tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אמנים רבים אחרים של רגאטון וטראפ לטיני תרמו לפופולריות של הז'אנר, בהם באד באני, שיצר מספר שירים שהגיעו לצמרת מצעד השירים הלטיניים של הבילבורד, וכן שיתופי פעולה עם אמנים אמריקאים פופולריים, כדוגמת ניקי מינאז', טראוויס סקוט וקארדי בי.
באמצעות שיתופי הפעולה עם אמנים אחרים, היה בין אמני הטראפ הלטיני הראשונים שאי פעם הושמעו ברדיו האמריקאי.
הופעתו ברדיו הביאה להכרה בטראפ הלטיני בארצות הברית.
אלבום הבכורה שלו, X 100pre, יצא לאור בדצמבר 2018 וזכה בפרס גראמי הלטיני לאלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותר.
בשנת 2020 אלבומו של הראפר הפוארטו ריקני באד באני, YHLQMDLG, הפך לאלבום בשפה הספרדית שהופיע במקום הגבוה ביותר במצעד הבילבורד 200, תוך שהופיע במקום השני.
האלבום El Último Tour Del Mundo של באד באני, שיצא בנובמבר 2020, הוא האלבום הראשון שמכיל בתוכו את סוגת הטראפ הלטיני שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. נוסף על כך, הוא האלבום הראשון שכולו בשפה הספרדית שהגיע להישג זה.
חוסר יכולתו של הטראפ הלטיני להתנגן בתחנות הרדיו נבע בעיקר מגסות מילות השירים.
השיר "Cuatro Babys" של הזמר הקולומביאני מאלומה זכה למחלוקת רבה בעקבות מילותיו, המרמזות בצורה ישירה על אלימות נגד נשים.
באתר Change.org פורסמה דרישה להסיר את השיר מפלטפורמות המוזיקה הדיגיטליות.
למרות המחלוקת, השיר זכה לפופולריות רבה ואף זכה למעמד של פלטינה ×12 שהעניק לו איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, על מכירת 720,000 עותקים לטיניים.
בנובמבר 2017, פרסם אליאס לייט מרולינג סטון מאמר העוסק בטראפ הלטיני, באומרו כי צלילו של הטראפ הלטיני "חם מידי לרדיו האמריקאי".
בשנה האחרונה הטראפ הלטיני נתן קפיצה משמעותית קדימה, אל לב המיינסטרים".
בספטמבר 2018, הראפר הפוארטו ריקני אנואל AA הוציא שיר דיס המכוון כלפי הראפר קוסקוללה.
השיר ספג ביקורת רחבה עקב שפתו הגסה והמילים הפוגניות כלפי חולי איידס.
עקב המחלוקת נגד השיר, בוטלה הופעתו של אנואל AA בחוסה מיגל אגרלו קולוסיאום על ידי צוות ההפקה שלו.
בהמשך, פרסם אנואל AA התנצלות על השיר.
טראפין היהלום (שם מדעי: Malaclemys terrapin) הוא מין של צב ממשפחת הצבים הביצתיים והוא המין היחיד בסוגו.
הוא חי בטבע רק לאורך ביצות, מנגרובים, נהרות רדודים וגם במים מליחים לאורך דרום ומזרח ארצות הברית וגם בברמודה.
הוא בעל הטווחים הגדולים ביותר של צבי מים אמריקאים, החל מקייפ קוד בצפון עד לפלורידה קיז בדרום.
הטראפין קיבל את שמו מהשפות האלגונקוויות - שפות אמרינדיאניות וכונה "torope" - כינוי לצבי מים החיים גם במים מתוקים וגם במים מליחים.
קיימים מעט מינים כאלה ומין זה הוא הבולט שביניהם.
עם זאת חדירת המושג לאנגלית הבריטית, בה אין מיני צבים כאלה, משמש גם למיני צבים אחרים כמו צבגון אדום-אוזן החי רק בבריכות מים מתוקים.
השם "יהלום" מתייחס לתצורות שעל שריונו המזכירות צורת יהלום.
צב זה מגיע לאורך של 13 סנטימטרים בזכרים, בעוד הנקבות גדולות יותר ומגיעות לאורך של 19 סנטימטרים והנקבה הגדולה ביותר שנמדדה הגיעה לאורך 23 סנטימטרים.
הזכרים שוקלים בממוצע עד 300 גרם והנקבות עד 500 גרם, אם כי הנקבה הגדולה ביותר שקלה 1 קילוגרם.
לצבים שריון משוטח ועבה בצבע בהיר עם עיטורים חומים-בהירים עד אפורים וסביבם טבעות דמויות יהלום כמעט לבנות.
צבע הגוף משתנה מחום לאפור, צהוב ועד לבן.
לאורך כל הגוף עד הראש ישנן נקודות שחורות מזהות.
הצבים בעלי כפות רחבות המשמשות לשחייה ובעלי צוואר ארוך, ראש קטן ולסתות נוקשות לבנות.
צבים אלה, בניגוד לרוב בני משפחתם, עמידים למי מלח ועורם ושריונם בלתי חדירים למלח.
עם זאת הם תלויים במים מתוקים לשתייה והם קולטים אותם בשתיית גשמים או אף בעזרת שתיית השכבות העליונות ביותר של המים המליחים, המכילים פחות מלח.
כמו רוב הצבים, הם נאלצים לעלות לחופים, לרוב באדמות בוץ או בדיונות חול, שבהן הם מטילים את ביציהם, 5 עד 10 ביצים בממוצע.
הצבים בעלי לסתות חזקות והם ניזונים בעיקר מצדפות, חלזונות ימיים שונים, סרטנים ודגים קטנים בנוסף לכמה מיני עשבים מימיים כמו Spartina.
ידועים 7 תת-מינים של צב זה:
מועדון השחייה טראסה (בקטלאנית: Club Natació Terrassa) הוא מועדון ספורט קטלוני שנוסד בשנת 1932 כמועדון כדורמים ושחייה תחרותית.
עם השנים נפתחו במועדון מחלקות ספורט נוספות, כגון אתלטיקה, כדורסל, הוקי שדה, החלקה אמנותית על הקרח, פרונטניס, כדורגל, טניס כדורגל, ג'ודו, קראטה, טיפוס הרים, פאדל, טריאתלון, ולנסיה פילוטה ועוד.
מועדון כדורמים הגברים זכה בגביע קטלוניה בכדורמים בעונת 2011/2012, וקבוצת הנשים בכדורמים החלה לשחק בקביעות בליגת העל בתחילת עונת 2010.
קבוצת השחייה של המועדון שלחה שלושה משתתפים למשחקי הקיץ האולימפיים לאורך השנים.
טראנס סיביריאן הוא סרט מותחן פשע אמריקאי משנת 2008 בכיכובם של בן קינגסלי, וודי הרלסון, אמילי מורטימר, אודות זוג אמריקאי שעולה על הרכבת הטרנס-סיבירית מבייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין למוסקבה, רוסיה, במסע של הונאה ורצח.
לצדם מככבים גם קייט מארה, אדוארדו נורייגה ותומאס קרצ'מן.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2008 והוקרן בארצות הברית בהפצה מוגבלת בקיץ אותה שנה.
הסרט זכה לביקורות חיוביות לרוב, על האווירה והתסריט.
זוג אמריקאים, רוי וג'סי, נוסעים ברכבת מבייג'ינג למוסקבה בשובם הביתה ממשימת מיסיון בסין.
רוי מתיידד עם חבריהם לתא, גבר ספרדי בשם קרלוס, וחברתו ילידת סיאטל, אבי.
ג'סי זהירה יותר מבעלה ואינה חולקת את החמימות הבלתי נשמרת שלו עם הזרים, אבל קרלוס מראה לג'סי את בובות המטריושקה שלו למזכרת.
כשרוי מחמיץ את הרכבת באירקוצק בזמן סיור, ג'סי נשארת לבד עם קרלוס ואבי.
כשהיא יורדת מהרכבת באוליאנובסק כדי לחכות לרוי, גם קרלוס ואבי יורדים, בטענה שג'סי תהיה לא בטוחה לבדה.
במסעדה, ג'סי רואה בובה כמעט זהה לזו של קרלוס.
אבי כועסת כשהיא מזכירה זאת והולכת לישון.
ג'סי מתחננת בפני קרלוס לא לערב את אבי בפעילותו.
למחרת בבוקר, קרלוס מגיע לחדר של ג'סי, אומר לה שהמקלחת שלו מקולקלת ומבקש להשתמש בחדרה.
ג'סי מקבלת זימון מהקבלה ומשאירה את קרלוס בחדרה.
בקבלה היא מקבלת שיחה המאשרת שרוי יצטרף אליה וקרלוס משכנע אותה לצאת לטיול במדבר, שם הם מוצאים כנסייה הרוסה.
ג'סי, צלמת חובבת, מתחילה לצלם.
כאשר קרלוס מתקרב, היא תחילה מסרבת, אך לאחר מכן הם מתחילים להתנשק.
ג'סי משנה את דעתה במהירות ומבקשת מקרלוס להפסיק אבל הוא ממשיך, נעשה תוקפני ורודף אחריה.
היא נהיית מבועתת ומכה אותו בעמוד גדר והורגת אותו.
ג'סי חוזרת לתחנה במצב של הלם, זמן קצר לאחר מכן מגיעה הרכבת של רוי והיא מצטרפת אליו מחדש.
רוי מניח שהברכה המרגשת שלה נובעת מהייסורים שלה על העיכוב שלו.
כשהרכבת מתרחקת, ג'סי מבחינה באבי דרך החלון, רצה לצד הרכבת מחפשת ללא תקווה אחר קרלוס.
איליה גרינקו, קצין השירות הפדרלי לשליטה בסמים שרוי התיידד איתו, הוא חברם החדש לתא.
ג'סי נדהמת לגלות את הבובות של קרלוס במזוודה שלה ומבינה שהוא החביא אותן כשהיה בחדרה.
גרינקו מלווה אותם לארוחת ערב ומדבר על עבודתו, ג'סי מבינה שקרלוס הבריח הרואין, ומאוחר יותר ללא הצלחה מנסה להיפטר מהבובות כשהאחרים ישנים.
היא נבהלת כאשר גרינקו חושד בה.
כשהיא חוזרת לבקתה כדי למצוא את רוי בוחן את הבובות, היא נשברת ומסבירה מהיכן הגיעו, אם כי מבלי לספר לרוי על מותו של קרלוס.
הם נותנים לגרינקו את הבובות, שנראה מרוצה שהם לא היו מעורבים.
למחרת בבוקר הם מתעוררים ומגלים שרוב הקרונות יצאו עם שאר הנוסעים; נשארו רק גרינקו ושותפו קולזק יושנקוב.
הם עוצרים את הרכבת באמצע שום מקום ולוקחים את ג'סי ורוי לבונקר צבאי נטוש, שם מענים את אבי.
מסתבר שגרינקו מקבל שוחד מברון סמים רוסי ומסביר שקרלוס גנב הרואין וכסף מברון הסמים שרוצה את שניהם.
גרינקו אומר לג'סי שאבי היא לא "הילדה הטובה" שג'סי חשבה: היא גייסה את קרלוס, הייתה אחראית למוות של אחר ומנסה לרמות את ברון הסמים.
ג'סי לא מאמינה לגרינקו כי קרלוס אמר לה שאבי חפה מפשע.
אבי עוברת מעונה בנוכחותם של ג'סי ורוי.
ג'סי ורוי בורחים וחוזרים לרכבת, שם הם מוצאים את בודק הכרטיסים, שעובד עבור גרינקו.
הם בורחים עם הרכבת שרויי, חובב רכבת, יודע להפעילה.
הרכבת מאטה וגרינקו וקולזק עולים שוב לרכבת.
כשהם חוקרים את ג'סי שוב על מקום הימצאו של קרלוס, מחזיקים אותה ואת רוי באיומי אקדח, ג'סי מודה שהיא הרגה את קרלוס.
קולזק לא מאמין לה, אבל באותו רגע הרכבת מתנגשת ברכבת שנושאת חיילים.
כשהצבא בדרך, גרינקו יורה בקולזק כדי לשמור על עצמו.
בני הזוג נעצרים, בזמן שגרינקו נמלט.
במוסקבה, פקידים אמריקאים מבקרים את ג'סי ורוי בכלאם.
באמצעות תמונה שצילמה ג'סי של גרינקו ומקורביו, הפקידים מאמינים שהם יכולים לסגור את פעולת הסמים.
הם חושפים את ההיסטוריה הפלילית של קרלוס ומאמינים שאבי פשוט התערבבה עם הקהל הלא נכון.
כשהיא חותמת על הצהרות, ג'סי לא מודה שהיא הרגה את קרלוס, למרות שרוי אולי שמע אותה מודה בכך.
בסיור במוסקבה, ג'סי מתעקשת לדבר עם אבי בבית החולים.
הסצנה האחרונה מראה את אבי מוצאת את גופתו של קרלוס, בעקבות הוראות שג'סי נתנה לה קודם לכן.
אבי לוקחת הון כסף גנוב מתוך הז'קט שלו.
טראפיק (באסטונית: Traffic) היא להקה אסטונית מטאלין.
טראפיק השתתפה שש פעמים בקדמים האסטונים לתחרות הזמר של האירוויזיון.
הפעם הראשונה אירעה בשנת 2008, דרך תחרות הקדם Eurolaul.
שירה לתחרות היה "It's Never Too Late" בהשתתפות לואיזה ורק.
יחד הם סיימו במקום השמיני.
שנה לאחר מכן, כשפורמט הקדם עבר ל-Eesti Laul, נמנתה טראפיק בין מצבת המשתתפים עם השיר "See päev".
הוא הגיע למקום השני, אחרי "Randajad" של אורבן סימפוני.
טראפיק שבה לתחרות בשנת 2012 עם השיר "NASA".
היא צלחה את שלב חצי הגמר, אולם דורגה במקום האחרון בשלב הגמר.
שירה עבור Eesti Laul 2014 היה "Für Elise", שהגיע למקום השלישי בערב הגמר.
לאחר התחרות הפך ללהיט באסטוניה, וצבר למעלה מ-3 מיליון צפיות ביוטיוב.
לאחר הפסקה ארוכה למדי נחשף כי טראפיק עתידה להשתתף ב-Eesti Laul 2020 עם השיר "Üks kord veel", שהגיע למקום החמישי בגמר.
הוא הפך ללהיט, והוכתר לאחד השירים המצליחים ביותר באסטוניה בשנת 2020. שירה לתחרות של 2022 היה "Kaua veel", שכשל להעפיל לחצי הגמר משלב רבע הגמר.
זו הייתה הפעם הראשונה בה הלהקה לא הופיעה בגמר.
בנובמבר 2023 הוכרזה כאחת המשתתפים בקדם של 2024, עם השיר "Wunderbar".
היא כשלבה בניסיון להעפיל לגמר.
פולק היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מיזורי בין השנים 1862-1857, וקודם לכן כמושל ה-12 של מיזורי למשך כחודש ימים בראשית 1857.
פולק נולד ב-29 במאי 1811 בברידג'וויל שבדלאוור.
כחבר המפלגה הדמוקרטית, נבחר לתפקיד מושל מיזורי ב-1856 וכיהן מ-5 בינואר 1857 עד 27 בפברואר אותה שנה, אז התפטר על מנת לכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית.
הנקוק לי ג'קסון החליף אותו כמושל עד לבחירתו של רוברט מרסלוס סטיוארט.
פולק הודח מהסנאט ב-10 בינואר 1862, בשל תמיכתו בקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
הוא מונה לקולונל במשמר מדינת מיזורי בפיקודו של גנרל הקונפדרציה סטרלינג פרייס, ולאחר מכן בשנים 1864 וב-1865, שירת כשופט בבתי המשפט הצבאיים של מחלקת מיסיסיפי.
לאחר המלחמה, עבד פולק כעורך דין בסנט לואיס שבמיזורי.
הוא נקבר שם בבית הקברות בלפונטיין לאחר מותו ב-16 באפריל 1876, בגיל 64.
טרבוזאורוס (שם מדעי: Tarbosaurus; משמעות שמו: "לטאה מדאיגה") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטירנוזאוריים, שחי במזרח אסיה בשלהי הקרטיקון, שלפני 70 מיליון שנה (בגיל המאסטריכט).
הוא השתייך למשפחת הטירנוזאוריים יחד עם הטירנוזאורוס רקס, הדספלטוזאורוס ואחרים.
המאובנים שלו התגלו באזור מונגוליה וסין.
הטרבוזאורוס סווג לראשונה ב-1955 בידי הפלאונטולוג הרוסי יבגני מליב.
בסוג זה נכלל מין אחד - טרבוזאורוס באטאר (Tarbosaurus bataar), אם כי מינים נוספים מהסוג הועברו לסוגים אחרים או התבטלו.
במראהו דינוזאור זה דמה לטרנוזאורוס ובעבר אף השתייך לסוג טירנוזאורוס וכן לסוג אליוראמוס.
הטרבוזאורוס היה טורף גדול מאוד.
הוא הגיע לאורך 10–12 מטרים ולמשקל עד 5 טונות והיה טורף-על באזורו.
הוא נמצא באזור מדבר גובי, אשר בשעתו הכיל מישור הצפה קבועים, בהם נמצאו מיני דינוזאורים רבים, ביניהם מינים של זאורופודים כמו הנמגטוזאוריים, אנקילוזאורים, מספר הדרוזאוריים כמו הזאורולופוס, הדיינוכירוס והתריזינוזאורוס ועוד.
כל אלה שימשו כנראה מזון לטורף הענק שהשתמש בנשיכתו העוצמתית כדי להכניע את טרפו.
הטרבוזאורוס ידוע בתרבות בעיקר בסרטים וסדרות טלוויזיה שונות, בהם הוא דומה לקרובו הטירנוזאורוס, כשבדומה לקרובו הוא מוצג לעיתים קרובות בצורה לא מעודכנת:
בסדרה נרדף בידי דינוזאורים של נייג'ל מארוון נראה טרבוזאורוס בסוף הפרק הראשון בו נייג'ל בורח מפרט אחד ובהמשך נראה פרט המנסה לטרוף תריזינוזאורוס אך מוכה ממנו ועוזב.
בסדרה כוכב פרהיסטורי טרבוזאורוסים מופיעים בפרק על המדבריות, בהם הם מושכים לטאות המנצלים אותם להרתעת טורפים קטנים.
בהמשך טרבוזאורוס נראה ליד בור מים סמוך לטרף אך מתמקד רק בשתייה.
טרבוזאורוס הוא גיבור הסרט הדרום-קוריאני "Speckles: The Tarbosaurus", בו פרט בשם "כתם" ובת זוגו "כחולת-עין" מאוימים בידי טירנוזאורוס גדול בשם "חד-עין" שלבסוף נטרף בידי טילוזאורוסים.
הזוג וצאצאם מופיעים גם בסרט ההמשך: "Dino King 3D: Journey to Fire Mountain", בו כתם הצעיר נחטף בידי חבורת דיינוניכוסים למען טורף מסתורי המכונה "החיה".
הוא מופיע גם בסרט נוסף בסדרה: "Tarbosaurus: The Mightiest Ever", בו נראים הטרבוזאורוסים באורח מציאותי יותר.
טרבוזאורוס מופיע בסרטי פארק היורה בסרט עולם היורה: נפילת הממלכה אך רק בדיורמה בה נראים 2 פרטים.
הוא מופיע גם בסדרה האינטראקטיבית של נטפליקס מחנה הקרטיקון: הרפתקה נסתרת בתור דמות מרכזית, הוא נראה גם במשחקי המחשב: עולם היורה: המשחק, פארק היורה 3: בניית פארק וJurassic World: Alive.
הטרבוזאורוס מופיע בסרט ה-IMAX דינוזאור בחיים!, כשהוא תוקף טרכיאה.
הטרבוזאורוס נראה בתוכנית האמת על דינוזאורים רצחניים בעודו מנסה לצוד פינקוזאורוס ובתוכנית "Animal Armageddon".
הוא מופיע במספר משחקי מחשב כמו: ללכת עם דינוזאורים, "Fossil Fighters" ו-"Prehistoric Kingdom".
גַּאיוּס וִיבִּיוּס טְרֶבּוֹנִיָאנוּס גַּאלוּס היה קיסר רומא בין השנים 251 לספירה עם הוסטיליאנוס, ולאחר מכן בשלטון משותף עם בנו, וולוסיאנוס, עד לשנת 253.
גאלוס נולד באיטליה, במשפחה בעלת רקע בסנאט.
היו לו שני ילדים בנישואיו עם אפיניה גמינה בבינייה: הקיסר לימים גיוס ויביוס וולוסיאנוס, וילדה בשם ויביה גלה.
גאלוס עסק בתפקידים צבאיים ומדיניים.
הוא היה קונסול ובשנת 250 מונה למושל הפרובינציה הרומית של מואסיה על ידי הקיסר הרומי דקיוס.
במואסיה, גאלוס היה דמות מפתח בהדיפת הפלישות התכופות של השבטים הגותים של הדנובה, והוא הפך להיות פופולרי בצבא.
ב-1 ביולי 251, דקיוס והקיסר השותף לו, בנו הרניוס אטרוסקוס, נהרגו בקרב אבריטוס בעת שניסו להעניש את השבטים הגותים על פלישתם.
בעת שנודע על כך לצבא, החיילים מינו את גאלוס לקיסר, אף על פי שבנו של דקיוס הוסטיליאנוס היה אמור לרשת את השלטון.
גאלוס הכריז על הוסטיליאנוס כשותף לו בתפקיד הקיסר כדי למנוע מלחמת אזרחים.
באותה שנה מת הוסטיליאנוס ממגפה שפרצה ברומא, וגאלוס מינה את בנו וולוסיאנוס כשותף לו בתפקיד הקיסר.
גאלוס, שהיה להוט להיות פופולרי בקרב אזרחיו, פעל בזריזות נגד המגפה וקבר את הקרבנות.
גאלוס הואשם שהוציא להורג נוצרים, אך אין לכך הוכחות למעט כליאתו של האפיפיור קורנליוס ב-252.
כמו אצל קודמיו, שלטונו של גאלוס לא התנהל בקלות.
גאלוס אשר התכונן לקרב נגד הצבא ואיימליאנוס, הכין מספר לגיונות וקרא לתגבורות לשוב לרומא מקצוות האימפריה.
למרות זאת, לגאלוס לא נותר סיכוי להיפגש עם איימליאנוס בקרב, לאחר שהוא נהרג על ידי צבאו שלו באוגוסט 253.
טרבור ואי הוא חלילן אנגלי מקצועי, מדריך לחליל ומחברם של ספרים אחדים על היבטים טכניים בנגינה בחליל.
ואי החל לנגן בחליל בגיל 14. בניגוד למצופה מחלילן מפורסם, הוא לא למד במכללה למוזיקה או בקונסרבטוריון וגם לא באוניברסיטה, אבל לימודיו אצל מרסל מואיז בתקופה מאוחרת יותר בחייו השפיעו יותר מכל גורם אחר בחייו על נגינתו, על כתיבתו ועל הוראת החליל שלו.
ואי ניגן כפרילאנס בתזמורת ובהרכבי מוזיקה קאמרית בלונדון במשך שנים רבות ויש לו כמה הקלטות סולו.
הוא היה פרופסור בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה שבלונדון במשך ארבע עשרה שנים וברויאל נורת'רן קולג' למוזיקה במנצ'סטר במשך עשרים ושתיים שנים.
בית הספר במנצ'סטר העניק לו תואר כבוד בשנת 1990.
מבין יצירותיו שיצאו לאור, הנודעים ביותר הם ספרי התרגילים לחליל בשישה כרכים, המתרכזים בטון, טכניקה, ארטיקולציה, אינטונציה וויברטו, נשימה וסולמות, ותרגילים למתקדמים.
כמו כן פרסם סדרה בשם "ספר למתחילים בחליל", "ספר תרגילי פיקולו" וכמה עיבודים לחליל ופסנתר.
הביוגרפיה של מרסל מואיז שכתב יצאה לאור בכמה שפות וכיום הוא עוסק במיזם שיתופי של אנציקלופדיה של החליל.
עוד הוא כותב בימים אלה ביוגרפיה קצרה של אלברט קופר, בונה חלילים.
ואי מלמד בסטודיו החליל שלו בקנט קורס שנתי למשתלמים בתנאי פנימייה, החל בשנת 1990. הקורס מיועד לבוגרים שהשלימו את לימודיהם.
הוא מסייר בעולם, מגיש כיתות אמן ומופיע בקונצרטים, יושב בחברי שופטים בתחרויות בינלאומיות ומנגן ברסיטלים.
טראש טוק (מאנגלית: Trash Talk; בעברית: "דיבור מלוכלך", מילולית: "דיבור זבל") הוא מונח המתאר עלבונות וגידופים שמטיחים ספורטאים זה בזה, במטרה להוציא מריכוז או לערער את ביטחונו של היריב.
טראש טוק יכול להתייחס ליכולותיו של השחקן היריב, תוך הבעת זלזול בהן, למשל לפני זריקות עונשין במשחק כדורסל, או להדר את כישוריו של השחקן הדובר, במיוחד לאחר ביצוע מהלך כלשהו על חשבונו של השחקן היריב.
טראש טוק יכול להתייחס גם לחילופי דברים בנושאים אישיים אודות השחקן היריב שאינם קשורים למהלך המשחק עצמו.
בהקשר זה, ידועה במיוחד תקרית הנגיחה במשחק הגמר של מונדיאל 2006, שבה בעקבות חילופי דברים בין שחקן נבחרת איטליה, מרקו מטראצי, לבין שחקן נבחרת צרפת, זינדין זידאן, נגח זידאן במטראצי והורחק מהמשחק.
אף שהטראש טוק, כשלעצמו, נתפס כלגיטימי, יש התבטאויות שעשויות להיחשב בוטות מדי.
שחקן מכבי תל אביב, גיא פניני, הוענש בחומרה לאחר מצלמות הטלוויזיה לכדו אותו מגדף בבוטות את שחקן הפועל תל אביב יונתן שולדבראנד במהלך משחק בין הקבוצות בשנת 2012. בארצות הברית התעוררה סערה לאחר ששחקן דטרויט פיסטונס צ'ארלי וילנואבה טען כי שחקנה של בוסטון סלטיקס קווין גארנט כינה אותו "חולה סרטן".
גארנט הכחיש את הטענות, ובהיעדר ראיות נוספות, לא ננקטו נגד כל צעד.
פרשן רשת ESPN כתב בהקשר זה כי "אנחנו מסוגלים להיות חברה טובה יותר ולהשאיר מילים כמו 'סרטן' מחוץ לשיח הספורטיבי...
קוראים לזה הגינות אנושית בסיסית.
אני לא נגד טראש טוק, זה תוצר לוואי של תחרותיות וכשזה נעשה כמו שצריך זה מאוד יצירתי, כל עוד יש גבולות.
אם כבר הליגה מענישה על כל הערה או תנועה לא במקום, היא יכולה לעשות זאת גם כשמזכירים סרטן או כל מחלה אחרת".
ישנם פסיכולוגים הסבורים כי הטראש טוק יוצר דווקא אפקט הפוך – השחקן המשתמש בו מתרכז בכך במקום במשחק עצמו, ובכך נפגעת יכולתו הוא.
טרבור אנתוני אריזה הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בעמדת הסמול פורוורד במשך 18 שנים.
אריזה נבחר על ידי ניו יורק ניקס במקום ה-43 בדראפט 2004. הוא היה רק בן 19 כאשר הופיע לראשונה במדי הניקס, מאחר שהיה רק עונה אחת בקולג'.
בעונת הרוקי שלו, שיחק אריזה ב-80 משחקים בהם קלע 5.9 נקודות והוריד 3 ריבאונדים בממוצע למשחק.
את עונתו השנייה ב-NBA הוא החל בניקס וב-22 בפברואר 2006 עבר לאורלנדו מג'יק, אך מיעט לשחק עד לסיום העונה.
בעונת הציג אריזה יכולת טובה כשקלע 8.9 נקודות והוריד 4.4 כדורים חוזרים בממוצע למשחק, אך בפלייאוף ממוצעיו הידרדרו ל-2.8 נקודות ו-2.3 ריבאונדים בממוצע למשחק.
גם בתחילת עונת מיעט לקבל דקות משחק ולכן עבר ב-20 בנובמבר 2007 ללוס אנג'לס לייקרס.
בעונתו הראשונה בלייקרס הציג יכולת פושרת של 6.5 נקודות ו-3.5 ריבאונדים בממוצע למשחק, אך בפלייאוף, על אף שקבוצתו הגיע לגמר ה-NBA, יכולתו שוב הידרדרה משמעותית ל-1.2 נקודות ו-1.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בעונת , הפך אריזה לשחקן משמעותי בלייקרס ושיחק בכל 82 משחקיה בעונה הסדירה ואף פתח בחמישייה ב-20 מהם.
הוא סיים את העונה עם 8.9 נקודות, 4.3 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.7 חטיפות בממוצע למשחק.
בפלייאוף הוא הפך לשחקן חמישייה קבוע כשפתח בכל 23 משחקיה של הלייקרס, רשם ממוצעים של 11.3 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק ועזר לה לזכות באליפות ה-NBA.
ב-3 ביולי 2009 חתם אריזה על חוזה לחמש שנים ביוסטון רוקטס תמורת 33 מיליון דולר.
ב-14 באפריל 2010 השיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה, כשרשם 26 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בהפסד קבוצתו לניו אורלינס הורנטס.
לפני עונת נשלח אריזה לניו אורלינס הורנטס, כחלק מטרייד בין ארבע קבוצות עם ניו ג'רזי נטס ואינדיאנה פייסרס.
בפלייאוף 2011 רשם שיאי קריירה בממוצע דקות (40.2), נקודות (15.5), ריבאונדים (6.5) ואסיסטים (3.3) למשחק, אך קבוצתו הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס בסיבוב הראשון, בתוצאה 2–4.
לקראת עונת הועבר בטרייד לוושינגטון ויזארדס, יחד עם אמקה אוקפור, בתמורה לרשארד לואיס ובחירת דראפט.
ב-12 בפברואר 2014 שבר שיא קריירה כשקלע 10 שלשות במשחק מול יוסטון רוקטס.
כחודש לאחר מכן, ב-1 במרץ, רשם שיא קריירה של 40 נקודות, כולל 8 שלשות, בניצחון קבוצתו על פילדלפיה 76'.
בפלייאוף 2014 ניצחה וושינגטון את שיקגו בולס בסיבוב הראשון (4-1), אך הודחה בשלב חצי גמר המזרח מול אינדיאנה פייסרס (4-2).
ב-15 ביולי 2014 חזר לרוקטס לאחר שנשלח אליה כחלק מטרייד משולש עם ניו אורלינס פליקנס.
בפלייאוף העפיל אריזה עם יוסטון לשלב גמר המערב, בו הפסידה לאלופה שבדרך, גולדן סטייט ווריורס, בתוצאה 1–4.
לקראת עונת חתם על חוזה לעונה אחת בפיניקס סאנס, עבור כ-15 מיליון דולר.
ב-17 בדצמבר 2018, לאחר 26 משחקים בלבד במדי הסאנס, נשלח אריזה בטרייד לוושינגטון ויזארדס בתמורה לקלי אוברה ואוסטין ריברס.
ביולי 2019 חתם אריזה על חוזה בסקרמנטו קינגס.
בינואר 2020, לאחר 32 משחקים בלבד עם הקינגס, הועבר יחד עם וניין גבריאל וקיילב סווניגן בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה לקנט בייזמור ואנתוני טוליבר.
אריזה החליט שלא להצטרף לקבוצתו לקראת חידוש עונת ב"בועה באורלנדו", על מנת לבלות עם בנו בתקופת המשמורת שלו.
בנובמבר 2020 נשלח בשלושה טריידים עוקבים – ליוסטון רוקטס, לדטרויט פיסטונס, ולבסוף לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
במרץ 2021 נשלח בטרייד למיאמי היט בתמורה לסנטר מאיירס לאונרד ובחירה בסיבוב השני בדראפט 2027.
באוגוסט 2021 חתם אריזה על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק בעבר בין השנים 2007–2009.
טרבור דונובן ניובאואר הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, שהתפרסם מתפקידו כג'רמי הורטון באופרת הסבון "ימי חיינו" ובזכות תפקידו כטדי מונטגומרי בסדרת הטלוויזיה "90210"
דונובן נולד בבישופ, קליפורניה שבארצות הברית וגדל בעיירה ממות' לייקס גם היא בקליפורניה.
בשנת 2007 לאחר מספר תפקידי משחק קטנים, קיבל דונובן את הדמות של ג'רמי הורטון, באופרת הסבון"ימי חיינו" ברשת NBC.
בשנת 2009 הוא הופיע גם בתפקיד משנה בסרט המדע הבדיוני "המחליפים", כמחליף של טום גרייר (ברוס ויליס).
ביוני 2009 לוהק דונובן לעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "90210" ברשת The CW, בתפקיד חוזר של טדי מונטגומרי, החל מהעונה השנייה, ששידוריה החלו ב-8 בספטמבר 2009. ב-20 במאי 2010 הודיעה רשת הטלוויזיה The CW כי דמותו תהפוך לדמות קבועה בעונה השלישית ועוד פורסם כי דמותו תצא מן הארון.
ביוני 2011 פורסם כי בעונה הרביעית מתוכנן דונובן להופיע בחמישה פרקים בלבד.
בשנת 2012 לוהק לסרטו של אוליבר סטון "בלי חוקים" לתפקיד של מאט.
במקור הוא נבחן לדמות אחרת שנמחקה מהעריכה, אך לאחר שסטון ראה את האודישן שלו, הוא כתב לו תפקיד במיוחד עבורו.
בשנת 2013, לאחר סיום הסדרה "90210", קיבל דונובן תפקיד חוזר בעונה השלישית של קומדיית המצבים "מליסה וג'ואי" ברשת ABC Family בדמותו של אוסטין.
בשנת 2017 התארח בפרק של סדרת המשטרה "NCIS" ברשת CBS בדמותו של תומאס באצ'נר, ובשנת 2018 התארח בפרק של הסדרה "לוציפר" ברשת FOX בדמותו של מקס אוונס.
בשנת 2022 הייתה המודח העשירי בעונה ה־31 של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
שנהסרטתפקידהערות2009המחליפיםהמחליף של טום גרייר2010טייקרסכפיל גוף של ג'ון ריהאווי2011Birds of a Featherטרבור2012בלי חוקיםמאט2018The Ghost Beyondג'ון בורוז2021Hot Waterג'אריד הרפרTBAWolf Houndאריק רות'פוסט-פרודקשןרייגןג'ון ר.
ברלטהבצילומיםRenovate My Heart בןפרה פרודקשן
טרבור צ'ארלס הורן הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי.
החל משנת 2011 הוא חבר במסדר האימפריה הבריטית.
הורן הוא גיטריסט ובסיסט, והיה חבר בלהקות: הבאגלז, יס ו-ארט אוף נויז .
בשנת 1979, בתקופה בה היה הזמר והמנהיג של הבאגלז, כתב הורן את הלהיט Video Killed the Radio Star.
הקליפ של השיר חנך את שידורי תחנת הטלוויזיה MTV ב-1981.
הורן הפיק אלבומים מצליחים רבים ועבד עם אמנים בריטיים ובינלאומיים כמו פרנקי הולך להוליווד, פט שופ בויז, פול מקרטני, שינייד או'קונור, מייק אולדפילד ורבים נוספים.
הוא אחד מבעליה של חברת התקליטים הבריטית ZTT.
בשנת 1990 זכה הורן בפרס גראמי עבור הפקת השיר Kiss from a Rose של הזמר סיל והוא נחשב לאחת הדמויות המרכזיות והמשפיעות בתעשיית המוזיקה הבריטית בשלושים השנים האחרונות.
הורן נולד ב-1949 בעיר סנדרלנד המצויה בצפון מזרח אנגליה.
הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בשנות השבעים כנגן בתוכנית הטלוויזיה הבריטית בואו לרקוד.
מאוחר יותר הוא התקבל כנגן ללהקת הליווי של זמרת הדיסקו טינה צ'ארלס ושם התוודע אל נגן הקלידים ג'פרי דאונס, התקופה בה התוודע אל סצנת הדיסקו השפיעה על פעילותו של הורן כמוזיקאי ומפיק.
בשנת 1978 הקימו הורן ודאונס את ההרכב The Buggles ואליהם הצטרפה לינדה אלן כזמרת מלווה ומתופפת, הורן היה הסולן והבסיסט ודאונס היה הקלידן.
היה זה הרכב גל חדש אשר הנפיק שני אלבומי אולפן: עידן הפלסטיק (1980) וAdventures in Modern Recording (1981).
הורן ודאונס כתבו את הטקסטים והלחנים של להיטי הלהקה והורן הפיק את שיריה ואלבומיה.
הורן סיגל לעצמו מראה חיצוני מוחצן ומשעשע אשר כלל משקפיים צבעוניים ענקיים, ובגדים צבעוניים במידות גדולות בהרבה ממדי גופו, הצד הוויזואלי של הלהקה הודגש מלבד הלבוש גם באמצעות הקליפים שהם הפיקו וגם באמצעות ההופעות החיות.
בין שני האלבומים אשר הלהקה הוציאה, הורן הצטרף אל להקת הרוק יס כסולן וגיטריסט ועם יס הוא הקליט ב-1980 את האלבום: דרמה.
במסגרתו הורן השתתף בעבודת ההפקה.
בראשית 1981 פרש הורן מלהקת יס, אולם עדיין נותר שותף להפקת שני אלבומים נוספים של הלהקה.
בין השנים 1983 ל-1985 היה הורן סולן ובסיסט בלהקת ארט אוף נויז .
החל מראשית דרכה חברי הלהקה לא חשפו את זהותם ונהגו להסוות את פניהם באמצעות חפצים ומסיכות.
היה זה הרכב גל חדש ניסיוני, והורן היה שותף לכתיבת השירים של ההרכב.
הוא פרש ב-1985 מארט אוף נויז בעקבות החלטת חברי ההרכב לחשוף את זהותם.
החל משנת 1982 הורן ורעייתו ג'יל סינקלייר הם הבעלים של הוצאה לאור של מוזיקה בשם: שירים מושלמים.
מדובר בחברה עצמאית, אשר נועדה לקדם להקות ומוזיקאים, ואשר היא מקושרת אל חברת התקליטים ZTT בדרך זו הורן קידם את להקתו ארט אופ נויז, את להקת פרופגנדה, מארק אלמונד, טינה טרנר ואמנים נוספים.
הורן היה שותף בהפקה המוזיקלית של סינגלים ואלבומים וגרסאות ארוכות של האמנים.
הוא זכה לפרס הבריטי של מפיק השנה בשנים 1982, 1985 וב-1992. ב־11 בנובמבר 2004 נערך באצטדיון ומבלי מופע חגיגי לציון 25 שנים לפעילותו של מפיק האלבומים טרבור הורן, המופע נערך בחסות The Prince's Trust והכנסותיו הוקדשו לצדקה.
במופע נטלו חלק האמנים אשר הורן טיפח כמפיק במשך השנים: פט שופ בויז, גרייס ג'ונס, ארט אופ נויז, להקת פרופגנדה, הופעת איחוד של פרנקי הולך להוליווד, (ללא הולי ג'ונסון) The Buggles, יס וסיל.
את המופע הפיק הורן, וגם את האלבום הכפול אשר תיעד את ההופעה והדי וי די של המופע.
החל מ-1980 נשוי הורן לג'יל סינקלר ולהם ארבעה ילדים.
רעייתו יהודיה וילדיו חונכו כיהודים.
על אף שאינו יהודי, הורן למד בבית הכנסת עם ילדיו.
בראיון בשנת 2019 טען הורן שהוא מאמין ביהדות יותר מכל דבר אחר.
טרארלגון היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה.
העיר שוכנת 160 ק"מ ממזרח לבירת המדינה מלבורן.
אוכלוסיית העיר מנתה 23,834 תושבים במפקד 2011. מקור שמה של העיר כנראה בשפתם של התושבים האבוריג'ינים של האזור ומשמעותו ככל הנראה "נהר הדגים הקטנים".
מתיישבים אירופאים הגיעו לאזור לראשונה בשנות הארבעים של המאה ה-19 ועד מהרה הוקמו על האדמה הפורייה של האזור חוות בקר לייצור חלב.
העיירה הוקמה בראשית שנות השישים וב-1861 נפתח במקום סניף דואר.
ב-1877 הושלמה סלילתה של מסילת הברזל שקישרה את טרארלגון למלבורן והדבר גרם לדחיפה כלכלית של העיירה.
עד לשנות השלושים של המאה ה-20 המשיכה כלכלתה של טרארלגון להתבסס על חקלאות וב-1936 נפתח ליד העיר מפעל לייצור נייר.
העיירה נכללה במסלול ביקורם של המלכה אליזבת השנייה ושל הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו במרץ 1954. ב-1964 הוכרזה טרארלגון כעיר.
הענף הכלכלי העיקרי של העיר הוא התעשייה.
בנוסף מתבצעת בקרבת העיר כריית פחם.
בעיר פועלת תחנת כוח גדולה המקושרת לרשת הארצית.
ענף נוסף הוא ענף היערנות שאליו קשור גם מפעל הנייר המקומי.
החקלאות המקומית מבוססת על גידול צמר ומוצרי חלב ועל גידול ירקות.
הר טְרֶבֶּוִויץ' (בבוסנית: Trebević) הוא הר בבוסניה והרצגובינה, השוכן בשטח הרשות המקומית סרייבו המזרחית וחולש על העיר סרייבו.
הר טרבוויץ' היה אחד מאתריה של אולימפיאדת החורף בסרייבו (1984).
על מורדות הר טרבוויץ' סמוך לקובאצ'יצ'י שוכן בית העלמין "הישן" של יהודי סרייבו שהוקם ב-1630. עוד שוכן במקום פארק ההנצחה וראצה ובו אנדרטאות לזכר 2,000 חללי הפרטיזנים היוגוסלבים שנהרגו בקרבות לשחרור יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה וכן 9,000 אזרחים ומהם כ-7,500 יהודים בני בוסניה שנרצחו על ידי הנאצים והאוסטאשה במחנות ההשמדה.
במהלך מלחמת בוסניה התחוללו במקום קרבות כבדים, הצבא הסרבי מיקש את שטח ההר ונגרמו נזקים כבדים לבית העלמין ופארק ההנצחה.
לאחר המלחמה ובסיוע ארגוני סיוע בין-לאומיים פונו המוקשים מההר.
טרבובליה (אוקראינית: Теребовля; יידיש: טרעבעוולע; פולנית: Trembowla) היא עיר באוקראינה במחוז טרנופול.
האזכור הראשון של העיר מתייחס לשנת 1097. בשלהי המאה ה-11 הפכה העיר למרכז של נסיכות טרבובליה.
באמצע המאה ה-13 נהייתה חלק מפולין, ב-1389 קיבלה זכויות מגדבורג.
בין השנים 1772–1918 הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, בין 1918–1919 הייתה חלק מהרפובליקה העממית של מערב אוקראינה, עד 1939 הייתה חלק מפולין.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר מן האוויר על ידי חיל האוויר הגרמני.
בתקופת הכיבוש הגרמני כאלף מתושבי העיר נלקחו לעבודות כפייה בגרמניה.
באוקטובר 1942 הוקם בעיר גטו, בו רוכזו כ-4,000 יהודים מהעיר ומסביבתה.
מנובמבר 1942 ועד יוני 1943 נרצחו כל יושבי הגטו שבעיר, במספר אקציות.
חלקם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ וחלקם נורו בבורות ירי.
העיר שוחררה מן הכיבוש הגרמני ב-23 במרץ 1944.
יהודים מוזכרים לראשונה בשנת 1539. בשנת 1565 ישבו בעיר 54 יהודים והחלו להתפתח ולגדול, אולם עם פרעות ת"ח ות"ט עזבו רבים את העיר.
בתחילת המאה ה-18 החלה בטרמבובלה להיווצר קהילה יהודית מאורגנת.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה רבים מתושבי העיר ברחו בהם גם יהודים.
בפולין העצמאית שבין שתי המלחמות מנו יהודי טרמבובלה כ-1500 איש שהיוו כ-21% מתושבי העיר.
הרב הידוע הראשון המוזכר בעיר הוא ר' יצחק מוכיח, בן אחיו של הקדוש מיכל מנעמירוב(מקדושי ת"ח).
הרב הרשמי הראשון היה ר' אהרון (שם אביו אינו ידוע), היה חתנו של ר' מענדעל מאפטא.
עד למלחמת העולם השנייה והשמדת הקהילה היהודית, שימשו בקודש טו' רבנים.
רב העיר האחרון היה הרב אליעזר לייטר (אחיו של הרב נתן נטע לייטר).
הוא נתמנה לתפקיד לאחר שרב העיר הקודם, הרב משה באב"ד נתמנה לאב בית דין בלבוב.
הרב היה בקיא בש"ס ובפוסקים, היה ידוע בכישרונו כנואם ונושא דרשות וניהל ביד רמה את בני קהילתו.
עם תחילת מלחמת העולם הראשונה נימלט לווינה שם פעל במסגרת "אגודת ישראל".
הוא נתמנה על ידי הממשלה האוסטרית למפקח על פליטים יהודיים.
לאחר המלחמה שב לעירו וחידש את פעילותו.
עם כיבוש טרמבובלה על ידי הרוסים בשנת ת"ש, הגיעו או גורשו יהודים רבים והרב סייע להם בעת צרתם.
כך היה גם תחת עול הכיבוש הנאצי.
בעת הגרושים להשמדה הוחבא הרב על ידי בני עירו, אך הוא ניספה מספר שבועות אחרי שטרמבובלה הוכרזה כיודנריין בעקבות הלשנה לגיסטפו.
משלח ידם של יהודי טרמבובלה
היהודים הראשונים בטרמבובלה היו סוחרים שסחרו על פי כתב זכויות מאת מלכי פולין.
במאה ה-19 בשל הגבלתם על ידי הממשל לעסוק בחקלאות או פקידות ממשלתית עסקו היהודים במקצועות שהותרו להם.
יהודי העיר עסקו במגוון מקצועות.
יהודים שעיסוקם בקודש- רבנים, חזנים,שוחטים ומלמדים.
אקדמאים- רופאים, עורכי דין,רוקחים, מורים ומנהלי חשבונות.
בעלי מלאכה- נגרים, ספרים, חייטים, תופרות, קצבים, עגלונים ועוד.
רבים מבעלי המקצועות שפעלו בעיר בתחילת מלחמת העולם השנייה מופיעים בשמותיהם בספר יזכור לקהילות טרמבובלה סטרוסוב יאנוב והסביבה.
מאורעות מלחמת העולם השנייה והשואה
בתאריך 17.9.1939 נכנסו יחידות הצבא האדום לטרמבובלה.
יהודים רבים נפגעו מבחינה כלכלית בשל מדיניות ההלאמות וכן בוטלו המפלגות היהודיות.
ב-22.6.1941 התעוררו תושבי העיר לקול מפציצים גרמניים.
בסוף יוני 1941 נסוגו הסובייטים מהעיר, ועימם יצאו מזרחה קבוצות של יהודים צעירים.
ב-5.7.1941 כבשו הגרמנים את טרמבובלה.
הגרמנים נכנסו לראשונה באופנועים כאשר הם הורגים יהודים אשר ניקרו בדרכם.
בטרמבובלה הוקם כח גרמני ויחידת שיטור אוקראינית.
יחידות אלו לקחו חלק פעיל בפעולות האנטי יהודיות.
אוקראינים החלו לרדוף אחרי יהודים ולכפות עליהם לעבוד בניקיון בתים, ובזזו בתי יהודיים.
ב-10 ביולי 1941 המשטרה האוקראינית עצרה כ-40 יהודים באמתלה לצורך עבודות כפייה, אולם הם נלקחו לקרקסטין שם הם עונו ולבסוף נרצחו.
מטבח זה ניצל אדם אחד בזכות שעון זהב שהציע לשומרים.
בין הפקודות הראשונות שניתנו, הייתה הפקודה שעל כל יהודי לשאת על זרועו הימנית סרט לבן עם מגן דוד רקום עליו והוטל עוצר שלא לצאת מפתח הבית עם רדת הלילה.
"יודנראט" שבראשו הועמד עו"ד סרט.
לצד היודנראט פעלה המשטרה היהודית שמנתה 12 איש.
על היודראט הוטל לערוך מיפקד של כל יהודי המקום בגילאי 14-60..
החל מרגע זה נותק הקשר בין ישוב יהודי למשנהו שכן על היהודים נאסר לצאת ולבוא ללא רשות.
גזירה נוספת שהגיעה מהגסטפו בטרנופול על היהודים מייד עם כיבוש העיר, שעליהם להביא לבית היודנראט כל חפצי ערך שברשותם, וכל מי שישאיר בביתו חפצי ערך-אחת דינו למות.
יהודי העיר שחויבו בעבודות כפייה, עבדו בסלילת כבישים, בעבודות חקלאיות מחוץ לעיר, ובמחצבה המקומית.
לעובדים במחצבה ניתנו אישורים שהגנו על בעליהן מפני חטיפות לעבודות כפייה אקראיות.
בסתיו 1941 החלו שילוחים של גברים יהודים מטרמבובלה למחנות עבודה בסביבה: בורקי-ווילקה, הלובוצ'ק-ויילקי וקאמיונקה-סטרומילובה.
תחילה הוטל על היונראט לספק מכסות אנשים לעבודה במחנות אולם משלא עלה בידם לספק זאת, החלו אנשי המשטרה הגרמנית והאוקראינית לחטוף אנשים למחנות אלו.
ביודנראט פעלה מחלקה מיוחדת אשר ניסתה לסייע לאסירי המחנות באמצעות חבילות מזון, בגדים ותרופות ואף נעשו ניסיונות להחליף חולים ולשחררם.
באביב 1942 נותק כליל הקשר עם אסירי מחנות אלו.
באותה תקופה נשלחו קבוצות של צעירות יהודיות לעבודות כפייה חקלאיות באחוזות בסביבה, בתחילה הן קיבלו מזון מסpק תמורת עבודתן הקשה אולם לאחר מכן המצב החל להחמיר ונעשה דומה למחנות עבודה אחרים, כאשר הן סבלו ממעשי התעללות של השוטרים האוקראינים.
בחורף 1941-1942 החלה מצוקת רעב קשה בטרמבובלה והיודנראט והסניף המקומי של ייס"ס ארגנו מטבח ציבורי וחילקו מאות מנות של מרק דל.
בחודש ספטמבר 1942 גורשו לטרמבובלה יהודים מבודזאנוב, יאנוב וסטרוסוב ויישובי הסביבה.
הגטו ניסגר ב-28.10.1942, בזמן זה מספר האנשים בגטו היה כ-4000. היציאה ממנו הותרה רק לקבוצות עבודות כפייה.
באחד מגיוסי עבודות הכפייה אילצו את היהודים לעקור מצבות מבית העלמין ולכתת אותן לחצץ עבור סלילת כביש, ואת אבני הצד לריצוף המדרכות.
גם אחרי השחרור ניתן היה למצוא מקומות רבים, אבני דרך ומדרכות מרוצפות באותיות עבריות בולטות.
בגטו טרמבובלה נערכו שלוש אקציות.
האקציה ההמונית הראשונה נערכה ב-5.11.1942, חלק מתושבי הגטו ניסו להתחבא ולא להגיע למקום הריכוז, אולם הגרמנים ועוזריהם האוקראינים סרקו כל בית וגילו וגילו רבים מן המסתתרים.
כמו כן נהרגו עשרות יהודים שניסו לפרוץ ולמצוא מקלט בצד "הארי".
בסיום האקציה נשלחו להשמדה כ-01400 יהודים.
מיד לאחר האקציה הגטו צומצם והמצוקה בו החריפה.
בחורף 1942-1943 פרצה מחלת הטיפוס, על מנת לבלמה, ארגן היודנראט 2 חדרי בידוד בהם 40 מיטות, אולם המגפה המשיכה להתפשט.
היודנראט הסתירו את ממדי המגפה מן הגרמנים על למנוע עילה לפגיעה בקהילה.
אקציה שנייה התרחשה ב-7.4.1943- הגרמנים ועוזריהם הרסו קירות ורצפות, העלו באש מספר בתים על מנת ונעזרו בכלבי גישוש בגילוי מחבואים.
בסוף היום היו בידי הגרמנים כ-1000 איש, הם הובלו ליער ליד הכפר פלבנובקה (כ-3 ק"מ מטרמבובלה), שם הוצאו להורג ביריות ונקברו בבורות המוניים.
בעת ההוצאה להורג היו גילויי התנגדות מצד יחידים שהתנפלו על אויביהם.
יהודים אחרים ניצלו את המהומה ונמלטו מגיא ההריגה.
קבוצה של צעירים התארגנה ליציאה ליערות ולחבור לפרטיזנים אולם לא מצויות עדויות שהצליחו לחבור אליהם.
האקציה האחרונה וחיסולו הסופי של הגטו נערכה ב-2-3.6.1943, כמעט כל שרידי הקהילה שמנתה כעת כ-1000 איש רוכזו בכיכר השוק ומשם הובלו ליער פלבנובקה ונורו כפי שקרה באקציה הקודמת.
עשרות יהודים ניסו להימלט ולהגיע לגטו קופיצ'ינצה שעדיין היה קיים, אולם רובם נרצחו בדרך ,רובם על ידי אוכלוסייה מקומית.
בחודשים שלאחר מכן המשיכו הגרמנים ומשתפי הפעולה המקומיים במצוד אחר אחרוני היהודים שהסתתרו.
לאור זאת יש לציין יחידי סגולה בין איכרי הסביבה שהסתירו והצילו יהודים באסמים ומקומות מסתור נוספים.
כן מציינים מספר פועלי רכבת פולנים שסייעו ליהודים בדרכים שונות.
העיר טרמבובלה שוחררה על ידי הצבא האדום ב-23.3.1944. רק כ-50 עד 100 יהודים מתושבי העיר שרדו תחת הכיבוש הנאצי.
חלקם עלו לארץ ישראל וחלקם עברו למדינות נוספות.
טראקס הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #211 מאוקטובר 1979 ונוצרה על ידי הכותב מארב וולפמן והמאייר ג'ון ביירן.
טראקס הוא האלטר-אגו של טירוס, בירג'אן שכיהן כשליט העיר-מדינה של כוכב הלכת בירג'.
הוא נבחר בידי גלקטוס כמבשרו, ושלח אותו אל ארבעת המופלאים והובס.
טירוס שונה לטראקס, זכה לכוחות-על ולגרזן קוסמי מיוחד ונסע עם גלקטוס לכדור הארץ.
טירוס תקף את ארבעת המופלאים, אך הובס בידי הלפיד האנושי.
כמבשר, טירוס מצא לגלקטוס יותר כוכבי לכת משאר המבשרים, וזאת כי השווה מציאת כוכבי לכת לכיבוש.
לעיתים הוא אף טבח באוכלוסיית הכוכבים עם כוחותיו.
גלקטוס האמין כי חוסר מוסרו של טירוס יועיל לו, אך הוא שגה: בעוד שאר המבשרים היו נאמנים, טירוס היה מרדן.
בהזדמנות שנקרתה לו, טירוס ברח לכוכב לכת, עליו השתלט והכריז על עצמו כאל.
כשגלקטוס זימן את המבשרים, טירוס הסתתר בתוך חור שחור, אך נמשך חזרה בידי דאזלר לשירותו של גלקטוס.
אופיו המרדני של טירוס לא דוכא, והוא ברח - הפעם לכדור הארץ.
הוא הרחיף את מנהטן, והתמקח עם ארבעת המופלאים בתמורה לחיי התושבים.
גלקטוס הופיע, הפשיט את טירוס מכוחותיו, וגרם לו להתרסק.
טירוס שרד, ונלקח לבית חולים ללא ידיעת ארבעת המופלאים והאוונג'רס.
דוקטור דום שחיפש חייל נגד ארבעת המופלאים גילה שטירוס שרד, חטף אותו ללאטבריה וריפא אותו.
טירוס קיבל כוח קוסמי מוגבל מדום, יצא לניו יורק והביס את ארבעת המופלאים בקניון.
טירוס תיעב את העובדה שהוא רק חייל, ושיתק את דום בשריונו שלו.
הגולש הכסוף הופיע כדי להציל את חבריו, ונלחם בטירוס.
מתברר כי הכוח של דום החזיק אותו בחיים, מה שגרם לטירוס להתפוגג בגלל הפרשי הכוח וצריכת הכוח הקוסמי של דום.
טירוס חזר לצורה פיזית בדפי "הלוחמים החדשים", ונלחם נגדם.
טירוס הובס כשהגיבורים הבינו כי צורתו איננה יציבה, וכי הוא צריך קשר רציף עם כדור הארץ.
טירוס הופיע שוב, וזאת כאשר שוחזר בידי מדענים שרצו את כוחותיו לעצמם.
הוא השתמש בגוף מארח, ונלחם בלוחמים החדשים ובארבעת המופלאים.
טירוס חזר לשירותו של גלקטוס, הפעם נגד המבשר לשעבר מורג.
לאחר שמורג הובס, טירוס לקח את גרזנו.
מורג חזר לקחת את גרזנו, והם נלחמו עד שנלכדו - לצד גלדיאטור ובטא ריי ביל - בידי טיראנט.
בקרב נגד תאנוס, הארבעה שוחררו.
לאחר קרב עם הגולש הכסוף ונובה (מפיסטו המחופש), טירוס הסתתר עד שצץ בחוברת "הסנטרי".
הוא הופיע באירועי "השמדה", נתפס בידי כוחותיו של אניהילוס ונמלט עם הסקרול פייבוק.
טירוס מצא עולם הנשלט בידי טפיל חללי, אותו הוא הורג לבסוף מחריב את הכוכב.
הוא נלקח בידי הגראנדמאסטר כדי להצטרף לקבוצת "אופנדרס" שמטרתה להילחם בענק הירוק.
בפרולוג לאירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", טירוס נראה בכוכב הולדתו, כשחבר בחיל נובה מופיע ומזהיר אותו ואת התושבים מכוח הפניקס.
טירוס נלחם בנובה, ונהרג כשכוח הפניקס הגיע.
במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה", טירוס נראה בחיים ונתקל בדראקס המשמיד כאשר זה התרסק בכוכב לכת לא מוכר לו.
טירוס נעשה לחברו, ואמר לדראקס כי הוא ככל הנראה הוחיה בידי האנרגיה רבת העצמה של כוח הפניקס.
ביקום ארץ-13054, טירוס התקיים כטראקס, הנאור האמיתי.
כאשר יקומו נכנס להתנגשות עם יקום ארץ-616, קבוצת האילומינטי הופיעה, נתקלה בו והחלה בקרב.
טראקס הובס, נלקח לארץ-616 ונכלא בנקרופוליס ואקאנדה סמוך לתאה של ברבור שחור.
לבסוף, הוא וברבור שחור שוחררו בידי נאמור כדי שיצטרפו לקאבאל שלו, שמטרתו להשמיד יקומים המתנגשים עם ארץ-616. טראקס הנאור האמיתי נמחץ למוות בידי גרסת עולם-המלחמה של גלקטוס באירועי "מלחמות סודיות".
טרבור אמבקווה הוא כדורסלן אמריקאי, ממוצא ניגרי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
אמבקווה נולד בסיינט פול שבמינסוטה בנם של אנה דייוויס ומארק אמבקווה.
ב-2007 החל ללמוד באוניברסיטת מרקט, בעקבות פציעה החמיץ את מרבית משחק הקבוצה, שותף ב-11 משחקים בלבד בהם רשם דקות מועטות ולא בלט.
שנה לאחר מכן עבר לקולג' הקהילתי מיאמי דייד בפלורידה שלא משתייך לארגון ה-NCAA.
הוא עזב את פלורידה לאחר שהסתבך בפלילים וקיבל עונש מאסר על תנאי לאחר עסקת טיעון.
הוא עבר לאוניברסיטת מינסוטה והחל לשחק בקבוצת הכדורסל שלה ב-2010. בעונתו הראשונה במינסוטה השיג ממוצע של 13.9 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק.
הוא היה חבר בנבחרת ארצות הברית לאוניברסיאדת שנג'ן (2011) בה סיימה במקום החמישי.
בעונתו השנייה באוניברסיטה סבל מפציעה ושותף ב-7 משחקים בלבד.
כמו כן עמד לדין על נהיגה בשכרות ונגזר עליו מאסר על תנאי לשנה, לאחר מכן הורשע שוב בהפרת תנאי המאסר שלו, ומאסרו על תנאי הוארך בשנתיים נוספות.
בעונתו השלישית רשם ממוצע של 10 נקודות, 8.7 ריבאונדים ו-1.4 חסימות למשחק.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA חתם ב-2013 בקבוצת וירטוס רומא ושיחק במסגרתה בליגת העל האיטלקית בכדורסל וביורוקאפ.
הוא רשם ממוצע של 10.6 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק.
ב-2014 עבר לקבוצת ברוז במברג הגרמנית וזכה עמה באליפות הבונדסליגה, כמו כן שיחק עמה ביורוקאפ.
הוא השיג בעונה זו ממוצע של 10.3 ו-7.2 ריבאונדים למשחק.
ביולי 2015 חתם במכבי תל אביב.
בנובמבר 2016 הצטרף לקבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית.
טרב עבד אל-האדי הייתה פעילה פוליטית ופמיניסטית בתנועה הלאומית הפלסטינית.
הייתה מייסדת שותפה של ועידת הנשים הפלסטיניות בשנות ה-20 של המאה ה-20, ארגון הנשים הערביות הראשון שקם בארץ ישראל תחת המנדט הבריטי, והייתה פעילה גם בארגון-האחות של הוועידה, אגודת הנשים הערביות.
טרב נולדה ב-1911 בעיר ג'נין למשפחה מוסלמית, משפחת עבד אל-האדי.
אביה היה סלים אחמד עבד אל-האדי, אחד הפעילים הפוליטיים הבולטים בתנועה הפלסטינית, אשר נולד בשכם ב-1870 למשפחה עשירה ואצילה.
הוא הוביל מפגינים בדרישה לשיפורים כלליים בממשל העות'מאני, ולכן הורה המושל אחמד ג'מאל פאשה על חיסולו ב-1915.
את לימודי התיכון השלימה טרב בשכם, ולאחר מכן נישאה לבן דודה, עורך הדין והפוליטיקאי עווני עבד אל-האדי, שהיה ממובילי מפלגת אל-איסתקלאל הפאן-ערבית.
טרב פעלה במסגרת אל-איסתקלאל יחד עם נשים ירושלמיות אחרות, בהתנגדות לנוכחות הציונית בארץ ישראל ובתמיכה במאבק הלאומי של הגברים, זאת בתקופה שלא היה מקובל לנשים לצאת ולפעול במרחב הציבורי.
ב-26 באוקטובר 1929 נערך מפגש הקמת "ועידת הנשים הפלסטיניות" (Palestine Arab Women Conference, PAWC), שנחשב ל"פעם הראשונה" שנשים פלסטיניות נכנסו לזירה הפוליטית.
המפגש נערך בביתה של עבד אל-האדי, שגם מונתה לוועד המנהל של הארגון, שכלל בעיקר נשים ממשפחות מובילות בחברה הערבית, למשל ממשפחות חוסייני, עלמיס, נשאשיבי, ובודיירי.
מביתה יצאו הנשים למחאה ברחובות ירושלים בשיירה שכללה 120 מכוניות.
השיירה עצרה מול הקונסוליות המערביות מתוך כוונה למחות נגד מעשיה של ממשלת בריטניה ותמיכתה בהגירת היהודים לארץ ישראל.
ב-15 באפריל 1933 נערכה הפגנת נשים נוספת, נגד ביקורם של הגנרלים אלנבי וסווינטון בארץ.
חרף מזג האוויר הגשום ביום זה, התהלכו הנשים ברחובות ירושלים עד שהגיעו למסגד עומר על הר הבית.
טרב המוסלמית נאמה בכנסיית הקבר, ואילו שותפתה מאתייאל מג'נם הנוצרייה נאמה במסגד.
הנשים עסקו גם בעבודת תמיכה במטרות הפלסטיניות-לאומיות, כמו כתיבת מכתבים ושליחת מברקים כדי להעלות מודעות למצוקה הפלסטינית.
הן גם עסקו בפעילות למען אסירים.
זה כלל הגשת בקשות לרשויות הבריטיות לקיצור תקופות מאסר, וגיוס כספים לתמיכה במשפחות שאבדו את מפרנסיהן.
בשנת 1936 הובילה עבד אל-האדי פעילות התרמה למען בני ההרוגים, היתומים ומשפחות המורדים בזמן השביתה הגדולה שנערכה בזמן המרד הערבי הגדול.
היא גם תמכה ותרמה להקמת אגודות נשיות שעסקו בזכויות נשים בפלסטין.
היא גם הנהיגה את המשלחת הפלסטינית לכנס הנשים הערביות שהתקיים בקהיר ב-1938 ביוזמתה של הודא שעראווי.
"אגודת הנשים הערביות" (Arab Women's Association, AWA) הוקמה אף היא בשנת 1929, והייתה עד מהרה לארגון הנשים הפמיניסטי הערבי המוביל בארץ ישראל.
עבד אל-האדי הייתה פעילה גם באגודה, וב-1944 נסעה לקהיר כדי לסייע בתהליך יצירת קשרים בין הנשים המצריות ובין נשים פעילות אחרות ברחבי העולם הערבי.
בין יתר פעילויותיה במסגרת זו, לקחה חלק בקמפיין נגד הרעלה, אשר עודד נשים פלסטיניות להסיר את כיסוי פניהן.
היא גם עבדה בשיתוף פעולה עם נשים פלסטיניות מעדות שונות במטרה "לשחרר את האישה הפלסטינית מכל סוגי השעבוד".
היא ביקרה בכפרים ועודדה נשים פלסטיניות להצטרף לשורות המאבק הלאומי, ולהשתחרר מהנורמות והמנהגים המסורתיים המגבילים אותן מהשתתפות במאבק נגד הציונים והבריטים.
בשנת 1948, עם הקמת מדינת ישראל, עקר הזוג עבד אל-האדי לקהיר, שם המשיכה טרב את פעילותה מביתה, ותרמה להקמת ההתאחדות הנשים הפלסטינית - סניף קהיר.
בשל מנהיגותה הן בתנועה הלאומית הערבית והן בתנועה הפמיניסטית לאורך שנים, וכחלק מהחיבור בין התנועות, עבד אל-האדי נחשבת בין הנשים המובילות בתנועה הלאומית הפלסטינית.
הביקורת שלה עוררה התנגדות בשל הצבעתה על כתבי קודש הינדיים כמקור של דיכוי נשים, עמדה שממשיכה לעורר מחלוקת גם היום.
שינדה נולדה ב-1850 בבולדהאנה, במחוז בראר, שכיום הוא חלק ממדינת מהאראשטרה.
היא הייתה חברה מייסדת של "סאטיישודהאק סאמאג'" (Satyashodhak Samaj), בפונה - אגודה שמטרתה הייתה לשחרר את הקאסטות הנמוכות, ה"טמאים" והשודרה, מניצול ודיכוי.
אביה, שעבד כפקיד במשרד המיסוי, היה פעיל רדיקלי, וגם הוא פרסם ספר, שכותרתו "רמז למשכילים המקומיים" בשנת 1871. טרבאי הייתה בת יחידה, וזכתה להשכלה רחבה מידי אביה, כולל לימודי מראטהי, סנסקריט ואנגלית.
שינדה, יחד עם הפעילים החברתיים ג'וטיראו וסביטריבאי פולה (שהיו זוג נשוי), הקימה את הארגון "סאטיישודהאק סאמאג'" ("קהילת החיפוש אחר האמת").
הארגון שם למטרה מיגור התנאים החברתיים הקשים של הקאסטות הנמוכות, וכן של נשים שהחוקים הפטריארכליים של החברה ההודית הפעילו עליהן מגוון דיכויים.
דבר זה ייחד את עבודתה של שינדה - בעוד היו לא מעט אגודות צדקה לטובת אלמנות, למשל, שינדה פעלה מתוך ההנחה שדיכוייהן של כל הנשים כרוכים זה בזה, ושאינם תוצאה ישירה של מעמד או סטטוס חברתי.
שינדה כתבה את "סטרי פורוש טולאנה" בתגובה למאמר שהופיע בשנת 1881, בכתב עת שבועי בפונה, שהיה ידוע בשל עמדותיו האורתודוקסיות.
המאמר עסק בתיק הפלילי נגד ויג'איאלקשמי, אלמנה צעירה ממעמד הברהמין (קאסטה עליונה), אשר הורשעה ברצח לאחר שעשתה הפלה מפחד התגובה הציבורית אם תלד ממזר, והאיום באלימות ובהדרה, ונידונה למוות.
המאמר יצא נגד ה"מוסר הרופף" של נשים, ותיאר נשים הודיות כנתעבות.
מאחר שעבדה במסגרת פעילותיה עם אלמנות ממעמד זה, עליהן נאסר להינשא, שינדה הייתה מודעת היטב לשכיחות המקרים של אלימות מינית כלפי אלמנות בידי קרובי משפחותיהן, וההריונות שנבעו מכך, וכן אלימות כלפיהן כתגובה ליחסים אסורים שבהסכמה.
בספרה, היא תיארה את הקו הדק עליו נשים נאלצות ללכת, שמבדיל בין היותן "נשים טובות" ל"זונות", ודיברה על המוסר הכפול בהתייחסות לגברים ולנשים, וכן דרשה זכויות מורחבות לנשים בהודו.
היא טענה נגד הנטייה הרווחת להאשמת הקורבן, ובניתוחה, ציינה כיצד ניתן למצוא את רוב החסרונות המיוחסים לנשים בכמויות גדולות יותר אצל גברים, אך אצל אלו הם מקובלים ואילו נשים נענשות.
היא ייחסה את ההבדל הזה לפטריארכליות של החברה, וטענה לפירוקה.
הספר, שכלל 52 עמודים, יצא בשנת 1882 ב-500 עותקים, ובמחיר תשע אנות.
אך בגין התגובות העוינות שספגה בעיתונות, לא יצאה מהדורה נוספת.
יש אזכור שלו בגיליון השני של המגזין של "סטסאר", שהוציאה אגודת "סאטיישודהאק סאמאג'", אך מלבד התייחסות יחידה זו, הספר נעלם עד לשנת 1975, כאשר גילתה אותו מחדש ס.
לאונרד יוג'ין "טראק" רובינסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1985. הכינוי "טראק" (שמשמעותו באנגלית "משאית") הוענק לרובינסון בשל מבנה גופו המאסיבי וסגנון המשחק הפיזי שאפיין אותו.
לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 15.5 נקודות, 9.4 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
רובינסון נולד וגדל בעיר ג'קסונוויל שבפלורידה.
בין השנים 1970–1974 למד באוניברסיטת המדינה של טנסי, ובארבע עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 20.3 נקודות ו-13.5 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השלישית, בה ממוצעיו הגיעו ל-25.7 נקודות ו-17.6 ריבאונדים למשחק, הוביל את קבוצתו למעמד גמר הדרג השני בליגת ה-NCAA (NCAA Division II Championship).
בדראפט ה-NBA לשנת 1974 נלקח רובינסון בבחירה ה-22 על ידי קבוצת וושינגטון בולטס.
בעונת הרוקי שימש כמחליפם מהספסל של שחקני האולסטאר וס אנסלד ואלווין הייז, ועזר לקבוצתו להעפיל לגמר ה-NBA בו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס.
בעונתו השלישית בוושינגטון שדרג את תפוקתו הממוצעת ל-16.0 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, אך בעקבות עומס בקו הקדמי של הקבוצה נשלח באמצע העונה לאטלנטה הוקס, בתמורה לרכז טום הנדרסון.
כשחקן ההוקס רשם רובינסון שיפור נוסף עם ממוצעים של 22.4 נקודות ו-12.8 ריבאונדים למשחק עד סוף העונה, שבסיומה עזב את הקבוצה.
לקראת עונת חתם על חוזה בניו אורלינס ג'אז, במדיה רשם את עונתו הטובה בקריירה עם ממוצעי שיא של 22.7 נקודות ו-15.7 ריבאונדים למשחק.
באותה עונה השתתף במשחק האולסטאר ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה לאחר שהוביל את כל שחקני הליגה בממוצעי דקות למשחק (44.4) וזכה בתואר מלך הריבאונדים (15.7).
בעונה העוקבת המשיך רובינסון להציג יכולת גבוהה לצד כוכב הקבוצה פיט מרוויץ', אך באמצע העונה נשלח בטרייד לפיניקס סאנס לאחר שהג'אז צירפו את הפאוור פורוורד ספנסר הייווד.
לאחר שלוש וחצי עונות בפיניקס, במהלכן העמיד ממוצעים של 18.1 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק, נשלח בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה למוריס לוקאס.
בניו יורק חזר רובינסון לשחק תחת המאמן יובי בראון, אשר אימן אותו באטלנטה, אך בשתי עונותיו כשחקן הניקס צנחה תפוקתו לכ-10 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק, ולאחר שני משחקים בעונת פרש ממשחק, בגיל 33.
בעונת שימש כסקאוט עבור קבוצת וושינגטון ויזארדס, ולאחר מכן שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס.
טרבור דייוויד ברוקינג (; נולד ב-2 באוקטובר 1948) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק כקשר התקפי, מאמן ופרשן ספורט, וכיום מנהל פיתוח הכדורגל בהתאחדות הכדורגל האנגלית.
ברוקינג שיחק לאורך כל הקריירה בקבוצת וסטהאם יונייטד, למעט הופעות ספורות בקבוצות אחרות טרם פרישתו.
הוא נחשב לאחד מגדולי שחקניו של המועדון בכל הזמנים, וזכה עמו פעמיים בגביע ה-FA.
כמו כן, היה לשחקן העונה של המועדון חמש פעמים, מתוכן שלוש ברציפות.
ברוקינג ערך 47 הופעות במדיה של , אותה ייצג בין היתר בטורנירי יורו 1980 ומונדיאל 1982. לזכותו חמישה שערים במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו היה לפרשן כדורגל ברשת BBC ובמשחק המחשב Pro Evolution Soccer, ניהל עמותות ציבוריות ציבוריות, היה למאמן הזמני של וסטהאם, והחל משנת 2004 מכהן בתפקידו הנוכחי בהתאחדות האנגלית.
לאורך השנים זכה להערכה והוקרה על תרומתו לכדורגל, בין היתר קיבל תואר אבירות מאת המלכה ב-2004, וזכה להקמת יציע על שמו באצטדיונה הקודם של וסטהאם בוליין גראונד ב-2009. באותה שנה זכה להיכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.
לאחר סגירת האצטדיון ומעבר הקבוצה לאצטדיון האולימפי בלונדון, זכה ברוקינג ליציע על שמו באצטדיון החדש.
ברוקינג החל את קריירת המשחק כבר בגילאי הנוער, וכשהיה בן 15 כבר התאמן במדיהן של שתי קבוצות לונדוניות מובילות, טוטנהאם הוטספר וצ'לסי.
שתי הקבוצות הציעו לברוקינג חוזה נוער, אך דווקא וסטהאם יונייטד ומאמנה רון גרינווד, שעקבו אחרי השחקן, זכו בשירותיו.
וסטהאם הייתה היחידה שאפשרה לברוקינג להמשיך את לימודיו.
ברוקינג בחר בקבוצתו של גרינווד, וזאת על אף שצ'לסי ומאמנה טומי דוקרטי הציעו להוריו של השחקן רכב ו-500 ליש"ט.
ברוקינג הצטרף לווסטהאם ב-24 ביולי 1965, ושיחק תחילה בקבוצת הנוער של המועדון.
הוא קודם לסגל הקבוצה הבוגרת על ידי גרינווד בעונת , והשתלב ברוטציה של המאמן כבר באותה העונה, עם תשעה שערי ליגה ב-25 הופעות.
בדצמבר 1969, במהלך עונתו השלישית במועדון, שבר ברוקינג עצם בקרסול, שהשביתה אותו לתקופה ארוכה.
ברוקינג שקל לפרוש ממשחק בגלל תקופת ההחלמה המתארכת, אך הצליח לשוב למגרשים, ובעקבות עזיבתו של מרטין פיטרס התפנה עבורו מקום קבוע בהרכב הקבוצה החל מעונת .
באותה עונה ערך ברוקינג ארבעים הופעות ליגה, וזכה בפעם הראשונה בתואר שחקן העונה של המועדון.
במהלך העונות הבאות זכה לתשומת לב ממאמנים בכירים בליגה, בהם בריאן קלאף מדרבי קאונטי וביל ניקולסון מטוטנהאם.
תשומת הלב התגבשה להצעות כספיות נכבדות עבור רכישתו של ברוקינג, שלא יצאו לפועל.
בעונת זכה לראשונה בתואר עם המועדון, לאחר שווסטהאם הניפה בסיום העונה את גביע ה-FA.
ברוקינג פתח בהרכב במשחק הגמר, בו גברה קבוצתו 2-0 על פולהאם.
בזכות הזכייה השתתפה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע עונה אחר כך.
וסטהאם הפגינה יכולת מרשימה בטורניר, והעפילה עד למשחק הגמר, בו פגשה את אנדרלכט.
וסטהאם עוד עלתה ראשונה על לוח התוצאות, אך נכנעה ליום התקפי מוצלח של הבלגים ונוצחה בסיום 4-2.
על אף ההצלחה האירופית המפתיעה, בליגה לא הצליחה וסטהאם להתרחק מסכנת הירידה.
בתום עונת , אחרי שלוש עונות של מאבקי הישרדות, נשרה וסטהאם לליגת המשנה.
בעונת רשמו ברויקנג וקבוצתו הישג נדיר, כשהצליחו לזכות בגביע האנגלי בזמן היותם קבוצת ליגה שנייה.
ברוקינג היה לכובש השער היחיד במשחק, בו גברה וסטהאם 1-0 על ארסנל, כשהכניע את פט ג'נינגס בנגיחה בדקה ה-13. עונה אחת אחר כך, ובתום שלוש עונות בליגת המשנה, סיימה וסטהאם במקום הראשון ושבה לליגה הבכירה.
ברוקינג הוסיף לשחק במדי וסטהאם עד לסיום עונת .
בסך הכול ב-17 עונות במדי וסטהאם כבש ברוקינג 102 שערים ב-647 הופעות (88 שערי ליגה ב-528 הופעות), והוא רביעי בטבלת מלכי ההופעות של וסטהאם.
הוא זכה חמש פעמים בתואר כדורגלן העונה של וסטהאם, ונחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים.
ברוקינג, שסיים באופן מעשי את קריירת המשחק עם עזיבתו את וסטהאם, חזר להופעה בודדת במהלך עונת במדי ניוקאסל בלו סטאר החובבנית, ולשתי הופעות נוספות במדי קורק סיטי האירית, בטרם פרש ממשחק פעיל בגיל 37.
ברוקינג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ב-3 באפריל 1974, במשחק ידידות מול , שהיה האחרון של המאמן אלף רמזי כמאמן הנבחרת.
לצדו של ברוקינג ערכו חמישה נוספים את הופעת הבכורה שלהם במדי האנגלים.
ברוקינג שיחק במדי אנגליה בטורנירי מוקדמות יורו 1976 ומוקדמות מונדיאל 1978, את שניהם סיימה הנבחרת ללא הצלחה.
במוקדמות המונדיאל כבש ברוקינג את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, בניצחון 2-0 על בנובמבר 1977, כשלוש וחצי שנים לאחר הופעת הבכורה שלו.
לאחר ששותף בשישה משחקים במסגרת מוקדמות יורו 1980, מהם הצליחה אנגליה להעפיל, זומן ברוקינג לסגל אנגליה ליורו 1980 על ידי מאמן הנבחרת ומאמנו הראשון כשחקן בוגרים בווסטהאם, רון גרינווד.
ברוקינג פתח בשוויון 1-1 מול , לא שותף בהפסד 1-0 לאיטליה וחזר להרכב למפגש מול .
במשחק זה כבש ברוקינג את השער הראשון במשחק בדרך לניצחון 2-1 בסיום, אלא ששוויון 0-0 בין האיטלקים לבלגים העלה את שתיהן לשלב הבא, ואנגליה הודחה כבר בסיום שלב הבתים.
ברוקינג סייע לאנגליה לשוב גם לטורניר מונדיאל 1982, כשכבש פעמיים בארבעה משחקים בהם שותף בטורניר המוקדמות.
הוא זומן על ידי גרינווד לסגל אנגליה למונדיאל, אך החמיץ את כל שלב הבתים הראשון עקב פציעה.