tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סנטיאנה היה בהרכב ריאל למשחק הגמר.
בעונת זכתה ריאל בגביע פעם נוספת, הרביעית והאחרונה בקריירה של סנטיאנה.
היא גברה בגמר 2-1 על ספורטינג חיחון, וסנטיאנה שיחק לאורך כל המשחק אך לא כבש.
בעונת זכה סנטיאנה לראשונה בקריירה בתואר אירופי, כשריאל זכתה בגביע אופ"א.
בשלב חצי הגמר הפסידה ריאל 2-0 בחוץ לאינטר מילאנו, אך בגומלין ניצחה 3-0, כשסנטיאנה כובש את שני השערים הראשונים, בדרך לגמר מול וידאוטון.
סנטיאנה שימש כקפטן הקבוצה במפגש הגמר הכפול.
ריאל ניצחה במשחק החוץ 3-0, כשסנטיאנה כובש את השער השני במשחק, ולאחר הפסד 1-0 בגומלין זכתה ריאל בתואר.
בעונה הבאה קיבל סנטיאנה את תפקיד קפטן הקבוצה.
באותה עונה השיבה לעצמה ריאל את תואר האליפות לראשונה לאחר שש שנים, ובנוסף זכתה בפעם השנייה ברציפות בגביע אופ"א.
במפגש הגמר הכפול פגשה ריאל את פ.צ.
קלן, והביסה אותה 5-1 במשחק הראשון.
סנטיאנה, שעלה מהספסל בדקה ה-81, כבש כעבור שמונה דקות את שערה החמישי של קבוצתו.
בגומלין עלה סנטיאנה במקום אמיליו בוטרגניו, שנפצע כבר בדקה ה-20, בדרך להפסד 2-0, שלא מנע מריאל את הזכייה בתואר.
סנטיאנה הוסיף לשחק בריאל שתי עונות נוספות, ובשתיהן זכה באליפויות, כשהוא צובר סך הכל תשע אליפויות ספרד במדי ריאל מדריד.
הוא פרש לאחר 12 משחקים בלבד בעונת , כשהיה בן 36.
סנטיאנה חתום על מספר שיאי מועדון בריאל מדריד.
סנטיאנה היה בין עשרת הכובשים הגדולים בכל הזמנים בליגה הספרדית עד ל-25 בספטמבר 2014, אז עקף אותו כריסטיאנו רונאלדו והדיח אותו מהעשיריה הראשונה.
סנטיאנה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד ב-17 באפריל 1975, בשוויון 1-1 הביתי של ספרד מול במסגרת מוקדמות יורו 1976.
סנטיאנה זומן לסגל ספרד למונדיאל 1978 בארגנטינה, הוא שותף בשני משחקים בשלב הבתים בהרכב הפותח, אך ספרד כשלה להעפיל לשלב הבא.
בטורניר יורו 1980, שגם בו לא צלחה ספרד את שלב הבתים, שיחק סנטיאנה במשחק אחד בלבד, ההפסד 2-1 ל, בו גם שימש כקפטן הנבחרת.
הוא המשיך לייצג את הנבחרת גם במונדיאל 1982 הביתי, ולא שותף בשלב הבתים הראשון ממנו עלתה ספרד.
בשלב הבתים השני פתח סנטיאנה בהרכב נבחרתו בשני המשחקים, בסיומם הודחה ספרד מהטורניר.
הופעת השיא של סנטיאנה במדי הנבחרת הייתה ב-21 בדצמבר 1983, במסגרת מוקדמות יורו 1984. ספרד אירחה את , והייתה צריכה לנצח בהפרש של 11 שערים כדי להעפיל.
המשחק הסתיים בתוצאה 12-1 לספרד, כשסנטיאנה כובש רביעייה במשחק, שלושת השערים הראשונים והשער התשיעי של נבחרתו, ובכך העפילה ספרד על חשבון .
יורו 1984 היה הטורניר המוצלח ביותר של סנטיאנה בספרד, והוא פתח בהרכב בכל חמשת משחקיה של ספרד בטורניר.
הוא כבש את שער השוויון מול במשחק השני של שלב הבתים, שערו היחיד בטורניר גדול, וכבש את הפנדל הראשון בדו-קרב הפנדלים בחצי הגמר בו הדיחה ספרד את .
בגמר הפסידה ספרד 2-0 ל וסיימה את הטורניר במקום השני, כשבמהלך המשחק במצב של שוויון 0-0, נגיחה של סנטיאנה הורחקה מקו השער על ידי לואיס פרננדס.
ב-1985 ערך סנטיאנה את הופעתו האחרונה במדי ספרד, ובסך הכל רשם במדיה 56 הופעות בהן כבש 15 שערים.
מלך השערים של הליגה הספרדית השנייה:
הספינה נבנתה במספנות האי בגאטאו, מול חופי חצי האי סורסוגון, שבפיליפינים ב-1751. אורכה (כ-51 מטרים) ורוחבה (כ-15.5 מטרים) הפכו אותה לאחת מספינות הגליאון הגדולות ביותר שנבנו בפיליפינים.
היא תוכננה לשאת חימוש של 60 תותחים, להיות בעלת תפוסה של 2,000 טונות ויכולת נשיאת של 5,068 ארגזי מטען.
ההוראה לבנייתה הגיעו ישירות מהמושל הכללי של הפיליפינים, דון פרנסיסקו חוסה דה אובאנדו (Francisco José de Ovando) המרקיז הראשון של ברינדיזי, ועלות בנייתה הגיעה לסכום של 229,852 פסו.
בשל נפחה הגדול וטעויות מבניות שנעשו במהלך בנייתה שפגמו ביכולת השייט שלה, בוצעו ב-1757 תיקונים והתאמות נוספות על מנת להפחית את ההדחק של הספינה, במסגרתם גם הוסרו חלק מעמדות התותחים.
הסנטיסימה טרינידד הפליגה מנמל קאביטה ב-3 בספטמבר 1762 ליעדה - אקפולקו שבספרד החדשה בנתיב הגליאון של מנילה.
הספינה נקלעה לסערה עזה סמוך לאיי מריאנה בליל ה-2 באוקטובר, במהלכה נשבר התורן הראשי.
הקפטן החליט לשוב לאחור למנילה לתיקונים, כאשר הוא אינו מודע לכך ששייטת בת 15 ספינות הצי המלכותי הבריטי בסיוע חברת הודו המזרחית פלשה לפיליפינים וכבשה את מנילה ב-6 באוקטובר במסגרת מלחמת שבע השנים; כאשר הפכה ספרד לבת בריתה של צרפת ב-1761, הפכו נכסיה באמריקה ובאסיה למטרות צבאיות לגיטימיות.
לאחר כיבוש מנילה, המתינו הבריטים לגליאון שעזבה את אקפולקו והייתה צפויה להגיע לפיליפינים - הפיליפינו, שהייתה למעשה ספינת סוחר קטנה יותר מסוג פאטצ'ה (Patache), ונשאה עמה מטילי כסף בשווי 2.3 מיליון פסו, התשלום עבור העברת הסחורות לאקפולקו בשנה שעברה, ואת הסובסידיה השנתית שנשלחה ממושל מלכות המשנה של ספרד החדשה לפיליפינים.
כאשר הגיעה הפיליפינו לחוף סאמאר, שלח הקפטן שלה גליאה לקאביטה עם בקשה לספק נווט שידריך אותו דרך מצר סן ברנרדינו, ולא היה מודע לפלישה הבריטית למנילה ולהתפתחויות במלחמת שבע השנים.
הגליאה הגיעה לקאביטה ונתפסה על ידי הבריטים ששמעו מקציניה על כך שהפיליפינו כבר נמצאת באזור.
בתגובה, שיגר מפקד השייטת, תת-אדמירל סמיואל קורניש (Samuel Cornish), שתי פריגטות - אה"מ פנתר, בעלת 60 תותחים, ואה"מ ארגו, בעלת 28 תותחים, במטרה ללכוד אותה.
בעודה חוזרת למנילה אותרה הסנטיסימה טרינידד על ידי הפנתר והארגו בכניסה למצר סן ברנרדינו ב-30 באוקטובר 1762. הטרינידד התגוננה בעזרת שישה תותחים בלבד שהיו מוכנים לפעולה (יתר התותחים אוחסנו בבטן הספינה כדי לפנות יותר מקום למטען) ואש מנשק קל, שגרמו נזק חמור לארגו אשר נאלצה לחדול מהתקפתה.
הספינות הבריטיות המשיכו בהתקפה למחרת בבוקר ולאחר לחימה בת שעתיים החליט צוות הטרינידד להיכנע; 35 בריטים נהרגו ו-34 נפצעו בהתקפה, כאשר לספרדים נהרגו 18 ונפצעו 20, מתוך 800 נוסעים ואנשי צוות.
הספינות הבריטיות ירו למעלה מ-1,000 פגזי תותח אך גרמו רק נזק שולי לדופן העבה של הגליאון.
הבריטים עלו לסיפון והתאכזבו לגלות שזו אינה הפיליפינו כפי שחשבו בתחילה.
עם זאת, העריך אדמירל קורניש בדיווח ששלח כי נמצא מטען שווה ערך ל-1.5 מיליון דולר, מלבד הספינה עצמה שהייתה שווה כ-3 מיליון דולר נוספים.
האסירים הועברו לפנתר, שהחלה לגרור את הטרינידד בחזרה למנילה.
הארגו נשלחה לפניהם, הגיעה למנילה ב-7 בנובמבר ואז נשלחו סירות ואנשים נוספים כדי לסייע בהבאת הגליאון לנמל.
חלק גדול מהמטען נמסר כפרס עבור הקפטנים וצוותי הספינות הלוכדות, כאשר גם אדמירל קורניש קיבל את חלקו וכתוצאה מכך התעשר מאוד.
לאחר לכידת הטרינידד המשיכו הבריטים בניסיונותיהם לאתר את הפיליפינו.
הספינה נמצאה לבסוף, אך ללא מטענה היקר אשר נפרק בפקודת מושל הפיליפינים, שארגן את ההתנגדות לכיבוש הבריטי מחוץ למנילה, והועבר למקום בטוח ביבשה.
זועמים ומתוסכלים העלו הבריטים את הספינה באש.
הסנטיסימה טרינידד נותרה בידי הבריטים עד שעזבו את מנילה ביוני 1764 והועברה לנמל פורטסמות', שם נמכרה לאחר כשנה על ידי מפקדי הספינות אשר הרוויחו כ-30,000 לירות שטרלינג כל אחד, סכום עתק באותם ימים, עם סכומים קטנים יותר שחולקו לשאר אנשי הצוות.
לא ידוע מה עלה בגורל הספינה, אך ככל הנראה היא פורקה והעץ ממנו נבנתה נמכר.
סנטיאנה דל מאר (בספרדית: Santillana del Mar) היא עיירה, שנשמר בה האופי ימי-ביניימי, בקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד.
היא נמצאת 26 ק"מ דרומית מערבית לסנטנדר.
העיירה ידועה בזכות מערת אלטאמירה הנמצאת בקרבתה.
ישנה בדיחה מפורסמת שלפיה השם סנטיאנה דל מאר המכיל שלושה שקרים: היא לא קדושה (santo=קדוש בספרדית), היא לא מישורית (llana=שטוח) ולא ליד הים (del mar).
השם הוא שיבוש שמה של הקדושה הנוצרית יוליאנה מניקומדיה (בספרדית: חוליאנה) שלפי המסורת המקומית שרידיה הובאו למקום על ידי נזירים במהלך המאה ה-9.
בני אדם התגוררו באזור סנטיאנה דל מאר כבר בתקופות פרהיסטוריות כפי שמעידה מערת אלטאמירה המתוארכת לתקופה הפלאוליתית העליונה (לפני 19 אלף עד 14 אלף שנים).
בתקופת השלטון הרומי התקיים יישוב באזור.
בין השאר התגלה אופידום (מתחם מבוצר) רומי בפסגת הר אל סינצ'ו (Monte El Cincho).
על פי האגדה נזירים הביאו (מאיטליה), במאה ה-8 או ה-9, את שרידי גופתה של הקדושה הנוצרית יוליאנה מניקומדיה, והקימו את המנזר לכבודה.
מועד הקמתו של המנזר אינו ידוע בוודאות אם כי מקור אחד טוען שהוא מוזכר במסמך משנת 870. מסוף המאה ה-10 המנזר התפתח הודות להיותו על אחד המסלולים של עולי הרגל בדרך לסנטיאגו דה קומפוסטלה.
ב-1045 צו של פרננדו הראשון, מלך לאון, אישר את הפיכת המנזר לכנסייה קולגיאלית .
במאה ה-13 איבד המנזר את עצמאותו כשהוכפף לדיוקסיה הכנסייתית של בורגוס, דבר שהביא לתקופה של דעיכה.
מאידך החלה באותה תקופת התפתחות העיירה עצמה.
ב-1209 בצו של אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה ניתן לסנטיאנה מעמד של עיר.
העיירה התפתחה סביב כיכר השוק (כיום כיכר ראמון פלאיו (Plaza de Ramon Pelayo).
בין השאר נבנה שם מגדל מרינו (Torre de Merino),
ב-1445 חואן השני, מלך קסטיליה, הקים עבור בן בריתו, המשורר והמדינאי, אינייגו לופס דה מנדוסה את המרקיזות של סנטיאנה והעניק לו את התואר המרקיז של סנטיאנה.
סנטיאנה עצמה היוותה את בירת המרקיזות.
"תור הזהב של ספרד" הגיע לסנטיאנה בסוף המאה ה-16 ונמשך במהלך המאה ה-17. בתקופת פריחה זו עוצבה העיירה בצורתה הנוכחית ואז גם נבנו רוב הבתים ה"משומרים" (מלשון שימור) אותם רואים בעיירה כיום.
באותה תקופה נבנו, מחוץ למרכז, הקומפלקסים הכנסייתיים השונים.
מנזר מלכת השמים (בספרדית רחינה קואלי) (Convento de Regina Coeli) הדומיניקני, אכסניית עולי הרגל (Hospedería de Peregrinos y Transeúntes) ובתי החולים הכנסייתיים: בית החולים של החסד (Hospital de la Misericordia), ובית חולים לזרוס הקדוש (Hospital de San Lázaro de Mortera).
הכנסייה הקולגיאלית סנטה חוליאנה (Collegiate de Santa Juliana), הבנויה סביב קברה של הקדושה יוליאנה מניקומדיה.
ארמון דה ולרדה (palacio de Velarde) שבפלאסה דה לאס ארנס (Plaza de las Arenas), נבנה עבור אלונסו דה ולרדה באמצע המאה ה-16 (יש גם טוענים שבבמאה ה-15), בסגנון של מעבר מהגוטי לרנסאנס.
כיכר ראמון פלאיו (Plaza de Ramon Pelayo) שהייתה בעבר כיכר השוק.
כיכר משולשת מוקפת בתים עתיקים שבחזיתותיהם סמלי אצולה ובה הפראדור, מגדל מרינו (Torre de Merino), בית העירייה ומגדל בורחה-ברדה (Torre de Borja-Barda).
המוזיאון לאמנות דתית (Museo Diocesano) אשר יש בו אוסף של פסלים וגילופי עץ שנאספו מכנסיות ומנזרים בסביבה.
המוזיאון נמצא במנזר מלכת השמים (בספרדית רחינה קואלי) (Convento de Regina Coeli).
סנטיאגו קבררה (בספרדית: Santiago Cabrera; נולד ב-5 במאי 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה צ'יליאני יליד ונצואלה.
הוא ידוע בעיקר מהופעותיו בתפקיד אייזק מנדז בסדרת המדע הבדיוני "גיבורים", סר לנסלוט בסדרת הדרמה של ה-BBC "מרלין" ובתור אראמיס בסדרה "המוסקטרים".
קבררה נולד בקראקס, בירת ונצואלה, ילד אמצעי מתוך שלושה ילדים.
בעקבות עבודתו של אביו, הוא גדל בעיקר באנגליה, והתגורר גם ברומניה, טורונטו ומדריד.
כשהיה בן 15 חזרה משפחתו לצ'ילה.
בבית הספר התיכון היה קבררה קפטן קבוצת הכדורגל, ובמשחק התנסה רק בעידודם של המורים שלו.
הוא למד משחק בדרמה סנטר לונדון (2000 - 2003), ובתקופת לימודיו כיכב בהפקות של המחזות "The Madras House", "חודש בכפר", "Napoli Milionaria", "בריטניקוס", "The Dutch Courtesan", ושיחק בתפקיד הראשי במחזה "The Last Days of Don Juan".
הופעת הבכורה של קבררה בטלוויזיה היה בשנת לימודיו האחרונה, כששיחק בתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה בריטיות כגון "Battlefield Britain", "השופט ג'ון דיד", "ספוקס", ובדרמה הקומית "כזה כאילו".
תפקידו הראשון בתיאטרון אחרי שסיים את בית הספר למשחק היה בדמות מונטנו במחזה "אותלו" מאת שייקספיר בתיאטרון רויאל שבנורת'המפטון.
ב-2006 כיכב בסרט הקולנוע "אהבה וצרות אחרות" בתפקיד פאולו סרמיינט הארגנטינאי, לצדם של בריטני מרפי ומת'יו ריס.
בטלוויזיה האמריקאית הופיע קבררה בתחילה בתפקיד אוקטביוס בסדרה "אימפריה".
הוא גילם את אייזק מנדז בסדרה "גיבורים" של רשת NBC.
אחרי שהדמות שגילם סיימה את תפקידה היה קבררה קריין בפרקים אחדים של סדרת הספין אוף הדוקומנטרית "Heroes Unmasked".
עוד גילם את לנסלוט בסדרת הדרמה "מרלין" של ה-BBC, ואת אראמיס בשלוש העונות של הסדרה "המוסקטרים".
קבררה דובר באופן שוטף ספרדית, אנגלית, צרפתית ואיטלקית.
הוא מיומן גם בטניס, הוקי ובצלילה.
בתוכנית הלילה של NBC מ-20 בינואר 2007 סיפר קבררה על קריירת הכדורגל שלו החצי מקצוענית שבה עסק לפני שפנה למשחק.
עוד ציין שאוניברסידד קאתוליקה היא קבוצת הכדורגל האהובה עליו, עם זאת הוא עדיין אוהד של מועדון הכדורגל הלונדוני קווינס פארק ריינג'רס, שהיה בילדותו קמע שלה.
אף על פי שהוא רואה בסנטיאגו דה צ'ילה עיר מולדתו, הוא מחלק את זמנו בין לונדון ולוס אנג'לס.
ב-7 בספטמבר 2008 השתתף קבררה באירוע הצדקה "Soccer Aid", משחק כדורגל לתמיכה ב-UNICEF.
הוא השתתף במשחק כדורגל נוסף בשנת 2014 ושיחק בקבוצת "שאר העולם".
בשנים 2017–2018 גילם את דריוס במשך שתי עונותיה של סדרת המדע הבדיוני "המושיעים" ברשת CBS.
קבררה נשוי לבמאית התיאטרון אנה מרסאה.
בנם הבכור נולד באפריל 2016.
שנה סרט תפקידהערות 2004 חוף מבטחים ג'יני 2006 אהבה וצרות אחרות פאולו סרמיינטו2007גול!
2דייגו ריברה 2008 צ'ה קמילו סיינפואגוס 2010La vida de los peces אנדרסMeant to Beבן 2012For Greater Glory חוסה רייס וגה (אנ') 2017 רובוטריקים: האביר האחרון סנטוסמה קרה ליום שני?
מעבד מידע מסחרי 2019 אמה אניבאל 2020 הסנדקית הקסומה יו
שנה סדרה תפקיד הערות 2003 ספוקס קמילו הנריקז פרק: "Seventh Division" השופט ג'ון דיד קרלוס פדור פרק: "Conspiracy" 2005 אימפריה אוקטביוס מיני-סדרה 2006–2007; 2009 גיבורים אייזק מנדז תפקיד ראשי (עונה 1)
שנה מחזה תפקיד הערות 2005 אילוף הסוררת לוצ'נטו
סֶנְטִינלִים הם תושבים ילידים בני האי צפון סנטינל שבמפרץ בנגל, הודו.
הם נחשבים לאחד העמים המבודדים ביותר בעולם.
בניגוד לשבטים אחרים באיי אנדמן, הסנטינלים מסרבים באופן עקבי לכל אינטראקציה עם העולם החיצון.
הם עוינים כלפי אנשים מבחוץ והרגו אנשים אשר נחתו באי.
ישנו חוסר ודאות לגבי גודל השבט.
והערכות נעות בין 15 ל-500 תושבים, כאשר לפי רוב ההערכות המספר הוא בין 50 ל-200 איש.
ממשלת הודו מגדירה קבוצה זו כקבוצה שבטית פגיעה במיוחד.
זאת לאור היותה השריד האחרון על כדור הארץ מהתקופה הפרה-נאוליתית.
מבחינה מעמדית הם שייכים למעמד האנדמנים.
לסנטינלים יש עור כהה והם ככל הנראה נמוכים מבני אדם ממוצעים.
לפי דיווחו של היינריך הארר גובה של גבר סנטינלי הוא כ-1.6 מטר, אולי בגלל גמדות איים, תזונה, או פשוט תורשה גנטית.
לפי מחקר משנת 2014 גובהם הממוצע לא עולה על 1.65 מטרים, עורם שחור ובוהק ושיניהם מיושרות היטב.
הם לא הראו סימנים של השמנת יתר, ושריריהם בולטים ביותר.
האוכלוסייה הוערכה בין 15 ל-500 אנשים, אך רוב ההערכות נעות בין 50 ל-200. במפקד האוכלוסין של הודו בשנת 2001, תועדו באופן רשמי 21 גברים ו-18 נשים.
סקר זה נערך מרחוק ולא יכול להיות מדויק.
עשר שנים מאוחר יותר, מפקד האוכלוסין של הודו לשנת 2011 תיעד 12 גברים ו-3 נשים.
תיעוד משנת 2014 איתר שש נשים ושבעה גברים (שנראו מתחת לגיל 40) ושלושה ילדים מתחת לגיל 4.
לא ברור אם הם יודעים כיצד להבעיר אש, אם כי מחקרים הראו שהם משתמשים באש.
הם משתמשים בחצים וקשתות כדי לצוד את החיות באי המיוער, ואוספים ענפים כדי לבנות בתים.
תושבי האי אוכלים דגים וצבים, וחוגרים למותניהם חגורות עשויות מקליפות עצים.
אנשי השבט מסתובבים כמעט עירומים.
הנשים לובשות מחרוזות מסביב למותניים, לצוואר ולראש.
הגברים לובשים שרשראות וסרטים על הראש.
חלק מאנשי השבט צובעים את פניהם.
משום שהם חיים בבידוד מוחלט, כמעט דבר אינו ידוע על שפתם של הסנטינלים, ולכן היא מוגדרת כ"שפה בלתי מסווגת".
הסנטינלים אינם דוברים את שפתו של שבט ג'וארה השכן.
קיים חוסר ודאות לגבי מידת הדמיון בין שפתם לשפת השבט השכן אונג' , אם בכלל יש כזה.
בני השבט שוכנים על האי מעל ל-60 אלף שנה.
במשך שנים רבות, שבט הסנטינל לא רצה קשר עם הציוויליזציה.
לעומתם, חמשת השבטים באיים השכנים נמצאים בקשרים שונים עם האדם המודרני ונהנים מעזרתו.
איש אינו מדבר את שפתם, אינו מכיר את אמונותיהם ואינו מקיים עמם קשרי מסחר.
בשל הבידוד שלהם, הם ככל הנראה רגישים למחלות נפוצות כמו שפעת וחצבת.
בשל כך, קשר עם העולם החיצון יעמיד אותם בסכנת הידבקות ומוות.
ב-2006 הרגו אנשי השבט שני דייגים הודים שסירתם נסחפה אל האי.
הם המתינו שבוע ואז קשרו אותם למקלות במבוק עם הפנים לחוף, כדחלילים.
מסוק של משמר החופים של הודו שנשלח להשיב את הגופות, שב על עקבותיו בעקבות מטח של חצים, וגופותיהם מעולם לא נמצאו.
בנובמבר 2018 יצא ג'ון אלן צ'או, מסיונר אמריקאי בן 27, אל האי כדי לחקור את השבט ולהמיר את דתו לנצרות.
צ'או הגיע לאי בעזרת דייגים מקומיים, למרות האיסור החוקי על כך.
הם ירו בו מטר של חצים, כרכו חבל סביב צווארו וגררוהו עד שמת.
שבעת הדייגים שארגנו את הסיור נבהלו לנוכח המחזה וברחו מהמקום.
לאחר מכן הם נעצרו על ידי המשטרה ההודית.
על פי המשטרה המקומית, החל מ-15 בנובמבר צ'או הגיע לאי פעמיים או שלוש בסירת קאנו.
הוא הביא להם מתנות דוגמת מספריים, סיכות ביטחון וכדור.
משטרת הודו וצוות מומחים ניסו לגבש תוכנית להחזרת גופתו של צ'או אך ללא הועיל.
סנטיאקבפה (בהונגרית: Szentjakabfa) הוא כפר על גדות אגם בלטון במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בסנטיאקבפה מספר התושבים נמצא בירידה.
הכפר יושב מחדש ב-1753 לאחר שהתיישבות קודמת נחרבה על ידי העות'מאנים בשנת 1548.
תושבי הכפר עסקו ב בגידול ענבים וייצור יין.
לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי בהונגריה נתן השלטון המקומי ב-1998 ביטוי למיעוט הגרמני.
סנטינל וואן היא חברה ציבורית ישראלית-אמריקאית הפועלת בתחום הגנת סייבר.
תומר ויינגרטן משמש מנכ"ל החברה.
החברה הוקמה בשנת 2013 על ידי אהוד שמיר, תומר ויינגרטן (מנכ"ל החברה) ואלמוג כהן.
החברה מעסיקה מעל ל-2,400 עובדים במשרדיה במאונטיין ויו, תל אביב (בחברה הבת "סנטינל לאבס ישראל"), בוסטון, טוקיו, סינגפור, אמסטרדם וקוריאה הדרומית.
החברה מפתחת ומוכרת מוצרי סייבר לאבטחת תחנות קצה (Endpoint security), האינטרנט של הדברים (IoT Devices) ומחשוב ענן.
הטכנולוגיה שמפתחת החברה מבוססת על בינה מלאכותית (AI) שמזהה איומי סייבר מתקדמים על פי התנהגות התוקפים.
מוצרי החברה זכו להכרה במחקרי שוק של חברת גרטנר, Forrester, SE Labs ושל "MITRE ATT@CK".
בשנת 2021 סנטינל וואן רכשה את Scalyr החברה פיתחה טכנולוגיה שמאפשרת בניית אגמי נתונים (Data Lakes) שמכילים את כל סוגי המידע ויודעת לבצע שאילתות מורכבות במהירות.
בשנת 2021 הפכה סנטינל וואן לנותנת חסות לקבוצת הפורמולה 1 של חברת אסטון מרטין.
חוקרי מודיעין הסייבר של החברה חשפו קמפיין סייבר איראני בשם "Agrius" שכוון נגד גופים בישראל.
חוקרי הסייבר של החברה חשפו פרצות אבטחה קריטיות במחשבי דל, שהיו קיימות יותר מעשור ומסכנות מיליוני מחשבים ברחבי העולם.
במאי 2021 זכתה החברה במקום רביעי ברשימת CNBC Disruptor 50 - החברות הפרטיות שמשנות את העולם.
בחודש יוני 2021 צירפה החברה כיועץ את כריס קרבס, המנהל לשעבר של סוכנות הסייבר CISA.
ב-30 ביוני 2021 הפכה החברה לציבורית כשהתחילה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפי שווי של 9 מיליארד דולר.
החברה גייסה עד היום כ-695.6 מיליון דולר בשישה סבבי גיוס.
על פי סבב הגיוס שנערך בנובמבר 2020, שווי החברה עמד על 3.1 מיליארד דולר.
ב-30 ביוני 2021 גייסה החברה מיליארד דולר בהנפקה הראשונית הגבוהה ביותר בבורסה לניירות ערך בניו יורק, לפי שווי חברה של 9 מיליארד דולר.
סנטינל הוא סרט פעולה ומתח צרפתי משנת 2021, בבימויו של ג'וליאן לקלרק, על פי תסריט שהוא כתב עם מת'יו סירבו ובכיכובה של אולגה קורילנקו, בהפצת שירות הסטרימינג נטפליקס.
אירועי הסרט מתרחשים על רקע מבצע סנטינל ומלחמת האזרחים בסוריה.
מבצע סנטינל החל בשנת 2015 כתגובה לפיגועי הטרור בצרפת שארגנו מחבלי המדינה האסלאמית.
דמות הגיבורה היא חיילת המשתתפת במבצע זה.
קלרה היא אישה בת שלושים ושלוש.
לאחר שחוותה את זוועות המלחמה בסוריה, היא הועברה לניס במסגרת מבצע סנטינל.
שם, עם אמה ואחותה טניה, היא מנסה לבנות את חייה מחדש.
אבל ערב אחד, אחרי שהלכה למועדון לילה, טניה נמצאת בתרדמת על החוף.
קלרה תעשה הכל כדי למצוא את התוקפים ולנקום את אחותה.
הציד חסר הרחמים הזה יוביל אותה בעקבותיו של איוואן קדניקוב, בנו של לאוניד קדניקוב, אוליגרך רוסי חזק היושב ב.
מישל נבוקוף – ליאוניד קדניקוב
מרטין סוויבי – סגן אריק ג'וברט
קרול וויירס – קפטן קתרין מולר
אנדריי גורלנקו – איון קדניקוב
אנטוניה מלינובה – מריה קובלב, אימה של קלרה וטניה
בלייס אפונסו – חייל במבצע סנטינל
צילומי הסרט נערכו בבלגיה, בעיקר בבריסל הבירה, בווילברויק וגם בניס, צרפת, אך גם בקזבלנקה, מרוקו.
סנטיאגו קולמינאס רובליקו (בספרדית ובפיליפינית: Santiago Colminas Rublico; נולד ב-16 באוגוסט 2005 במדריד שבספרד) הוא כדורגלן פיליפיני-ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד ובנבחרת הפיליפינים.
רובליקו החל לשחק במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של ראיו ואיקאנו.
ב-15 בספטמבר 2022 חזר רובליקו למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד.
ב-24 במרץ 2023 ערך רובליקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הפיליפינים, בהפסד 2-0 לנבחרת כווית במשחק ידידות.
סנטיאגו פניה פלסיוס (בספרדית: Santiago Peña Palacios; נולד ב-16 בנובמבר 1978) נשיא פרגוואי ה-52, החל מ-15 באוגוסט 2023.
הוא היה חבר במועצת המנהלים של הבנק המרכזי של פרגוואי ושר האוצר של פרגוואי.
בשנת 2018 הוא היה מועמד בפריימריז לנשיאות מטעם מפלגת קולורדו , אך הפסיד למריו אבדו בניטס, שנבחר לנשיא בבחירות הכלליות ב-2018. פניה היה חבר במפלגה הליברלית הרדיקלית האותנטית בין 1996 ל-2016, כשהצטרף למפלגת קולורדו.
בנוסף לקריירה הפוליטית שלו, פניה כיהן בהנהלת המועצות של הבנק המרכזי של פרגוואי ובנקו אממביי.
הוא לימד כלכלה באוניברסיטה הקתולית של אסונסיון, ופרסם מאמרי מחקר על מדיניות מוניטרית ומימון.
הוא נבחר לנשיא פרגוואי בבחירות הכלליות שהתקיימו בשנת 2023.
פניה מחזיק בתארים מתקדמים מאוניברסיטה הקתולית של אסונסיון "Nuestra Señora de la Asunción" (2001) ובית הספר לעניינים בינלאומיים וציבוריים, מטעם אוניברסיטת קולומביה (2003).
פניה הצטרף לקרן לפיתוח תעשייתי, בתפקיד אנליסט ב-1999. בין השנים 2000–2009 הוא שימש ככלכלן בבנק המרכזי של פרגוואי.
במקביל לפעילותו בבנק המרכזי, בשנת 2004, פניה לימד כפרופסור באוניברסיטה הקתולית של אסונסיון, הוא לימד תיאוריה פיננסית.
ב-2005 הוא הפך לפרופסור למדיניות כלכלית באותו הממסד.
בשנת 2012 הוא מונה לאחד מארבעת הדירקטורים של הבנק המרכזי של פרגוואי, ועזב את עבודתו ב-IMF.
ב-2015 הוראסיו קארטס נשיא פרגוואי בחר בפניה להחליף את רוחאס הגרמני כשר האוצר, בשל התפטרותו של רוחאס מסיבות אישיות.
עם כניסתו של פניה לתפקיד, הנשיא קארטס תיאר אותו כ"צעיר מבריק" שיחזק את כלכלת פרגוואי לנוכח מחירי הסויה הנמוכים בעולם ושוק הייצוא האזורי האיטי.
ב-29 באוקטובר 2016, פניה הצטרף למפלגת קולורדו, לאחר שהיה חבר במפלגה הליברלית הרדיקלית האותנטית (PLRA) מגיל 17. חברותו של פניה במפלגת קולורדו עוררה מחלוקת.
היו שטענו שהצטרפותו למפלגה נבעה כתוצאה מהידיעה שהנשיא הוראסיו קארטס תכנן לפטר את חברי הקבינט שלו, שאינם חברי מפלגת קולורדו.
פניה פרסם הצהרה לפיה הוא הצטרף למפלגה בשל התמקדותה בפיתוח פרגוואי, וטען כי הוא צאצא של אחד ממייסדי המפלגה, חיימה פניה.
בעקבות זאת, בית המשפט לענייני הבחירות ביטל את חברותו של פניה במפלגת PLRA.
התמודדות ראשונה לנשיאות וחזרה למגזר הפרטי (2017–2022)
בשנת 2017, פניה התמודד בתוך מפלגת קולורדו על מועמדותו לנשיאות מטעם המפלגה בבחירות הכלליות של 2018, בסופו של דבר הוא הפסיד למריו אבדו בניטס, אבדו בניטס זכה ב-564,811 קולות (50.93%) לעומת 480,114 קולות שזכה פניה (43.29%).
במרץ 2018, לאחר תבוסתו בבחירות הפנימיות במפלגת קולורדו, פניה נבחר למועצת המנהלים של Banco Amambay.
הבנק היה חלק מקבוצת קארטס, שהייתה בבעלות נשיא פרגוואי לשעבר הוראסיו קארטס, שפניה היה שר האוצר בממשלתו.
בשנת 2022, פניה התמודד בהצלחה בתוך מפלגתו לנשיאות מפלגת קולורדו; הוא נתפס באופן נרחב כמועמד המזוהה ביותר עם הנשיא לשעבר הוראסיו קארטס, בעוד יריבו, ארנולדו ווינס, היה מקושר לאבדו בניטס.
מבקריו של פניה אמרו, שאם ייבחר לנשיאות, הנשיא לשעבר, הוראסיו קארטס יהיה העיטור האפור שלו ושפניה רק ישמש כשופר של קארטס.
הפוליטיקאית ממפלגת קולורדו, בלנקה אובלר , אמרה שפניה יתפקד בסופו של דבר כ"מזכירה" של קארטס אם ייבחר.
קארטס ותומכיו בקונגרס ניסו בעבר להעביר תיקון חוקתי שיאפשר לקארטס להתמודד לבחירה מחדש, מה שעורר מהומות במדינה.
פניה נבחר לתפקיד נשיא פרגוואי, לאחר שזכה ב-43.9% מהקולות בבחירות הכלליות שנערכו באפריל 2023. הוא זכה לברכה מהנשיא היוצא מריו אבדו בניטס, והנשיאים לואיז אינסיו דה סילבה מברזיל ואלברטו פרננדס מארגנטינה.
פניה קרא לאחדות, כדי להתמודד עם האתגרים הכלכליים איתם מתמודדת המדינה.
פניה נכנס לתפקיד נשיא פרגוואי ב-15 באוגוסט 2023.
בספטמבר 2023 נפגש בניו יורק עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במהלך כינוס עצרת האומות המאוחדות.
בפגישה הצהיר כי יעביר את שגרירות פרגוואי בישראל בחזרה לירושלים עד סוף שנת 2023.
עד לבחירות 2023, פניה נחשב לפוליטיקאי שמרן שמתנגד ללגליזציה של הפלות ונישואים חד מיניים.
במאי 2017, לעומת זאת, פניה הצהיר שהוא בעד נישואים חד מיניים, בעוד שבנוגע לנושא ההפלות שהוא פתוח לכך שהנושא "יידון בסביבה כנה וללא דעות קדומות".
במהלך הקמפיין שלו ב-2023, הוא הבטיח ליצור 500,000 מקומות עבודה.
הוא גם שלל העלאת מיסים; הצהרה זו ספגה ביקורת מהעיתון ה"גרדיאן", שכתב שלפרגוואי "יש מדינה ממומנת בתת-מימון ונטל המס הנמוך ביותר בדרום אמריקה, דבר שמועיל מאוד לעשירים בחברה".
לאחר שהושבע לנשיאות, במאי 2023 פניה הודיע שבכוונתו להעביר את שגרירות פרגוואי בישראל לירושלים.
בפברואר 2023, בראיון לעיתון Folha de S.Paulo פניה אמר, שהדיקטטורה הצבאית של אלפרדו סטרסנר הביאה ל"יותר מ-50 שנות יציבות בפרגוואי".
פניה הוסיף, שסטרסנר, עלה לשלטון כתוצאה מ"הסכם מדיני".
הערותיו של פניה זכו לביקורת מצד פוליטיקאים ופעילים מהאופוזיציה והוא הואשם בניסיון למשוך מצביעים שמרנים ואולטרה-שמרנים בתוך מפלגת קולורדו.
בדצמבר 2024 סנטיאגו פתח מחדש את שגרירות ארצו בירושלים.
יום קודם לכן נאם סנטיאגו במשכן הכנסת והכריז כי "בלי שגרירות בירושלים, הקשרים הדיפלומטיים יחסרו נשמה אמיתית".
בטקס פתיחת השגרירות הוסיף סנטיאגו והכריז "בשם כל העם בפרגוואי, היינו איתכם, אנחנו איתכם עכשיו, ונישאר עם אזרחי ישראל לנצח"".
סנטיניקטן (בבנגלית: শান্তিনিকেতন) היא שכונה של העיר ב של במדינת מערב בנגל בהודו, כ-152 קילומטרים צפונית לקולקטה.
היא הוקמה על ידי , ומאוחר יותר הורחבה על ידי בנו, רבינדרנת טאגור, שחזונו הפך למה שהיא כיום עיר אוניברסיטאית עם הקמתה של .
סנטיניקטן הוכרזה כאתר מורשת עולמית ונוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-17 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית.
"סנטיניקטן, שהוקמה במערב בנגל הכפרית בשנת 1901 על ידי המשורר והפילוסוף הנודע רבינדרנת טאגור, הייתה פנימייה ומרכז לאמנות המבוסס על מסורות הודיות עתיקות וחזון של אחדות האנושות החוצה גבולות דתיים ותרבותיים.
"אוניברסיטה עולמית" הוקמה בסנטיניקטן בשנת 1921, מתוך הכרה באחדות האנושות או "וישווה בהרטי".
נבדלת מהאוריינטציות האדריכליות הקולוניאליות הבריטיות של תחילת המאה ה-20 ושל המודרניזם האירופי, סנטיניקטן מייצגת גישות כלפי מודרניות פאן-אסייתית, הנשענות על מסורות עתיקות, עממיות ומימי הביניים לכל רוחב האזור."
בשנת 1863 חכר 81 דונם של אדמה, עם שני עצי (מכונה צ'טים בהודו), בתשלום שנתי של 5 רופי, מבהובאן מוהאן סינהא, ה של ריפור בבירבהום.
הוא בנה שם בית הארחה וקרא לו סנטיניקטן (משכן השלום).
בהדרגה, האזור כולו נודע בשם סנטיניקטן.
העיתונאי והסופר כתב שבאמצע המאה ה-19 הייתה מקום קטן.
היא גדלה ככל שסנטיניקטן גדלה.
חלק מסוים של בולפור היה חלק מה של משפחת סינהא של ריפור.
מבהובאן מוהאן סינהא פיתח כפר קטן באזור בולפור וקרא לו בהובנדנגה.
הוא היה ממש מול סנטיניקטן של אותם ימים.
בהובנדנגה היהה המאורה של כנופיית שודדים ידועים לשמצה, שלא היה לה כל יסורי מצפון לרצוח אנשים.
זה הוביל למצב של סכסוך ועימות, אבל מנהיג הכנופיה, בסופו של דבר, נכנע לדבנדרנת, והם התחילו לעזור לו בפיתוח האזור.
היה עץ צ'טים שמתחתיו נהג דבנדרנת להרהר.
בהשראת ארמון הבדולח שנבנה במקור בהייד פארק בלונדון, כדי לאכלס את התערוכה הגדולה של 1851 ולאחר מכן הועבר למקום אחר, דבנדרנת בנה אולם בגודל 20 מטרים × 10 מטרים לתפילות "".
הגג היה מכוסה ברעפים והרצפה הייתה משיש לבן, אך שאר המבנה היה עשוי זכוכית.
מימיו הראשונים, היה המבנה אטרקציה גדולה עבור אנשים מכל הסביבה.
רבינדרנת טאגור ביקר לראשונה בסנטיניקטן ב-27 בינואר 1878 כשהיה בן 17. בשנת 1888, הקדיש דבנדרנת את כל הנכס להקמת "בראהמה וידייאלה" באמצעות שטר נאמנות.
השקפותיו החינוכיות שלו הובילו את רבינדרנת טאגור להקמת בית ספר, שנקרא "ברהמהצ'רישרם" (משמעות השם היא "מרכז הברהמהצ'ריה") במערב בנגל, בשטח שאביו הוריש לו מאחוזתו, והוא נודע בשם "פאתה בהאוונה" משנת 1925. בשנת 1913 זכה רבינדרנת טאגור בפרס נובל לספרות.
ובכך הביא כבוד רב ל שהייתה המשפחה המובילה שתרמה להעשרת החיים והחברה בבנגל בתחומי פעילות רבים לאורך תקופה ארוכה.
, שנוסדה בשנת 1921 על ידי רבינדרנת טאגור, הוכרזה כ ומכון בעל חשיבות לאומית, בשנת 1951.
בגובה ממוצע של 56 מטרים.
האזור מוקף משני צדדים בנהרות, ה וה.
אזור סנטיניקטן היה בעבר מכוסה ביער עבות, אבל סחיפת קרקע משמעותית העניקה לאזורים מסוימים מראה עקר, התופעה שנוצרה ידועה מקומית בשם .
עם זאת, כתוצאה מהמאמצים העקביים של בוטנאים, צמחים ועצים מכל רחבי הודו פורחים בחלקים מהעיירה.
אף על פי שהסביבה הכוללת של האזורים שמסביב השתנתה עם הזמן, אזור הליבה של סנטיניקטן שמר על קרבתו לטבע.
במפקד האוכלוסין של 2011, סנטיניקטן אינה מזוהה כמקום נפרד.
לפי דו"ח הפיתוח האנושי לבירבהום בשנת 2009, מבקרים בסנטיניקטן 1.2 מיליון תיירים מדי שנה.
מכון "רבינדרה בהאוונה", שהוקם ב-1942, מיד לאחר מותו של המשורר, הוא נקודת המוקד של וישווה בהרטי.
יש בו מוזיאון, ארכיונים, ספרייה ויחידות נוספות.
הוא מכיל חלק עיקרי מכתבי היד, התכתובות, הציורים והסקיצות של רבינדרנת, 40,000 כרכים של ספרים ו-12,000 כרכים של יומנים כרוכים, תצלומים ופריטים רבים הקשורים לחייו של המשורר.
זו בדרך כלל אחת מנקודות העניין הראשונות עבור כל מי שמבקר בסנטיניקטן.
הוא הוקם על ידי בנו של המשורר, , כמוזיאון לזכרו ומרכז מחקר לחקר טאגור.
מתחם "אוטריאנה", השוכן בחלק הצפוני של העיר וממוקם ליד "רבינדרה בהאוונה", כולל מקבץ של חמישה בתים שנבנו על ידי רבינדרנת: "אודאיאן", "שימאלי", "קונרק", "אודיצ'י" ו"פונאשצ'ה".
הגנים במתחם אוטריאנה תוכננו ונבנו על ידי בנו, רתינדרנת.
"שימאלי" ו"קונרק" הם בתי בוץ.
הפרספקטיבה החזותית התבססה על סגנון בורובודור.
כל הקיר החיצוני מקושט בעבודות תבליט יפהפיות של תלמידי "" בהדרכתו של הצייר ננדלאל בוסה.
מהאטמה גנדי ו שהו בבית כאורחים.
"אודאיאן" הוא הבית המרשים ביותר במתחם "אוטריאנה".
הוא מיועד לאורחים חשובים המבקרים בסנטיניקטן.
כל סוויטה ב"אודאיאן" נמצאת בקומה אחרת מה שמקנה לבית הזה את האינדיבידואליות שלו.
בשנת 2013, פתחה "וישווה בהרטי" את מוזיאון "גוהה גאר", במתחם "אוטריאנה", לזכרו של רתינדרנת טאגור.
מתחם "אשרם" הוא האזור העתיק ביותר של סנטיניקטן, שבו דבנדרנת בנה את "סנטיניקטן גריהה" ואת אולם התפילה היפהפה עם הוויטראז'ים, במחצית השנייה של המאה ה-19. "" הוקם לאחר שרבינדרנת התחיל להתגורר בסנטיניקטן.
יש בו ציורי קיר יפים של ננדלאל בוסה.
"נאטון בארי" נבנה בשנת 1902 למגורים.
"קאלו בארי" הוא מבנה ייחודי של בוץ וזפת פחם ומעוטר בשפע.
ישנם בתים רבים אחרים: "דהאלי", "סנטושאלאיה", "סינגה סדן", "דוויג'ביראם", "דינאנטיקה", "טלאדוואג'", "צ'איטייה", "גאנטאטלה", "פנתסלה", "ראטן קותי", "מלאנצ'ה" ואחרים - כל אחד עם סיפור מעניין שהופך אותו לרלוונטי היסטורית.
אוניברסיטת "וישווה-בהרטי" הוקמה כמרכז לתרבות במטרה לחקור את האמנויות, השפה, מדעי הרוח, המוזיקה ועוד.
מכונים מיוחדים הוקמו בה בתחומים שונים: "צ'ינה בהוואנה", "הינדי בהוואנה", "קאלה בהוואנה", "סנגיט בהוואנה", "בהאסה בהוואנה", "ניפון בהוואנה", "בנגלדש בהוואנה", ואחרים.
רבים מהמכונים הללו עם מספר רב של מבנים עוטרו על ידי אמנים ידועים.
"הנוף של סנטיניקטן מנוקד בפסלים של (1906–1980), דמויות גדולות מהחיים של בני הקבוצה האתנית של שהיו למעשה חלק מהנוף.
משפחת שלמה של סנטלים עם כלב, קבוצת עובדים ממהרת בשעת הקריאה למפעל, בגדיהם עפים באוויר, מכונת דישה, הכל ממוקם לאורך הכביש הראשי.
כאשר רמקינקר יצר את "סוג'אטה", דמות מוארכת של אחד מתלמידיו של בודהה, הוא הניח אותה במרחק קטן מהבודהה היושב.
ננדלאל שתל שתילי אקליפטוס באזור, בידיעה שיום אחד העצים הגבוהים הללו יהוו תפאורה מושלמת לסוג'אטה של רמקינקר.
ננדלאל בוסה הוא זה שיצר סביבה שבה אמנות תהיה חלק מהחיים וילדי סנטיניקטן גדלו תוך הטמעה של המונומנטים היפים האלה, כאילו היו החמצן באוויר".
סנטיניקטן הוקמה ופותחה על ידי בני .
היא נוסדה על ידי דבנדרנת טאגור.
רבינדרנת טאגור כתב רבות מהקלאסיקות הספרותיות שלו בסנטיניקטן.
בנו, רתינדרנת טאגור, היה אחד מחמשת התלמידים הראשונים ב"ברהמהצ'רישרם" בסנטיניקטן.
לאחר מותו של אביו ב-1941, לקח רתינדרנת על עצמו את נטל כל האחריות בסנטיניקטן.
כאשר וישווה בהרטי הפכה לאוניברסיטה מרכזית ב-1951, רתינדרנת מונה לסגן המנהל הראשון שלה.
ל, אשתו של רתינדרנת, היו קשרים פעילים עם וישווה בהרטי מגיל צעיר מאוד.
היא חיה בסנטיניקטן עד מותה ב-1969.
, אחיו הבכור של רבינדרנת, בילה את עשרים השנים האחרונות לחייו בסנטיניקטן.
הוא התגורר ב"דווייג'בירם" במתחם "אשרמה"".
, נכדו של דוויג'נדרנת, היה המנהל של "סנגיט בהוואנה" בשנותיה המוקדמות.
דיננטיקה, שנבנתה ב-1939, ארחה את ה"צ'א צ'אקרה", מפגש אנשי הצוות של וישווה בהרטי על כוס תה לפגישות ולהירגעות.
, בתו של , התחילה להתגורר בסנטיניקטן בשנת 1941 ולקחה את האחריות על "סנגיט בהוואנה".
היא הייתה ממלאת מקום סגנית המנהל לתקופה קצרה.
סופרייו טאגור, נינו של סטיינדרנת טאגור, היה סטודנט של "פאתה בהוואנה" ואוניברסיטת "וישווה בהרטי" לפני שעזב את הודו להשלמת השכלתו.
הוא פרש כמנהל המכהן הארוך ביותר של "פאתה בהוואנה".
הוא מנהל את "סיסו טירתה", מוסד ליתומים, ליד סנטיניקטן.
בנו, סודריפטה, בעל ניסיון רחב בתחום החינוך, עוסק גם הוא בהקמת בית ספר, ברופור ליד סנטיניקטן, המגלם את רעיונותיו של רבינדרנת.
האקלים בסנטיניקטן הוא חמים מתון, עם טמפרטורות קיץ בסביבות 35–42 מעלות צלזיוס (מקסימום) ובחורף בסביבות 10–15 מעלות צלזיוס (מינימום).
הקיץ מורגש במשך שלושה חודשים, מרץ, אפריל ומאי.
דצמבר, ינואר ופברואר הם חודשי החורף.
ביוני, יולי, אוגוסט וספטמבר יש גשמים כבדים, ארבעת החודשים הללו ידועים בתור תקופת המונסון (עונת גשמים).
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בסנטיניקטן הייתה 47.0 מעלות צלזיוס, ב-10 ביוני 1966. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנרשמה אי פעם הייתה 4.9 מעלות צלזיוס, ב-9 בינואר 2013. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 26.2 מעלות צלזיוס.
בממוצע יורדים 1,480 מילימטרים גשם בשנה, כאשר בממוצע יש 76 ימי גשם בשנה.
האקלים באזור מסווג כאקלים סוואנה טרופי (סיווג Aw בשיטת קפן).
תחנת הרכבת בולפור סנטיניקטן מקושרת היטב עם תחנת הרכבת סילדה, תחנת הווארה, תחנת הרכבת קולקטה, העיר מלדה, ניו ג'לפאיגורי וכו' של מערב בנגל ותחנת הרכבת גוואהאטי של אסאם.
יש שירות אוטובוס ישיר של AC Volvo של WBTC מקולקטה לבולפור סנטיניקטן (קולקטה-בולפור-סורי וסורי-בולפור-קולקטה).
שירותי אוטובוסים ומכוניות פרטיות זמינים מקולקטה (שירות מוניות מחוץ לתחנה של מוניות אולה, ואובר מקולקטה), תחנת האוטובוסים במרכז העיר דורגאפור, קטווה, ברהמפור ומתחנת הרכבת סנטראג'י בהאורה.
העיירה ידועה במורשת הספרותית והאמנותית שלה, כאשר הדמויות הבולטות הן רבינדרנת טאגור, וננדלאל בוסה.
בנוסף, משמשת גם כמרכז התרבות של סנטיניקטן.
במחוז בירבהום, הירידים (מאלה בבנגלית) פרוסים על פני המחוז ונחשבים כהרחבה של תפיסת השווקים, מקום של לא רק מסחר ועסקים אלא גם מקום מפגש של אנשים וזירה לחילופי תרבות.
היריד הגדול והבולט ביותר הוא ה"" שנערך בסנטיניקטן במשך שלושה ימים מ-7 בפוש.
ועשרים חסידים קיבלו את כללי אמונת "" מ ב-21 בדצמבר 1843 (7 פוש 1250 לפי לוח השנה הבנגלי).
זה היה הבסיס של "פוש אוצב" (פסטיבל הפוש) בסנטיניקטן.
שינויים עונתיים מתבטאים בסנטיניקטן בפסטיבלים שונים.
הדגש בארגון הפסטיבלים הללו הוא על צורות וטקסים הודיים מסורתיים.
פסטיבלים רבים נעים מ"בסנטה אוצב" ו"ברשה מנגל" ועד ל"מגוצב" ו"רבינדרה ג'יאנטי".
הולי, פסטיבל הצבעים, נחגג בסגנון משלו בסנטיניקטן - הוא נקרא "בסנטה אוצב" ומברך על בוא האביב.
התוכנית מתחילה מהבוקר בשירה וריקודים לנעימות טאגור על ידי התלמידים ומסתיימת בפיזור אבקות צבעוניות (הנקראות ") והבעת משאלות חגיגיות.
ברשה מנגל נחגגת באמצעות תוכניות תרבות ביולי-אוגוסט.
אננדה בזאר הוא יריד למלאכת יד של התלמידים, המתקיים ביום "מהליה".
לפני היציאה לחופשות ה"פוג'ה" התלמידים חוגגים את "שראד אוצב".
"ננדן מאלה" מציין את יום הולדתו של ננדלאל בוסה (ב-1–2 בדצמבר) ומהווה אטרקציה מיוחדת לאוהבי אמנות.
"בריקשארופן" ו"הלקרשאן" מדגישים את קרבתו של האדם לטבע ומתקיימים בתאריכים 22–23 בשראבנה (באוגוסט).
"מגוצב", חוגג את ייסוד ה-"ברהמו סאמאג'", מתקיים ב-11 מאגה (לקראת סוף ינואר).
ימי השנה ותוכניות תרבות שונות מאורגנות במהלך השנה.
25 באיסאך (7–8 במאי) הוא יום הולדתו של רבינדרנת טאגור, אך יום הולדתו נחגג יחד עם ראש השנה הבנגלית (אמצע אפריל ואילך).
סנטיאגו תומאס קסטרו (בספרדית: Santiago Tomás Castro; נולד ב-18 בספטמבר 2004 בסן מרטין שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בולוניה.
קסטרו גדל במחלקת הנוער של ולס סארספילד.
בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
ב-30 בינואר 2024 חתם על חוזה בבולוניה שמשחקת בסרייה א', וב-20 במאי באותה שנה כבש את שערו הראשון בקבוצה מול יובנטוס.
קסטרו נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 בטורניר אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר.
אנתוני קארלי , הידוע יותר בשם הבמה שלו, סנטינו מארלה, הוא מתאבק קנדי, המופיע בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA), שבו הוא מתפקד כמנהל הסמכות של הארגון.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות ה-WWE.
בנוסף, הוא המייסד של Battle Arts Academy, המשמש כמתקן אימונים לאמנויות לחימה והיאבקות מקצועית במיסיסוגה, אונטריו, והשגריר הרשמי של ג'ודו קנדה.
קארלי עבד בארגון ההיאבקות Ohio Valley Wrestling (OVW) במשך כשלושה שבועות, כאשר לאחר תקרית עם המקדם של OVW באותה התקופה, ג'ים קורנט, הוא התלונן על היחס אליו בפני ה-WWE, כשל-OVW היה הסכם פיתוח בהכשרה של כישרונות חדשים.
ארגון ה-WWE ניסה לחפש לשנות את ההסכם עם OVW, שכלל את הדחת קורנט; ה-WWE ניצל את תקרית זו של קארלי כדי לאלץ את קורנט לעזוב את התפקיד.
כתוצאה מהתקרית, קארלי חתם על חוזה ב-WWE.
הופעת הבכורה שלו בארגון הגיעה בתוכנית Raw במהלך פרק ששודר בשידור חי ממילאנו, איטליה.
תחת שם הבמה, סנטינו מארלה, שהיה אוהד שנבחר מהקהל לקרב, הוא גבר על האלוף הבין-יבשתי, אומאגה וכתוצאה מכך זכה בתואר זה בקרב הבכורה שלו.
במהלך שהותו ב-WWE, הוא זכה פעם אחת נוספת באליפות הבין-יבשתית, פעם אחת באליפות ארצות הברית ופעם אחת באליפות הזוגות של ה-WWE.
קארלי פרש מהיאבקות פעילה בזירה בשנת 2014, כששוחרר מה-WWE בשנה שלאחר מכן.
אנתוני קארלי נולד במיסיסוגה, אונטריו למשפחה ממוצא איטלקי.
הוא למד בבית הספר היסודי הקתולי סנט בזיל, ולאחר מכן בבית הספר התיכון הקתולי פיליפ פוקוק ובאוניברסיטת קונקורדיה.
קארלי התאמן בג'ודו בגיל תשע.
אנתוני קארלי החל את הקריירה שלו בארגוני ההיאבקות העצמאיים של אונטריו בתור ג'וני ג'יאו באסקו, כשהוא ערך את קרב הבכורה שלו בניצחון כתוצאה מפסילה ב-17 באוגוסט 2002. בשנת 2004, קארלי הופיע בארבעה קרבות עבור ארגון ההיאבקות היפני Battlarts.
באותה התקופה, הוא התחרה בנוסף באמנויות לחימה משולבות, כשלפי טענתו בשנת 2006 יש לו מאזן של שישה ניצחונות לצד הפסד אחד, אם כי רק קרב אחד אושר.
לקארלי ולאשתו לשעבר, פטרינה, יש בת בשם ביאנקה, שעובדת כמתאבקת מקצועית תחת שם הבמה אריאנה גרייס.
בנובמבר 2015, קארלי נישא בשנית עם מתחרת כושר ביקיני, אנה באביג'.
אליפות הטלוויזיה של OVW (פעמיים)
PWI דירג אותו במקום ה-60 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2012
אליפות הזוגות של ה-WWE (פעם אחת) - עם ולדימיר קוזלוב
באטל רויאל "מיס רסלמניה" (2009)
סנטיאגו קולומבאטו (בספרדית: Santiago Colombatto; נולד ב-17 בינואר 1997) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בריאל אוביידו מהלה ליגה בהשאלה מלאון.
קולומבאטו החל את דרכו במחלקות הנוער של ריבר פלייט וראסינג קלוב בארגנטינה.
בדצמבר 2015 חתם על חוזה ל-3.5 שנים בקליארי מסרייה ב'.
לאחר מספר השאלות לקבוצות שונות באיטליה כמו פיזה ופרוג'ה, הוא הושאל להלאס ורונה מהסרייה ב' באוגוסט 2018.
ב-31 באוגוסט 2019 עבר לסינט טראודן מהליגה הבלגית הראשונה.
בינואר 2021 הושאל לקלוב לאון מליגת העל המקסיקנית, שם חתם על חוזה קבוע מאוחר יותר.
ב-2 באוגוסט 2022 הושאל לפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית.
ב-25 באוגוסט 2023 הושאל לריאל אוביידו מהליגה הספרדית השנייה.
קולומבאטו שיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה וזכה במדליית זהב עם נבחרת ארגנטינה במשחקים הפאן-אמריקאיים 2019. הוא גם היה חלק מהסגל האולימפי של ארגנטינה לאולימפיאדת טוקיו.
סנטרל פארק (מאנגלית: Central Park, "הפארק המרכזי") הוא פארק עירוני בין שכונות אפר וסט סייד ואפר איסט סייד במנהטן בניו יורק, והפארק המטופח הראשון בארצות הברית.
ארגון השימור, ארגון ללא מטרות רווח, קובע את תקציב התפעול השנתי של סנטרל פארק ואחראי על הטיפול בפארק.
בשנות ה-40 של המאה ה-19 הוצע לראשונה על הקמת פארק גדול במנהטן, ובשנת 1853 אושרה בניית פארק בשטח של 315 דונם.
בשנת 1858, אדריכלי הנוף פרדריק לו אולמסטד וקלברט ווקס זכו בתחרות עיצוב לפארק עם "תוכנית גרינסוורד" ("Greensward Plan") שלהם.
הבנייה החלה בשנת 1857; מבנים קיימים, כולל יישוב עם אוכלוסייה אפרו-אמריקנית ברובו בשם סנקה וילג' , נתפסו באמצעות הפקעה ונהרסו.
בסוף 1858 נפתחו לציבור האזורים הראשונים של הפארק.
בשנת 1859 נרכשו אדמות נוספות בקצה הצפוני של סנטרל פארק, ובשנת 1876 הושלמה בניית הפארק.
לאחר תקופת דעיכה בתחילת המאה ה-20, החלה בשנות ה-30 של המאה העשרים תוכנית לניקוי סנטרל פארק על ידי נציב הפארקים של העיר ניו יורק, רוברט מוזס.
ארגון שימור הפארקים המרכזי, שנוסד בשנת 1980 כדי להילחם בהידרדרות נוספת בסוף המאה ה-20, שיפץ חלקים רבים של הפארק החל משנות ה-80.
האטרקציות העיקריות של הפארק כוללות את הרמבל והאגם , שמורת הטבע האלט , מאגר ז'קלין קנדי אונאסיס, אחו הכבשים , משטח ההחלקה וולמן , קרוסלת סנטרל פארק , גן החיות של סנטרל פארק , שדרת סנטרל פארק , טרסת ומזרקת בת'סדה ותיאטרון דלקורט .
המערכת האקולוגית המגוונת מבחינה ביולוגית כוללת כמה מאות מינים של צמחים ובעלי חיים.
פעילויות פנאי כוללות סיורי כרכרה עם סוסים או אופניים, רכיבה על אופניים, מתקני ספורט, וקונצרטים ואירועים כמו שייקספיר בפארק .
סנטרל פארק נחצה על ידי מערכת כבישים ושבילים ומונגש באמצעות תחבורה ציבורית.
סנטרל פארק הוא אחד האתרים המצולמים ביותר בעולם, ועיצובו היווה השראה לפארקים אחרים.
הוא הוכרז בשנת 1963 כאתר היסטורי לאומי ובשנת 1974 כאתר נופי של ניו יורק .
בקצהו הצפוני של הפארק עובר רחוב סנטרל פארק הצפוני (המשכו של רחוב 110), במזרח הפארק עוברת השדרה החמישית, בדרומו של הפארק עובר רחוב סנטרל פארק הדרומי (המשכו של רחוב 59) וכן כיכר קולומבוס, ובמערבו של הפארק נמצא רחוב סנטרל פארק המערבי (המשכה של השדרה השמינית).
האפר וסט סייד (הצד המערבי העליון של האי מנהטן) שוכן בגבול המערבי של הפארק, האפר איסט סייד (הצד המזרחי העליון) שוכן בגבול המזרחי של הפארק, מידטאון מנהטן (מרכז מנהטן) שוכן בגבול הדרומי של הפארק והארלם שוכן בגבול הצפוני של הפארק.
הפארק תוכנן על ידי פרדריק לו אולמסטד וקלברט ווקס, אשר תכננו גם את פארק פרוספקט בברוקלין.
אף שהפארק נראה שטח טבעי לחלוטין, כולו למעשה שטח מתוכנן ובנוי.
בפארק מספר אגמים מלאכותיים, מספר מסלולי הליכה, שני משטחי החלקה על הקרח, אזור של שמורת טבע, שטחי דשא גדולים ושטחי ספורט ומגרשי משחקים לילדים.
בכל קיץ מוצגים בתיאטרון הציבורי הפתוח של הפארק (תיאטרון דלקורט) הצגות ידועות לקהל הרחב (בעיקר מחזות של ויליאם שייקספיר).
הפארק פתוח בכל יום בין השעות 6:00 בבוקר ל שעה 1:00 לאחר חצות.
סנטרל פארק הוא הפארק המתוכנן הראשון שנבנה בארצות הברית.
כאשר החלה העיר ניו יורק להתפתח צפונה על גבי האי מנהטן, התעורר הצורך לבנות פארק ציבורי גדול כדוגמת הייד פארק בלונדון ויער בולון בפריז.
המשורר ויליאם קולן בריאנט והאדריכל אלכסנדר ג'יסון דאונינג החלו במסע שכנוע לצורך הקמת הפארק.
כאשר עיריית ניו יורק תכננה את האזור שבין הרחובות 59 ו-106 בשנת 1853 (התכנון של הרחובות 106 - 110 נעשה מאוחר יותר), הוחלט על תחרות תכנון לצורך הקמתו של פארק במרכז העיר.
תוכניתם של פרדריק לו אולמסטד וקלברט ווקס זכתה בתחרות.
הפארק נפתח שלוש שנים מאוחר יותר, אולם חגג 150 שנים להיווסדו בשנת 2003.
לצורך הקמת הפארק הציבורי, פונו מבתיהם, תמורת פיצויים, מתיישבים שהתגוררו במקום.
בין השאר פונו מבתיהם תושבי כפר סנקה (), שהיה היישוב העצמאי הראשון של אפרו-אמריקאים חופשיים ובעלי נכסים, בארצות הברית של אמריקה במאה ה-19.
בפארק 36 גשרים שתוכננו על ידי ווקס.
כל גשר בעל צביון ואופי שונה.
על מנת לבנות את האגם בלב הפארק נבנה סכר שהוסווה בצורה של כביש למרכבות.
בעבר קפא האגם כמעט מדי חורף, אולם בשל הבנייה העירונית סביב הפארק האגם קופא כיום לעיתים נדירות (תופעה הקרויה אי חום עירוני).
ב-1980 נוסדה הקרן לשימור סנטרל פארק, והחלה בשיפוץ ושימור הפארק.
גן החיות של סנטרל פארק
המדשאה הגדולה ובריכת הצבים בסנטרל פארק
מספר רב של פסלים ממוקם לאורך שדרה שנודעת כיום כ"שדרת הספרות" (Literary Walk).
פסלה של אליס בארץ הפלאות - ישובה על פטרייה גדולה כאשר מביטים עליה הארנביב והכובען המטורף.
פסל ולדיסלב יאגלו, מלך פולין-ליטא, שנותר בעיר לבקשת ראש העיר פיורלו לה גוארדיה לאחר תום התערוכה העולמית של ניו יורק (1939), כסמל לסולידריות עם עמה של פולין הכבושה.
בפארק נמצאת גם מחט קלאופטרה - שהיא למעשה אובליסק מצרי מתקופת תחותמס השלישי, שנתרם לעיר ניו יורק על ידי הח'דיב של מצרים.
בכל שנה, בקיץ, מופיעים בפארק על המדשאה הגדולה התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק והמטרופוליטן אופרה.
כמו כן נערכים בפארק מיצגים אמנותיים, כגון יצירתו של האמן כריסטו ורעייתו ז'אן קלוד - השערים, בשנת 2005.
סנטנה (Santana) היא להקת רוק אמריקאית המבוססת סביב הגיטריסט קרלוס סנטנה.
הלהקה נוסדה בשנת 1967, והתפרסמה לאחר הופעתה המוצלחת בפסטיבל הוודסטוק בשנת 1969. שלושת האלבומים הראשונים של הלהקה: "Santana", "Abraxas", ו-"סנטנה III", זכו להצלחה רבה, ודורגו במקומות הראשונים במצעדי הרולינג סטון והבילבורד.
בשנים שלאחר מכן שונו בתכיפות הרכב הלהקה.
כמו כן בשל השפעתו של הגורו סרי צ'ינמוי (Sri Chinmoy) על קרלוס סנטנה, עברה הלהקה לנגן בסגנונות כפיוז'ן ג'אז, בלוז, ונשמה, למרות זאת שמרה הלהקה על סגנונה המקורי שהורכב משילוב של רוק וסלסה ומכונה רוק לטיני.
פופולריות הלהקה דעכה באמצע שנות השמונים, אולם לאחר שפורסם אלבומם "Supernatural" שזכה בשנת 1999 בתשעה פרסי גראמי, שבה פופולריותה לקדמותה.
בשנת 1998 נבחרו חברי הלהקה: קרלוס סנטנה, חוזה צ'יפיטו אריאס, דייוויד בראון, מייק קראבלו, גרג רולי, ומייקל שרייב, להיכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
הלהקה הוקמה בשנת 1967 בסן פרנסיסקו על ידי המוזיקאי טום פרזיר, תחת השם "קרלוס סנטנה בלוז בנד".
חברי הלהקה הראשונים היו קרלוס סנטנה (גיטרה), טום פרזיר (גיטרה), מייק קארבלו (כלי הקשה), רוד הרפר (תופים), דייוויד בראון (גיטרה בס), וגרג רולי (שירה ואורגן האמונד).
הופעתה הראשונה של הלהקה התקיימה בשלהי קיץ 1967, במקום נכח האמרגן צ'ט הלמס, שהחל לקדם את הלהקה.
במאי 1969 הקליטה הלהקה את אלבום הבכורה שלה; סנטנה, שיצא לשווקים באוגוסט אותה השנה.
הלהקה הופיעה בשבת 16 באוגוסט, היום השני לפסטיבל וודסטוק.
לאחר הופעתה המוצלחת זכתה הלהקה לפרסום רב ואלבומה הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, כמו כן הלהיט שבלט באלבום; "Evil Ways" דורג בין עשרת השירים הנשמעים ביותר בשנת 1969 בארצות הברית.
באפריל 1970 החלה הלהקה בהקלטות האלבום השני "Abraxas", אלבום זה זכה להצלחה רבה ודורג במקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובמצעד האוסטרלי.
הלהיט שבלט באלבום "Black Magic Woman" (שהתפרסם בישראל כ"אשת הקסם השחור") דורג במקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100.
בין ינואר ליולי 1971 הקליטה את אלבומה השלישי; III, שדורג אף הוא במקום הראשון במצעד הבילבורד 200, אלבום זה היה האחרון בו השתתפו כל חברי הלהקה שהופיעו בוודסטוק.
באוקטובר 1972 יצא לשווקים אלבומה הרביעי של הלהקה; "Caravanserai" שציין נקודת מפנה בהרכב הלהקה, הבסיסט הראשון - דייוויד בראון עזב את הלהקה בשנת 1971 והוא הוחלף על ידי דאג ראוך (Doug Rauch).
המתופף - מייק קארבלו שעזב גם הוא, הוחלף בארמנדו פראזה.
הקלידן - גרג רולי, הסתכסך עם קרלוס סנטנה והוחלף במספר שירים בטום קוסטר.
מאמצע שנות השמונים עד סוף שנות התשעים דעכה פופולריות הלהקה, אולם לאחר שפורסם האלבום "Supernatural" בו השתתפו מוזיקאים מפורסמים כאריק קלפטון, רוב תומאס, סי-לו, לורין היל, דייב מתיוס, ואיגל איי צ'רי, שבה הלהקה לתודעת הציבור.
אלבום זה זכה להצלחה רבה, ונמכר בלמעלה מ-27 מיליון עותקים.
כמו כן זכה האלבום בתשעה פרסי גראמי, ושלושה פרסי גראמי הלטיני, ואף הוכר כאלבום הלטיני הנמכר ביותר בספר השיאים של גינס.
בשנת 2013 יצא אלבום נוסף ללהקה, "Corazón".
האלבום כולל בין השאר שיתופי פעולה עם אמנים לטיניים ידועים כגון דייגו טורס וחואנס.
שירה קלידים גיטרה ליאון תומאס: 1973
טומי אנתוני: 2005 - הווה גיטרה בס תופים כלי הקשה גז רודריגז: 1967
משנת 1969 הוציאה הלהקה 22 אלבומי אולפן, שבעה אלבומי הופעה, ו-22 אלבומי אוסף.
עד שנת 2013 נמכרו למעלה מ-100 מיליון עותקים מאלבומיה.
סנטנדר (בספרדית: Santander) היא בירת הקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד.
העיר היא עיר נמל השוכנת בצפון המדינה, לחוף האוקיינוס האטלנטי, ונכון ל-2005 מתגוררים בה 184,000 תושבים, שהם למעלה משליש מתושבי קנטבריה כולה.
סנטנדר נחשבת למוקד תיירות בשל אקלימה הנוח, גם אם גשום, חופי "סרדנירו" והקזינו שלידם.
בשנת 1941 פרצה בעיר שרפה גדולה.
במשך יומיים השתוללה השרפה מגובה ברוח דרומית חזקה.
אלפי משפחות נותרו ללא קורת גג, כבאי אחד נספה וחלק גדול מסנטנדר ההיסטורית נהרס כליל.
בסנטנדר נמצא אצטדיון "אל סרדינרו", אשר בו פועל מועדון הכדורגל של ראסינג סנטנדר, ובו שיחקו בעבר מספר שחקנים ישראליים.
סנטר פוינט הוא גורד שחקים במרכז לונדון.
מבנה משרדים זה ממוקם ברחוב אוקספורד החדש מס' 101–103, בסמוך לכיכר סנט גיילס, ומעל תחנת הרכבת התחתית דרך טוטנהאם קורט.
המגדל תוכנן על ידי האדריכל ריצ'רד סייפרט והוקם בין השנים 1963–1966. מבנה זה הוא ה-19 בגובהו בלונדון רבתי, וגובהו עומד על 117 מטרים (35 קומות).
מגדל זה היה גורד השחקים הראשון שנבנה בלונדון.
האתר בו עומד המבנה שימש בעבר אתר ההוצאה להורג של העיר לונדון.
המבנה הוקם כמבנה משרדים על ידי הנרי הייאמס אשר חכר את האתר מממשלת בריטניה ל-150 שנה בעלות של 18,500 ליש"ט לשנה.
במהלך תכנון המבנה ניהלו הייאמס וסייפרט, שרצו לבנות מבנה הגבוה מהמותר, משא ומתן עם מועצת מחוז לונדון בדבר גובה המבנה.
בתום המשא ומתן, הותר להם לבנות מבנה בן 35 קומות בתמורה למימון בניית צומת רחובות חדש בין דרך טוטנהאם קורט, רחוב אוקספורד וכיכר סנט גיילס.
עם הקמת המבנה עמד המבנה ריק במספר מספר שנים, מאחר שהייאמס רצה להשכיר את כל המבנה לדייר אחד.
המחיר הנדרש עבור השכירות היה £1,250,000. הבניין הריק הפך עם הזמן לסמל של רדיפת הבצע בענף הנדל"ן, ואנשי ציבור קראו לממשלה להשתלט על הבניין.
לבסוף הסכים הייאמס להשכיר כל קומה בנפרד.
בזמן שהמבנה עמד בריקנותו נפוצו בציבור תאוריות קשר לפיהן ממשלת בריטניה שילמה להייאנס להשאיר את הבניין ריק, כיוון שבשל היותו בעל מיזוג אוויר (דבר נדיר באותה עת), ובשל מיקומו מעל תחנת הרכבת התחתית, רצתה הממשלה להשתמש במבנה כמבנה עבורה בעת מלחמה אטומית.
ביום שישי, 18 בינואר 1974, בשעות הערב פרצו שני חסרי בית למבנה במחאה על המחסור במגורים בלונדון.
הם פונו מן המבנה ביום ראשון, אולם מעשיהם הביאו למחאה ציבורית ולייסוד קרן צדקה שנקראת על שם הבניין קרן סנטרפויינט.
ביולי 1980 הושכר הבניין לאיגוד התעשייה הבריטית.
ב-1995 הוכרז הבניין כבניין לשימור בעל חשיבות היסטורית וארכיטקטונית וזאת על אף ביקורות רבות בדבר מראה המבנה ובדבר תכנונו.
בחודש אוקטובר 2005 נקנה הבניין מבעליה הקודמים, Blackmoor LP, על ידי חברת Targetfollow תמורת 85 מיליון דולר, והחל משנת 2008 אכלסו את הבניין תאגידים מסחריים לאחר שעבר שיפוצים נרחבים.
סנטרל פארק וסט או בקיצור: CPW היא שדרה בציר צפון - דרום ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק.
השדרה מהווה את גבולו המערבי של סנטרל פארק ואת גבולה המזרחי של שכונת האפר וסט סייד (הצד המערבי העליון של האי).
אורכה של השדרה 51 גושי דירות.
השדירה מתחילה בכיכר קולומבוס (במפגש רחוב 59 עם השדרה השמינית) ומהווה את המשיכה צפונה של השדרה השמינית, ומגיעה עד כיכר פרדריק דאגלס (במפגש רחוב 110 עם שדרת פרדריק דאגלס המהווה למעשה את המשך השדרה השמינית ואף מכונה כך).
לאורך השדרה, מצויים רחובות החוצים את סנטרל פארק.
במפגש השדרה עם רחובות אלה מצויים שערי הפארק: שער הסוחרים (Merchants Gate) במפגש השדרה עם רחוב 59, שער הנשים (Womens Gate) במפגש עם רחוב 72, ושער הזרים (Strangers Gate) במפגש עם רחוב 106.
בניגוד לשדרה השמינית, שהיא חד סיטרית לכיוון צפון, שדרת סנטרל פארק וסט היא דו סיטרית.
השדרה מהווה אתר מגורים יוקרתי.
לאורך השדרה מצויים מספר בנייני דירות קואפרטיביים (שיתופיים) יוקרתיים: הסאן רמו, האל דורדו, המג'סטיק, הדקוטה והברספורד.
מבנים אלה נבנו בשנות ה-30 במיקומם של מלונות שנבנו במאה ה-19 ונשאו את אותם שמות.
המבנים מהווים אתר שימור היסטורי לאומי בארצות הברית.
בבניין הדקוטה שלצד השדרה התגוררו ג'ון לנון ויוקו אונו (שעדיין מתגוררת בה), ובשדרה נרצח ג'ון לנון בצאתו מביתו בשנת 1980. כמו כן, הזמר בונו סולן להקת U2 מתגורר בבנין סאן רמו.
לצד השדרה נמצאים האגודה ההיסטורית של ניו יורק והמוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע.
מבנה מספר 55 בשדרה הוא המבנה ששימש רקע לסרט "מכסחי השדים", כאתר הבית המכושף, ולמולו, בצידה השני של השדרה, בסמוך לרחוב 67, נמצאת המסעדה טוורן און דה גרין אשר אף היא הופיעה בסרט.
כמו כן השדרה נתנה את שמה לאופרת סבון שנקראה באותו שם.
בשנת 1899 נפגע ונהרג הנרי בליס מפגיעת מכונית חשמלית במפגש השדרה עם רחוב 74. אירוע זה נחשב לתאונת הדרכים הראשונה בה נהרג אדם בארצות הברית (ובחצי הכדור המערבי בכלל).
סנטר (מאנגלית: Center) או שחקן ציר היא עמדה מספר 5 בכדורסל.
הסנטר הוא שחקן המשחק קרוב לסל באזור רחבת הצבע.
הוא מקבל את הכדור על מנת לקלוע מקרוב או להוציא חזרה החוצה לשחקנים פתוחים ובדרך כלל קולט את מרבית הכדורים החוזרים.
רוב הסנטרים גבוהים מ-2.05 מטר ונחשבים לפיזיים ביחס לשחקני העמדות האחרות.
מכיוון שסנטרים הם השחקנים הגבוהים בקבוצה, בעברית נהוג לעיתים לכנות את התפקיד בכינוי "הגבוה".
במקרים רבים הסנטרים הם הקלעים והריבאונדרים המצטיינים של קבוצתם, ולעיתים גם של הליגה.
כך למשל הסנטר כרים עבדול-ג'באר (2.18 מטר) שנמצא במקום השני של קלעי כל הזמנים של ליגת ה-NBA, ואילו הסנטר וילט צ'מברלין (2.16 מטר) מחזיק בשיאי קליעה רבים והוא שיאן הריבאונדים בכל הזמנים של ה-NBA.
סנטר חזק וגבוה נהנה מיתרון של יציבות ויכולת לראות טוב יותר את מיקום השחקנים במגרש, לכן שחקנים כאלה, שיש להם גם יכולת ראיית משחק, כדוגמת ניקולה וויצ'יץ' וארווידאס סאבוניס, משמשים גם כרכז שני ולעיתים אפילו רכז ראשון של קבוצתם.
גאורגה מורשאן (השחקן הגבוה ביותר ששיחק ב-NBA)
קארל-אנתוני טאונס (מלך השלשות של ה-NBA בעמדת הסנטר)
רודי גובר (זכה 3 פעמים בשחקן ההגנה של העונה ב-NBA)
בן וולאס (שיאן הזכיות בשחקן ההגנה של העונה ב-NBA עם 4 זכיות יחד עם דיקמבה מוטומבו)
דיקמבה מוטומבו (שיאן הזכיות בשחקן ההגנה של העונה ב-NBA עם 4 זכיות יחד עם בן וולאס)
סנטר (מאנגלית, בארצות הברית: Center או C, בקנדה: Centre).
זוהי עמדה בפוטבול האמריקאי או הקנדי.
בפוטבול הקולג'ים בארצות הברית מוענק פרס דייב רימינגטון לסנטר הטוב ביותר באותה שנה
הסנטר היא העמדה הפנימית ביותר בין אנשי הקו ההתקפי בקבוצת ההתקפה הפוטבול.