tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא מייסד ובעלים של קבוצת DonkeyShot Film - קולקטיב של יוצרי קולנוע וטלוויזיה, שמטרתה לקדם ולחזק את הקולנוע העצמאי של ישראל.
הקולקטיב יוצר סרטים עצמאיים בהתנדבות לגופים ועמותות, וסרטים קצרים לתחרויות בארץ וברחבי העולם, בשיתוף עם הסטודיו למשחק מול מצלמה "אימפרו" ועם מתנדבים מהתחום ותורמים מהציבור.
בספטמבר 2023 יצא "המפגש", סרט דוקומנטרי על בריחתם ועלייתם לארץ של יהודי ארגנטינה במהלך מהפיכת החונטות ב-1976. באותה הנה הפיק וביים את הסרט "בן הבודד", בשיתוף פעולה עם אמן הפעלולים ההוליוודי, סטיבן למברט ואלוף העולם ב-MMA, חיים גוזלי.
סטיבן למברט נפטר זמן קצר לאחר הצילומים בישראל.
בסוף אותה שנה צילם את הסרט "אמא פריים טיים" על פי תסריט של מתנאל גוטליב ועם שחר חסון ואורנה בנאי.
נוימן הוא גרוש, ואב לארבעה ילדים.
הוא חבר הוועד המנהל (דירקטוריון) של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
אחים לנשק – סרט דוקומנטרי (2012)
אלון סרנגה (נולד ב-8 בפברואר 1984) הוא יוצר וידאו ארט ואפקטים חזותיים בתעשיית הבידור בישראל.
סרנגה נולד בתל אביב, בן בכור לאברהם וכוכבה.
גדל בחולון, למד בתיכון קריית שרת במגמת אתלטיקה וסיים את לימודי התיכון במסלול אקסטרני ב"תיכון תל אביב".
לפני הגיוס לצבא, עסק ביצירת מוזיקת טכנו ומשחקים באמצעות אדובי פלאש, שהייתה פלטפורמה ליצירת משחקים מקוונים.
את שירותו בצה"ל עשה כלוחם בגולני.
לקראת סיום שירותו הצבאי, נפצע במהלך אימון.
לאחר תקופת שיקום, החל לעסוק ביצירת קליפים, צילום, עריכה ויצירת אפקטים פשוטים.
באותה עת, לקח חלק בהקמת סרטים ומיצגים למערך ההדרכה בבנק לאומי יחד עם חברת JCS.
בשנת 2010 פתח סרנגה את הסטודיו הפרטי שלו והחל להיות מעורב בפרויקטים לתעשיית פרסומות הטלוויזיה והקולנוע בישראל.
פעילותו כללה הפקות של אפקטים חזותיים לסרטי הפסטיגל, מערכונים ל"ארץ נהדרת" ולסדרות טלוויזיה נוספות, ביניהן "המדרשה", "ג'ודה", "טהרן", "יש לה את זה", "שטוקהולם" ו"למה מי מת".
הוא יצר אפקטים ויזואליים ופיקח על הסט בניו יורק בהפקת קמפיין בינלאומי לחברת תדיראן עם השחקן מורגן פרימן.
סרנגה היה מעורב ביצירת חווית מציאות מדומה ומשחק רב-משתתפים לחברת PWC באמסטרדם, שמטרתו לקדם את המודעות לשמירה על איכות הסביבה.
הוא יצר אפקטים ויזואליים עבור קמפיין לחברת השקעות עם קבוצת יובנטוס וקמפיין נוסף עם שחקן הכדורגל רונלדיניו.
בנוסף, ניהל את האפקטים החזותיים בסדרה "טהרן" ששודרה ב"כאן 11" ועבד על מימושם.
סרנגה היה מועמד חמש פעמים לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה: בשנים 2017 ו-2018 היה מועמד בתחום האפקטים המיוחדים והווידאו ארט על עבודתו בסדרות "המדרשה" ו"" בהתאמה, ובשנת 2020 היה מועמד בתחום האפקטים הוויזואליים בסדרות "טהרן" ו"ג'ודה".
סרנגה נשוי לסיגל סרנגה ואב לשלושה.
סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה להם תרם
הורה 79 (במאי: אלי כהן)
לשחרר את שולי (במאים: בן בכר ושלישיית מה קשור)
המדרשה – עונה 2 (במאי: דני סירקין)
שנות הירח (במאי: אוהד פרח)
השגרירות (במאים: ניב גת וארנון וייס)
חוויות ומיצגים שביצירתם היה מעורב
מרכז מבקרים ע"ש משה נובומייסקי – מיצג אור-קולי המשלב תלת-מימד בהקרנה כפולה
SDG Dome – חווית מציאות מדומה ומשחק רב משתתפים לבניין PwC באמסטרדם
NETVRK – משחק בינלאומי המבוסס מטבעות קריפטו
The Ark – חווית מציאות מדומה הכוללת מופע של זמרים ורקדנים בשילוב אפקטים ואינטראקטיביות של המשתמש
VR MAN – Ayayu Games – משחק מציאות מדומה
שידור חי בערוץ 13 במדגם הבחירות 2022 – חיבור לחדר הבקרה של הערוץ ועדכוני תוצאות בזמן אמת
שנהפרסקטגוריהפרויקטמועמדות2017פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיהאפקטים מיוחדים, וידאו ארטהמדרשה2018אפקטים מיוחדים, וידאו ארטשטוקהולם2020אפקטים חזותייםטהרןאפקטים חזותייםג'ודה2022אפקטים חזותייםשנות הירח
אלון פוטרמן (נולד ב-1982) הוא יזם חברתי, מנכ"ל הקרן לשיקום כפר עזה.
היה מנכ"ל קרן היסוד והמנכ"ל המייסד של תלמ"א – התוכנית הלאומית למצוינות באנגלית.
פוטרמן נולד בניו יורק וגדל באשקלון.
למד בבית הספר התיכון בקבוצת יבנה.
הוא שירת כלוחם ומפקד בנח"ל, במסגרת גרעין של תנועת הנוער נוע"ם בה גדל.
בעל תואר ראשון ותואר שני בממשל ומדיניות ציבורית מהמרכז הבינתחומי הרצליה, שם היה מלגאי של אייסף – הקרן הבינלאומית לחינוך.
פוטרמן ייסד את הפורומים לחינוך בדרום, שימש כמזכיר ועדת דורנר שקבעה את מדיניות החינוך המיוחד, והוביל את המיזם המשותף לצה"ל ומשרד החינוך "דרך ארץ ושמיים" בשנת ה-60 של מדינת ישראל.
בשנים 2005–2009 שימש יועץ לשרת החינוך פרופ' יולי תמיר שימש כיועצה הבכיר לענייני הכנסת, הממשלה וחינוך מיוחד.
משמש כשופט וחבר הוועדה הציבורית בתחרות המורה של המדינה.
בשנת 2014 ייסד ושימש כמנהל התוכנית הלאומית למצוינות באנגלית (תלמ"א), הפועלת ברשויות המקומיות בפריפריה ובשיתוף משרדי ממשלה.
הוא שימש בתפקיד עד שנת 2022.
פוטרמן חבר במספר דירקטוריונים בהתנדבות, ובהם ארגון הידידים של נכי צה"ל, "לוחמים ללא גבולות".
הוא מרצה למנהיגות חינוכית בקורסי פיקוד שונים במערכת הביטחון.
ספרו הראשון "מכל מלמדי" יצא לאור בשנת 2020.
ב-2020 קיבל את פרס "איש השנה" של עמותת עלם , ואת "אות המופת החברתי" בכנס ישראל-שדרות לחברה.
הוא גם דורג ברשימת "40 מתחת ל-40" של מגזין גלובס, וכאחד מ"האנשים של המדינה" לשנת 2022 בוועידת ידיעות אחרונות.
בשנים 2022–2023 שימש במשך כשנה כמנכ"ל קרן היסוד.
פוטרמן ייסד וניהל בשנים 2010–2019 את תוכנית ההסברה הבינלאומית "שגרירי אל על", במסגרתה טייסי ודיילי חברת "אל על" יוצאים למשימות הסברה בשהותם בתפקיד בחו"ל.
הוא עורך ומגיש את הפודקסט "בן של | בת של" מבית עושים היסטוריה.
מאז אוקטובר 2023 הוא עומד בראש הקרן לשיקום כפר עזה, שגייסה עשרות מיליוני שקלים.
באוגוסט 2025 מונה להוביל את הצמיחה האסטרטגית לשיקום המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, שנפגע מטיל בליסטי ששוגר מאיראן, במהלך מבצע עם כלביא.
בשנים 2024–2025 הוא דורג כאחד מ-50 היהודים המשפיעים בעולם על ידי עיתון הג'רוזלם פוסט
אלון לבן , הוא זן של אלון במשפחת האלוניים.
יש להם פרח קטן, העץ מתחיל להוציא פירות לאחר שנת החמישים, הבלוטים מבשילים תוך 6 חודשים וטעמם מתוק ומעט מריר, בחלק הפנימי של הבלוט יש שיער.
העלים חסרים זיפים באונותיהם, שהם בדרך כלל מעוגלים.
האלון גדל במזרח צפון אמריקה מקוויבק ועד מינסוטה ומפלורידה לטקסס.
בגזע העץ משתמשים הנגרים לייצור רהיטים.
למרות שהעץ נקרא אלון לבן, נדיר מאוד למצוא עץ עם קליפה לבנה לחלוטין, וצבעו הוא אפרפר.
הוא נחשב לאלון היקר והמלכותי ביותר בצפון אמריקה.
ביערות הוא מגיע לגובה רב, ובשדות פתוחים הוא הופך לעץ רחב עם ענפים שבקצותיהם אשכולות של עלים ירוקים.
האלון הלבן מגיע לגובה של 25-30 מטר, והוא מגיע לרוחב רב כשענפיו מתפתחים לרוחב במקביל לקרקע.
העץ הגבוה ביותר שנמצא, הגיע לגובה של 44 מטרים.
ידוע על עצי אלון שחיו עד 500 שנה.
לפרחים עלי גביע בצבע צהוב בהיר, ואבקנים אדמדמים.
האלון הלבן גדל במגוון שטחי גידול, בעיקר באזורים נמוכים, יבשים או לחים, אם כי הוא נמצא עד 1,600 מטר מעל פני הים בהרי האפלצ'ים.
גזע האלון הוא קשה, חזק ועמיד, ולכן מתאים במיוחד לייצור רהיטים, חביות יין, בניית ספינות, ולאדנים במסילות רכבת.
את פרי הבלוט ניתן לאכול.
האלון הלבן בשמו המדעי Quercus alba תואר על ידי קארולוס לינאוס ופורסם ב-1753.
אלון ליפשיץ (נולד ב-1975) הוא איש עסקים ישראלי, ממייסדי קרן ההון סיכון Hanaco Ventures המנהלת למעלה מ-2 מיליארד דולר.
נולד וגדל בתל אביב, ושירת בצה"ל כלוחם בחטיבת גבעתי ובחיל התותחנים.
לאחר שחרורו החל את דרכו המקצועית בלימודי תואר ראשון במנהל עסקים בתחום המימון במרכז הבינתחומי הרצליה לצד התמחות במסחר ניירות ערך זרים בבנק מזרחי.
לאחר לימודיו עבד כשכיר בחברת ייעוץ בירושלים אשר עסקה בגיוסי הון לחברות טכנולוגיה ממקורות ממשלתיים.
ב-2004 הקים יחד עם אשתו תפארת את חברת השער למכירות בע"מ (SGI) שסייעה לחברות ישראליות להיכנס לשווקים באירופה וביפן.
החברה התמחתה באיתור טכנולוגיות, השקעות פרטיות של תאגידים ורכישות, תוך יצירת הזדמנויות עסקיות עבור חברות שביקשו להיכנס לשווקים באירופה וביפן, וסיוע בתהליכי הרכש המורכבים של ספקיות טכנולוגיה גלובליות מובילות.
בין לקוחות החברה נמנו: נטוואן סיסטמס , אינטרניקס, סופטבנק ועוד.
במקביל ליפשיץ ייצג חברות בולטות ואיתר עבורן סטרטאפים ויוזמות טכנולוגיות ישראליות.
בין החברות אותן ייצג ליפשיץ ניתן למנות את בריטיש טלקום, וודאפון ופוג'יטסו.
ב-2010 הצטרף ליפשיץ לקרן בלאמברג קפיטל על מנת להקים את משרד ההשקעות הישראלי של הקרן, באותה עת ניהלה הקרן כ-50 מיליון דולר.
ליפשיץ בנה עבור החברה תיק השקעות איכותי.
בין ההשקעות הבולטות שהוביל בחברה נמנות: קרדורקס, יוטפו, ביוקאץ', פאנדבוקס, זוז, סייבלום, אינטסייטס ועוד.
ליפשיץ שימש בבלאמברג קפיטל גם כמנהל כללי ושותף.
עם עזיבתו באפריל 2017 ניהלה הקרן למעלה מ-800 מיליון דולר.
ב-2017 יזם יחד עם אשתו תפארת את הקמת Hanaco Ventures.
הקרן קרויה על שם סבתו, ניצולת השואה, חנה כהן.
הקרן משקיעה בעיקר בחברות סטרטאפ ישראליות או ביזמים ישראליים, בשלבים מוקדמים ובשלבי צמיחה, אשר פורצות דרך בתחומי הסייבר, פינטק, בינה מלאכותית, בריאות דיגיטלית, חומרה וכדומה.
הקרן ידועה גם בהשקעות ייחודיות בחברות אימפקט דוגמת SpotItEarly המאפשרת גילוי מוקדם לסרטן באמצעות כלבים ובינה מלאכותית, ובחברת RedefineMeat המפיקה מוצרי חלבון אלטרנטיבי, ועוד.
מאז הקמתה, גייסה הנאקו 6 קרנות, השקיעה בכ-60 חברות ומנהלת מעל ל-2 מיליארד דולר.
לאורך שנות פעילותה, דורגה הקרן מספר פעמים בין הקרנות הפעילות בישראל.
ליפשיץ חבר פעיל בדירקטוריונים של חברות טכנולוגיה מזה כ-15 שנים, בהן גם חברות שנמכרו כמו Credorax, Cyvera, ביוקאץ', IntSights ועוד.
ב-2025 החל בהקמת אורליוס קפיטל, קרן השקעות נוספת אשר משקיעה בטכנולוגיות דואליות והגנתיות.
ביוני אותה שנה פורסם שהנקו צפויה להפסיק את גיוסי ההון החדשים ולא תגייס קרנות המשך.
ליפשיץ פעיל ברשתות החברתיות ובעיקר בטוויטר שם הוא מצייץ בנושאי הון סיכון בישראל, ובנושאים פוליטיים שונים.
אלון ותפארת ליפשיץ מעורבים לצד פעילותם העסקית במספר יוזמות חברתיות ופילנתרופיות בתחומי החינוך, הרפואה והגיוס לצה"ל.
בנוסף, בשנת 2024 לקחו חלק פעיל בהובלת מועדון היזמות של הקריה האקדמית אונו, מתוך מטרה להנגיש את עולמות ההייטק והיזמות לצעירים וצעירות מהפריפריה החברתית והגאוגרפית של ישראל.
בנוסף, מזה שנים ליפשיץ משמש כמרצה אורח במסגרת תוכנית Zell ליזמות של המרכז הבינתחומי הרצליה, המכשיר את דור העתיד של עולמות היזמות והטכנולוגיה של מדינת ישראל.
ליפשיץ מוזמן לעיתים קרובות להרצות בפני קהל ולדבר על תעשיית הטק הישראלית באירופה, אסיה וארצות הברית.
ב-2023 נבחר להיות מבין הדמויות המשפיעות על ההון סיכון בישראל של tech12.
נשוי לתפארת מ-2002, לזוג שתי בנות והם מתגוררים בתל אביב.
אלון פדות (נולד ב-16 במאי 1973) הוא שחקן ישראלי.
פדות נולד בבאר שבע וגדל בבסיס חיל האוויר בחצרים, שם התגוררה משפחתו.
אביו, טייס קרב בחיל האוויר, נהרג במהלך גיחה מבצעית כאשר פדות היה בן חמש.
את שירותו הצבאי ביצע במסגרת לוחמה קרבית, ובמהלכו שהה פרקי זמן ממושכים באזורי יהודה ושומרון.
בגיל 38 התקבל לראשונה לשחק בתיאטרון בית ליסין.
בשנת 2004 ליהק אותו הבמאי ערן קולירין לסרטו הראשון, "המסע הארוך".
הסרט שודר בטלוויזיה בישראל, אך לא זכה לחשיפה רחבה.
עם זאת, הוא התקבל לפסטיבל קולנוע קטן בספרד.
פדות נסע לייצג את הסרט בפסטיבל, ובמהלך שהותו שם פגש אישה אמריקאית, אשר לימים, כשנה לאחר מכן, נישא לה.
בגיל 40 קיבל פדות מאשתו צו גירושין.
בתם היחידה, שהייתה באותה עת בת שנה וחצי, עברה להתגורר עם האם במדינת טקסס שבארצות הברית.
כעבור כחודש החל לעבוד באופן לא חוקי, ללא אשרת עבודה, באחת מעגלות המכירה של מוצרי ים המלח בקניון אמריקאי, יחד עם צעירים ישראלים לאחר שירות צבאי.
בתקופה זו התגורר בטריילר במצב ירוד, ללא שירותים או מקלחת.
כעבור שנה יושרו ההדורים בין פדות לבין גרושתו.
הוא קיבל גרין קארד (אשרת שהייה קבועה) וכן הוסכם על משמורת משותפת על בתו.
בעזרת תמיכת משפחתו בישראל עבר להתגורר בבית קטן שכלל שירותים, מקלחת וחצר מטופחת עם מדשאה ועצים.
במקביל החל לעבוד בחנות למוצרי גאדג'טים, והתקדם לתפקיד סגן מנהל הסניף.
בשיחה טלפונית שקיבל באותה תקופה, נמסר לו כי התקבל לתפקיד ראשי בסרטו של ערן קולירין "מעבר להרים ולגבעות", אשר התקבל מאוחר יותר לפסטיבל קאן.
חודש לפני תחילת הצילומים, שנערכו בישראל, התפטר מעבודתו ויצא לנסיעת רכב מטקסס לקליפורניה במטרה לגלוש.
ערב קודם לכן פרסם מודעה באתר קרייגסליסט, בה הציע טרמפ למי שיזדקק.
לבקשה נענתה אישה בשם טארה, אשר לימים הפכה לארוסתו.
פדות מתגורר במדינת טקסס ויוצא מעת לעת לנסיעות עבודה לישראל.
אלון ליאור (נולד ב-11 בספטמבר 1993) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה ישראלי.
אלון נולד בחיפה, וגדל ברמת השרון כאח אמצעי בין שתי אחיות.
אלון דובר עברית אנגלית וגרמנית.
למד במגמת תיאטרון בתיכון אלון.
בשנת 2017 החל ללמוד משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, ובשנת 2022 יצא לשנת רזידנסי בגרמניה, פרויקט במימון האיחוד האירופי לאמנים מבטיחים, Okev, Fabrik theater Potsdam.
בשנת 2019 זכה אלון בפרס לאומן מבטיח בתחום התיאטרון של קרן התרבות אמריקה-ישראל.
בשנת 2017 שיחק בתפקידו הראשון בטלוויזיה בסדרה כדברא את דמותו של דולב בערוץ ניקולודיאון.
בשנת 2018 שיחק בסרטה של קרן בן רפאל אין בתולות בקריות את דמותו של כספי.
באותה שנה שיחק אלון בסרטו של השחקן מיכאל אלוני שיר את דמותו של אסף, הסרט שודר בזכיינית רשת.
בשנת 2019 שיחק את דמותו של אסא הצעיר בסדרה המדובב שעלתה ב־yes.
בשנת 2019 שיחק באחד התפקידים המרכזיים בסדרת הדרמה קומית אבא משתדל שעלתה לשידור בכאן 11, אלון שיחק את דמותו של יוחאי בנו האבוד של יוסי וייס, הסדרה מבוססת על חייו של טל פרידמן אשר אימץ ילדה הסובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית.
החל משנת 2020 שיחק אלון בתוכנית המצבים צפוף ששודרה בערוץ zoom את דמותו של רוי בן הזוג של דניאל הבת.
בשנת 2021 שיחק בקומדיית המצבים בלוגה בלוז בכאן חינוכית בדמותו של פטר- חניך לשעבר.
רוצה לקחת את המשרה של שפי.
בשנת 2021 שיחק אלון בהצגה "יותר מזה אנחנו לא" של תיאטרון המשולש, ובהצגות שונות בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער.
בשנת 2022 שיחק בסרט הוטל תחריר של הבמאי יוסי מדווד בתפקיד רענן, הסרט במסגרת פסטיבל סרטים בערבה.
בשנת 2023 החל אלון לעבוד גם כבמאי ושחקן בגרמניה, וביים בשיתוף פעולה עם במאי התיאטרון הגרמני פייליפ באומגרטן את אנסבל Tarantula בתיאטרון Fabrik Potsdam את ההצגה Huffing ein ding mit federn .
"הוטל תחריר", במאי יוסי מדווד
"אין בתולות בקריות", במאית קרן בן רפאל
"מרגע לרגע", במאי טל ניניו (סם שפיגל)
"גרד לי פה", במאי יניב לביא (סם שפיגל)
"תמונות שחורות", במאי מורי חזן דניאל (סם שפיגל)
"סיפור לפני השינה", במאי אסף שביט (ספיר)
"תוצרת בית", בתפקיד אייל, YES, במאי גורי אלפי
"בלוגה בלוז", בתפקיד פטר, כאן KIDS, במאי ירון ארזי
"צפוף", עונות 3+4, בתפקיד רוי, ZOOM, במאית נטלי מרכוס
"אבא משתדל", בתפקיד יוחאי, כאן 11, במאי עודד דוידוף
"המדובב", בתפקיד אסא הצעיר, YES, במאי אריאל בנבג'י
"שיר", בתפקיד אסף, רשת 13 ,בימוי מיכאל אלוני
"כדברא", בתפקיד דולב, Nickelodeon, במאי עודד רז
GIMEL, תפקיד חייל, Arte, במאים אסף מכנס ומיקי פורמצ'נקו
"יליד הארץ", מופע מחווה לאהוד מנור עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, במאי עידו רוזנברג
" טביעת האצבע של איל", תיאטרון אורנה פורת, במאי עידן עמית
"חגיגה בגינה", תיאטרון אורנה פורת, במאי עידן עמית
" גוסטינג", פסטיבל תיאטרון קצר, במאי יובל קורן
"הקאזואר", פסטיבל תיאטרון קצר, במאי יובל קורן
"יותר מזה אנחנו לא", תיאטרון המשולש, במאים יובל קורן, נמרוד דנישמן, רום רזניק
זוכה מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל לשנת 2019
זכייה בתחרות מלגות מטעם קרן שוסהיים
זכייה בתחרות מלגות ע"ש פועה לדג'ינסקי
זכייה בתחרות מלגות ע"ש שוש אביגל
אלון קדיש (נולד ב-1950) הוא היסטוריון, פרופסור אמריטוס במחלקה להיסטוריה ב.
כיהן כראש מחלקת ההיסטוריה בצה"ל.
אלון קדיש הוא ישראלי אמריקאי שנולד בלוס אנג'לס בארצות הברית (1950).
הוא סיים דוקטורט בשנת 1980 באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה.
בתום לימודיו הצטרף למחלקה להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים בדרגת מרצה.
ב-1984 קודם לדרגת מרצה בכיר.
ב-1992 לפרופסור חבר, ובשנת 2000 לדרגת פרופסור מן המניין.
הוא פרש מהאוניברסיטה כפרופסור אמריטוס.
באוניברסיטה העברית כיהן במספר תפקידים.
בין היתר היה ראש המחלקה בין השנים 1995 ועד 1997.
בין השנים 2007 ועד 2014 כיהן כראש מחלקת ההיסטוריה בצה"ל.
בצה"ל הקים וגם ניהל תוכניות אקדמיות.
הוא חוקר בכיר במכון לחקר הטקטיקה והפעלת הכוח במכללה הבין זרועית לפיקוד ולמטרה.
מחקריו מתמקדים בהיסטוריה כלכלית בין היתר בדגש על הקמפיין לסחר חופשי במאה ה-19 וחוקי התירס; והיסטוריה צבאית של ישראל בדגש שנות ה-40 ומלחמת העצמאות.
הוא פרסם מאמרים וספרים רבים.
החל משנת 2008 הוא חבר העמותה של המכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן, מכללה שבה הוא גם לימד.
אלון ניר הוא נגן קונטרבס וגיטרה בס ישראלי, הפועל בסוגת הג'אז.
ניר נולד וגדל בקיבוץ כברי בצפון הארץ לא הרחק מנהריה.
הוא החל את לימודי המוזיקה בגיל 14. בשנת 2013 זכה במקום הראשון בתחרות הג'אז הבינלאומית ברוסטוב, רוסיה.
בשנת 2015 זכה במלגות לימודים מלאות לבית הספר למוזיקה ברקלי (Berklee College of Music) ולבית הספר "New School for Jazz" בניו יורק, שם בחר ללמוד וסיים את לימודיו בהצטיינות.
במהלך לימודיו היה פיינליסט בתחרות נגני הג'אז של רימון בית ספר למוסיקה.
ניר פועל כנגן סשן וכהרכב ליווי (Sideman) עם אמנים בינלאומיים וישראלים.
בין שיתופי הפעולה הבולטים שלו:
בילי צ'יילדס (Billy Childs): נגינה ברביעייה של הפסנתרן זוכה הגראמי, כולל הופעה בקרנגי הול.
אלי דג'יברי: חבר קבוע בהרכב של דג'יברי, עמו הופיע בפסטיבלים בינלאומיים ובפסטיבל הג'אז בים האדום.
רביעיית יובל כהן: בשנת 2021 הצטרף לרביעייה של הסקסופוניסט יובל כהן.
הוא השתתף בהקלטת האלבום "Winter Poems" שיצא בשנת 2025 תחת הלייבל היוקרתי ECM Records.
כמנהיג להקה, ניר מוביל טריו הכולל את הפסנתרן תום אורן, החצוצרן איתמר בורוכוב והמתופף עופרי נחמיה.
ההרכב מופיע במועדוני ג'אז ובהם "Mezzrow" בניו יורק ו-"Black Cat" בסן פרנסיסקו.
בנוסף לפעילותו כנגן, ניר מלמד במחלקת הג'אז של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב.
טבלה של הישגים מרכזיים: שנה הישג פרטים
2013 פרס ראשון תחרות הג'אז הבינלאומית ברוסטוב, רוסיה
2015 מלגות לימודים מלגה מלאה לברקלי ול-New School for Jazz
2015 סיום לימודים בהצטיינות ב-New School for Jazz
2021 פרס שלישי תחרות אגודת נגני הבס הבינלאומית
2025 אלבום בכורה כחבר הרכב "Winter Poems" עם רביעיית יובל כהן,
אַלּוֹן שְׁבוּת היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי לאומי במועצה האזורית גוש עציון.
שם היישוב מסמל את השיבה אל גוש עציון ההיסטורי ומציין את העץ הידוע בשם "האלון הבודד", אשר עומד במרכז הגוש.
היישוב הוקם בשנת 1970 ביוזמת משה (מושקו) מושקוביץ, איש משואות יצחק ותושב גוש עציון לפני נפילת גוש עציון בשנת 1948, שהקים את ישיבת הר עציון יחד עם הרב יהודה עמיטל.
היישוב מתנשא לגובה של 965 מטרים מעל פני הים והוא בין היישובים הגבוהים ביהודה ושומרון.
אלון שבות הוקמה באמצעות הפקעת קרקעות פרטיות בצווים צבאיים.
היישוב אמור היה להוות מרכז קהילתי ובנייתו החלה ב-1968, אולם הגדרתו כמרכז קהילתי נתקלה בקשיים בירוקרטיים רבים.
אלון שבות עלתה על הקרקע בכ' סיוון ה'תש"ל (1970), בסמוך לאלון הבודד שהיה לסמלו של הגוש, וראשיתו ביסודה של ישיבת ההסדר "הר עציון", שפעלה תחילה בכפר עציון.
לדברי יגאל אלון, הוא היה האיש שהציע את שמו של היישוב.
שנה וחצי לאחר הקמתו, עברה הישיבה למיקומה החדש ויחד איתה עברו לאלון שבות בעיקר משפחות אנשי הישיבה.
את אלון שבות ייסד משה מושקוביץ, חבר משואות יצחק שהקים את ישיבת הר עציון יחד עם ראש הישיבה הראשון הרב יהודה עמיטל.
ההתיישבות הייתה ניסיון ראשון מסוגו להקים מרכז קהילתי, יישוב שאינו מבוסס על חקלאות ושירותים סביבתיים, אלא מהווה קהילה עצמאית מחד ומרכז אזורי מאידך, והצלחתו הפכה אותו לדגם שלפיו הוקמו יישובים חדשים אחרים ברחבי הארץ.
הרב גדעון פרל שימש כרב היישוב עד שיצא לגמלאות, ומאז הרב זאב ויטמן משמש כרב היישוב.
היישוב אלון שבות מורכב משש שכונות:
גבעת העץ – השכונה הוותיקה הנמצאת בצפון היישוב.
גבעת הברכה – השכונה החדשה שאוכלסה בשנת תש"ס (2000).
שמה נגזר מהעמק הסמוך ששמו עמק ברכה, ונמצאת בחלקו הדרומי.
גבעת החי"ש – השכונה המזרחית.
שכונת המשתלות – נקראת על שם המשתלה שהייתה בשטחה, לפני הקמת השכונה.
נמצאת בחלקו הצפוני של היישוב.
שכונת מצפה היובל – שכונה חדשה בחלקו הצפון - מערבי של היישוב.
שכונת הקראווילות - כוללת 10 מבנים של היישוב שבהם גרות משפחות צעירות בחלקו הצפון - מזרחי של היישוב.
גבעת העץ היה כינויו של משלט בגוש עציון מימי מלחמת העצמאות, שנקרא על שם עץ האלון העתיק שבלט מעל לגבעה.
כיום האלון נמצא ליד היישוב ואינו בולט בשל המבנים החדשים המעטרים את הסביבה.
המשלט חלש על מרכז גוש עציון של תש"ח.
כיום יושבת על המשלט השכונה הוותיקה של אלון שבות שמשמרת את השם 'גבעת העץ'.
בשכונה זו ניתן לראות עדיין חלק מחפירות המגינים של אותה תקופה.
בשכונה נמצא בית הכנסת האשכנזי המרכזי, סניפי תנועות הנוער בני עקיבא ואריאל, מרכז מסחרי ומרפאה של קופת חולים כללית.
בסמוך לשכונה נמצא הקמפוס של ישיבת הר עציון, מכללת הרצוג ומכון צומת.
השכונה נבנתה בין השנים תשנ"ח–תש"ס 1998–2000. בשכונה נמצא בית הכנסת האשכנזי הדרומי ובית הכנסת הספרדי, מרפאה של קופת החולים מאוחדת, ספריה וצהרון של ארגון שלווה.
הגבעה נקראת על שם כוח החי"ש של ההגנה שישב במקום במלחמת העצמאות וחלש על כביש ירושלים–חברון (כיום כביש 60), ובכך חסם את דרכו של הלגיון הירדני לירושלים.
הוקמה בנובמבר 1998 על אדמות בבעלות הימנותא..
השכונה נבנתה ב-1998, חלקה בתי קבע וחלקה עדיין קראוונים.
השכונה נקראת מצפה-צורים והיא נבנתה בשנת 2008 על שטח שהיה פעם משתלה, ולכן ידועה יותר בשם שכונת המשתלות.
היא מורכבת משני רחובות עיקריים התוחמים אותה וצמודה לגבול הצפוני של היישוב ומונה 24 בתים שנבנו בסגנון מדורג.
ביוני 2022 החלה בניית שכונת היובל שנמצאת בגבול הצפון-מערבי של היישוב, בסמוך לשכונת גבעת העץ, שכונת מצפה צורים ולישיבת הר עציון.
בתחילת אוקטובר 2025 השכונה אוכלסה והיא מונה כ-56 דירות שנבנו ב-4 בניינים.
עד למרץ 2025 הוגדרה גבעות כשכונה של אלון שבות, ואז הוכרזה כיישוב עצמאי במועצה האזורית גוש עציון.
בתי הספר היסודיים (וגם אולפנה לבנות) שבהם לומדים רוב תלמידי היישוב (וגם תלמידים מיישוביי גוש עציון האחרים) נמצאים בגבעה הצהובה הסמוכה ליישוב.
סמוך ליישוב נמצאים גם האתר הארכאולוגי של גבעת החי"ש (נקרא גם 'חרבת סאוויר') ובו שרידי יישוב יהודי מהמאה השלישית לפני הספירה ויקב גוש עציון.
אלונה פרנקל (נולדה ב-27 ביוני 1937) היא סופרת ומאיירת ישראלית.
פרנקל נולדה בשנת 1937 בקרקוב שבפולין כאילונה גולדמן, בת לפני גוסטה וסלומון גולדמן.
את ילדותה במהלך מלחמת העולם השנייה עברה תחילה עם הוריה בגטו לבוב.
לאחר שהגטו חוסל, מצאו הוריה מחבוא בצד הארי של העיר, אולם המשפחה שהסכימה להחביא אותם סירבה להחביא את אלונה, בת ה-5. הוריה מצאו לה מחבוא בכפר, בלעדיהם.
הכפריים הסכימו להסתיר את הילדה תמורת תשלום, ומשאזלו משאבי ההורים, הוחזרה אלונה והוכנסה למחבוא עם הוריה.
לאחר המלחמה שבה המשפחה לקרקוב ובשנת 1949 עלתה ארצה.
פרנקל החלה דרכה כמאיירת של ספרי ילדים.
בין היתר היא איירה ספר של רות טנא.
לאחר מכן החלה לחבר בעצמה סדרה של ספרי ילדים, שגיבורם הוא ילד מתולתל בשם נפתלי.
"סיר הסירים", שיצא לאור בסדרה זו בשנת 1975, הפך לרב-מכר ותורגם לשפות רבות.
פרנקל כתבה ואיירה למעלה מ-35 ספרי ילדים, שתורגמו לשפות רבות, ואיירה כ-40 ספרי ילדים של מחברים אחרים.
בשנת 1978 זכתה בציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק, עבור איוריה לספר "מזבוב עד פיל ושאר החיות של ע.
בשנת 1982 קיבלה את עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער על איוריה בספרה "סיפור מהחיים" (1981).
ספרה הראשון למבוגרים הוא "ילדה" - ספר אוטוביוגרפי המגולל את סיפור ילדותה, אותו הגדירה פרנקל כ"ילדות של ילדה ללא זכויות".
ספר זה זיכה אותה בפרס ספיר לשנת 2005. ספרה "נערה" ראה אור בהוצאת חרגול בשנת 2009. הספר השלישי בטרילוגיה זו, "אישה", יצא לאור בשנת 2012.
בעצרת הנעילה של יום השואה בשנת 2025 בקיבוץ לוחמי הגטאות הדליקה משואה.
פרנקל הייתה נשואה לזיגי פרנקל (1929–1997), סופר, צייר ופסל.
לזוג שני בנים, ארי ומיכאל.
סדרת ספרי נפתלי, שבה כעשרים ספרים, ובראשם סיר הסירים, הוצאת מסדה, 1975; הוצאת מודן, 2002
היום הרע של טובה, זמורה-ביתן–מודן בשיתוף עם הוצאת א.
ספר על גמדים, פטריות ומה עוד?, זמורה-ביתן–מודן בשיתוף עם א.
הספינה והאי, כתר הוצאה לאור, 1985
סיפור על נסיכה, פיל, סוס, כלב, חתול, קפוד, צפור, דבורה וזחל, כתר, 1987
מארמדיל ועד תמנון – ספר משחק, מסדה, 1990
ספר מלא אהבה איך נפתלי בא לעולם, סטימצקי, 2015
מיכאיל זושצ'נקו, לב טולסטוי, אורי ופצפון: סיפורי ילדים (תרגם: שלמה סקולסקי), 1957
רות טנא, דורון שלי: ארבעה-עשר סיפורים לפעוטות, תל אביב, מסדה, 1966
נעמי עפרי, הוקוס פוקוס, תל אביב, עם עובד, 1974
מרק טוויין, תום סויר בלש, תום סויר בשחקים, ירושלים, כתר, 1974
ימימה אבידר-טשרנוביץ, מיכלי, רמת גן, מסדה, 1976
לאה נאור, חג לי: שירים וסיפורים, רמת גן, מסדה, 1977
נעה בלאס, המלך האפור והמלכה הורודה, ירושלים, מודן, 1988
מירה מאיר, פעם היה ילד שלא רצה לישון לבדו, תל אביב, ספרית פועלים, 1991
הלל, הספר הגדול של ע.
מרים ברוך חלפי, נסיכה על הסוס: סיפורים, תל אביב, עם עובד 1994
סבינה מסג, החתול שרציתי לכתוב עליו שיר, תל אביב, ספרית פועלים, 1997
אלונה קמחי (נולדה ב-20 ביוני 1963) היא שחקנית, פזמונאית, תסריטאית וסופרת ישראלית.
זוכת "פרס אקו"ם" ו"פרס ברנשטיין" לספרות.
קמחי נולדה בלבוב שבאוקראינה הסובייטית בשם אילונה גייקלה.
הוריה, מרק ודולורס, היו כימאים במקצועם.
אביה נפטר כשהייתה בת חמש, וב-1972 עלתה לישראל עם אמה.
היא בת דודתו של מיכאל דורפמן.
אלונה קמחי גדלה והתחנכה בקריית ביאליק.
את שירותה בצה"ל עשתה בנח"ל.
למדה משחק בבית הספר "בית צבי" ושיחקה בקולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון, בין היתר הופיעה בסרטים "אבא גנוב" ו"אבא גנוב 2" בתפקיד עורכת הדין גליה רשף, ב"חימו מלך ירושלים" של עמוס גוטמן, וב"רחובות האתמול" של ג'אד נאמן.
החלה לפרסם מפרי עטה בשנת 1996. ספרה הראשון, "אני אנסטסיה", אותו הוציאה בעילום שם, זיכה אותה ב"פרס אקו"ם" ליצירה בעילום שם לשנת 1996. לאחר ספר ביכורים זה פרסמה עוד ארבעה ספרים, שתורגמו לשפות רבות.
בשנת 2001 הוענק לה פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
כתבה את המילים לשירים רבים שהלחין ושר בן זוגה יזהר אשדות וגם לזמרים רבים אחרים.
שיריהם המשותפים הראשונים התפרסמו בסוף שנות השמונים בביצועו של הזמר אדם, ובהם "סוד", "הכרזת מלחמה", "נוסע רחוק" ו"שקיעה אחת".
לאלבום הבכורה של אשדות מ-1992 כתבה קמחי חלק מהשירים, ובהם "הלילות שלנו", "איש השוקולד" ו"נועה של הים".
מהשירים שכתבה לאלבומו השני שיצא ב-1994 התפרסמו "צילו של יום קיץ", "הבלדה על" ו"הירושימה שלי".
גם באלבומיו הבאים של אשדות נכללו מספר שירים פרי עטה של קמחי, ובהם "בכל פעם שאני מתאהב", "כל האור שרק אפשר לשאת", "סתיו אנגלי", "מטעי הדובדבן של אוקראינה", "רגע" ו"ערב בלי טלפון".
כמו כן השתתפה קמחי בכתיבת השירים "מבול" של רונה קינן ו"בוכה אל הקירות" של דויד ברוזה.
השיר "עניין של הרגל", שאת מילותיו כתבה קמחי וביצע יזהר אשדות בשנת 2012, מתאר את ההשפעה השלילית שיש לדעת המחברת לשגרת השליטה באוכלוסייה אזרחית בשטחי יהודה והשומרון על חיילי צה"ל.
השיר נפסל להשמעה ב"גלי צה"ל" בתוכניות שאינן תוכניות אקטואליה.
תחנות רדיו נוספות בחרו שלא לשדרו.
קמחי הייתה חברת מרצ ובבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013 הוצבה ברשימתה במקום ה-89.
קמחי הייתה נשואה לצלם עודד קמחי.
משנת 1985 קמחי בזוגיות עם המוזיקאי יזהר אשדות, ולהם בן, עיליי אשדות, יוצר ומפיק מוזיקלי.
אני אנסטסיה, כתר, 1996 - זיכה אותה בפרס אקו"ם ליצירה בעילום שם (1996) ובפרס "נוצת הזהב", 1996
סוזנה הבוכייה, כתר, 1999 - זיכה אותה בפרס ברנשטיין (1999) ובפרס ויצו צרפת (2002)
מושלמת והמעגל המכושף, כתר, 2001 - ספר ילדים
בנוסף, כתבה את התסריט לסרטה של לנה צ'פלין, "היה או לא היה".
אלונה דניאל (נולדה ב-23 במאי 1965) היא זמרת, מתופפת, גיטריסטית, מלחינה ופזמונאית ישראלית, הסולנית לשעבר של להקת טאטו.
אלונה דניאל נולדה בשנת 1965 באוקראינה, ובצעירותה היגרה משפחתה למולדובה.
אביה נפטר ב-1967 כאשר הייתה בת שנתיים.
בילדותה, לפני ואחרי שעלתה לארץ, למדה בקונסרבטוריון למוזיקה קלאסית.
מגיל שבע ניגנה בפסנתר ובגיל עשר ביקשה לעבור לגיטרה קלאסית.
בישראל למדה בבית ספר רימון לג'אז ולמוזיקה בת זמננו.
ב-1986 הקימה את להקת טאטו יחד עם חבריה ללימודים ובהם יובל מסנר וערן צור.
בטאטו שרה וכן כתבה והלחינה חלק מהשירים.
הלהקה הופיעה במועדונים ברחבי הארץ וב-1988 הוציאה את האלבום "חתוך תוכן" שהוקלט בהופעה חיה במועדון "הפינגווין".
זמן קצר לאחר מכן הלהקה התפרקה, ודניאל המשיכה להופיע ללא הלהקה.
ב-1990 יצא הסינגל הראשון שלה "תיאטרון רחוב" שנכתב על ידי אהוד מנור, ונכלל באוסף משיריו שנקרא "ברית עולם" שיצא באותו זמן, השיר זכה להצלחה ואחר כך נכלל באלבומה מסיבה במרתף הארמון.
באותה שנה הוקלט אלבום הבכורה שלה, "מסיבה במרתף הארמון", אשר כלל בתוכו את השירים המצליחים: "שרה", "על גגות תל אביב" (אותו הירבו להשמיע ברדיו במהלך מלחמת המפרץ), "תיזהר מנסיכות", ו"שושנה ביין".
באותה השנה השתתפה דניאל בתוכנית "הופה היי".
ב-1991 יצאו דניאל ולהקתה להופעות ברוסיה.
מסע זה תועד בסרט ובקליפ של השיר "זאבים" שאותו הקליטה ב-1992, והיה שיר הנושא מהאלבום מאותו שם שיצא באותה שנה.
מאותו אלבום הצליחו גם השירים "בחורות" ו"מוסקבה".
במשך שבע שנים לא כתבה דניאל שירים חדשים אלא פעלה בתחומים אחרים.
היא עסקה בדיבוב סרטים, ערכה והגישה תוכניות מוזיקה ואחרות בתחנת הרדיו 88FM ואף כתבה על ספרות וקולנוע בכמה עיתונים.
מאוחר יותר למדה דניאל לימודים פארא-וטרינריים במכללת "מגן דוד ירוק".
אחרי הלימודים עשתה פיזיותרפיה באמצעות בעלי חיים ב"בית דפנה", מעון לאוטיסטים ולנפגעי שיתוק מוחין.
שם פגשה את מיכאל, בן זוגה, וביחד הם תרגמו לרוסית את ספרו של מאיר שלו "כימים אחדים".
במשך אותן שנים, התמקדה דניאל בנגינה.
היא למדה לנגן בגיטרה בס ותופים והתארחה בהופעות והפקות מוזיקליות שאליהן הוזמנה עם צבעוני שחור, המכשפות, טל גורדון ורונה קינן ואז חזרה לפעילות מוזיקלית אינטנסיבית יותר.
היא תופפה ושרה בהרכב השפנים שאותו הקימה עם אלי סורני, ואחר כך הצטרפה כזמרת וכגיטריסטית ללהקה הירושלמית אנטרופיה שמנגנת פרוגרסיב מטאל.
היא משמשת כמתופפת קבועה בהופעות של קורין אלאל ורונית שחר, ומתופפת גם בהופעותיו של ערן צור.
ב-2003 הצטרפה לרביעיית מסנר יחד עם יובל מסנר וערן צור, חבריה עוד מלהקת טאטו, ועם רביעיית כלי המיתר הם קיימו סדרת הופעות והפיקו אלבום שבו עיבודים חדשים שנוגנו בכלי מיתר לשירי טאטו הישנים.
בנוסף באלבום נכלל שיר חדש "בשווקים וברחובות" שאותו כתבה והלחינה בהתבססות על שיר השירים.
ב-2006 קיבלה דניאל את פרס עידוד היצירה מאקו"ם.
השופטים נימקו את הבחירה כך: "שיריה של אלונה דניאל מקוריים, עכשוויים ומשלבים אלמנטים של ההוויה הישראלית עם חוויות אישיות אינטימיות ביותר.
למרות ששריה כתובים בתבניות הקלאסיות של השירה העברית, דבר שדי נדיר למצוא אותו היום, מרחב הדימויים שלה והרעיונות מפתיעים ורעננים".
ב-2007 השתתפה בהקלטת השיר "רוח האדם", שכתבו והלחינו סי היימן וסיני מיתקי יחד עם אמנים רבים, להגברת המודעות לשיקום נפגעי נפש, בדרך של עמותת אנוש.
ב-2008, 16 שנה מאז צאת אלבום הסולו הקודם שלה, יצא אלבומה החדש של דניאל, "ליל הבכורה".
האלבום הופק בהפקתה המוזיקלית של קורין אלאל.
על אף שלא זכה להשמעות רבות ברדיו, גרף האלבום מחמאות מפי מבקרי מוזיקה רבים.
ב-4 באפריל 2009 הופיעה דניאל בשירה "על גגות תל אביב", כחלק ממופע הפתיחה לחגיגות המאה לעיר תל אביב, בכיכר רבין.
בשנת 2011 הוציאה דניאל אלבום גרסאות אלקטרוניות ורמיקסים לשיריה "הארנב האלקטרוני", בהפקתם של אלון אוחנה ואלי סורני שזכה לביקורות מפרגנות, והשתתפה בתוכנית המציאות של ערוץ 24 "היכל התהילה".
עוד בשנת 2011, התארחה באלבום "לא זוכר את אתמול" של נתן סלור.
דניאל מתגוררת בתל אביב, נשואה למיכאל מאירזון ובבעלותה אולפן בפלורנטין, שבו היא גם מלמדת נגינה בגיטרה ובתופים.
הארנב האלקטרוני (2011) - חידושים
רביעיית מסנר - רביעיית מסנר (2004)
אלונה טל (נולדה ב-20 באוקטובר 1983, י"ג בחשוון ה'תשמ"ד) היא שחקנית וזמרת ישראלית, בעלת קריירה בין-לאומית.
ידועה בשל משחקה בסדרות "הפיג'מות", "ילדי ראש הממשלה", "על טבעי", "ורוניקה מארס", "אריות הים" ו"קרוס".
טל נולדה וגדלה בהרצליה פיתוח.
אביה, עמי, הוא איש מחשבים ואמה, איילה (לבית סבט), היא עורכת דין.
כשהייתה בת תשע התגרשו הוריה.
לה ארבע אחיות, כששתיים מהן אחיות-למחצה מצד אביה.
התחנכה בתיכון לאמנויות תלמה ילין שבגבעתיים.
שירתה בהמשך בתיאטרון צה"ל, היכן שהכירה את עודד פז, קובי פרג' ואילן רוזנפלד, לעתיד עמיתיה לסדרה "הפיג'מות".
החלה את קריירת המשחק בשנת 1995 כאשר השתתפה בפרסומת של "סנפרוסט".
לאחר שסיימה את השירות הצבאי ב-2002 שיחקה לצד סופי צדקה, בקלטת הווידאו לילדים "פים פם פה - בארמון הקסמים" בתפקיד שושה המכשפה.
באותה השנה השתתפה גם בפרסומת לאבקת הכביסה של חברת "טייד".
בנוסף באותה שנה גם הקליטה כזמרת, יחד עם צמד הראפרים הישראלים סאבלימינל והצל, את הלהיט "הפינאלי".
כמו כן באותה שנה גם התארחה בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "טיפול נמרץ" בתפקיד מירב סבג.
ב-2003 השתתפה בסדרה "צימרים" בה גילמה את נטלי, וגם קיבלה את התפקיד הראשי בסרט הישראלי "להיות כוכב" בתפקיד לילך.
פריצתה הגדולה לתודעה התרחשה בשנה זו כאשר לוהקה לתפקיד ראשי בסיטקום היומי של ערוץ הילדים, "הפיג'מות".
טל כיכבה במשך שלוש העונות הראשונות בסיטקום, ובתפקיד אורח בעונה הרביעית (2003–2006).
משנת 2011 השתתפה בסדרה "ילדי ראש הממשלה" ב-HOT3 בתפקיד ליבי אגמון, בתו של ראש הממשלה.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד קבוע בסדרה "בני ערובה" בערוץ 10 כסוכנת השב"כ זוהר.
באותה שנה התארחה בתוכנית "היום בלילה עם גורי אלפי" שהנחה גורי אלפי וששודרה בערוץ 2. באותה שנה התארחה גם בתוכנית "הכל אבוד" עם טל פרידמן בערוץ עשר.
כמו כן באותה שנה גם התארחה בתוכנית "גב האומה" ששודרה בערוץ עשר.
ב-2003 עברה לגור בניו יורק עם אחותה.
היא פגשה בזמר וייקליף ז'אן והשתתפה בהקלטת אחד משיריו כאשר ביצעה את קטע הפזמון בעברית בשירו "Party to Damascus" .
בשנת 2004 עברה ללוס אנג'לס, שם שיחקה בתפקידי אורח במספר סדרות.
גילמה את מג מנינג בסדרה "ורוניקה מארס" (2004–2006), כאשר בתחילה נבחנה לתפקיד הראשי, ולאחר שמצאה חן בעיני הפקת הסדרה, חיברו במיוחד עבורה את התפקיד.
שיחקה בתור ג'ו הארוול בסדרת הפנטזיה "על טבעי" (2006–2011).
בשנת 2007 כיכבה בתפקיד הראשי בקומדיית הנעורים "Taking 5", שהוקרנה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ובסרט הפעולה "חצי מת ב-2", בכיכובו של ביל גולדברג.
באותה שנה גם שיחקה במספר פרקים בסדרת הטלוויזיה של CBS "קיין", שלא האריכה ימים.
בתקופה זו שיחקה גם בתפקיד אורח בסדרה "CSI".
השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "פשע מן העבר", בפרק 11, בעונה השלישית.
בשנת 2008 שיחקה בתפקיד משנה בסרט הקומדיה האמריקני "אמריקן קולג'" בכיכובו של דרייק בל והופיעה בתפקידי אורח בסדרות "הלוחשת לרוחות" ו"אביר על גלגלים".
בשנת 2009 הופיעה בתפקיד משני בפרק אחד של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "קורא המחשבות" (המנטליסט) בתור עוזרת בית, החשודה ברצח.
הצטלמה לסרט "אנדוקיומנטד" לצד סקוט מכלוביץ'.
טל גם התארחה בפרק הסיום של הסדרה מונק בתור בתו החורגת של אדריאן מונק, מולי אוונס.
בשנת 2010 השתתפה בצוות הדיבוב של המשחק המצליח "Halo: Reach" שיצא לקונסולה Xbox 360, שם היא שיחקה את הדמות הראשית, Kat-B320. באותה השנה שיחקה גם בתפקיד אורח בסדרה "שקרניות קטנות", ובנוסף השתתפה באותה השנה בתפקיד אורח בפרק יחיד של הסדרה "שקר לי".
בשנת 2013 השתתפה בתפקיד ראשי בסרט "עיר שבורה", וגם בקליפ של הזמרת סקיילר גריי לשיר "Final Warning".
באותה שנה גם כיכבה בסדרה "קאלט", ושיחקה בתפקיד קבוע בסדרה "סוכן מחוק".
באותה שנה גם התראיינה לתוכנית האירוח של קרייג פרגוסון.
בשנים 2014–2017 שיחקה בתפקיד קבוע כג'וסלין האריס בסדרה "Hand of God" מבית אמזון.
ב-2016 כיכבה טל בסרט הקומדיה המוזיקלית "ליל הפתיחה" לצד טופר גרייס ואן הייש.
לאחר מכן שיחקה גם בסרט הדרמה "אתה לוקח את האיש הזה?", בו מככב אנתוני ראפ.
החל מ-2017 הופיעה במספר פרקים בסדרה "אריות הים" בתור סטלה, בת הזוג של קליי ספנסר (מקס ת'יריוט), אחד הלוחמים בצוות.
בנובמבר 2018 פורסם כי תגלם את הדמות הנשית הראשית ברימייק לסדרה "NYPD Blue".
ב-2019 שיחקה במיני-סדרה "אלי" מבית נטפליקס.
בשנת 2020, עקב מגפת הקורונה שפרצה ברחבי העולם, השתתפה יחד עם חברי התוכנית "הפיג'מות" בפרק שנקרא "איחוד בבידוד", שעלה ליוטיוב.
בשנת 2022, גילמה טל את דמותה של מלינדה ג'יינס בסרט "".
בשנת 2024 כיכבה טל בתור סוכנת ה-FBI קיילה קרייג במותחן הפשע "קרוס" (אנ') של אמזון פריים וידאו,
ביוני 2007 נישאה טל לשחקן האמריקאי מרקוס אנתוניו פרז, המבוגר ממנה ב־17 שנים.
ב-2017 נולדה בתם הבכורה, וב-2022 נולדה בתם השנייה.
שנה סרט תפקיד הערות 2003 להיות כוכב לילך 2007 Taking Five דבון חצי מת ב-2 אלי 2008 אמריקן קולג' ג'ינה 2010 Kalamity אשליUndocumentedליז 2013 עיר שבורה קייטי2016ליל הבכורהקלואי2017אתה לוקח את האיש הזה?אמה2022מלינדה ג'יינס2024Guns & Mosesהינדי זלצמן
Carter" שקר לי אשתו של גיבור המלחמה עם ההפרעה הנפשית בפרק: "React to Contact" 2011 שקרניות קטנות סימון בפרק: 14 "Careful What U Wish" ילדי ראש הממשלה ליבי אגמוןבתפקיד ראשי 2012 Powers זורה 2013 קאלט סוכן מחוק סוניה פרקים: "Brother in Arms," "Exit Plan"
"Things Unseen"2016בני ערובהזוהר מופיעה במספר פרקים בתור סוכנת שב"כ החוקרת קנוניה עסקית/ממשלתית2017–2024 אריות היםסטלהדמות חוזרת2019אליג'וליה שניידר2020שריפות קטנות בכל מקוםלינדה בצעירותהדמות אורחתהרחקאמו של קווסי בצעירותה2024–הווהקרוס (אנ')קיילה קרייגתפקיד ראשי; 8 פרקים
שנה משחק תפקיד הערות 2010 Halo: Reach Kat-B320מדובבת גם את Noble Six במצב מולטיפלייר כאשר האופציה של Kat נבחרת בעיצוב הדמות 2019Gears 5 Kat-B320
נולדה בשנת 1936 למשפחת שוחט מקיבוץ כפר גלעדי, משפחה ממייסדי הקיבוץ וארגון "השומר".
היא בתם של מלכה וגדעון שוחט (גדע), מראשוני הטייסים של חיל האוויר הישראלי, ונכדתם של החלוצים מניה וישראל שוחט.
לאחר שירותה בצה"ל, נישאה לאברהם פלישמן, מהנדס ישראלי שעבד בלוס אנג'לס.
לאחר תקופה קצרה התגרשו השניים ואלונה שבה ארצה.
עם שובה כתבה מכתב הערצה לזמר אריק איינשטיין, ולאחר היכרות קצרה נישאו השניים בשנת 1963. טקס הנישואין התקיים במבואה של תיאטרון הבימה, שם שיחק איינשטיין באותה העת במחזמר המצליח "אירמה לה דוס".
במהלך נישואין אלו נולדה לשניים בתם הבכורה שירי.
לאחר ארבע שנות נישואין התגרשו השניים.
גירושיה של אלונה מאריק יצרו אצלה דחף חזק להשקיע בקריירה כצלמת מקצועית, ובזכות כישרונה אף הצליחה בתחום.
תצלומיה מאותה עת מעטרים את טובי האלבומים של סוף שנות השישים וראשית שנות השבעים, החל מאלבומיו של אריק איינשטיין עצמו, וכלה באלבומיהם של זמרים כדוגמת שלום חנוך, אושיק לוי, מתי כספי והשלושרים.
בשנת 1968 שבה אלונה ונישאה לאריק איינשטיין.
התקליט "פוזי" שהקליט אריק בשנת 1969 נקרא על שם כינוי החיבה שלה.
בשנת 1971, נולדה בתם השנייה, יסמין, שעל שמה נקרא אלבומו של איינשטיין משנת 1972. באפריל 1972 הורשעה בהחזקת סם יחד עם אריק איינשטיין, אורי זוהר וצבי שיסל שהייתה בעת ההיא כחלק מחבורת לול.
הזוג התגרש בשנית שבועות אחדים לאחר מכן.
אלונה שיחקה בתפקידים קטנים בסרטיו של אורי זוהר: "מציצים" ו"עיניים גדולות", ובסרטו של בועז דוידזון - "שבלול".
בסוף שנות השבעים חזרה בתשובה יחד עם שתי בנותיה ואורי זוהר ואשתו, עזבה את תל אביב ואת מקצוע הצילום, והשקיעה את מרצה בהחזרה בתשובה.
היא למדה בסמינר לבנות בעלות תשובה בשם "נתיב בינה" בשכונת קריית מטרסדורף בירושלים, והתגוררה לא הרחק משם בשכנות לאורי זוהר ומשפחתו.
שתי בנותיה, שירי ויסמין, נישאו לשני בניו הבוגרים של אורי זוהר, אפרים פישל ושלום (בהתאמה), שחזרו אף הם בתשובה עם אביהם.
אלונה איינשטיין נפטרה בינואר 2006 ממחלת הסרטן והובאה למנוחות בהר המנוחות.
אלונה טוּראֵל (17 במרץ 1944 – 8 במאי 2019) הייתה מלחינה, מעבדת מוזיקלית ומוזיקאית ישראלית.
אלונה טוראל נולדה בשנת 1944 ברמת גן בשם אלונה טורקניץ'.
אביה, אבשלום, היה פקיד ואמה, שולמית, מורה בבית הספר היסודי יהל"ם ברמת גן.
טוראל גדלה בשכונת בורוכוב בגבעתיים, ובילדותה למדה נגינה בפסנתר.
טוראל התפרסמה לראשונה בשנת 1961, בגיל 17, כשהייתה עדיין תלמידת תיכון, כאשר השיר "כאשר אני ואת", שכתבה והלחינה, בביצועם של נחמה הנדל ושל שמעון בר (בביצועים נפרדים) זכה במקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון השני.
שיר נוסף שהלחינה לאותו פסטיבל היה "טובים דודיך" (מילים מתוך שיר השירים) בביצועם של נחמה הנדל ושל גדעון זינגר (בביצועים נפרדים), הגיע לבין עשרת המקומות הראשונים.
טוראל הלחינה למבצעים שונים, ובראשם חוה אלברשטיין.
את שירותה הצבאי עשתה טוראל כמדריכה מוזיקלית בלהקת פיקוד המרכז, להקת הנח"ל ולהקות נוספות.
שמשה כמדריכה המוזיקלית של להקת הנח"ל בתוכניתה "שמש במדבר" (תוכנית מס' 17).
לאחר שחרורה מצה"ל ב-1964 נסעה טוראל לניו יורק שם שהתה חמש שנים, במהלכן למדה מוזיקה בבית ספר מאנס למוזיקה ועבדה בין היתר עם שמוליק קראוס.
באותה תקופה התוודעה למוזיקת הג'אז (אותה שמעה לראשונה במועדון לילה ביפו שבה ניגן הפסנתרן זיגי סקרבניק) והופיעה עם זמרת הנשמה השחורה .
במשך תקופה זו ולאחריה המשיכה לתרום משיריה ללהקות הצבאיות.
בין השירים שהלחינה ללהקות הצבאיות: "גשם בוא" (מילים: תרצה אתר) ו"אחד חולמני" (מילים: תרצה אתר) ללהקת הנח"ל, "קום לך אל נינווה" (מילים: יורם טהרלב), שהושפע ממוזיקת הגוספל והג'אז שנחשפה אליהם ו"הנהג שלנו חברה'מן" (מילים: יורם טהרלב) ללהקת פיקוד המרכז, ו"שלושה חיילים" (מילים: חיים חפר) ללהקת פיקוד הצפון.
שירים נוספים שהלחינה: "שיר שלכת אדומה", "שבוע האחווה" ו"מכתבי אהבה".
ב־1969 שבה טוראל לישראל והשתלבה כנגנית ומעבדת בהרכבים שונים של ג'אז ורוקנרול.
בתקופה זו הלחינה טוראל את השיר "מכתבי אהבה" למילים של תרצה אתר לפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1969 בביצועם של עדנה גורן וקובי רכט (בדואט).
טוראל הייתה חברה בההרכב "זיעה קרה" יחד עם אהרלה קמינסקי ושמוליק ארוך אשר ליוה את אושיק לוי בחציו השני של תקליט הסולו הראשון שלו, "קצת שקט", שיצא ב-1971.
ב־1974 הצטרפה ל"הפלטינה", אחד מהרכבי הג'אז הראשונים בישראל.
ב-1976 הפכה הלהקה ללהקת "שמיים", בה נגנו חברי הפלטינה יחד עם הזמר דני ליטני.
במקביל, במהלך שנות השבעים הייתה טוראל חלק מצוות הנגנים אשר ליווה את השירים בתוכנית הטלוויזיה לילדים "ראש כרוב".
טוראל הלחינה רבות עבור חוה אלברשטיין, המוכרים בשיריה הם "בשביל אל הבריכות" (מילים: יורם טהרלב), "אדבר איתך" (מילים: רחל שפירא)" ו-"מה נותר", השיר הראשון שאלברשטיין כתבה שהולחן.
בהמשך, במהלך שנות ה-80 וה-90, היה עיקר פעילותה המוזיקלית כפסנתרנית, והיא שיתפה פעולה, בין השאר, עם אריק איינשטיין, שלום חנוך, נורית גלרון וחוה אלברשטיין.
בנוסף, הפיקה מוזיקלית מופעים ואלבומים רבים.
ב-1980 הלחינה את הפסקול לסרט "המשחק האמיתי".
ב-1984 עיבדה יחד עם יצחק קלפטר את אלבומו השני "לבד", וכן ניגנה בהקלטות בקלידים, פסנתר וסינטיסייזר.
ב-1986 שימשה כיועצת מוזיקלית ועיבדה ארבעה שירים באלבומה של נורית גלרון "משהו בלבבה".
כמו כן השתתפה בהקלטות בנגינת סינטיסייזרים ופסנתר אקוסטי ופנדר רודס.
ב-1987 עיבדה והפיקה מוזיקלית את אלבומו של מאיר אריאל "ירוקות".
עוד ב-1987 עיבדה גרסה מחודשת ל"העץ הוא גבוה" שביצעו אלי מגן (המבצע המקורי של השיר) ונורית גלרון.
בסוף שנות ה–90 עבדה טוראל עם יובל בנאי על אלבום הסולו הראשון שלו.
ב־2005 הלחינה טוראל משירי המשוררת אגי משעול והשתיים העלו את המופע המשותף "כשאלונה פגשה את אגי".
בשנים האחרונות לפעילותה הופיעה טוראל יחד עם הזמרת רונית אופיר במופע משותף בשם "אדבר איתך".
טוראל נפטרה מדום לב ב-8 במאי 2019, ערב יום העצמאות ה-71 למדינת ישראל, בדרכה להופעה משותפת עם רונית אופיר ברמת פולג.
היא נטמנה בבית העלמין "בשביל מנוחה נכונה" בראשון לציון, ב-13 במאי 2019.
בשנת 2009, התקיים במרכז ענב בתל אביב, ערב מחווה למוזיקה ולשירים בהם הייתה מעורבת.
בערב בו הוענק לה אות הוקרה מטעם אקו"ם על תרומתה לקידום המוזיקה הישראלית.
בשנת 2018, זכתה טוראל בפרס לאמנים ותיקים על שם אריק איינשטיין, בתחום המוזיקה האמנותית.
ב־2024, שנת השמונים להולדתה, יצא אלבום מחווה משיריה בהשתתפות יהורם גאון, יהודית רביץ ואחרים.
ב-6 במרץ 2021 הוסר הלוט מעל שלט הנצחה לאלונה טוראל בגינה קטנה "גינת אלונה טוראל" ליד ביתה ברחוב הצנחנים 33 בגבעתיים.
אלבומים בהם השתתפה (רשימה חלקית)
אֵלונגַציה היא מונח באסטרונומיה המבטא את המרחק הזוויתי שבין השמש לכוכב לכת.
עבור צופה מכדור הארץ, כוכב חמה ונוגה הם כוכבי לכת פנימיים, ולכן היטל מסלולם על שמי הלילה שונה בצורה משמעותית מזה של כוכבי הלכת החיצוניים.
ההבדל בתנועה של כוכב חמה ונוגה מתבטא בכך שכאשר מסלולם מביא אותם מן הצד המרוחק של השמש (לאחר התקבצות עליונה) לעבר כדור הארץ, זווית האלונגציה שלהם תגדל, מכיוון שהמרחק הזוויתי שלהם מהשמש יגדל.
כאשר כוכב חמה ונוגה יתקרבו אל כדור הארץ במידה רבה, זווית האלונגציה שלהם תקטן עד שהם יעברו בין כדור הארץ והשמש (התקבצות תחתונה).
מסיבה זו, נהוג לכנות את נוגה ואת כוכב חמה "כוכב ערב" או "כוכב בוקר" בהתאם למיקומם ביחס לשמש.
המרחק הזוויתי המרבי אליו כוכב לכת פנימי מסוגל להגיע נקרא "אלונגציה מרבית".
עבור "כוכב בוקר" זו היא אלונגציה מערבית מרבית ועבור "כוכב ערב" אלונגציה מזרחית מרבית; זאת משום שבזמנים אלו המרחק הזוויתי של כוכב הלכת מן השמש הוא הגדול ביותר לכיוון מערב או מזרח.
האלונגציה המרבית של כוכב חמה היא של 18–28 מעלות, ושל נוגה 45–47 מעלות.
מנעד זה נוצר מכיוון שבהתאם לחוקי קפלר, מסלולי כוכבי הלכת הם אליפטיים ולא מעגליים וכן משום שמסלולם נטוי מעט ביחס למישור המילקה.
זווית האלונגציה של כוכבי לכת חיצוניים גדלה לאחר הופעתם מאחורי הצד המרוחק של השמש כ"כוכבי בוקר".
בגלל תנועתו של כדור הארץ סביב השמש כוכבי הלכת החיצוניים יזרחו מידי בוקר בשעה יותר מוקדמת בדומה לכוכבי השבת אף על פי שתנועתם סביב השמש תגרום להם לנוע מזרחה.
זווית האלונגציה תגדל עד שכוכב הלכת יחל בתנועה אחורית, זמן מה לאחר מכן יתרחש ניגוד וזווית האלונגציה תתקרב ל־180° בשלב זה כדור הארץ נמצא בהתקבצות תחתונה ביחס לאותו כוכב לכת.
מכיוון שכוכבי הלכת אינם נמצאים על אותו מישור בדיוק מוחלט אלא רק בקירוב, בעת ניגוד, זווית האלונגציה רק תתקרב ל־180°.
אלונה קנטור דבורניצ'נקו (נולדה ב-3 בנובמבר 1990 באוקראינה) היא מתעמלת אמנותית ישראלית.
דבורניצ'נקו השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, בצוותא עם קטיה פיסצקי, רחלי ויגדורצ'יק, ורוניקה ויטנברג ומריה סבנקוב שהגיעה למקום שישי.
דבורניצ'נקו החלה להתעמל בגיל 8 והתאמנה בקבוצת עירוני חולון.
הישגי השיא בקריירה שלה הם:
מקום ראשון באליפות ישראל לנוער בשנים 2004 ו-2005
מקום 8 באליפות אירופה לבוגרות 2006 ברוסיה
מקום 6 (קבוצתי) באליפות העולם 2007 ביוון (ההישג שהעניק לנבחרת את הזכות להשתתף באולימפיאדה)
מקום 5 (קבוצתי) באליפות אירופה 2008 באיטליה
מקום 5 (קבוצתי) באליפות העולם 2009 ביפן
דבורניצ'נקו הייתה שותפה להעפלה הראשונה בתולדות נבחרת ישראל לגמר בקרב רב קבוצתי, כאשר עשתה זאת באולימפיאדת ביג'יינג מהמקום השמיני.
בגמר סיימה הנבחרת במקום שישי.
אלון שרביט (נולד ב-1 בדצמבר 1968) הוא כתב טלוויזיה, תסריטאי ובמאי טלוויזיה ישראלי.
משמש ככתב מגזין בערוץ כאן 11.
שרביט נולד וגדל במשפחה ירושלמית בשכונת קטמון הישנה בירושלים.
בשנת 1979 חזרה המשפחה בתשובה.
הוא למד בישיבת פורת יוסף, אך בגיל 14 עזב לבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה, שם סיים גם את לימודיו התיכוניים.
לאחר השירות הצבאי החל לעבוד בתפקידים שונים בטלוויזיה כתפאורן, תאורן וכצלם.
את צעדיו הראשונים בכתיבה ובבימוי עשה בעיקר בתחום הדוקומנטרי.
תסריטאי ובמאי "ירושלים ימינה ת"א שמאלה", סדרה תיעודית ששודרה בבכורה בספטמבר 2004, ובמספר שידורים חוזרים ב-yes.
הסדרה הוקרנה בפסטיבלים בארץ ובעולם והיא מועמדת לסדרת התעודה הטובה של חברי האקדמיה לקולנוע ולטלוויזיה.
תסריטאי "החיים, המוות והעולם הבא".
תסריטאי ובמאי "Women's health centers", שהופק עבור שירותי הביטוח הרפואי באנגליה.
הופק על ידי גלובוס גרופ עבור חברת החדשות של ערוץ 2.
בשנת 2010 כתב וביים את סרטו העלילתי הראשון, "טור אחד לחלום" בהשתתפות עמוס תמם, לירז צ'רכי, ריימונד אבקסיס, אלי אלטוניו, רונית יודקביץ', יעקב כהן.
דרמה משפחתית תקופתית, המתרחשת בירושלים ערב המהפך הפוליטי של 1977. הסרט שודר בבכורה ב-24 באוקטובר 2012, בפריים טיים בערוץ 10. הסרט הוקרן ב-פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2012.
משנת 2011 שימש כתב מגזין במהדורת "יומן" ובמערכת החדשות של ערוץ הראשון.
עם פתיחת שידורי תאגיד השידור הישראלי בשנת 2017 הצטרף ככתב מגזין לחטיבת החדשות של כאן 11.
שרביט נשוי ואב לשלושה בנים, מתגורר בכפר האורנים.
כתב מגזין במהדורות "שישי" חדשות ערוץ 10
כתב בתוכנית "הבית היהודי" בערוץ הראשון
כתב בתוכנית "סטנגה" בערוץ 2
כתב בתוכניות "שער חמש" בערוץ הספורט
2024, פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה יחד עם קבוצת עיתונאים שסיקרו את טבח שבעה באוקטובר תוך כדי סיכון ביטחונם האישי.
כמו גם על הכנת כתבות מגזין במהלך חודשי מלחמת חרבות ברזל בעוטף עזה.
אלון נתן שוסטר (נולד ב-2 במרץ 1957, כ"ט באדר א' ה'תשי"ז) הוא פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם סיעת המחנה הממלכתי המכהן כיושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה.
כיהן בעבר גם כשר החקלאות, סגן שר הביטחון וכראש המועצה האזורית שער הנגב בשנים 2002–2018.
אלון שוסטר נולד בשנת 1957 בקיבוץ מפלסים שבנגב הצפוני, בן ליעל, ילידת ארגנטינה, וליהודה, יליד גרמניה.
הוא חבר קיבוץ מפלסים, ובשנות ה-90 היה מזכיר הקיבוץ.
למד בבית חינוך שער הנגב.
בשנת 1975 התנדב לשנת שירות בשדרות.
בשנה שלאחר מכן התגייס לצה"ל במסגרת גרעין הנח"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח.
בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן יצא לקורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
עם סיום הקורס חזר לתפקידי פיקוד בגדוד 50 ושימש כמ"מ, סמ"פ ומ"פ.
בשירות המילואים שימש כמפקד פלוגה ביחידת שלדג.
שוסטר הוא סגן-אלוף במילואים ונכה צה"ל, לאחר שנפצע בעינו ואיבד את כושר ראייתו בה בשנת 1981 במהלך הכנות למבצע בלבנון.
ב-2002 זכה באות הרמטכ"ל על הצטיינות במילואים.
עבד בבית חינוך שער הנגב כרכז חברתי, מחנך כיתות י"א וי"ב וסגן מנהל בית הספר.
הוא בעל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ראש המועצה האזורית שער הנגב
בשנת 2002 נבחר לראש המועצה אזורית שער הנגב.
כיהן במסגרת תפקידו כמרכז פורום ראשי המועצות האזוריות הקיבוציות, יושב ראש ועדת הרווחה של מרכז המועצות האזוריות וחבר הוועד המנהל של מכללת ספיר.
בנוסף הוא כיהן כיו"ר איגוד ערים שדרות-שער הנגב לביוב, יו"ר עמותת מתנ"ס ארנון, יו"ר הנהלת פארק תעשיות "ספירים", יו"ר מנהלת נחל שקמה ויו"ר המרכז הטיפולי השיקומי ההידרותרפי שער הנגב.
במסגרת תפקידו כראש המועצה פעל להגברת ביטחון תושבי המועצה האזורית הנמצאים תחת איום הקסאמים מרצועת עזה, ולהשלמת מיגון בתי התושבים ומוסדות החינוך.
בשנת 2009 זכה באות "אביר איכות השלטון" של התנועה לאיכות השלטון, בקטגוריית ה"חוסן הלאומי".
נימוקי הוועדה לפרס: "בהוקרה על תרומה יוצאת דופן לחוסנה של החברה בישראל, בתנופת פיתוח ואכלוס - תחת אש ובזמן רגיעה.
אלון שוסטר ראוי לשמש דוגמה ומופת למעשה חלוצי איכותי המשלב עמידה בקו העימות עם יצירה".
בינואר 2012 זכה בפרס השר למצוינות סביבתית לשנת 2011. מנימוקי חבר השופטים לבחירתו: "על בסיס פעילותו הנרחבת בתחום הסביבתי באזורו, כגון שיקום נחל שיקמה, הפסקת הזרמת שפכים באזור התעשייה של שדרות וקידום החינוך הסביבתי בכל יישובי המועצה.
פעילותו הסביבתית של אלון שוסטר לוותה בלקיחת משימות רבות החורגות מתפקידו כראש מועצה, כגון: יו"ר מנהלת נחל שיקמה, יו"ר איגוד ערים שדרות - שער הנגב לביוב ועוד".
כמו כן, ציינה הוועדה את האתגרים הביטחוניים איתם מתמודד אלון כראש המועצה השוכנת באזור הנתון תחת איום הטרור.
בנוסף, "קורות חייו העשירים של אלון שוסטר מעידים על רקורד נרחב של מצוינות בתחום העשייה הציבורית".
בשנת 2013 זכה באות החברה להגנת הטבע לשנה זו על פעילות משמעותית לשמירת השטחים הפתוחים במועצה האזורית שער הנגב.
עמד בראש המועצה האזורית במהלך מבצע צוק איתן, שבו ספגו יישובי המועצה ירי אינטנסיבי מרצועת עזה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב-2015 הוצב במקום ה-106 הסמלי ברשימת המחנה הציוני מטעם מפלגת העבודה הישראלית.
לאחר פרישתו הצטרף למפלגת חוסן לישראל בראשות בני גנץ, שהשתלבה לבסוף ברשימת כחול לבן ביחד עם מפלגות יש עתיד בראשות יאיר לפיד ותל"ם בראשות משה יעלון.
ברשימה הוצב במקום ה-27 ונבחר לכהן בכנסת העשרים ואחת לאחר שהרשימה קיבלה 35 מנדטים.
עם פיזור הכנסת העשרים ואחת, הוצב שוסטר בראש מטה ההתיישבות והחקלאות של מפלגת כחול לבן, ובתום מערכת הבחירות השנייה בשנת 2019 נבחר לכהן גם כחבר הכנסת בכנסת העשרים ושתיים והעשרים ושלוש.
עם אישור "החוק הנורווגי" התפטר מהכנסת ה-23, וכהונתו בה נפסקה ב-19 ביוני 2020.
לקראת מערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב שוסטר במקום ה-6 ברשימת כחול לבן לכנסת, ונבחר לכנסת לאחר שהרשימה זכתה בשמונה מנדטים.
במהלך כהונת הכנסת ה-24 כיהן כסגן שר הביטחון בממשלת ישראל השלושים ושש (תחת השר בני גנץ).
לקראת מערכת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצב שוסטר במקום ה-12 ברשימת המחנה הממלכתי לכנסת, ונבחר שוב לכנסת לאחר שהרשימה זכתה ב-12 מנדטים.
ב-5 בנובמבר 2025 במסגרת הסכם של האופוזיציה החליף את מיקי לוי בתור יושב ראש הוועדה לענייני ביקרות המדינה של הכנסת.
ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר החקלאות ופיתוח הכפר.
למחרת, בטקס חילופי השרים במשרד החקלאות, הצהיר שוסטר כי יש לייצר מצב בו "מגדלים את האוכל בארץ ומייבאים רק במקרי מחסור".
עם כניסתו לתפקיד, מינה את נחום איצקוביץ' לכהן כמנכ"ל משרד החקלאות.
ב-21 במאי פנה לשר האוצר ישראל כ"ץ, בבקשה לדון מחדש בפטור המכס על חמאה, אשר יהיה בתוקף עד סוף שנת 2020. כמו כן, כתב שוסטר במכתב שהוא חולק על עמדת מנכ"ל משרד החקלאות לשעבר, שלמה בן אליהו, שכאשר יש התנגשות בין טובת הצרכנים לטובת החקלאים טובת הצרכנים עדיפה.
לבסוף בחר כ"ץ שלא להיענות לבקשה והודיע כי יאפשר את המשך הפטור.
ביוני 2020 אישר את תוספת הקצאת המים לחקלאות, התוספות להקצאת המים הגיעו בתגובה למשבר הכלכלי שבא עם פרוץ מגפת הקורונה ועל פי ההחלטה תגדל כמות המים המותרת לשימוש בחקלאות בכ-70 מיליון מ"ק.
כחודשיים מאוחר יותר פורסם כי משרד החקלאות ופיתוח הכפר מתכוון לפעול לביטול כלובי הסוללה בענף הלול על מנת לעבור לשימוש בלולי מעוף או חופש הנחשבים הומניים יותר, מהלך שהובילו במשותף שוסטר ויו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה דאז מיקי חיימוביץ.
בנובמבר 2020 השתתפו שוסטר והשר לענייני ירושלים ומורשת רפי פרץ בטקס הנחת אבן פינה לרפת חדשה שמוקמה בזוג יישובים שהוקמו בשביל מפוני גוש קטיף, המושב "נווה" והמושב "בני נצרים".
ב-9 במרץ 2021, במהלך פאנל בחירות, התבטא כי יש לשקול הגבלת ילודה בישראל עקב צפיפות האוכלוסין הצפויה במדינת ישראל.
אוהד את קבוצת הפועל תל אביב וחבר עמותת האוהדים שלה.
חבר עמותת ארגון יוצאי מרכז אירופה הפועלת למענם של יוצאי ארצות מרכז אירופה.
במהלך טבח שבעה באוקטובר הצטרף לצוות החמ"ל (המפקדה) במהלך קרב מפלסים.
בנו, יובל שוסטר, השתתף בקרב ולאחר סיומו המשיך להילחם ביישובים נוספים בעוטף עזה.
אלון שסוע (שם מדעי: Quercus cerris; מכונה גם אלון טורקי) הוא מין של עץ ממשפחת האלוניים.
נפוץ בעיקר באזור אירופה ואסיה הקטנה.
כינויו ניתן לו בשם תפוצתו הרבה בטורקיה.
בישראל המין גדל בר באתר יחיד בהר החרמון.
אלון שסוע הוא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.
האלון השסוע הוא עץ נשיר, שגובהו נע בין 25 ל-40 מטרים וקוטר גזעו עד 2 מטרים.
עליו מפורצים מאוד, אורכם 4–71 סנטימטרים ורוחבם 3–5 סנטימטרים; עליהם 6–12 אונות.
הפרחים של אלון שסוע בעלי עגילים, והם מואבקים בעזרת הרוח.
הפירות מתפתחים במשך 18 חודשים לאחר ההאבקה.
הפרי הוא בלוט גדול שאורכו 2.5–4 ס"מ והיקפו כ-2 ס"מ.
קוציו של הבלוט אורכים ומעוקלים.
טעם הבלוט מר, ולכן הוא נאכל בעיקר על ידי עורבנים ויונים; סנאים יאכלוהו כברירת מחדל במקרה ששאר המזון אזל.
האלון השסוע משמש כעץ נוי וכשובר רוח.
אלונה בָּרְקַת (נולדה ב-24 ביוני 1969) היא אשת עסקים ישראלית, והבעלים של קבוצת הכדורגל הפועל באר שבע.