tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לבנייתה של הגדר השפעה קשה על המאזן האקולוגי בכך שהיא יוצרת חיץ פיזי רציף, לאורך עשרות קילומטרים, וגורמת לקיטוע בין מערכות אקולוגיות בשני צירים: צפון–דרום ומזרח–מערב.
משמעות הנתק היא, פגיעה קשה ביציבותן של המערכות האקולוגיות והמגוון הביולוגי במרחב כולו, עד כדי הכחדת מינים ואוכלוסיות טבעיות - בתחום הריבונות הישראלית ובתחום שמעבר לגדר.
כדי למנוע בעיות של קיטוע הוקמו בשיתוף עם רשות הטבע והגנים מסדרונות אקולוגיים.
היעדר מסדרונות אלו יפגע במגוון הביולוגי הייחודי לאזור: ייפגעו חולייתנים יבשתיים גדולים (פרסתנים וטורפים) כדוגמת צבאים, יעלים, צבועים, זאבים ונמרים.
וכן תיחסם הפצת זרעים לאורך ספר המדבר שבו גדלה צמחייה ייחודית ומופצת על ידי בעלי חיים אלו, או על ידי צאן וגמלים.
ואדי קלט: נחל פרת (המכונה "ואדי קלט"), ממוקם בין הרי ירושלים לבקעת יריחו, ומהווה רצועת מעבר בין האזור הים-תיכוני בחלקו המערבי לאזור המדברי בחלקו המזרחי, וככזה הוא מהווה בית גידול למיני צמחים ובעלי חיים רבים.
תוואי גדר ההפרדה באזור ואדי קלט מתוכנן לאורך הגדה הדרומית של הנחל.
בחינה שנערכה לתוואי זה על ידי רשות הטבע והגנים מלמדת על נזק נופי עצום, בעיקר כתוצאה של חציבה עצומה במדרון התלול.
בנוסף, לפי בחינה זו, ייגרם נזק אקולוגי למיני צמחייה ובעלי חיים מהם כאלו הנמצאים בסכנת הכחדה, כגון בז אדום, פפיון הרים, עיט ניצי וסיס הרים.
אזורים נוספים: אזורים נוספים בהם נפגע או עלול להיפגע המאזן האקולוגי עקב בניית גדר ההפרדה הם אזור נחל לוז, אזור נחל כסלון, אזור הגלבוע והאזור שמסביב למעלה אדומים.
מאזי סטאר הייתה להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית שהוקמה בסנטה מוניקה, קליפורניה בשנת 1989. דייוויד רובאק והופ סנדובל מהווים את המרכז היצירתי של הלהקה; סנדובל כתבה את מילות השירים ורובאק הלחין את רוב החומרים של הלהקה.
אלבום הבכורה של ההרכב, "She Hangs Brightly", יצא בשנת 1990 והשמעת הבכורה שלו נעשתה בחברת התקליטים "Rough Trade Records".
סגנון המוזיקה באלבום הוא פוסט-פאנק ורוק פסיכדלי.
האלבום מושפע מלהקות כמו הדלתות והוולווט אנדרגראונד.
את רוב החומר של האלבום הקדישה הלהקה לכתיבת בלדות כבדות בסגנון אקוסטי ובלוז.
מאזי סטאר חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "קפיטול רקורדס" אשר הפיקה לה גם את האלבום הראשון שלה.
האלבום השני, "So Tonight That I Might See", יצא לאור בשנת 1993 וזכה להצלחה, הוא הניב את השיר המפורסם של הלהקה "Fade into You".
הסינגל נכנס ל-Top 50 במצעד האמריקאי והבריטי.
כמו כן ביצעה הלהקה באלבום את "בלדת חמשת המיתרים" שכתב ארתור לי (מלהקת LOVE).
האלבום השלישי של ההרכב, "Among My Swan", יצא בשנת 1996 ופחות הצליח באופן מסחרי.
הסינגל "Flowers In December" נכנס ל-Top 40 במצעד הבריטי.
אחרי שחרור האלבום השלישי יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בשנת 1997, אחרי שתיקה של שלוש שנים.
בשנת 2000 הלהקה חזרה לסיבוב הופעות קטן באירופה, אשר כלל שירים חדשים.
בשנת 2001 הוציאה סנדובל את אלבום הסולו הראשון שלה עם להקת הליווי "The Warm Inventations".
בנובמבר 2003 הופיעה מאזי סטאר בפעם האחרונה לפני הפסקה של מספר שנים.
בשנת 2009, בריאיון לעיתון "רולינג סטון", סנדובל אישרה שהלהקה עדיין קיימת ועובדת על אלבומה הרביעי.
ביוני 2012 הלהקה התאחדה שוב וחזרה לסיבוב הופעות בארצות הברית ואירופה.
בשנת 2013 הוציאה הלהקה את האלבום האחרון "Seasons of Your Day", שקיבל ביקורות חיוביות.
ביוני 2018, הלהקה התאחדה לסדרת ההופעות הראשונה שלהם בחמש שנים, בהופעה של שלושה לילות רצופים בבית האופרה של סידני.
באותו חודש, הלהקה פרסמה מיני-אלבום חדש תחת השם "Still".
דייוויד רובאק נפטר ממחלת הסרטן ביום 24 בפברואר 2020.
מאזני פיתול, נקראים גם מטוטלת פיתול, הם כלי מדעי לחישוב כוחות קטנים מאוד.
הממציא של מאזני הפיתול הוא שארל-אוגוסטן דה קולון, שפיתח את המאזניים בשנת 1777. גם ג'ון מישל פיתח מאזניים דומות באופן עצמאי לקראת שנת 1783. מאזני הפיתול ידועים בעיקר בגלל השימושים של קולון למדידת כוחות אלקטרוסטטים בין מטענים.
קולון השתמש במדידות אלה בשביל להגדיר את חוק קולון.
המאזניים תרמו גם להנרי קוונדיש בניסויו למדידת צפיפות כדור הארץ.
ניסויים אלו הביאו למציאת קבוע הכבידה במועד מאוחר יותר.
מאזני הפיתול מורכבים ממוט התלוי ממרכזו בעזרת סיב דק.
הסיב משמש כקפיץ פיתול מאוד חלש המנסה להחזיר את המערכת לשיווי משקל.
אם מופעל כוח לא ידוע על קצה המוט בזווית ישרה המוט יסתובב עד שהמערכת תגיע לשיווי משקל (הכוח שהסיב מפעיל יהיה שווה לכוח המופעל על המוט), כך הכוח המופעל יהיה פרופורציונלי לזווית בה המוט הסתובב.
כדי לחשב את הכוח הפועל על המאזניים, צריך לדעת את קבוע הקפיץ של הסיב עליו תלוי המוט.
הדבר לא קל משום שגודלו של קבוע זה קטן מאוד.
קוונדיש עשה זאת על ידי בדיקת התהודה של הסיב.
אם נהרוס את מצב השיווי המשקל על ידי כוח חיצוני ולאחר מכן נבודד את המערכת - המערכת תהפוך למתנד הרמוני בעלת תדירות התלויה בקבוע הקפיץ של הסיב – כך ניתן למצוא את קבוע הקפיץ.
לאחר מציאת קבוע הקפיץ חישוב הכוח הוא עניין של מכניקה פשוטה.
קולון השתמש במאזני פיתול למדידת כוחות אלקטרוסטטיים בין מטענים.
בניסויו של קולון, המוט היה מוט מבודד עם כדור מצופה מתכת בצד אחד.
הכדור על המוט הוטען במטען אלקטרוסטטי ידוע מראש.
הביאו כדור חדש טעון במטען בעל אותו סימן לקרבת הכדור שעל המוט והמוט הסתובב בזווית מסוימת (המטענים דחו אחד את השני).
על ידי חישוב הזווית קולון היה יכול לחשב את כוח הדחייה בין הכדורים במטענים שונים במרחקים שונים וכך הגיע לחוק קולון.
מאזני משפט הוא כתב עת משפטי, שיוצא לאור על ידי בית הספר למשפטים במכללה האקדמית נתניה.
כתב העת עוסק בנושאים משפטיים מגוונים ויוצא לאור פעם בשנה או שנתיים.
בראש המערכת עומד עורך הנמנה עם סגל הפנים של בית הספר למשפטים.
חברי המערכת הם סטודנטים במכללה.
המאמרים המתפרסמים בכתב העת עוברים ביקורת עמיתים.
כתב העת "מאזני משפט" שם לו למטרה לשמש במה שתקשר בין עולם האקדמיה המשפטית, לבין עולם המעש – השופטים, ציבור עורכי הדין והרגולטורים.
כתב העת נוסד בשנת 2000 על ידי פרופ' סיני דויטש, דיקן בית הספר למשפטים ועל ידי פרופ' הדרה בר-מור, סגנית הדיקן.
כתב העת מאפשר לקוראיו גישה חופשית לגרסה מקוונת ובטקסט מלא של כל המאמרים היוצאים לאור, וניתן לקוראם באתר כתב העת ובמאגרי המידע המשפטיים.
עד כה ראו אור שישה עשר כרכים של כתב העת מאזני-משפט.
בשלושת הכרכים הראשונים שימשה פרופ' הדרה בר-מור כעורכת; בכרך ד' כיהן נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק, כיו"ר המערכת; פרופ' ישראל גילת ערך את הכרכים ד'-ה'; בכרכים ו'-ח' שימש ד"ר שוקי שגב כעורך; כרכים ט' עד יא נערכו על ידי ד"ר שרונה אהרוני-גולדנברג, ומאז, העורכת היא ד"ר מעיין פרל.
מאזן ערוץ הוא חישוב סך כל התוספות והגריעות ממשדר, דרך תווך (קו תמסורת, חלל פתוח, סיב, גלבו ועוד) אל עבר מקלט במערכת טלקומוניקציה.
הוא כולל את הירידה בעוצמה כתוצאה מעבר הגל בתווך, את שבח האנטנה, וכן נחיתות כתוצאה מהכבל המזין וגורמים אחרים.
ניחות אקראי בערוץ כגון הבהובים , נלקחים בחשבון על ידי הוספת מרווח בהתאם לצפי של ההשפעה מבחינת עצמה.
גודל המרווח הנדרש ניתן להפחתה על ידי טכניקות שונות כגון גיוון אנטנות וFHSS
המשוואה הפשוטה של מאזן ערוץ נראית כך:
ניחות (dB) - תוספות (dB) + עוצמת שידור (dBm) = עוצמה במקלט (dBm)
במשוואה לעיל, מכיוון שדציבל נמדד בסולם לוגריתמי, פעולת חיבור במשוואה מקבילה להכפלה של היחסים המספריים
במערכות קרינה אלקטרומגנטית שמכילות חישוב קו ראייה (Line-of-sight), המקור העיקרי לניחות הוא ירידה של עצמת האות עקב התפשטות אחידה, הפרופורציונלית ביחס הפוך לריבוע המרחק (בהתפשטות גאומטרית).
משוואת מאזן ערוץ הכוללת את ההשפעות, ומבוטאת לוגריתמית, עשויה להיראות כך:
= שבח אנטנה של המשדר (dBi)
= ניחות משדר (קו תמסורת, מחברים...) (dB)
= ניחות מרחבי או ניחות נתיבי (dB)
= ניחותים נוספים (מרווח הבהוב, ניחות גוף, אי התאמה פולרית, אחרים...) (dB)
= שבח אנטנה של המקלט (dBi)
= ניחות מקלט (קו תמסורת, מחברים...) (dB)
מאזיר (בבלארוסית: Мазы́р; ברוסית: Мозырь, מוזיר; בפולנית: Mozyrz, מוזיז', ביידיש: מאזיר) היא עיר במחוז הומל שבבלארוס, על גדת נהר פריפיאט, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
מאזיר נזכרת לראשונה במאה ה-12, ובמאה ה-13 נכבשה בידי הדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1577 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית.
בנובמבר 1920 נערך בעיר פוגרום שבו נרצחו כ-30 יהודים, תוך אונס נשים ושוד רכוש.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-6,300 יהודים, כחמישית מתושביה.
מבין היהודים במאזיר שהיוו כ-36 אחוז מכלל האוכלוסייה בעיר לפני מלחמת העולם השנייה, כמעט כולם הושמדו בגטו.
ב-22 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, שהחלו מיד ברצח תושביה היהודים.
ב-31 באוגוסט, בתקרית המכונה "מצדה בלארוסית", התכנסו 21 יהודים בבית ברחוב פושקין, שפכו קרוסין על קירות הבית והציתו אותו באש בעודם בפנים כדי לחמוק ממוות בידי הנאצים.
ב-10 בספטמבר נרצחו בעיר כ-200 יהודים.
ב-27–28 בספטמבר התרחשה ההשמדה הגדולה הראשונה: חלק מהיהודים נרצחו בבתים וברחובות, אחרים נאספו בקבוצות של 30–40 איש והוסעו לבית הקברות, שם אולצו לחפור את קבריהם ואז נורו.
כ-1,000 בני אדם מתו בפעולה זו.
בסתיו ובחורף 1941 טבעו בנהר פריפיאט כ-700 קורבנות יהודים.
בסוף שנת 1941 הוקם בעיר גטו מוקף גדר תיל, שבו רוכזו כל היהודים שנותרו בעיר ובכפרי הסביבה.
ב-7 בינואר 1942 נרצחו כל יושבי הגטו, חלקם בירי וחלקם בהטבעה בנהר פריפיאט, ליד הכפר הסמוך בוברי.
מְאַזֵן ציפה (קיצור: מאזן, ראשי תיבות מקובלים - אנגלית: BCD - Buoyancy control device) הוא מרכיב הכרחי בציוד הצלילה, הנלבש כמעין בגד מעל לחליפת הצלילה, ומטרתו לאפשר לצוללן ציפה נייטרלית מתחת למים וכן ציפה חיובית על פני המים, בעת הצורך.
הציפה ניתנת לשליטה באמצעות ויסות נפח האוויר בחלק הייעודי של מאזן הציפה.
כיס האוויר הייעודי מתמלא בתערובת האוויר ישירות ממכל הצלילה המשמש את הצולל באמצעות לחצן, או באופן ידני במקרה חירום באמצעות נשיפה מהפה.
לכל מאזני הציפה מספר מאפיינים משותפים:
כיס ייעודי להכלת תערובת האוויר, העשויה להיכנס אליו או לצאת ממנו בהתאם לצורך במשך הצלילה, לטובת השליטה באיזון הצולל.
יכולת הוספת תערובת אוויר לכיס, בדרך כלל באמצעות הזנה ישירה בלחץ נמוך (מקובל להשתמש במינוח 'אינפלציה' מאנגלית: Inflator), ובנוסף אפשרות לאינפלציה אוראלית באמצעות הפה.
שסתום ריקון, הנועד לאפשר לתערובת האוויר להשתחרר מן הכיס בצורה מבוקרת מן הכיס הייעודי של מאזן הציפה.
למרבית המאזנים לפחות שני פתחים: אחד בחלק העליון הקיצוני והאחר בתחתית.
שסתום זה ממוקם באזור הנלבש מעל הכתף.
ריקון אוויר ממערכת האינפלציה האוראלית אפשרי לרוב גם הוא.
שסתום עודף לחץ אוטומטי, המשחרר תערובת אוויר במידה והצוללן ניפח את מאזן הציפה על ידי הזרמת תערובת אוויר יתר על המידה.
רצועות לאבטחת מאזן הציפה לגוף הצוללן.
בנוסף, מאזני ציפה מסוימים עשויים לכלול מאפיינים נוספים:
תושבת פלסטיק או מתכת לתמיכה במכל הגז.
רצועות נוספות ברתמה למניעת מאזן הציפה לנוע לכיוון ראש הצוללן כשזה האחרון בתנוחה זקופה.
כיסים לנשאית סלילי צלילה, משקולות וטבלאות דקומפרסיה.
מערכת משקולות משולבת - כיסים למשקולות עופרת עם מנגנון שחרור מהיר.
שימוש במערכת זו יכול לייתר את הצורך בשימוש בחגורת משקולות.
טבעות או נקודות אחיזה אחרות לנשיאת ציוד נוסף כפנסים, מד לחץ, סלילים ומצלמות.
עשוי להיות מכל קטן, כחצי ליטר, המוזן ממכל הגז הראשי של הצוללן, או לחלופין מלא בפחמן דו-חמצני.
כיס אוויר נוסף, לגיבוי במקרה של כשל בכיס הראשי של המאזן.
אוקטופוס - רגולטור נוסף לנשימה חלופית, מחובר או משולב עם שסתום אינפלציה, לחירום.
הצוללן צריך להיות מסוגל לקיים שלושה אופנים של איזון במהלך שלביה השונים של הצלילה:
ציפה שלילית: כשהצולל מעוניין להעמיק או להישאר בקרקעית.
ציפה נייטרלית: כשהצולל מעוניין להישאר בעומק קבוע, במאמץ מינימלי.
ציפה חיובית: כשהצולל מעוניין לעלות או לצוף לפני המים.
להשגת ציפה שלילית, צוללים הנושאים או לובשים ציוד איזון חייבים לשאת גם משקולות על מנת לנטרל את יכולת הציפה של הצולל והציוד גם יחד.
כשנמצאים מתחת למים, הצוללן נדרש לעיתים קרובות לשמור על ציפה נייטרלית על מנת לא לעלות כלפי מעלה או לשקוע למטה יתר על המידה.
מצב של ציפה נייטרלית מתאפשר כאשר המשקל של המים שהצוללן "דוחף" באמצעות שטח הפנים של גופו, שווה למשקלו הכולל של הצוללן.
הצוללן משתמש במאזן הציפה כדי לשמור על מצב זה של ציפה נייטרלית על ידי התאמתו של נפח המאזן וכך על איזונו, בתגובה לתופעות שונות, המשפיעות על נפחו או משקלו הכולל של הצוללן, בעיקר:
אם חליפת הצוללן עשויה מחומר מלא בגז דחוס, כמו נאופרן מוקצף, נפח החומר ישתנה (חוק בויל) בעקבות שינויים בלחץ כשהצוללן מעמיק או מרדיד.
נפח האוויר במאזן הוא בר-כיוון על מנת לפצות על כך.
אוויר הכלוא בגוף הצוללן ובציוד, כולל זה שבמאזן הציפה, נדחס בהעמקה ומתרחב בהרדדה.
לרוב, הצולל מתפעל זאת באמצעות הוספת גז לכיס האוויר או לחליפה (במקרה של שימוש בחליפה יבשה בלבד), על מנת להימנע מהעמקה מהירה ומעבר לרצוי, או לחלופין ריקון המאזן מאוויר בעת עלייה לכיוון פני המים, על מנת להימנע מעלייה מהירה ומדקומפרסיה.
במהלך הצלילה, גז נצרך ממכל הגז של ציוד הנשימה.
כתוצאה מכך, משקלו הכולל של הצוללן והציוד הולך וקטן, וכתוצאה מכך - הצולל מרדיד.
לשם כך, נדרש הצולל לבצע תיקונים נדרשים, כלומר, לשחרר אוויר ממאזן הציפה.
מסיבה זו, על הצוללן לתכנן את תחילת הצלילה כך שהוא במשקל עודף מעט, כך שציפה חיובית תוכל להיו מושגת לאחר איבוד משקל כתוצאה מנשימה הגז.
אוויר או נייטרוקס שוקל כ-1.3 גרם לכל ליטר בלחץ סטנדרטי.
לכן, שינוי במשקל הכולל בעת הצלילה עשוי להשתנות החל מ-4.3 ק"ג המייצגים את סך האוויר במכל פלדה 15 ליטר בלחץ של 230 באר או 3500 psi, ועד לכ-2.27 ק"ג הבדל בעבור מכל אלומיניום קטן 11.1 ליטר בלחץ של 200 באר או 3000 psi.
אנו מניחים תמיד כי רק כ-5/6 מתערובת האוויר שבמכל נצרכת במהלך הצלילה, ומשאירים תמיד אוויר פנוי לניצול לחירום.
בפועל, הצוללן כלל לא חושב על כל התאוריה הנ"ל במהלך הצלילה.
על מנת לשמור על ציפה חיובית, הוא מוסיף בפשטות אוויר למאזן כשהוא בציפה שלילית ("כבד מידי"), או מרוקן אוויר כשהוא בציפה חיובית ("קל מידי").
מאפיין של צלילה הוא שאין כל חוק או כלל אוטומטי לשמירה על איזון כשלובשים את מאזן הציפה, או אפילו כשריאות הצוללן מלאות אוויר.
כל שינוי ולו הקל ביותר בעומק, בתנוחה או בנפח, לרבות פעולת נשימה פשוטה, משפיע על ההעמקה ונייטרליות הציפה.
לכן, תחזוקתה של הציפה הנייטרלית במהלך הצלילה חייבת להיות תמידית, אקטיבית ורציפה, והיא אחד מכישוריו החשובים ביותר של הצוללן.
מאפיין של צלילה שלרוב אינו אינטואיטיבי לצוללנים מתחילים, הוא העובדה שתערובת אוויר נדרשת לרוב להתווסף למאזן כשמעמיקים, וריקון אוויר נדרש כשבוחרים להרדיד ולעלות לפני המים.
האוויר, המתווסף למאזן או מוצא ממנו, מתאים את הנפח הנדרש במהלך שינויי העומקים; בועות האוויר הכלואות בכיס הייעודי נדרשות להישאר בנפח קבוע על מנת שהצולל יישאר בציפה נייטרלית או כמעט נייטרלית.
כשצוללן לא מוסיף אוויר למאזן במהלך העמקה, נפח בועות האוויר הכלואות הולך וקטן כתוצאה מעליית הלחץ, מה שגורם באופן מיידי להעמקה הולכת ומהירה, וזאת עד להגעתו על הצוללן לקרקעית.
אותה תופעה, דוגמה נוספת של תגובה חיובית, יכולה להתרחש במהלך הרדדה ועלייה לפני המים - מה שיגרום לעלייה בלתי נשלטת, וזאת עד להגעה מהירה לפני המים ללא ביצוע עצירת בטיחות.
עם הזמן וצבירת ניסיון, צוללים לומדים כיצד למזער את הבעיה, על ידי צמצום כמות נפח האוויר הקבוע שבמאזן.
הדבר דורש ללמוד מהו משקל המינימום הנדרש לשאת כל אחד באופן פרטני, כתלות בגוף הצולל ובציוד הצלילה.
טכניקות אלה שומרות על נפח האוויר הכלוא במאזן קטן ככל הניתן בתחילת הצלילה, כך שנשאר מספיק אוויר בהעמקה הראשונה על מנת לפצות על אובדן המשקל הצפוי בתהליך הצלילה, כתוצאה מניצול האוויר (מספר קילוגרמים לכל מכל, כמצוין לעיל).
התנהגויות אינסטנקטיביות אוטומטיות שפותחו על ידי צוללנים מנוסים, כוללים שליטה על הנשימה וניהול הזרמת האוויר למאזן במהלך שינויי עומקים, המאפשרים להישאר בציפה נייטרלית במהלך הצלילה ללא צורך לחשוב רבות על הנושא.
צוללנים מנוסים עשויים להיות מזוהים לעיתים באמצעות כך שהם מסוגלים להישאר בציפה נייטרלית ללא שימוש בסנפירים כלל, כפי שדגים עושים.
קיים סיכון שמכל הגז ייפתח בטעות במהלך הצלילה, מה שיגרום לעלייה מהירה לפני המים ובארוטראומה לצולל.
פחמן דו-חמצני רעיל בסביבה של לחץ חלקי גבוה, ועשוי להיות מסוכן להחזקה במאזן כיוון שהצולל עשוי לשאוף אותו מתחת למים, אך הדבר לא סביר שיקרה, שכן הצולל אמור לשים לב ולהבחין במצב חירום זה ולסיים את הצלילה.
בנוסף, קיים הסיכון שהצולל לא יזהה מהו הכיס הבעייתי והמלא באוויר, ובכך ינסה לתפעל ולרוקן את הכיס הלא נכון.
תקלה חמורה בכיס האוויר תנבע מנקב או קרע או תקלה בשסתום, מה שעשוי לגרום לכך שלצוללן לא תהיה אפשרות לבצע עלייה ועצירה בטוחה, במיוחד אם מדובר בצלילה עמוקה וכמות לא מספקת של משקולות.
תקלה בשסתום הזנת האוויר עשוי לגרום לציפה מיידית לא נחוצה, ובלא תפעול מיידי של התקלה, עלול לגרום לעלייה מהירה ובלתי מבוקרת וכך לסכן את הצולל במחלת הדקומפרסיה.
בכל אופן, שסתום ריקון האוויר וכן מנגנון עודף הלחץ האוטומטי, מסוגלים לרוקן אוויר מהמאזן בעת הצורך מהר יותר מכפי שניתן להזין את כיס האוויר.
אבטחת מכל הגז למאזן ברשלנות עשויה לגרום לכך שהוא יחליק ממנו החוצה.
נפח אוויר מוגזם, במטרה לפצות על משקל יתר של הצוללן או נשיאת ציוד כבד, עשוי להגדיל את הנפח במהלך עלייה מהירה לפני המים - מהירה מזו שהצולל מסוגל לאזן ולרוקן, במיוחד במאזני ציפה עם נפח גדול.
מאזנים מסוימים בשילוב עם משקולות לא מספקות, או מאזנים הגדולים בצורה מוגזמת, עשויים לגרום לצולל מחוסר הכרה לצוף על פני המים כשפניו כלפי מטה.
רצועות אבטחה שנקשרו ברשלנות או שאינן מתאימות לגוף הצוללן, עשויות לגרום לכך שהצוללן לא יהיה מסוגל להחזיק את ראשו מחוץ למים בעת הצורך.
צריכת האוויר משתנה ותלויה בהתאם לפרופיל הצלילה ומיומנויות הצוללן.
צריכת אוויר מינימלית תתאפשר כשהצוללן משתמש בכמות המדויקת על מנת לשמור על ציפה נייטרלית במהלך הצלילה, על ידי כך שלא יבזבז את תערובת האוויר על ידי מילוי יתר של כיס האוויר והימנעות מצלילה עם משקל מוגזם (גוף וציוד).
נפחו האמיתי של כיס האוויר לא אמור להיות מושפע מצריכת האוויר שנעשית על ידי צוללן מנוסה.
צלילות עמוקות יותר ידרשו צריכת אוויר רבה יותר, וצלילות בהן הצולל מעמיק ומרדיד מספר רב של פעמים ידרשו ריקון אוויר בכל הרדדה ומילוי בכל העמקה.
מרבית מאזני הציפה מאפשרים, בנוסף, גם אינפלציה אוראלית - הזרמה של אוויר לכיס הייעודי, מתחת למים או מעל פני המים, מהריאות - באמצעות נשיפה ישירה מהפה לפתח ייעודי.
תאורטית, הדבר מאפשר לצמצם את צריכת האוויר, אך בפועל הדבר אינו מומלץ משום שהפעולה דורשת מאמץ, וכן משום שהיא מצריכה להוציא את הרגולטור, דרכו נושמים מתחת למים, מהפה.
אינפלציה אוראלית היא, אם כך, דרך חלופית להזין אוויר לכיס המאזן במקרה חירום של תקלה במערכת בקרת הלחץ, או כשנגמר האוויר במכל ומעוניינים לצוף מעל פני המים.
הזנת אוויר במצב חירום באמצעות מחסנית של CO2 אפשרית במאזני ציפה מסוימים.
קיימים סוגים נוספים של ציוד צלילה המשמש צוללנים ומשפיע על האיזון והציפה מתחת למים:
מאזן פוקהא היה מחבל פלסטיני, בכיר בגדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס, שנידון בישראל לתשעה מאסרי עולם, שוחרר בעסקת שליט, ונהרג בעזה בידי מתנקש.
מאזן פוקהא נולד בטובאס שבמזרח השומרון.
כראש גדודי עז א-דין אל-קסאם בטובאס עסק בתכנון ובהכוונה של פיגועים, שאחדים מהם סוכלו.
הוביל גם את פיגוע ההתאבדות בקו 361 בצומת מירון שבו נרצחו 9 נוסעים וכ-50 נפצעו.
פוקהא נלכד בטובאס יומיים לאחר הפיגוע, וכעבור עוד יומיים הרס צה"ל את ביתו בטובאס.
על חלקו בפיגוע זה נידון פוקהא בשנת 2003 לתשעה מאסרי עולם ועוד חמישים שנות מאסר, אך שוחרר בסוף 2011 במסגרת עסקת שליט.
בהתאם לדרישת ישראל לא חזר לטובאס, אלא גורש לרצועת עזה.
ברצועת עזה המשיך פוקהא לארגן פיגועים של פלסטינים מהשומרון, במסגרת "מטה הגדה" של חמאס.
ב-24 במרץ 2017 נורה למוות בראשו ליד ביתו, בשכונת תל אל-הווא שבדרום עזה.
חמאס ייחס את ההתנקשות לישראל, וסגר את מעבר ארז ליציאת פלסטינים מעזה לישראל, ולאחר מכן סגר גם את המרחב הימי ברצועת עזה על מנת למנוע מהמחסלים לברוח מהרצועה.
מקורות אחרים טענו הרקע לחיסול הוא סכסוך בין פוקהא ליחיא סנוואר שנבחר בפברואר 2017 למנהיג חמאס ברצועה סביב גביית עמלות ממנהרות ההברחה לתוך רצועת עזה.
במאי 2017 הודיע אסמאעיל הנייה שרוצחו של פוקהא נלכד, ובהמשך לכך פורסם שהרוצח הוא אשרף אבו לילה, פלסטיני ממחנה הפליטים נוסייראת שבעברו היה חבר בזרוע הצבאית של החמאס והודח משם.
ב-25 במאי 2017 הוצאו להורג ברצועת עזה אשרף אבו לילה ושני פלסטינים שהואשמו כסייעניו.
ראש הממשלה בנימין נתניהו חשף ב-5 בפברואר 2026 שישראל עמדה מאחורי הריגתו של פוקהא.
איומאר דו נסימנטו (בפורטוגזית: Iomar do Nascimento; נולד ב-8 באפריל 1966), הידוע בשם מאזיניו, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
מאזיניו החל את הקריירה בברזיל, ובהמשך שיחק גם באיטליה ובספרד.
הוא זכה באליפות ברזיל שלוש פעמים לאורך הקריירה, במדיהן של ואסקו דה גאמה ושל פלמיירס (שתי אליפויות).
לזכותו 35 הופעות במדי , הוא ייצג אותה בשני טורנירי מונדיאל, כולל בזכייה בתואר במונדיאל 1994, וכן בשני טורנירי קופה אמריקה, כולל בזכייה בקופה אמריקה 1989.
בשנת 2009 אימן בפעם היחידה בקריירה, כשעמד על הקווים של אריס סלוניקי היוונית.
שני בניו של מאזיניו, טיאגו וראפיניה, הם כדורגלנים בינלאומיים.
השניים החלו את דרכם בקבוצת ברצלונה הספרדית, ולשניהם קריירה בינלאומית (ראפיניה בנבחרת ברזיל, טיאגו בנבחרת ספרד).
מאזיניו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של סנטה קרוז מעיר הולדתו.
עוד כשחקן נוער, עבר למועדון הפאר הברזילאי ואסקו דה גאמה, שם החל את קריירת הבוגרים.
הוא שיחק במדי המועדון במשך ארבע עונות, במהלכן כבש שבעה שערי ליגה בקרוב לשמונים הופעות.
הוא זכה עם הקבוצה פעמיים באליפות ריו דה ז'ניירו ופעם אחת בגביע גואנברה, ובעונת 1989 הגיעה התקופה של מאזיניו במועדון לשיאה, עם זכייה באליפות ברזיל.
ההצלחה בקבוצה הברזילאית, בנוסף להשתתפותו במונדיאל 1990, הביאה את מאזיניו למעבר לאירופה.
לקראת עונת 1990/1991 חתם בלצ'ה מהסרייה א', תחת המאמן זביגנייב בונייק.
מאזיניו היה לשחקן מפתח במועדון, ופתח בהרכב בכל 34 משחקי הליגה של הקבוצה באותה העונה, אך לא הצליח לסייע לה לשרוד בליגה, והיא ירדה לסרייה ב' מהמקום ה-15 בטבלה.
מאזיניו נותר בסרייה א', ועונה אחר כך עבר לשחק בפיורנטינה, שם שיתף פעולה עם המאמן בן ארצו סבסטיאו לזארוני ועם חברו לנבחרת דונגה.
לזארוני סיים את דרכו במועדון לאחר חמישה משחקים, ומאזיניו איבד את המקום הקבוע בהרכב, אליו שב רק בשלהי העונה.
הוא סיים את העונה עם 21 הופעות וללא שערים, וסיים את דרכו בקבוצה בתום עונה זו.
לאחר שנתיים באיטליה, שב מאזיניו לברזיל וחתם במדי פלמיירס.
במשך שלוש עונות זכה מאזיניו להצלחה אישית וקבוצתית עם פלמיירס.
הוא כבש פעמיים ב-127 הופעות במדי המועדון, וההצלחה התבטאה גם בזכייה בתארים.
בשלוש עונות בפלמיירס זכה מאזיניו בחמישה תארים, בהם שתי אליפויות סאו פאולו, שתי אליפויות ברזיל, וזכייה בטורניר ריו-סאו פאולו, ששב לפעילות ב-1993 אחרי 27 שנות הפסקה.
כפי שקרה ארבע שנים קודם לכן, ההצלחה בזירה המקומית במקביל להשתתפות במונדיאל 1994, הביאו את מאזיניו למעבר שני בקריירה לאירופה.
לקראת עונת 1994/1995, הצטרף מאזיניו למאמן בן ארצו קרלוס אלברטו פריירה בקבוצת ולנסיה הספרדית.
מאזיניו היה לשחקן הרכב משמעותי בקבוצה, וערך 31 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו במועדון.
ולנסיה רשמה עונה בינונית בליגה הספרדית, שהסתיימה במקום העשירי, אך הצליחה להעפיל לגמר גביע המלך הספרדי.
מאזיניו פתח בהרכב קבוצתו לגמר, שם נוצחה 2-1 על ידי דפורטיבו לה קורוניה.
לראשונה בקריירה האירופית שלו, נשאר מאזיניו בקבוצה לעונה נוספת, ובעונת 1995/1996 היה לאחד מבכירי השחקנים בקבוצה של לואיס אראגונס.
הוא שותף בארבעים מתוך 42 משחקי הליגה של ולנסיה, מתוכם 39 בהרכב.
ולנסיה רשמה עונה מרשימה וסיימה כסגנית האלופה, ארבע נקודות מתחת לאלופה אתלטיקו מדריד, והעפילה עד לחצי גמר הגמר, שם הודחה על ידי אתלטיקו עצמה.
בסך הכול בשתי עונות בקבוצה רשם מאזיניו 71 הופעות ליגה.
מאזיניו נשאר בספרד, ועונה אחר כך חתם במדי סלטה ויגו, שם שיתף פעולה בין היתר עם חיים רביבו הישראלי.
סלטה חוותה עונה קשה, שהסתיימה בהישרדות בליגה הבכירה בזכות ארבע נקודות בלבד.
עם זאת, מאזיניו עצמו היה לשחקן הרכב משמעותי, ואף שב לכבוש בליגה אירופית לראשונה מאז שכבש במדי לצ'ה שש שנים קודם לכן.
הוא שמר על מקומו כשחקן הרכב קבוע גם בשתי העונות הבאות, כשסלטה הפכה לקבוצת צמרת וסיימה במקומות השישי והחמישי, בהתאמה.
בנוסף, הוא היה לחלק ממסעה המרשים של סלטה בגביע אופ"א בעונת 1998/1999, שהסתיימה בהעפלה לרבע גמר המפעל.
בעונתו הרביעית והאחרונה בקבוצה, בה סיימה סלטה במקום השביעי, איבד מאזיניו, אז כבר בן 33, את מקומו בהרכב הקבוצה.
הוא רשם שש הופעות ליגה בלבד, מתוכן רק אחת בהרכב הפותח, ובתום העונה חתם את דרכו בת ארבע העונות במועדון עם שמונה שערי ליגה ב-114 הופעות.
את הפרק הספרדי בקריירה חתם מאזיניו בלאלצ'ה מליגת המשנה הספרדית.
הוא שיחק בקבוצה במשך חצי עונה, בה רשם 17 הופעות ליגה.
לאחר חצי עונה באלצ'ה, שב מאזיניו לברזיל וחתם במדי ויטוריה מהליגה הבכירה, במדיה ערך 15 הופעות ליגה.
הוא פרש ממשחק פעיל בתום אותה שנה, בגיל 35.
הקריירה הבינלאומית של מאזיניו החלה בנבחרת האולימפית של ברזיל, כשנכלל בסגל הנבחרת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת סיאול (1988).
מאזיניו לא שותף כלל במהלך הטורניר, אך היה לחלק מהסגל שזכה במדליית הכסף האולימפית לאחר הפסד בגמר לברית המועצות.
כשנה לאחר מכן, ב-10 במאי 1989, רשם מאזיניו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברזיל, במשחק ידידות מול .
פחות מחודשיים אחר כך, זומן מאזיניו על ידי המאמן סבסטיאו לזארוני לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1989, שהתקיים בברזיל.
בשלב הבתים הראשון שותף מאזיניו בשלושה מארבעת משחקי המארחת, מתוכם פתח בשניים.
בבית הגמר כבר תפס את המקום בהרכב בכל שלושת המשחקים, ושיחק לכל אורכם בדרך לזכייתה של ברזיל בתואר.
שנה לאחר מכן, זומן מאזיניו על ידי לזארוני לסגל ברזיל לקראת מונדיאל 1990 באיטליה.
בניגוד לטורניר הקופה, ברזיל הודחה כבר בשמינית הגמר, ומאזיניו כלל לא שותף בטורניר.
הוא שב להיות שחקן הרכב תחת פלקאו בקופה אמריקה 1991, בו שותף בשישה מתוך שבעה משחקים כשנבחרתו סיימה כסגנית האלופה.
לאחר טורניר הקופה ומינויו של קרלוס אלברטו פריירה לתפקיד המאמן, איבד מאזיניו את מקומו בסגל הברזילאי.
הוא לא שותף במשחקי הנבחרת במשך כשנתיים וחצי, ושב לסגל של פריירה רק חודשים ספורים לפני טורניר מונדיאל 1994.
המונדיאל בארצות הברית היה לטורניר והמוצלח ביותר של מאזיניו במדי ברזיל.
מאזיניו, שלא שותף כלל במשחקיה של ברזיל במונדיאל הקודם, זכה הפעם ליטול חלק משמעותי בטורניר הגמר.
במשחק הראשון של שלב הבתים עלה מהספסל במקום דונגה בדקות הסיום בניצחון 2-0 על .
הוא לא שותף כלל בניצחון 3-0 על ועלה לשחק בפתיחת המחצית השנייה במשחק הנעילה של שלב הבתים, שוויון 1-1 מול .
ברזיל סיימה ראשונה בבית ועלתה לשמינית הגמר, ולראשונה עלה מאזיניו בהרכב ברזיל במונדיאל, כשנבחרתו גברה על המארחת 1-0. מאזיניו שמר על מקומו בהרכב ברבע הגמר, בו ניצחה ברזיל את בתוצאה 3-2. במשחק זה חגג עם רומאריו ועם בבטו את חגיגת העריסה, שהפכה לאחת מהתמונות המפורסמות מהטורניר.
בחצי הגמר גברה ברזיל 1-0 על שוודיה במפגשן השני באותו הטורניר, והבטיחה את מקומה בגמר.
מאזיניו פתח, והוחלף במחצית המשחק.
במשחק הגמר, עלה מאזיניו בהרכב הפותח, כשברזיל גברה על בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שוויון 0-0 בסיום ההארכה.
בעקבות הניצחון זכתה ברזיל בתואר אלופת העולם בכדורגל.
גמר המונדיאל היה למשחקו האחרון של מאזיניו במדי ברזיל, והוא סיים את דרכו בנבחרת עם 35 הופעות.
לאחר הטורניר, הצטרף למאמנו בנבחרת וביחד עברו השניים לקבוצת ולנסיה הספרדית.
קריירת האימון הקצרה של מאזיניו החלה בינואר 2009, אז התמנה לתפקיד מאמן אריס סלוניקי היוונית.
הוא הצליח להוביל את הקבוצה למקום השישי, ופתח עמה את עונת .
בנובמבר 2009, לאחר שהשיג שלושה ניצחונות בלבד בתשעת משחקי הפתיחה של העונה, סיים מאזיניו את תפקידו והוחלף בהקטור קופר.
מאזיניו נשוי לוולריה, שחקנית כדורעף לשעבר.
שני בניו של מאזיניו, טיאגו (יליד 1991) וראפיניה (יליד 1993), הם כדורגלנים.
השניים החלו את הקריירה הבוגרת במדיה של ברצלונה הספרדית, ושניהם היו לכדורגלנים בינלאומיים.
טיאגו ייצג את ספרד החל מגילאי הנוער ועד לנבחרת הבוגרת, בעוד ראפיניה החל את דרכו בנבחרות הצעירות של ספרד, אך עבר כבר בגילאי הנוער לייצג את ברזיל.
מחוז משנה מאזיר (בבלארוסית: Мазырскі раён) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר מאזיר.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה מאזיר 128,817 בני אדם.
ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 90.11% בלארוסים, 6.20% רוסים ו-1.94 אוקראינים.
"מאזן מסחרי" (או "מאזן סחר" או "יצוא נטו"; מסומל לעיתים כ-NX) הוא מונח בחשבונאות לאומית המתאר את ההפרש בין ערך היצוא ליבוא בתקופת זמן מסוימת.
המאזן המסחרי מודד את זרם היצוא לאורך התקופה הנמדדת.
מאזן הסחר מודד זרימה של יצוא ויבוא על פני פרק זמן נתון.
כאשר מדינה מייצאת יותר מאשר היא מייבאת המאזן המסחרי חיובי והיא בעודף מסחרי או מאזן סחר חיובי.
כאשר היבוא גדול מהיצוא, המאזן המסחרי שלילי והמדינה בגירעון מסחרי, או מאזן סחר שלילי.
נכון לשנת 2016, כ-60 מדינות נמצאות בעודף מסחרי.
מאזן הסחר אינו מאוזן ברמת המדינה הבודדת אלא בהסתכלות עולמית.
כלומר, כאשר סוכמים את כלל המדינות, סך היצוא צריך להיות שווה לסך היבוא.
מצב זה מביא בפועל לבעיות במדידה, כפועל יוצא של קושי לאסוף נתונים על כלל מדינות העולם.
כהמחשה לבעיה זו, כאשר סוכמים נתונים רשמיים של כל מדינות העולם, הייצוא עולה על היבוא בקרוב לאחוז אחד.
המשמעות היא שהעולם נמצא במאזן סחר חיובי עם עצמו, מה שאינו אפשרי.
על אף שהנטיה היא לחשוב שבעיית חוסר הדיוק בנתונים מקורה במדינות מתפתחות, רוב הפער דווקא נובע מסטטיסטיקה שמקורה במדינות מפותחות.
מאזן הסחר מהווה חלק מהחשבון השוטף של המדינה, והוא כולל עסקאות כמו הכנסה מהשקעות בינלאומיות וסיוע בינלאומי.
אם החשבון השוטף נמצא בעודף, מצב הנכסים הבינלאומי של המדינה גדל בהתאם.
באותה מידה, גירעון מקטין את שווי הנכסים הבינלאומיים.
מאזן הסחר זהה להבדל בין התפוקה של מדינה לביקוש המקומי שלה (ההבדל בין הסחורות שהמדינה מייצרת לבין כמה סחורות היא קונה מחו"ל; ההבדל לא כולל כסף שהוצא מחדש על מניות חוץ, וגם לא כולל יבוא סחורה לייצור לשוק המקומי).
המאזן המסחרי מובחן ממאזן התשלומים בכך שהוא אינו כולל העברות כספים שאינן כנגד סחורה, השקעות והעברות הון.
ניתן להבחין בין מאזן מסחרי של סחורות למאזן מסחרי של שירותים מעבר למאזן המסחרי הכללי.
מאזן הסחר מושפע מגורמים רבים, ביניהם:
עלות ייצור (קרקע, עבודה, הון, מיסים, תמריצים וכו') במשק מדינת היצוא מול העלויות במשק מדינת היבוא;
העלות והזמינות של חומרי גלם, מוצרי ביניים ותשומות אחרות;
מיסים רב-צדדיים, דו-צדדיים וחד-צדדיים או הגבלות על סחר;
חסמים (מלבד מכסים) כגון תקני סביבה, בריאות או בטיחות;
הזמינות של מטבע חוץ הולם המאפשר לשלם עבור יבוא;
מחירי סחורה המיוצרים בשוק המקומי.
קיימות תפיסות שונות לגבי ההשפעה הכלכלית של מאזן סחר חיובי או שלילי על מדינה, והאם מצב אחד עדיף על המצב האחר.
על אף שאינטואיטיבית, ניתן לחשוב על גרעון סחר כמצב שאינו רצוי, התפיסה שגירעונות סחר דו-צדדיים גרועים כשלעצמם נדחתה ברובם על ידי מומחי סחר וכלכלנים.
לפי קרן המטבע הבינלאומית גירעונות סחר עלולים לגרום לבעיית מאזן תשלומים, להשפיע על מחסור במט"ח ובשל כך לפגוע במדינות הנתונות בגרעון.
מנגד, הכלכלן האמריקאי ג'וזף שטיגליץ, סבור כי מדינות המחזיקות בעודפים מפעילות "החצנה שלילית" על שותפי הסחר (כפי שאדם השומר את כספו בבנק ולא רוכש דבר משכניו, למעשה לא תורם לכלכלה המקומית).
שטיגליץ אף טען כי הדבר מהווה איום על השגשוג העולמי, עקב כך שמונע תלות כלכלית של מדינות אחת בשנייה.
הכלכלן בן ברננקי טוען ש"חוסר איזון מתמשך בתוך גוש האירו הוא אינו בריא, מכיוון שהוא מוביל לחוסר איזון פיננסי בין המדינות ולצמיחה לא מאוזנת.
העובדה שגרמניה מוכרת הרבה יותר ממה שהיא קונה, באה על חשבון הביקוש לתוצרת שכנותיה (ולמדינות אחרות ברחבי העולם), ומפחיתה את התפוקה והתעסוקה מחוץ לגרמניה."
לפי קרלה נורלוף (חוקרת מדעי המדינה), ישנם שלושה יתרונות עיקריים לגירעונות הסחר בו נמצאת ארצות הברית:
צריכה העולה על הייצור: ארצות הברית נהנית מהצד הטוב יותר של העסקה בכך שהיא מסוגלת לצרוך יותר ממה שהיא מייצרת
השימוש במוצרי ביניים מתוצרת חוץ משפר את הפריון עבור חברות אמריקאיות, ועושה שימוש יעיל במיוחד בחלוקת העבודה העולמית
שוק גדול שמדינות אחרות מסתמכות עליו ליצוא מגביר את כוח המיקוח האמריקאי במשא ומתן מסחרי
מאמר של הלשכה הלאומית למחקר כלכלי משנת 2018, שנכתב על ידי כלכלנים מקרן המטבע העולמית ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי, מצא כי במחקר של 151 מדינות בשנים 1963–2014, להטלת המכסים הייתה השפעה מועטה על מאזן הסחר.
מאזן גטאס (1954 - 31 בדצמבר 2005) היה במאי תיאטרון ערבי ישראלי, מייסד "תיאטרון אל-לאז".
גטאס נולד בראמה שבגליל למשפחה ערבית-נוצרית אורתודוקסית.
אביו, כמאל גטאס, היה מראשוני הפעילים הקומוניסטים בגליל וחבר הליגה לשחרור לאומי.
בשנת 1983 השלים את לימודיו האוניברסיטאיים בקייב, אוקראינה, אז חלק מברית המועצות.
שם למד באמצעות מענק לימודים שקיבל מהמפלגה הקומוניסטית הישראלית, שגטאס היה חבר בה עד סוף ימיו.
רוב המחזות שביים גטאס הופקו בתיאטראות ערביים בישראל ובמזרח ירושלים, בתיאטרון אל-חכוואתי ותיאטרון אל-קאסבה.
בשנת 1996, הקים את בכפר ראמה את "תיאטרון אל-לאז" (על שם הגיבור הקומוניסטי ברומן בשם זה מאת הסופר האלג'יראי אלטאהר וטאר).
כמה חודשים לפני מותו חנך מבנה חדש לתיאטרון בעיר העתיקה של עכו.
בשנת 2002, זכתה הצגת יחיד בבימויו, "שינתיאן", בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל עכו.
בשנת 2003, היה חבר בצוות השופטים.
"האופסימיסט" (תיאטרון חיפה, 1986) - עיבוד תאטרוני לספרו של אמיל חביבי.
גטאס עיבוד את הספר יחד עם מוחמד בכרי שכיכב בהצגת היחיד.
את הגרסה העברית ביים במשותף עם אילן תורן על פי תרגומו של רמי ליבנה.
"מתים ללא קבורה" (תיאטרון אל-חכוואתי, 1989), מחזה מאת ז'אן פול סארטר, בימוי: מאזן גטאס, מנהל אמנותי: ג'ורג' איברהים.
"ילד האור" (פסטיבל מסרחיד, 1993) על-פי רומן מאת טאהר בן ג'לון.
גטאס עיבד, ביים ועיצב את התפאורה.
ההצגה זכתה בפרס הראשון בפסטיבל.
"פסאתין" (פסטיבל עכו, 2001), הצגת יחיד בכיכובה של ראידה אדון.
"שינתיאן" (פסטיבל עכו, 2002), הצגת יחיד מאת איאד אל-חאג'ת, בימוי: מאזן גטאס, משחק: ח'אולה חאג'-דיבסי, מוזיקה ושירה: סאלם דרוייש.
"חרב דמוקלס" מאת נאזים חיכמת.
"קשר דם" מאת אתול פוגרד.
האולם הקטן בתיאטרון אל-מידאן בחיפה נקרא על שמו.
מאזן הגירה (או: מאזן דמוגרפי) הוא ההפרש בין מספר המהגרים לאזור מסוים לבין המהגרים ממנו, או ההפרש בין הגידול באוכלוסייה מסוימת לפיחות בה.
הוא משמש לתיאור הגידול או הפיחות בגודל האוכלוסייה באזור בפרק זמן מסוים.
מצב בו מאזן ההגירה חיובי נקרא "הגירה חיובית" והוא מתבטא בגידול בכמות התושבים.
מאזן הגירה שלילי נקרא "הגירה שלילית", וקיומו מצביע על פיחות האוכלוסייה.
מצב בו מאזן ההגירה מאוזן לגמרי ומצביע חוסר שינוי בגודל האוכלוסייה במקום מסוים, הוא נדיר ביותר.
פרק הזמן הנפוץ ביותר למדידה במסגרת מאזן הגירה הוא שנה.
מאזן ההגירה, בדומה לתחלופת תושבים, משמש לעיתים כמדד להצלחת האזור, כאשר הגירה חיובית מצביעה על הצלחתו מאחר שהרצון לעבור אליו גדול.
הגירה שלילית מצביעה על כישלון האזור, רצון של תושבים לברוח ממנו ובריחה של מי שיש לו האמצעים לעשות זאת.
מאזן ההגירה משמש גם למדידת הגדילה או הקטינה של אוכלוסיות או ציבורים, והטיותיו השונות יכולות לרמז על עתידם ולכן גם על גודל השפעתם.
מאזן ההגירה גם יכול לשמש לתיאור השינוי בגודל האוכלוסייה של בעלי חיים בבית גידול מסוים.
גורמים כמו מינים פולשים והתחממות גלובלית משפיעים רבות על מאזן הגירה מסוג זה.
לעיתים קרובות מחושב מאזן ההגירה באחוזים מסך תושבי האזור, על פי הנוסחא הבאה:
מאזן ההגירה באחוזים = 100 * מאזן ההגירה \ מספר התושבים הכללי לפני התקופה המדודה.
לדוגמה: אם בעיר כלשהי מאזן הגידול בתקופה מסוימת היה 100%, ניתן ללמוד שאוכלוסייתה הכפילה את גודלה בתקופה זו.
אם ביישוב מסוים היה מאזן ההגירה באחוזים בתקופה מסוימת שווה ל-100%-, סימן שהיא ננטשה אז והפכה לעיר רפאים.
מאזן ההגירה בשיטה זו, המחושב באחוזים, משמש על מנת לבטא את הגידול או הפיחות באזור ביחס לגודלו, בעיקר על מנת להשוות גדילת שתי ערים שונות ביחס לגודלן, או שתי מדינות או ציבורים שונים.
מאזן ההגירה נמדד לעיתים כקצב, על פי הנוסחא הבאה:
קצב מאזן ההגירה (או מאזן ההגירה באחוזים) = מאזן ההגירה (או מאזן ההגירה באחוזים) \ מספר השנים בטווח המדידה.
שיטה זו משמשת בעיקר על מנת להשוות את ההגירה בין שתי תקופות שונות, אשר בדרך כלל הן באורכים שונים.
מגמת קצב ההגירה מוצגת בדרך כלל כפונקציה רציפה על גרף, נמדדת באחוזים (על מנת להשוות בין קבוצות), ועיון בה יכול להצביע על עתיד קצב מאזן ההגירה.
מגמה זו משמשת רבות על מנת לנסות ולחזות גידול או קיטון במאזן ההגירה של אוכלוסייה מסוימת, דבר שישפיע בתוך מספר שנים על גודל אותה אוכלוסייה בתוך האוכלוסייה הכללית.
קריאה נכונה של מגמה זו מראה לנו, בפועל, את עתיד גודלם של ציבורים.
ניתן לנסות ולחזות בה גדילה של ציבורים מסוימים באוכלוסייה, או את הפיכתם לדומיננטיים בה.
מגמה זו משפיעה ישירות על עצם קיומו והיקפו של איום דמוגרפי, ושינוי בה יכול להאט אותו וכן לעצור אותו כליל.
גורמים רבים יכולים להשפיע על מאזן ההגירה, ביניהם:
שירותים ברמה גבוהה מעודדים הגירה אל תוך האזור, ורמה נמוכה שלהם יכולה לעודד את עזיבתו.
ריבוי טבעי מעלה מעלה את מאזן ההגירה, אך יכול לגרום גם לעזיבת המקום אם אינו מסוגל לספק שירותים מתאימים לגודל הריבוי הטבעי.
יוקר המחיה גורם לכך שילידי המקום מתקשים לרכוש בו דירה, ומשפיע על רצון שאר הציבור לעבור לגור בו.
מחירים זולים, לעומת זאת, יכולים לגרום לעלייה במספר התושבים.
מצב כלכלי, חברתי, תחבורתי או פוליטי יכולים להשפיע על הקובעים מקומם מחוץ או בתוך האזור.
מרכזיותו או רמת פריפריאליות'ו של אזור יכולים להשפיע על מאזן ההגירה, ולעודד מעבר פנימה או החוצה מהאזור.
תמותה מורידה את מאזן ההגירה, אך יכולה לגרום למספר תושבים רב יותר לתפוס את מקום המת, ובכך להעלות את מאזן ההגירה לטווח הרחוק.
אופי האזור משפיע ישירות על גודל האוכלוסייה שבאה לחיות בו, כאשר בדרך כלל ליישובים בעלי אופי חרדי יהיה מאזן הגירה גבוה יותר מיישובים בעלי אופי חילוני.
רמת חיים גבוהה מעלה את מאזן ההגירה, ורמת חיים נמוכה נוטה להוריד אותו.
תחושת ביטחון אישי ירודה עקב פשע או טרור, דוחפת החוצה מהמקום.
ביטחון אישי גבוה מעודד הגירה למקום.
אבטלה ואפשרויות תעסוקה משפיעות רבות בבחירת מקום מגורים ולכן גם על מאזן ההגירה.
סטיגמה חברתית על המקום נוטה להבריח ממנו אנשים.
זיהום אוויר וסכנות בריאותיות אחרות מורידות את מאזן ההגירה, וחוסר בהם מעודד הגירה למקום.
פטריוטיות ועלייה לארץ ישראל' (בישראל) מעלות אף הם את מאזן ההגירה.
בטווחי זמן גדולים ניתן לדבר גם על שינויי אקלים כמשפיע על מאזן ההגירה.
מאזן א-תל (נולד ב-1952) הוא שגריר ירדני בדימוס.
בין השנים 2000–2004 מאזן א-תל היה הממונה על היחסים בין ישראל לירדן בשגרירות הירדנית בתל אביב.
ב-1976 מאזן א-תל נכנס לשירות החוץ של ירדן.
מ-1978 עד 1983 היה נספח בשגרירות ירדן בפריז.
בין השנים 1984–1988 הוא היה המזכיר השני ליד הנציגות הירדנית שליד מטה האו"ם בז'נבה, בארמון האומות.
מ-1991 עד 1992 מאזן א-תל, היה חבר בקבוצת המומחים הטכניים, במשלחת הירדנית בוועידת מדריד ב-1991. מ-1992 עד 1994 הוא היה יועץ ליד המטה האו"ם במנהטן.
בשנים 1995–1999 היה יועץ וסגן ראש שגרירות ירדן בניו דלהי.
משנת 2000 עד 2004 כיהן כממונה על היחסים בשגרירות ירדן בתל אביב.
מ-2005 עד הוא היה שגריר בפרטוריה (דרום אפריקה) עם הסמכה דיפלומטית במקביל במפוטו שבמוזמביק.
מ עד מאזן א-תל היה ראש המחלקה האירופית במשרד החוץ בעמאן.
מ- עד- היה שגריר ירדן בברלין.
במטאורולוגיה מאזן הקרינה של כדור הארץ דן באיזון שבין האנרגיה שכדור הארץ מקבל מהשמש לבין האנרגיה שכדור הארץ מאבד בחזרה לחלל החיצון.
מקורות אנרגיה קטנים יותר, כמו החום הפנימי של כדור הארץ, נלקחים בחשבון, אך תורמים תרומה זעירה בהשוואה לאנרגיה סולארית.
מאזן האנרגיה מסביר גם איך האנרגיה נעה ב.
כיוון שהשמש מחממת את האזורים הטרופיים המשוונים יותר מאשר את , קרינת השמש המתקבלת מתפזרת בצורה לא אחידה.
כאשר האנרגיה מחפשת שיווי משקל על פני כדור הארץ, היא מניעה אינטראקציות במערכת האקלים של כדור הארץ, כלומר המים של כדור הארץ, הקרח, האטמוספירה, הקרום הסלעי וכל היצורים החיים.
התוצאה היא האקלים של כדור הארץ.
מאזן האנרגיה של כדור הארץ תלוי בגורמים רבים, כמו אירוסולים אטמוספיריים, גזי חממה, אלבדו פני כדור הארץ (החזרוּת), עננות, צמחייה, דפוסי שימוש בקרקע ועוד.
כאשר הנכנסים והנפלטים מאוזנים, כדור הארץ נמצא ב ומערכת האקלים תהיה יציבה יחסית.
התחממות כדור הארץ מתרחשת כאשר כדור הארץ מקבל יותר אנרגיה ממה שהוא מחזיר לחלל, ו מתרחשת כאשר האנרגיה הנפלטת גדולה יותר.
סוגים מרובים של מדידות ותצפיות מראים על חוסר איזון של התחממות מאז שנת 1970 לפחות.
קצב ההתחממות מאירוע זה, שנגרם על ידי האדם, הוא ללא תקדים.
כאשר מאזן האנרגיה משתנה, יש השהיה לפני ש משתנה באופן משמעותי.
דבר זה נובע מהאינרציה התרמית של האוקיינוסים, היבשה והקריוספירה.
כימות מדויק של זרימות האנרגיה וכמויות האגירה הללו הוא דרישה ברוב מודלי האקלים.
זרמי האנרגיה של כדור הארץ
למרות ההעברות העצומות של אנרגיה אל כדור הארץ וממנו, הוא שומר על טמפרטורה קבועה יחסית.
כיוון שככלל יש רווח או הפסד קטן נטו: כדור הארץ פולט באמצעות קרינה אטמוספירית וקרקעית (מוסטת לאורכי גל אלקטרומגנטיים גדולים יותר) לחלל בערך אותה כמות אנרגיה כפי שהוא מקבל.
אנרגיה סולארית נכנסת (קרינת גלים קצרים)
כמות האנרגיה הכוללת המתקבלת בשנייה בחלק העליון של אטמוספירת כדור הארץ (TOA) נמדדת בוואט וניתנת על ידי הקבוע הסולארי כפול שטח הגזרה של כדור הארץ המקבלת את הקרינה.
כיוון ששטח הפנים של כדור הוא פי ארבעה משטח החתך של כדור (כלומר שטח המעגל), שטף ה-TOA הממוצע הגלובלי והשנתי הוא רבע מהקבוע הסולארי ובכך הוא בערך 340 וואט למטר רבוע W/m2).
כיוון שהכמות הקרינה הנספגת משתנה בהתאם למיקום וכיוון שקיימים שינויים יומיומיים, עונתיים ושנתיים, המספרים המצוינים הם ממוצעים רב-שנתיים המתקבלים ממספר מדידות לוויינים.
מתוך W/m2 340~ של קרינת השמש המתקבלת בכדור הארץ, ממוצע של W/m2 77~ מוחזר לחלל על ידי עננים והאטמוספירה ו-W/m2 23~ מוחזר על ידי אלבדו פני השטח, מה שמותיר W/m2 240~ של הזנת אנרגיה סולארית למאזן הקרינה של כדור הארץ.
כמות זו נקראת קרינת השמש הנספגת (Absorbed Solar Radiation או בראשי תיבות ASR).
זה מרמז על ערך של בערך 0.3 עבור האלבדו הנטו הממוצע של כדור הארץ, הנקרא גם (A):
קרינת גלים יוצאת (Outgoing Longwave Radiation בראשי תיבות OLR) מוגדרת בדרך כלל כאנרגיה יוצאת הנפלטת מכוכב הלכת, רובה באורך גל של תת-אדום.
בדרך כלל, אנרגיית השמש הנספגת מומרת לצורות שונות של אנרגיית חום.
חלק מהאנרגיה הזו נפלטת כ-OLR ישירות לחלל, בעוד שהשאר מועבר תחילה דרך מערכת האקלים כצורות קורנות וצורות אחרות של אנרגיה תרמית.
לדוגמה, פליטות עקיפות מתרחשות בעקבות הובלת חום משכבות פני כדור הארץ (יבשה ואוקיינוס) לאטמוספירה באמצעות ושטפי חום כמוס או תהליכי הולכה/הסעה.
בסופו של דבר, כל האנרגיה הנפלטת מוקרנת בצורה של קרינת גלים ארוכים בחזרה לחלל.
ההובלה של OLR מפני השטח של כדור הארץ דרך האטמוספירה הרב-שכבתית שלו מקיימת את חוק קירכהוף לקרינה תרמית.
מודל חד-שכבתי מייצר תיאור משוער של OLR אשר מניב טמפרטורות על פני השטח (Ts) של 288 קלווין ובאמצע הטרופוספירה (Ta) 242 קלווין הקרובות לערכים הממוצעים שנצפו:
בביטוי זה σ הוא קבוע סטפן-בולצמן ו-ε מייצג את האמיסיביות של האטמוספירה.
אירוסולים, עננים, אדי מים וגזי חממה תורמים לערך אפקטיבי של כ-ε=0.78. רגישות הטמפרטורה החזקה (החזקה הרביעית) שומרת על איזון כמעט של זרימת האנרגיה היוצאת לזרימה הנכנסת באמצעות שינויים קטנים בטמפרטורות האבסולוטיות של כדור הארץ.
מקורות החום הפנימיים של כדור הארץ והשפעות קטנות אחרות
מתוך פנים כדור הארץ מוערכת ב-47 טרה וואט (TW), ומתחלקת בערך שווה בשווה בין חום רדיוגני לחום שנותר מהיווצרות כדור הארץ.
נתון זה מקביל לשטף ממוצע של W/m2 0.087 ומייצג רק 0.027% ממאזן האנרגיה הכולל של כדור הארץ על פני השטח, והוא מתגמד מול TW 173,000 של קרינת השמש הנכנסת.
גם לפוטוסינתזה יש השפעה משמעותית: כ-TW 140 (או בסביבות 0.08%) של אנרגיה נלכדת על ידי פוטוסינתזה, ומאפשרת לצמחים ליצור ביומסה.
זרימה דומה של אנרגיה תרמית משתחררת במהלך שנה כאשר משתמשים בצמחים כמזון או כדלק.
בדרך כלל מתעלמים ממקורות אנרגיה מינוריים אחרים בחישובים, כולל הצטברות של ורוח השמש, אור מכוכבים שאינם השמש וקרינה תרמית מהחלל.
ז'וזף פורייה טען כי קרינה בחלל העמוק הייתה משמעותית במאמר שצוטט לעיתים קרובות כראשון שדן באפקט החממה.
במילים הפשוטות ביותר, מאזן האנרגיה של כדור הארץ מאוזן כאשר הזרימה הנכנסת שווה לזרימה היוצאת.
מכיוון שחלק מהאנרגיה הנכנסת מוחזר ישירות, ניתן להגדיר את האיזון גם כקרינת שמש נכנסת (גל קצר) הנקלטת השווה לקרינת גל ארוך יוצאת:
כדי לתאר חלק מהזרימות הפנימיות במסגרת המאזן, נניח שהבידוד המתקבל בחלק העליון של האטמוספירה יהיה 100 יחידות (שווה ל-W/m2 340), כפי שמוצג בדיאגרמת סאנקי המצורפת.
האלבדו של כדור הארץ, כ-35 יחידות בדוגמה זו מוחזרות ישירות חזרה לחלל: 27 מהקצה העליון של העננים, 2 מאזורים מכוסי שלג וקרח, ו-6 מחלקים אחרים של האטמוספירה.
65 היחידות הנותרות (W/m2 220 ה-ASR) נספגות: 14 בתוך האטמוספירה ו-51 על ידי פני כדור הארץ.
51 היחידות המגיעות ונספגות על ידי פני השטח נפלטות חזרה לחלל באמצעות צורות שונות של אנרגיה יבשתית: 17 מוקרנות ישירות לחלל ו-34 נספגות על ידי האטמוספירה (19 באמצעות חום אידוי כמוס, 9 באמצעות הסעה ומערבולת, ו-6 שנספגות כתת-אדום על ידי גזי חממה).
48 היחידות הנקלטות באטמוספירה (34 יחידות מאנרגיה יבשתית ו-14 מקרינה) מוקרנות לבסוף בחזרה לחלל.
דוגמה מפושטת זו מזניחה כמה פרטים של מנגנונים הממחזרים, מאחסנים, ובכך מובילים להצטברות נוספת של חום ליד פני השטח.
בסופו של דבר 65 היחידות (17 מהקרקע ו-48 מהאטמוספירה) נפלטות כ-OLR.
הם מאזנים בערך את 65 היחידות (ASR) הנספגות מהשמש כדי לשמור על תוספת אפס נטו של אנרגיה על ידי כדור הארץ.
הגזים האטמוספיריים העיקריים (חמצן וחנקן) שקופים לאור השמש הנכנס, אך שקופים גם לקרינה נפלטת של גל ארוך (תרמית/תת-אדום).
עם זאת, אדי מים, פחמן דו-חמצני, מתאן וגזי קורט אחרים אטומים לאורכי גל רבים של קרינה תרמית.
גזי חממה סופגים את רוב האנרגיה התרמית בתת-אדום שנפלטת משטח כדור הארץ.
גזים אלה גם מקרינים אנרגיית תרמית לכל הכיוונים.
כאשר קרינה נעה לכל הכיוונים, ההשפעה נטו היא העברת אנרגיה קטנה נטו (העברת חום קרינה) באטמוספירה התחתונה.
האטמוספירה מתדלדלת עם הגובה, ובגובה של כ-5–6 קילומטרים, ריכוז גזי החממה באטמוספירה שמעל הוא כה דליל עד שחום המוקרן יכול לברוח לחלל.
מכיוון שמולקולות גזי חממה מקרינות אנרגיית בתת-אדום לכל הכיוונים, חלק ממנה מתפשט כלפי מטה וחוזר בסופו של דבר אל פני כדור הארץ, שם היא נספגת.
זרימת האנרגיה הקרינה כלפי מטה מאזנת את רוב זרימת אנרגיית הקרינה התרמית כלפי מעלה מפני השטח של כדור הארץ, ומפחיתה מאוד את קצב הקירור באמצעות קרינה של פני השטח.
זה מוביל להצטברות אנרגיית השמש, מעלה את טמפרטורת פני השטח עד שהמשטח חם מספיק כדי שקצב התקררות יתאים לקצב ההתחממות מאור השמש שנבלע.
כתוצאה מכך פני השטח יהיו חמים יותר ממה שהיה אם גזי חממה לא היו מעכבים אובדן חום קרינתי.
הקירור המופחת הזה והעלייה בטמפרטורה הנלווית הוא אפקט החממה הטבעי.
זה כאילו כדור הארץ מכוסה בשמיכה המאפשרת כניסת קרינת גלים קצרים (אור שמש), אך מגבילה את קצב יציאת קרינת הגלים הארוכים בתת-אדום.
במבט מהחלל הסובב את כדור הארץ, גזי חממה משפיעים על האמיסיביות האטמוספירית של כדור הארץ (ε).
שינויים בהרכב האטמוספירי יכולים אם כן לשנות את מאזן הקרינה הכולל.
לדוגמה, עלייה בלכידת חום על ידי ריכוז גובר של גזי חממה (כלומר אפקט חממה מוגבר) מאלצת ירידה ב-OLR וחוסר איזון באנרגיה.
בסופו של דבר כאשר כמות גזי החממה עולה או יורדת, טמפרטורות פני השטח עולות או יורדות עד שהאיזון ASR = OLR מושג שוב.
אדמה, קרח ואוקיינוסים הם מרכיבים חומריים פעילים של מערכת האקלים של כדור הארץ יחד עם האטמוספירה.
יש להם מסה וקיבול חום הרבה יותר גדולה, ולכן אינרציה תרמית הרבה יותר.
כאשר קרינה נספגת ישירות או טמפרטורת פני השטח משתנה, אנרגיה תרמית תזרום כחום מוחש אל תוך המסה הגדולה של רכיבים אלה או החוצה מהם באמצעות תהליכי מעבר חום של הולכה/הסעה.
ההתמרה של מים בין המצבים המוצקים/נוזליים/אדים שלהם פועלת גם כמקור או כיור של אנרגיה פוטנציאלית בצורה של חום כמוס.
תהליכים אלו חוצצים את תנאי פני השטח מפני חלק משינויי הקרינה המהירים באטמוספירה.
כתוצאה מכך, ההבדל בשעות היום לעומת הלילה בטמפרטורות פני השטח קטן יחסית.
כמו כן, מערכת האקלים של כדור הארץ בכללותה מראה תגובה איטית לשינויים במאזן הקרינה האטמוספירי.
המטרים העליונים של האוקיינוסים של כדור הארץ מכילים יותר אנרגיה תרמית מכל האטמוספירה שלו.
כמו גזים אטמוספיריים, מי האוקיינוס הנוזלים מעבירים כמויות אדירות של אנרגיה כזו על פני כדור הארץ.
חום מוחש גם נע לתוך ומחוץ לעומקים גדולים בתנאים המעדיפים ירידה או עלייה.
למעלה מ-90 אחוז מהאנרגיה הנוספת שהצטברה על פני כדור הארץ מההתחממות הגלובלית המתמשכת מאז 1970 .
כשליש התפשט לעומקים מתחת ל-700 מטר.
גם קצב הגידול הכולל עלה במהלך העשורים האחרונים, והגיע לקרוב ל-TW 500 (W/m2 1) נכון ל-2020. זה הוביל לכ-14 זטה-ג'ול (ZJ) של עלייה בחום בשנה, מעבר ל-570 אקסה-ג'ול (שווה ערך ל-TW-h 160,000) של שצורכים בני אדם בפקטור של לפחות פי 20.
באופן כללי, ניתן להתייחס לשינויים במאזן השטף האנרגטי של כדור הארץ כתוצאה של כוחות חיצוניים (טבעיים ואנתרופוגניים, קרינתיים ולא קרינתיים), משובים של מערכת ושונות מערכת פנימית.
שינויים כאלה מתבטאים בעיקר כשינויים הניתנים לצפייה בטמפרטורה (T), עננים (C), אדי מים (W), אירוסולים (A), גזי חממה (G), החזרת פני הקרקע/אוקיינוס/קרח (S), וכדומה.
שינויים מזעריים בבידוד (I) בין גורמים אפשריים אחרים.
לאחר מכן ניתן לנתח את קצב התחממות/התקררות של כדור הארץ על פני מסגרות זמן נבחרות (Δt) כשינוי נטו באנרגיה (ΔE) הקשור לתכונות אלה:
כאן המונח ΔET הוא בעל ערך שלילי כאשר הטמפרטורה עולה עקב ההשפעה הישירה החזקה על ה-OLR.
העלייה בעשרות השנים האחרונות בכמות גזי החממה מייצרת אפקט חממה משופר, ולפיכך המשתנה ΔEG חיובי.
לעומת זאת, התפרצות געשית גדולה (למשל ההתפרצות של פינטובו ב-1991 או ההתפרצות של ב-1982) יכולה להזריק תרכובות המכילות גופרית לאטמוספירה העליונה.
ריכוזים גבוהים של אירוסולים של גופרית בסטרטוספירה עשויים להתמיד עד כמה שנים, ולהניב תרומה שלילית ל-ΔEA.
סוגים שונים אחרים של פליטות אירוסול אנתרופוגניות תורמים ל-ΔEA תרומות חיוביות ושליליות כאחד.
מחזורים סולאריים מייצרים ΔEI בקנה מידה קטן יותר מאלה של מגמות ΔEG האחרונות מפעילות אנושית.
אילוצי אקלים מורכבים מכיוון שהם יכולים לייצר משובים ישירים ועקיפים שמעצימים (משוב חיובי) או מחלישים (משוב שלילי) את האילוץ המקורי.
אלו, לעיתים קרובות, עוקבים אחר תגובת הטמפרטורה.
מגמות אדי מים כמשוב חיובי ביחס לשינויי טמפרטורה עקב שינויי אידוי ויחס קלאוזיוס-קלפרון.
עלייה באדי מים גורמת ל-ΔEW חיובי עקב שיפור נוסף של אפקט החממה.
משוב חיובי איטי יותר הוא משוב הקרח אלבדו.
לדוגמה, עקב עליית הטמפרטורות הופך את האזור לפחות מחזיר קרינה, מה שמוביל לספיגה רבה יותר של אנרגיה ולקצבי הפשרת קרח מהירים יותר, ובכך השפעה חיובית על ΔES.
באופן מצטבר, משובים נוטים להגביר את ההתחממות או ההתקררות הגלובלית.
עננים אחראים לכמחצית מהאלבדו של כדור הארץ והם ביטויים רבי עוצמה לשונות פנימית של מערכת האקלים.
הם עשויים גם לשמש כמשובים לאילוצים, ויכולים להיות אילוצים בעצמם אם למשל הם תוצאה של פעילות זריעת עננים.
התרומות ל-ΔEC משתנות באופן אזורי ובהתאם לסוג הענן.
מדידות מלוויינים נאספות יחד עם סימולציות ממודלים במאמץ לשפר את ההבנה ולהפחית את אי הוודאות.
חוסר איזון האנרגיה של כדור הארץ
אם שטף האנרגיה הנכנס לכדור הארץ גדול או קטן משטף האנרגיה היוצא, אזי כוכב הלכת יקבל (יתחמם) או יאבד (יתקרר) אנרגיית חום נטו בהתאם לחוק שימור האנרגיה:
כאשר חוסר האיזון האנרגטי (Earth's Energy Imbalance, בראשי תיבות EEI) של כדור הארץ משתנה בכמות גדולה מספיק, הוא ניתן למדידה ישירה על ידי מכשירים רדיומטריים על לוויינים במסלול סביב כדור הארץ.
חוסר איזון שלא יצליח לשנות כיוון לאורך זמן יביא גם לשינויי טמפרטורה ארוכי טווח במרכיבי האטמוספירה, האוקיינוס, היבשה והקרח של מערכת האקלים.
שינויי טמפרטורות באין סיטו והשפעות נלוות מספקות אפוא מדדים עקיפים של EEI.
מאמצע 2005 עד אמצע 2019, תצפיות לוויינים ואוקיינוסים על טמפרטורות הראו כל אחת באופן עצמאי הכפלה משוערת של חוסר האיזון הגלובלי לכיוון התחממות במאזן האנרגיה של כדור הארץ.
כמה לוויינים מודדים ישירות את האנרגיה הנספגת והנפלטת על ידי כדור הארץ, וכך על ידי הסקה את חוסר האיזון באנרגיה.
פרויקט NASA Earth Radiation Budget Experiment (ERBE) כולל שלושה לוויינים כאלה: ("לוויין מאזן הקרינה של כדור הארץ", בראשי תיבות ERBS), ששוגר באוקטובר 1984; NOAA-9, ששוגר בדצמבר 1984; ו-NOAA-10, שששוגר בספטמבר 1986.
המכשירים של (בראשי תיבות CERES) של נאס"א הם חלק ממערכת התצפית על כדור הארץ (בראשי תיבות EOS) מאז 1998. CERES נועד למדוד הן קרינת שמש מוחזרת (אורך גל קצר) וגם קרינה הנפלטת מכדור הארץ (אורך גל ארוך).
ניתוח נתוני CERES על ידי החוקרים הראשיים שלו הראה מגמת עלייה ב-EEI מ-W/m2 0.42±0.48+ ב-2005 ל-W/m2 1.12±0.48+ ב-2019. הגורמים התורמים כללו יותר אדי מים, פחות עננים, הגדלת כמות גזי חממה, והצטמצמות משטחי הקרח שקוזזו בחלקם על ידי עליית הטמפרטורות.
מחקרים מאוחרים יותר של ההתנהגות באמצעות מודל האקלים CM4/AM4 של הגיע למסקנה שיש סיכוי של פחות מ-1% ששונות אקלים פנימית בלבד גרמה למגמה.
חוקרים אחרים השתמשו בנתונים מ-CloudSat, CERES, ומכשירי EOS אחרים כדי לחפש מגמות של המוטבעות בנתוני EEI.
הניתוח שלהם הראה עלייה מאולצת של W/m2 0.53±0.11+ בשנים 2003 עד 2018. כ-80% מהעלייה הייתה קשורה לעלייה בריכוז גזי החממה שגרם להפחתה בקרינת הגלים הארוכים הנפלטת.
מדידות לווייניות נוספות, כולל נתוני וקליפסו, הצביעו על כמות משקעים נוספים, שמקורם באנרגיה מוגברת הנפלטת מפני השטח באמצעות אידוי (שטף החום הכמוס), ומקזזת חלק מהעלייה בשטף הגלים הארוכים, כתוצאה מאפקט החממה, אל פני השטח.
אי-ודאויות של מגבילות את היכולת של הדור הנוכחי של מכשירים מבוססי לוויין, שהם יציבים ומדויקים מכל בחינה אחרת.
כתוצאה מכך, שינויים יחסיים ב-EEI ניתנים לכימות ברמת דיוק שאינה ניתנת להשגה גם עבור כל מדידה בודדת של חוסר האיזון המוחלט.
טמפרטורת פני השטח הגלובלית (Global surface temperature, בראשי תיבות GST): GST מחושב על ידי ממוצע טמפרטורות הנמדדות על פני הים יחד עם טמפרטורות אוויר הנמדדות על פני היבשה.
נתונים מהימנים המשתרעים עד 1880 לפחות מראים שה-GST עבר עלייה מתמדת של כ-0.18 מעלות צלזיוס לעשור בערך מאז שנת 1970.
תכולת חום האוקיינוס (Ocean heat content, בראשי תיבות OHC): מי האוקיינוס הם סופגים יעילים במיוחד של אנרגיית השמש ויש להם קיבול חום כולל גדול בהרבה מזה של האטמוספירה.
ספינות מחקר ותחנות דגמו טמפרטורות ים בעומק וסביב הגלובוס מלפני 1960. בנוסף לאחר שנת 2000, רשת מתרחבת של למעלה מ-3,000 מדדה את החריגה בטמפרטורה, או באופן שווה את ערך שינוי תכולת החום (ΔOHC).
מאז 1990 לפחות, OHC גדל בקצב קבוע או מואץ.
שינויים אלה מספקים את המדד העקיף החזק ביותר של EEI מכיוון שהאוקיינוסים לוכדים למעלה מ-90% מעודפי החום:
אובדן קרח עולמי: שיעור הקרח הצף על פני הים ושיעור הקרח על פני היבשה נמדד על ידי לוויינים, בעוד שהשינוי במסה מוסק משינויים שנמדדו בגובה פני הים בהתאמה עם מודלים חישוביים המסבירים התפשטות תרמית וגורמים אחרים.
תצפיות מאז 1994 מראות שהקרח נסוג מכל חלק בכדור הארץ בקצב מואץ.
חוקרי האקלים , ועמיתיהם זיהו את הניטור של חוסר האיזון האנרגטי של כדור הארץ כהכרח כדי לעזור לקובעי המדיניות להנחות את קצב התכנון ל.
בשל , מגמות EEI ארוכות טווח יכולות לחזות שינויים נוספים שהם "בצינור".