tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כתוצאה מהשפלתו הכנופיה מתפרקת ומספר מוטאנטים לשעבר יוצרים כנופיה חדשה בשם "בניו של באטמן" המשתמשת באלימות קשה במיוחד (כולל רצח) על מנת לטהר את גות'אם מפשע.
כך הם חושבים שבאטמן פועל.
בינתיים, שובו של באטמן גורמת לאחד מאויביו הוותיקים והקטלניים ביותר, הג'וקר, להתעורר מתרדמת רבת שנים בה שהה בארקהם אסיילום.
הג'וקר משכנע את המטפל שלו, ד"ר ברתולומיאו וולפר, שהוא כעת שפוי ומתחרט על מעשיו בעבר.
ד"ר וולפר, המתנגד לבאטמן, מופיע עם הג'וקר בתוכנית אירוח כדי להציג לכאורה את שפיותו ולפגוע במוניטין של באטמן.
בזמן שהמשטרה - המונהגת עכשיו בידי המפכ"ל אלן ינדל, שמתנגדת לנטילת החוק לידיים בידי באטמן ואחרים - תוקפת את באטמן, הג'וקר רוצח את כל הנוכחים באולפן הטלוויזיה, כולל את ד"ר וולפר, ובורח.
הוא מוצא את סלינה קייל, חוטף אותה, מלביש אותה בתחפושת של וונדר וומן וקושר אותה בחבל זהוב.
באטמן ורובין מצילים אותה, ומאתרים את הג'וקר בלונה פארק, שם הוא כבר רצח הרבה אנשים.
באטמן מביס את הג'וקר בעימות אלים אך לא הורג אותו; ברם, הג'וקר מתאבד על ידי שבירת המפרקת של עצמו, בכוונה להפליל את באטמן ברצח ולגרום למשטרה לרדוף אחריו.
באטמן מצליח לברוח רק אחרי עימות עם המשטרה, וכתוצאה מכך מתארגן מסע ציד כלל-עירוני כנגדו.
אחרי שסופרמן מצליח להדוף ראש נפץ גרעיני שירו הסובייטים ולגרום לפיצוצו במדבר, נשורת רדיואקטיבית ואבק יורדים על גות'אם, ויחד עם פעימה אלקטרומגנטית גורמים להפסקת חשמל והאפלה כללית של העיר, המתדרדרת לכאוס ואנרכיה.
באטמן ורובין מגייסים את "בניו של באטמן" ומאמנים אותם בלחימה לא-קטלנית, ובעזרתם מונעים ביזה ומבטיחים זרימה סדירה של אספקה לעיר.
בעוד שארצות הברית שקועה בחורף גרעיני, גות'אם נהיית העיר הבטוחה ביותר בארצות הברית.
ממשלת ארצות הברית רואה בכך השפלה ומבוכה שמערערת את אמינותה וסמכותה, מורה לסופרמן לעצור את באטמן.
אוליבר קווין מזהיר את באטמן מתוכנית הממשלה, ובאטמן מתכונן לעימות עם סופרמן.
השניים מתעמתים ב"סמטת הפשע" שבה נרצחו הוריו של ברוס ויין, ובאטמן מנצח (עם עזרה מהחץ הירוק וחץ בעל ראש קריפטונייט).
מיד לאחר העימות באטמן מת לכאורה מהתקף לב.
אלפרד משמיד את אחוזת ויין ומערת העטלף ומת משבץ.
אחרי הלווייתו של ברוס ויין, מגלים שמותו היה למעשה מבוים ותוכנן כדי להוריד את הממשלה מגבו.
קלארק קנט נוכח בהלוויה ונותן לרובין קריצה אחרי שהוא שומע את לבו של ברוס פועם מתוך הקבר, ובכך נותן הסכמה שבשתיקה לתוכנית.
זמן מה לאחר מכן באטמן מנהיג את רובין, החץ הירוק ושאר תומכיו אל מערות עמוקות מתחת למערת העטלף ושם מתחיל לאמנם, לבנות צבא ולארגן תוכנית כדי להחזיר את השלווה וההיגיון לעולם הנגוע במשהו "גרוע יותר מגנבים ורוצחים".
הוא מחליט ש"אלה יהיו חיים טובים - טובים מספיק".
ברוס ויין/באטמן - מתואר בסיפור כבן 55 אשר פרש לפני כעשור מאישיותו כבאטמן.
אולם לאחר שהוא רואה כי האלימות הפכה לדבר שבשגרה, הוא מחליט לעטות על עצמו בחזרה את דמותו רודפת הצדק של גיבור-העל באטמן.
אלפרד פניוורת' - משרתו האישי ואיש סודו הנאמן של ברוס ויין, כעת בשנות ה-80 לחייו.
קארי קלי/רובין - נערה בת 13 ההופכת לשותפתו של באטמן בתור רובין.
אחרי שהיא מצילה את חייו, באטמן המזדקן שם בה את מבטחו למרות התנגדותו של אלפרד.
ג'יימס גורדון - מפכ"ל משטרת גות'אם סיטי היוצא, שפורש מהמשטרה ביום הולדתו ה-70. מבין היחידים המודעים לזהותו הסודית של באטמן.
הארווי דנט/דו-פרצוף - כעת בן 50, ולאחר שריצה 12 שנים בבית החולים הפסיכיאטרי ארקהם אסיילום, טופל במשך שלוש השנים האחרונות בידי ד"ר וולפר ופניו תוקנו בעזרת ניתוח פלסטי, הדוקטור שלו מאשר לו לחזור לחברה ונדמה כי הוא החלים.
אולם במוחו הארווי דנט הוא עדיין דו-פרצוף, ולכן מטיל את אימתו על העיר כשפניו חבושות בתחבושת.
הג'וקר - אויבו המושבע של באטמן, פסיכופת רוצח המונים עם אפס אמפתיה.
לאחר טיפול ממושך בארקהאם נדמה כי הוא כבר לא מסוכן.
מתעורר ממצב קטטוני כאשר נודע לו על הופעתו מחדש של באטמן.
מתכנן מסע פשע אלים ואימתני כדי למשוך החוצה את אויבו גיבור-העל, מה שמוביל לעימות האחרון והסופי ביניהם.
משמש כאנטגוניסט הראשי בחציו השני של הסיפור.
מנהיג המוטנטים - ראש כנופיית המוטנטים, המבקש לשלוט בגות'אם סיטי ולחסל את כל מתנגדיו.
ד"ר ברתולומיאו וולפר - הפסיכיאטר של הנבלים דו-פרצוף והג'וקר.
מתנגד למדיניות "לקיחת החוק לידיים" של באטמן, אותה הוא מכנה "פאשיסטית", ומשוכנע ששני מטופליו הם קורבנות של אותו מסע צלב המוביל באטמן.
עם זאת, נסיונותיו לטפל בדו-פרצוף לבסוף נכשלים, והוא עצמו אף נרצח בידי הג'וקר.
אלן ינדל - מחליפתו של ג'יימס גורדון כמפכ"לית המשטרה.
מתנגדת לפועלו של באטמן, אך עם זאת מפקפקת בעצמה בעקבות מסע ההרג של הג'וקר.
אוליבר קווין - לאחר שגיבורי-העל הוצאו אל מחוץ לחוק, קווין נוקט בתוכנית מרד נגד דיכוייה של הממשלה, כולל הטבעתה של צוללת גרעינית.
איבד את זרועו השמאלית, אולם למרות נכותו קווין הוא עדיין צלף מיומן.
קאל-אל/סופרמן - כעת פועל כסוכן עבור ממשלת ארצות הברית, וזהותו הסודית ככתב לשעבר של "הדיילי פלאנט" ידועה לציבור.
למרות שהוא מתעב את היותו כלי של הממשל, הוא מאמין שזוהי הדרך היחידה בה ניתן להציל את חייהם של האזרחים חפי הפשע - ולכן משמש גם כאויבו של באטמן וכאנטגוניסט הסופי של הסיפור.
סלינה קייל - סלינה קייל כבר אינה קאטוומן, וכעת היא מנהלת סוכנות ליווי.
דמויות המבוססות על ד"ר רות וסטהיימר ודייוויד לטרמן ודמות מקבילה לרונלד רייגן מופיעות בקומיקס.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, חברת DC קומיקס קידמה את דיק ג'ורדנו מתפקיד העורך של באטמן לדירקטור בחברה.
כדי לשפר את כותרי החברה, ג'ורדנו גייס את הכותב והצייר פרנק מילר לכתוב ולצייר את הרומן הגרפי "באטמן: האביר האפל חוזר".
ג'ורדנו אמר שהוא עבר על העלילה ביחד עם מילר ושהסיפור שבסוף יצא לפועל היה הטיוטה הרביעית או החמישית שלו, ושהעלילה מרכזית נשארה זהה, אך היו המון מעקפים בדרך.
ג'ורדנו נשר מהמיזם במחצית הדרך בגלל חוסר הסכמה על תאריכי יעד של ההפקה.
ג'ורדנו אמר ש"פרנק רצה לקחת את הזמן שהיה דרוש כדי להשלים את העבודה".
בסופו של דבר יצא הסיפור ב-4 חלקים.
בראיון טען מילר שההשראה לעלילה באה מדמותו של הארי המזוהם, וכנראה בפרט מסרט הקולנוע הארי המזוהם: פגיעה פתאומית מ-1983 שכמו בסיפור של באטמן, חוזר להילחם בפשע אחרי תקופה ארוכה של מנוחה.
מילר גם מציין את גילו המתקדם כגורם משמעותי בעלילה.
מבין השחקנים אשר דיבבו את הדמויות נמנים פיטר ולר כבאטמן, אריאל וינטר כקארי קלי/רובין, דייוויד סלבי כמפקח ג'יימס גורדון, וייד ויליאמס כהארווי דנט/דו-פרצוף, מייקל אמרסון כהג'וקר, פאג'ט ברוסטר כלאנה לאנג, מארק ואלי כסופרמן וקונאן או'בריאן כבעל תוכנית האירוח דייוויד אנדוקריין.
החלק הראשון כלל את קשת עלילת המוטנטים, דו-פרצוף ושובו של ברוס ויין לתפקידו הישן כבאטמן בעוד הוא מתחיל לאמן את רובין.
החלק השני מתחיל שלושה שבועות אחר כך, מכסה את קשת העלילה עם הג'וקר ומתאר את העימות המתגבר בין באטמן וצבאו החדש מול סופרמן והכאוס המתחולל בעיר גות'אם.
בסרט הקולנוע "עלייתו של האביר האפל" משנת 2012 - החלק השלישי והמסכם בטרילוגיית באטמן של הבמאי כריסטופר נולאן, מספר אלמנטים שאבו השראה מהסיפור "באטמן: האביר האפל חוזר".
שובו של באטמן לאחר היעדרות ממושכת.
ברוס ויין הפך למתבודד באחוזת ויין לאחר שפרש.
הופעתו הציבורית מחדש של באטמן הייתה במהלך מרדף בין מכונית משטרה לבין זו של הפושעים, בצירוף הערה של השוטר הבכיר לשותפו הצעיר "מצפה לך מופע הלילה, בן".
ויין נעזר בתומך מכני כדי לשדרג את גופו מחוסר האימונים.
בסרט היה זה תומך לרגלו הפגועה, בעוד בסיפור זהו תומך יד.
הסרט מתייחס גם לביום מותו של באטמן והעברת התפקיד לאחרים.
כיום נחשב הסיפור ליצירת מופת קלאסית, ולאחד הסיפורים המשפיעים ביותר בהיסטוריה של הקומיקס ובפרט בהיסטוריה של סיפורי "באטמן" ומעבר לקומיקס אפל ובוגר יותר מאשר הסיפורים הקאמפיים שאפיינו את שנות ה-60 של המאה ה-20.
מחיר כל גיליון היה 2.95 דולר אמריקאי.
חברת DC קומיקס שיווקה את "באטמן: האביר האפל חוזר" כ"סיפור פעולה מעורר מחשבה".
באותו זמן, טיים מגזין ראה את התיאור של באטמן בסיפור כ"באטמן חצי-פנסיונר שלא בטוח ביכולות שלו ללחום בפשע" כדוגמה לנסות למשוך את "הקוראים הספקנים של היום".
למרות המחיר הגבוה של כל חוברת, כל חוברות הסיפור נמכרו היטב.
הניו יורק טיימס העביר ביקורת שלילית על האוגדן (מהדורה המאחדת את ארבעת החלקים בספר אחד) מ-1987. מרדכי ריצ'לר הרגיש ש"באטמן: האביר האפל חוזר" לא היה יצירתי כמו עבודותיו של בוב קיין, יוצרו של באטמן.
ריצ'לר העיר ש"הסיפורים מעורבבים, קשים למעקב ועמוסים ביותר מידי טקסט.
הציורים מציגים את באטמן וסופרמן באופן גרוטסקי כשהם נפוחים משרירים, ולא את האלופים הישנים שהיה קל לאהוב." הוא סיכם ש"אם הספר הזה נועד לילדים, אני בספק אם הם יהנו ממנו.
אם הוא מכוון למבוגרים, הם לא מהסוג שאני רוצה לקרוא תוך כדי שתייה."
IGN דירג את "באטמן: האביר האפל חוזר" במקום השני ברשימת 25 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר של באטמן, שני רק ל"באטמן: שנה ראשונה", גם הוא של פרנק מילר.
האתר קרא לרומן הגרפי "יצירת מופת אמיתית של סיפור סיפורים" עם "סצנה אחרי סצנה בלתי-נשכחות".
הרומן הגרפי זכה בפרס ה-Comics Buyer's Guide של שנת 1986 לסיפור הקומיקס הפופולרי ביותר.
ב-2005, טיים מגזין בחר בסיפור כאחד מעשרת הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שנכתבו אי-פעם.
ב-2001 ו-2002 פרסמה DC קומיקס את "באטמן: האביר האפל מכה שנית", סיפור ההמשך של מילר ל"באטמן: האביר האפל חוזר".
סיפור ההמשך, ששונה באופן משמעותי בסגנון מהסיפור המקורי, זכה לביקורות מעורבות, אך היה אחד מהכותרים הנמכרים ביותר של DC קומיקס באותה תקופה.
חנות הספרים "Forbidden Planet" בחרה באוגדן בראש רשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.
באפריל 2010, ניקולס לייטון מהמגזין Comics Bulletin דירג את "באטמן: האביר האפל חוזר" במקום השני ברשימת עשרת ספרי הקומיקס המוערכים יתר על המידה, שני אחרי "השומרים".
הם כתבו: "אין עלילה מרכזית לקומיקס, ונותר רק קרב מאולץ בין סופרמן לבאטמן כשיא שאיננו מתאים לסיפור." וכן "המנהגים והמאפיינים שמגדירים את באטמן נעלמו" וכן מצטטים "שימוש לא נכון בדמות המרכזית".
באטמן: ליל כל הקדושים הארוך היא מיני-סדרה בת 13 חוברות בכתיבתו של ג'ף לוב ובאיורו של טים סייל אשר הופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ופורסמה בין דצמבר 1996 לדצמבר 1997 על ידי חברת DC קומיקס.
המיני סדרה הושפעה על ידי שלוש חוברות ספיישל שפורסמו בכותרי "באטמן: אגדות האביר האפל".
הצלחת המיני-סדרה הובילה את לוב וסייל לפרסם את ההמשכים "באטמן: ניצחון אפל" ו"קאטוומן ברומא".
עלילת המיני-סדרה מתרחשת במהלך שנותיו הראשונות של באטמן כלוחם בפשע, כאשר רוצח מסתורי בשם הולידיי ("יום חג") הורג אנשים בעת חגים, אחד בכל חודש.
באטמן חוקר את המקרה יחד עם המפקח גורדון והתובע המחוזי הארווי דנט מתוך מטרה למצוא את הרוצח בטרם יגבה את קורבנו הבא.
מאורעות הסיפור מקושרים גם לנסיבות הפיכתו של דנט לדו-פרצוף.
מבחינת המשכיות, העלילה ממשיכה את עלילת "באטמן: שנה ראשונה".
במהלכה, גלריית הנבלים של באטמן הופכת מחבורת גנגסטרים פשוטה לקבוצת נבלי-על.
כמו כן, היא מביאה את סיפור מקורו של דו-פרצוף.
העלילה מתחילה בחודש יוני, כאשר במהלך חתונה, ראש המאפיה קרמיין "הרומאי" פלקונה מנסה ללחוץ על ברוס ויין לעזור בהלבנת כספים, וברוס מסרב.
הוא עוזב את המסיבה עם סלינה קייל, אך מוצא את התובע המחוזי הארווי דנט חבול ומוכה, לאחר שחברי כנופיית המאפיה של פלקונה הרביצו לו.
הוא עוזר לו להתעשת ומחליט לעזוב לבדו.
בתור באטמן, ויין חוקר את הפנטהאוז של פלקונה.
הוא נתקל בקאטוומן, שנמלטת ממנו.
הוא יוצא בעקבותיה אך מסיים את המרדף בעקבות סמל העטלף, שמבליח את החשיכה.
המפקח גורדון והארווי דנט קראו לו, והשלושה עורכים ביניהם הסכם לסיים את שלטונו של פלקונה אפילו במחיר כיפוף החוקים.
לאחר מכן, ברוס מתנגד להצעת חבר המנהלים של בנק גות'אם סיטי לקבל את כספו של פלקונה.
כאשר טענותיו לא מצליחות לשנות את דעתם, באטמן מבקר אצל מנהל הבנק, ריצ'רד דניאל, ומזהיר אותו שלא לקבל את כספו של פלקונה.
בעקבות כך, דניאל מתפטר מתפקידו, וברוס ממלא את מקומו.
כחודש לאחר מכן, פלקונה פוקד על אחיינו ג'וני ויטי לטפל בבעיה.
בספטמבר, ג'וני מחסל את דניאל בצאתו מהתיאטרון.
בליל כל הקדושים, ג'וני ויטי נורה פעמיים בידי מתנקש לא ידוע בעת רחיצה באמבטיה.
הפולש משאיר מאחוריו ג'ק-או-לנטרן ואת כלי הרצח, אקדח בקוטר 0.22 אינץ', כאשר פטמת בקבוק לתינוקות משמשת כמשתיק קול.
באותו לילה, דנט, גורדון ובאטמן דנים ברצח, ודנט אומר שאינו מוטרד ממותו של מתנקש מטעם המאפיה.
באטמן שם לב שקאטוומן מצותתת, והיא מציעה לו את עזרתה לפגוע ברומאי היכן שכואב לו - בכספו.
המידע של קאטוומן מוביל את באטמן ואת דנט למחסן שבו פלקונה מחביא 20 מיליון דולר במזומנים.
יחדיו, הם מציתים את המחסן ומשמידים את הכסף.
דנט חוזר לביתו ופצצה מתפוצצת.
הוא ואשתו גילדה שורדים את הפיצוץ.
למשך חודשים לאחר מכן, בחגים מסוימים, "רוצח החגים" ממשיך לרצוח חברים ממשפחת הפשע פלקונה.
בערב השנה החדשה, באטמן נאלץ להשהות את המשך חקירתו כדי לעצור את הג'וקר מרציחתם של אנשים בכיכר גות'אם באמצעות גז הצחוק שלו.
בינתיים, עוזרו החדש של דנט, ורנון פילדס, מחפש בארכיון המשטרתי ומגלה קשר בין קרמיין פלקונה לבין ברוס ויין.
ביאכטה של פלקונה במפרץ גות'אם, בנו אלברטו נופל מהסיפון לאחר שנורה בידי רוצח החגים.
הרציחות ממשיכות, וחקירתו של דנט נפסקת בחטף כאשר ברוס ויין נעצר ביום האם.
בעבר, תומאס ויין הציל את חייו של פלקונה כאשר הוא נורה, ודנט הסיק מכך שקיים קשר בין שני הבנים.
אולם, המשפט שהתרחש לאחר מכן ביום האב הסתיים לטובתו של ברוס משום עדותו של אלפרד שלא קיים כל קשר בין שני הגברים ומשום חוסר ראיות במקרה של תומאס ויין עקב שחיתות משטרתית שהייתה קיימת באותה עת.
באטמן מאתר את איש החידות, שהולידיי חס על חייו באחד באפריל.
איש החידות מסביר שהרומאי שכר אותו כדי לגלות מיהו הולידיי, אך בחר שלא להשתמש בשירותיו לאחר שפתרונותיו לא היו לשביעות רצונו.
באטמן חושד שהרומאי השאיר את איש החידות בחיים כדי להפיץ את השמועה שהוא מחפש אחר הולידיי.
ביום הולדתו של פלקונה, שחל ב-2 באוגוסט, מארוני הולך להעיד במשפט נגדו.
לפני שהוא עולה לדוכן העדים, פילדס נותן לו בקבוק חומצה שנראה כמו תרופה לצרבת.
במהלך חקירתו, מארוני משליך את החומצה על הארווי דנט, דבר שמשחית חצי מפניו בצורה מחרידה.
דנט מובהל לבית החולים, אך הוא דוקר רופא ונמלט.
בינתיים, אמו של ויטי, קרלה, הופכת למטרתו הבאה של הולידיי לאחר שהיא בודקת את תיקי החקירה שלאחר המוות של קורבנותיו.
ביום העבודה, מתגלה שדנט התחבא בביבים של גות'אם למשך חודש.
דרכו מצטלבת עם סולומון גרנדי, שתוקף אותו, אך דנט מצליח להדפו ולהרגיעו.
בינתיים, גורדון מגיע למסקנה שדנט הוא הולידיי.
באטמן מסרב להכיר בעובדה זו, אך גורדון דורש לשמוע את האמת מדנט בעצמו.
באטמן חוקר את פלקונה אודות מקום מחבואו של דנט.
הרומאי מאשים את באטמן בכך שידע שדנט הוא הולידיי אך עמד מנגד ולא עצר בעדו.
לאחר מכן, באטמן מבקש לדעת מקאטוומן מדוע היא כל כך מתעניינת בפלקונה.
היא מסרבת לענות ונמלטת מהמקום.
או אז, באטמן מנסה לקבל תשובות מפיו של ג'וליאן דיי - איש לוח השנה - שכלוא בארקהם אסיילום.
הוא אומר לו שהם יודעים את דבר זהותו של הולידיי אך לא את מקום הימצאו.
איש לוח השנה מציע שבהתחשב בעובדה שמדובר ביום חג, הולידיי בדרכו להרוג את מארוני.
באותו לילה, גורדון מעביר את מארוני לתא חדש לבקשתו של באטמן.
הולידיי מופיע ויורה במארוני ובשומר ראשו במהלך העברת האסירים.
הולידיי מפנה את האקדח לעבר גורדון, שמזהה אותו כאלברטו פלקונה.
שומר הראש, שמתגלה כבאטמן, מכה בפלקונה הצעיר בפראות וכמעט הורג אותו.
גורדון עוצר אותו, ואלברטו נלקח תחת מעצר ונכלא.
בליל כל הקדושים, כל מטופלי ארקהם למעט איש לוח השנה משוחררים בידי דנט בהתבסס על הטלת מטבע.
אותם נמלטים, יחד עם דנט (שכבר הפך לדו-פרצוף) וקאטוומן, אורבים לפלקונה ובתו סופיה בפנטהאוז שלהם.
באטמן מתערב, אך אינו מצליח למנוע מדנט מלרצוח את פלקונה.
במהלך המהומה, סופיה נופלת מהחלון.
דנט נמלט והורג את עוזרו לשעבר ורנון פילדס משום שעזר למארוני לצלק את פניו.
מאוחר יותר, דנט מוסר את עצמו לגורדון ולבאטמן.
בעודו מובל למעצר, הוא אומר להם כי ישנם שני רוצחי חגים.
גורדון ובאטמן דנים בפשר כוונתו לכך, היות שאלברטו כבר הודה ברציחות של הולידיי.
אלברטו מצליח להתחמק מתא הגזים לאחר שהוכרז כלא שפוי ונשלח לארקהם אסיילום, בו הוא חולק תא מקביל לאיש לוח השנה.
בערב חג המולד, גילדה אורזת קופסאות לקראת עזיבתה את גות'אם, אך לפני שהיא עושה זאת, היא לוקחת קופסה לכבשן שבקומת המרתף.
היא מתארת לעצמה בקול רם כיצד קראה בתיקי חקירתו של דנט על הסרתם של מספרים סידוריים מאקדחים וכיצד פטמות בקבוקי תינוקות יכולות לשמש כמשתיקי קול.
היא מוציאה מתוך הקופסה אקדח בעל קוטר 0.22 אינץ', כובע ומעיל, ומשליכה אותם לכבשן.
היא מתוודה כי לקחה על עצמה להתחיל את רציחותיו של הולידיי מתוך מאמץ לסיים את שלטון האימים של הרומאי בגות'אם ולהקל על עבודתו של דנט.
היא מאמינה כי דנט לקח על עצמו את האשם ברציחות ערב השנה החדשה וכי אלברטו משקר למשטרה בעדותו.
היא גם אומרת שהיא יודעת שדנט יחלים בסופו של דבר והשניים יתפייסו, משום שהיא מאמינה בו.
הדיעה הרווחת לגבי "ליל כל הקדושים הארוך" הייתה בעיקרה חיובית.
הילרי גולדשטיין מ-IGN שיבחה את סיפורו של לוב באומרה כי "זוהי כתיבה מהוקצעת, אינטליגנטית וסוחפת שאינה בוגדת באופיין של הדמויות".
נוסף על כך היא מוסיפה ש"הוא משלב בין חייהם של ברוס ויין ובאטמן ומדגים בצורה גאונית את קשר האחווה בין באטמן, גורדון והתובע המחוזי דנט".
בנוסף, גולדשטיין כללה את הסיפור במקום הרביעי ברשימת 25 הרומנים הגרפים הגדולים של באטמן.
חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את האוגדן במקום ה-44 ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.
באטמן: הקרב על הברדס היא קשת סיפור אשר פורסמה בין מרץ למאי 2009 בחוברות הקומיקס באטמן על ידי חברת DC קומיקס.
היא נכתבה ואוירה בידי טוני ס.
הסיפור הראשי עוקב אחר המהומה המתרחשת בגות'אם סיטי לאחר אירועי "המשבר האחרון" ו"באטמן: נוח בשלום" לנוכח היעדרותו של באטמן, כאשר למעשה הדמות נהרגה לכאורה בידי דארקסייד.
הדבר גורר אחריו סדרת עימותים בין בני בריתו של באטמן לנבלי-העל שלו, הנלחמים עבור הזכות להפוך לבאטמן החדש.
בשעה שסיפור הבסיס מתפרש על פני שלוש חוברות, מספר חוברות ספיישל נוספות מתארות את השינויים העוברים על גות'אם באותה עת, ביניהן על אורקל, עזראל, אדם-עטלף, המפקח גורדון, ארקהם אסיילום, "העולם התחתון", "המערכת" ו"גות'אם גאזט".
הסדרות רובין, נייטווינג וציפורי הטרף בוטלו כתוצאה מרצף אירועים אלו.
המבוא לסיפור מתחיל בכותר Batman and Son פרי עטו של גראנט מוריסון, שבו הג'וקר נורה בידי אדם שהתחזה לבאטמן.
באטמן עצמו מגלה כי מאז שחזר לגות'אם סיטי לאחר שנת היעדרות, הוא חיסל את הפשיעה בעיר לגמרי.
טליה אל-גול משיגה את נוסחת אדם-עטלף מקירק לנגסטרום, ובאטמן מתעמת עימה.
טליה מגלה לו שברוס הוא אביו של בנה, דמיאן.
לאחר מכן, דמיאן מנסה להיכנס לנעליו של טים דרייק כרובין, דבר שגורם לברוס לשלוח את דמיאן בחזרה לאמו.
דמיאן חוזר לברוס במאורעות "באטמן: חזרתו לחיים של ראס-אל-גול" ולומד את דבר קיומם של שאר בניו המאומצים.
במאורעות "באטמן: נוח בשלום", באטמן מתעמת מול ארגון הכפפה השחורה ותוקף את סיימון הורט במסוק אשר מתפוצץ לבסוף.
באטמן שורד את הפיצוץ ומנסה למצוא את גופתו של הורט, אך נקרא על ידי סופרמן כדי לחקור את נסיבות מותו של האל החדש אוריון.
באירועי המשבר האחרון, באטמן נלכד בידי גראני גודנס ומשרתיו של דארקסייד המנסים לשכפלו.
באטמן נמלט, הכפיל שלו מתאבד, וברוס לוקח את הכדור שהרג את אוריון ויורה בדארקסייד (בכך שובר את העיקרון העיקרי לפיו הוא חי, שזה אי-השימוש באקדח).
אולם, דארקסייד מכה בבאטמן בעזרת קרן האומגה, ששולחת את באטמן לזמן העבר.
סופרמן לוקח את גופתו של באטמן, שמתגלה כגופתו של השיבוט האחרון, לנייטווינג.
תוהו ובוהו שורר בגות'אם בעקבות מותו של באטמן ודיק גרייסון מסרב להפוך לבאטמן החדש משום שברוס אמר לו כך בצוואתו.
בעקבות מעורבותו בתוכניתו של הורט להרוג את באטמן, מייקל ליין מאמין שהוא אחראי לפשיעה שאוחזת בגות'אם.
הוא מתוודה על כך לכומר שלו, שלוקח אותו למסדר הטוהרה כדי להפוך לעזראל הבא.
בפעילות הראשונה כעזראל, ליין מגן על סודות חליפתו של עזראל פן יפלו לרשותה של טליה אל-גול, אשר תעניק זאת לבנה דמיאן.
עזראל מצליח להביס את טליה אך מותקף בידי נייטווינג באשמת רצח של שוטר בכיר.
הוא משכנע את נייטווינג בדבר חפותו.
נייטווינג הופך לקר רוח כמו ברוס, וחרף הפצרותיו של טים דרייק מסרב לנטול את זהותו של באטמן.
הדבר מוביל לכך שמתחזה נוטל את זהותו של הצלבן בגלימה, בהבדל שמתחזה זה משתמש בכוח קיצוני ויורה בקורבנותיו למוות.
המסיכה השחורה השני משתלט על מטופלי ארקהם אסיילום בעזרת שתלים שיהרגו אותם אם לא יצייתו לו.
בין המגויסים נמנים הדחליל, פיירפליי, פויזן אייבי, קילר קרוק ו-ויקטור זאס.
לאחר שדמיאן מותקף על ידי קילר קרוק, נייטווינג מציל אותו אך בעצמו מותקף על ידי המתחזה לבאטמן, ג'ייסון טוד.
כשדמיאן מנסה להוכיח את ערכו לגרייסון בכך שהוא תוקף את טוד, הוא נורה ונפצע אך ניצל בידיו הנאמנות של אלפרד.
מאורע זה גורם לטים דרייק לנטול את זהות באטמן ולאתר את מקום הימצאו של טוד למערת עטלף מעוותת משלו.
גם הוא מותקף ונפצע בידי טוד, שממתין לבואו של נייטווינג.
דמיאן נשלח בידי אלפרד למצוא את דרייק, וכדי למנוע את פציעתו בשנית הוא נשלח עם סקווייר, והשניים מצילים את דרייק.
בינתיים, גרייסון נכנס לעימות חזיתי עם טוד במערכת הרכבל של העיר.
הוא מצליח להביס אותו לבסוף, וטוד נופל לנהר באומרו שהשניים ייפגשו בהמשך.
או אז, דיק חוזר למערת העטלף ונוטל את זהות באטמן.
באטמן: הבדיחה ההורגת הוא רומן גרפי רב השפעה מאת הכותב אלן מור המבוסס על הקומיקס באטמן, ואשר פורסם במרץ 1988 על ידי חברת DC קומיקס.
הסיפור משפיע על המשכיות הדמות בכך שהג'וקר יורה בברברה גורדון וגורם לנכותה, אירוע שהיווה את הבסיס לכך שהיא תנטוש את זהות באטגירל ותהפוך לאורקל, האקרית מחשבים מומחית אשר משמשת כמקור המודיעין של באטמן ושל גיבורי-על נוספים.
בשנת 2008 הדפיסה חברת DC את הרומן הגרפי מחדש במהדורה אקסקלוסיבית כספר.
מהדורה זו כוללת צביעה מחודשת, ריאליסטית ומעודנת יותר מאת האמן בריאן בולאנד, שהתעתד לשרטט בכך את הכיוון המקורי אליו התכוון.
עלילת הקומיקס סיפקה השראה לסרט הקולנוע "האביר האפל" ועובדה גם לסרט אנימציה באותו שם.
חנות הספרים "Forbidden Planet" מיקמה את האוגדן במקום ה-29 ברשימת 50 הרומנים הגרפיים הטובים ביותר שלה.
עלילת הרומן הגרפי עוקבת אחר ניסיונו של הג'וקר להטריף את דעתו של מפכ"ל משטרת גות'אם סיטי ג'יימס גורדון, ולכל אורכה שזורה סדרת פלשבקים לראשית חייו של נבל-העל.
האיש אשר בסופו של דבר יהפוך לג'וקר היה מהנדס חסר שם, שהתפטר מעבודתו במפעל לכימיקלים מתוך שאיפה להפוך לקומיקאי סטנד-אפ.
הוא נואש לפרנס את אשתו ההרה, ולכן מסכים להדריך שני נוכלים ברחבי המפעל כדי שהם ישדדו חברת קלפי משחק, הממוקמת בבניין השכן.
במהלך תכנון הפשע, המשטרה מודיעה לו כי אשתו נהרגה בתאונה בביתם.
מוכה צער ויגון על מותה של אשתו ההרה, האיש מנסה לסגת מהתוכנית, אך הנוכלים מאלצים אותו להמשיך.
שני הנוכלים משכנעים את המהנדס לשעבר לעטות על עצמו מסכה מיוחדת, ובכך הוא הופך לברדס האדום הידוע לשמצה.
הוא אינו יודע שהפושעים מתכוונים להשתמש בתחפושת זו כדי להסיט את האשמה לביצוע הפשע הרחק מהם ולהטילה עליו.
כאשר הם מגיעים למקום, הם נתקלים באנשי אבטחה, וקרב יריות מתפתח בין הצדדים.
הפושעים נהרגים והאיש חסר הישע מוצא את עצמו פנים מול פנים עם באטמן, שחקר את האירוע.
האיש המבועת מזנק לתוך תעלת ניקוז שפכים ונסחף אל מחוץ למפעל בניסיון להימלט מבאטמן.
בחוץ, הוא מגלה לחרדתו הרבה שהכימיקלים הלבינו את עורו לגמרי, הכתימו את שפתיו באדום כאודם, וצבעו את שערו בירוק בהיר.
גילוי זה, בנוסף לכל רוע מזלו באותו יום, מטריף את דעתו ומסמן את לידתו של הג'וקר.
בזמן ההווה, הג'וקר יורה בברברה גורדון וגורם לשיתוקה וכן חוטף את המפכ"ל ג'יימס גורדון ומחזיק בו בפארק שעשועים נטוש.
אנשיו של הג'וקר מפשיטים את גורדון וכובלים אותו לקרונית מופע הפריקים של הפארק.
במהלך הנסיעה האימתנית, גורדון נאלץ לצפות בתמונות בתו הפצועה והעירומה, ובכך הג'וקר מקווה להטריף את דעתו ולהוכיח כי גם האזרח המופתי ביותר יכול להשתגע לאחר "יום רע אחד".
באטמן מגיע ומציל את גורדון.
הג'וקר נמלט לבית המשחקים, משוכנע שהצליח לדחוף את גורדון לכדי שיגעון.
למרות שגורדון מזועזע מכל מה שאירע לו, הוא שומר על שפיותו ועל הקוד המוסרי לפיו הוא פועל.
הוא מתעקש שבאטמן יעצור את הג'וקר "לפי הספר" כדי "להראות לו שדרכנו עובדת".
באטמן נכנס לתוך בית המשחקים ומתמודד מול המלכודות השונות שאותן הניח הג'וקר, בעוד הג'וקר מנסה לשכנע את יריבו שהעולם הוא בדיחה שחורה ועלובה, וכי לא שווה להילחם למענו.
באטמן מאתר את הג'וקר ומכניע אותו.
הוא מגלה לו שגורדון שרד את כל נסיונותיו הנלוזים, ומציע בכך שהג'וקר נמצא לבדו בטירופו.
לאחר מכן, באטמן מציע לעזור ליריבו הוותיק להחלים ולהביא לסיום מלחמתם רבת השנים.
הג'וקר מסרב, בציינו כי מאוחר מדי לכך.
הוא אומר לו כי הסיטואציה מזכירה לו בדיחה, לפיה שני משוגעים מנסים להימלט מבית חולים פסיכיאטרי.
הם עולים לגג הבניין ומחליטים לקפוץ מעל קורת גג אל עבר החופש שלהם.
הראשון קופץ ללא כל בעיה.
השני מפחד מנפילה, ולכן חברו מציע להאיר לו את הדרך בפנס.
המשוגע השני מנענע בראשו לשלילה ואומר לו "אתה חושב שאני משוגע?
ברגע שאהיה בחצי הדרך אתה תכבה את הפנס!".
חזותו הנוקשה של באטמן מתפוגגת, והוא מצטרף לג'וקר בצחוק רועם, אך מיד הוא מתעשת ותופס אותו, בדיוק כאשר המשטרה מגיעה.
תמה נוספת בסיפור מציעה את האפשרות שבאטמן הוא משוגע כמעט כמו הפושע שניצב לפניו, אך הוא מתעל את הטירוף בדרך שונה ממנו.
לפי דבריו של אלן מור, באטמן והג'וקר הם בבואות מראה אחד של השני.
המבקר ג'ף קלוק מציין שגם באטמן וגם הג'וקר הם תוצרתו של יום רע אחד, טרגי ואקראי.
בעוד באטמן מנסה ליצור משמעות מאותה טרגדיה, הג'וקר נהנה מאבסורדיות החיים, על כל האי-צדק שבהם.
בסיפור זה, הג'וקר משחק תפקיד של נרטיב לא מהימן.
הוא מודה בחוסר ביטחונו, וזאת משום שהוא זוכר במעומעם את מאורעות אותו יום אשר הפכו אותו למה שהוא.
לפי דבריו של הג'וקר ברומן הגרפי, "לפעמים אני זוכר זאת בדרך אחת לפעמים בדרך אחרת.
אם אני רוצה שיהיה לי עבר אני מעדיף שהוא יהיה רב אפשרויות".
הקומיקאי רד סקלטון ביצע את הבדיחה המסיימת את הרומן הגרפי בצורתה הבסיסית במופע של אד סאליבן ב-29 בספטמבר 1968.
למרות היותו של הרומן הגרפי מהדורה מוגבלת, הוא השפיע רבות על יקום DC, ובעיקר על תפקידה של ברברה גורדון מרגע זה ואילך.
חברת DC הוציאה את דמותה לפרישה בחוברת הספיישל Batgirl Special #1 מיולי 1988, ובעקבות כך נולדה זהותה כאורקל בסדרת החוברות של ציפורי הטרף ובכותרים נוספים (סדרת הקומיקס "ציפורי הטרף" עובדה למדיום הטלוויזיוני ושאלה מספר אלמנטים מהרומן הגרפי).
מאורע זה, נוסף לרציחתו של רובין (ג'ייסון טוד) בידי הג'וקר בקשת הסיפור "באטמן: מוות במשפחה" שהתרחשה מעט לאחר מכן, גורם לבאטמן לפתח אובססיה כלפי ליצן הפשע ברמה האישית.
נטל זהותה של באטגירל עבר במהלך אירועי "באטמן: שטח הפקר" משנת 1999 לקסנדרה קיין ובמהלך "באטמן: הקרב על הגלימה" משנת 2009 לסטפני בראון.
שיתוקה של גורדון שוכתב מחדש בספטמבר 2011 כחלק מהאתחול המחודש של יקום DC לאחר אירועי פלאשפוינט כמאורע זמני שנמשך כשלוש שנים בלבד.
בסופו, התחושה חזרה לרגליה של גורדון, והיא שבה לזהות באטגירל.
הילרי גולדשטיין מאתר IGN שיבחה את הרומן הגרפי באומרה כי "זהו סיפורו הטוב ביותר של הג'וקר", ובנוסף "הדיאלוג הריתמי של מור והאמנות האורגנית של בולאנד יוצרים סיפור מיוחד במינו שהיווה בסיס לחיקויים רבים אך מעולם לא נוצח".
האתר הכריז על "הבדיחה ההורגת" כרומן הגרפי השלישי בחשיבותו ברשימת 25 הרומנים הגרפים הגדולים של באטמן, מיד אחרי באטמן: האביר האפל חוזר ובאטמן: שנה ראשונה.
אמנותו של בולאנד קיבלה שבחים נוספים כריאליסטית ביותר ואף מפחידה בכמה קטעים.
המבקר ואן ג'נסן מאתר ComicMix ציין כי נדהם בכל פעם מחדש כשהוא קורא את הרומן הגרפי כיצד אלן מור ובריאן בולאנד חברו יחדיו כדי ליצור סיפור כה עוצמתי, פראי ואנושי.
סב פטריק ציין כי "הבדיחה ההורגת" הוא אחד מסיפורי באטמן המוערצים והמשפיעים שנכתבו אי פעם, אם כי הוא אינו עומד באותו קנה מידה של יצירות מופת נוספות של מור כ-Watchmen, ונדטה וליגת הג'נטלמנים המובחרים.
הרומן הגרפי נכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במאי 2009. בנוסף, הרומן הגרפי זכה בפרס ה-Comics Buyer's Guide של שנת 1988 לרומן הגרפי הפופולרי ביותר.
הועברה ביקורת פמיניסטית רבה על אופן הטיפול בדמותה של ברברה גורדון ועל רמת האלימות שנאלצה לעבור, על אופיו הסדיסטי של הסיפור, שמראה את גורדון מופשטת וגופה מחולל, כאשר התמונות שלה מוצגות בפני אביה הכבול וחסר האונים.
גייל סימון הכלילה את שיתוק הדמות ברשימת הדמויות הנשיות שנהרגו, שגופן חולל או שאבדו כוחותיהן.
הסופר ג'פרי בראון ציין את הרומן הגרפי כדוגמה למיזוגיניה של תעשיית הקומיקס הנשלטת בידי גברים לאור האלימות אליה נחשפות הדמויות הנשיות.
גברים בקומיקס אשר נפצעים או נורים, יזכו ברוב המקרים לשוב לפעילותם המלאה עם הזמן, אך נשים בקומיקס יוותרו עם מום מסוים, כמו במקרה של ברברה גורדון, שחוט השדרה שלה רוסק בידי הג'וקר רק לצורך הנאה, והיא רותקה לכיסא גלגלים למשך זמן ממושך מאוד.
מבחינת עיבודים קולנועיים לחוברות הקומיקס של באטמן, הרומן הגרפי השפיע הן על טים ברטון והן על כריסטופר נולאן בבואם לשרטט את דמותו של הג'וקר בסרטיהם "באטמן" ו"האביר האפל", בהתאמה.
משחק המחשב באטמן ארקהם אסיילום אימץ לתוכו המשכיות שלאחר אירועי "הבדיחה ההורגת".
במשחק זה, באטמן מקבל מידע מקוון מברברה גורדון (כאורקל), ומספר אלמנטים לקוחים מתוך הרומן הגרפי, כמו למשל כס המלכות של הג'וקר, שבנוי מבובות תצוגה.
הג'וקר גם מתחיל לספר את בדיחתו הידועה אודות שני המשוגעים, אך הוא עוצר בעצמו ואומר לבאטמן כי הוא כבר סיפר לו זאת בעבר.
במשחק המחשב באטמן: ארקהם סיטי - ההמשך הישיר למשחק הקודם, באטמן מוצא הקלטות של הג'וקר שבהן הוא מספר את סיפור מקורו מתוך "הבדיחה ההורגת".
בגרסה זו, הוא מגלה ששני הנוכלים עבדו עבור קרמיין פלקונה, והוא מאשים את באטמן בכל מה שקרה לו.
הוגו סטריינג' מאשים את הג'וקר בכך שביים סדרת אירועים כדי להסתיר את האמת מאחורי מצבו, וכי הוא קרא לפחות תריסר עדויות הנוגעות לעברו, כאשר כולן שונות אחת מהשנייה מלבד מאפיין משותף אחד - באטמן.
הוא מוסיף ומצטט שורה מהרומן הגרפי - "אני אוהב לשמור על הדברים מעניינים.
אדם חכם פעם אמר לי, שאם הולך להיות לך סיפור מקור, עדיף שיהיה זה רב אפשרויות".
אזכור לסיפור "הבדיחה ההורגת" מוצג במשחק "באטמן: ארקהם אוריג'ינס".
באחד הרגעים במשחק, הג'וקר מועבר לארקהם אסיילום ומספר לפסיכיאטרית שלו, דוקטור הארלין קווינזל אודות רצונו להפוך לקומיקאי ועל השוד שהשתבש.
בקומיקון 2015, אולפני האחים וורנר חשפו כי בשנת 2016 עתיד לצאת סרט האנימציה "באטמן: הבדיחה ההורגת" המבוסס על קשת הסיפור.
הסרט כמעט זהה לרומן הגרפי, אולם נוספה לו עלילה לפיה באטגירל מתעמתת מול פושע שמפתח אובססיה כלפיה ברמה האישית.
לאחר עימות בין השניים, ברברה, שכמעט הרגה את אותו פושע, מוותרת על תפקידה כבאטגירל מתוך חשש שהיא תהרוג פושעים מתוך זעם.
זמן מה לאחר מכן, הג'וקר יורה בגבה.
טוד פיליפס, במאי הסרט "ג'וקר", ציין כי עלילת "הבדיחה ההורגת" היוותה השראה לסרטו, במיוחד הקריירה הכושלת של הג'וקר כקומיקאי סטנד-אפ והתדרדרותו לחיי פשע, אם כי הוסרו מספר אלמנטים מהסיפור כדוגמת נפילתו של הג'וקר למכל חומצה.
השפעה על מקורו של הג'וקר
גרסתו של מור למקורו של הג'וקר משלבת אלמנטים מסוימים מהסיפור "האיש מאחורי הברדס האדום" משנת 1951, כפי שהתפרסם בחוברת Detective Comics #168, אשר ביסס את העובדה שהג'וקר היה גנב שידוע רק בכינויו "הברדס האדום".
האלמנטים הטרגיים והאנושיים שבסיפור הדמות, נוסף לפשעיה הברבריים בתור הג'וקר, משרטטים את הדמות כבן אנוש ומעניקים לו נפח תלת־ממדי יותר.
המבקר מארק וגלר מוסיף ואומר, כי "'הבדיחה ההורגת' מספק סיפור רקע סימפתי לג'וקר בו בעת שהוא מתאר את פשעיו המחרידים".
רוב סיפור המקור של הג'וקר מתוך "הבדיחה ההורגת" אושר בסיפור Pushback של שנת 2004, כפי שהופיע בחוברות Batman: Gotham Knights #50-55, ואשר הודפס מחדש יחד עם חוברת מספר 66 כסיפור Batman: Hush Returns.
באותה קשת סיפור, האירועים נצפים ומדווחים על ידי צד שלישי - במקרה זה אדוארד ניגמה, שידוע בכינוי איש החידות.
ניגמה מציין כי אשתו ההרה של הג'וקר נחטפה ונרצחה בידי הנוכלים כדי לאלץ אותו לשתף עמם פעולה.
בגרסה זו, הג'וקר שלפני-התאונה נקרא "ג'ק".
הסיפור לא התקבל יפה בידי מעריצים ומבקרים כאחד, ואף סיפור מאז לא אישר את הפרטים הללו.
בשנת 2007, ג'ף ג'ונס כתב סיפור נלווה לרומן הגרפי בשם "לא בדיחה" עבור גיבור-העל בוסטר גולד.
בסיפור זה, ריפ האנטר שולח את בוסטר גולד לערוך מסע בזמן במאמץ למנוע מהג'וקר לירות בברברה גורדון.
הוא מגיע לקרנבל מעט לאחר שהג'וקר אוסף את חבורת הפריקים, ומותקף על ידם.
הוא מצליח להימלט, אך מגיע מאוחר מדי ואינו מצליח להציל את ברברה בזמן.
הוא תופס את הג'וקר כשזה האחרון מצלם את התמונות, ותוקף אותו בחמת זעם.
הג'וקר מצליח להתגבר עליו ומצלם גם כמה תמונות שלו.
ריפ מושך את בוסטר גולד חזרה בזמן לפני שהג'וקר הורג אותו, אך בוסטר דורש להישלח בשנית.
הוא נכשל בכך מספר פעמים, עד אשר ריפ מגלה לו שהג'וקר נועד לשתק את ברברה גורדון, ובכך יבטיח את הפיכתה לאורקל.
הסיפור מראה גם כי באטמן שמר על התמונות של ברברה ושל בוסטר, וכי חיכה שבוסטר יגיע לגיל הנכון בטרם ייפגש איתו.
באטמן מודה לבוסטר על כך שניסה לעצור את הג'וקר ומציע לו את חברותו.
בסופו של דבר, דיק גרייסון - אשר לקח את נטל באטמן לאחר אירועי "באטמן: הקרב על הגלימה" - מגלה זאת ואף הוא מודה לבוסטר גולד.
הסיפור "ליל הבנות" משנת 2010, שנכתב מאת ג'יי מייקל סטרזינסקי כחלק מחוברות "האמיצים והנועזים", מתרחש מעט לפני "הבדיחה ההורגת" ועוסק בהתמודדותן של זטאנה ווונדר וומן בהתקפה הקרבה של ברברה גורדון, לאחר שזטאנה קיבלה חזיונות על האירוע.
כמו "לא בדיחה", הסיפור מרמז כי גיבורות-העל אינן יכולות להשפיע על גורלה של ברברה, למרות רצונן העז.
הסיפור גם מרמז כי וונדר וומן היוותה השפעה על ברברה בנטילת שם הקוד אורקל.
כאשר חברת DC קומיקס אתחלה מחדש את יקום DC לאחר אירועי פלאשפוינט של שנת 2011, רבים מסיפורים באטמן נמחקו או שוכתבו מחדש, אך "הבדיחה ההורגת" נותר בשלמותו.
בהמשכיות חדשה זו, ברברה גורדון החלימה מהשיתוק שלה שנגרם בידי הכדור אותו ירה הג'וקר - שיתוק שארך כארבע שנים.
למרות שהיא חוזרת לתפקידה כבאטגירל כשנה לאחר שקיבלה מחדש את התחושה ברגליה, היא ממשיכה לסבול מהפרעת דחק פוסט-טראומטית כשהיא נחשפת לקרב יריות שיכולות לגרום נזק לעמוד השדרה שלה מחדש.
ב-13 במרץ 2015, חברת DC פרסמה כ-25 עטיפות אלטרנטיביות הקשורות לג'וקר לסדרות שיפורסמו בחודש יוני, כחלק מחגיגות 75 שנים להולדתו של באטמן.
אחת מהן הייתה עטיפתה של החוברת Batgirl Vol.4 #41 בידי המאייר רפאל אלבקרקי ששאבה השראה מ"הבדיחה ההורגת".
העטיפה מציגה את הג'וקר כשהוא עומד לצד באטגירל הקפואה מאימה כשחיוך הג'וקר צבוע על פניה.
הג'וקר מחזיק באקדח ביד אחת המונחת על כתפה הימנית, בעוד הוא מצביע על לחייה בידו השנייה כאילו מתוך כוונתו לירות בה.
עד מהרה, העטיפה קיבלה ביקורות חריפות בשל ציונו מחדש של פרק אפל ממהיסטוריה של הדמות, במיוחד לאור העובדה שלאחרונה היא החלימה מפציעתה ומוצגת כעת בגרסה צעירה והאופטימית.
בסופו של דבר ועקב בקשתו של אלבקרקי עצמו, חברת DC בחרה שלא לפרסם את העטיפה השנויה במחלוקת.
תגובתו של אלבקרקי הייתה "כוונתי מעולם לא הייתה לפגוע באמצעות אומנותי...
מסיבה זו, המלצתי ל-DC שלא ייעשה שימוש בעטיפה האלטרנטיבית".
באטל ארנה טושינדן היא סדרת משחקי-וידאו.
המשחק הראשון בסדרה, ששמו כשם הסדרה, היה משחק-הלחימה הראשון בתלת-מימד שהכיל כלי-נשק.
אחריו יצאו משחקים נוספים, רובם בז'אנר הלחימה, כאשר המשחק השני בסדרה קיבל גרסת "פלוס" וגרסה למכשיר הסגה.
גם המשחק הראשון קיבל גרסה למכשיר הסגה.
הסדרה מתמקדת בטורניר סודי המתרחש אחת לשנים אחדות.
ללוחמים שבטורניר היו סיבות שונות להצטרפותם: אהבה, תהילה ונקמה.
לאורך מרב הגרסאות נכחו הלוחמים הבאים, המהווים חלק מן הדמויות בסדרה:
כלי נשק מסוימים בסדרה, אשר היו שייכים במקור ללוחמים כלשהם ובעלותם עברה ללוחמים אחרים, הם "כלי-נשק קדושים":
קשת שהייתה שייכת במקור לאוראנוס שהייתה אחד הלוחמות החזקות ביותר בסדרה.
אוראנוס נתנה את הקשת לבתה פואלה מריונט וזו לא יודעת עד היום מי היו בעליה הקודמים של קשת זו.
מגן שהיה שייך ללוחם חולה-נפש בשם כאוס.
המגן נלקח מכאוס על ידי רוצחו, רוצח-מכשף בשם גנמה אשר גילו עולה על 2,000 שנים.
חרב קטאנה שהייתה שייכת במקור לאייג'י.
הוא נתן אותה לאחיינו הצעיר סובארו.
רומח שהיה שייך במקור למונדו ושייכותו עברה למלאכית בשם אאוס.
מדובר באותו כלי-נשק אולם אאוס הקנתה לו מראה שונה לחלוטין.
באטלרס (Butlers GMBH & Co KG) היא רשת שיווק גרמנית, המשווקת אביזרים לבית, פריטי עיצוב, ריהוט ומתנות המגיעים מגרמניה ומחוץ לה, בכ-150 סניפים.
עם מוטו של "Made for your home" (נוצר עבור ביתך), יחד עם הצגת רעיונות עיצוביים שהחברה יוצרת בעצמה, החברה, שבסיסה בקלן, מפעילה גם חנות מקוונת לגרמניה ולאוסטריה.
באטלרס נוסדה בעיר נויס (Neuss), מהעסק המשפחתי של וילהלם יוסטן ובניו, בעלי חנות הכלבו יוסטן למטבח ולמשק הבית, שנפתחה בשנת 1829. בשנת 1999, האחים וילהלם ופול יוסטן, יחד עם פרנק הולצאפפל, פתחו בקלן את הסניף הראשון של באטלרס.
ב-2005, נוסף לשם תת-הכותרת באטלרס שיווק בע"מ.
חנויות ראשונות נפתחו בלונדון, ציריך ווינה.
הסניפים בגרמניה, אוסטריה, שווייץ, ספרד ובריטניה מתופעלים עצמאית, הסניפים בהונגריה, אוקראינה ויוון מתופעלים בזכיינות.
משנת 2010, באטלרס פועלת בחמש ערים בגרמניה במתכונת של חנות-בתוך-חנות ברשת חנויות הכלבו גלריה קאופהוף.
בשיתוף פעולה עם חברת הסטארט-אפ סטיקפוגל מברלין, באטלרס הובילה את השירות האישי Made by you, בסיוע הלקוחות באינטרנט.
באטמן: ארקהם אוריג'ינס (או בתרגום חופשי: באטמן מקורות ארקהם) הוא משחק הרפתקאות-פעולה, השלישי בסדרת "באטמן ארקהם", שיצא לאור ב-25 באוקטובר 2013. המשחק פותח על ידי חברת Warner Bros.
המשחק מבוסס על הקומיקס "באטמן" מבית DC קומיקס ומהווה פריקוול לסדרת המשחקים המצליחה.
בשונה משני המשחקים הראשונים, המשחק הזה פותח על ידי חברה חדשה שכוונתה ליצור משחק עלילתי שמתרחש בשנותיו הראשונות של באטמן.
במשחק באטמן פוגש לראשונה חלק מאויביו ומתמודד מולם באופן פחות מנוסה מכפי שיתמודד בעתיד.
המדבבים של שני המשחקים שפותחו על ידי Rocksteady Studios אינם חוזרים לפריקוול.
משחק נוסף יצא ל-PlayStation Vita, שהוא ספין אוף למשחק שיצא לשאר הקונסולות, הוא "באטמן ארקהם אוריג'ינס: בלאקגייט", בעל גרפיקה דו-ממדית עם אמנות תלת-ממדית שעלילתו מתרחשת אחרי האירועים בבאטמן ארקהם אוריג'ינס.
המשחק מתמקד בשנותיו הראשונות של ברוס ווין בגילומו של איש העטלף בהכרות ראשונה עם חלק מאויביו, כשבראשם עומד המסיכה השחורה.
המשחק מתרחש בערב חג המולד, ובאטמן הוא המטרה השווה 50,000,000$ חי או מת של שמונה מתנקשים בעיר שעובדים בשביל מסיכה שחורה.
נבלים מוכרים נוספים יופיעו בשנותיהם הראשונות כמו הפינגווין, דדשוט, הג'וקר ועוד.
בנוסף לכך נבל מיקום DC בשם דת'סטרוק ייקח חלק במשחק.
ברוס ווין נכנס למערת העטלף (באט-קייב), ולאחר ששומע כי המסיכה השחורה פרץ לכלא בלאקגייט, הוא לובש את חליפת העטלף.
אלפרד מנסה לעצור בעדו ואומר לו כי זהו חג המולד, אך באטמן לא מקשיב ונכנס לבאטווינג ועף לכלא בלאקגייט.
באטמן מציל את מנהל הכלא ורואה רובוט קטן ומעופף - רכוש של הפינגווין.
הוא מגיע לחדר הגז, מגלה כי המסיכה השחורה וקילר קרוק הרגו מפקח משטרתי באותו חדר.
באטמן לאחר מכן נאלץ להילחם בקילר קרוק.
באטמן מביס את קילר קרוק, שבמילותיו האחרונות אומר לו כי המסיכה השחורה שם כסף על ראשו של באטמן - אחד מתוך שמונת המתנקשים החזקים והטובים ביותר ביקום DC, יצטרך להרוג את באטמן ויקבל 50 מיליון דולר.
באטמן חוזר למערה, ואומר לאלפרד כי הוא יוצא למרדף אחרי הפינגווין.
באטמן טס בבאטווינג ומגלה הפרעה בתקשורת בנתיבי הטיסה האוטומטית של הבאטווינג ונאלץ להשמיד את הגורם המשבש.
לאחר זמן מה, מגלה כי אדם בשם אניגמה עוצר את פעולות הלווין שעוזרות לבאטווינג לטוס, באותו זמן מגלה באטמן עסקת החלפת נשק עם יד ימינו של הפינגווין.
באטמן מגיע לשם, חוקר אותו ומגלה שפינגווין מסתתר בספינה ישנה, "ההצעה האחרונה".
לאחר שמגיע לשם, נאלץ להילחם באחד המתנקשים, אלקטרו - קיושינר (אותו מביס במכה אחת בלבד).
באטמן חוקר את הפינגווין למה המסיכה השחורה שם פרס על ראשו, והפינגווין מספר לו כי היה רצח לפני מספר ימים באחד המגדלים בגות'הם.
לאחר שמספיק הפינגווין לדבר, מושך ד'תסטרוק את באטמן ברגל מבלי ששם לב, ומתנהל ביניהם קרב.
לאחר שמביס באטמן את ד'תסטרוק, הוא יוצא מהספינה לפענח את מקרה הרצח.
לאחר שמגיע למקום, מוצג אופן משחק משופר של פיענוח מקרי רצח.
באטמן מגלה קורבן הלובש מסיכה שחורה, יורה לא מזוהה שירה בלובש המסיכה, אדם לא מזוהה שנכנס דרך החלון כדי להתנקש ביורה וחברתו של המסיכה השחורה שנורתה בעודה תלויה מאדם לא מזוהה נוסף שירה בה בעודו נגרר על ידי היורה.
בנוסף, מגלה בטלפון של קורבן את השם "הג'וקר".
באטמן מבין שדגימות DNA של הקורבנות והאנונימים נמצאות במתחם המשטרתי של גות'הם, והוא צריך לפרוץ לשם.
אלפרד מציע לו לקחת את "מפיץ הזעזוע", גאדג'ט חדש שגורם להלם מוחי לכמה שניות, כדי שלבאטמן יהיה יתרון בקרבות עם אנשי המשטרה.
באטמן נכנס לבניין המשטרה של ג'ותהם ומגלה כי נמצאים שם בכוננות גבוהה עם אנשי SWAT, שלאחר מכן מגלה כי גם הם חתמו על העסקה של המסיכה השחורה.
באטמן פוגש את ג'ים גורדון, אחד השוטרים היחידים שנשארו נאמנים לחוק ולא מבצע עסקאות עם פושעים.
שם מקבל עוד גאדג'ט, שמנטרל נשקים ומוצרים חשמליים (כמו במשחק הקודם).
הוא מגיע לחדר השרתים של המשטרה, שם הבת של ג'ים גורדון מספרת לו כי הוא צריך לרדת לצנרת הביוב של גות'הם כדי לקבל את כל המידע.
באטמן יורד לביוב מגלה כי אנשיו של המסיכה השחורה עומדים לפוצץ את בניין המשטרה, ועוצר בעדם.
לאחר שפורץ לשרתים בביוב, מגלה כי גופת המסיכה השחורה הייתה רק כפיל של המסיכה השחורה האמיתית, והאדם נגרר הוא המסיכה השחורה האמיתית - שנאלץ לירות בחברה שלו.
לאחר שתוהה מי המפלצת שיגרום לאדם להרוג את אהובתו, מגלה כי זהו הג'וקר.
הוא גם מגלה כי המסיכה השחורה והג'וקר בדרכם לבנק הסוחרים של גות'הם.
שם מגלה כי המסיכה השחורה היה בעצם הג'וקר עצמו, כל הפעולות של המסיכה השחורה, היו של הג'וקר - הוא שכר את המתנקשים, הוא חתם על העסקה עם המשטרה והוא זה שהורה על אנשי המסיכה השחורה לפוצץ את בניין המשטרה.
לאחר שחוקר את אחד מאנשיו של המסיכה השחורה, מגלה באטמן כי הג'וקר בדרכו לטחנת הפלדה שבבעלות המסיכה השחורה.
באטמן מגיע לשם ורואה את המסיכה השחורה האמיתי קשור, לאחר שחוקר אותו, אישה דמוית נחש מתנפלת עליו במהירות, קופרהד.
היא מרעילה אותו ברעל קטלני שהורג לאחר כמה דקות, ובאטמן נאלץ להילחם בה בעודו הוזה וגוסס.
לאחר שאלפרד שולח לו את הנוגדן, היא מספרת לו שהיא כל הזמן ידעה שהג'וקר הוא אחראי על העסקה, ושהוא ושאר המתנקשים הנותרים נפגשים בעוד כ.
הוא משתמש בתדר האלקטרו - מגנטי מהכפפות המחשמלות של אלקטרו - קיושינר ומגיע למלון.
שם רואה כי הג'וקר הורג את אלקטרו - קיושינר בגלל הכישלון שלו.
אחד המתנקשים, ביין נשאר בפנטהאוס של הג'וקר מפני שחושד כי באטמן בדרכו לג'וקר והוא יביס אותו.
לאחר שבאטמן עולה לשם, בין באטמן לביין מתנהל קרב, והמשטרה מגיעה.
באטמן חוזר למערה שם לוקח עוד גאדג'ט, רימון הדבק (מקביל לרימון הקרח במשחק הקודם), הג'וקר נכלא בבלאקגייט וביין בורח משם במסוק.
לאחר מכן עוברים לבלאקגייט ומשחקים בתור ג'וקר ומגלים מעט פרטים על היווצרותו כנבל ושנאתו ופחדו מבאטמן.
באטמן שומע מהרדיו המשטרתי כי גופתו של ביין נמצאה ועוברת סריקה, ולשם הוא מגיע.
לאחר מכן, מגלה כי זוהי גופה של אחד מהאנשים של ביין, שמשתמש בסופר - סטרואיד אבל הופך את ה"מתנסה" לטיפש ופרימיטיבי.
באטמן מבין שעליו להגיע למקום המחבוא של ביין כדי לגלות את מעשיו, ולהפתעתו, מגלה כי ביין יודע שברוס ויין הוא באטמן.
הוא מפוצץ את המקום ושומע מהרדיו המשטרתי כי פיירפליי, אחד המתנקשים, מאיים לפוצץ את הגשר של גות'הם.
לאחר שיתוף פעולה בין באטמן וג'ים גורדון, באטמן מצליח להביס אותו.
הוא ממהר בחזרה למערה להודיע לאלפרד שהוא בסכנה, אך ביין מודיע לו כי המערה שלו הוחרבה ואלפרד גוסס.
באטמן מצליח לטפל באלפרד ולשקם חלק מהמערה.
הם שומעים מהחדשות כי עוד פעם נפרץ כלא בלאקגייט, והפעם הג'וקר אחראי עליו.
באטמן מגיע לשם שוב, ונאלץ להילחם בביין עוד פעם, עם שינוי קטן - הג'וקר התחבר לכיסא חשמלי ולביין חיבר מד דופק, בכל פעימת לב של ביין הכיסא נטען בחשמל - כך שבאטמן יצטרך להרוג את ביין כדי לא להרוג את הג'וקר, או שלא יהרוג את ביין וג'וקר ימות.
באטמן מכניס את ביין למצב של קומה, ומצליח להחיות אותו באמצעות הכפפות החשמליות שלקח מאלקטרו - קיושינר.
ביין מתעורר ומזריק לעצמו את הסופר - סטרואיד, כדי להרוג את באטמן אחת לתמיד, אך באטמן מביס אותו והולך אל הג'וקר, שברח לקפלה שם באטמן מכה אותו ולג'וקר שוב חוזרות הטראומות מאותו לילה שהפך אותו לכזה, בגלל באטמן.
המשחק נגמר לאחר שבאטמן מרגיע את ההשתוללות בכלא וג'ים אומר לו כי בתו חושבת שהוא גיבור, וכעת הוא יודע למה.
בסצנה שאחרי הכתוביות, רואים את ד'תסטרוק בכלא, ואליו מגיעה אישה המציעה לו להשתתף בעסקה, שבה יעזור לצבא ארצות הברית במשימות התנקשות ובתמורה ישחררו אותו מהכלא.
לא ידוע אם הוא מסכים או לא.
בחודש דצמבר שוחררה חבילת הרחבה, בה מספר אתגרים שהיה צריך לעבור ברוס ויין כדי להפוך לנינג'ה, וזוהי הפעם הראשונה בשלושת המשחקים בהם יוצא השחקן משטח גות'הם.
הרחבת המשחק: לב קר קר
בערב השנה החדשה, תעשיין GothCorp פריס בויל זוכה קרן ויין ההומניטרית של השנה בפרס בטקס ערב השנה החדשה בהנחיית ברוס ויין באחוזת ויין.
בדיוק כפי שהם עומדים לחגוג, פיצוץ מקפיא את האנשים מהרגליים שלהם, וגם נוצר קרחון גדול יחד עם כמה אנשים שהוקפאו.
נכנסים אנשין של הפינגווין, ואדם חמוש בכבדות גבוהה בחליפה ממוכנת עם רובה קרח קריוגני שדורש לראות את פריס בויל.
ברוס מחפש את אלפרד, אך הוא נתפס על ידי אנשיו של הפינגווין.
אלפרד איבד את הכרתו בעת שניסה להילחם בחזרה, מה שגורם לברוס לצלם ויגיב בהכנעה את כולם.
אלפרד משגיח על האורחים, ואילו ברוס נכנס למערת העטלף דרך מרתף היין.
הוא לומד כי שמו של האיש הוא 'מיסטר פריז 'ואלפרד מציע לו לעטות את חליפת ה־XE.
מאחר שהחליפה לא מוכנה לבדיקה, ברוס עוטה את חליפת ערב חג המולד המקורית.
באטמן עושה את דרכו חזרה לאחוזה, שבו הכח מתחיל להיכבות ובריונים מתחילים לשרוף את האחוזה.
אלפרד והאורחים כבשו מחדש, מכריחים את באטמן כדי להציל את כולם.
הוא מנסה להציל את פריס, אבל מוקפא מוצק על ידי מיסטר פריז, פריז חוטף את פריס ובורח, מה שמאלץ את באטמן לחקור את החייל של הפינגווין, אשר מסביר כי הסוחר של הפינגווין יכול לדעת את המיקום שלו.
באטמן מוצא הרבה אנשים בעיר קפואים ועל ידי סריקה של אחד מהם הוא מצליח לאתר את הסוחר באמצעות הדליפה מהאקדח קריוגני שהוא היה חמוש בו.
באטמן חוקר את הסוחר, אשר מגלה כי פריז עשה עסקה עם הפינגווין לגנוב נשק קריוגני מ־GothCorp, בתמורה לעזרתו של הפינגווין בחטיפת פריס.
באטמן מבולבל, כיון שGothCorp לא מייצרים נשק.
בשימוש בקודי הכניסה מהסוחר, באטמן נכנס לבניין, שבו הוא לומד שפריס נלקח לאגף המחקר ההודף.
מקבל את קודי אבטחה מהאיש המרכזי שאחראי, באטמן רודף אחריהם.
הפינגווין לקח כבני ערובה את בויל ובגד בפריז, שרוצה את הנשק שהובטח לו.
באטמן מתערב, נותן להקפיא את ההזדמנות לכבוש מחדש את פריס ולהקפיא את כולם, ובכלל זה פינגווין.
באטמן לומד מפינגווין שפריז רוצה את בויל כדי שיוכל לגשת לסוג כלשהו של סופר נשק.
כמו כן, שהדרך היחידה לפרוץ את הקרח החוסם את הדרך שבתוכו קפא הפינגווין שאומר לו שהוא צריך מקדחה קריוגנית שיש לו ששמורה על ידי אנשיו באליבי מועדון הלילה שלי.
באטמן מבין שהוא יצטרך את חליפת ה-XE אומר לאלפרד לשחרר אותה במכל על הגג.
עוטה את החליפה, באטמן פורץ למועדון הלילה ונלחם באנשיו של הפינגווין.
בחקירה האחרונה, הוא לומד כי המקדחה הקריוגנית נחצתה לשני חלקים.
לאחר איסוף שתי החתיכות, הוא מגלה שהמכשיר דורש נוזל קירור, שנמצא רק במעבדה של ויקטור פריז ב-GothCorp.
חוזר ל־GothCorp, באטמן מוצא שהמעבדה של פריז היא בלגן קפוא ושומר מת ככל הנראה ממכת החום.
הגדרת זירת פשע, הוא קובע כי פריז ניסה לעזור לאשתו נורה, שהוכנסה לתא הקפאה קריוגני כפי שהיא נדבקה בפרכסה הנטינגטון.
פריז הסכים לפתח בחשאי נשק ל־Gothcorp, בתמורה שבויל יקדיש משאבים של החברה שלו למציאת תרופה.
אבל כאשר פריז למד שבויל מעולם לא התכוון לקיים את סיום העסקה שלו, פריז ניסה למצוא את התרופה בעצמו.
עצבני, בויל העביר את נורה מהמעבדה לחלק אחר של המתקן.
לאחר מכן הוא תקף את ויקטור אבל תאונה גרמה לפליטה של קרח מנשק ההקפאה, וגרם לפיצוץ של נוזלי קירור, אשר השפיעו על פריז ושומר ששרד, התאונה שינתה את חילוף החומרים שלהם.
כאשר השומר ניסה להימלט מהמעבדה ומת, פריז הבין שהוא יכול לשרוד רק בסביבה מתחת לאפס ובכך הכין חליפה כדי שהוא יוכל לצאת החוצה מהמעבדה.
כשהוא מבין כי מיסטר פריז רק רוצה לשחרר את אשתו, באטמן מורה על אלפרד לדווח ל־GCPD על הפשעים של בויל.
חוזר לקיר הקרח, באטמן מביס את אנשיו של הפינגווין שמנסים לשחרר אותו, לפני שהוא פורץ את הקרח, ועוזב את אדון הפשע במקום שבו קפוא.
ועושה את דרכו למעבדה, שבה פריז מנסה להכריח את בויל לשחרר את נורה והבן אדם מסרב בעקשנות.
באטמן פורץ פנימה ומנסה להגיע להבנה עם פריז, ומודיע לו כי GCPD עכשיו יודעים על הפשעים של בויל, אבל זה לא אכפת לו, כשהוא שהוא דוחף את בויל לתוך צינור קריוגני.
כשהוא מזמן את אנשיו של הפינגווין להתקפה, באטמן הולך מסביב למעבדה ויוצר עומס יתר על שלושת המכלים הקריוגנים לפני השימוש בטקטיקות חכמות כדי להילחם בפריז, הקרב שלהם גרם למכל של נורה להפסיק לעבוד.
אבל בדיוק כפי שהוא מורד להקפיא, בויל משחרר גזים קריוגניים שמקפיאים את באטמן בקרח.
כשהוא מאמין שהאביר האפל מת, בויל מאמין שהוא יכול להמציא כל סיפור שהוא רוצה למשטרה ומתחיל לתקוף את פריז חסר האונים בזמן שהוא צופה באשתו מתה.
עם זאת, באטמן מצליח להשתחרר מהקרח, ומצליח להכניע בויל.
לאחר מכן הוא מציל את חיי שניהם של פריז ושל נורה.
ברשימת הקרדיטים, ויקי וייל מדווחת על האירועים האחרונים של הלילה, המקיפים את מעצרו של בויל ועל באטמן.
באטמן: ארקהם היא סדרת משחקי מחשב מז'אנר הרפתקאות-פעולה המפותחת על ידי Rocksteady Studios המבוססת על דמות הקומיקס באטמן מבית DC קומיקס.
הסדרה יצאה על גבי פלטפורמות המשחק פלייסטיישן 3, Xbox One, Xbox360, PS4 ו-Microsoft Windows.
במשחקים מגלמים את ברוס ויין, איש תעשייה מיליארדר, שבעת הצורך לובש על עצמו את חליפת העטלף ומתפקד כלוחם בפשע וגיבור-העל באטמן.
לבאטמן אמנם אין כוחות על, אך הוא לוחם נינג'ה ובעל מיומנויות לחימה וחמקנות משופרות, חליפה משוריינת, כלי תחבורה ייעודיים ומתקדמים, ומגוון גאדג'טים שבהם הוא משתמש (בהם רובה חבלים, באטראנגים ופצצות עשן).
במהלך המשחק מגיעים למצבים בהם באטמן נלחם מול אויביו המוכרים כמו הג'וקר, המסיכה השחורה, ראס-אל-גול, הדחליל, הפינגווין, איש החידות, דו-פרצוף, קילר קרוק, פויזן אייבי, הוגו סטריינג', מיסטר פריז, סולומון גרנדי, הארלי קווין, פני חימר, דת'סטרוק, דדשוט ועוד.
הסדרה זכתה להצלחה רבה וקיבלה שבחים רבים - הן מהמבקרים והן מהציבור, וכן זכתה במספר פרסים בתחום משחקי הווידאו.
באטמן: ארקהם אסיילום (2009) - במשחק זה באטמן מנסה לעצור את מזימתו של הג'וקר להשתלט על המוסד הפסיכיאטרי ארקהם ולגנוב את הכימיקל הסטרואידי שנקרא "טיטאן" שיהפוך אותו לחזק בעולם עם צבא של מפלצות בעלות כוחו הפיזי של נבל-העל ביין.
באטמן: ארקהם סיטי (2011) - שיא עימותו של באטמן עם הג'וקר ועם עוד נבלים במקביל, ניסיון לגלות ולעצור את "פרוטוקול עשר", מזימה של פרופסור הוגו סטריינג'.
באטמן: ארקהם אוריג'ינס (2013) - פריקוול לשני המשחקים הקודמים, שבהם רואים את באטמן בשנותיו הראשונות בפעולה, ובניסיונו לעצור את המסיכה השחורה, שהוציא חוזה על איש העטלף ואסף שמונה מתנקשים מהטובים בעולם.
באטמן: ארקהם נייט (2015) - המשחק המסיים של טרילוגיית המשחקים בציר הזמן.
במשחק זה, הדחליל משתלט על העיר ומאיים להרוס אותה עם גז הפחד שלו ובנוסף, מוצגת דמות נבל חדשה לעולם של באטמן, הארקהם נייט.
באטמן: ארקהם נייט הוא משחק הרפתקאות-פעולה אשר מפותח על ידי חברת Rocksteady Studios ומופץ על ידי Warner Bros.
משחק זה הוא הרביעי בסדרת באטמן: ארקהם ומסיים את הטרילוגיה העלילתית שמפותחת על ידי Rocksteady Studios.
המשחק בא לסיים את סדרת המשחקים עטורת השבחים אשר מבוססת על דמות הקומיקס הידועה באטמן.
המשחק, בשונה מקודמיו, מפותח לקונסולות הדור הבא ואינו מפותח ל-Wii U.
לראשונה בסדרה נחשף כי ישנה האפשרות לשימוש בבאטמוביל, שמהוות כלי נחוץ ושימושי בתזוזה בעיר הגדולה.
לפי דברי המפתחים, המטרה היא ליצור את כלי הרכב הטוב ביותר שנעשה אי פעם במשחק וידאו.
קווין קונרוי שב לדבב את דמותו של באטמן.
המשחק יצא בתאריך ה-23 ביוני 2015. כמה ימים לאחר יציאת המשחק התגלו בעיות רציניות בגרסה למחשב והיא הורדה מהחנויות.
עדכון המתקן חלק מבעיות גרסת המחשב יצא בתחילת ספטמבר, בינתיים יצאו שני עדכונים ורק שניים מהם היו משמעותיים.
עלילת המשחק מתרחשת כתשעה חודשים לאחר האירועים במשחק הקודם, באטמן: ארקהם סיטי, בהם הג'וקר מת.
הדחליל חוזר לגות'אם סיטי במטרה לנקום בבאטמן לאחר המפגש בין השניים בארקהם אסיילום.
אחרי שהדחליל משחרר כמות קטנה מהגז החדש שלו, איום הגז מתברר כמשמעותי ומסכן חיים, מה שגורם לפינוי כל אזרחי העיר.
בעקבות פינוי האזרחים, העיר כעת נשלטת על ידי כמות עצומה של פושעים, ביניהם דו-פרצוף, הארלי קווין, הפינגווין ואיש החידות שעסוקים בתכנונים עם ההבנה שכדי לשלוט על העיר יש צורך בשיתוף פעולה ביניהם כדי להרוג את באטמן.
בנוסף, הנבל הראשי החדש שמהווה את האיום הגדול ביותר לבאטמן במשחק הוא חדש לסדרה ונקרא "ארקהם נייט".
תשעה חודשים לאחר מותו של הג'וקר, העיר גות'אם נהנית מחוסר בפשע, התושבים חוזרים לחייהם הרגילים והכל חזר לשגרה.
בזמן הזה באטמן, שמבין שמדובר בשקט שלפני הסערה מתחיל במבצע איסוף והשמדה של מנות הדם הנגועות שהג'וקר שלח מארקהם סיטי לבתי חולים בגות'אם.
בנוסף, מתגלה שחמישה אנשים נחשפו לדם הנגוע בטיטאן שהג'וקר שלח וכעת ארבעה מהם הפכו לדמויי ג'וקר בעצמם.
באטמן, בעזרתו של רובין (טים דרייק) מנסה לסנתז נוגדן למחלתם.
בערב ליל כל הקדושים, הדחליל משחרר דגימה קטנה של גז הפחד שלו בדיינר ומודיע שביום למחרת כל העיר תכוסה בגז, מה שגורם לששת מיליוני האזרחים להתפנות מהעיר.
לעומתם, פושעי העיר ונבלי העל נשארים מאחור וגורמים לכאוס.
המשטרה חסרת סיכוי מולם וג'יימס גורדון, מפכ"ל המשטרה, מפעיל את אות העטלף.
באטמן חוקר את אחד מחייליו של הדחליל ומגלה שהוא מסתגר בפנטהאוס בצ'יינהטאון.
באטמן מגיע ומגלה שהדחליל לא שם, אך צוותו של הדחליל מחזיק בפויזן אייבי בתור בת ערובה ושהיא חסינה לגז הפחד של הדחליל.
באטמן מוציא אותה ולוקח אותה למאסר ב-GCPD (תחנת המשטרה של העיר גות'אם).
באטמן מגיע למגדל השעון שמשמש כבסיסה וביתה של אורקל (ברברה גורדון, באטגירל לשעבר שהפכה למשותקת באירועי "באטמן: הבדיחה ההורגת" וכעת משמשת אשת המחשבים מרחוק של באטמן).
אורקל מצליחה לנתח דגימה מגז הפחד והשניים מגלים שהגז מיוצר באייס כימיקלים.
באטמן מגיע לאייס כימיקלים ומגלה שחמישה מאנשי הצוות של המפעל מוחזקים כבני ערובה.
באטמן מגלה ששלושה אנשי צוות נרצחו ומציל את השניים הנותרים.
במהלך ההצלה באטמן מתוודע לאויב חדש בשם "ארקהם נייט" (אביר ארקהם) שמשתף פעולה עם הדחליל ונראה נוטר טינה לבאטמן בגלל סיבה לא ידועה.
באטמן מניס את ארקהם נייט ומתעמת עם הדחליל בחדר הכימיקלים.
במהלך העימות, הדחליל אומר שצוותו לכד את ברברה גורדון ומשאיר את באטמן נעול במפעל.
באטמן מסכן את חייו ומצליח לצמצם את היקף הפיצוץ במטרה שיפגע רק במפעל עצמו ולא בעיר, אך בעקבות גז הפחד שזורם בחדר הוא הוזה את הג'וקר למולו ומתעלף.
באטמן מתעורר, מצליח לברוח מהמפעל ומגלה שהשילוב בין גז הפחד ודמו הנגוע של הג'וקר גורם לבאטמן להזות את הג'וקר, שבינתיים מנסה להאט את באטמן, להפריע לו ולהשתלט על גופו בהדרגה.
באטמן מספר לגורדון שברברה נחטפה ומגלה לו שהיא שימשה כעוזרת שלו לכל אורך הדרך.
גורדון מרגיש נבגד ומחליט לחפש את ברברה לבדו.
בהמשך הערב באטמן נפגש עם נייטווינג (דיק גרייסון, לשעבר רובין) והשניים חוקרים את הפינגווין ומגלים שהדחליל משתף פעולה עם איש עסקים בשם סיימון סטאג, הבעלים של שתי ספינות אוויר בשמי גות'אם ומייסדה של חברת אנרגיה.
באטמן מגיע לאחת מספינות האוויר של סטאג ומתוודע לפרויקט בשם "שבר ענן" שקשור לגז הפחד, אך לפני שבאטמן מספיק לחקור את סטאג אודות המכשיר, סטאג נושם את גז הפחד ומנוטרל.
במהלך החיפושים בספינת האוויר באטמן מתעמת מול הדחליל בשנית, שהפעם מזריק לו כמות גדולה יותר של גז פחד.