tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2013 יצאה גרסה חדשה של התקן שבה שונה המיקום של מקשי הניקוד וכן ונוספו סימנים נוספים העבודה עליה החלה עוד בשנת 2009 וגרסה מוקדמת נמצאת במערכת ההפעלה Windows 8. גרסאות חדשות יותר של מערכות ההפעלה כוללות אותה.
תקן מקלדת חדש, הנקרא ת"י 1452-2 (או SI 1452-2) התפרסם בשנת 2018. השינוי העיקרי בפריסה זו הוא שינוי המיקום של סימני הפיסוק נקודה, פסיק, אפוסטרוף ולוכסן כך שיהיו זהים למיקומם בפריסה הלועזית QWERTY.
בהתאם השתנה מיקומן של האותיות ת ו-ץ.
בנוסף, האות ן שינתה את מקומה כדי לצמצם את שגיאות ההקלדה הנפוצות שנבעו מקרבתה לאות ו.
לפריסה נוספו סימנים נוספים והיא תומכת בניקוד בפריסה החדשה .
תקן המקלדת החדש מוצע על־ידי מכון התקנים בנוסף לתקן הקודם ולא במקומו.
ניתן להוסיף נִיקוּד בְּאֶמְצַעוּת הַמִקְלֶדֶת באופן ידני.
על מנת להוסיף את הניקוד יש ללחוץ תחילה על מקש ה"Caps Lock", ולאחר מכן ללחוץ על מקש ה-Shift, ובו זמנית על המקש המתאים לסימן הניקוד המבוקש.
על פי הפריסה הישנה (תקן ישראלי 1452 חלק 1 – מיפוי מסורתי) המקשים המתאימים לסימני הניקוד הם:
9+Shift לחׂולם חסר, חולם, ו-שׂין ׁשׂמאלית .
על פי הפריסה החדשה (תקן ישראלי 1452 חלק 2 – מיפוי משופר), על מנת להוסיף את הניקוד יש ללחוץ על מקש ה-Alt הימני, ובו זמנית על המקש המתאים לסימן הניקוד המבוקש, שהוא לרוב האות הראשונה של שם הניקוד: קמץ = AltGr+ק, פתח = AltGr+פ וכדומה.
התנועות החטופות ממוקמות מימין לתנועות הבסיסיות.
המקשים המתאימים לסימני הניקוד הם:
כי הנקודה מעל ש, בצד ימין.שׂAltGr + Q ← שׂין שׂמאליתמקש מעל ש, צד שמאל.
כי הנקודה מעל ש, בצד שמאל.אֿAltGr + [ ← רפֿהא־אAltGr + - (סימן מינוס) ← ־ (מקף)דמיון בין - ובין ־.
משמש לחיבור בין שתי מילים (בית־ספר).
אין להתבלבל עם סימן מינוס (-) או עם קו מפריד (–)א – אAltGr + = (סימן שווה) ← – (קו מפריד)– אורך בערך כפול של -.
משמש להפרדה בין שני חלקי משפט אין להתבלבל עם סימן מינוס (-) או עם מקף (־)אא'AltGr + לטינית ` (grave) ← ' (גרש)דמיון בין ` ובין '.
זהו מקש ; (נקודה ופסיק) במצב עברי בשורת המספרים.
משמש לקיצורי מילים (לדוגמה, פרופ')א"אAltGr + " (מירכאות) ← " (גרשיים)דמיון בין " ובין ".
משמש לראשי תיבות (לדוגמה, צה"ל)
מטרת המיפוי המשופר הייתה לתת למשתמש גישה נוחה וקלה לזכירה לסימני הניקוד.
בנוסף, התקן מציין במפורש "כדי לצמצם את קשיי ההסתגלות של המשתמשים למיפוי החדש המתואר בתקן זה, התואמוּת למקלדת הלטינית התקנית QWERTY היא מוחלטת." ובפרט מציין שמקש הגרש ' במצב עברי מקביל למקש grave accent ` (סימן הטעמה חדה) במצב אנגלי.
על מנת לאפשר הקלדה בעברית גם במקלדות שלא מוצגות עליהן האותיות העבריות, קיימים מספר אתרים אשר מציגים על המסך מקלדת וירטואלית הכוללות עברית.
גייט2הום אשר מאפשר פעולות על מקלדת וירטואלית, כולל עברית תנ"כית והטעמים.
אתר מקלדת אשר מאפשר פעולות נפוצות עם מקלדת וירטואלית
גוגל ישראל – בשדה החיפוש מוצג צלמית של מקלדת.
הקשה על הצלמית פותחת מקלדת וירטואלית.
מקלארן 650s היא מכונית ספורט במרכב קופה שיוצרה על ידי מקלארן אוטומוטיב בין השנים 2014 ל-2017. היא נחשפה בשנת 2014.
ה-650s כוללת מנוע בנזין V8 צילנדרים עם שני מגדשי טורבו בנפח 3.8 ליטרים המספק כ-641 כוחות סוס ומומנט של 69.1 קילוגרם.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 333 קילומטרים לשעה.
הוכרזה לראשונה בפברואר 2014, ה-650S ספיידר הייתה גרסת גג נפתח ל-650S.
גרסה זו שקלה 40 קילו יותר מגרסת הקופה, אך היא הציעה ביצועים כמעט זהים: האצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3 שניות ומהירות מרבית של 328 קמ"ש.
גרסת ה-MSO (יחידת המבצעים המיוחדת של מקלארן, בתרגום חופשי) של ה-650S הייתה מוגבלת ל-50 רכבים בלבד.
הגרסה הציעה תוספת קרבון וצבעים ייחודיים.
בנוסף לכך, היא הציעה גלגלי סגסוגת, הקלים ב-4 קילוגרמים מהגלגלים הרגילים.
בספטמבר 2014 מקלארן הכריזה על דגם נוסף, ה-625C, שהוצע בגרסת קופה וקבריולה.
קהל היעד של הרכב היה מדינות דרום אסיה.
מונע על ידי אותו מנוע V8 3.8 ליטר בעל מגדש טורבו כפול, אך על ידי כוח מוגבל ל-616 כוחות סוס.
הגרסה הזאת קיבלה מתלים רכים יותר.
הבלימה התבצעה באמצעות דיסקים מברזל ולא מסיבי פחמן כמו ב-650S.
גרסת הלה מאן הוכרזה בתחילת 2015 על מנת לציין 20 שנה לזכייה של מקלארן במירוץ.
הגרסה שיוצרה על ידי MSO הוגבלה ל-50 יחידות.
הגרסה הושראה על ידי המכונית F1 GTR שזכתה במירוץ ב-1995.
מקלארן MP4-12C היא מכונית ספורט במרכב קופה ורודסטר בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי מקלארן אוטומוטיב בין השנים 2011 ל-2014. היא הוצגה במרץ 2010 .
היא מחליפה את מקלארן F1.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.3 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קמ"ש.
המקלארן MP4-12C ספיידר היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, היא כוללת את אותו מנוע אך הוא כולל שני מגדשי טורבו ולא אחד וכאן הוא מספק כ-625 כ"ס במקום 600 כ"ס ומומנט מרבי של 61.16 קג"מ בין 3,000-7,000 סל"ד.
התאוצה אורכת 3.1 שניות במקום 3.3 שניות והמהירות המרבית היא 329 קמ"ש.
פתיחת הגג וסגירתו אורכת 17 שניות וניתן לפותחו ממהירות של 30 קמ"ש.
היא גרסת המרוץ לגרסה הבסיסית שמיועדת להתחרות באליפות העולם ב-GT3 מטעם ההפדרציה הבינלאומית לרכב.
היא כוללת כנף אחורית גדולה, הורדת חלק גדול מתא הנוסעים בכדי להשיג משקל קל ואותו מנוע אך עקב הגבלות ה-GT3 הוגבל המנוע 500 כ"ס במקום 600 כ"ס.
היא החלה במרוצים במרץ 2012.
מקלארן P1 היא מכונית ספורט היברידית, שיוצרה על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2013 עד 2015. ה-P1 הוצגה בתערוכת הרכב בפריז בשנת 2012 ובתערוכת ז'נבה בשנת 2013. ה-P1 הייתה אחת משלוש המכוניות היחידות באותה תקופה שהקיפו את המסלול המרוצים של נירבורגרינג בפחות מ-7 דקות יחד עם הפרארי לה-פרארי והפורשה 918.
המקלארן P1 כוללת מנוע V8 צילנדרים כפול טורבו בנפח 3,799 סמ"ק המספק כ-727 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 73.8 קג"מ ב-4,000 סיבובים לדקה.
המכונית כוללת מנוע חשמלי המייצר כ-177 כוחות סוס ו-26.5 קג"מ.
המנועים מספקים יחד כ-903 כוחות סוס ו-91.7 קג"מ, עם תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 350 קילומטרים לשעה.
מלבד הגרסה הבסיסית, במהלך השנים ייצרה החברה שלוש גרסאות נוספות.
הראשונה "מקלארן P1 GTR" המיועדת למרוצים.
הספק המנוע שלה עלה ל-986 כוחות סוס.
היא הוצגה בתערוכת ז'נבה בשנת 2015. השנייה "מקלארן P1 LM" הכוללת מנוע V8 צילנדרים טווין טורבו בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-986 כוחות סוס ב-8,500 סיבובים לדקה.
השלישית "מקלארן P1 GT" המחליפה למקלארן P1 GTR.
מקלארן ארטורה היא מכונית ספורט עם מנוע היברידי נטען במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב מקיץ 2021, היא הוצגה ב-17 בפברואר 2021. המנוע V8 המצוי ברכבי מקלארן הוחלף במנוע V6.
הארטורה כוללת שני מנועים, אחד מנוע בנזין V6 צילנדרים טווין טורבו בנפח 2,993 סמ"ק המספק כ-585 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה, והשני הוא מנוע חשמלי המספק 95 כוחות סוס.
שני המנועים יוצרים יחד הספק מרבי של 680 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 73.4 קילוגרם ב-2,250 סיבובים לדקה.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קילומטרים לשעה.
מקלארן GT היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2019. היא הוצגה במאי 2019.
המקלארן GT כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-620 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 64.2 קילוגרם בין 5,500 ל-6,500 סיבובים לדקה.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 326 קילומטרים לשעה.
מקלארן סנה היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב בייצור מוגבל (500 יחידות) משנת 2018. היא הוצגה בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2018. המכונית נקראת על שם נהג המרוצים איירטון סנה.
הסנה כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-800 כוחות סוס ומומנט מרבי של 81.6 קילוגרמים.
ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.
הסנה מוצגת כמכונית שאפשר לשחק בה במשחקי הווידאו אספלט 8, אספלט 9 ופרוזה הוריזון 4 ופורזה הוריזון 5.
המכונית קרויה על שמו של נהג המרוצים איירטון סנה, שנהג בקבוצת מקלארן תקופה במרוצי פורמולה 1.
מקלארן 720s היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2017. היא מחליפת המקלארן 650s.
העיצוב החיצוני והפנימי הוא עיצוב GT, פנסי הלד מסתירים כונסי אוויר, תכונות עיצוב רבות "נלקחו" ממקלארן F1, כדוגמת הדלתות הנפתחו באלכסון כלפי מעלה.
ומגיעה למהירות מרבית של 341 קמ"ש.
גרסת המירוץ שיועדה להתחרות באליפות העולם ב-GT3 של ה-FIA.
היא כוללת את אותו מנוע אך תיבת ההילוכים היא תיבת הילוכים רציפה בעלת שישה הילוכים.
כמו כן עברו המתלים כיול חדש המתאים למרוצים, העיצוב השתנה במעט, הוסרו רכיבים שאינם חיוניים, ונוספה כנף אחורית גדולה.
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, היא המתחרה של מקלארן לפרארי 488 ספיידר.
הגג עשוי מסיבי פחמן וזמן פתיחתו אורך 11.0 שניות וניתן לפותחו ממהירות של 50 קמ"ש ועד 325 קמ"ש.
היא כוללת את אותו המנוע וביצועיו.
ה-765LT היא גרסה מיוחדת של הגרסה הבסיסית הכוללת את אותו מנוע אך כאן הוא מספק 765 כ"ס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ.
התאוצה אורכת 2.8 שניות והמהירות עומדת על 330 קמ"ש.
מערכת הפליטה בעלת ארבעה פתחים, וכנף אחורית גדולה הנפתחת ונסגרת באופן חשמלי.
העיצוב החיצוני והפימי חד יותר.
מקלארן 600LT היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2018. היא הוצגה ביוני 2018.
היא מבוססת בעיקרה על מקלארן 570s.
העיצוב כמעט ולא שונה מה-570s, מה שכן שונה זה כדי לשפר את כושר האווירודינמית, נוספה כנף אחורית בגודל בינוני.
צמיגי הגלגלים מיוצרים על ידי פירלי בייצור מיוחד לדגם.
במכונית הגבירה מקלארן את השימוש בסיבי פחמן וגם הוסיפה מושבי קרבון להורדת המשקל.
תיבת הילוכים רובוטית דו-מצמדית בעלת שבעה הילוכים.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 328 קילומטרים לשעה.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 8.2 קלומטרים לליטר.
גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, היא הוצגה בתערוכת הרכב של דטרויט בינואר 2019. היא כוללת את אותו עיצוב ואותו מנוע והספק, אך המהירות המרבית שלה היא 324 קמ"ש עם גג סגור או 315 קמ"ש עם גג פתוח.
צבע הבסיס למכונית הוא ירוק.
מקלארן 620R הייתה מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי מקלארן אוטומוטיב בין ינואר 2020 למרץ 2021. היא הוצגה בדצמבר 2019. הייצור הוגבל ל-350 יחידות אך עקב נגיף הקורונה צומצם הייצור ל-225 יחידות.
הייצור הופסק במרץ 2021. היא מבוססת על מקלארן 570s GT4, גרסת המירוץ למקלארן 570s.
העיצוב החיצוני והפנימי מבוסס בעיקרו על מקלארן 570s, היא בעיקרון מיועדת למסלול (מרוץ) אך גם מיועדת לנהיגה בכבישים.
העיצוב החיצוני מציג עיצוב GT, כולל כנף אחורית בגודל בינוני, עיצוב הפנים מציג גם עיצוב GT אך מכוון למרוץ.
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.8 ליטרים המספק כ-620 כוחות סוס ב-7000 סל"ד ומומנט מרבי של 63.2 קג"מ ב-3,500 סל"ד.
תיבת הילוכים רובוטית כפולתמצמדים בעלת שבעה הילוכים.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 322 קילומטרים לשעה.
מקלארן 540c הייתה מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי מקלארן אוטומוטיב בין השנים 2016 ל-2021. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי במאי 2015, הייצור החל בנובמבר 2015 והסתיים רשמית ב-2021.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 9.2 קלומטר לליטר.
מקלארן 675LT הייתה מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב בין השנים 2015 ל-2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2015. במרץ 2020 חשפה מקלארן את המקלארן 765LT, גרסה מיוחדת למקלארן 720s.
העיצוב החיצוני והפנימי הוא עיצוב GT, אלמנטיי עיצוב רבים "נלקחו" ממקלארן F1, כנף אחורית קטנה, שני אגזוזים לכיוון מעלה.
פנים המכונית מורכב בעיקרו מסיבי פחמן להורדת המשקל.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קילומטרים לשעה.
גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית.
המנוע אותו מנוע אך המהירות המרבית היא 330 קמ"ש עם גג סגור או 326 קמ"ש עם גג פתוח.
מקלארן 765LT היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב בייצור מוגבל (765 יחידות) משנת 2020. היא הוצגה במרץ 2020. היא מבוססת בעיקרה על מקלארן 720s, ומחליפת מקלארן 675LT.
העיצוב החיצוני והפנימי מבוסס על ה-720s ולכן הוא עיצוב GT, אך מעוצב באופן יותר ספורטיבי וחזק.
מקלארן השתמשה בהרבה סיבי פחמן להורדת המשקל.
ישנה כנף אחורית בגודל בינוני הנפתחת ונסגרת באופן חשמלי וארבעה פתחים למערכת הפליטה.
המכונית כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-765 כוחות סוס ב-7,500 סל"ד ומומנט מרבי של 81.6 קג"מ ב-5,500 סל"ד.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.8 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש תוך 7.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קילומטרים לשעה.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 13 ליטר ל-100 קילומטר.
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, נחשפה ב-27 ביולי 2021. הייצור שלה הוגבל ל-765 יחידות כמו הגרסה הרגילה.
היא המכונית קבריולה (גג נפתח) המהירה ביותר שמקלארן פיתחה עד כה.
היא כוללת את אותו מנוע כמו בגרסה הבסיסית.
הגג עשוי מבד ופתיחתו או סגירתו אורכת 11 שניות וניתן לפתוח את הגג עד למהירות של 50 קמ"ש המהירות המרבית שלה עם גג פתוח היא 330 קמ"ש או עם לחצן "מהירות" המנמיך את גובה המכונית ב-35 ס"מ ואז המהירות עומדת על 403 קמ"ש.
מקלארן 570s היא מכונית ספורט במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2015. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק במרץ 2015.
העיצוב שלה מבוסס על מקלארן 650s.
העיצוב הוא עיצוב GT, המשלב יוקרה נוחות וספורט יחדיו.
פנים המכונית עשוי ברובו מבד וסיבי פחמן להורדת המשקל.
לוח מחוונים דיגיטלי ומסך מגע המציג את המולטימדיה.
מושבי ספורט ודלתות הנפתחות כלי מעלה.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 328 קילומטרים לשעה.
צריכת הדלק עומדת על 9.2 ליטר ל-100 קילומטר.
הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי במאי 2015. היא כוללת היא כוללת את אותו מנוע אך כאן הוא מספק כ-540 כוחות סוס ב-7,500 סל"ד ומומנט מרבי של 55.1 קג"מ בין 3,500 ל-6,500 סל"ד.
הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2016. היא גרסה שיועדה יותר לנוחות כדוגמת מקלארן GT.
היא כוללת תא מטען נוסף מעל המנוע.
היא המכונית המפוארת ביותר של מקלארן.
היא מכונית הבטיחות של אליפות בריטניה ב-GT.
היא גרסת המרוץ שיועדה להתחרות במרוצי GT4 של ה-FIA.
היא כוללת את אותו מנוע וביצועים אך ישנם כמה שינויים במכונית והגבלות כדי להתאימה למרוצי GT4.
גרסת הספרינט היא אותה גרסת ה-GT4 אך זאת מיוצרת ללא ההגבלות של ה-FIA, ומיועדת לייצור באופן קבוע.
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, היא הוצגה בשנת 2017. היא קיבלה עיצוב יותר יפה ותא נוסעים משודרג.
היא כוללת את אותו מנוע אך היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש 3.4 שניות במקום 3.2 שניות בגרסה הרגילה.
פתיחת וסגירת הגג אורכת 30 שניות ועד למהירות של 48 קמ"ש ניתן לפתוח או לסגור את הגג.
הוצגה ביוני 2018. היא כוללת אותו מנוע אך כאן הוא מספק 600 כ"ס והתאוצה עומדת על 2.9 שניות.
הוצגה גם גרסת ספיידר (גג נפתח).
הוצגה בדצמבר 2019. הייצור הוגבל ל-350 יחידות אך עקב נגיף הקורונה צומצם הייצור ל-225 יחידות.
הייצור הופסק במרץ 2021. היא כוללת אותו מנוע אך כאן הוא מספק 620 כ"ס והמהירות עומדת על 322 קמ"ש.
מקלארן אלבה היא מכונית ספורט במרכב רודסטר בסיווג ברקטה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת בייצור מוגבל (149 יחידות) על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2020. היא הוצגה בנובמבר 2019. היא מתחרה ישירה לפרארי מונזה SP.
היא המכונית הקלה ביותר של מקלארן עד כה.
הייצור הוגבל ל-399 יחידות אך באפריל 2020 הודיעה מקלארן כי הייצור צומצם ל-249 יחידות, לאחר מכן בספטמבר 2020 הודיעה מקלארן כי הייצור הצטמצם ל-149 יחידות.
העיצוב החיצוני הוא עיצוב הדומה מאוד לפרארי מונזה, המכונית מעוצבת בהשראת מכונית המרוץ של מקלארן משנות השישים והיא מיוצרת ללא גג או שמשה קדמית וחלונות.
עיצוב הפנים יחסית מפואר לעומת דגמי מקלארן האחרים, לוח מחוונים דיגיטלי ומסך מגע המציג את המולטימדיה.
ישנה אפשרות ממאי 2021 להוסיף שמשה קדמית.
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר עם שני מגדשי טורבו (טווין-טורבו) המספק כ-815 כוחות סוס ב-7,250 סל"ד ומומנט מרבי של 800 ניוטון מטר ב-5,500 סל"ד.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 327 קמ"ש.
מקלארן אוטומוטיב היא יצרנית מכונית ספורט, שהוקמה על ידי קבוצת מקלארן בשנת 2010 והחליפה את מקלארן מכוניות.
מטה החברה ממקום במשרדי קבוצת מקלארן בוויקינג שבמחוז סארי שבמדינת אנגליה.
בשנת 2010 הוקמה מקלארן אוטומוטיב על ידי מנכ"ל קבוצת מקלארן לשעבר רון דניס , היא החליפה את מקלארן מכוניות שהוקמה בשנת 1985.
בשנת 2017 קנתה קבוצת מקלארן את מניותיו של רון דניס במקלארן אוטומוטיב ובכך מקלארן אוטומוטיב הפכה לבעלותה המלאה של קבוצת מקלארן.
ב-27 באוקטובר 2021 פרש מייק פלוויט מתפקידו כמנכ"ל החברה לאחר שמונה שנים שבהן הוא כיהן כמנכ"ל החברה.
מקלארן F1 - מכונית הכביש הראשונה של מקלארן אוטומוטיב, יוצרה בין השנים 1992–1998.
מקלארן GT היא חטיבת המרוצים של מקלארן אוטומוטיב.
היא הוקמה בשנת 2011. מקלארן GT מפתחת ומייצרת את גרסאות המירוץ למקלארן 720s ולמקלארן 570s.
המכונית הראשונה שפותחה על ידי מקלארן GT הייתה גרסת המירוץ למקלארן MP4-12C, שהושקה בשנת 2011.
מקלארן ספידטייל היא מכונית על היברידית פלאג-אין במרכב קופה בעלת שלושה מקומות ישיבה, שמיוצרת בייצור מוגבל (106 יחידות) על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2020. היא הוצגה באוקטובר 2018.
עיצוב הספידטייל הוא בהשראת מקלארן F1. בתא הנוסעים יש שלושה מושבים, כאשר הנהג באמצע מוקף בחמישה מסכי מגע ושני נוסעים לידו.
חמשת מסכי המגע מחולקים לשלושה אזורים ייעודיים:
האזור הראשון כולל שלושה מסכי מגע המחוברים תחת מסגרת אחת, וכוללים: מסך שמציג את לוח מחוונים דיגיטלי.
האזור השני כולל שני מסכים נוספים המציגים מולטימדיה.
האזור השלישי כולל את שני המסכים הנותרים (רביעי וחמישי), הנמצאים בשני קצוות המכונית ומשדרים את מצלמות הצד של הרכב במקום מראות צד.
רוב גופו של הספידטייל עשוי מאלומיניום וקרבון להורדת המשקל ושיפור האווירודינמיות, הגלגלים הקדמיים מכוסים במעטפת קרבון.
ישנו ספוילר גמיש הנפתח באופן חשמלי ממהירות מסוימת.
היא כוללת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו עם מנוע חשמלי שני המנועים מספקים יחדיו 1,050 כ"ס.
סוללת ליתיום-יון בקיבולת 1.647 קוט"ש.
מקלארן סולוס GT היא מכונית-על למרוצים במרכב קופה, בעלת מושב אחד, שמיוצרת בייצור מוגבל (25 יחידות) על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2023. היא נחשפה ב-19 באוגוסט 2022. המכונית מיועדת למסלול מרוצים ואינה מותרת לנסיעה בכביש.
היא מגיעה עם מושבי מרוץ מותאמים אישית, חליפה וקסדה של ה-FIA ומכשיר תמיכה בצוואר מותאם אישית.
השלדה עשויה מסיבי פחמן המשלבת עיצובים רבים ממכוניות פורמולה 1. על מנת להגן על הנהג מותקן בסולוס שלדה מיוחדת המגינה על הנהג במקרה התהפכות ושומרת על תא הנהג שלם.
היא כוללת מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספקת 840 כ"ס ומומנט מרבי של 66.3 קג"מ בקו אדום של 10,000 סל"ד.
תיבת הילוכים רציפה בעלת שבעה הילוכים.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 322 קמ"ש.
מקלארן MCL39 היא מכונית פורמולה 1 שתוכננה ונבנתה על ידי מקלארן ועוצבה בניהולו של רוב מרשל כדי להתחרות באליפות העולם בפורמולה 1 בשנת 2025. נוהגים בה לנדו נוריס ואוסקר פיאסטרי.
זוהי המכונית ה־39 של קבוצת מקלארן מאז ה
המקלארן MCL39 ממשיכה את דרכה של ה, שזכתה באליפות העולם ליצרנים.
עד לגרנד פרי מקסיקו שלושה עשר ניצחונות בגרנד פרי – שבעה מתוכם בידי פיאסטרי, שישה בידי נוריס.
כמו כן, המכונית הבטיחה זכייה שנייה ברציפות באליפות היצרנים.
זאת בנוסף ל־11 זכיות במקום השני ושש במקום השלישי.
בנוסף, המכונית השיגה עשרה זינוקים מפול פוזישן וקבעה אחת עשרה הקפות מהירות.
ה־MCL39 היא היורשת של ה־MCL38, מכונית הפורמולה 1 הראשונה של מקלארן שזכתה באליפות היצרנים מאז 1998. בעקבות זכייתה באליפות היצרנים ב־2024, מקלארן זכאית ל־70% בלבד מהקצאת הבסיס לזמן בדיקות במנהרת רוח.
מנהל הקבוצה, אנדראה סטלה, אמר כי הוא מאמין שמקלארן תוכל להתגבר על חיסרון זה באמצעות שיפור היעילות בתחומים אחרים בתהליך התכנון האווירודינמי.
הצלחתה של מקלארן בפיתוח כנף קדמית שיכולה להתכופף משמעותית תחת עומס אווירודינמי במהלך עונת 2024 נחשבה כגורם מרכזי בהתגברות על הדומיננטיות של רד בול רייסינג ב"עידן אפקט הקרקע בפורמולה 1".
הגבלות חדשות כדי להילחם בשימוש זה בגמישות הכנף הוצגו, והן נכנסו לתוקף החל מהמרוץ התשיעי של העונה (גרנד פרי ספרד).
סטלה אמר שהקבוצה תכננה "התאמה קטנה" שתיושם עם ההגבלות החדשות, אך הכחיש כי הן ישפיעו לרעה על הקבוצה.
ה-MCL39 הייתה מכונית הפורמולה 1 הראשונה של מקלארן שפיקח עליה המעצב רוב מרשל מתחילת תכנונה.
המכונית מציגה התקדמות טכנית משמעותית לעומת ה-MCL38, ומציגה שינויים משמעותיים במבנה.
שינויים בולטים נוספים כללו עיצוב חדש לכונסי האוויר בצידי המרכב (sidepods), חיפוי מנוע מעודכן, וצורה מחודשת ורחבה יותר ל עליונה.
סטלה אמר שהקבוצה תספק מספר עדכונים בתחילת העונה, בהתאם לתוכנית הפיתוח של מקלארן בעונות האחרונות.
לקראת עונת 2025 נחשבה מקלארן למועמדת המובילה לזכות באליפות היצרנים פעם נוספת, כאשר נוריס הוביל את רשימת המועמדים לאליפות הנהגים.
פיאסטרי, מצדו, הצהיר כי גם הוא רואה עצמו מועמד לתואר.
ה־MCL39 עלתה למסלול לראשונה ביום צילום פרטי בסילברסטון, שלדברי סטלה, הייתה גרסה זהה לזו ששימשה במבחני טרום העונה.
במהלך המבחן, נוריס אמר שהמכונית התנהגה באופן דומה לקודמתה; הוא גם אמר שחלקה האחורי של המכונית היה פחות יציב ממה שהקבוצה רצתה.
קבוצות קבוצות רבות ראו ב־MCL39 מכונית בעלת יתרון ביצועים על פני שאר המתחרים.
המכונית זכתה כבר בתחילת העונה להכרה בזכות רמת דחף אווירודינמי גבוהה, יעילות ואיזון, בעוד שיריבותיה העיקריות התקשו לשמור על איזון בפניות ולשמר יעילות במהירויות שונות.
עם זאת, מקלארן גילתה כי המכונית מתקשה להפיק ביצועים מיטביים על צמיגים חדשים, דבר שתרם לקשיים בשלב מוקדם של מקצי הדירוג, ודרש ביצוע התאמות בכיול המכונית.
ה־MCL39 משכה תשומת לב רבה בשל עיצוב תעלות קירור הבלמים האחוריים שלה, במיוחד מצד קבוצת רד בול רייסינג, שהגישה מחאות לפדרציה הבין־לאומית לרכב (FIA).
ה־FIA חקרה את העניין ואישרה כי העיצוב עומד לחלוטין בתקנות.
אף על פי שפרטי העיצוב לא פורסמו, ידוע כי תעלות הקירור של ה־MCL39 מאפשרות לה לנהל את טמפרטורת הצמיגים האחוריים טוב יותר מהשאר, באופן שניכר במיוחד במסלולים שבהם מופעל עומס תרמי גבוה על הצמיגים האחוריים.
גארי אנדרסון הציע לחלופין כי היתרון עשוי לנבוע גם מהיכולת של המתלה האחורי של המכונית לשלוט טוב יותר בכוחות העילוי, מה שמוביל למרכז גלגול אחורי גבוה יותר ולשיפור האחיזה ביציאה מפניות איטיות.
מקלון-עלה הוא מקלון דמוי עלה, שנחשב לסוג הגדול והנפוץ ביותר של חרקי עלים בסדרת המקלונאים.
ניתן למצוא אותם בסונדאלנד, איי הפיליפינים, וואלסיה ואוסטרליה.
ישנם עוד שני תת-סוגים נוספים של מקלוני עלים Comptaphyllium ו-Walaphyllium, שזוהו בשנים 2019 ו-2020. מאז 2021, שלושת תת-הסוגים נחשבים לסוגים נפרדים.
הסוג Phyllium כולל את המינים הבאים:
מקלט מס הוא מדינה או אזור בעל אוטונומיה כלכלית שרמת המסים בו נמוכה בהשוואה בין-לאומית, כך שרישום ההכנסה במדינה (או אזור) זו במקום במדינה בה באמת הופקה ההכנסה, מאפשרת להימנע מתשלומי מס במידה ניכרת.
בין היתר יקבעו חוקיהן של מדינות אלו כי התאגיד במקלט המס ישלם אגרת רשם החברות שנתית, שכר שנתי לדירקטורים, שכר למזכיר החברה.
כמו כן עשויים להידרש כתובת רשומה במקלט המס, הגשת דוחות כספיים, וכיוצא בזה.
כמו כן ייהנו המדינות מפיתוח התקשורת בהן בשל הצורך בספקי אינטרנט למסחר אלקטרוני, מפיתוח הבנקאות, שירותי סליקה, חברות נאמנות וכו'.
יש הסכמה כללית שמקלטי מס ממלאים במשך השנים תפקיד מרכזי בהתפתחות המערכת הקפיטליסטית בקנה מידה עולמי.
שווייץ היא אחת ממקלטי המס הראשונים שצמחו, אם לא הראשונה, וגם אחת החשובות בעולם, אף שפעילותה בתחום זה הצטמצמה במשך השנים.
שווייץ עדיין נחשבת למקלט מס, אך ישנם היום (2023) מקלטי מס אגרסיביים יותר דוגמת איי הבתולה וג'רזי.
קבוצה CORPNET פרסמה דו"ח בשנת 2017 בו דירגה 24 מרכזים פיננסים לפי מספר הסינק שלהם (מספר המעריך בהערכה גסה כמה כסף נכנס למדינה מעבר לכסף שאמור להיכנס אליה לפי גודל הכלכלה שלה).
ככל שמספר זה גבוה יותר כך המרכז הפיננסי ייחשב למקלט מס מוביל יותר.
על פי דוח זה, אלו הם 14 מקלטי המס המובילים בעולם:
+רשימת מקלטי מס בעולם על פי מספר סינקמיקוםמדינהמספר הסינק1איי הבתולה הבריטיים5,2352ג'רזי3973ברמודה3744איי קיימן3315סמואה2276ליכטנשטיין2257קוראסאו1158איי מרשל1009מלטה10010מאוריציוס7511לוקסמבורג7112נאורו6713קפריסין6214סיישל60
מקלטי המס מתחרים ביניהם, אך גם שונים זה מזה בשינויים ניכרים, ואף אופן ההתאגדות ומשמעותה לובשים ופושטים צורה.
מקלטי המס יברכו על הקמת חברות סחר בינלאומי אך לא כל מדינה תתיר הקמת קזינו בתחומה.
מנגד, ארגונים בין-לאומיים כגון ה-OECD עוסקים בניסיונות לחסום את הפרצות, אך מטעמים שונים שאינם נוגעים בדרך כלל להשתמטות ממס, אלא לשם מניעת מימון פעילות בלתי חוקית והלבנת הון הנובעים מפעילות בלתי חוקית.
הפרלמנט האירופי מקפיד על יצירת רשימות של מקלטי מס לצורכי פיקוח ובקרה.
עריכת רשימה כזו החלה למטרה של הפסקת שיטות מס מזיקות הנובעות מהסתירה בין הטווח הגלובלי של זרימות פיננסיות לבין ההיקף המוגבל מבחינה גאוגרפית של תחומי שיפוט או בתוך גבולות לאומיים.
מקלטי המס המוכרים כיום הם חידוש של המאה ה-20. בתחילה הם שימשו משפחות עשירות וכנופיות פשע ומאוחר יותר נוצלו גם על ידי תאגידים רב-לאומיים.
עם זאת, מקלטי מס היו קיימים במובנים מסוימים גם בעת העתיקה.
ביוון העתיקה היה ידוע על נוהג של הסוחרים לאחסן סחורה באיים הסמוכים על מנת להימנע ממיסוי בשיעור של 2% על סחורה מיובאת.
גם קריית הוותיקן שימשה כמקלט מס לאפיפיור ולאנשיו.
השימוש המודרני במקלטי מס, כפי שהוא מוכר כיום, קיבל דחיפה משמעותית בשנות ה-70 עת החלו מדינות ה-OECD להטיל מגבלות על שוקי ההון המקומיים, בצורה של רגולציה ופיקוח מוגברים.
תופעות אלו, יחד עם שיעורי המיסוי הגבוהים במדינות אלו, הובילו לפריחתם של המרכזים הפיננסים בעולם ובעיקר במקלטי המס הקלאסיים.
באירופה, המדינה המובילה בתחילת שנות ה-70 הייתה לוקסמבורג, אשר הצליחה למשוך אליה כספים של תושבי גרמניה, צרפת ובלגיה.
מאוחר יותר הצטרפו האי מאן, בחריין ואיי קיימן.
בשלב זה, החלו להתפתח במקלטי המס ענפי הבנקאות והשירותים הפיננסיים המהווים כיום חלק מהותי מהבנקאות הגלובלית.
מדינות ריבוניות אשר רצו להצטרף לתחום החדש נאלצו, מטעמים תקציביים, ליצור מנגנונים מיוחדים אשר יהיו כדאיים לפעילויות מסוימות ולאנשים מסוימים.
אותן מדינות לא יכלו להתחרות במקלטי המס הקלאסיים ולהציע שיעורי מס נמוכים, ועל כן פותחו מנגנונים המאפשרים תשלום מס נמוך או פטור ממס, לדוגמה, למשקיעים זרים בלבד.
פעילות מקלט מס נחקרת ע" כלכלנים העוסקים בתחום הכלכלה הפוליטית וניתן להבין את המשמעויות של כך במקרה של מאוריציוס.
בעוד שרוב המחקרים מצביעים על קשר שלילי בין מקלטי מס לשקיפות, החוקרת Lewellen מצאה כי קשר זה תלוי בסביבת הממשל התאגידי של הפירמה כמו גם בתמריצים שלה בשוק ההון.
היא מצאה שהמתאם השלילי מוגבל לחברות הכפופות לממשל חלש במדינת הבסיס.
לעומת זאת, בקרב חברות בסביבות ממשל חזקות יותר, נמצא קשר חיובי בין התאגדות מקלט מס לשקיפות, שמתרכז בעיקר בקרב חברות עם תמריצים גדולים יותר בשוק ההון.
התפתחות התקשורת בשנים האחרונות, ובעיקר הסחר הממוחשב (e-commerce), הביאה עימה דור חדש של יחידים וחברות הנכונים להעביר את מרכזי פעילותם ממקום למקום בחיפוש אחר אקלים מס נוח לפעילותם העסקית ולהשקעותיהם.
קיומם של מקלטי מס אינו נובע רק מהגידול בשיעורי המס ברחבי העולם אלא מהווה גם מפלט מפני התערבות המדינה ברכוש הפרט.
על מקלט מס לקיים שלושה תנאי יסוד:
שיעור מס נמוך, או פטור ממס על סוג חשוב אחד לפחות של הכנסה.
נגישות, מבחינת המרחק הפיזי (תנאי שבימינו איבד מעט מחשיבותו) וטיב היחסים עם מדינת מקלט המס.
גם נגישות משפטית חשובה, שכן לא בכל מקלט מס יוכלו אזרחי מדינה מסוימת להקים חברה או עסק נוח לתפעול.
תנאים חשובים אחרים משתנים בהתאם לצרכיו של פליט המס: אמנות למניעת כפל מס, שוק חופשי במט"ח, זמינות כוח עבודה מתאים, יוקר מחיה, איסור המדינה שהיא מקלט המס להקים שרתי הימורים בתחומן, אקלים וכיוצא בזה תנאים אשר ישקלו על ידי אנשי העסקים לפי צורכיהם השונים.
המדינות המתועשות במערב הקימו ארגונים שונים לשיתוף פעולה כלכלי ביניהן, כגון ה-OECD ה-FATF, אשר מטרתם, בין היתר, למנוע "כיבוס" כסף "מלוכלך" שמקורו במסחר בלתי חוקי ובסוגים שונים של פשע מאורגן, אך מעל לכל מטרתם לחסום העברות כספים שנועדו לטרור בינלאומי .
מניעת השתמטות ממס או תכנון מס לגיטימי מהווה מטרה משנית לארגונים אלו, אך המלחמה בהון השחור הקשור לפעילות בלתי חוקית פוגעת גם בפליטי המס.
בין היתר פיתחו המדינות רשימות שחורות של מדינות מקלטי מס שעליהן מוטלות מגבלות סחר, לא ייחתמו אמנות עם מדינות אלו, בנקים לא ששים לפתוח חשבונות לתאגידים שמקום מושבם במקלט מס, חשבוניות (invoice) של חברות תושבות במקלטי מס לא יהוו הוצאה מוכרת וכיוצא בזה.
ביוון, למשל, לא יוכר חשבון ששולם לחברה תושבת מקלט מס כהוצאה מוכרת לצורכי מס.
קפריסין, אשר הייתה ידועה עד לאחרונה כמקלט מס (שיעור מס חברות של פחות מ-5%), דורשת כי ידווח לבנק המרכזי מיהם בעלי המניות הנהנים בחברה שמניותיה מוחזקות בידי גוף נאמן עבורם.
קפריסין, אשר נכנסה בשנת 2004 לאיחוד האירופי, עדיין נחשבת אטרקטיבית לעסקים מסוימים למרות שמס החברות בה עלה ל-10%.
אפילו הבנקים בשווייץ, המפורסמים בסודיותם, לא יפתחו חשבון ללקוח שאין בידו המלצה מאת עורך הדין שלו, רואה החשבון שלו או הבנקאי שלו במדינה בה הוא תושב.
המשמעות של דיווח מדינה-לפי-מדינה (CbCR) על הימנעות מתשלומי מס ושימוש במקלטי מס
החוקרים, Kurniashih ושותפיו, חקרו את השפעת הרגולציה של דיווח מדינה לפי מדינה (CbCR) בהרתעת הימנעות מתשלום מס של חברות ותאגידים רב לאומיים הרשומים בבורסה של אינדונזיה, ואת ההשפעה של כך על פעילותם של מקלטי מס.
החוקרים מצאו כי פעילות הדיווח (CbCR) לא שימשה כגורם ממתן של פעילות מקלטי מס, והסיקו והמליצו לקובעי המדיניות לגבש מדיניות ספציפית עבור החברות שבבעלותן השתייכות למקלטי מס על מנת למנוע העברת רווחים על ידי הפעלת עסקאות פנים-חברתיות לא מתפקדות.
במחקרם של Fuest, Hugger & Neumeier בנושא זה בשנת 2022, על חברות בגרמניה, מצאו החוקרים כי ל-82% מהחברות הרב-לאומיות הגרמניות הכפופות ל-CbCR יש חברות בנות שהן מקלט מס, וכי חברות בנות אלו רווחיות באופן ניכר יותר מאלה שאינן מקלטים.
עם זאת, רק 9% מהרווחים העולמיים של חברות רב-לאומיות גרמניות מדווחים במקלטי מס.
תוצאות המחקר מצביעות על כך שכ-40% מהרווחים המדווחים במקלטי מס הם תוצאה של העברת רווחים על רקע מס.
הפסד בסיס המס השנתי הקשור לגרמניה מסתכם ב-5.4 מיליארד אירו, המקביל ל-4.3% מהרווחים שדווחו על ידי חברות אלו בגרמניה.
זה מרמז על הפסד הכנסות ממסים של 1.6 מיליארד אירו בשנה.
חוקרים (Otusanya & Adeyeye) מתחום הכלכלה הפוליטית והגלובליזציה, טוענים כי סמכויות שיפוט סיפקו ממריצים (בצד ההיצע) לזרימות כספיות בלתי חוקיות ממדינות מתפתחות כאשר מבני מקלטי המס מתערבים בהתנהגות המשתתפים.
החוקרים טוענים כי עשרות שנים פעלו מרכזים פיננסים בגישה של ליברליזציה של סחר ושווקים, ושל תנועה מהירה יותר ויותר של אנשים, הון ומידע על פני אזורים וברחבי הגלובוס.
פעולות אלו יצרו אפשרות של בריחת הון, הלבנת הון והלבנת הון גלובלית על ידי מרכזים פיננסיים שהם מקלטי מס.
ישנן סיבות שונות מדוע חברות רב-לאומיות מחליטות על הקמת חברות-בת במדינות שיש בהן מקלט מס.
פניה למקלט מס מאפשרת הימנעות ממס הן על ידי מתן אפשרות לחברות להקצות הכנסה חייבת במס הרחק מתחומי שיפוט מקומיים של החברה, והן על ידי הפחתת הנטל של מיסוי מדינת מולדת על הכנסה זרה.
הראיות מצביעות על כך שהשימוש העיקרי של שותפים במדינות מקלט מס גדולות יותר, הוא להקצות מחדש הכנסה חייבת במס, בעוד שהשימוש העיקרי של שותפים במדינות מקלט מס קטנות יותר, הוא להקל על דחיית המיסוי בארצות הברית על הכנסה זרה.
חברות בעלות פעילות זרה ניכרת מרוויחות הכי הרבה משימוש במקלטי מס, השפעה שניתן להעריך על ידי שימוש בשיעורי צמיחה כלכלית זרה כמכשיר לצמיחה ברמת הפירמה של השקעות זרות מחוץ למקלטי מס.
חוקרים אחרים מוצאים שלמגוון הקפיטליזם של מיקומה של החברה ולרמת האינטנסיביות הטכנולוגית יש השפעה חזקה על החלטה זו.
כמו כן, בניגוד לממצאים לעיל, מצאו חוקרים אלו כי לשיעור מס החברות במדינה שבה שוכנת החברה יש השפעה מינימלית.
זה מצביע על כך שליברליזציה של מס חברות לא ירתיע חברות רב-לאומיות מלבצע פעילות זו של פניה למקלטי מס.
מבנה מקלטי המס שונה ממדינה.
השימושים השונים שעושות חברות כדי לחמוק ממס הם:
ביטוח באמצעות חברת ביטוח "שבויה" (Captive insurance);
לא אחת גוברים שיקולים של זמינות כוח אדם מקומי מתאים או ריחוק גאוגרפי על שיקולי המס.
כן, חוקי עידוד השקעות שנתקבלו במדינות שונות במגמה לקדם אזורים או תחומים בלתי מפותחים, מספקים רשת של מעין מקלט מס ייחודי עבורם.
ההקלות במס או תקופת פטור מיוחד ממס למשך 10–15 שנה מהוות חלק מעסקת חבילה הכוללת הון זול או מענקי השקעה, היצע של כוח עבודה זול יחסית ונגישות לשווקים קרובים.
לבעלי ספינות קיימים מקלטי מס מיוחדים, מאחר שמקום עבודת הספינות אינו בתוך המדינות שבהן רשומות הספינות (Offshore).
קיימות יותר ממאה מדינות ברחבי העולם אשר מעניקות משטר של מס נמוך ביותר לתושביהן או לחברות או לאנשי עסקים זרים.
רובן ככולן חרתו על דגליהן עידוד של המסחר הממוחשב (e-Commerce), אם בכלל שטחיהן ואם באזורים מיוחדים אשר הקצו לצורך כך כאזורי סחר חופשי.
עד היום, ענפים שלמים, של הימורים באינטרנט (Online casino ו-Casino affiliate), משחקי מזל, בנקאות מקוונת, חברות סחר בינלאומי וחברות המעניקות שירותים באמצעות האינטרנט קיבלו החלטה מושכלת והעתיקו את כתובתן אל מדינות אשר העניקו להן עידוד מס נמוך או אפסי.
ייתכן שבעתיד תהיה נדידה המונית מאזורי מס גבוה של גופים רבים נוספים העוסקים בתחומים אחרים אשר אינם נזקקים לכוח מכירה, ייצור או למערכות הפצה מקומיים.
העיכוב במסחר הממוחשב (e-commerce) נובע ככל הנראה מן העובדה שהוא מהווה רק אחוז מזערי של מכירות ברוב הסקטורים, בעיקר משום שהלקוחות הפוטנציאלים נרתעים (בצדק או שלא בצדק) מלסמוך על המדיה החדשה בפעילויות שבהן מעורב כספם.
עסקים רבים חוששים עדיין ליטול את הסיכון שבשריפת גשרים על ידי ויתור על המסגרת שבה עבדו עד כה, על כוח אדם מיומן ושאר סממני העסק להם הורגלו.
המעבר לאזור חופשי ממס (Offshore) מטבעו אינו יכול להתבצע על בסיס ניסיון.
כדי ליהנות מפטור ממס חייבת החברה להתנתק לחלוטין מקיומה הקודם.
מקלות אכילה, מקלות סיניים או צ'ופסטיקס (מאנגלית: Chopsticks), הם כלי אכילה הנהוגים במזרח אסיה והם זוג מקלות ארוכים המשמשים להרים את המזון לפה, ולמספר שימושים נוספים במטבח ובשולחן האוכל.
מקלות האכילה הראשונים היו עשויים מעץ ומקורם בסין.
עם הפיכתה של סין לכוח תרבותי דומיננטי באזור, מקלות האכילה נדדו למדינות שכנות יחד עם אלמנטים תרבותיים סינים נוספים, כדוגמת הכתב והלבוש הסיניים.
בעבר נהוג היה להכינם בפשטות מזרדים שנתלשו מעצים ולאכול באמצעותם .
כיום המקלות מיוצרים באופן תעשייתי, ובמדינות שונות עשויים מחומרים שונים.
ברובה של אסיה נהוג לייצר מקלות אכילה מחזרן, מעץ או מפלסטיק, ובקוריאה נהוג לייצרם מפלדת אל-חלד בדומה לסכו"ם.
בעקבות הגירה ממזרח אסיה למערב ולעליית הפופולריות של המטבח הסיני והיפני, רבים ברחבי העולם החלו להשתמש במקלות אלו במהלך ארוחות בסגנון אסייתי.
מקלות אכילה משמשים בעיקר לאכילה.
מקל אחד מוחזק ללא תנועה באמצעות בסיס האגודל והקמיצה, והמקל השני מוחזק בדומה לעפרון בין האצבע המורה, האמה והאגודל.
עם זאת קיימים שימושים אחרים, בסין לדוגמה זוג מקלות נוסף משמש להגשה בכלי משותף בארוחה בסגנון משפחתי, דבר שנחשב היגייני יותר משימוש במקלות האכילה האישיים.
נהוג גם להשתמש בזוג ארוך יותר (כ־30 ס"מ ויותר) לבישול.
זוג זה ארוך מדי מכדי לאכול איתו בנוחות, אבל הוא מאפשר למבשל לערבב ולהוציא מאכלים מתוך סיר בישול חם מבלי להסתכן בכוויה.
מקלות כאלה נהוגים בעיקר ביפן, שם הם נקראים סאיבּאשי (רומאג'י: Saibashi, קאנג'י: 菜箸) ווייטנאם, שם הם נקראים דוּאה קא (וייטנאמית: đũa cả) ועשויים גם הם מחזרן.
ביפן נהוגים גם מקלות עשויים מתכת לבישול על אש גלויה, כך נהוג גם בסעודת הברביקיו הקוריאני והברביקיו היפני, בהם נהוג שהסועדים מבשלים נתחי בשר וירק דקים על מנגל משותף.
נימוסי שולחן בשימוש במקלות אכילה
מקלות אכילה משמשים במדינות רבות בעולם, בעיקר במזרח ודרום-מזרח אסיה.
בעוד עקרונות הנימוס דומים במדינות אלו, ישנן דקויות המבדילות בין מנהגי השולחן בתרבויות השונות.
בעת אכילת אורז לבן מקערה, נהוג לקרב את הקערה לפה ולגרוף את האורז לפה.
אין זה מנומס להקיש במקלות או להשמיע כל סוג של צליל באמצעותם.
אין זה מנומס להניח את המקלות כך שהם מצביעים על סועד אחר.
אין זה מנומס להשאיר את מקלות האכילה עומדים בתוך הקערה.
מנהג זה מקושר לטקס האכלת המת, מנהג אבל מזרח-אסייתי.
כאשר ילד מחזיק לא נכון במקלות האכילה, זה נחשב כמשקף הורות גרועה, מכיוון שלהוריו יש אחריות ללמדו כיצד להשתמש במקלות אכילה.
כשיושבים לאכול, זה נחשב מנומס להראות כבוד לבכירים ולמבוגרים.
נהוג להגיש להם אוכל לצלחת ולתת להם להרים את המקלות ראשונים.
מסורתית, על כל סועד להשתמש במקלות שלו כדי להעביר אוכל מהצלחות והקערות המשותפות לקערה האישית שלו, או מהקערות המשותפות לקערות המכובדים והמבוגרים.
כיום נהוג להשתמש במקלות הגשה משותפים, ולא במקלות האישיים של כל סועד.
כאשר אין מקלות הגשה משותפים, נהוג להשתמש בצד ההפוך של המקלות כדי להעביר אוכל מהצלחות המשותפות לצלחת האישית.
אין משתמשים בצד ההפוך של המקלות לכל מטרה פרט לזו.
אין "לחפור", או "לדוג" מהקערה מאכל או חתיכה ספציפית של מזון.
לעיתים מנהג זה מכונה "חפירת קברים".
הנחת המקלות במאוזן על הצלחת מסמלת כי הסועד סיים לאכול.
כאשר הסועד לא סיים לאכול, אך רוצה להניח את המקלות, עליו להניחם לצד הקערה או על המנח הייעודי.
לא נהוג לאכול במקלות מנות המכילות אורז שאינן מוגשות בקערה, למשל אורז מטוגן.
מנות אלו נהוג לאכול עם כף.
ביפן נהוגים כללים דומים לאלו הנהוגים בסין.
הבדל ניכר אחד הוא שנהוג לאכול מזונות רבים בידיים ללא שימוש במקלות אכילה, לדוגמה סושי.
בקוריאה, נהוג להגיש לצד המזון מקלות אכילה עשויים מתכת ובנוסף להם כף.
סט כלי אכילה זה נקרא סוּג'וֹ (수저).
את הסוג'ו יש להניח מימין לאורז ולמרק ואת המקלות יש להניח מימין לכף בסעודות רשמיות.
את האורז והמרק יש לאכול בכף, בעוד את מנות הצד (השיתופיות לרוב) יש לאכול במקלות האכילה.
בניגוד לסין ויפן, בקוריאה אין זה מנומס לקרב את הקערה לפה.
במקרה שהמזון שהורם עם המקלות מטפטף, ניתן ללוות אותו עם כף תחתיו.
שימוש בכף ובמקלות במקביל נחשב לא מנומס בכל מצב פרט למצב בו המזון מטפטף.
בניגוד לסין, בווייטנאם נהוג לאכול כל מנה המכילה אורז עם מקלות אכילה, גם אם אינן מוגשות בקערה.
אין להניח את המקלות בצורת V.
זה נחשב כמביא מזל רע.
כמו בתרבות היפנית, נהוג להשתמש בצד ההפוך של המקלות כשלוקחים אוכל מצלחת משותפת.
בהשפעת אירופה נהוג לאכול בתאילנד בכף ומזלג ולעיתים בידיים.
ישנן מספר מנות איטריות שמוגשות עם מקלות אכילה, רובן מהמטבח הסיני.
מסיבה זו הכללים הנהוגים שם דומים לאלו הנהוגים בסין, אך אכילת אורז במקלות נחשבת לא מנומסת בכל מצב.
אורז רגיל יאכל לרוב בכף ומזלג, ואורז תאילנדי דביק יאכל בידיים, באמצעות כדרור האורז בכף יד שמאל וטבילתו ברטבים ותבשילים שונים.
מַקְלוֹנָאִים (שם מדעי: Phasmatodea) הם סדרה במחלקת החרקים.
המקלונאים הם בעלי גוף דק וארוך ומראה המזכיר מקל או גבעול, ומכאן שמם.
המקלון ניזון מהצומח ובעיקר מעלים.
רוב המינים מתרבים ברביית בתולים שמולידה צאצאות נקבות בלבד.
המקלונאים הם חרקים שגופם כצורת מקלות או גבעולים, כמו המקלון הווייטנאמי, או כצורת עלים, כמו מקלון עלה.
הם בעלי יכולת הסוואה טובה וצבעם משתנה על פי צבע הסביבה בה הם נמצאים.
חלק מהמינים בעלי יכולת התגוננות מפני טורפים באמצעות השרת איברים: בעת שטורף אוחז באחת מרגליו, הרגל ממשיכה להתנועע בפיו של הטורף כך שהמקלון יכול לחמוק ולהיעלם בצמחייה.
בפרטים צעירים ישנה התחדשות של איברים.
שכיחים בעונת הקיץ ופעילי לילה.
אורכם מגיע עד כ-90 מ"מ, עיניהם קטנות, רגליהם הקדמיות ארוכות יותר מרגליהם האחוריות.
חלקם בעלי מחושים ארוכים והיתר בעלי מחושים קצרים יותר, יש בעלי כנפיים ויש מחוסרי כנפיים.
מַקְלֵט רדיו הוא מכשיר שהופך גל נושא הנקלט מהאוויר באנטנת הקליטה, בתדר גל נושא מסוים (תדר התחנה הרצויה), לאות מידע (קול, תמונה, נתונים וכו').
בורר תדרים (תחנות) – בורר את אות התחנה הרצויה מבין כל הגלים הנושאים שנקלטים באנטנה;
מגבר – מחזק את הגל הנושא החלש מאוד שנקלט באנטנת הקליטה;
גלאי – הופך את הגל הנושא המאופנן שנקלט באנטנה לאות מידע.
שידורי הרדיו מגיעים למקלטים מתחנות שידור שונות.
תחנת הרדיו משדרת אל תחנת השידור ומשם בעזרת גלי רדיו אל מקלטי הרדיו שבאזורי הארץ השונים.
לכל מקלט רדיו, מחוברת אנטנה חיצונית או פנימית, והיא קולטת את גלי הרדיו המשודרים מתחנות השידור השונות.
האנטנה קולטת את גלי הרדיו הנושאים את שידורי הרדיו, והם מעובדים באמצעות מסנן הבורר את האות הרצוי מבין שלל האותות שנקלטו.
האותות מועברים למגבר ת"ר (RF).
גל רדיו המוגבר מגיע אל הגלאי, שמוריד את השדר מעל גלי הרדיו שנשאו אותה ומעביר אותה למגבר הקול ולרמקול שמשמיע אותה.
באמצעות בורר תחנות בוחרים את התדר של התחנה המבוקשת, ובאמצעות כפתור ה"ווליום" מכוונים את עוצמת הקול.
ישנם סוגים שונים של מקלטים.
למשל, מקלטים למערכת סטריאו יכילו הגברה לשני ערוצים בלבד ואילו מקלטים למערכת קולנוע ביתית יכילו הגברה לחמישה ערוצים או יותר.
מקלטי רדיו הם משני סוגים עיקריים:
מכשירים נייחים, המחוברים לרשת החשמל הביתית.
במכשירים אלה יש שמקלט הרדיו הוא מארז יחיד המשלב את כל הפונקציות הנדרשות, ויש שהוא מורכב ממארזים אחדים, שלכל אחד פונקציה משלו: מקלט, מגבר, רמקולים.
מכשירים ניידים, בעלי משקל נמוך, הפועלים על סוללות.
דגמים ראשונים מסוג זה נקראו רדיו טרנזיסטור (ובקיצור טרנזיסטור), משום שפעלו באמצעות טרנזיסטורים, ולא שפופרות ריק כקודמיהם.
דגם מתקדם יותר, קל יותר במשקלו, הוא הווקמן.
רגישות(sensitivity) היא תכונה של מקלט המציינת את מידת יכולתו לקלוט אותות בעוצמה חלשה.
רגישות קליטה מוגדרת כרמת מתח אות הכניסה (באנטנה) המזערית הדרושה לקבלת אות שמע תקני במוצא המקלט (ברמקול).
ככול שהמקלט רגיש יותר מספיק אות חלש יותר בכניסת האנטנה כדי שהרמקול ישמיע את המידע בהספק התקני.
מקלט לא רגיש קולט רק תחנות חזקות או קרובות, בעוד שמקלט רגיש קולט גם תחנות רחוקות או חלשות.
ברירות (selectivity) מציינת את כושרו של המקלט להבחין בין תחנה רצויה לתחנה לא רצויה (תחנה שכנה).
ברירות טובה פירושה שהמקלט בורר היטב בין התחנה שאליה הוא מכוון לבין תחנות שכנות.
הברירות תלויה בעיקר במעגלי התהודה של המקלט.
נאמנות (fidelity) מוגדרת כמידת הדיוק שבה מפיק המקלט ברמקול את אות המידע מהאות הנקלט באנטנה.
כדי להשיג נאמנות גבוהה יש להבטיח תחום מספיק רחב של תדירויות שמע המועברת במקלט וכן עיוותים נמוכים.
יציבות תדר (Frequency stability) – התדירות שאליה מכוון המקלט נוטה לפעמים להשתנות במקצת מעצמה, שואפים שהשינוי הזה יהיה קטן ככול האפשר.
לדוגמה, מקלט טוב הוא מקלט שאינו משנה את תדר הקליטה ביותר מ-100 הרץ אחרי כחצי שעה של פעולה.
מקלט התרעת מכ"ם היא מערכת המותקנת לרוב על כלי טיס צבאיים, המגלה פליטת קרינה של מערכות מכ"ם, הן קרקעיות והן מוטסות.
המערכת מסוגלת לסווג בדרך כלל את מקור הקרינה על פי הסוג (דפק-דופלר, גל רציף וכיוצא באלה) והעוצמה.
על פי הפרמטרים שנקלטו, עשויה המערכת לזהות את סוג האיום שהמכ"ם מציג, לדוגמה: התרעה על מכ"ם גילוי ואחר כך נעילה ומעקב של מכ"ם קרקעי/מוטס או של טיל מונחה מכ"ם ששוגר לעבר המטוס.
למקלט התרעת המכ"ם יש לרוב תצוגה בתא הטייס והוא מייצר צליל הנשמע באוזניות אנשי צוות האוויר.
בתצוגה מוצג בדרך כלל מעגל, שמרכזו מייצג את כלי הטיס, עם סמלים המייצגים את המכ"מים שזוהו לפי כיוונם היחסי לכיוון הטיסה הנוכחי של כלי הטיס, ומרחקם מכלי הטיס (הנקבע על פי עוצמת האות הנקלט) מוצג כמרחק הסמל ממרכז המעגל.
צורת הסמל עצמה מייצגת רוב הפעמים את סוג המכ"ם או את סוג אמצעי הלחימה הידוע כעושה שימוש בו, בדרך כלל נעשית הבחנה בין מכ"ם קרקעי לבין מכ"ם מוטס.
הצלילים המופקים שונים לרוב מסוג איום אחד למשנהו.
ככל שהאיום חמור יותר, הצליל הופך לצווחני יותר על מנת לזכות בתשומת לבו של הטייס.
לדוגמה, איום של טיל עם ראש ביות אקטיבי יגרום לטון גבוה וכמעט רציף, בעוד שמכ"ם של מטוס קרב מיושן או טיל קרקע-אוויר עשוי לגרום לזמזום לא רציף בטון נמוך.
מקלט התרעת מכ"ם שימושי לזיהוי, הימנעות, התחמקות או תקיפת איומים.
לדוגמה, מטוס קרב במשימת פיטרול עשוי להבחין במטוס קרב של האויב באמצעות קולט אזהרות המכ"ם ולהשתמש במכ"ם שלו כדי ליירט אותו.
בנוסף, מקלט התרעת מכ"ם שימושי בסיווג האיום.
קשה לסווג "בליפים" המופיעים בתצוגת המכ"ם כמסוכנים, אולם מאחר שמטוסי קרב שונים מפעילים בדרך כלל מכ"מים שונים, ניתן להצליב את המידע המספק מקלט התרעת מכ"ם עם תצוגת המכ"ם כדי לקבוע את סוג כלי הטיס המופיע בו.
כלי טיס לא קרבי, או כלי טיס המעוניין להימנע מקרב, יכול לכבות את המכ"ם שלו כדי להקטין את חתימתו האלקטרומגנטית ולעקוף איומים שהתגלו על ידי מקלט התרעת מכ"ם.
מטוסים ייעודיים למשימות דיכוי הגנה אווירית ומטוסים לאיסוף מודיעין אלקטרוני (אלינט) מצוידים בדרך כלל במקלטי התרעת מכ"ם מתוחכמים יותר המסוגלים לגלות ולזהות איומים בטווחים גדולים יותר מהמערכות הרגילות, ומספקים מידע נוסף שמנותח ומשמש למשימות עתידיות.
מקלט התרעת מכ"ם עשוי להיות כלי חשוב בהתחמקות מאיומים במידה וניסיון ההימנעות לא צלח.
לדוגמה, אם מערכת טק"א או מטוס קרב של האויב שיגר טיל מונחה מכ"ם לעבר כלי הטיס, מקלט התרעת המכ"ם יכול לזהות את השינוי במוד המכ"ם שנדרש לצורך הנחיית הטיל ולהתריע על כך בפני הטייס, כדי שיחל בפעולות התחמקות.
המידע המתקבל ממקלט התרעת מכ"ם יכול לשמש גם להפעלה אוטומטית של טכניקת הלוחמה האלקטרונית (ל"א) האופטימלית לצורך התחמקות מהאיום.
לפני מלחמת העולם הראשונה לא היה קיים המונח הפצצה אסטרטגית (הפצצות מסיביות של אוכלוסייה אזרחית כאסטרטגיה צבאית).
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עקב מתקפות גרמניות על ערי בריטניה שגבו את חייהן של אזרחים רבים, עלתה המודעות לצורך בהקמת מקלטים עבור אוכלוסייה אזרחית והם החלו להיבנות ברחבי העולם.
מקלטים ייעודיים בכל רחבי אירופה נבנו על מנת להגן מפני התקפות אוויריות.
בנוסף, מבנים תת-קרקעיים ומבנים מחוזקים ומסיביים שמסוגלים לעמוד בהתקפות הושמשו על ידי הציבור בשעת הצורך.
אלה היו תחנות תת-קרקעיות של רכבות תחתיות, מנהרות, מרתפים ומחסנים.
מבנים אלה, שנבנו באופן מלא או חלקי מתחת לקרקע, ובהיותם מחוזקים במיוחד על מנת לתמוך במשקל הבניינים שמעליהם, היו מתאימים לספק מחסה לאנשים במהלך תקיפות אוויריות.
סוגי מקלטים במהלך מלחמת העולם השנייה
במרכז אירופה המרתפים נתפסו כחשובים יותר מאשר בממלכה המאוחדת.
בגרמניה מרבית הבתים והדירות נבנו עם מרתפים.
מסיבה זו, התגוננות מתקיפה אווירית במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה קלה יותר ליישום בגרמניה מאשר בבריטניה.
מגבלות המרתפים והמחסנים הפכו בולטות בעת תרחישי סופות האש בעת ההתקפות שנערכו על ערי גרמניה, במיוחד בערים המבורג ודרזדן.
כאשר מבנים שרופים, שהגיעו לטמפרטורות של מעל 800 מעלות צלזיוס קרסו ברוחות העזות, ולכדו בתוכם דיירים רבים במרתפים.
מרתפים אלה הפכו עד מהרה צפופים עקב הגעתם של דיירים מאזורים סמוכים שחרבו והפכו ללא בטוחים בהתקפות קודמות.
מהדיירים שנהרגו, בין 60 ל-80 אחוזים מהם נפגעו ממכת חום או מהרעלת פחמן חד-חמצני, ולא מהאש עצמה.
בניגוד למצב בגרמניה, מרתפים בבריטניה היו לרוב בבתים גדולים שנבנו לפני מלחמת העולם הראשונה.
לאחר מכן רוב הבתים נבנו ללא מרתפים כדי לחסוך בעלויות בניה.
מאחר שבין שתי מלחמות העולם גברה הבנייה באופן משמעותי, המחסור במרתפים בבתים החדשים יותר הפך לבעיה רצינית בעת הפעלת תקנות התקפות אוויריות בממלכה המאוחדת בעת מלחמת העולם השנייה.
היה צורך למצוא חלופות במהירות ברגע שנהיה ברור שהתקיפות האוויריות נתפסו על ידי הגרמנים כאמצעי לפגוע במורל של האוכלוסייה ולשבש את קווי האספקה בבריטניה.
ההמלצות הראשוניות שניתנו לבעלי בתים היו להיכנס למרחב מוגן מתחת למדרגות, במהלך התקיפה האווירית.
מאוחר יותר, סיפקו הרשויות לבעלי בתים חומרים להתקנת מקלטים פרטיים כמו מקלט מוריסון שתכנן הרברט מוריסון, או מקלט אנדרסון שתוכנן עבור 6 אנשים.
המחסנים ששכנו מתחת למתחמים גדולים ומוסדות הפכו למקלטים בעת תקיפות אוויריות.
נעשה שימוש במחסני מפעלים, בתי ספר, בתי חולים, בחנויות ובעסקים.
במפעלים היה צורך לקחת בחשבון שמכונות כבדות, חומרי גלם ואמצעי אפסון למים היו עשויים ללכוד את שוכני המחסן בעת פגיעה.
קשתות מסילות ברזל ומעברים תת-קרקעיים של רכבת תחתית
קשתות מסילות ברזל וכן רכבות תחתיות שימשו בבריטניה כמקלטים בתקופת מלחמת העולם השנייה.
קשתות מסילות הברזל היו מבנים עמוקים ועגולים העשויים בטון או לבנים, שהיו חצובים בקירות של קווי הרכבת.
הקשתות כוסו בדרך כלל בעץ או בלבנים אשר סיפקו הגנה משמעותית כנגד תקיפות אוויריות - תחת ההנחה שקווי מסילות הברזל לא היו מושא ההתקפה.
כל קשת יכלה לשכן בין 60 ל-150 אנשים.
אולם, פחות אנשים יכלו למצוא מקלט בלילה באזורים אלו, שכן אזורי שינה צרכו מקום נוסף.
בתחילת המלחמה, שר ההגנה, הרברט מוריסון, היצר על השימוש שנעשה בתחנות רכבת תחתית ובמנהרות תת-קרקעיות כמקלטים ציבוריים.
הוא חשש מהתפרצות מגפות בשל המחסור בבתי שימוש בתחנות רבות, מהסכנה הכרוכה בנפילת אנשים לפסי הרכבת וכן מכך שאנשים ירצו להישאר בפנים יום ולילה בהרגישם ביטחון רב יותר בפנים מאשר בחוץ.
אולם, עד מהרה הוכח שהחששות היו חסרי בסיס.
אנשים ששו להמשיך בשגרת חייהם למרות הסכנה שבשהייה מחוץ למקלטים.
הממשלה הבינה עד מהרה את הצורך הציבורי בהשמשת מנהרות הרכבת התחתית בלונדון כמקלטים.
ב-21 בספטמבר 1940, תחנת אלדויץ' בקו פיקדילי נסגרה לתנועת רכבות, פסי הרכבת כוסו בטון, ושערי הצפה מחוזקים הותקנו כדי לאפשר סגירה מהירה במקרה שנהר התמזה יטה ממסלולו בעקבות נזקי ההפצצות.
79 תחנות צוידו במיטות עבור 22,000 אנשים, בערכות עזרה ראשונה ובשירותים כימיים.
124 קנטינות נפתחו בכל חלקי הרכבת התחתית.
מרשלים מיוחדים מונו לפקח על המקלטים במטרה לשמר את הסדר, לספק עזרה ראשונה ולסייע במקרה הצפה.
עסקים הורשו להשתמש בתחנות התת-קרקעיות ובתעלות שלא נפתחו.
משרדי ממשלה נקבעו בחלק מהאזורים וגם מרכז פיקוד הנ"מ של לונדון עבר לאחת התחנות.
בעת אחת ההפצצות, נסו על נפשם במורד המדרגות אל המקלט כ-1,500 אנשים.
מישהו מעד, והקהל שהמשיך לדחוף קדימה, גרם לאנשים נוספים ליפול.
173 אנשים נמחצו למוות במנוסת בהלה באותה הפצצה.
היקף האסונות שאירעו ומספר ההרוגים לא נחשפו באופן רשמי עד תום המלחמה.
למרות זאת, הרכבת התחתית נחשבה במהלך המלחמה לאמצעי הבטוח ביותר להגנה על כמות גדולה של אנשים באזור הצפוף של לונדון.
מספרם של שוהי התעלות והתחנות במהלך מלחמת העולם השנייה מוערך בכ-170,000. אף על פי שמספר זה נמוך בהרבה ממספרם הכולל של תושבי לונדון, עדיין הצילה הרכבת התחתית את חייהם של רבים אשר אילו לא היו עושים בה שימוש, היו נאלצים להסתפק באמצעי הגנה גרוע יותר.
בממלכה המאוחדת, עלה במהרה הצורך במקלטים ציבוריים, שישמשו הולכי רגל ונהגים בעת הפגזות.
תוכנית לבניית מקלטי רחוב ציבוריים החלה במרץ 1940. הממשלה סיפקה חומרים והניעה את התוכנית וקבלנים פרטיים ביצעו את העבודה תחת פיקוח.
המקלטים נבנו מקירות לבנים בעובי 14 אינץ' ומתקרות בטון מזוין בעובי רגל אחת.
מקלטים אלו היו דומים למקלטים פרטיים שהחלו להבנות מעט מאוחר יותר, למעט העובדה שהיו גדולים יותר.
כל מקלט ציבורי אכלס כ-50 אנשים וחולק לאגפים שונים באמצעות קירות פנימיים שהכילו פתחים שחיברו את האגפים השונים.
באגף היו לרוב כ-6 מיטות.
הבנייה נעשתה בקצב מהיר, עד שכמות הבטון והלבנים החלה להידלדל בשל הביקוש הקיצוני והפתאומי.
בערך באותה תקופה, נפוצו שמועות על תאונות שהתרחשו במקלטים מסוג זה (למשל, מקרה בו אנשים טבעו במקלט שהוצף בשל פיצוץ בצינור מים).
בעקבות כך, החלו מקלטים אלו לאבד את אהדת ואמון הציבור.
הממשלה החלה לעודד בעלי בתים לבנות מקלטים פרטיים על אדמתם או בתוך ביתם, והבטיחה לספק להם את החומרים הדרושים.
מקלט אנדרסון תוכנן בשנת 1938 על ידי סר ג'ון אנדרסון בתגובה לדרישה שהגיעה מהממשלה.
רבים האמינו שהמקלט כונה על שם סר ג'ון אנדרסון וייברלי אולם בפועל המקלט היה על שמו של דייוויד אנדרסון שהיה ממונה על הכנת אמצעי הגנה בפני תקיפות אוויריות טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר בדיקות מקיפות של התכנון החלו לייצר את המקלט.
מקלטי אנדרסון תוכננו לאכלס עד שישה אנשים.
העיקרון המנחה להגנה היה שימוש בלוחות מעוקלים וישרים העשויים מברזל גלי מגולוון.
שישה לוחות מעוקלים חוברו יחד בחלק העליון ויצרו את החלק העיקרי של המקלט.
שלושה לוחות ישרים הרכיבו כל אחד משני הצדדים, והחזית ואחורי המקלט הורכבו משני לוחות כל אחד.
סך הכול היו כ-14 לוחות.
ברצפה היה בור ניקוז קטן שמטרתו הייתה לאגור מי גשם, אם יחלחלו לתוך המקלט.
ממדי המקלט היו: גובה 1.8 מטרים, רוחב 1.4 מטרים, אורך 2 מטרים.
המקלטים היו קבורים בעומק 1.2 מטרים ומכוסים באדמה מעל הגג בעובי של 0.4 מטרים.
האבזור הפנימי היה נתון לשיקול דעתו של בעל המקלט.
מקלטי אנדרסון ניתנו בחינם לכל בעלי הבתים שהרוויחו פחות מ £250 בשנה.
המקלטים נמכרו במחיר £7 לבעלי הכנסה גבוהה יותר.
150,000 מקלטים מסוג זה חולקו או נמכרו בין פברואר 1939 עד פרוץ המלחמה.
במהלך המלחמה הוקמו עוד 2.1 מיליון מקלטי אנדרסון.
יעילותם של המקלטים הייתה מוגבלת, הם היו צפופים מאוד, ללא כל בידוד תרמי ובשל חוסר ניקוז נטו להיות מוצפים במים לאחר גשם.
לא ניתן היה לבלות בהם לילות שלמים, והעובדה שניצבו בגינה סרבלה את ההגעה המהירה והיעילה אליהם, במיוחד באמצע הלילה.
לכן, למרות נגישותם הרבה לאוכלוסייה, תושבים רבים בלונדון העדיפו לבלות את לילותיהם בתחנות הרכבת התחתית.
בשל המספר הגדול שלהם וחוזקם, מקלטי אנדרסון רבים קיימים עד עצם היום הזה.
מקלטים רבים הוצאו מהאדמה לאחר המלחמה והומרו לבקתות אחסון המשמשות לגננות.
מקלטים גורדי שחקים בגרמניה היו ייחודיים ובעלי תכנון לא שגרתי.
הם תוכננו להקל את הלחץ שהרשויות בגרמניה חשו בשל המספרים הגואים של האנשים שנזקקו למקלט בעת התקפות אוויריות.
בניגוד למקלטים אחרים, מבנים אלה אכן נחשבו ממוגנים לחלוטין מפני פצצות.
יתרונם היה גם שנבנו כלפי מעלה ובכך חסכו עלויות חפירה.
חלק מהמבנים שימשו גם כמגדלי הגנה אווירית.
בערי בנות הברית לא היו מקלטים דומים למקלטים אלה.
מקלט גורד שחקים נבנה לרוב מבלוקים של בטון בעובי של בין 1 מטר ל-1.5 מטר.
הטמפרטורה ששררה בהם הייתה בין 7 ל-10 מעלות צלזיוס.
זו הסיבה שהמקלטים שמשו גם כמעבדות במהלך המלחמה ולאחריה.
המקלטים תוכננו להגן על אנשים, על מרכזי ניהול, על ארכיונים חיוניים ועל יצירות אומנות חשובות.
חלקם נבנו בצורה מלבנית, ואחרים נבנו עגולים.
בחלק מהמגדלים העגולים היו גרמי מדרגות שהסתעפו כלפי מעלה בתוך הקירות.
רבים מהמבנים קיימים עד היום, ומשמשים משרדים, מקומות אחסון, מלונות, בתי חולים ובתי ספר.
המחיר של הריסת מבנים אלו לאחר המלחמה היה גבוה מאוד וניסיונות לשבור קירות מבנים כאלו בווינה עלו בתוהו.
בישראל נקבע בחוק ההתגוננות האזרחית כי בכל בית או סמוך לו יהיה מקלט שישמש בעיקרו את דיירי הבית ובני אדם הרגילים לבקר בו.
חוק זה חוקק כלקח ממלחמת השחרור ונועד להסדיר את ההגנה על אזרחי ישראל - בין השאר מפני מתקפות אוויריות.
בשנת 1992, לאחר מלחמת המפרץ הראשונה בה שוגרו טילי סקאד מעיראק אל ישראל, אושרו תקנות לפיהן בכל מבנה חייב להימצא מרחב מוגן תקני, כלומר ממ"ד, מרחב מוגן קומתי (ממ"ק) או מרחב מוגן מוסדי (ממ"מ).
עם העלייה בירי רקטי מרצועת עזה לכיוון יישובי עוטף עזה, עד לכדי מצב של צורך במציאת מחסה בתוך עשר שניות, הוצבו בשטחים פתוחים גם מיגוניות הנותנות מענה מהיר בנוסף למקלטים