tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תהליך הסוציאליזציה מארגן את מיניות האדם בעזרת התסריט המיני לפיו גברים הם "הרודפים" והנשים הן "הנרדפות".
יחסים אלה של "רודף-נרדף" שמים את האישה כפאסיבית, הן במערכת היחסים והן בפעילות המינית ההטרוסקסואלית, ואת הגבר כאקטיבי, הגוף שיוזם את המגע המיני ועל הנשים לקבל את יוזמתם או להתנגד לה.
התסריט המיני מצוי באדם באופן סמוי ולכן האדם מתנהג ומונע לפיו באופן בלתי מודע.
הליך סוציאליזציה מחזק את הכניעה הנשית באמצעות המדיה למשל דרך חשיפה מוקדמת לפורנוגרפיה מחוזק הרעיון כי אגרסיביות מינית גברית היא נחשקת.
חשיפה מוקדמת לפורנוגרפיה קשורה להופעת פנטזיות כניעה בקרב נשים בשלב מאוחר יותר בחייהן.
על כן, תיאוריה זו מניחה כי פנטזיות כניעה בקרב נשים משקפות את יחסי הכוחות בין המינים, את מעמדן של הנשים בחברה ואת תהליך הסוציאליזציה שהן עוברות.
הסבר נוסף הוא שנשים גדלות לתוך תרבות שמלמדת אותן שעליהן להתנגד למין מכיוון שזו פעולה נצלנית ו"מלוכלכת" שיש להימנע מלבצע אותה.
הן לומדות כי מין הוא סחורה שאינה מתחדשת ושאם הן "יעניקו סקס" בצורה חופשית, ערכו ירד.
השיח הסובב סביב מונחים כגון "שמרי על עצמך" או "לתת מין", לא מאפשר לנשים להחזיק בחשקים משלהן ו"לרצות סקס בשביל לרצות סקס".
עקב כך, העיסוק במין הופך ללא מקובל מוסרית ו"אי נתינת המין" אף מעלה את ערכן.
מנגד, נשים לומדות שערכן מוערך על ידי המידה בה הן נתפסות כנחשקות ו"סקסיות".
לכן, אחת הדרכים שאישה יכולה להסתיר את חשקיה "הלא מוסריים" (רצונה לעסוק במין), היא דרך פנטזיות בהן היא לא מחפשת מין בצורה פעילה.
בפנטזיית הכניעה האישה זכאית למין אך במקביל אינה צריכה לקחת חלק פעיל בהנאה המינית ממנה עקב היותה אובייקט תשוקה של אדם אחר.
בנוסף, עקב תפיסה זו נשים נמנעו מלחקור ולהבין מהם החשקים שלהן אך למדו כיצד לדכא אותם ולכן הגיוני כי הן יעדיפו להיות מושא סביל של תשוקה בפנטזיות שלהן.
כמו כן, בפנטזיית הכניעה, עקב הנחשקות הרבה של האישה המין נלקח בכוח, דבר המסיר ממנה את ה"אחריות" "שנתנה מין" לאדם אחר.
באופן זה, נשים מספקות את צרכיהן המיניים מבלי להפעיל את הסוכנות שלהן, והאשמה על החזקת החשקים המיניים וקיום יחסי המין יורדת מהן.
כלומר, בפנטזיית כפייה, האחריות על השתתפות בפעולה המינית מוסרת מן האישה מכיוון שהיא מאולצת בכפייה לקיימה.
עצם הסרת האחריות מאפשרת ליהנות יותר מהמין ומהפנטזיה.
הסבר נוסף לשכיחות זו קשור לשכיחות ההתעללות המינית בקרב נשים.
נשים שעברו התעללות מינית נמצאו כבעלות נטייה גבוהה יותר לחוות פנטזיות מיניות בהן הן נכפות לקיים יחסי מין.
ההסבר שהוצע לכך הוא שהפגיעה המינית מובילה ליצירת קשר מותנה בין כוחניות ואגרסיביות לגירוי מיני.
התעללות שכללה מרכיב מיני ואגרסיבי, עשויה לייצר קישור בין השניים ועקב כך לכלול תמות של אלימות או כפייה בתכני הפנטזיה המינית.
קשר מותנה זה אינו נובע מתוך רצון פנימי לחיפוש אחר מין אלים, אלא נוצר באופן מתודי בשל האסוציאציה הנלמדת המתבטאת בפנטזיה המינית.
כמו כן, נראה כי קשר זה הוא חזק יותר כאשר ההתעללות המינית מתרחשת בגיל צעיר.
עם זאת, לא ברור אם פנטזיות הכפייה בקרב נשים שעברו התעללות מינית משרתות את אותה המטרה כמו בקרב נשים ללא היסטוריה זו.
עבור נשים עם היסטוריה של התעללות מינית, פנטזיות הכניעה עלולות להוות ייצוגים של חוויות חוזרות של האירועים הכואבים מעברן.
לכן, עולה השאלה האם פנטזיות הכפייה מהוות עבור נשים אלה גורם נעים ומגרה או זיכרון פולשני, לא רצוני המשחזר את החוויה הטראומטית.
הסברים לשכיחות הגבוה של פנטזיות שליטה בקרב גברים
קיימים הסברים שונים לשכיחות הגבוהה יותר של פנטזיות שליטה בקרב גברים.
ההסבר הראשון הוא שבתרבות המערבית בה נפוצים תיאורים של שליטה גברית וכניעה נשית, פנטזיות השליטה תואמות את התפקיד המגדרי הגברי.
המסרים התרבותיים שמחוזקים על ידי המדיה מקבעים הלך חשיבה לפיו כאשר הגבר יוזם אינטראקציה מינית באופן פיזי וכוחני, האישה עשויה להיענות לו בחיוב.
דוגמה נפוצה לכך מוצגת בסרטים שמראים דמות גברית מנשקת אישה אף על פי שהביעה לכך התנגדות, אך לאחר מכן היא נכנעת לפעולותיו באופן נלהב וממשיכה לפעילות מינית עימו.
הסבר נוסף הוא שפנטזיות שליטה ודומיננטיות הן דרך לחיזוק ותיקוף הכוח המיני של האדם והנחשקות שלו.
דבר זה מתבטא בכך שבפנטזיות אלו, בדרך כלל האישה לא יכולה לעמוד בפיתוי בפני הגבר בשל כוחו המיני הרב, והיא מרוגשת ונמשכת אליו מינית, למרות התנגדותה הראשונית.
הסבר אחר יוצא מתוך השוואה עם מינים של חיות אחרות, בהם לא רק שזכרים נלחמים ביניהם לא רק על מנת להשיג את הנקבה, אלא שהם גם רודפים אחריה ומשתמשים בכוחם להכניעה לפני זיווג.
תיאוריות סוציו-ביולוגיות מציעות כי לבני אדם יש היסטוריה ביולוגית דומה ושהיסטוריה זו אחראית לעוררות המינית הנגרמת מרעיון שליטה זה.
השקפות חברתיות על פנטזיות מיניות
ההשקפות החברתיות על פנטזיות מיניות (ועל מין בכלל) משתנות ממקום למקום ברחבי העולם.
משום שיש טאבו על פנטזיות מיניות מסוימות במקומות רבים בעולם, באותם המקומות חל לרוב גם איסור לדבר באופן פתוח על אותן הפנטזיות - או אפילו להכיר בכך שלאדם יש את אותן הפנטזיות, ובמקרים הללו אנשים נאלצים לשמור זאת בסוד.
באזורים היותר ליברליים בעולם אדם עשוי לבחור לחלוק את הפנטזיות המיניות שלהם עם חברים קרובים, בני זוג או לעיתים אפילו עם קבוצה של אנשים עימם האדם מרגיש נוח.
מבחינה היסטורית, הקבלה והמחר של פנטזיות מיניות בתרבות המערבית הם חדשים יחסית.
בעבר פנטזיות מיניות נתפסו ל"דבר רע" או כ"חטא", ולעיתים אף נחשבו כמחשבות טורדניות שנשתלו במוחם של אנשים על ידי "סוכני השטן".
אפילו בשלב בו פסיכולוגים היו מוכנים לקבל את העובדה שלאנשים יש פנטזיות מיניות ולהתחיל ללמוד יותר על הפנטזיות המיניות, הם הראו הבנה מועטה ובמקרים מסוימים אף הרחיקו לכת כאשר אבחנו פנטזיות מיניות אצל נשים כסימן להיסטריה נשית.
לפני תחילת המאה העשרים, מומחים רבים סברו כי קיומן של פנטזיות מיניות (במיוחד אצל נשים) הם דבר לא תקין.
בשנת 1962 הציעו שאנשים אשר חוו פנטזיות מיניות היו מקופחים, מתוסכלים מינית או שהם לא חוו גירוי מיני וסיפוק מיני בחייהם.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 הפנטזיות המיניות הפכו מקובלות יותר בתרבות המערב, במיוחד עם פרסומם של ספרים בולטים כמו דוחות קינסי של אלפרד קינסי, והספר "My Secret Garden" מאת ננסי פריידיי.
בתרבות המערבית פנטזיות מיניות נחשבות לרוב לדבר טבעי וחיובי במיניותם של אנשים, ולעיתים קרובות אפילו נעשה שימוש בפנטזיות מיניות לשיפור פרקטיקות מיניות, הן במסגרות רגילה והן במסגרת טיפולית.
בברית החדשה נאסר במפורש לדמיין פנטזיות מיניות עם אנשים אשר אינם בני/בנות הזוג (Matthew 5:28 ).
עם זאת, הפרשנות של אותו הפרק והפסוק נתונה לוויכוח.
לפי פרשנות אחרת המילה "תאווה" מתארת חשק במשהו ששייך למישהו אחר.
בתקופה בה נכתבה הברית החדשה נשים נשואות נחשבו לרכוש של בעליהן.
אף על פי שהתרבות המערבית ליברלית למדיי ביחס לפנטזיות מיניות, אנשים רבים עדיין חשים בושה ואשמה על הפנטזיות המיניות שיש להם.
בושה זו יכולה לגרום לירידה באיכות חיי המין של בני הזוג, ולקשיים במערכת היחסים.
אשמת מין היא ציפייה כללית לעונש בתיווך עצמי (שאדם גורם לעצמו) עקב הפרת או ציפייה להפרת סטנדרטים של התנהגות מינית ראויה.
מספר מחקרים בחנו את הקשר בין תדירות הפנטזיה המינית ל"אשמת מין" כדי להעריך את הנטייה לחוש אשמה בעקבות נושאים מיניים.
נמצא כי סטודנטיות עם אשמת מין גבוהה יותר דיווחו על פחות פנטזיות מיניות.
במדגם אחר נמצא כי אשמת מין גדולה יותר בקרב נשים קשורה גם לפנטזיות מיניות פחות תכופות ופחות מגוונות.
באופן דומה נמצא כי גם גברים וגם נשים שקיבלו ציון גבוה באשמת מין הצביעו על כך שהם חוו פחות עוררות מינית בהשוואה למשתתפים עם אשמת מין נמוכה כשהתבקשו לכתוב או לחשוב על הפנטזיות המיניות שלהם.
עמדות שליליות כלפי מיניות (איברי מין, אוננות, יחסי מין) נמצאו כקשורות לפנטזיות מיניות בתדירות נמוכה יותר.
סר פנטון איילמאר היה קצין בכיר בצבא בריטניה.
השתתף במלחמה האנגלו-בורמזית ובהמשך במערכה בהונזה-נאגאר שם זכה בצלב ויקטוריה על אומץ ליבו בפריצת המצור על מבצר נילט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת במערכה במסופוטמיה שם פיקד על המערכה לפריצת המצור על כות.
איילמאר נולד ב-1862, בהייסטינגס שבסאסקס, לפנטון ג'ון איילמאר ואיזבלה אלינור לבית דרלינג.
אח צעיר לארתור פרסי איילמאר.
איילמר היה הברון ה-13 בסדר הברונים של שושלת איילמאר .
בנעוריו נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' שבקרבת לונדון שם הוכשר כקדט במסלול של חיל ההנדסה המלכותי.
עם סיום האקדמיה, ב-1880, התגייס איילמאר לצבא הבריטי והועלה לדרגת לוטננט.
ב-1886 ו-1887 השתתף במערכה האנגלו-בורמזית שבסופה כבשה בריטניה את בורמה.
לאחר המערכה בבורמה קודם איילמאר לדרגת קפטן והוצב ברגימנט ההנדסה הבנגלי (שהיה חלק מחיל ההנדסה המלכותי של צבא הודו הבריטית) ונשלח לפקיסטן.
במסגרת משימה זו השתתף איילמאר, ב-1891, במערכה בהונזה-נאגאר כנגד נסיכויות הונזה ונאגאר שבמחוז גילגיט-בלטיסטן (פקיסטן).
ב-2 בדצמבר 1891 הוביל איילמאר את הפריצה למבצר נילט ועל אף שנפצע קשה המשיך את ההתקפה עד שאיבד את הכרתו.
על אומץ ליבו ונחישותו בקרב זה זכה איילמאר בצלב ויקטוריה.
ב-1895 היה איילמאר שותף למסע לפריצת המצור על צ'יטראל וזאת לאחר שכ-400 לוחמים הודים, בפיקודו של צ'ארלס טאונסנד, התבצרו במבצר צ'יטראל שבעיר צ'יטראל מול כיתור שהטילו עליו כוחות משבטים פשטונים מקומיים.
המצור הסתיים לאחר 46 ימים בניצחון הבריטים ונסיגת המקומיים.
לאחר סיום המערכה בפקיסטן עבר איילמאר להודו והמשיך בשירותו בחיל ההנדסה המלכותי של צבא הודו הבריטית וקודם לדרגת לוטננט קולונל.
ב-1901 קודם לדרגת קולונל ומונה לקצין אספקה בצבא הודו הבריטית.
ב-1912 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לשליש ראשי של צבא הודו הבריטית.
המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשאר איילמאר לשרת בהודו.
ביוני 1915 קודם לדרגת לוטננט גנרל ונשלח למערכה במסופוטמיה כדי לפקד על הדיוויזיה השביעית "מירוט".
זמן קצר לאחר הגיעו לבצרה שבמסופוטמיה לכדו הטורקים את חיילי הדיוויזיה השישית "פונה" (בפיקודו של צ'ארלס טאונסנד) בעיר כות ופתחו במצור על כות.
על פי הוראתו של מפקד המערכה במסופוטמיה ג'ון ניקסון הוקם "קורפוס חידקל" לחילוץ הנצורים ואיילמאר מונה לעמוד בראש קורפוס זה.
הקורפוס מנה כ-20,000 חיילים וכלל את הדיוויזיה השביעית (בפיקודו של ג'ורג' ג'ון יאנגהאזבנד) ואת הדיוויזיה ה-12 (בפיקודו של ג'ורג' פרדריק גורינג) וכן מספר יחידות עצמאיות.
הקורפוס יצא באמצע דצמבר 1915 מבצרה והתקדם במעלה החידקל לכוון כות.
במהלך החודשים הבאים ניהלו חיילי הקורפוס סדרה של קרבות נגד קווי הביצורים העות'מאנים שכללו, בין השאר, את הקרבות הבאים:
רובם של קרבות אלו הסתיימו בהפסד של הבריטים או בניצחונות חסרי משמעות אך גרמו להיקף נפגעים עצום ליחידות הבריטיות (כ-12,000 חללים או פצועים) ובעיקר לא הביאו לפריצת המצור על כות.
בעקבות כישלון המשימה החליט הפיקוד הבריטי לשחרר את איילמאר מתפקידו ולהחליפו בלוטננט גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג.
לאחר שחרורו ממסופוטמיה חזר איילמאר להודו ומונה למפקד של דיוויזיה אזורית עד שחרורו הרשמי מהצבא ב-1922. לאחר מכן חזר לאנגליה ומונה לקולונל של כבוד בחיל ההנדסה המלכותי, תפקיד אותו מילא עד פטירתו ב-1935. גופתו נשרפה בקרמטוריום בגולדרס גרין שבלונדון היכן שאפרו נשמר.
ב-1913 נשא איילמר לאישה את ליידי אלזי ג'ולי ריזלי (אופרמן) שהתאלמנה ב-1911 מסיר הרברט הופ ריזלי .
פנטומס הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 1964, בכיכובו של ז'אן מארה כנבל-העל פנטומס, נגד דמותו של לואי דה פינס בתפקיד הקומיסר פול ג'וב.
בסרט ג'וב חובר לעיתונאי פאנדור, אותו גילם גם מארה, בניסיון לתפוס את פנטומאס אך אף פעם לא ממש הצליח.
זו הייתה התשובה הצרפתית לזיכיון ג'יימס בונד שסחף את העולם בערך באותה תקופה.
הסרט זכה להצלחה רבה באירופה, ברית המועצות וביפן.
הטון הכללי של הסרטים קליל יותר מהרומנים המקוריים אודות פנטומאס.
הקומיסר ג'וב, בגילומו של לואי דה פונס, הפך לדמות קומית, בשונה מעמיתו הספרותי.
פנטומס הוא איש בעל תחפושות רבות.
הוא יכול להתחזות לכל אחד ומשתמש במערך מסכות ויכול ליצור בלבול אינסופי תוך שינוי מתמיד של מראהו.
בפרק הראשון של הסדרה הוא לא מרוצה מפאנדור, בשל ראיון פיקטיבי שהעיתונאי כתב עליו.
הוא מתנקם בכך שחוטף את פאנדור ומאיים להרוג אותו.
לאחר מכן הוא משתמש בכישורי האיפור האדירים שלו כדי לבצע פשע מרהיב כשהוא מחופש לפאנדור.
כאשר הקומיסר ג'וב מצטרף למרדף, כמו זיקית פנטומס מבצע מיד פשע ומתחפש לדמותו של ג'וב.
בסופו של דבר ג'וב וחברתו של פאנדור, הלן, עולים על עקבות הפושע הראשי, אך כל זה ללא הועיל מאחר שאיש אלף המסכות לבסוף בורח.
שחקן דמות ז'אן מארה פנטומס / פאנדור לואי דה פינס הקומיסר ג'וב מילן דמונגוט הלן גורן ז'אק דינאם ברטרנד מארי-הלן ארנו ליידי בלת'אם
פנטומס הוא צמד מוזיקלי אמריקאי, המורכב מקייל קפלן וויני פרגולה.
ב-25 בספטמבר 2015, הצמד הוציא את המיני-אלבום הראשון שלהם, Broken Halo.
ב-31 במרץ 2017, הצמד הוציא את אלבום האולפן הראשון שלהם, Phantoms.
אחד מהשירים שנמצא באלבום, "Just a Feeling", שיצא בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת האמריקאית, וריטה .
השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי.
ב-2016, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם סקיילר אסטין, את השיר "Call My Name".
ב-26 במאי 2017, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'ורג'ו מורודר, את השיר "Champagne, Secrets, & Chanel".
ב-3 באוקטובר 2018, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם ונסה הדג'נס, את הסינגל "Lay with Me".
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-24 במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי ולמקום ה-39 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
ב-12 ביולי 2019, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם אנה קלנדנינג, את הסינגל "Say It".
ב-19 ביולי 2019, הצמד הוציא את אלבום האולפן השני שלהם, Disconnect.
ב-25 בספטמבר 2020, הצמד הוציא את הסינגל "Want To Know".
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-23 במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי.
ב-23 באוקטובר 2020, הצמד הוציא את המיני-אלבום השני שלהם, Moonlight.
פנטזיה על נושאים סרביים, אופ.
6, היא פנטזיה מוזיקלית המשלבת מוטיבים סרבים מאת המלחין ניקולאי רימסקי-קורסקוב משנת 1867. מורו ודמות האב של רימסקי-קורסקוב באותה עת, מילי באלאקירב, ניצח על הביצוע הראשון של יצירה זו במאי 1867. היצירה ידועה בשם פנטזיה סרבית.
הפנטזיה הייתה למעשה רעיון של באלאקירב בעבור רימסקי-קורסקוב הצעיר להלחין יצירה בעבור קונצרט שניתן לתומכי הפאן-סלאביזם שתוכנן ל-24 במאי 1867. באלאקירב השתמש במוטיבים של היצירה הזו בעבודותיו.
רימסקי-קורסקוב כתב באוטוביוגרפיה שלו, My Musical Life, כי לא האמונה בפאן-סלאביזם גרמה לו לכתוב את היצירה, אלא היופי של הנושאים עצמם הקסימו אותו.
רימסקי-קורסקוב הלחין יצירה זו במהירות ובלי יותר מידי תיקונים, ובכל זאת באלאקירב אהב אותה.
סקירה ממרץ 1868 על היצירה שכתב פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, שבה הזכיר גם את הסימפוניה הראשונה של רימסקי-קורסקוב, מצאה חן בעיני חוג באלאקירב והתחבב עליהם.
צ'ייקובסקי כבר הכיר את בלאקירב ועבד איתו על פתיח לפנטזיה שלו רומיאו ויוליה.
הביקורת התומכת על רימסקי-קורסקוב פתחה לו את הדלת לפגוש את שאר חברי החמישה פנים אל פנים בחודש שלאחר מכן.
בשנת 1887 תיקן רימסקי-קורסקוב את היצירה כדי להכין אותה למהדורה חדשה שבוצעה על ידי חברת ההוצאה לאור של מיטרופן בלאייב, שרימסקי-קורסקוב היה חבר בה.
הוא נפגש עם בלאייב במסגרת חוג בלאייב.
היצירה אורכת בין 7 ל-8 דקות.
פיקולו, 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים, 2 בסונים, 4 קרנות יער, 2 חצוצרות, 3 טרומבונים, טימפני, משולש, טמבורין, מצלתיים, מערכת תופים, כלי מיתר.
פנטום האופרה הוא סרט אימה אילם אמריקאי משנת 1925 בבימויו של רופרט ג'וליאן ובכיכובו של לון צ'ייני בתפקיד הפנטום.
הסרט מבוסס על הרומן "פנטום האופרה" מאת גסטון לרו, והוא מספר את סיפורו של פנטום מעוות המתגורר במרתפי בית האופרה של פריז ומטיל את אימתו על אנשי המקום, בעודו מתאהב בזמרת צעירה ומבטיחה.
הסרט נחשב לאחת מהקלאסיקות הגדולות של הקולנוע האילם ולביצוע המפורסם ביותר של דמות הפנטום.
הסרט יצא לאקרנים ב-6 בספטמבר 1925, בהקרנת בכורה בתיאטרון אסטור בניו יורק.
התקציב הסופי של הסרט היה 632,357 דולר.
בשנת 1953, הסרט נכנס לנחלת הכלל בארצות הברית מכיוון שסרטי יוניברסל לא חידשו את רישום זכויות היוצרים שלו בשנה ה-28 לאחר הפרסום.
הסרט מתמקד בדמותו של אריק, הפנטום (לון צ'ייני), שמתגורר במרתפי בית האופרה של פריז לאחר שסבל מעיוותים קשים בפניו.
הפנטום, גאון מוזיקלי, מתאהב בזמרת הצעירה כריסטין דאאה (מרי פילבין), ומתחיל לשלוט בחייה ובקריירה שלה מתוך הצללים.
כשהיא מתאהבת ברולף (נורמן קרי), הפנטום מתעורר לקנאה ואימה, ומבקש לגרום לה לבחור בינו לבין רולף.
לון צ'ייני — בתפקיד הפנטום (אריק) - אדם מעוות פנים המתגורר במרתפי בית האופרה של פריז ומתאהב בזמרת הצעירה כריסטין.
מרי פילבין — בתפקיד כריסטין דאאה - זמרת צעירה שמתחילה לקבל תשומת לב רבה מהפנטום.
נורמן קרי — בתפקיד רולף - גיבור הסרט, המתאהב בכריסטין ומנסה להגן עליה מהפנטום.
גיבסון גולנד — בתפקיד סימון בוקט - מנצח המקהלה של בית האופרה.
הסרט "פנטום האופרה" משנת 1925 זכה לביקורות חיוביות במיוחד בזכות הופעתו המופתית של לון צ'ייני, שהתאפיינה באיפור מחריד וחדשני לזמנו.
הסרט הפך לאחת הקלאסיקות הגדולות של הקולנוע האילם ונחשב לאחד מההישגים הגדולים של ז'אנר האימה בתקופתו.
הצופים והמומחים שיבחו את היכולת הוויזואלית והאווירה המיוחדת שהצליחו ליצור היוצרים.
הסרט מחזיק בציון של 90% באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על ביקורות רטרוספקטיביות, והוא נחשב לאחת הקלאסיקות המשפיעות ביותר של ז'אנר האימה.
פנטזיה רומנטית (מכונה גם: רומָנטַזי; באנגלית: Romantic fantasy או Romantasy) היא תת-סוגה של ספרות הפנטזיה אשר משלבת אלמנטים של רומנטיקה ופנטזיה, תוך התמקדות בפיתוח של מערכות יחסים רומנטיות.
סיפורי פנטזיה רומנטית לעיתים רבות משלבים מערכות יחסים רומנטיות, סיפורי הרפתקאות וקוסמות.
סיפורי הפנטזיה הרומנטית שואבים לעיתים רבות השראה רבה מסוגת הרומן האבירי כאשר במקרים הללו מושם בהם דגש על ערכים כמו נאמנות, כבוד ואהבה אידיאליסטית.
בין פנטזיה רומנטית לבין רומנטיקה פנטסטית
פנטזיה רומנטית פורסמה הן במסגרת סוגת הפנטזיה והן בסוגת הרומנטיקה.
בעקבות ההצלחה הכלכלית של סופרות כמו שרה ג'יי מאס ורבקה יארוס במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הקימו הוצאות לאור חטיבות ייעודיות שהתמקדו בכתיבת ספרים בתת-הסוגה הזו.
חלק מההוצאות לאור מבחינות בין "פנטזיה רומנטית" בה הדגש הוא על האלמנטים הפנטסטיים, לבין "רומנטיקה פנטסטית" בה הדגש הוא על האלמנטים הרומנטיים.
עם זאת, יש הטוענים כי "הגבול בין שתי תתי הסוגות הללו הולך ומיטשטש או כמעט חדל מלהתקיים, או אם הוא עדיין קיים, הוא נע קדימה ואחורה באופן קבוע".
ההיסטוריון של המשחקים סטו הורוואת' ציין כי "הגיבורים והגיבורות של הפנטזיה הרומנטית, שואפים לחיבור חברתי ולעושר רגשי.
במקום לפעול לבדם, הם מוצאים שייכות בקהילה ומטרה אשר גדולה מעצמם.
קסם ויכולות נפשיות מתוארים לעיתים רבות ככישרונות מולדים; בעלי חיים אינטליגנטיים משוחחים; והחברות המתוארות הן שוויוניות".
הפנטזיה הרומנטית שואבת השראה מסוגת הפנטזיה ומשלבת אלמנטים רומנטיים חזקים.
מסוגת הפנטזיה, הפנטזיה הרומנטית לוקחת עולמות דמיוניים, קסמים ודמויות עם יכולות על-טבעיות.
בנוסף לכך היא כוללת גם מערכות יחסים מורכבות בין דמויות, קונפליקטים רגשיים וחיפוש אחר אהבה.
בנוסף, הסוגה מושפעת גם מהרומן האבירי של ימי הביניים בו הושם דגש על ערכים כמו נאמנות, כבוד ואהבה אידיאליסטית.
מערכות יחסים מורכבות – הסוגה שמה דגש רב יותר על הדינמיקות בין הדמויות, כולל אהבות בלתי אפשריות או קונפליקטים רגשיים עמוקים.
רקע חברתי-פוליטי – סיפורי פנטזיה רומנטית מתמקדים לעיתים רבות בסכסוכים חברתיים או פוליטיים שמשפיעים על היחסים הרומנטיים.
שילוב של קוסמות ואהבה – סיפורי פנטזיה רומנטית משלבים לעיתים רבות גם אלמנטים פנטסטיים כמו קוסמות או יצורים על-טבעיים, יחד עם סיפורים שמתמקדים ברומנטיקה.
טרנד הפנטזיה הרומנטית בשנים 2023–2024
בשנים 2023 ו-2024 הפכו הרומנים בסוגת הפנטזיה הרומנטית לטרנד בולט במדיה וברשתות החברתיות.
מכירות הספרים זכו לדחיפה משמעותית בזכות קידומם במדיה החברתית, בעיקר בפלטפורמת טיקטוק ובפרט בקהילת .
לפי שבועון החדשות האקונומיסט, לסוגה יש משיכה ייחודית בקרב אנשים שגדלו על קריאת ספרי פנטזיה לנוער, כמו סדרת ספרי הארי פוטר, אבל כמבוגרים הם מחפשים ספרים המשלבים נושאים דומים אך מותאמים לקהל מבוגר, כמו מין ורומנטיקה.
בין הסופרים המובילים בסוגה נמנים שרה ג'יי מאס ורבקה יארוס.
ספריהן – "הכנף הרביעית" (Fourth Wing) ו"שלהבת הברזל" (Iron Flame) – הם מהספרים הנמכרים ביותר בסוגה.
נכון לשנת 2024 הספרים הללו נמצאים בתהליכי עיבוד לפורמט טלוויזיוני.
רוב הכתיבה בסוגת הפנטזיה הרומנטית נעשית על ידי נשים סופרות, וכמו גם רוב קהל הקוראים של הספרים הללו הן נשים.
מאפיינים בולטים נוספים בסוגה הם התמקדות בייצוג של מיעוטים והעלאת סוגיות חברתיות מגוונות.
סוגת הפנטזיה הרומנטית זוכה לפופולריות רבה במיוחד בקרב קהלים צעירים (YA – Young Adult) ומבוגרים, בין היתר בזכות היכולת של הסוגה לשלב בין "בריחה ואסקפיזם" לעולמות קסומים לבין העיסוק בנושאים רגשיים ומערכות יחסים הקרובים לחיי היום-יום.
הסוגה מרחיבה את גבולות ספרות הפנטזיה המסורתית, ומציעה לא רק הרפתקאות וקרבות, אלא גם סיפורים מגוונים המתמקדים באהבה ובקשרים אנושיים.
הצלחתם של סופרים בולטים בתחום הפנטזיה הרומנטית הביאה את תת-הסוגה לקדמת הבמה הספרותית, והשפיעה על פיתוח יצירות חדשניות המשלבות באופן ייחודי סיפורי פנטזיה ורומנטיקה.
סדרת ספרי "דמדומים" מאת סטפני מאייר - מתמקדת בסיפור האהבה בין הנערה האנושית בלה סוואן לערפד אדוארד קאלן.
סדרת ספרי "הכנף הרביעית" מאת רבקה יארוס -
"הנסיכה הקסומה" מאת ויליאם גולדמן (1973) - מתרחש בעולם קסום ומתמקד בסיפור האהבה בין הנסיכה באטרקאפ לווסטלי.
סדרת ספרי "חצר של ורדים וקוצים" מאת שרה ג'יי מאס -
"אבק כוכבים" מאת ניל גיימן (1999) - מתמקדת בהרפתקאותיו של גבר צעיר שהולך לממלכה קסומה במטרה להביא כוכב שנפל עבור אהובתו.
סדרת ספרי "בני האלמוות" מאת תמורה פירס -
סדרת ספרי "היבשת האבודה" מאת קתרין אסארו -
סדרת ספרי "סיפורי חמש מאות הממלכות" מאת מרצדס לאקי -
"היפה והחיה" (1991) - העיבוד הקולנועי המונפש של דיסני למעשיה המפורסמת בעלת אותו השם.
"בת הים הקטנה" (1989) - העיבוד הקולנועי המונפש של דיסני למעשייה המפורסמת בעלת אותו השם מאת הנס כריסטיאן אנדרסן.
"הנסיכה הקסומה" (1987) - העיבוד הקולנועי לספרו של ויליאם גולדמן בעל אותו השם.
סדרת סרטי "דמדומים" (2008–2012) - העיבודים הקולנועיים לספריה של סטפני מאייר אשר מתמקדים בסיפור אהבה בין נערה אנושית לערפד.
"צורת המים" (2017) - מתמקד בסיפור אהבה בין אישה אילמת ליצור מימי מסתורי.
"המספריים של אדוארד" (1990) - מתמקד בסיפור האהבה בין אדוארד התמהוני, אשר לו יש מספריים ענקיים במקום ידיים וגר בטירה נטושה, לנערה קים אשר גרה בפרבר אמריקאי.
"רוח רפאים" (1990) - מתמקד בבנקאי שנרצח ואשר מנסה כרוח רפאים להציל את חברתו מולי ג'נסן מהאדם שרצח אותו בסיוע מדיום.
"אגדה" (1985) - מתרחש בעולם קסום בו הנסיכה הצעירה לילי וגיבור בשם ג'ק חייבים לסכל את מזימתו של אדון האופל להשתלט על העולם ולגרום לחשכה נצחית.
"סינדרלה" (1950) - העיבוד הקולנועי המונפש של דיסני למעשיה המפורסמת בעלת אותו השם.
באפי ציידת הערפדים (1997–2003) - סדרת פולחן פופולרית המתמקדת בנערה מתבגרת שנבחרה להילחם בערפדים ויצורים אפלים אחרים, וכמו גם מתמקדת במערכת היחסים שלה עם הערפד אנג'ל.
דם אמיתי (2008–2014) - עיבוד טלוויזיוני לסדרת הספרים "מסתרי הערפדים הדרומיים" מאת שרלין האריס אשר מתרחשת בעולם בו ערפדים חיים בגלוי לצד בני אדם ומתמקדת בסיפור האהבה בין מלצרית בת אנוש בעלת יכולות טלפתיות לערפד מסתורי.
היפה והחיה בניו יורק (1987–1990) - גרסה מחודשת ומודרנית למעשייה העממית הקלאסית היפה והחיה שעלילתה מתרחשת בניו יורק בסוף שנות השמונים ומתמקדת בסיפור האהבה בין וינסנט, אדם מסתורי דמוי אריה אשר חי בסתר במנהרות מתחת לעיר, לבין עורכת הדין המצליחה קתרין.
Pantoprazole היא תרופה ממשפחת מעכבי משאבת הפרוטונים (PPI), ומפחיתה הפרשת חומצת הקיבה.
היא משמשת לטיפול קצר-טווח (עד 16 שבועות) בצרבת המלווה רפלוקס קיבתי-ושטי.
בישראל, התרופה משווקת תחת השמות המסחריים "קונטרולוק" (Controloc), "אולסרון" (Ulceron), ו"פנטואבניר" (Pantoavenir).
פנטופרזול מאושרת לטיפול קצר טווח (עד 16 שבועות) בדלקת הוושט (אזופגיטיס) הנגרם מזרימה חוזרת של חומצה ומיצי קיבה בושט (רפלוקס קיבתי-ושטי) המלווה בתסמינים כגון צרבת, חומציות יתר, וכאב בזמן הבליעה.
פנטופרזול משמשת גם לטיפול ארוך-טווח למניעת הישנות דלקת הוושט, ולמניעה של כיב קיבה ותריסריון, הנגרם כתוצאה משימוש בתרופות נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAID).
פנטופרזול משמשת גם להכחדת החיידק הליקובקטר פילורי (הנמצא במערכת העיכול) בשילוב עם אנטיביוטיקה וטיפול בסינדרום זולינגר-אליסון.
מנגנון הפעולה הוא עיכוב משאבת המימן בקיבה (מעכבי משאבות פרוטונים), המפחית ייצור החומצה בקיבה.
במקרים נדירים, פנטופרזול עשויה לגרום, להיפרגליקמיה וכמו כן נמצא שטיפול יומי ממושך (מעל ל-3 שנים) עלול להוביל, בדומה לכל תכשיר מפחית חומציות, לירידה בספיגה של ויטמין B12.
ניתן לצפות לכ-5% מהחולים לחוות תופעות לוואי של תרופות.
תופעות לוואי שדווחו עם פנטופרזול, פומי מדורגות להלן לפי סיווג על פי שכיחותן:
תופעות לוואי שכיחות במערכת העיכול, כוללים פוליפים שפירים בקיבה.
הפרעות שינה, כאבי ראש, סחרחורת, שלשול, בחילה, הקאה, נפיחות בטנית, עצירות, פה יבש, כאב בטן ואי נוחות.
פריחה בעור, אבבית (exanthema eruption) גירוד, שבר בעצם הירך, פרק כף היד או עַמוּד הַשִׁדרָה, עייפות, חולשה, ותחושה כללית לא טובה.
בבדיקות דם, תיתכן עלייה באנזימי כבד (טרנסאמינאזות, γ-GT).
אגרנולוציטוזיס (חוסר תאי דם לבנים), רגישות יתר (לְרַבּוֹת תגובה אנפילקטי והלם אנפילקטי), היפרליפידמיה, ועליית שומנים בדם (טריגליצרידים,כולסטרול); שינויים במשקל, דיכאון, הפרעות בטעם הפרעות בראייה (טשטוש ראייה), עלייה בבילירובין, סרפדת; פריחה אלרגית, אנגיואדמה, כאבי פרקים ושרירים, גינקומסטיה (הגדלת השדיים אצל גברים), עלייה בטמפרטורת הגוף ו בצקת היקפית (נפיחות של הגפיים).
תרומבוציטופניה (מיעוט בטסיות דם), לויקופניה, פנציטופניה.
בנוסף ייתכנו בלבול וחוסר אוריינטציה.
תופעות לוואי המופיעות בשכיחות שאינה ידועה
היפונתרמיה (ירידה ברמת נתרן בדם), היפומגנזמיה (ירידה ברמת מגנזיום בדם), היפוקלצמיה (תת-סידן בדם), היפוקלמיה (מחסור ביוני אשלגן בדם).
בנוסף ייתכנו תופעות של הזיות, בלבול (במיוחד במטופלים עם היסטוריה של תופעות אלו) וכמו כן תיתכן גם החמרה בתסמינים הקיימים עוד קודם להתחלת לקיחת התרופה.
נמלול (תחושה של עקצוצים, דקירות, סיכות ומחטים, תחושת שריפה או חוסר תחושה), דלקת של המעי הגס הגורמת לשלשול מימי מתמשך, פגיעה תאית כבדית: צהבת, אי ספיקת כבד.
ייתכן שלפוחיות בעור והידרדרות מהירה במצב הכללי, ארוזיה עורית (EROSION) (כולל דימום קל) בעיניים, באף, בפה/בשפתיים או באיברי המין, או רגישות/פריחה בעור, בעיקר באזורים בעור שחשופים לאור/שמש.
ייתכן גם שיהיו כאבי פרקים או תסמינים דמויי שפעת, חום, בלוטות נפוחות (למשל בבית השחי).
כתמים אדמדמים על הגב אשר אינם מוגבהים וצורתם דמוית מטרה או עגולה, לעיתים קרובות עם שלפוחיות במרכזם, קילוף עור, כיבים בפה, בגרון, באף, באיברי המין ובעיניים.
הפריחות החמורות הללו בעור יכולות להיות מלוות בחום ותסמינים דמויי שפעת (תסמונת סטיבנס-ג'ונסון, נמק רעלני בעור((TEN).
פריחה נרחבת, טמפרטורת גוף גבוהה ובלוטות לימפה מוגדלות (תסמונת DRESS או תסמונת רגישות יתר לתרופה.
בנוסף רגישות לאור (פוטוסנסטיבי), התכווצות שרירים, SLE , לופוס, הפרעות בכליות ודרכי שתן, דלקת כליות ותתכן התקדמות לכשל כלייתי.
תופעות לוואי בשימוש לטווח ארוך
כמוכן, שימוש ארוך טווח עלול לגרום עצירות, פה יבש, דלקת כבד, לויקופניה, תרומבוציטופניה, תסמונת סטיבנס-ג'ונסון, נמק אפידרמלי רעיל (טוקסי), עלייה ברמת קריאטין קינאז, עלייה ברמות כולסטרול, עלייה באנזימי כבד (AST/ALT), בצקת, ושברים בעצמות, זיהומים, דלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה, שברים בירך הקשורים לאוסטאופורוזיס, רבדומיוליזה, ועוד.
שימוש ארוך טווח של התרופה נקשר גם עם:
אוסטאופורוזיס ושברים בעצמות נצפו בקרב אנשים הנוטלים מעכבי משאבות פרוטונים במינון גבוה או בשימוש לטווח ארוך (מעל שנה) .
היפומגנזמיה (רמות מגנזיום נמוכות) נצפתה אצל אנשים הנוטלים תרופות כמו פנטופרזול לתקופות ארוכות (בדרך כלל שנה או יותר, אם כי דווחו מקרים גם לאחר שימוש של שלושה חודשים בלבד).
חסרים תזונתיים כמו חוסר בוויטמין B12, חוסר בברזל וחוסר בסידן עשויים להתרחש בשימוש ממושך.
חוסר בוויטמין B12 נובע מהשינוי בסביבה החומצית בתוך הקיבה בעקבות שימוש בפנטופרזול, המונע הפעלת פפטידאזות.
דבר זה מונע את הפרדת פקטור R מוויטמין B12 ומונע את ספיגתו.
שימוש לטווח ארוך עשוי להפחית את הספיגה של רכיבי תזונה, ויטמינים ומינרלים חשובים, כולל תרופות מסוימות, ולגרום לעלייה בסיכון לדלקת ריאות.
היפר-גסטרינמיה חוזרת (עלייה ברמות הגסטרין) עשויה להתרחש עם הפסקת התרופה לאחר שימוש ממושך.
במחקרי סרטן שנעשו על מכרסמים, נמצא כי פנטופרזול לטווח ארוך עשוי לגרום לצמיחת גידולים.
חומצת הקיבה ממלאת תפקיד חשוב בניטרול חיידקים (פתוגניים) החודרים למערכת העיכול.
שימוש בפנטופרזול עשוי להגדיל את הסיכון לפתח זיהומים כמו דלקת ריאות, במיוחד בקרב מטופלים מאושפזים.
במחקרי רבייה שנעשו עם מינונים גבוהים משמעותית מהמינונים המומלצים שנבדקו על חולדות וארנבים, לא נמצא נזק ברור להתפתחות העובר.
כמות מתונה של נתונים על נשים בהריון (בין 300-1000 תוצאות הריון) מצביעות על כך שאין
רעילות או מלפורמציה עוברית/יילוד של פנטופרזול.
מחקרים בבעלי חיים הראו רעילות רבייה.
כאמצעי זהירות, עדיף להימנע משימוש בפנטופרזול במהלך ההריון ,יש להתייעץ עם רופא.
פנטופרזול נמצא שעובר דרך חלב האם.
המשמעות הקלינית של ממצא זה אינה ידועה, אך מומלץ לשקול את הסיכונים והיתרונות בקביעת השימוש בטיפול עבור האם והילד.
מחקרים בבעלי חיים הראו הפרשה של פנטופרזול בחלב אם.
הפרשה של פנטופרזול בחלב אם אך נראה כי יש הפרשה מסוימת לחלב אם.
לא ניתן לשלול סיכון לילודים/תינוקות.
לכן, בהחלטה אם להפסיק את ההנקה או להפסיק/להימנע מטיפול בפנטופרזול יש לקחת בחשבון את היתרון של הנקה עבור הילד, והיתרון של טיפול Pantoprazole עבור האישה.
פנטופרזול הוא נגזרת של בנזימידזול המעכבת את הפרשת חומצה הידרוכלורית בקיבה באמצעות חסימה ספציפית של משאבות הפרוטונים בתאי הקיבה הפריאטליים.
פנטופרזול מומר לצורתו הפעילה בסביבה החומצית של התאים הפריאטליים, שם הוא מעכב את האנזים Hydrogen potassium ATPase, שהוא השלב הסופי בייצור חומצה הידרוכלורית בקיבה.
העיכוב תלוי מינון ומשפיע הן על ההפרשה הבסיסית והן על ההפרשה המגרה.
ברוב המטופלים, הקלה מתסמינים מושגת תוך שבועיים.
בדומה למעכבי משאבות פרוטונים אחרים ולמעכבי קולטני H2, הטיפול בפנטופרזול מפחית את החומציות בקיבה ובכך מגביר את רמות הגסטרין ביחס ישיר לירידה בחומציות.
מאחר שפנטופרזול נקשר לאנזים במורד רצף ההפעלה התאי, הוא מסוגל לעכב את הפרשת חומצה הידרוכלורית באופן בלתי תלוי בגירוי על ידי חומרים אחרים (אצטילכולין, היסטמין, גסטרין).
ההשפעה זהה בין אם התרופה ניתנת פומית ובין אם דרך הווריד.
רמות הגסטרין בצום עולות במהלך טיפול בפנטופרזול.
בשימוש קצר טווח, ברוב המקרים, רמות אלו אינן חורגות מגבול הנורמה העליון.
במהלך טיפול ממושך, רמות הגסטרין מוכפלות ברוב המקרים, כאשר עלייה מופרזת מתרחשת רק במקרים בודדים.
כתוצאה מכך, עלייה קלה עד בינונית במספר תאי האנדוקרין הספציפיים (ECL) בקיבה נצפית במיעוט המקרים במהלך טיפול ארוך טווח (היפרפלזיה פשוטה עד אדנומטואידית).
עם זאת, לפי מחקרים שבוצעו עד כה, לא נצפתה היווצרות של נגעים קרצינואידיים (היפרפלזיה אטיפית) או קרצינואידים בקיבה כפי שנצפו בניסויים בבעלי חיים.
לא ניתן לשלול לחלוטין השפעה של טיפול ארוך טווח בפנטופרזול, העולה על שנה, על פרמטרים אנדוקריניים של בלוטת התריס, על פי תוצאות ניסויים בבעלי חיים.
במהלך טיפול בתרופות המדכאות הפרשה חומצית, רמות הגסטרין בסרום עולות כתגובה לירידה בהפרשת החומצה.
כמו כן, רמות כרומוגרנין A (CgA)
עולות בשל הירידה בחומציות הקיבה.
העלייה ברמת ה-CgA עלולה לשבש בדיקות לזיהוי גידולים נוירואנדוקריניים.
הראיות הזמינות מהספרות מצביעות על כך שיש להפסיק את השימוש במעכבי משאבות פרוטונים בין 5 ימים לשבועיים לפני מדידת רמות CgA,
על מנת לאפשר לרמות ה-CgA שעלולות להיות מוגברות בעקבות טיפול במעכבי משאבות פרוטונים לחזור לטווח הנורמה.
פנטופרזול (20 מ"ג ו-40 מ"ג פומי) נספג במהירות והריכוז המרבי בפלזמה יכול להיות מושג במינון פומי יחיד של 20 מ"ג.
בממוצע בערך 2.0 שעות - 2.5 שעות לשנייה אחר לקיחת התרופה., הריכוזים המרביים בסרום שמושגים הם בערך 1-1.5 מיקרוגרם/מ"ל ל-20 מ"ג ול40 מ"ג הריכוזים המרביים המושגים בסרום כ
2-3 מיקרוגרם/מ"ל וערכים אלה נשארים קבועים לאחר מתן מספר מינונים.
בטווח המינון של 10 עד 80 מ"ג, קינטיקה בפלזמה של פנטופרזול היא ליניארית גם לאחר לקיחה פומית וגם במתן תוך ורידי.
נמצא כי הזמינות הביולוגית המוחלטת מהטבליה הייתה כ-77%.
לצריכה במקביל של מזון עם לקיחת פנטופרזול פומי לא הייתה השפעה עלAUC (Area Under Curve), ריכוז מקסימלי בסרום ובכך על הזמינות הביולוגית.
רק טווח זמן הפיגור תגדל על ידי צריכת מזון במקביל.
קשירת חלבון הסרום של פנטופרזול היא כ-98%.
נפח הפיזור הוא כ-0.15 ליטר/ק"ג.
מטבוליזם החומר עובר חילוף חומרים כמעט בלעדי בכבד.
דה-מתילציה על ידי CYP2C19 עם צימוד סולפט, מסלול מטבולי אחר כולל
זמן מחצית חיים סופי הוא כשעה אחת והפינוי הוא כ-0.1 ליטר/שעה/ק"ג.
בגלל הקישור הספציפי של פנטופרזול למשאבות פרוטון של התא הפריאטלי, זמן מחצית החיים של האלימינציה אינו נמצא בקורלציה עם משך הזמן הארוך הרבה יותר של פעולה (עיכוב הפרשת חומצה).
סילוק כליות מייצג את מסלול ההפרשה העיקרי (כ-80%) של המטבוליטים של פנטופרזול, השאר מופרש עם הצואה.
המטבוליט העיקרי הן בסרום והן בשתן הוא דסמתילפנטופרזול
זמן מחצית החיים של המטבוליט העיקרי
(בערך 1.5 שעות) אינו ארוך בהרבה מזה של פנטופרזול.
אצל אנשים הנוטלים מעכבי משאבות פרוטונים (PPIs) במשך יותר משישה חודשים, מומלץ להפחית את המינון בהדרגה לפני הפסקת התרופה.
תרופות שיש להן אינטראקציה עם פנטופרזול:
פנטופרזול עלולה להפחית את הרמות שלהן בדם ולפגוע ביעילות שלהן.
תרופות מהמשפחה של TKI לטיפול בסרטן.
פנטופרזול עלולה להפחית את הספיגה של התרופות האלה ולהפחית מיעילותן.
כמה מהתרופות האלה, כמו ארלוטיניב, מומלץ שלא ליטול עם פנטופרזול.
פנטופרזול עלולה להשפיע על רמות הוארפרין בדם.
אם נוטלים את שתי התרופות במשולב, יש לעשות בדיקות INR (כדי לעקוב אחרי מידת הקרישיות של הדם).
תרופה לטיפול בדלקת מפרקים, בפסוריאזיס ובסוגים מסוימים של סרטן.
השילוב עלול לגרום לרעילות של מתוטרקסט.
תרופות נוגדות פטריות ממשפחת האזולים.
פוסקונזול - השילוב עם פנטופרזול עלול לגרום לירידה ברמות הפוסקונזול בדם, ולכן רצוי להימנע ממנו.
איטרקונזול וקטוקונזול - השילוב עם פנטופרזול עלול לגרום לירידה ברמות האיטרקונזול והקטוקונזול.
השילוב של לבותירוקסין עם פנטופרזול עלול לפגוע ביעילות ההורמון.
ניתן לשלב את התרופות, אך יש לעקוב אחרי התפקוד של בלוטת התריס, במיוחד בתחילת הטיפול או לאחר העלאת המינון.
היעילות של פנטופרזול עלולה להיפגע כתוצאה מנטילתה עם ריפמפיצין.
סנט ג'ון וורט (צמח היפריקום, פרע מחורר) - תרופה ממקור צמחי לטיפול בדיכאון.
היעילות של פנטופרזול עלולה להיפגע כתוצאה מנטילתה עם סנט ג'ון וורט.
פנטופרזול עלולה להפחית את ספיגת הברזל.
הרופא עשוי לאשר את השילוב, אך יעקוב אחרי רמות ההמוגלובין ואחרי הרמות של תאי הדם האדומים.
שילוב עם תרופה הגורמת להיפומגנזיה (רמות נמוכות של מגנזיום בדם).
יש כמה תרופות שבשילוב עם פנטופרזול מעלות את הסיכון להיפומגנזמיה.
מדובר, בין היתר, בתרופות משתנות ממשפחת התיאזידים כמו הידרוכלורותיאזיד ובתרופות משתנות אחרות כמו פורוסמיד.
שימוש ממושך בסטרואידים כמו פרדניזון מעלה את הסיכון לאוסטאופורוזיס ולשברים.
להלן רשימה של מחקרים עם התרופה.
היעילות האפשרית של ואונופרזן בהשוואה לפנטופרזול בקרב מטופלים עם מחלת רפלוקס גסטרו-ושטי.
מחקר זה שואף לחקור את היעילות האפשרית של ונופרזן בהשוואה לפנטופרזול בקרב מטופלים עם מחלת רפלוקס גסטרו-ושטי.
מחלת רפלוקס גסטרו-ושטי (GERD) מתרחשת כאשר חומצת הקיבה זורמת בחזרה לוושט באופן חוזר ונשנה, עם או בלי שינויים היסטולוגיים.
עם זאת, רפלוקס יתר של חומצת קיבה עשוי לגרום לסיבוכים מסוימים, כגון דלקת ושט (אזופגיטיס), היצרות הוושט, סרטן או ושט בארט.
GERD מסווג לשתי קטגוריות: מחלת רפלוקס לא-שוחקת (NERD) ו-דלקת ושט שחיקתית (Erosive Esophagitis).
NERD מאופיינת בנוכחות תסמינים אופייניים של GERD ללא סימנים נראים של דלקת ושט שחיקתית באנדוסקופיה.
לעומת זאת, דלקת ושט שחיקתית מאופיינת בפגיעה ברירית הוושט הנראית באנדוסקופיה.
התסמינים העיקריים של GERD כוללים צרבת, רפלוקס חומצי ופגיעה באיכות החיים (QOL) של המטופלים.
לכן, שיפור איכות חייהם על ידי הקלה מהירה בתסמינים מהווה מטרה ראשית בטיפול.
במשך עשרות שנים, מעכבי משאבות פרוטונים (PPIs) היו קו הטיפול המרכזי בדלקת ושט שחיקתית.
כמו כן, מומלץ טיפול אחזקתי ארוך-טווח באמצעות PPIs לשמירה על ריפוי בקרב מטופלים עם דלקת ושט שחיקתית חמורה יותר, משום שהישנות המחלה מתרחשת בכמעט 100% מהמטופלים ללא טיפול.
עם זאת, ל-PPIs קיימות מגבלות מבחינת תזמון הנטילה.
PPIs הם תרופות פרודרוג (Prodrugs), שהופכות לפעילות רק בסביבה החומצית של התעלות ההפרשה בתאי הפריאטל בקיבה, המהוות המקום היחיד בו פועלות משאבות הפרוטונים.
לכן, PPIs מעכבים רק משאבות פרוטונים פעילות.
בשל משך הפעילות הקצר שלהן (זמן מחצית חיים של 1-2 שעות), יש ליטול את ה-PPIs 30-60 דקות לפני הארוחה, כך שנוכחותן בתעלות ההפרשה תחפוף לשיא הפעילות שלאחר האכילה.
חלופה טיפולית עבור מטופלים שאינם מגיבים ל-PPIs, ושאינה דורשת נטילה סביב הארוחות, עשויה להיות שימושית.
חלופה פוטנציאלית כזו היא מעכב חומצה תחרותי לאשלגן (PCAB), סוג חדש של תרופה מעכבת הפרשה, המספקת עיכוב עוצמתי יותר של חומצת קיבה מאשר PPI.
ל-PCAB יש התחלה מהירה יותר של השפעה''' בהשוואה ל-PPIs, והוא מגיע להשפעה מעכבת חומצה מרבית כבר ביום הראשון לאחר תחילת הטיפול, בעוד ש-PPIs דורשים 3-5 ימים.
עם זאת, רק מעט מחקרים בדקו האם ההתחלה המהירה של ואונופרזן תורמת להשפעות הקליניות על התסמינים האופייניים של GERD, כגון צרבת ורפלוקס חומצי.
הממצאים שהוזכרו לעיל מדגישים את הצורך במחקרים נוספים להערכת תפקידו של ואונופרזן בקרב מטופלים עם מחלת רפלוקס גסטרו-ושטי.
פנטזיה בפסיכולוגיה היא שמה של מגוון של חוויות נפשיות החולפות במוח האנושי בדרך דמיון של רצונות מסוימים בעלי דימויים נפשיים שונים, לרוב בעלי נטייה אופטימית.
רוב הפנטזיות אינן יכולות או צפויות לקרות במציאות.
פנטזיות רבות קשורות לחיי המין – פנטזיות מיניות, אך לא בהכרח.
לרוב אנשים בריאים חווים מחשבות פנטזיה שונות החולפות במוחם, לרוב של "חלימה בהקיץ" או שאיפות אופטימיות שונות.
במספר הפרעות אישיות, למשל הפרעת אישיות נרקיסיסטית קצב החוויות הפנטזיות גבוה מאוד, מה שמערער את בוחן המציאות התקין.
כמו כן אנשים שחוו טראומות שונות הפוגעות ביכולתם לתפקד, מתחילים לחוות פנטזיות שונות כאמצעי הגנה חזק מהטראומות.
הפסיכיאטר ג'ורג' אמן ויילנט מורה על כך שהפנטזיות הם מגננוני הגנה לא בוגרים.
פנטזיה – חיים בעולם חלומות של 'וולטר מיטי', שבו אתה מדמיין שאתה מצליח ופופולרי, במקום לעשות מאמצים אמיתיים ליצור חברים ולהצליח בעבודה.".
חוקרים אחרים לעומתו רואים מספר יתרונות בפנטזיות, מאחר שאלה מספקות רגרסיות קטנות והשפעת משאלות קטנות שאינן פוגעות בתפקוד.
עם זאת לעיתים מצבי פנטזיה יכולות לגרום לאכזבה קשה מהמציאות ואף לחוויות טראומתיות.
לפי הפסיכולוגית דרדרה ברט , אנשים בעלי חוויות פנטזיות שונות עם תדירות שונות המשפיעה על מצבם.
אלה שבעלי חוויות פנטזיות רבות יותר לרוב בעלי שימוש יצירתי יותר בדמיונם וזה יכול לשמש ליצירתיות של אמנים כמו סופרים, מוזיקאים ועוד ואף להפיח רוח חיים ביצירתיות במקצועות מסורתיים.
לפי זיגמונד פרויד הפנטזיות הם אוסף נבנה של משאלות לב מרובות, רבות מהם מודחקות ואלה משמשות כתחפושת כדי להסוות את תהליכי ההגנה, באמצעותם התשוקות מופעלות.
הרצון של הפרט לשמור מרחק מהמשאלה המודחקת ובו זמנית לחוות אותה, פותח מעין "גוף שלישי", איתו הפרט יכול להיכנס אל הפנטזיה.
בשל כך הפנטזיה נותנת לפרט יכולות להשקיף על עצמו מהצד ולפרק את הסובייקטיביות שלו עצמו.
כאשר ה"אגו" של האני מושמט הוא נותן יכולת למגוון תהליכים מודחקים להזדהות במרכז התפיסה.
המיניות לפי פרויד כבר בהתחלתה מקושרת לפנטזיה כלשהי, כאשר ראשיתה כבר בינקות כאשר סטייה של התינוק המתוסכל מהצורך היצרי בחלב והזנה לעבר פנטזמיזציה של השד האימהי, נמצא בסמיכות לצורך היצרי.
ההנאה הגופנית מוחלפת ממציצת השד לעבר מציצה של מוצץ או תחליף אחר, אותו עובר הילד בעצמו מבלי קשר גופני לאם, מה שמעלה רמה של תיווך נפשית יותר וכך חווה הנאה חדשה, בלעדיה הילד אינו יכול עוד ליהנות מהחלב ללא החוויה הנפשית שהתעוררה: "מציאת חפץ היא למעשה מציאה מחדש את עצמו"
פנטזיה יהודית היא תת-סוגה (ז'אנר) של ספרות ספקולטיבית.
ספרות פנטזיה יהודית היא יצירה, לרוב ספרותית, המתבססת על פולקלור, מיתולוגיה, מיסטיקה, ומאגיה יהודיים כדי לבנות עולם ולפתח דמויות ולהניע את עלילת היצירה.
ספרות ספקולטיבית היא סוגת-על בספרות שכולל בתוכו סוגות רבות כמו מדע בדיוני, פנטזיה, אימה, ספרות על-טבעית, ספרות גיבורי-על והיסטוריה חלופית.
בניגוד לספרות ספקולטיבית רחבה, הפנטזיה היהודית מתבססת על מאפיינים של עם ותרבות ספציפיים, העם והתרבות היהודיים.
כך למשל היא תתבסס על פולקלור מיתולוגיה, מיסטיקה, ומאגיה יהודיים כדי לבנות את העולם הפנטסטי-ספקולטיבי.
בעשורים האחרונים, ובמיוחד בעשור השני של המאה ה-21, חל שינוי משמעותי בז'אנר הפנטזיה היהודית.
הסוגה זכתה להכרה תרבותית ואקדמית גוברת, והפכה לקטגוריה מובהקת בשוק הספרותי הישראלי והעולמי, כפי שבא לידי ביטוי בזכייתו של איל חיות-מן בפרס ספיר על "מסכת תהום" ובהקדשת כנסים ואירועי תרבות לז'אנר.
הפנטזיה היהודית כוללת מספר רכיבים ייחודיים שמבדילים אותה מסוגות פנטזיה אחרות.
הראשון במקורות אלה הוא הפולקלור היהודי, הכולל יצירות עממיות של עם ישראל המועברות מדור לדור.
פולקלור זה מתקיים בנוסחאות שונות המשתנות לאורך זמן ומקום, בעל-פה או בכתב.
הוא מתאפיין בקיום מרובה, למשל נוסחים שונים לאותו סיפור.
והוא גם מתאפיין במעבר ממקום למקום ובין דורות שונים.
הפולקלור היהודי מסתמך פעמים רבות על כללי ההלכה היהודית, ולכן יצירות פנטזיה יהודית עשויות להתבסס על ההלכה היהודית לצורך בניית העולם ומערכת הקסם.
כך למשל ב שמירה על כללי טהרת המת עוזרת בהתמודדות עם דיבוקים.
מקור מרכזי נוסף הוא המיתולוגיה היהודית.
מיתוס הוא תיאור המציאות על ידי הגזמה, כאשר המיתוס מצד אחד מעצים תכונות אנושיות ומצד שני מאניש את האלים ונותן להם תכונות של בני אדם.
המיתוס הוא סיפור שעוזר לתרבות להסביר לעצמה למה אנחנו כאן ולמה אנחנו עושים מה שאנחנו עושים.
המיתולוגיה היהודית כוללת מוטיבים מיתיים רבים, אם כי לעיתים קרובות הם מפוזרים במקורות שונים ואינם מצטרפים תמיד למבנה מיתי מקיף ולכיד.
דוגמה לכך היא מיתוס הלוויתן: במקרא מופיעים רסיסים מיתיים על מאבק בין אלוהים ללוויתן: ב מתואר מאבק קוסמוגוני בזמן בריאת העולם, ב מופיעה נבואה על מלחמה אסכטולוגית עתידית, ב ו הלוויתן מוצג כיצור שקיים בהווה.
בתקופה התלמודית התגבש מיתוס מפורט יותר על הלוויתן, שכולל את בת זוגו והסעודה שתיערך מהלוויתן לעתיד לבוא.
נוסף על המקורות הפולקלוריים והמיתולוגיים, הפנטזיה היהודית שואבת גם מהמיסטיקה היהודית - פרקטיקות שונות בתרבות היהודית המבוססות על אמונה בכך שאפשר לקיים מגע אינטימי עם כוחות עליונים.
הכינוי מיסטיקה יהודית הוא מעט מורכב שכן המונח "מיסטיקה" עצמו מקורו חיצוני, ואינו שגור במסורת היהודית לתיאור תחום זה.
במסורת היהודית מקובל להשתמש בכינויים כמו חכמה נסתרת (ח"ן), חכמת הסוד, קבלה או כינויים אחרים.
המרכיב האחרון הוא המאגיה היהודית או הכישוף היהודי - אלו הן שיטות כישוף שמשתמשות בהשבעות, חותמות וקמעות לשם שליטה בכוחות לא אנושיים (מלאכים, שדים, גרמי שמיים) והטיית המציאות בעזרתם.
יחד, מקורות אלה - פולקלור, מיתולוגיה, מיסטיקה ומאגיה יהודיים - מהווים את הבסיס התרבותי שממנו שואבת הפנטזיה היהודית את חומריה הגולמיים.
יסודות מוקדמים לסוגת הפנטזיה היהודית ניתן לראות כבר ביצירות מוקדמות, כמו הספר נפלאות המהר"ל (1909~) או המחזה הדיבוק (1913), וכן בכתיבתו של ש"י עגנון, שבה ניתן למצוא שפע של אלמנטים ניסיים ופנטסטיים (למשל: האדונית והרוכל, 1943, או עידו ועינם, 1950) וכנ"ל בכתיבתו של הסופר יצחק אורן (אנדרטת התחייה, 1968).
יצירות אלו לא הוגדרו במונח בן-זמננו "פנטזיה יהודית", אלא סווגו ככתיבה השואבת מהספרות העממית או אפילו כאליגוריה (כמו במקרה של עגנון) וכספרות סוראליסטית (במקרה של אורן).
רק בדיעבד ניתן לראות בהם ביטויים מוקדמים של מגמות שיתגבשו מאוחר יותר כסוגה עצמאית או לכל הפחות לראות בהם יסודות משותפים מוקדמים לסוגת הפנטזיה היהודית.
בשנות התשעים הוציא דן צלקה שני ספרי פנטזיה יהודית, מלחמת בני ארץ בבני שחת לנוער ויהואש ורוכבי המרכבה השמיימית (1995) למבוגרים.
ספרות הפנטזיה נחשבה במשך שנים כסוגה שולית יחסית, שהתבסס בעיקר על מיתולוגיות ואגדות עם אירופיות.
החל מסוף המאה ה־20 וראשית המאה ה־21 חל שינוי בתפיסת הסוגה, עם פריצתן של יצירות מצליחות כדוגמת הארי פוטר ושר הטבעות אל לב הקונצנזוס.
בנוסף לכך ההכרה בפנטזיה כסוגה ספרותית לגיטימית לא החלה רק בפריצתה הפופולרית, אלא גם בשינוי מעמדה של הסוגה באקדמיה.
ב-1970 פרסם התאורטיקן הספרותי צווטאן טודורוב את הספר מבוא לספרות הפנטסטית, שנתן לסוגה מעמד אקדמי וביקורתי והציע מסגרת תאורטית לניתוחו.
כתוצאה מכך, פנטזיה נתפסה פחות כסוגה נחותה, והחלה להוות מקור השראה לדור חדש של קוראים שחלקם הפכו בעצמם לסופרים.
אפשר לראות את המעבר של פנטזיה מהשוליים אל עבר המרכז החברתי גם חלק ממגמה כללית שהתרחשה בשנות ה-60 וה-70 כאשר תשומת הלב ליצירות ולחיים של אלה שתפסו באופן מסורתי את מרכזי הכוח (אינטלקטואלים, גברים, פוליטיקאים, עשירים) פינתה את מקומה לעניין גובר בקולות ובחוויות של מהגרים, נשים, מעמד הפועלים והמנושלים.
בהמשך למגמות עולמיות אלו בסוף העשור השני של המאה ה-21 החלה תנועה של כתיבת פנטזיה המבוססת על מיעוטים אתניים ותרבויות מקומיות, כמו למשל פנטזיה אפריקאית, הנשענת על מיתולוגיות מקומיות ומסורות אוראליות.
גם סופרים בעלי רקע יהודי החלו לפתח פנטזיה הנשענת על מקורות יהודיים.
בין היתר הסתמכות על סיפורי מדרש, קבלה, פולקלור מיתולוגיה ואירועי היסטוריה יהודית.
התהליך הזה משתלב במסגרת מגמות רב־תרבותיות רחבות יותר בעולם הספרות, המדגישות ייצוג של קהילות שנדחקו לשוליים, אנטי־גיבורים ודמויות מוחלשות.
מייקל וינגראד זיהה את המעמד השולי של היהודים כמכשול ליצירת פנטזיה, הוא הגדיר זאת באמירה שיהודים באופן היסטורי "נמצאו בצד הלא נכון של החרב" ולכן לא כתבו סיפורי פנטזיה שמתבססים על אבירים אצילים ועולם ימי-ביניימי.
ההתפתחויות בסוגת הפנטזיה בעשורים הראשון והשני של המאה ה-21 מצביעות על כך שאותו מעמד שולי הפך לרלוונטי כשכותבים בסוגת הפנטזיה החלו להתמקד בדמויות מדוכאות דווקא.
ואכן ניתן לראות צמיחה בסוגת הפנטזיה היהודית דווקא בעשורים הללו..
ניתן לראות בפנטזיה היהודית שהתפתחה, בעיקר בעשור השני של המאה ה-21, שני מסלולים מקבילים:
פנטזיה של מיעוטים אתניים – כתיבה שנעשית בעיקר מחוץ לישראל, ומשתלבת בגל העולמי של פנטזיה אתנית.
דוגמאות לכך הן ספרים כמו: "חוט של כסף" של נעמי נוביק, "הפמיליאר" של לי ברדוגו או "תופס החרבות" של קסנדרה קלייר, המשולבים בפולקלור ובזהות יהודית כחלק ממארג עלילתי רחב יותר העוסק בדיכוי ודמויות שוליים בחברה.
פנטזיה של "הדור שידע את הארי פוטר" – מונח שטבעה הסופרת יהודית קגן לתיאור כתיבה שהתפתחה, בעיקר בישראל, בקרב קוראי פנטזיה שגדלו על טולקין ורולינג, אך ביקשו לשאוב השראה ממקורות יהודיים כשהם באו לכתוב פנטזיה.
הסופרת נעמה בר שירה, לדוגמה, סיפרה כי כשהחלה לכתוב פנטזיה גילתה שאפשר למצוא במקורות היהודיים את כל האלמנטים הדרושים לסוגה ולכן לא ראתה צורך לשאוב דווקא מהמקורות האירופיים.
כתיבה זו אינה מתאפיינת בהכרח בנושאי דיכוי ומיעוט אתני, בניגוד לזרמים אחרים בפנטזיה היהודית, אם כי הגבול בין הקטגוריות השונות אינו תמיד חד משמעי.
בשוק הספרותי בן־זמננו קיימת הכרה מפורשת בקטגוריה "פנטזיה יהודית", עד כדי כך שהיא מופיעה כתגית חיפוש עצמאית בחנויות ספרים מקוונות, כמו באתר "עברית".
ויש ראיונות בתקשורת עם מחברים מהסוגה.
גם בפעילות תרבותית כמו כנסים והרצאות, אפשר לראות נוכחות גוברת של הסוגה.
בכנסי פנטזיה ישראליים מרכזיים כמו "עולמות" ו"אייקון" החלו לשלב תכנים העוסקים בפנטזיה יהודית באופן מוגבר יותר ויש תגית ייעודית לחפש אותם בתוכנייה.
בנוסף לכך נערך כנס "שעטנז" שהוקדש כולו לנושא.
הז'אנר זוכה לעניין גובר גם בקהילה הספרותית והאקדמית.
במאי 2024 התקיים אירוע תרבותי בשם "לכתוב את המופלא – שיחה על פנטזיה יהודית", שבו השתתפו יוצרים מדורות שונים לדיון על כתיבה פנטסטית עברית ויהודית.
באירוע, שבו השתתפו בין השאר שהרה בלאו, שמעון אדף, יהודית קגן ואיל חיות־מן, נבחן הקשר בין המסורת היהודית העתיקה, הגדושה באלמנטים על-טבעיים, לבין הספרות העברית המאוחרת.
בקטגוריית הפרסים גם ניתן לשים לב לזרקור שהסוגה מקבלת: הסופר איל חיות-מן זכה לפרס ספיר על ספרו מסכת תהום, שהוא פרס ספרותי כללי.
וכן מרבית הספרים שהיו מועמדים לפרס גפן ב-2025 היו בקטגוריה של פנטזיה יהודית, למרות שפרס גפן מיועד לפנטזיה כללית ולאו דווקא לפנטזיה יהודית.
בשוק הספרותי כבר קיימת הכרה בסוגה, יש ראיונות בתקשורת עם מחברים מהסוגה בפלטפורמות כמו הארץ, לאישה, ישראל היום ועוד.
שדים ברחוב אגריפס, חגי דגן
ניצוצות, מיכל בסן ואור רוט
מלאכיות עליון, נעמה בר שירה
יצירות שיש להן מקור משותף עם הסוגה
האדונית והרוכל, ש"י עגנון (סיפור קצר)
אנדרטת התחייה, יצחק אורן (סיפור קצר)
יצורים ואביזרים שמופיעים בסוגה פנטזיה היהודית
מלאך (מיכאל, גבריאל, רפאל ואוריאל וכו')
פנטזול הוא מולקולה ארומטית שנוסחתה NH5, המורכבת מטבעת של חמישה אטומי חנקן, שאחד מהם קשור לאטום מימן.
פנטזול הוא מולקולה אי-אורגנית על פי כל הגדרה מקובלת ואינו מכיל פחמן כלל, אך הוא סווג היסטורית כאחרון בסדרת האזולים, המכילה פירול, אימידזול, פיראזול, טריאזולים, טטרזול ופנטזול.
אנלוגים מותמרים של פנטזול ידועים יחד בשם פנטזולים.
הפנטזולים אינם יציבים ולעיתים קרובות נפיצים ביותר.
הפנטזול הראשון שסונתז היה פנילפנטזול, שבו טבעת הפנטזול מיוצבת מאוד על ידי צימוד עם טבעת הפניל.
הנגזרת 4-דימתילאמינופנילפנטזול היא בין תרכובות הפנטזול היציבות ביותר הידועות, ומתפרקת בטמפרטורות מעל 50 °C.
ידוע שקבוצות תורמות אלקטרונים מייצבות תרכובות אריל פנטזול.
קטיון הפנטזוליום () טרם נצפה, כנראה בשל אופיו האנטי-ארומטי.
נוכחותו של ה- הודגמה בתמיסה באמצעות פירוק של אריל פנטזולים מותמרים בטמפרטורה נמוכה.
נוכחות של ו- (המיוצב בתמיסה באמצעות אינטראקציה עם יוני אבץ) הוכח בעיקר באמצעות טכניקות 15N NMR של תוצרי הפירוק.
תצפיות אלו הופרכו בתחילה, אך ניסויים מאוחרים יותר שכללו ניתוח מפורט של תוצרי הפירוק, בתוספת מחקרים חישוביים, אישרו את המסקנה הראשונית.
אורך חיי אניון הפנטזוליד לא צפוי לעלות על כמה שניות בתמיסה מימית ללא ייצוב.
גילוי הפנטזולים דרבן ניסיונות ליצור מלחים עתירי חנקן כגון , הצפויים לשמש כדלקים לנסיעות בחלל.
בשנת 2002, זוהה לראשונה אניון הפנטזולאט באמצעות ספקטרומטריית מסות יינון אלקטרוספריי בשנת 2016, זוהה היון גם בתמיסה.
בשנת 2017, נצפו גבישים קוביים לבנים של מלח הפנטזולאט, (N5)6(H3O)3(NH4)4Cl .
במלח זה, טבעות ה- הן מישוריות.
בחימום, המלח יציב עד 117 מעלות צלזיוס, ומעל טמפרטורה זו הוא מתפרק לאמוניום אזיד.
בתנאי לחץ קיצוניים, סונתז יון הפנטזולאט גם בצורת מלח CsN5 על ידי דחיסה וחימום לייזר של תערובת של CsN3 המוטמעת ב- N2 מולקולרי ב-60 GPa.
לאחר שחרור הלחץ, הוא נמצא יציב-למחצה עד 18 GPa.
בשנת 2018, דווח על סינתזה בלחץ גבוה של LiN5 מעל 45 GPa מליתיום טהור המוקף בחנקן מולקולרי.
תרכובת זו יוצבה עד לתנאי הסביבה לאחר שחרור מלא של הלחץ.
פנטסיה 2000 היה כתב עת ישראלי למדע בדיוני שהופיע מדצמבר 1978 ועד לאוגוסט 1984. כתב העת כלל בעיקר סיפורים מתורגמים מאנגלית, פרי עטם של הסופרים העיקריים בז'אנר, סיפורים מקוריים של יוצרים ישראלים, ומדורים שונים כמו עתידנות, ביקורות ספרים וחדשות מהתחום.
במידה רבה, שימש המגזין כטקסט מכונן של ז'אנר המדע הבדיוני בישראל, והיווה אבן שואבת למספר רב של סופרים, מתרגמים, עורכים, מאיירים וקוראים.
כתב העת יצא לאור לראשונה בדצמבר 1978 ביוזמת אלי טנא, אהרון האופטמן, ציפי האופטמן ודובי לרר.
טנא היה המוציא לאור והעורך הראשון.
אחריו שימש אהרון האופטמן תקופה ממושכת בתפקיד העורך הראשי.
בהמשך הועבר התפקיד לעמנואל לוטם וגבי פלג.
בין המתרגמים הבולטים מבחינה כמותית של סיפורים אפשר למנות את שירה טמיר-אלקיים (שגם סיפורים פרי עטה התפרסמו בפנטסיה 2000) ,יותם ראובני, מאיה שני-דור, טל שפר, מוניקה שדה, עמוס ערן ועוד.
"פנטסיה 2000" נסגר, מסיבות כלכליות, בשנת 1984, לאחר שיצאו 44 גיליונות שזכו לפופולריות רבה בקרב חובבי הז'אנר בישראל.
האופטמן ולוטם המשיכו להיות פעילים בתחום המדע הבדיוני בישראל גם אחרי שנסגר כתב העת ונמנו עם מייסדי האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, בשנת 1996.
באוקטובר 2008, במלאת 30 שנה לצאת הגיליון הראשון, יצא לאור גיליון חגיגי מיוחד (חד-פעמי), "פנטסיה 2000" מס' 45.
באוקטובר 2019 יצאו אלי טנא ואהרון האופטמן בגיוס המונים במטרה לגייס כסף להקמת אתר אינטרנט בו ניתן יהיה לקרוא את כל גיליונות "פנטסיה 2000".
הגיוס הסתיים בהצלחה יתרה, ובחודש אוגוסט 2020 עלה האתר לאוויר.
פנטנל (Pantanal) הוא אזור הביצות הגדול בעולם המשתרע באמריקה הדרומית על שטח של כ-250,000 קמ"ר.
בשנת 2000 הכריז אונסק"ו על אזורי הפנטנל שבברזיל כאתר מורשת עולמית.
האזור נמצא בשטחי המדינות מאטו גרוסו ומאטו גרוסו דו סול אשר בברזיל, וכן חלקים קטנים ממנו נמצאים בבוליביה ובפרגוואי.
הערים החשובות בו הן קורומבה וקמפו גרנדה במאטו גרוסו דו סול, וקויאבה במאטו גרוסו.
הביצות מוצפות בעיקר על ידי נהר פרגוואי.
חיי הבר בפנטנל עשירים וכוללים עשרות בעלי חיים, ביניהם יגואר, קפיבארה (המכרסם הגדול בעולם), קיימני ז'קרה, איילי ביצות, טפירים, שאגן, אנקונדה צהובה, דובי נמלים שונים, דביבון סרטנים, זאב רעמתי, זאב היער, לוטרת ענק, דגי פיראנה ומינים רבים של עופות דוגמת הטוקן ועופות מים רבים.
חלק מהמינים בביצות מצויים בסכנת הכחדה.
כל המינים נפגעים או מאוימים על ידי ייבוש הביצות (למטרות חקלאיות), ציד ודיג, זיהומים, הפצת מחלות ומינים פולשים.
פנטסיה הוא סרט הנפשה מבית אולפני ההנפשה של וולט דיסני שיצא לאקרנים ב-13 בנובמבר 1940.
ייחודו של הסרט בכך שמשולבות בו הנפשה ומוזיקה קלאסית כאשר המוזיקה היא הקו המנחה להנפשה ולא להפך.
כמו כן הסרט לווה בהנפשה קצרה ללא דיבור כלל.
הסרט מורכב משמונה יצירות מוזיקליות המנוגנות בידי תזמורת פילדלפיה בניצוחו של לאופולד סטוקובסקי, אשר מלווים חלק מהקטעים באופן מקביל להקרנתם.
בתחילת יציאתו לאקרנים הוא נחל כישלון בקרב הקהל, אך ברבות השנים ביקורות היללו אותו, וקהל רב החל צופה ומתאהב בסרט, אשר יצא בגרסה מחודשת וכן נוסף לו סרט המשך בשם "פנטסיה 2000".
הסרט המקורי נחשב לאחד מעשרת סרטי ההנפשה הגדולים ב.
הקריין בדיבוב העברי של הגרסה המקוצרת של הסרט היה אלכס אנסקי, והטקסטים עובדו על ידי שפרירה זכאי.
בשנת 2010, לרגל 70 שנה להפקתו, דובבה הגרסה המלאה של הסרט באולפני אלרום, תחת פיקוחו של שרון כהן.
הקולות שהשתתפו בגרסה זו היו: רמי ברוך בתפקיד מארח הסרט דימס טיילור, ואוהד שחר בתפקיד מיקי מאוס והמנצח לאופולד סטוקובסקי.
בכך, הפך הסרט, למעשה, לסרט הראשון שדובב מחדש לשפה העברית, שקדם לדיבובים מחדש לסרטים "הרפתקאות איקבוד ומר קרפד" ו"כיף בלי דאגות" (במקור שניהם יצאו על שתי קלטות בנפרד).
כל יתר סרטי דיסני שהחלו לצאת בשפה העברית החל משנת 1988 (הראשון היה "ספר הג'ונגל") לא דובבו מעולם מחדש בשל ערכם הנוסטלגי והעברית הנאותה שנכללה בהם ומפני שאיכותם נשארה טובה ועדיין הם נותרו בארכיון.
בדצמבר 2021 הוקרנו קטעים מהסרט הזה ומהסרט "פנטסיה 2000" בהיכל התרבות בתל אביב בליווי חי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של להב שני.
הקטעים המוזיקליים המלווים את הסרט
טוקטה ופוגה ברה מינור – יוהאן סבסטיאן באך (עיבוד לתזמורת: לאופולד סטוקובסקי)
סוויטת מפצח האגוזים – פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי
שוליית הקוסם – פול דיקא
פולחן האביב – איגור סטרווינסקי
הסימפוניה השישית – לודוויג ואן בטהובן
מחול השעות – אמילקארה פונקיילי
לילה על הר קירח – מודסט מוסורגסקי
אווה מריה – פרנץ שוברט