tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסרט הראשון בסדרה, "הארי פוטר ואבן החכמים", בבימויו של כריס קולומבוס, היה הסרט המכניס ביותר בסדרה לאחר השלמת הקרנתו בקולנוע בשנת 2002, אך לבסוף הוא ירד למקום השני בעקבות הצלחתו של הסרט השמיני, "הארי פוטר ואוצרות המוות (חלק 2)", בבימויו של דייוויד ייטס.
הסרט השלישי בסדרה, "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן", בבימויו של אלפונסו קוארון, הניב את ההכנסות הנמוכות ביותר.
הארי פלאד בירד האב היה פוליטיקאי ומוציא לאור אמריקאי, סנאטור, מושל וירג'יניה, ומנהיג המפלגה הדמוקרטית בווירג'יניה.
הוא תפקד כמנהיג "הקואליציה השמרנית" בסנאט של ארצות הברית, שמנע את מרבית החקיקה הליברלית מ-1937.
בירד נולד בעיירה מרטינסבורג שבווירג'יניה המערבית.
הוא היה צאצא לאחת המשפחות הראשונות שיישבו את וירג'יניה והקימו בה מטעים רחבי ידיים במאה ה-17. אחיו היה חלוץ התעופה האמריקאי ריצ'רד בירד, חוקר הקוטב הצפוני והדרומי, ומהראשונים שחצו את האוקיינוס האטלנטי בטיסה ישירה.
בירד החל תחילה כמוציא לאור של העיתון של אביו, "Winchester Star", ב-1903, ובהמשך רכש מספר עיתונים נוספים.
בתקופה זו עוצבו עמדותיו הכלכליות, שליוו אותו בהמשך דרכו הפוליטית.
ב-1908 הפך לנשיא חברת הכבישים "Valley Turnpike".
ב-1915 נבחר לראשונה לסנאט של וירג'יניה.
בירד נודע גם בשל עמדותיו הפוליטיות הגזעניות, והוא תמך בין השאר בהפרדה גזעית בין שחורים ללבנים.
הוא התנגד בתוקף לאינטגרציה גזעית בבתי הספר הציבוריים, ודווקא לאחר פסק דין בראון נגד מועצת החינוך פעל במהירות לסגירתם של מספר מערכות בתי ספר ציבוריים מעורבים בווירג'יניה בשנים 1959-1964 (עד שבית המשפט עצר זאת בסוף שנות ה-60, בטענה שהמהלך מנוגד לחוקת ארצות הברית).
בעקבות זאת נמנעו לימודים ממספר רב של תלמידים שחורים במחוזות אחדים בווירג'יניה, והם כונו "הדור האבוד".
בירד פרש מהסנאט ב-1965 מסיבות בריאותיות.
בירד הבן, המשיך בעקבותיו והחליף אותו כמייצג וירג'יניה בסנאט.
בירד היה נשוי לאן דגלאס בוורלי, והיו לו 4 ילדים.
הארי אדוארד סטיילס הוא זמר-יוצר, פזמונאי ושחקן אנגלי, לשעבר חבר בלהקת הבנים "ואן דיירקשן".
את דרכו החל בלהקת "וייט אסקימו".
ב-2010 הוא נבחן בעונה השביעית של ריאליטי השירה, "אקס פקטור" הבריטי, אך הודח.
לאחר מכן חזר לתחרות עם עוד ארבעה מתמודדים אחרים, והם חברו יחד ללהקה, שנקראה בהמשך "ואן דיירקשן", אשר זכתה להצלחה רבה עד שהתפרקה בשנת 2016.
סטיילס הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו "Harry Styles" בהוצאת "קולומביה רקורדס" בשנת 2017. האלבום הגיע למקומות הראשונים בבריטניה ובארצות הברית, והפך לאחד מעשרת האלבומים הנמכרים ביותר בעולם באותה שנה.
הסינגל המוביל שלה, "Sign of the Times", הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
לאורך הקריירה שלו זכה סטיילס בפרסים כגון פרסי המוזיקה הבריטית, פרס המוזיקה האמריקאית, פרס המוזיקה של בילבורד, ופרס המוזיקה של ARIA ופרס גראמי.
קריירת המשחק שלו החלה בתפקידו ב"דנקרק" (2017), ומאז שיחק גם ב"נצחיים", "אל תדאגי יקירתי" ו"השוטר שלי".
סטיילס ידוע באופנה הראוותנית שלו, והוא הגבר הראשון שהופיע לבדו על שער המגזין "ווג" מאז ייסודו בשנת 1892.
סטיילס נולד בעיר רדיץ' במחוז ווסטרשייר.
הוא הבן של אן טוויסט (שם נעורים אן קוקס), ודזמונד "דס" סטיילס.
רבים מבני משפחתו היו פועלי חקלאות בנורפוק.
סטיילס גדל בהולמס צ'אפל , עיירה בצ'שייר איסט , לשם עבר עם הוריו ואחותו הגדולה, ג'מה, כאשר היה ילד קטן.
הוריו של סטיילס התגרשו כאשר היה בן שבע, ולאחר מכן אימו התחתנה בשנית.
כנער בן 16, הוא עבד במאפייה.
כילד, סטיילס אהב לשיר וציין את פרדי מרקיורי, אלביס פרסלי והביטלס כמוזיקאים שהשפיעו עליו במיוחד.
בהולמס צ'אפל היה סטיילס סולן הלהקה "White Eskimo", אשר זכתה בתחרות להקות מקומית.
ב-11 באפריל 2010, סטיילס נבחן כמתמודד יחיד לעונה השביעית של ריאליטי השירה הבריטי "אקס פקטור".
הוא נכשל בכניסה לקטגוריית הבנים בשלב בתי השופטים.
עוד ארבעה מתמודדים אחרים (נייל הורן, ליאם פיין, לואי טומלינסון וזאין מאליק) נכשלו, בכניסה לשלב בתי השופטים, אך לאחר הצעתה של הזמרת ניקול שרזינגר, אשר שפטה בתוכנית, הם חוברו ללהקת בנים בוומבלי ארנה, לונדון, ביולי 2010, במהלך שלב מחנה האימונים, ובכך נכנסו לקטגוריית הלהקות והמשיכו בתחרות.
סטיילס המציא את השם "ואן דיירקשן" (בעברית - "כיוון אחד").
ואן דיירקשן סיימה את התוכנית במקום השלישי, ומיד לאחר גמר התוכנית, השיר שהיה אמור לשמש אותם אם היו זוכים, הנקרא "Forever Young" דלף לאינטרנט.
זמן קצר לאחר מכן, אישרו את חתימתם על חוזה בסך שני מיליון לירות שטרלינג ב"Syco Records".
הקלטת אלבום הבכורה שלהם החלה בינואר 2011. בפברואר 2011, השתתפה הלהקה בסיבוב הופעות של אקס פקטור.
במהלך הסיבוב, זכו להופיע מול כ-500,000 אנשים.
לאחר הסיבוב, המשיכו לעבוד על אלבומם עם המפיקים קרל פאלק, סוואן קוטצ'ה, סטיב מק, רמי יעקב, שרמי ספילברג ועוד.
לאחר אקס פקטור, הלהקה הוחתמה בחברת הבידור של סיימון קאוול, "Syco Entertainment" ב-2010. הם הוציאו את אלבום האולפן הראשון שלהם, "Up All Night" ב-2012. הסינגל הראשון, "What Makes You Beautiful" הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
באוגוסט 2013, יצא הסרט הדוקומנטרי על הלהקה, הנקרא "One Direction: This Is Us", בבימויו של מורגן ספרלוק.
הסרט גרף מעל 30 מיליון דולר בכל העולם בשבוע הראשון לצאתו.
אלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Midnight Memories", יצא ב-25 בנובמבר 2013. אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Four" יצא ב-17 בנובמבר 2014, ואלבום האולפן החמישי שלהם, "Made in the A.M", יצא בנובמבר 2015.
חברי להקת ואן דיירקשן יצאו להפסקה זמנית בדצמבר 2015, כדי לקדם פרויקטים עצמאיים.
ב-23 ביוני 2016, מגזין בילבורד דיווח כי סטיילס חתם על חוזה הקלטות עם חברת קולומביה רקורדס, אותה חברה אשר עובדת עם הלהקה.
נוסף על כך דגמן סטיילס למגזין "Anotherman" שיצא לאור ב-29 בספטמבר 2016. סטיילס הופיע על גבי שלושה שערים למגזין אשר התפרסמו בהמשך.
ב-7 באפריל 2017, סטיילס שחרר את שיר הסולו הראשון שלו "Sign Of The Times", שהגיע למקום ראשון ב-81 מדינות באייטיונס, זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים ומהמעריצים ואף להשוואות לזמר דייוויד בואי עם הצלחה מרובה.
עם השיר "Sign of the times" סטיילס שבר שיא מכירות ועקף את הזמרת אדל עם הזמן הקצר ביותר בהגעה למקום הראשון ב־אייטיונס האמריקאי ב-13 דקות בלבד.
ב־12 במאי 2017 הוציא סטיילס את אלבום הסולו הראשון שלו, Harry Styles, שזכה לשבחים רבים בשל סגנונו השונה מסגנון המוזיקה של ואן דיירקשן, אשר כולל את סגנונות הרוק, הרוק הכבד והבריטפופ.
מאוחר יותר בשנה זו, יצא סטיילס לסיבוב הופעות עולמי אשר בו הופיע שירים מאלבומו הראשון, שלושה שירים מהתקופה שבה היה בואן דיירקשן והם: "Stockholm Syndrome", "If i Could Fly", והלהיט אשר בזכותו התפרסם יחד עם חבריו ללהקה – "What Makes You Beautiful", אך בגרסה שונה.
ב-11 באוקטובר 2019 יצא הסינגל הראשון "Lights Up", מתוך אלבום האולפן השני, Fine Line, שיצא ב-13 בדצמבר 2019. סינגלים נוספים מתוך אלבום זה שהוצאו לאור לאחר הוצאת האלבום הם "Adore You", "Watermelon Sugar", "Falling" ו-"Golden".
האלבום כולל את סגנונות הפופ רוק, סינת'-פופ, הגל החדש ו-R&B.
ב-15 בינואר 2026 סטיילס הכריז על אלבומו הרביעי שיישא את השם Kiss All the Time.
מועד ההפצה הרשמי של האלבום נקבע ל-6 במרץ 2026. הפרויקט יכלול 12 רצועות והוא הופק מוזיקלית על ידי קיד הרפון.
ההכרזה הרשמית הגיעה לאחר חודשים של שמועות על חזרתו של סטיילס לפעילות בשנת 2026 ולאחר קמפיין פרסומי שכלל שלטי חוצות בערים מרכזיות בעולם כמו ניו יורק, מדריד ורומא שכלל משפטים כגון "אנחנו שייכים זה לזה" ו"נתראה בקרוב מאוד", לצד אתר אינטרנט מסתורי.
ב-22 בינואר הכריז על סיבוב הופעות עולמי לשנת 2026 לקידום האלבום.
הנקרא Together, Together וכולל סדרת הופעות ארוכות טווח במתכונת של רצף הופעות.
שלב ההופעות הראשון של הסיבוב יתקיים בין מאי לדצמבר 2026. במסגרת סיבוב ההופעות יופיע סטיילס אך ורק בשבע ערים ברחבי העולם במהלך שנת 2026: אמסטרדם, לונדון, סאו פאולו, מקסיקו סיטי, ניו יורק, מלבורן וסידני.
ב-23 בינואר הושק הקליפ של סטיילס לשיר "Aperture".
בשנת 2012 סטיילס ביחד עם חבריי "ואן דיירקשן" שיחקו ושרו בפרק בסדרת הנוער של ערוץ ניקלודיאון, "ICarly".
סטיילס הצטלם לראשונה בתור שחקן בסרט המותחן-אקשן של הבמאי כריסטופר נולאן, "דנקרק", לצד טום הארדי, קיליאן מרפי, מארק ריילנס וקנת בראנה.
בנובמבר 2021 גילם את ארוס, אחיו של תאנוס, בסרט "הנצחיים", וצפוי לשחק גם בסרט ההמשך.
בשנת 2022 כיכב סטיילס בתפקיד ראשי לצד פלורנס פיו וכריס פיין בסרט "אל תדאגי יקירתי" ובנוסף כיכב בתפקיד הראשי בסרט "השוטר שלי" באותה השנה.
ב-2018 פורסם כי כלל רווחיו של סטיילס ממכירת מרצ'נדייזינג בהופעות ובאתר האינטרנט שלו (תחת הסלוגן "Treat people with kindness") יופנו לתרומות.
סטיילס מרבה להשתמש במשפט "Treat People With Kindness" (בתרגום חפשי, "תהיו טובים לאנשים אחרים").
סטיילס זכה בפרס של המגזין Gay Times על היותו תומך של קהילת הלהט"ב וקידום מסרים של שוויון והכלה.
הוא הניף את דגל הגאווה בהופעות, הוא תורם פריטי לבוש שונים לארגוני גאווה, ופעם, לנוכח שלט שהניף מעריץ בהופעה, ועליו כתב "אני אוהב אותך", אמר לו סטיילס "כולנו קצת גאים".
להארי סטיילס שיתוף פעולה רב שנים עם עמותת "Choose Love", המגייסת תרומות לסיוע הומניטרי לפלסטינים תחת הכותרת "ביחד למען פלסטין".
סטיילס היה במערכת יחסים עם קרולין פלאק , מנחת התוכנית "The Xtra Factor", בין נובמבר 2011 לינואר 2012. ביקורות רבות נכתבו על מערכת היחסים ביניהם, בגלל הבדל הגילאים של 14 שנים ביניהם.
בין אוקטובר 2012 לינואר 2013, הוא יצא עם הזמרת טיילור סוויפט.
לא זמן רב אחרי סטיילס נצפה עם הדוגמנית קנדל ג'נר, השניים יצאו מנובמבר 2013 עד סוף 2016. ובין 2017 עד סוף 2018, יצא סטיילס עם הדוגמנית הצרפתייה קאמיל רואו-בל .
בתחילת 2021 החל לצאת עם השחקנית אוליביה ווילד.
שנהשםתפקידהערות2010The X Factorעצמומתמודד (עונה 7)2012ICarlyתפקיד אורח (עונה 5, פרק 1)2012, 2013, 2014סאטרדיי נייט לייב3 פרקים2013"One Direction: This Is Us"סרט ביוגרפי2014"One Direction: Where We Are – The Concert Film""One Direction: The TV Special"2016"Absolutely Fabulous: The Movie"הופעת אורח2017דנקרקאלכסתפקיד המשחק הראשון של סטיילס2021הנצחייםארוססצנה אחרי הכתוביות2022אל תדאגי יקירתיג'קשחקן ראשיהשוטר שליטום ברג'ס
Harry Potter: Hogwarts Mystery (בתרגום חופשי לעברית: הארי פוטר: מסתרי הוגוורטס) הוא משחק תפקידים המבוסס על סדרת הספרים "הארי פוטר" מאת הסופרת ג'יי קיי רולינג.
המשחק פותח על ידי חברת "Jam City" והופץ על ידי חברת "Portkey Games" בשנת 2018 למכשירי ה-iOS והאנדרואיד.
המשחק מתרחש ביקום של סדרת הספרים "הארי פוטר" בשנת 1984 (בתחילת הסיפור).
מערכת המשחק בנויה כך שניתן לבחור כיצד לנהל דו-שיח עם דמויות ובהתאם לכך לשנות את הנרטיב העלילתי של המשחק.
המשחק מורכב ממספר אלמנטים מרכזיים:
קו העלילה הראשי מסודר לפי שנים כך שבכל שנה מספר פרקים.
על מנת להשלים כל פרק על השחקן לבצע מספר משימות שמקדמות אותו אל הכספות: מכיר חברים חדשים, מנהל דו-קרבים, חוקר, מרגל ועוד.
כמו כן, לעיתים עליו ללמוד שיעורים מסוימים בכיתות השונות.
בשנה הראשונה השחקן לומד שיקויים, לחשים ותעופה בלבד ובכל שנה מתווספים מקצועות נוספים: בשנה השנייה הוא מתחיל ללמוד שינוי צורה, בשלישית - תורת הצמחים, ברביעית - טיפול בחיות פלא, בחמישית - התגוננות מפני כוחות האופל והיסטוריה של הקסם ובשישית - אסטרונומיה וגילוי עתידות.
את המשימות השונות השחקן משלים באמצעות "תשלום" של אנרגיה, אשר הוא צובר מדי כמה דקות.
משימות הצד הן משימות אשר השחקן יכול לבצע, אך הוא לא חייב.
בתמורה לביצוע שלהן הוא מקבל נקודות xp ופרס נוסף, בדרך כלל נקודות אומץ, אמפתיה או ידע.
ישנן משימות צד מיוחדות המוגבלות בזמן ומתחילות כאשר השחקן הגיע לפרק מסוים בקו העלילה הראשי.
הפרסים במשימות הצד "שווים" יותר ועוזרים לשחקן להתקדם במשחק.
השחקן מנסה להתקבל לנבחרת הקווידיץ' הביתית ולזכות בגביע הבתים.
לקווידיץ' שלוש משימות צד מיוחדות שנפתחות בהדרגה.
עם התקדמות המשחק, השחקן צובר חברים וירטואליים (דמויות מהמשחק).
בין חבריו נמצאים גם מספר דמויות מהספרים: רובאוס האגריד, ג'ורג' ויזלי, פרד ויזלי, ביל ויזלי וצ'ארלי ויזלי.
השחקן רשאי לקנות חיות פלא ולטפל בהן.
בתמורה הוא מקבל פרסים שונים.
ניתן ליצור אווטאר אישי לדמות וכן לקבוע את המראה והלבוש שלה.
ניתן לרכוש בגדים, חליפות, פרטי לבוש שונים וכן חיות מחמד תמורת מטבעות או יהלומים.
הדמות אותה משחקים לומדת בהוגוורטס בשנים שבהן הארי פוטר גדל, אך לפני שהתחיל ללמוד בהוגוורטס (1991-1984).
הדמות מקדישה את זמנה בהוגוורטס ללמידה ולחיפוש אחרי הכספות המקוללות, שאמורות להכיל אוצרות, זאת מכיוון שאח של הדמות חיפש אותן בעצמו ובמהלך החיפושים נעלם וסולק מהוגוורטס.
במהלך החיפושים הדמות נעזרת בחברים שהיא צוברת במהלך המשחק.
רוב החברים של הדמות אינן דמויות מהסדרה.
המשחק פותח על ידי חברת "Jam City", חברה לפיתוח משחקים מבוססי סמארטפונים, והופץ על ידי חברת "Portkey Games", חברה שהוקמה על ידי "Warner Bros.
Interactive Entertainment" ומטרתה ליצור משחקים המבוססים על סדרת הספרים של "הארי פוטר".
המשחק הנוכחי עתיד להיות משחק הבכורה של "Portkey Games".
המשחק הוכרז לראשונה ב-18 בינואר 2018, והוא זמין להורדה במכשירי ה-Android וה-iOS החל משנת 2018.
הארי פוטר: איחוד הקוסמים היה משחק וידאו מסוגת מציאות רבודה, המיועד לטלפונים חכמים ומבוסס על עולמו של "הארי פוטר".
המשחק הושק במכשירי למכשירי ה-iOS והאנדרואיד בשנת 2019. במאי 2019, עלתה גרסת בטא לניסוי המשחק באוסטרליה.
המשחק היה זמין להורדה החל מ-21 ביוני 2019.
שרתי המשחק נסגרו ב-31 בינואר 2022, והמשחק אינו זמין יותר להורדה.
"הארי פוטר: איחוד הקוסמים" הוכרז ב-8 בנובמבר 2017, כמשחק מציאות רבודה שיפותח על ידי "WB Games San Francisco" ו-"Niantic".
השחקנים יוכלו לבקר לטייל במיקומים אמיתיים סביבם, תוך כדי הטלת לחשים, גילוי חפצים מסתוריים, ומפגשים מול חיות פלא מהיקום של הארי פוטר.
חברת "Niantic" חשפה שהמשחק ימשוך השראה ממשחקיה הקודמים - פוקימון גו ואינגרס.
לאחר ש-"Niantic" רכשה את ממשק Escher Reality, המשחק צפוי ליישם טכנולוגיה חדשה כדי לאפשר משחקיות חלקה ללא מסכי טעינה.
בעשור השני של המאה ה-21, עולם הקוסמים נתון במשבר חמור מאין כמותו.
אירועי קסם רבים ושונים מופיעים באופן תדיר בעולם המוגלגים: חיות פלא מסתובבות חופשי, חפצי קסם מסוכנים נחשפים לציבור, וכישופים מסתוריים מוטלים על עוברים ושבים.
סדרת אירועים זו, המכונה בעולם הקוסמים בשם "הפורענות" (The Calamity) מעמידה בסכנה ממשית את קיומו הסודי של עולם הקוסמים, שנתון תחת מעטה סודיות מאז שנחתמה האמנה הבינלאומית לשמירת סודיות הקוסמים במאה ה-17.
כתוצאה מאירועי ה"פורענות", יוזמים הרמיוני גריינג'ר, שרת הקסמים, והארי פוטר, ראש המחלקה לאכיפת חוקי הקסם ממשרד הקסמים של בריטניה, את הקמתו של "כוח המשימה המיוחד לשמירת הסודיות", ואליו יגויסו קוסמים מכל רחבי העולם כהילאים, כמאגי-זואולוגים, או כפרופסורים כדי לעזור להתמודד עם התופעה שמעמידה בסכנה את עולם הקוסמים כולו.
המשחקיות של הארי פוטר: איחוד הקוסמים תוארה כדומה לזו של משחקיה הקודמים של ניאנטיק: אינגרס ופוקימון גו, כשהשחקנים יוכלו להתנהל במרחב הממשי בו הם נעים בעזרת הטלפונים החכמים שלהם.
המשחק מאפשר לשחקנים להילחם נגד חיות מיתולוגיות מעולמו של הארי פוטר ושהופיעו בסדרת "חיות הפלא" וללכוד אותן, לבחור את הבית אליו הם משתייכים, את השרביט שלהם ואת תחום התמקצעותם: פרופסור, הילאי או מאגיזואולוג.
לאחר יצירת החשבון, השחקן יוכל ליצור אווטאר, שמיקומה יהיה תלוי במיקומו הגאוגרפי של המכשיר.
לאחר מכן, השחקן יוכל להסתובב במרחב הממשי כדי למצוא ולתפוס יצורים קסומים, לעצור בפונדקים (כדי לחדש את כוח הכישוף שלו), בחממות (כדי לקבל מרכיבים לשיקויים) ובמבצרים (על מנת להילחם ביותר יצורים).
סרטון המשחקיות הראשון עבור המשחק הופץ במרץ 2019, והראה צילומי קידום של התגוננות מפני סוהרסן והתקפה על ידי אדם זאב.
ב-11 במרץ 2019, אפשרות ההרשמה מוקדמת למשחק בגוגל פליי נפתחה, וסרטונים קידום חדשים הופצו על ידי "Niantic".
ב-17 באפריל 2019, המשחק הופץ בניו זילנד כגרסת בטא ניסיונית.
ב-24 באפריל 2019, נשלחה הודעת דוא"ל בטעות לפיה המשחק יופץ באוסטרליה כגרסת בטא ניסיונית.
יומיים לאחר מכן, המשחק הושק באוסטרליה כגרסת בטא, אך כמה שעות לאחר מכן, "Niantic" אישרה שמדובר בטעות נוספת וגרסת הבטא הוסרה מה-App Store.
המשחק הופץ מחדש באוסטרליה ב-2 במאי 2019. ב-19 ביוני 2019, נחשף שהמשחק יהיה זמין להורדה החל מ-21 ביוני 2019.
ב-2 בנובמבר 2021 הודיעה ניאנטיק על סגירת שרתי המשחק והסרתו מחנויות האפליקציות שתתקיים ב-31 בינואר 2022.
הארי סיידלר היה אדריכל אוסטרלי ממוצא יהודי, יליד אוסטריה, שנחשב לאחד המובילים במתודולוגיה של המודרניזם באוסטרליה והארכיטקט הראשון שנתן ביטוי מלא לעקרונות הבאוהאוס באוסטרליה.
סיידלר תכנן יותר מ-180 בניינים וזכה להכרה רבה בתרומתו לארכיטקטורה של אוסטרליה.
סיידלר זכה בעקביות בפרסי אדריכלות בכל עשור לאורך הקריירה האוסטרלית שלו, במשך כמעט 58 שנה, בכל הקטגוריות המגוונות - עבודות המגורים שלו משנת 1950, עבודתו המסחרית משנת 1964 והפרויקטים הציבוריים שלו משנות השבעים.
הוא היה דמות שנויה במחלוקת לאורך הקריירה הארוכה שלו, שכן נהג לבקר באופן קבוע ופומבי את רשויות התכנון ומערכת התכנון בסידני.
סיידלר נולד בווינה בירת אוסטריה, בנו של יצרן בגדים יהודי.
בשנת 1938, זמן קצר לאחר שסיפחה גרמניה הנאצית את ארצו, נמלט לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט והגיע ללונדון, שם המתין לו אחיו הגדול.
באנגליה הוא למד בנוי וקונסטרוקציה בבית הספר הטכני בקמברידשייר.
אף על פי שהוא סווג על ידי בית הדין הבריטי בתקופת המלחמה כפליט "קטגוריה C - נעדר סיכון" הנמלט מהנאצים, הוא נכלא על ידי הרשויות הבריטיות כזר אויב, ב־12 במאי 1940, מכיוון שנולד באוסטריה.
תחילה שהה במחנות מעצר בהויטון ליד ליברפול, ואחר כך על האי מאן, לפני שנשלח לקוויבק, קנדה, והמשיך להיות עצור שם עד אוקטובר 1941, מועד בו שוחרר מהכלא לתקופת מבחן על מנת ללמוד אדריכלות באוניברסיטת מניטובה בוויניפג, בה סיים את לימודיו בהצטיינות יתרה, בשנת 1944.
לאחר שעבד תקופה קצרה במשרד אדריכלים בטורונטו, סיידלר הפך לאדריכל רשום באונטריו בפברואר 1945, בגיל 21 בלבד.
הוא הפך לאזרח קנדי בסוף 1945.
אף על פי שהיה בן עשר כשנסגר בית הספר הגרמני לעיצוב - הבאוהאוס, חוקרים של יצירתו של סיידלר מקשרים אותו תמיד עם מוסד זה מכיוון שלימים למד תחת מורי הבאוהאוס שהיגרו לארצות הברית.
הוא למד בבית הספר הגבוה לעיצוב של הרווארד אצל ולטר גרופיוס ומרסל ברויאר במלגה שקיבל בשנת 1945/46, ובמהלכה עשה חופשת עבודה אצל אלוואר אלטו בבוסטון, שם תכנן את מעונות בייקר ב לאחר מכן למד אסתטיקה חזותית במכללת בלאק מאונטיין אצל הצייר יוזף אלברס באמצע 1946.
קוויהם המעוגלים של הגגונים נראו לראשונה בתוכניות של סיידלר החל מאמצע שנות ה-60 וה-70.
הוריו של סיידלר היגרו לסידני בשנת 1946, (בעת שעבד אצל מרסל ברויאר בניו יורק).
בתחילת 1948, כתבה לו אמו שהיא שוכרת את שירותיו ומזמינה אותו לבוא לסידני לעצב את ביתם.
סיידלר הגיע לסידני ב־20 ביוני 1948 (ימים ספורים לפני יום הולדתו ה-25), ללא שום כוונה להישאר באוסטרליה, אלא רק עד לגמר הקמת הבית.
הבית נודע כבית רוז סיידלר (1948–1950), בווארונגה, בשפלה נידחת של פרבר בחוף הצפוני העליון של סידני.
פרויקט זה היה בית המגורים המודרני לחלוטין והראשון שביטא במלואו את הפילוסופיה והשפה הוויזואלית של הבאוהאוס באוסטרליה וזכה בפרס סולמן לשנת 1951. בעקבות הפרסום העצום לו זכה בית זה, פנו נוספים לסיידלר כדי שיתכנן עבורם את בתיהם.
עם כל כך הרבה לקוחות והנאתו מהאקלים של סידני ונופי הנמל שלה, סיידלר החליט להישאר באוסטרליה.
בית רוז סיידלר הפך למוזיאון-בית בשנת 1991.
בשנות השישים של המאה העשרים שוב פרץ סיידלר דרך חדשה עם תכנון פרויקט כיכר אוסטרליה (עיצובים ראשונים - 1961, בינוי הכיכר 1962–1964, הקמת המגדל 1964–1967).
באותה תקופה, מגדל כיכר אוסטרליה היה מבנה הבטון הגבוה ביותר בעולם.
העיצוב הציג את הרעיון של רחבה ציבורית פתוחה וגדולה ויצירות אמנות בולטות במגדלי המשרדים באוסטרליה.
בשנת 1966 הוא סייע להובלת ההפגנות להשארת ירן אוטזון בתפקידו כאדריכל הראשי של בית האופרה של סידני.
הוא היה חבר מייסד של אגודת האדריכלים האוסטרלית.
בשנת 1984 הוא הפך לאוסטרלי הראשון שנבחר לחבר האקדמיה לארכיטקטורה, פריז, ובשנת 1987 הוא נבחר לחבר מסדר האבירות האוסטרלי, כבוד אותו קבל כשהוא לבוש בחליפה ובעניבת הפרפר, שהפכו לסימן ההכר שלו.
במהלך השנים הוענקו לסיידלר גם חמש מדליות - ובכלל זה מדליית סולמן - פרס האדריכלות המכובד מטעם המכון האדריכלי האוסטרלי המלכותי, פרס מטעם המכון האוסטרלי המלכותי לאדריכלים בשנת 1976, מדליית זהב המוענקת מטעם מלך בריטניה, ופרס המכון המלכותי לאדריכלים בריטים בשנת 1996.
הארי סיידלר נסע לאוסטרליה בשנת 1948 בדרכונו הקנדי (אותו קיבל באמצע שנת 1946).
בשנת 1958 עת התגורר באוסטרליה כבר עשור שנים, ביקש לחדש את דרכונו הקנדי אך לא יכול היה לממש זאת, מכיוון שהיה קנדי מתאזרח שלא התגורר בקנדה כבר יותר משלוש שנים.
הוא הפך לאזרח אוסטרלי בסוף 1958 וקיבל דרכון שאפשר לו לנסוע לעבודה ולירח הדבש שלו.
הארי סיידלר נישא לפנלופה אוואט, בתו של קלייב אוואט ב־15 בדצמבר 1958; לזוג נולדו שני ילדים.
סיידלר אהב לצלם ארכיטקטורה ברחבי העולם וחלקם של הצילומים מתועדים בספר הצילום שלו "המסע הגדול", "The Grand Tour".
הוא גם נהנה לעשות סקי.
פנלופה סיידלר, אדריכלית בזכות עצמה, רכשה את התואר הראשון באדריכלות מאוניברסיטת סידני והצטרפה למשרד סיידלר ושות' (Seidler and Associates) בשנת 1964 כאדריכלית ומנהלת פיננסית.
היא תכננה יחד עם בעלה את בית הארי ופנלופה סיידלר בקילארה (פרבר של סידני) שזכה בפרס ה- נ.ס.ו וילקינסון בשנת 1967.
ב־24 באפריל 2005, סיידלר לקה בשבץ מוחי ממנו לא התאושש לעולם, ונפטר מאלח דם בסידני ב־9 במרץ 2006 בגיל 82.
סיידלר טען שהמונח "סגנון בינלאומי" הוא הגדרה בלתי נכונה ולכן התנגד לכך שהמונח ישמש לתיאור האדריכלות המודרנית או העיצובים הארכיטקטוניים שלו, שכן שניהם השתנו עם הזמן ככל שהתפתחו השימוש החברתי וטכנולוגיות הבניין.
סיידלר התעקש כי מודרניזם אינו סגנון אלא מהלך תמידי.
הוא נהג להסביר כי בארכיטקטורה המודרנית של לה קורבוזיה משנות העשרים של המאה העשרים מוקמו עמודים במרחק של 6 מטרים זה מזה, ואילו באמצע שנות השמונים טכנולוגיית הבטון הדרוך אפשרה מפתחים של 34 מטר ללא עמודים, והתוצאה הייתה ביטוי ויזואלי שונה ופתיחות באדריכלות.
בעבודותיו של סיידלר בא לידי בטוי שילוב של השפעות מארבעה מאסטרים גדולים ומודרניים שתחתם למד או איתם עבד: ולטר גרופיוס, מרסל ברויאר, יוזף אלברס ואוסקר נימאייר.
סיידלר שמר על קשרים עם ארבעת המנטורים שלו גם לאחר שהגיע לאוסטרליה.
סיידלר סייע לכך שוולטר גרופיוס נאם בוועידת מכון האדריכלות האוסטרלי המלכותי (RAIA) בסידני בשנת 1954. סיידלר שיתף פעולה עם מרסל ברויאר בתכנון שגרירות אוסטרליה בפריז (מכיוון שלמרסל ברויאר היה משרד בפריז) וסיידלר היה האדריכל שניהל את הפרויקט של מרסל ברויאר עבור מפעל טורין בפנרית' שבדרום סידני, בשנות השבעים.
סיידלר הזמין את יצירות האמנות של יוזף אלברס למרכז ההשקעות של חברת MLC באמצע שנות השבעים.
הוא גם שמר על קשר הדוק עם אוסקר נימאייר באמצעות מכתבים וביקורים בריו דה ז'ניירו.
תורתו של ולטר גרופיוס לפיה המודרניזם אינו סגנון אלא מתודולוגיה המשתנית בהתאם לאזורים וסוגי האקלים השונים.
השפיעה מאוד על סיידלר, שאף אימץ אותה.
תכנוניו של סיידלר ביטאו מתודולוגיית עיצוב מודרניסטית, שנחשבה למיזוג של שלושה אלמנטים: שימוש חברתי, שיטות בנייה יעילות ואסתטיקה חזותית.
מאחר ששלושת האלמנטים הללו היו בשינוי מתמיד, סיידלר התעקש תמיד כי אין לו 'סגנון' קבוע, וכך - ככל שחל שינוי בטכנולוגיית הבניין ובשימושים החברתיים, הביטוי החזותי של עיצוביו המשיך והתפתח באופן מתמיד לאורך 57 שנות יצירתו באוסטרליה.
בטכנולוגיית הבניין של אז, שטווח המפתחים שאפשרה היה מוגבל מאוד.
(אבל 'בנין אופק') התאפשר כתולדה מטכנולוגיה כמו בטון דרוך שהיא ...
זה גם נותן לך חופש צורני גדול יותר.
בימינו אנו יכולים לייצר מפתחים עצומים ולעשות זאת לא רק (על ידי) הכנסת רשת פלדה או משהו אחר לבטון אלא על ידי הכנסת תיל פלדה עם יכולת מתיחה גבוהה, דבר המקל על יצירת מפתחים גדולים ושינוי צורת הבניין ושהיה קשה מאוד להשיגו בדרך אחרת."
בעוד שמבקרים מסוימים מתייגים את השימוש של סיידלר בבטון חשוף ובלתי צבוע בשנות ה-60 וה-70 כ"ברוטליסט" (הלקוח מהבטוי הצרפתי 'בטון ברוט'), סיידלר סירב לקבל את המינוח משום שהיה ביקורתי כלפי הברוטליסטים הבריטים שאת עבודתם כינה "חיקויים פתטיים של לה קורבוזיה".
המבנים המונוליטיים הכבדים של 'הברוטליסטים' היו ההפך מהאסתטיקה החזותית של סיידלר של שקיפות וקלילות ויכולת להביט דרך האדריכלות, דרך החללים ודרך מרחבים אדריכליים מגוונים.
בשנות ה-60 וה-70 עבד סיידלר עם האדריכל ומהנדס הקונסטרוקציה האיטלקי פייר לואיג'י נרווי בתכנון מגדלי המשרדים של כיכר אוסטרליה ושל מרכז MLC, בסידני, בניין אדמונד ברטון (לשעבר נקרא משרדי קבוצת סחר) בקנברה, ושגרירות אוסטרליה בפריז בשנות השבעים.
אותן קורות "טי" (T) מעוצבות של נרווי שימשו את סיידלר בבניין משרדי סיידלר שלו עצמו במילסונס פוינט (סידני) שהושלם בשנת 1973. מאוחר יותר עבד סיידלר עם יורשו של נרווי, מריו דזידרי, על פרויקט מרכז ריברסייד בבריסביין.
סיידלר למד מוולטר גרופיוס (כאחד משלושת האלמנטים הנדרשים לאדריכלות טובה) לתכנן מערכות יעילות לבניית מבנים.
בשונה מתכנון בתים פרטיים, הדבר כלל "הקלה על תהליכי הבנייה על ידי מערכת המאפשרת חזרתיות של האלמנטים".
זו הסיבה שהאדריכל, היסטוריון ומבקר האדריכלות קנת פרמפטון, כינה את העיצובים של סיידלר שאינם בתים פרטיים - "אדריכלות איזוסטטית".
(יציבה ומאוזנת) בשנות השבעים והשמונים השתמש סיידלר בגאומטריה של רביע המחבר את הקו הישר לקו המעוקל, דבר שאפשר פרישת קורות מבניות זהות בגודלן על פני רדיוס הרביע.
ניתן לראות זאת בתכנון של סיידלר בשגרירות אוסטרליה בפריז ובמרכז התרבות והתיאטרון קארלייקה באוסטרליה.
סיידלר ראה הקבלה בין ארכיטקטורה מודרנית טובה לבין הגאומטריה המבנית הבסיסית של אדריכלות הבארוק, ובמיוחד כפי שבא הדבר לידי בטוי בעיצובים של האדריכל האיטלקי פרנצ'סקו בורומיני (שתוארו על ידי ההיסטוריון ומבקר האדריכלות זיגפריד גידיון בספרו "חלל, זמן ואדריכלות אותו" קרא סיידלר כסטודנט לאדריכלות).
העיצובים של סיידלר משנת 1969 ואילך הציגו לעיתים קרובות רבעי מעגלים ועקומות מהופכות זו לזו (למשל קירות גינה תומכים של בית התערוכות פטיט וסביט, ווסטלי, 1969, ובית הדירות באקפולקו 1969–1970).
החל משנות ה-80 של המאה ה-20 שילב סיידלר בתוכניותיו קימורים מצועצעים (למשל בית האנס, מועדון הונג קונג) וכמה מבקרים כינו זאת כראשית התקופה "הבארוקית" של סיידלר.
הגישה החזותית של סיידלר לסידור מרחבי דו-ממדי ותלת־ממדי הייתה עקבית לאורך כל הקריירה שלו ושיקפה את מה שלמד סיידלר מהמורה שלו לאסתטיקה חזותית, יוזף אלברס.
סיידלר הצהיר שהוא למד יותר על עיצוב מיוזף אלברס מאשר בכל בית ספר לאדריכלות.
אלברס הצהיר כי עיצובים עם מרכז כובד חזותי גבוה היו דינמיים יותר מאשר עיצובים המעוגנים בקרקע - וזו הסיבה שסיידלר השתמש (בעיצובים שאינם בניני מגדלים) ב"לוחות תומכה המרחפות באוויר ונראות כאילו הן מתכחשות לעובדה שמסה היא משהו מוצק וכבד".
סיידלר נהג לטעון כי "מבחינה אסתטית אנו רוצים לאבד את הגשמיות".
בעקבות אלברס, התנער סיידלר גם מסימטריות מסורתיות או עיצובים מודרניים דמויי רשת סטאטית (ושעל כן משעממת), ובמקום זאת "קיזז" אלמנטים מנוגדים ליצירת "הבהוב" ו"מתח חזותי" שיהיו דינמיים יותר ויזואלית וכך גם יעניינו את העין.
כפי שניתן לראות בתבנית החלון של מגדל הבלוז פוינט של סיידלר (1958–1962) והתלת ממדיות בסידור הסינקופי של המרפסת במגדל הוריזון (1995–1998).
סיידלר הגדיר את עקרון העיצוב החזותי-מרחבי של האדריכלות המודרנית כ"פירוק המוצקות הקונבנציונלית" והחיבור המרחבי בין הנופים.
הוא אמר כי המהות החזותית של האדריכלות המודרנית היא "לא המוצקות המגושמת של האדריכלות המסורתית בה הכל נבנה לארבעה קירות סביב חדר וחללים מוגדרים וסופיים.
אלא תחת זאת, העיניים שלנו מחפשות שקיפות, קלילות ...
ואת היכולת להביט דרך הדברים".
הוא סיפר על עבודתו הראשונה, בית רוז סיידלר.
בהתייחסו שוב לתוכנית בית רוז סיידלר, הוא אמר ש"(ישנן) תוכניות של אינטראקציה בין קירות מוצקים וקירות זכוכית - מוצקים וחללים הולכים זה אחר זה ויוצרים זרמי חלל ביניהם".
התחושה המרתקת של הדבר שמעבר אליו שבפועל נשלל ממך, מפתה את האדם לנסות לחקור את הפנים."
בשנת 1991 הודה סיידלר כי ביתו הראשון (בית רוז סיידלר) שנבנה מעץ, אף על פי שמגיני השמש פונים צפונה "הוא פגיע מדי לשינויי טמפרטורה.
לא הערכתי במלואה את עוצמת השמש האוסטרלית".
שיתוף פעולה עם אמנים חזותיים
סיידלר שיתף פעולה באופן נרחב ונלהב עם אמנים חזותיים ביצירת הבניינים שלו.
בעוד שבין האמנים ששיתפו עמו פעולה נמצאות דמויות מפורסמות או ראויות לציון כמו אלכסנדר קלדר, פרנק סטלה, לין אוצון, נורמן קרלברג, צ'ארלס או.
פרי (השניים האחרונים היו לימים סטודנטים של יוזף אלברס), הלן פרנקנטלר, סול לוויט ורבים אחרים, ללא ספק החשוב ביותר מביניהם היה המנטור שלו יוזף אלברס.
סיידלר כלל יצירות של אלברס - אולי האדם היחיד שהכי השפיע על פילוסופיית העיצוב שלו - במספר פרויקטים ובמיוחד במרכז MLC עם 'מחווה' לכיכר (שנרכש לאחר מכן על ידי קרן אלברס, והעיצוב האחרון שהוזמן על ידי אלברס 'היאבקות' בצד המזרחי של כיכר MLC).
סיידלר גם אפשר בשנת 1966 את קיומה של תצוגת שטיחי קיר של לה קורבוזיה וויקטור וסרלי בלובי הקרקע של מגדל כיכר אוסטרליה - אשר הוחלפו בסוף שנת 2003 בציור קיר סול לוויט.
1948–1950: בית רוז סיידלר, ווהרונגה (פרסומים קודמים מציינים את שם הפרבר טורמורה) (סידני)
1949–1954 בית ג'וליאן רוז, ווהרונגה - פרסומים מוקדמים מכנים אותו - בית רוז, טוראמורה (סידני)
1951–1953: בית מרקוס סיידלר, ווהרונגה (פרסומים מוקדמים מציינים את שם הפרבר טורמורה) (סידני)
1950: בית מלר, קסטלקראג (סידני)
1952–1954: בית ההוטר, טוראמורה (סידני) - מאז השתנה מאוד כך שכמעט ולא נותר דבר מעיצובו של סיידלר.
1952–1954: בית איגלו, המכונה גם בית ויליאמסון, מוסמן (סידני)
1954: בית בואדן, דיקין (קנברה)
1957: בית הזכוכית, צ'טסווד (סידני)
1959: מועדון באולינג קנברה דרום, גריפית' (קנברה) - (נהרס)
1960: גני איתקה, מפרץ אליזבת (סידני)
1961: בית התצוגה של גרימסון ורוז, פנאנט הילס (סידני) - (נהרס)
1958–1961: מגדל בלוז פוינט, מקמהונס פוינט (סידני)
1961: בית העץ, פנרית' (סידני) - רובו נהרס ושונה מאוד
1963: בית מולר, נמל האקינג (סידני)
1963–1965: דירות מפרץ רוטשסטרס (לימים נקראו "אקווריוס", מפרץ רוטשסטרס (סידני))
1964–1967: דירות ועד הדיור של NSW, מלוני סנט איסטלייקס (סידני)
1965–1968: מגורי קבוצת קמפבל, קנברה - (נצבע מחדש מאז לסירוגין בשחור לבן)
1966–1967: בית הארי ופנלופה סיידלר, קילארה (סידני)
1969–1970: דירות בתים משותפים, אקפולקו, מקסיקו
1970–1974: בניין אדמונד ברטון (לשעבר "משרדי קבוצות סחר"), קנברה
1973–1994: משרדים ודירות של הארי סיידלר, מילסונס פוינט (סידני)
1978–1980: מרכז קראליקה (לשעבר "מרכז התרבות רינגווד") (עבר שינויים רבים שאינם של סיידלר), רינגווד (מלבורן)
1978–1982: 72 דירות, ברואד ביץ' (חוף הזהב) - (מכונה כיום Broadbeach Waters)
1979–1982: דיור הילסייד, כפר אוגוסטה, כוראלבין, קווינסלנד.
1980–1984: בניין המועדונים בהונג קונג, מרכז הונג קונג
1982–1984: עיר מונאש (לשעבר "מרכז אזרחי ווברלי"), גלן וברלי (מלבורן)
1982–1984: בית העירייה לייקוויו (לשעבר 'בתי קבוצת יארלומלה') יארלומלה (קנברה)
1985: סדנת הסניף של גן האי, גן האי (סידני)
1987: מלון הילטון, רחוב אליזבת', בריסביין
1990: גלריית האמנות של מונאש (עם תוספות שאינן של סיידלר), וילארס היל (מלבורן החיצונית)
1990–1998: דירות אופק (נקראו במקור דירות ABC), דארלינגהרסט (סידני)
1993–1998: ווהנפארק נוי דונאו, וינה, אוסטריה
1995–0000: פרויקט מגדל גרולו, מלבורן (מעולם לא נבנה)
1996–1998: משרדי רחוב אליזבת', סארי הילס (סידני) - בשימוש מועצת אוסטרליה
1996–1999: בית ברמן (שפורסם במקור בשם "בית בדרום הרמות", משנת 2010 משווק על ידי בעלים חדשים כמקום לינה בשם "בית סיידלר") ג'ואדג'ה, ניו דרום ויילס
1996–2002:הוכהאוס ניאו דונאו, וינה, אוסטריה
2001–2007: המרכז הימי של איאן ת'ורפ (לשעבר "המרכז הימי של אולטימו"), אולטימו, סידני
2004–2009: גלים על המילטון, בתי פרברים, אי המילטון, קווינסלנד.
2004-2009: בניין אליאנס פרנסס, סידני - (העיצוב המסחרי והציבורי האחרון שלו)
1966: מלגת כבוד מטעם המכון האמריקאי לאדריכלות (AIA)
1968: ציון לשבח פאן-פסיפי מטעם המכון האמריקאי לאדריכלים (AIA)
1976: מדליית זהב של המכון האוסטרלי המלכותי לאדריכלים (RAIA)
1984: חבר באקדמיה לארכיטקטורה, פריז
1984: חבר כבוד באגודת האמנים הגרפיים של אוסטריה (Künstlerhaus)
1987: עמית מסדר אוסטרליה (AC) (דרגת הכבוד הגבוהה ביותר באוסטרליה)
1990: מדליה זהב של העיר וינה
1992: קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE)
1996: מדליית זהב מטעם המכון המלכותי לאדריכלים בריטים (RIBA)
1996: העיטור האוסטרי למדע ואמנות
2002: תג זהב לאות כבוד מטעם העיר וינה
2004: אות כבוד לגורדי שחקים בינלאומיים של העיר פרנקפורט בשל "דירות קוב" בסידני
"בתים, פנים, פרויקטים" (1954) פרסומים כללים קשורים, סידני.
הודפס מחדש בשנת Horwitz, Sydney 1959 (אזל מהדפוס)
"מעצר: יומניו של הארי סיידלר מאי 1940 - אוקטובר 1941", אלן ואונווין, סידני 1986; אונווין היימן 1987, , בשיתוף פעולה עם ג'ניס ווילטון, ג'ודית ווינטניץ (אזל מהדפוס)
"הסיור הגדול, טיול בעולם בעין אדריכל", Taschen 2004, (אנגלית, 704 עמודים).
ריינר בנהאם (מבוא): "הארי סיידלר 1955/63: בנייני בתים ופרויקטים" (1963) הורוביץ, סידני; פריל, פריז; שונא, שטוטגרט (טקסט אנגלי, צרפתי וגרמני) (אזל מהדפוס)
פיטר בלייק: "אדריכלות לעולם החדש: יצירתו של הארי סיידלר", סידני 1973,
פיטר בלייק: "הארי סיידלר - שגרירות אוסטרליה פריז." "שגריר ד'אוסטרלי, פריז", סידני 1979,
פיליפ דרו: "שני מגדלים." "הארי סיידלר, כיכר אוסטרליה", MLC-Center, 1980,
קנת פרמפטון: "הארי סיידלר, ריברסייד סנטר", הורביץ גרהאם, סידני / קארל קראמר, שטוטגרט, 1988,
קנת פרמפטון, פיליפ דרו: "הארי סיידלר: ארבעה עשורים של אדריכלות", התמזה והדסון, 1992, (לא נדפס)
דניס שארפ (הקדמה): "הארי סיידלר: עבודות נבחרות ועכשוויות", "אדריכל המאסטר", סדרה III, הוצאת תמונות 1997, (לא נדפס)
אליס שפיגלמן : "חייו של הארי סיידלר", ברנדל ושלזינגר 2001,
וולפגנג "פסטר" : "הארי סיידלר, וואהנפארק נוי דונאו וינה", פרסטיל 2002,
(סרט) "מוזיקה קפואה: בית רוז סיידלר ופועלו של הארי סיידלר" (2004) (22 דקות) - הוקרן מוקרן ברצף בבית רוז סיידלר במהלך שעות הפתיחה.
בעולם הקוסמים של הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג, קיימים יצורי פלא רבים ושונים.
הקורא פוגש באחדים מהם עוד בספרי "הארי פוטר" הראשונים, ובהמשך, מתוודעים הקוראים למקצוע בחירה בהוגוורטס המכונה "טיפול בחיות פלא", אותו גיבורי הסדרה, הארי, רון והרמיוני, לומדים במהלך שנות לימודיהם בהוגוורטס המתוארות בספרים.
לאור הפופולריות לה זכו יצורי הפלא לאורך הזמן, הוציאה רולינג ספר בשם "חיות הפלא והיכן למצוא אותן", תחת שם העט "ניוט סלמנדרה", המתיימר להיות אחד מספרי הלימוד בהוגוורטס, כאשר "ניוט סלמנדרה", ה"מחבר" של ספר זה, הוא דמות בדיונית של מאגי-זואולוג (חוקר יצורי פלא) שהומצאה במיוחד עבור הספר.
ספר זה מפרט בפרוטרוט את מגוון יצורי הפלא הקיימים, לכאורה, בעולמנו, וחלק נכבד מהם מככב במדיות השונות הקשורות לזיכיון "עולם הקוסמים".
הרשימה בערך זה נלקחה, ברובה, מהספר, אם כי ישנם יצורי פלא שאינם מופיעים בספר אך מופיעים במקומות רבים במדיות רבות בזיכיון.
רוב יצורי הפלא המופיעים בעולם הקוסמים מבוססים על יצורים מהמיתולוגיה היוונית, כולל הדרקון ועוף-החול המופיעים בתרבויות רבות, ואחדים מהם ממיתולוגיות אחרות כגון המצרית, הסלאבית או הנורדית.
על פי הספר, משרד הקסמים בבריטניה נוהג לבצע חלוקה של היצורים כ"ישויות" (Beings), שכוללת את היצורים החיים התבוניים כולל האדם, "אינויות" (Non-beings), שכוללת רוחות רפאים, סוהרסנים ושאר אל-מתים, ו"חיות".
את ה"חיות" נהוג לסמן על פי מידת מסוכנותם, או היכולת לאלף אותם.
ישנם יצורי פלא שהוצאו אל מחוץ לחוק בבריטניה ואסור על קוסמים לגדלם.
עבור היצורים המופיעים בערך משמש הדירוג הבא:
XXXXX - יצורים בלתי ניתנים לביות, או קטלניים במיוחד.
XXXX - יצור מסוכן, הדורש טיפול מיומן של קוסם מוסמך שהוכשר לכך.
XXX - יצור שניתן לביית, אך דורש טיפול סבלני מידי קוסם מיומן.
XX - יצור הניתן לביות בידי כל קוסם.
רשימת יצורי הפלא בעולם הקוסמים
יצורים דמויי גמדים החיים במחילות, בשדות קרב, או בכל מקום שבו התרחשה שפיכות דמים.
בלילות חשוכים הם מהווים סכנה גדולה למוגלגים, אותם הם מנסים להרוג במכות אלה.
עכביש האקרומנטולה הוא עכביש ענק ארסי ובעל יכולת דיבור שגובהו עד חמישה מטרים.
הרעגוג, מנהיג האקרומנטולות ביער האסור אשר נמצא ליד הוגוורטס, הובא לאנגליה על ידי מטייל ונמסר לטיפולו של רובאוס האגריד.
הרעגוג הואשם בגרימת מותה של מירטל המייללת, ועקב כך סולק האגריד מהלימודים.
בשנתו השנייה של הארי מספר לו הרעגוג על תולדותיו, והארי מגלה שהאגריד לא פתח את חדר הסודות, ושמירטל המייללת היא הילדה שנרצחה לפני חמישים שנה.
מהרעגוג צמחה מושבת אקרומנטולות גדולה.
באמצע הספר השישי הוא מת כתוצאה ממחלה לא ידועה.
ארס אקרומנטולה הוא חומר יקר מאוד, המשמש להכנת שיקויים.
דירוג משרד הקסמים: מוגדר כ"אינות" (Non-being)
בוגארט הוא יצור המשנה את צורתו לפחד הגדול ביותר של מי שנמצא מולו.
הדרך היחידה להביס בוגארט היא באמצעות צחוק.
הלחש "רידיקולוס" הופך את מראהו של הבוגארט למשעשע ומגוחך, כפי שעל המטיל לדמיין אותו, ובכך מחוסל.
בסיליסק הוא נחש ענקי באורך מספר מטרים.
הוא נחשב למפלצת מסוכנת ביותר, ומי שמביט ישירות בעיניו מת מיד.
לעומת זאת, מי שמביט בעיניו באופן עקיף (לדוגמה: בהשתקפות) מתאבן.
הבסיליסק הומת על ידי הארי פוטר בסוף הספר השני.
המרפא היחיד להתאבנות מבסיליסק הוא שיקוי המבוסס על צמח הדודא.
הדבר היחיד שיכול לרפא נשיכת בסילסק הוא דמעת עוף חול.
דירוג משרד הקסמים: מוגדר כ"ישות" (Being)
גובלין הוא יצור דמוי-אדם נמוך עם כוחות קסם טבעיים חזקים.
הגובלינים ידועים בחוכמתם ובחיבתם לזהב ולאבני חן, והם המנהלים של בנק הקוסמים הלונדוני גרינגוטס.
מערכת היחסים בין הגובלינים לקוסמים הייתה מתוחה במשך מאות שנים, כולל מספר מלחמות גובלינים שבהן התרחשו מספר אירועים אלימים.
במלחמה השנייה נגד וולדמורט הם נשארו נייטרליים, אך אחדים מתוכם נקטו בפעולות כנגד המשטר של וולדמורט.
במקרים אחדים פיתחו הגובלינים יחסי ידידות עם קוסמים, כגון ביל ויזלי, אחיו של רון, אשר עבד בגרינגוטס במשך מספר שנים.
החוק אוסר על גובלינים להחזיק ברשותם שרביט, ויחד עם גמדוני הבית הם נחשבים לאזרחים מסוג ב' בעולם הקוסמים.
גמדון בית משרת את אדוניו במשך כל ימי חייו ומכבד אותם מאוד, עד כדי ענישה עצמית על מחשבה רעה עליו.
הגמדון נאמן מאוד לבעליו, יעשה הכל למענם ולעולם לא יגלה את סודותיו של הבעלים.
גמדון טיפוסי לובש בגדים בלויים ויכול להשתחרר מעבדותו רק אם בעליו נותן לו בגד כלשהו.
גמדוני בית נפוצים בעיקר במשפחות טהורות דם ומשרתים אותן דורות רבים.
לגמדוני הבית כוחות קסם חזקים, אך הם משתמשים בהם רק בפקודת בעליהם.
דובי הוזכר לראשונה בספר השני, כשהגיע לחדרו של הארי על מנת למנוע ממנו להגיע להוגוורטס.
הארי מסרב, ובתגובה גורם דובי להפלת עוגה שהכינה פטוניה דרסלי, דודתו של הארי, ובכך גורם לדרסלים לגלות כי הארי לא רשאי לבצע קסמים מחוץ להוגוורטס ולנעול את הארי בחדרו.
הארי הצליח להימלט מכלאו, אך דובי לא ויתר על רצונו.
הוא מנע מהארי ומרון ויזלי לעלות על הרציף בקינגס קרוס, כישף מרביצן כדי שירדוף ויפצע את הארי במהלך משחק קווידיץ', ואף ביקר אותו במרפאת בית הספר בעת ששהה שם.
בסוף הספר התברר כי דובי ניסה למנוע מהארי להגיע להוגוורטס כיוון שידע כי אדונו, לוציוס מאלפוי, החליט להחדיר את יומנו של טום רידל לחפציה של ג'יני ויזלי, ובכך לגרום לפתיחת חדר הסודות ולהפללתו של אביה, ארתור ויזלי.
הארי ריחם על דובי לאורך כל הספר, ובסופו החליט לשחרר את דובי.
הוא הכניס גרב מלוכלך לתוך יומנו של רידל והושיט אותו למאלפוי, שבתגובה זרק את הגרב לכיוונו של דובי לאחר שהוציא את הגרב מהיומן.
כשלוציוס הבין את שעשה הוא ניסה לפגוע בהארי, אך נהדף על ידי דובי שהשתמש בכוחותיו הקסומים החזקים.
לאחר מכן הפך דובי לגמדון חופשי, ובניגוד לשאר בני מינו הוא החל לדרוש תנאים סוציאליים.
בספר הרביעי החל דובי לעבוד במטבחים של הוגוורטס, משום שאלבוס דמבלדור היה היחיד שהיה מוכן להעסיק אותו אף על פי שדרש שכר.
תפקידו היה קטן יחסית, ולפני המשימה השנייה בטורניר הקוסמים המשולש הוא נתן להארי אצות זימיזים שייסעו לו לעבור את המשימה בהצלחה.
לדובי יש תפקיד קטן בספר החמישי, בו הוא מראה להארי את חדר הנחיצות ששימש למפגשי צבא דמבלדור.
במהלך הספר השביעי הוא חילץ את הארי וחבריו מבית משפחת מאלפוי, אך במהלך הבריחה נרצח על ידי בלטריקס לסטריינג' באמצעות סכין שנזרקה לכיוונו בזמן התעתקותם אל בקתת הצדפים (ביתם של פלר דלאקור וביל ויזלי).
הוא נקבר בחצר בקתת הצדפים.
הוא מתואר כגמדון נחמד ואדיב, ששמח בחלקו ואהב את הארי וחבריו.
דובי מופיע לכל אורך הסדרה.
וינקי היא גמדונת בית המשתייכת למשפחת קראוץ'.
היא הופיעה בעצמה רק בספר הרביעי, והוזכרה בספרים הבאים.
בתחילת הספר, על אף פחד הגבהים שלה, היא שמרה לבעליה מקום ביציע המכובדים באצטדיון שבו נערך גמר אליפות העולם בקווידיץ' (מאוחר יותר התברר כי היא השגיחה על ברטי קראוץ' הבן שהוסתר מתחת לגלימת היעלמות).
קראוץ' הבן הצליח לכייס את שרביטו של הארי פוטר, הטיל את לחש האות האפל, ובכך גרם לפיטוריה של וינקי.
היא קיבלה זאת באופן קשה, ולאחר שהחלה לעבוד בהוגוורטס סבלה מהתמכרות למשקה המשכר (עבור גמדוני בית) בירצפת.
רולינג אמרה בעבר כי חל שיפור קטן במצבה הנפשי של וינקי, אך אמרה גם כי היא מעולם לא התאוששה מההלם שנגרם לה כתוצאה מפיטוריה מבית קראוץ'.
קריצ'ר הוא גמדון בית השייך למשפחת בלק.
בדומה לבעליו הוא חש תיעוב כלפי קוסמים שאינם טהורי דם (קוסמים אשר נולדו לשני הורים קוסמים), והיה נאמן מאוד לאמו של סיריוס בלק.
בספר החמישי נאמר כי שאיפת חייו היא שלאחר מותו יערפו את ראשו ויתלו אותו לצד אוסף ראשי הגמדונים שבבית משפחת בלק בכיכר גרימולד מספר 12, לונדון.
אף על פי שתיעב את סיריוס, שלא הלך בדרכי הוריו, הוא נאלץ לציית לו.
הוא זכה ליחס מזלזל מצד האנשים שהתגוררו באופן זמני או קבוע בבית משפחת בלק בשל ההערות הגזעניות שהיה ממלמל כשחשב שלא שומעים אותו.
היחידה שהתייחסה אליו בכבוד הייתה הרמיוני גריינג'ר, שהאמינה בשוויון זכויות לגמדונים ואף הקימה את ארגון אלרג"ה (האגודה למען רווחת גמדוני הבית), אף על פי שכינה אותה בוצדמית (כינוי גנאי לקוסם בן לשני מוגלגים (אנשים שאינם קוסמים)).
קריצ'ר היה מודע למערכת היחסים הקרובה בין סיריוס לבין הארי וכיוון שלא נאסר עליו לדבר על כך הוא העביר את המידע לאוכלת המוות בלטריקס לסטריינג', שהייתה הקרובה היחידה של סיריוס שחש כלפיה הערכה.
לאחר שהארי ראה חיזיון שבו וולדמורט מענה את סיריוס במשרד הקסמים הוא יצר קשר עם בית משפחת בלק, אך קריצ'ר בגד באדוניו ושיקר להארי שסיריוס לא נמצא ובכך הוביל בסופו של דבר למותו של סיריוס.
בתחילת הספר השישי עבר קריצ'ר לחזקתו של הארי שירש את כל רכושו של סיריוס.
הארי ציווה על קריצ'ר לא ליצור קשר בכל צורה שהיא עם אוכלי המוות, וקריצ'ר נאלץ לציית.
הוא גם שלח אותו לעבוד בהוגוורטס ביחד עם גמדוני הבית הקבועים של בית הספר.
בהמשך הספר הורה לו הארי לעקוב אחרי דראקו מאלפוי יחד עם דובי, אך קריצ'ר הביע את חוסר שביעות רצונו ותיאר באורח מופלג את הערצתו למשפחת מאלפוי טהורת הדם.
בספר השביעי והאחרון התברר כי וולדמורט ניצל את קריצ'ר על מנת לבחון את ההגנות סביב התליון של סלזאר סלית'רין, אותו הפך להורקרוקס.
לאחר שסיים את הבדיקה נטש את קריצ'ר במערה עם החיז"לים, אך קריצ'ר ניצל כיוון שאדונו רגולוס בלק (אוכל מוות ואחיו הקטן של סיריוס) זימן אותו בחזרה והוא היה מחויב לבצע את הפקודה.
לאחר מכן הוא קיבל מהארי את התליון שהיה שייך לרגולוס, ובשל כך חל מהפך ביחס שלו להארי, לרון ואף להרמיוני.
בסוף הספר הוא הוביל את מתקפת גמדוני הבית בחלק השני של הקרב על הוגוורטס מול אוכלי המוות.
הוקי היא גמדונת בית זקנה המוזכרת בספר השישי כמי ששירתה אישה זקנה בשם חפציבה סמית'.
הופעתה היחידה היא בזיכרון שהארי ראה בהגיגית של אלבוס דמבלדור, ובו היא נראית משרתת את גבירתה בזמן שוולדמורט מבקר בביתה.
לאחר שסיימו לצפות בזיכרון סיפר דמבלדור להארי על כך שהוקי הרעילה את גבירתה בטעות מספר ימים לאחר המפגש בו צפו, אך טען כי יש סבירות גבוהה שוולדמורט השתיל במוחה זיכרון כוזב במטרה להסתיר את הרצח שביצע על מנת לגנוב את אוצרותיה של משפחת סמית'.
דרקון הוא יצור הפלא המפורסם והגדול ביותר.
נקבת הדרקון תוקפנית יותר בדרך כלל, אך גם הזכרים מסוכנים מאוד.
משרדי הקסמים ברחבי העולם הקימו שמורות מיוחדות לדרקונים, שם הם מטופלים על ידי קוסמים מיומנים (מאלפי דרקונים).
לדרקונים יש סגולות קסם רבות, ונימי הלב שלהם משמשים כליבה עבור שרביטים.
בספרים הם משמשים למגוון מטרות, בין השאר במשימה הראשונה בטורניר הקוסמים המשולש ולאבטחה.
מתגורר בהרים גבוהים בארץ מולדתו, שם קיימת שמורה עבורו.
הוא נחשב לאכזרי פחות מבין הדרקונים ולרוב מעדיף לטרוף כבשים ולהימנע ממגע עם בני אדם אלא אם כן הם מתגרים בו.
צבע עורו ירוק, ביציו מנוקדות בירוק וחום.
הוא פולט סילוני אש דקיקים ויש לו שאגה מיוחדת, מוזיקלית למדי, שקל לזהות אותה מבין קולות הדרקונים.
בהקדמה לספרו כותב ניוט סלמנדרה על מקרה שאירע בשנת 1932 בבריטניה ושזכה לשם פרשת אילפרקום על שם העיירה בה הוא ארע.
באותו זמן נחת דרקון וולשי ירוק בהפתעה בחוף מלא מוגלגים רוחצים.
נכחה במקום גם משפחת קוסמים והיא ביצעה שם את "סדרת קסמי הזיכרון הגדולה ביותר שבוצעה במאה הנוכחית" כדבריו, ובכך מנעה אסון כבד.
דרקונית וולשית ירוקה נפוצה הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
דמוי לטאה, שחור, עיניו צהובות, קרניים ודוקרנים על שריונו בצבע נחושתי.
נשיפת האש שלו מגיעה עד 14 וחצי מטרים.
צבע הביצים אפור, וקליפתן נוקשה.
כאשר הדרקונים הקטנים בוקעים מהביצה, הם שוברים אותה בעזרת הדוקרנים שעל זנבם.
נקבת זנבקרן הונגרי הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
משקלו מגיע עד לשישה טון, מה שמקשה עליו בתעופה.
אף על פי כן, כוחו הברוטלי הופך אותו לזן מסוכן וקטלני, וידוע על מקרים בהם דרקון שכזה מחץ תחתיו בית שלם.
צבע קשקשיו אפור, עיניו אדומות והוא מצויד בטפרים אכזריים וארוכים.
בשנת 1799 חטף כרס ברזל אוקריאני סירת מפרש מהים השחור, שהייתה ריקה.
מאז הוא נמצא תחת השגחה מתמדת של רשויות הקסם בארצו.
דרקון מזן זה הוא אותו הדרקון ששימש לשמירה במרתפי גרינגוטס, עד ששוחרר בספר השביעי בידי הארי וחבריו כאשר התפרצו לכספת של בלטריקס לסטריינג' שבבנק.
לדרקון זה, המבוסס על הדרקון הסיני, מראה מרהיב ביופיו.
צבע עורו אדום וקשקשיו חלקים.
פניו מוקפים זיזים בצבע זהב.
משקלו בין שניים לארבעה טון.
כאשר הוא כועס הוא פולט להבות בצורת פטרייה, ומכאן שמו.
מכדרר האש תוקפני כלפי בני אדם ויצורים זרים, אך לעומת זאת, בניגוד למיני דרקון אחרים הוא ידידותי יותר כלפי בני עמו, ונרשמו מקרים בהם חלק דרקון כזה את נחלתו עם דרקון נוסף או יותר.
ניזון מיונקים, בפרט מחזירים ומבני-אדם.
נקבת מכדרר אש סיני הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
זן נדיר במיוחד של דרקונים, כנראה בשל העובדה שהוא תוקפני מאוד גם כלפי בני מינו.
גדול, שחור ומצויד בזיזים שחורים לאורך גבו, הנורווגי הנקוד נחשב למסוכן ואכזרי ביותר.
הוא לא מהסס לתקוף מינים שונים של יונקי יבשה ואף יונקים ימיים.
בשנת 1802 נרשמה עדות ראייה של נורווגי נקוד הנושא לוויתן צעיר מן הים.
ביציו שחורות, וצאצאיו לומדים לירוק אש בגיל צעיר מאוד יחסית לזנים אחרים- גיל חודש עד שלושה חודשים.
ביצת נורווגי נקוד הוברחה לבריטניה באופן לא חוקי במהלך אירועי הספר הראשון, שם הגיעה לידיו של האגריד שניסה לגדל אותו.
לאחר שהאגריד העביר את הדרקון הצעיר לידי צ'ארלי וויזלי, חוקר הדרקונים, התגלה כי מדובר בנקבת נורווגי נקוד.
הקטן מבין הדרקונים- אורכו כחמישה מטרים בלבד- אך לעומת זאת המהיר שבהם.
צבע קשקשיו נחושת, בעל קרניים קצרות ומצויד בניבים ארסיים במיוחד.
לרוב ניזון מבקר, אך בסוף המאה התשע עשרה החל לצרוך בשר אדם והתרבה במהירות, עד שלקונפדרציית הקוסמים הבינלאומית לא נותרה ברירה אלא לשלוח צוות מדבירים לפרו, כדי להקטין את מספרם של ניבי-הצפע.
הדרקון השני הנפוץ בבריטניה, והמסוכן מבניהם.
אורכו מגיע עד עשרה מטרים.
קשקשיו מחוספסים ועיניו בצבע סגול בוהק.
לאורך גבו דוקרנים חדים ובקצה זנבו דוקרן מחודד כחץ.
כל דרקון מזן זה תופס שטח של עד 160 קמ"ר.
הוא ניזון מצבאים, כלבים ובקר.
שבט מקפאסטי המתגורר בסקוטלנד קיבל על עצמו את ההשגחה על זן זה.
דרקון ניו זילנדי המהגר לעיתים לאוסטרליה, כאשר יש מחסור בשטח בארצו.
לעומת רוב הדרקונים, מעדיף עין הלשם להתגורר בעמקים ולא בהרים.
קשקשי שריונו זוהרים כפנינים ועיניו חסרות אישון ומרובות צבעים, דבר שהעניק לו את שמו וזיכה אותו בתואר "היפה הגזעי הדרקונים".
גודלו בינוני, משקלו עד שלושה טון.
הוא פולט להבה אדומה ומרשימה.
דבר נוסף המייחד אותו מהזנים האחרים הוא שאינו תוקפני במיוחד, ולרוב אינו תוקף שלא למטרות צייד.
הוא ניזון לרוב מכבשים, אך מסוגל לאכול גם יונקים גדולים יותר.
בשנות השבעים נטרפו עשרות קנגורואים באוסטרליה על ידי עין לשם שהגיע לשם לאחר שסולק ממולדתו על ידי נקבת דרקון.
לדרקון זה קשקשים בירוק כהה וקרניים ארוכות בצבע זהב המשמשות אותו לשיפוד הטרף שלו לפני שהוא אוכל אותו.
בית הגידול שלהם בשמורה ברומניה משמש כמעבדת-מחקר עבור חוקרי דרקונים מכל העולם, ומתגוררים שם עוד מינים רבים של דרקונים.
קרניו מכילות אבקה המשמשת מרכיב חשוב בשיקויים רבים, ולכן שמשו מטרה לציידים, מה שהוביל לירידה חדה במספרו.
כיום הוא נמצא במרכז תוכנית הרבעה, שנועדה להגדיל את מספר הפריטים החיים, וקרניו הוגדרו כפריטים בלתי סחירים מדרגה ב'.
צ'ארלי ויזלי, אחיו של רון ויזלי, משתתף בין היתר במחקר הנ"ל ברומניה.
הוא רושף להבה כחולה היכולה להפוך קורות עץ לאפר תוך שניות.
לשוודי קצר החוטם לא נרשמו מקרים רבים של הריגת אדם, אך ייתכן כי זה בשל נטייתו להתיישב בשממות בלתי מיושבות, הרחק מקרבת אנשים.
עורו מבוקש מאוד לייצור כפפות וציוד מגן.
נקבת שוודי קצר חוטם הייתה אחד מן הדרקונים איתם נדרשו מתחרי טורניר הקוסמים המשולש להתמודד בספר הרביעי בסדרה.
היפוגריף הוא הכלאה בין סוס לגריפון בעל כנפיים רחבות.
חלק גופו האחורי נראה כחלקו האחורי של סוס, בעוד החלק הקדמי נראה כמו חלקו הקדמי של ציפור דורסת.
ההיפוגריף גאוותן מאוד, ותוקף כל מי שמעליב אותו.
בכל התקרבות אל היפוגריף יש להפגין כלפיו כבוד באמצעות קידה ושמירה על קשר-עין.
ויליה על שם "וילה" מהמיתולוגיה הסלאבית היא יצור דמוי אישה יפהפייה הגורמת למביטים בה לאובססיה ולאובדן יכולת שיפוט.
ויליה כועסת מסוגלת להפוך ליצור מכוער דמוי ציפור, המסוגל לזרוק כדורי אש.
פלר דלאקור, המופיעה לראשונה בספר הרביעי, היא רבע ויליה.
חד-קרן הוא יצור דמוי סוס עם קרן יחידה.
לחד-קרן יש סגולות קסם חזקות, ושערות הזנב שלו משמשות כליבות בשרביטים.
חדי-קרן לא נוהגים להתקרב לבני אדם, אך לעיתים הם כן מתקרבים למכשפות.
החד-קרן נחשב ליצור כה טהור עד כדי כך שעל ידי רציחתו ושתיית דמו מוענקים לרוצח חיי נצח, ועם כך גם קללה נצחית.
צבעם של חדי-קרן צעירים הוא זהוב, ושל בוגרים לבן.
יצור זה זכה לדירוג גבוה בעיקר בשל ערכו.
דירוג משרד הקסמים: לא קיים.
חיז"ל הוא גופה שהונפשה על ידי קוסם אפל על מנת לעשות את רצונו.
וולדמורט הקים לעצמו צבא שלם של חיז"לים, הנחשבים ליצורים רצחניים שלא חסים על קורבנם.
מקור שמם בעברית נובע משבירת הצירוף הכבול של חייזר והלחם בסיסים של חי ושל ז"ל (זכרונו לברכה).
טרול הוא יצור בגובה של עד ארבעה מטרים הידוע בכוחו הרב ובטיפשותו.
טרולים נוטים להתנהגות אלימה ולא-יציבה, והם אוכלי בשר.
הטרולים נחלקים לטרולי יערות, טרולי הרים וטרולי נהרות.
המסוכנים והאלימים שבהם הם טרולי ההרים, ואחד כזה הוחדר להוגוורטס במהלך אירועי הספר הראשון והובס שם על ידי הארי ורון.
נום הוא גמד המזיק לגינות ביתיות הדומה בצורתו לתפוח אדמה עם רגליים קשיחות וקרניות.
גובהו הוא עד 30 סנטימטרים.
ניתן להרחיקו באמצעות סחרורו באוויר וזריקתו מעבר לגדר.
סוהרסן הוא יצור אפל המוצץ שמחה ואושר מסביבתו הקרובה.
לסוהרסנים יש חור במקום שבו נמצא הפה של אדם רגיל, ובאמצעותו הם תופסים את קורבנם ושואבים את נשמתו.
הם מתוארים גם כיצורים מעוותים ובעלי גוף רקוב, המכוסה בגלימה שחורה.
הסוהרסן עיוור ונע באמצעות יכולתו לחוש רגשות.
בכל פעם שהסוהרסנים מתקרבים האוויר מתקרר ומקורות אור נכבים.
עד הספר החמישי הסוהרסנים שומרים על אזקבאן, אך בתחילת הספר הם נוטשים את משמרתם ומצטרפים לכוחותיו של וולדמורט.
הדרך היחידה להרחיק סוהרסן היא באמצעות קסם הפטרונוס.
מוגלגים אינם יכולים לראות אותם אך הם מרגישים בנוכחותם.
היצור הוכלא באופן מחתרתי על ידי רובאוס האגריד.
סקרוט פוץ תחת הוא הכלאה לא חוקית ומסוכנת בין מנטיקור לסרטן אש (יצור הדומה לצב ים בעל שריון מצופה אבני חן רבות המסוגל לירות להבות מחלקו האחורי) שיצר רובאוס האגריד.
גודלו בתחילת חייו הוא 15 סנטימטרים, גופו רירי המפיץ מפיצים ריח חזק של דגים רקובים והוא עיוור לחלוטין.
הם דומים לעקרבים ענקיים עם עוקצים מסתלסלים על גבם.
השריון שלהם דוחה את רוב הלחשים, והם משתמשים בפיצוצים שלהם כדי להשתלח באויב.
המקום הפגיע היחיד שלהם הוא בטנם חסרת-השריון.
עוף חול הוא עוף דמוי ברבור בצבע שני, בעל זנב וטפרים זהובים.
לעוף החול ישנן סגולות קסם רבות ובהן דמעות עם יכולת ריפוי גבוהה, אריכות ימים באמצעות התחדשות בכל תקופה קצובה (על פי חלק מהגרסאות עופות חול אינם מתים אף פעם), ויכולת להיעלם ולהופיע מחדש.
עוף החול היחיד המופיע בסדרה הוא פוקס, והוא שייך לאלבוס דמבלדור.
נוצותיו של פוקס שימשו להכנת ליבות השרביטים של הארי פוטר ולורד וולדמורט.
בדומה לחדי-הקרן, יצור זה מדורג בדירוג גבוה על סמך ערכו הרב.
ענק הוא יצור אדיר ממדים שגובהו עשוי להגיע עד לשמונה וחצי מטרים וידוע בזכות כוחו הפיזי העצום.
כל שבט ענקים מונהג על ידי מנהיג המכונה בתואר "גרוג", והדרך היחידה להחליפו היא באמצעות הריגת הגרוג הנוכחי.
בספר השישי מצטרפים הענקים לוולדמורט, למעט גרעפ (אחיו החורג של האגריד).
רובאוס האגריד הוא חצי ענק (אימו היא הענקית).
קנטאור הוא יצור שפלג גופו העליון הוא של אדם, אך פלג גופו התחתון דומה לזה של סוס.
הקנטאורים חכמים וגאים מאוד, והם רואים בסיוע לקוסמים אקט של חוסר כבוד עצמי.
הקנטאורים מצטיינים בריפוי קסום, גילוי עתידות, קשתות ואסטרונומיה.
אף על פי שהקנטאורים הם יצורים תבוניים, הם סירבו לקבל מעמד של "ישות" ממשרד הקסמים, ובחרו להיות מסווגים כ"חיות" כדי שבני-האדם לא יתערבו במנהגיהם.
ת'סטראל הוא סוג של סוס מכונף הניתן לצפייה רק על ידי אנשים שהיו עדים למוות והיו מודעים למשמעותו.
הפגעסוסים מסוגלים לעוף במהירות, והם בעלי חוש התמצאות טוב והם נמשכים לדם.
הפגעסוסים מתוארים כיצורים בעלי כנפיים שחורות שצורתם כשל כנפי דרקון, גוף גרום, ועיניים לבנות וחסרות אישונים.
בגלל הקשר שלהם למוות, יש אנשים הרואים בהם סימן למזל רע.
בית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות מחזיק ברשותו עדר של פגעסוסים אשר תפקידו למשוך את הכרכרות המובילות תלמידים מרציף הרכבת הסמוך להוגוורטס אל בית-הספר בתחילת שנת הלימודים, וכן משמשים עבור דמבלדור אמצעי תחבורה לטווחים ארוכים.
העדר מאולף ומתוחזק על ידי רובאוס האגריד, שבספר החמישי מציג אותם לראשונה לתלמידי שכבתו של הארי פוטר במסגרת שיעור בטיפול בחיות פלא.
מבין התלמידים שנכחו בשיעור, רק לונה (שהייתה עדה למותה של אימה), הארי (שהיה עד להירצחו של סדריק דיגורי), נוויל (שהיה עד למותו של אחד מסביו), ותיאודור נוט מסלית'רין יכלו לראות אותם.
הארי סטיוארט ניו היה פוליטיקאי ועיתונאי אמריקאי, שכיהן כיושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית, כסנאטור מטעם אינדיאנה וכמנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
הארי סטיוארט ניו נולד באינדיאנפוליס לג'ון ניו ולרעייתו מליסה (לבית בילר) ניו.
אביו היה הגזבר של ארצות הברית ודודו, ג'פטה ניו, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
הארי ניו למד באוניברסיטת בטלר שבאינדיאנפוליס ולאחר מכן החל לעבוד בעיתון "אינדיאנפוליס ג'ורנל" , שם הוא היה כתב, עורך, אחד הפעלים והמוציא לאור.