקולים בקדמת האולם, המשמיעים את רוב הסאונד בסרטים).
במהלך הקרנת הסרטים, הכיסאות נעו בהתאם למופיע בסרט והחוויה כללה אפקטים של אורות, בועות סבון, והפצת ריח.
מסע ביקום (החל מ-2005) - הרפתקה במעמקי החלל החיצון (כולל השראות ו-3D).
מדעברא קדברא (החל מ-2006) - הרעיונות המדעיים מאחורי הקסמים המפורסמים.
פלאגוף (החל מ-2007) - מסע אל תוך המערכות השונות בגוף.
העולם הלוהט (החל מ-2009) - לחוות התפרצות הרי געש ולהרגיש רעידת אדמה.
בונים עולם (החל מ-2009) - כיצד בונים גורדי שחקים, והעקרונות המדעיים מאחורי בניית בית חזק.
לעוף (החל מ-2010) - מנדידה עם ציפורים לטיסה במטוסים.
סרטים שלא הוקרנו בימי הפעילות הרגילים של המוזיאון, וניתן היה לצפות בהם בסיורים מודרכים של בתי ספר יסודיים ותיכונים:
סופרקיד בדרכים (החל מ-2006) - מסע חווייתי ללמידת הזהירות בדרכים.
במקור הוקרן בימי הפעילות הרגילים של המוזיאון.
מכורים לחיים (החל מ-2007) - כיצד הגוף מתמודד עם השימוש בסמים.
ה"נטריקס" היה מתחם עם מוצגים אינטאקטיבים מתחלפים.
בין היתר הוצג בו "קיר יצירה אינטראקטיבי", מסך ענק עליו מוקרנת סצנה מאוירת של עיר, המבקרים מוזמנים לצבוע ציורים מוכנים מראש של כלי רכב, חיות ואנשים ולאחר מכן לצלם אותם בעמדות מיוחדות.
לאחר הצילום הציורים הצבועים מקבלים עיבוד לדמויות תלת־ממדיות המופיעות ונעות בתוך העיר המצוירת.
הקיר האינטראקטיבי נמצא באולם הטכניון בקומת המסד בבניין התערוכות הקבועות.
בעבר שכן הנטריקס במקום שונה במוזיאון והכיל מוצגים המדגימים יכולות טכנולוגיות שונות.
מדע פופולרי הוא הצגת תגליות ותוצאות מדעיות, וכן נושאים ושאלות מדעיות באופן המיועד לקהל הרחב.
בעוד הספרות המדעית מציגה תוצאות מדעיות עדכניות וחידושים, המדע הפופולרי יציג פעמים רבות גם תוצאות מדעיות מבוססות, ניסויים, ותאוריות מדעיות מזמנים שונים – כדי לחשוף וללמד אנשים שאינם מדענים על תגליות חשובות, רעיונות משמעותיים, וגם כדי לעודד סקרנות ולמידה.
היוצרים של תוכני מדע פופולרי יהיו פעמים רבות כותבים מדעיים או המדענים עצמם.
המדע הפופולרי מוצג לציבור כמעט בכל מדיום הפונה אל ההמונים: מטורים ומדורים בעיתונים המכוונים לקהל הרחב, אתרי אינטרנט ייעודיים, מגזינים של מדע פופולרי (להבדיל מכתבי עת מדעיים), ספרי עיון, פינות בתוכניות טלוויזיה ורדיו, הסכתים (פודקאסטים), וידאוקאסטים, אתרי וידאו כמו YouTube ועוד.
מדע פופולרי מוצג במגוון דרכים וסגנונות שונים.
ספר עיון מתחום המדע הפופולרי שנכתב על ידי איש מדע עבור הקהל הרחב, יהיה שונה מטורי מדע פופולרי בעיתונות, שבהם בדרך כלל יסוקרו ידע מדעי עכשווי ומחקרים אחרונים, ויוצגו על ידי עיתונאים.
לעומת זאת, ספר מדע פופולרי שנכתב על ידי איש מדע, לא יתמקד רק במחקרים האחרונים, אלא יכסה בדרך כלל תחומים נרחבים, ולרוב יכלול הקדמה המסבירה יסודות וחומר רקע הדרושים להבנת הנושא.
ספרי מדע פופולרי רבים מכילים גם מידע היסטורי וביוגרפיות של הנפשות הפועלות (למשל, ספר מדע פופולרי על תורת היחסות יכיל מידע ביוגרפי על אלברט איינשטיין, כגון ילדותו, הקריירה המדעית שלו ועוד).
ספרים עשויים להכיל גם היסטוריה של המדע שיכולה להבהיר כיצד התפתחה תאוריה מדעית מסוימת וכיצד נזנחו תאוריות אחרות.
דבר זה יכול להיות כלי עזר חשוב לצורכי הוראת מדע לתלמידים וסטודנטים ואפילו לתת השראה לחוקרים בתחום.
מחברים של ספרי מדע פופולרי נזהרים שלא לכלול בהם מידע שקהל היעד יתקשה להבינו.
הפיזיקאי סטיבן הוקינג הציג שיקול זה בפתח ספרו הפופולרי "קיצור תולדות הזמן":
על מנת לתת מידע טכני יותר שעשוי לעניין חלק מהקוראים, בחלק מספרי המדע הפופולרי הוכחות ונוסחאות מרוכזים בנספחים בסוף הספר.
הטכנאי הצעיר היה ירחון למדע פופולרי לנוער ולמבוגרים שיצא לאור בארץ ישראל משנת 1945 ועד אמצע שנות ה-50. בשנת 1951 כתב העת החל להופיע כסדרת ספרים שזכתה להצלחה עצומה ונמכרה גם שנים רבות אחרי שכתב העת הפסיק להופיע.
הכתבות והמדורים התבססו בעיקר על תרגומים מן העיתונות המדעית הלועזית.
חלקם הקטן כלל חומר מקורי שהתבסס על ראיונות עם מדענים ישראליים.
כתב העת "מדע" יצא לאור משנת 1956 ועד שנת 1991, והתפרסמו בו מאמרים בעיקר בתחומי הנדסה, מדעים מדויקים, ומדעי הטבע.
המדורים הקבועים עסקו בחדשות מדע וטכנולוגיה, ובסקירת ספרים בתחומים אלה.
"מחשבות" היה כתב עת להגות ומדע שהתפרסם במשך כ-30 שנה, החל מאמצע שנות ה-60, בהוצאתה של חברת יבמ ישראל, ובעריכתו של צבי ינאי.
כתב עת זה פרסם מאמרי מדע פופולרי בכל תחומי הידע – לא רק במדעי הטבע אלא גם במדעי הרוח ובמדעי החברה.
יצאו לאור בעברית גם כתבי עת המתמקדים בתחום מדעי מסוים, כגון "פי האטום", שעסק בפיזיקה ו"גליונות מתמטיקה".
במרוצת השנים יצאו לאור כתבי עת נוספים למדע פופולרי, ובהם גרסה עברית של הירחון "סיינטיפיק אמריקן", (היוצאת לאור מאז 2002) וגרסה עברית של הירחון "Popular Science" (אנ') או בעברית "מדע פופולרי".
כתבי עת נוספים, כגון "גליליאו צעיר", פנו לילדים.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 יצא לאור ספרו של פרופ' אברהם הלוי פרנקל, "מבוא למתמטיקה" (בחמישה כרכים), שסקר עבור הקורא הכללי את יסודותיה והתפתחותה של המתמטיקה המודרנית, והיה הראשון מסוגו שנכתב בעברית.
בעקבות הצלחתו הגדולה של הספר "המשפט האחרון של פרמה" מאת סיימון סינג, תורגמו לעברית והתפרסמו ספרי מדע פופולרי רבים, ובהם ספרים מאת מריו ליביו, מרכוס דו-סוטוי, ואיאן סטיוארט.
במדעי החיים, היה ספרו של ריצ'רד דוקינס, הגן האנוכי, שבו הציג את תאוריית האבולוציה מנקודת מבט המתרכזת בגנים, אחד מספרי המדע הפופולרי המצליחים והמשפיעים ביותר.
חלוץ המדע הפופולרי ברדיו היה שדרן הרדיו יוסף טרגין, בתוכניות "עולם המדע" שלו, ששודרו למעלה משלושים שנה ב"קול ישראל", ברשת א' וברשת ב'.
בגלי צה"ל משודרת החל משנת 1977 סדרת "אוניברסיטה משודרת" שהיא סדרת הרצאות בנושאים אקדמיים מגוונים, בשיתוף אוניברסיטת תל אביב.
תרצה יובל ערכה והפיקה את התוכנית מראשיתה עד לפטירתה בדצמבר 2000. רבים מהקורסים המשודרים יוצאים לאור גם כספר.
כיום, תוכניות רדיו והסכתים (פודקאסטים) פופולריים העוסקים בענייני מדע, הם "המעבדה" ו"שלושה שיודעים" של כאן 11.
אתרים פופולריים למדע פופולרי בעברית כוללים את מכון דוידסון לחינוך מדעי, "הידען" ו"לא מדויק" – בלוג המתמטיקה ומדעי המחשב של גדי אלכסנדרוביץ'.
מדע שימושי (או מחקר יישומי - בניגוד ל-מחקר בסיסי, באנגלית Applied science) הוא מחקר מדעי המכוון לפתרון בעיה מעשית לתועלת האדם.
מדע שימושי נבדל ממדע טהור, שמטרתו הרחבת הידע האנושי, ללא תועלת מיידית.
מדע שימושי נבדל גם מהנדסה, העוסקת בניצול ידע קיים לפתרון בעיות מעשיות.
פעילות בתעשייה הקרובה למדע שימושי היא פעילות של מחקר ופיתוח (R&D).
פעילות של מדע שימושי נעשית בעיקרה באוניברסיטאות ובמכוני מחקר, כתוספת לפעילות המדע הטהור.
יתרונו של העיסוק במדע שימושי על פני מדע טהור הוא בקלות היחסית של גיוס תקציבי מחקר מגופים חוץ-אוניברסיטאיים, כגון מערכת הביטחון ויצרני תרופות, המעריכים שיוכלו להפיק תועלת מהישגי המחקר במסגרת זו.
לואי פסטר אמר בהקשר זה: "אין קטגוריה של המדע הקרויה מדע שימושי; יש מדע וישנם היישומים שלו, הקשורים למדע כשם שהפירות קשורים לעץ שעליו צמחו".
תחומי מחקר רבים קשורים אחד לשני כאשר ידע מתחום אחד משמש כבסיס לתחום אחר, ולעיתים קרובות שאלות הנוגעות לתחום אחד, מעוררות עניין ועושיות לפתח תאוריות חדשות בתחום אחר.
פתולוגיה של צמחים (פיטופתולוגיה) שהיא תחום מחקר יישומי שנועד לחקור ולמונע מחלות בצמחים, נהנה מהידע שנצבר במגוון גדול של תחומי מחקר בסיסי ומעשי אחרים.
רוב המחקר העכשווי של פתולגיית צמחים מבוסס על מיקרוביולוגיה, ביוכימיה, גנטיקה, ביולוגיה של התא ואקולוגיה.
התחום הוא בעל ממשק עם כימיה ופיזיקה ומיישים ידע ממדע והנדסה, כלכלה, אגרונומיה, מדעי העשבים, ואנטומולוגיה.
מצד שני, שאלות ובעיות שעלו בתחום עודדו תחומי מחקר בסיסיים יותר.
ידע שהושג במסגרת מדע טהור עשוי להתגלות, ברבות השנים, כבעל היבטים מעשיים.
תורת היחסות פותחה לשם הבנת יסודות הפיזיקה, והובילה לתוצאות מעשיות, ובראשן אנרגיה גרעינית.
תורת המספרים נחשבה במשך מאות שנים כחסרת כל תועלת מעשית, אך בשלהי המאה העשרים התגלתה כבסיס חשוב ביותר להצפנה.
גם המצב ההפוך מתקיים - מחקרים שנעשים לצורך חקר בעיות מעשיות, מובילים לעיתים לחקירות עמוקות יותר, שיכולות להוביל לפיתוח מושגים חדשים, תאוריות חדשות או ענפי מחקר תאורטיים חדשים.
פתולוגיה של צמחים סייע לפתח ידע בסיסי בתחומים אחרים - כך הרעיון לפיו חיידקים גורמים למחלות פותח לראשונה בצמחים ולאחר מכן אושש במחקרים על מחלות של בעלי חיים.
רוב ההתקדמות המוקדמת בוירולוגיה נעשתה בתחילה בחקר וירוסים שתקפו צמחים.
תחום התרמודינמיקה התפתח בתחילה כדי לנסות לייעל מנועי קיטור.
מנועי הקיטור המוקדמים היו גסים ולא יעילים, והם משכו את תשומת לבם של המדענים המובילים באותה תקופה, כמו סאדי קרנו, "אבי התרמודינמיקה", שפרסם ב-1824 את "הרהורים על כוחה המניע של האש", הנחשב כנקודת המוצא לתרמודינמיקה כמדע מודרני.
ההשלכות של תרנודינמיקה על תחומים אחרים ממשיכות להחקר במסגרת תחומים כמו תרמודינמיקה לא בשיווי משקל.
מתמטיקה שימושית היא ענף של המתמטיקה שהוא בגדר מדע טהור, אך קיבל את שמו משום שלחלק מהתוצאות שלו יש שימוש בפיזיקה, שאף היא בגדר מדע טהור, אך לתוצאותיה השפעה רבה בתחומי ההנדסה; כך שיש בהן, בסופו של דבר, תועלת מעשית.
בשנת 1959 הוקמה "ידע חברה למחקר ופתוח" במטרה למסחר מחקריים מדעיים שנערכו במכון ויצמן, לקדם ולטפח את המחקר השימושי במכון ולבצע מחקרים מדעיים שאינם במסגרת המחקר הבסיסי הטהור.
המוצר הראשון שמסחרה היה זנים חדשים של מלפפוני כלאים, שהניבו יבולים גבוהים בשיעור של עד כ-%50 יותר מזנים קיימים, שפותחו על ידי המחלקה לגנטיקה של צמחים; בשיתוף "'זרעים' אגודה שיתופית לגידול זרעים מבוררים בע"מ" שייצרה ושיווקה אותם.
מאז ובמשך השנים הפך תחום האגרוטק הפך לאחד מתחומי העיסוק המרכזיים של החברה בנוסף החלה לעסוק בייזום וקידום מחקרים עבור תעשיית הפלסטיק בישראל, התעשייה הפרמצבטית בישראל ותעשיית האלקטרוניקה בישראל; ייעוץ מדעי למפעלים ופיתוח מכשירי מדידה.
באוניברסיטה העברית בירושלים הוקמה חברת "יישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים" ב-1964ת כחברת מסחור ידע של האוניברסיטה, וב-1970 הוקם "בית הספר למדע שימושי ולטכנולוגיה", כצעד ראשון לקראת התרחבותה של האוניברסיטה להוראת הנדסה.
במסגרת בית הספר ניתנו קורסים שמקורם בפקולטות המחקריות של האוניברסיטה וכן קורסים ייחודיים לבית הספר, בתוכניות לימוד שמטרתן השתלבות של בוגרי בית הספר בתעשייה.
מדע וטכנולוגיה הם מהתחומים הפעילים והמפותחים ביותר במדינת ישראל ,פיתוחיה של מדינת ישראל מוסיף מערכות חדשניות ויעילות בעולם כולו ובשנת 2021 היא אף דורגה במקום השביעי במדד החדשנות של בלומברג.
מאז הקמתה בתש"ח 1948 ועד עתה קיימת זיקת גומלין בין התפתחות המדע והטכנולוגיה בישראל לבין תשומת לבם ושאיפתם של הממשלות לדורותיהן לפיתוח המדע, והיצירה, ולמצוינות ישראלית בפעילות המדעית לתחומיה.
ציון דרך בביסוס המדע והטכנולוגיה בישראל נרשם בעיצומה של מלחמת העצמאות, כאשר הוקמה "המועצה המדעית לישראל" בהוראתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, כהמשכה של המועצה למחקר מדעי ותעשייתי המנדטורית.
בן-גוריון סבר כי "בנין מולדתנו ותרבותנו לא ייכונו - בלי היות המדע עמוד-התיכון של פעולתנו המשקית, היישובית והחינוכית".
בן-גוריון קבע כי יושב הראש של "המועצה המדעית לישראל" יהיה על פי חוק ראש הממשלה, וסגנו יהיה שר החינוך והתרבות; וזאת כפועל יוצא לחשיבות הרבה שיוחסה לפיתוח המדע, הטכנולוגיה והתרבות בישראל, שזה עתה נולדה.
המחקר הבסיסי בישראל ומערכות ההשכלה הגבוהה: מכוני מחקר, אוניברסיטאות ומכללות, מיוסדים על שני חוקי יסוד: "חוק המועצה להשכלה גבוהה", ו"חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים"; ובצד זאת, מרבית תקציביהן באים מממשלת ישראל.
המדע בישראל מתאפיין בחדשנות, שבכללה חיפוש מתמיד אחר פריצות דרך, החשבת חיוניותה של מחשבה ייחודית כתנאי לחדשנות זו, והערצת ההמצאתיות, בעיקר בכל הנוגע לפיתוח ושכלול טכנולוגיה ומנגנוני העזר שלה.
כתוצאה מכך נוצרה בישראל תעשייה עתירת ידע שיצא לה שם בעולם.
החדשנות הישראלית מוצאת את ביטויה בייצור ידע ופרסומים רבים ביחס לגודל האוכלוסייה, על פי פרופ' יעקב זיו, ישראל "מייצרת יותר מ-1% של הידע המדעי בעולם" (אף שאוכלוסייתה היא רק כפרומיל מאוכלוסיית העולם).
גם על פי מדד איכות תרומותיה של ישראל למדע ולטכנולוגיה הן רבות.
מאז קום המדינה עסקו מדענים ישראלים במגוון מדעים הן בתאוריה והן למעשה.
תרומותיה של ישראל בולטות במיוחד בגנטיקה, מדעי המחשב, פיזיקה, כימיה, אלקטרוניקה, אופטיקה, מדעי החקלאות וההנדסה.
בתחום הטכנולוגיה ישראל ידועה בפיתוח אמצעי לחימה וציוד צבאי, בפיתוח שיטות חקלאיות מתקדמות; שיטות השקיה, קומפוסט מועשר, יבולים מהונדסים וחקלאות מדבר.
הרפואה בישראל היא מהמתקדמות בעולם.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 נוצר בישראל כר פורח לתעשיות היי-טק וחברות הזנק (סטארט אפ).
בישראל הריכוז הגבוה ביותר בעולם של חברות הזנק: 3,850 חברות לכל 1,844 ישראלים.
על פי נתוני משרד המדע והטכנולוגיה (בשנת 2012):
מדינת ישראל מובילה בעולם בהשקעה הלאומית במחקר ופיתוח אזרחי - 4.4% מהתמ"ג ב-2010 וכ-36 מיליארד ש"ח.
שמינית באוריינות טכנולוגית (הוצאות על מחקר ופיתוח, יצירתיות הקהילה המדעית, כמות מחשבים אישיים וחיבורי אינטרנט לנפש), מדורגת במקום ה-16 בייצוא טכנולוגי, ובמקום ה-17 בהישגים טכנולוגיים ברשימה של Nation Master המדרגת מדינות לפי כלכלתן.
סקר הראה כי מקצוע המדען הוא עדיין המקצוע שרוב ההורים היו רוצים שילדיהם יעסקו בו, מיד לאחר רופא.
בעשור האחרון זכו חמישה מדענים ישראלים בפרס נובּל.
דו"ח הפורום הכלכלי העולמי ציין כי מקור החוזק העיקרי של ישראל "נובע מקיומם של עסקים חדשניים במיוחד המפיקים תועלת מנוכחותם של מוסדות המחקר הטובים בעולם".
בישראל קיים השיעור הגבוה ביותר בעולם של בעלי תואר אקדמי ביחס לגודל האוכלוסייה.
יותר מ-33,000 ישראלים הם בעלי תואר דוקטור.
ישראל היא אחת מתשע המדינות החברות במועדון החלל היוקרתי - המדינות היחידות על כדור הארץ שהציבו לוויינים בחלל.
ישראל מדורגת במקום ה-22 במדד התחרותיות העולמי, שישית בתחום החדשנות ורביעית במספר הפטנטים.
בשלב מוקדם של ההתיישבות הציונית בארץ ישראל הוקמו בה הטכניון בחיפה (בשנת 1924) והאוניברסיטה העברית בירושלים (בשנת 1925).
שני מוסדות אלה הכשירו אנשי מדע וטכנולוגיה, שאליהם נוספו מדענים ומהנדסים בעליות השונות.