tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתצורה השנייה האוויר עובר דרך מסנן המכיל פחם פעיל שקושר ריח ועשן והאוויר מוחזר חזרה למטבח.
קולט אדים בעל תעלה מאפשר לסלק את כל הפסולת המגיעה אליו ומבטל את צורך בהחלפת מסננים ואיבוד כוח הנגרם על ידם בעוד קולטי אדים ללא תעלה מחזירים חום ולחות חזרה למטבח.
החיסרון של קולטי אדים עם תעלה מתבטא כאשר קיים חוסר מקום פנוי או חוסר אפשרות להתקין את צינור הפליטה החיצוני.
ישנם קולטי אוויר המאפשרים את הרכבתם בשני האופנים.
קיימים קולטי אדים עם בקרה אלקטרונית, אך רוב קולטי האדים הקיימים בשוק מופעלים בצורה מכנית.
יעילותו של קולט האדים נמדדת במטר מעוקב של אוויר נשאב לשעת עבודת מכשיר.
העבודה התקינה של מכשיר מאפשרת להחליף את כל האוויר במטבח 12 פעמים במשך שעה אחת כשהנוסחה לחישוב יעילות המכשיר בעל צינור היא:
כאשר 1.3 זהו המקדם המינימלי המתחשב בקומת הדירה, ניקיונו ואורכו של צינור הפולט.
קולט מרשאן הייתה בלרינה ושחקנית צרפתייה.
מרשאן הייתה הצרפתייה השנייה בהיסטוריה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר, בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1953 על תפקידה בסרט "מולן רוז'".
מרשאן נולדה בפריז, צרפת והחלה את הקריירה שלה על בימות התיאטרון בצרפת ובברודוויי.
היא הופיעה לראשונה בהוליווד בשנת 1952 בדרמה של ג'ון יוסטון בסרט "מולן רוז'" בתפקיד זונת הרחוב מרי שארלט.
הופעה זו זיכתה את מרשאן בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המבטיחה ביותר ובמועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס באפט"א.
מרשאן הייתה לשחקנית הצרפתייה השנייה לאחר קלודט קולבר שהייתה מועמדת לפרס אוסקר.
קולטון לי היינס הוא דוגמן ושחקן אמריקאי, אשר מוכר בעיקר מתפקידו בתור ג'קסון ויטמור בסדרת הנוער "זאב צעיר" ברשת MTV, ומתפקידו בתור רוי הרפר / ארסנל בסדרת גיבורי העל "החץ" ברשת The CW.
היינס נולד באנדייל, במחוז סדג'וויק, קנזס שבארצות הברית.
בנם של ויליאם קלייטון היינס ודיינה דניס מיטשל.
להיינס שני אחים - קלינטון וג'ושוע, ואחות - וילאו.
היינס גדל בילדותו בחווה באנדל, קנזס, והתגורר לסירוגין בארקנסו, בניו־מקסיקו, בטקסס ובפלורידה.
למד בבתי ספר בפלורידה ובקנזס ואת לימודיו סיים בבית הספר בטקסס.
בן 14 התייתם מאביו בעקבות התאבדותו, ובמרץ 2018 התייתם גם מאימו שנפטרה לאחר שלקתה בשחמת.
אחותו מתה באפריל 2020 לאחר מאבק ארוך במחלת הסרטן.
היינס החל לדגמן בגיל 15 בהיותו בניו יורק.
הצלחתו המשמעותית הראשונה הייתה הופעתו בצילום עבור מותג היוקרה האמריקאי אברקרומבי אנד פיץ'.
בהמשך הופיע היינס בקמפיינים של מותגי האופנה קירה פלסטינינה, ג'יי סי פני וראלף לורן.
בשנת 2008 היינס המשיך לדגמן בקמפיינים נוספים כמו ורייזון, וכן במגזינים רבים כגון ווג לנוער וארנה.
ב־2014 קולטון חזר לדגמן בחברת אברקרומבי אנד פיץ' ולקח חלק בקמפיין "Making of a Star", וכך שבו תמונותיו של היינס לשמש בחנויות החברה בעולם כולו.
קולטון היינס הופיע לראשונה בתפקיד קולנועי בשנת 2007 בשובר הקופות "רובוטריקים" בתפקיד מזערי.
שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה CSI: מיאמי בה גילם את ברנדון פוקס, אדם צעיר שכשל בניסיון להתאבד לאחר שצבר חובות כבדים.
הוא ביצע הופעת קמע כדוגמן בשני פרקים בסדרה הוליווד הילס.
היינס ביצע גם תפקיד אורח בקליפ לשיר "I Don't love you" של להקת מיי כמיקל רומנס בתפקיד הגבר השחור שמתאהב באישה הלבנה.
במחצית השנייה של 2007, היינס התמודד לתפקיד הראשי בסרט דמדומים, אך לבסוף השחקן רוברט פטינסון קיבל את תפקיד הדמות הראשית, אדוארד קאלן.
בשנת 2008, הופיע בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "ילדות שמנת", וגם שיחק בסדרה "החיים על פי נד".
הוא זכה לגלם את דמותו של סקוט הולנד בסרט "Always and Forever" בהפקת ערוץ הולמרק.
הצילומים לסרט החלו בדצמבר 2008, והסרט שודר בערוץ באוקטובר 2009.
בשנת 2009 פורסם שהיינס זכה בתפקיד 'שיין' בסדרה "לוּק" מבית היוצר שואוטיים המבוססת על סרט בעל שם דומה משנת 2007. "גילמתי מנוול בן 17. הסדרה היא בעלת אופי נמרץ ועם הרבה עירום, סקס, סמים וחוויות מהמציאות שיזעזעו את הצופים", אמר היינס בראיון.
במרץ 2010 החלו הצילומים לדרמת הפשע העל־טבעית "השערים" לצד סקיילר סמואלס, שם גילם היינס את 'ברט כרזסקי' - שחקן בנבחרת הפוטבול בתיכון שהופך לאדם־זאב.
הסדרה שודרה ביוני 2010, אך בוטלה לאחר העונה הראשונה.
לאחר מכן היינס שיחק בתפקיד ג'קסון ויטמור בסדרת הנוער "זאב צעיר" המבוססת על סרט בעל שם דומה משנת 1985.
בספטמבר 2012 הופיע בקליפ לשיר "Trouble" של הזמרת הבריטית ליאונה לואיס, בו גילם את החבר שלה.
ב־11 באוקטובר 2012, כתב היינס בחשבון הטוויטר שלו "השנים האחרונות היו השנים היפות בחיי.
אני עצוב שתם הפרק הזה, אבל נרגש לקראת הבא אחריו.
תודה על אהבתכם" וכך הותיר את מעריצי זאב צעיר מבולבלים.
יום לאחר מכן נודע שהוא פורש מהסדרה.
היינס עבר לשחק בעונתה השנייה של הסדרה "החץ" בתפקיד רוי הרפר, שותפו של החץ הירוק, כשהחוזה שלו הסתיים בתום העונה השלישית.
ביולי 2013 כיכב בקליפ לשיר "Gold" של ויקטוריה ג'סטיס.
הופיע בסרט הקולנוע "סן אנדריאס" (2015) למשך כמה דקות לצד השחקנים דוויין ג'ונסון וקיילי מינוג.
בשנת 2016 גילם את לוק למשך שני פרקים בסיטקום "הכריש" (The Grinder) של רשת FOX, בכיכובו של רוב לאו, והתארח בשני פרקים בסדרה הקומית "מלכות הצעקה" שיצר ראיין מרפי בכיכובה של אמה רוברטס.
בשנת 2017 גילם חשפן בקומדיה השחורה "לילה קשוח" לצידן של סקרלט ג'והנסון וזואי קרביץ.
באותה שנה החל לגלם את הבלש סמואלס בעונה השביעית של סדרת האימה "אימה אמריקאית: הכת" ברשת FX Networks.
בשנת 2018 שיחק את דמותו של גורו הבריאות ג'ק ללן בסרט הדרמה בביוגרפי "Bigger", על חייו של ג'ו וידר.
בשנה זו חזר עם דמותו רוי הרפר כדמות ראשית לעונתה השביעית של סדרת הטלוויזיה "החץ".
באוגוסט 2019, פרסם היינס כי לא ישוב עם תפקידו לעונה השמינית של הסדרה, עם זאת חודשיים לאחר מכן הוא שב עם תפקידו כדמות חוזרת לעונה השמינית והאחרונה שעלתה באוקטובר 2019.
בשנת 2021 השתתף בקליפ של הראפר ליל נאז X לשירו "Industry Baby".
בשנת 2022 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הקומדיה "Dollface" של רשת הולו.
ב־2013, היינס פרסם כמה גרסאות כיסוי לשירים.
קולטון התחיל לפתח את קריירת השירה שלו, דבר שאהב מאז ילדותו.
בנובמבר ביצע גרסת כיסוי לשיר "19You + Me" יחד עם ניו הייטס.
בדצמבר 2013 הוא הוציא לאור סינגל אותו ביצע יחד עם זמר נוסף "Baby It's Christmas".
בנובמבר 2018 פרסם גרסת כיסוי לשיר "A Million Dreams" של פינק, אותו מבצע יחד עם הזמר מאט בלויד.
במאי 2016 היינס יצא מהארון, לאחר שבעבר עלו ספקות לגבי הזהות מינית שלו.
ב-11 במרץ 2017 התארס היינס למעצב הפרחים ג'ף לית'האם , וב-27 באוקטובר באותה שנה השניים התחתנו.
במאי 2018, היינס הגיש בקשה לגירושין מלית'ם, אך הזוג התפייס לפני יום הנישואים הראשון שלהם.
עם זאת, באוגוסט 2019 הם הגיעו להסדר גירושין.
במרץ 2019, היינס דיבר בפומבי על החוויה שלו עם התמכרות לאלכוהול וסמים, והעיד הוא סיפר על כך שעבר תוכנית טיפול שנמשכה כארבעה חודשים כדי לטפל בשימוש בחומרים.
+שנהסרטתפקידהערות2007רובוטריקיםבריסטה2015סן אנדראסג'ובי אולארי2017לילה קשוחסקוטי2018Biggerג'ק ללן2021סיפורו של אלוףג'ף2023זאב צעיר: הסרטג'קסון ויטמורTBALove...
+שנהסדרהתפקידהערות2007CSI: מיאמיברנדון פוקספרק: "Bang, Bang, Your Debt"2008ילדות שמנתאלכסנדרפרק: "All About Friends and Family"החיים על פי נדארס קוסטופולוספרק: "Frescorts"2009Always & Foreverסקוט הולנדסרט טלוויזיה של הולמרקמלרוז פלייסג'סי רוברטספרק: "Gower"2010The Gatesברט קרזצקיתפקיד ראשי; 13 פרקיםLook: The Seriesשייןתפקיד ראשי; 11 פרקים2012-2011; 2017זאב צעירג'קסון ויטמורתפקיד ראשי (עונות 2-1)
תפקיד אורח (עונות 4&6); 80 פרקים2016הכרישלוק גריינדר2 פרקיםמלכות הצעקהטיילר2 פרקים2017אימה אמריקאית: הכתג'ק סמואלס6 פרקים2022Dollfaceלוקאספרק: "Homecoming Queen"Swindler Seductionסטיב / מיטצ' ג'ונסוןסרט טלוויזיה של Lifetime
קולטון אייברסון הוא כדורסלן אמריקאי שמשחק בעמדת הסנטר בקבוצת זניט סנקט פטרבורג מליגת VTB.
קולטון שיחק במשך שלוש עונות במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מינסוטה ועוד עונה בקבוצת אוניברסיטת המדינה של קולורדו, בה כיכב עם ממוצע של 14.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז MWC.
ב-2013 נבחר בדראפט ה-NBA במקום ה-53 על ידי אינדיאנה פייסרס, והזכויות עליו עברו לבוסטון סלטיקס, בה שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA.
בעונה שלאחר מכן חתם במדי קבוצת קאחה לבורל ויטוריה מספרד.
ב-2015 שיחק בקבוצה הטורקית פינאר קרשיאקה שהייתה אלופת ליגת העל הטורקית.
ב-2016 חתם בקבוצת מכבי תל אביב.
ב-24 בינואר 2018 חתם אייברסון באנדורה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה.
ב-16 ביולי של אותה שנה חתם לעונה אחת בטנריפה מליגת העל הספרדית.
ביולי 2019 חתם בזניט סנקט פטרבורג מליגת VTB.
קולטורל ודפורטיבה לאונסה (בספרדית: Cultural y Deportiva Leonesa S.A.D), הידועה בקיצור קולטורל לאונסה, היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר לאון שבקסטיליה ולאון המשחקת בליגה הספרדית השנייה.
הקבוצה משחקת באצטדיון ריינו דה לאון המכיל 13,500 מקומות ישיבה.
קולטורל לאונסה נוסדה ב-5 באוגוסט 1923. בשנת 1926, זכתה הקבוצה באליפות האזורית.
בשנת 1929 שיחקה קולטורל לאונסה בליגה הספרדית השלישית, והעפילה לסגונדה.
ב-1931 הופסקה פעילותו של המועדון, ומספר קבוצות נוסדו בעיר במטרה להחלפו, אך לאחר מלחמת האזרחים בספרד חזר המועדון לפעילות.
בשנת 1955, העפילה קולטורל לאונסה לראשונה בתולדותיה ובפעם היחידה עד כה ללה ליגה, אולם כעבור עונה היא נשרה בחזרה לליגת המשנה.
בשנת 2011, המועדון הורד לליגה הספרדית הרביעית עקב אי תשלום משכורות לשחקנים, וכעבור שנתיים שבה הקבוצה לליגה השלישית.
לקראת עונת , הציג המועדון מדים הנראים כמו חליפת טוקסידו.
המדים, אשר משכו תשומת לב רבה באתרי התקשורת וברשתות החברתיות, הוצגה לראשונה במשחק צדקה לפני תחילת העונה לתמיכה במשפחות מקומיות.
בשנת 2015 רכשה אקדמיית הספורט הקטרית "אספיר אקאדמי" 99% ממניות המועדון, ובכך נמנע המועדון מפירוק.
ב-28 במאי 2017, העפילה קולטורל לאונסה לליגת המשנה לראשונה אחרי 42 שנות היעדרות, לאחר שניצחה את ברצלונה אתלטיק בפלייאוף העלייה.
הליגה הספרדית השנייה: 15 עונות.
הליגה הספרדית השלישית: 35 עונות.
הליגה הספרדית הרביעית: 29 עונות.
קולטני דופמין הם קולטנים מצומדים לחלבון G (המכונים GPCRs), אשר מופעלים על ידי המוליך העצבי דופמין.
האיתות (Signaling) שלהם מתווך על ידי אינטראקציה ושפעול של חלבון G (המכונה GTP-binding proteins).
קולטנים אלה מופעלים על ידי הדופמין שנמצא במרווח הסינפטי, ומעבירים את המידע לתא שעליו הם מקושרים.
זהו המנגנון שבאמצעותו הדופמין ששוחרר מהתא הקדם-סינפטי פועל על התאים הפוסט-סינפטיים.
קולטני הדופמין שכיחים במערכת העצבים המרכזית (CNS) של בעלי חוליות.
הם מעורבים בתהליכים נוירולוגיים רבים, כולל מוטיבציה, הנאה, קוגניציה, זיכרון, למידה, שליטה על מוטוריקה עדינה ועוד.
באופן כללי הדופמין מיוצר ומאוחסן בקצות הנוירונים ומשוחרר לסינפסות שלהם בעקבות דחף עצבי.
קולטנים קדם-סינפטיים תורמים לוויסות של כמות הפרשת הדופמין לסינפסה.
מעבר לקשרים בין נוירונים ספציפיים, קיימות במוח גם שלוש מערכות דופמינרגיות - מערכת הקשב, מערכת החיזוק, ומערכת קידוד הזיכרון ההצהרתי, בהן הדופמין מתפקד כהורמון לכל דבר.
ישנם חמישה סוגים של קולטני דופמין.
נהוג לסמן את הקולטנים באות D שאליה מצטרף המספר הרלוונטי.
DRD1 - קולטני דופמין D1
קולטני דופמין D1 (המכונים גם DRD1), הם קולטנים נפוצים יחסית.
באזור זה יש קשר הפוך בין פעולת האצטילכולין לבין פעולת הדופמין.
לקולטני D1 שבקליפת המוח הקדם-מצחית יש חשיבות גדולה לזיכרון העבודה.
הריכוז של נשא הדופמין יכול להשפיע על אופן פעולתו של קולטן הדופמין D1.
DRD2 - קולטני דופמין D2
בהמשך לכך, הפעילות של קולטני D2 מקושרת גם ליכולת היצירתית של האדם.
ההשפעה החזקה של קולטני D2 על הסטריאטום מקושרת ליצירתיות באמצעות ההשפעה שלו על גמישות החשיבה, שהיא חלק חיוני מתהליך זה.
ירידה בכמות קולטני D2 מקושרת להשמנת יתר, אך לא ברור אם היא הגורם או התוצאה.
DRD3 - קולטני דופמין D3
קולטני דופמין D3 (המכונים גם DRD3), נמצאים בחלק הקדמי של גרעין האקומבנס ובאזורים לימביים, כגון הגופים הממילריים ואזור הספטום, אך הם נפוצים יותר בסטריאטום, בהשוואה לאזורים אחרים במוח.
גירוי קולטנים אלו מפחית את רמת ה-cAMP בתא.
DRD4 - קולטני דופמין D4
קולטני דופמין D4 (המכונים גם DRD4), מבצעים תפקיד חשוב בתיווך האותות הדופמינרגיים בסינפסה.
DRD5 - קולטני דופמין D5
קולטני דופמין D5 (המכונים גם DRD5), נמצאים רק באזורים לטרליים של הגופים הממילריים ובאזורים ההיפוקמפיים.
גירוי קולטנים אלה מעלה את רמת ה-cAMP בתא.
חמשת קולטני הדופמין מחולקים לשתי קבוצות עיקריות: משפחת D1 ומשפחת D2.
לקולטנים שבכל אחת מה קבוצות יש מאפייני איתות (Signaling) המשותפים לקולטנים האחרים באותה הקבוצה, עם זאת ישנם גם הבדלים בין סוגי קולטנים שונים באותה הקבוצה.
לשתי המשפחות של קולטני הדופמין (משפחת D1 ומשפחת D2) יש תפקידים משלימים בשליטה הקוגניטיבית של התפקודים הניהוליים.
משפחת D1 , כוללת את קולטני דופמין D1 ו-D5. קולטנים אלו מופעלים בעזרת אדניל ציקלאז (Adenyl Cyclase) על ידי חלבון G הידוע בשם Gso.
כל התרופות הפועלות על קולטני D1 פועלות גם על קולטני D5, על כן מחקרים פרמקולוגיים לא נוהגים להבדיל ביניהם.
בהתאם לכך, ניתן להתייחס לשני קולטנים אלו גם בכינוי המשותף קולטני D1/5.
משפחת D2 , כוללת את קולטני דופמין D3, D2 ו-D4. קולטנים אלו אינם זקוקים לאדניל ציקלז, והם מופעלים על ידי חלבון הידוע בשם Gio.
קולטני דופמין ממשפחת D2 עוסקים במודולציה של אותות מוטוריים.
הריכוז של נשא הדופמין יכול להשפיע על אופן פעולתם של קולטני הדופמין D1 ו-D2.
האטיולוגיה של הפרעת קשב מקושרת לשונות בגנים של קולטני הדופמין, כמו DRD4 ו-DRD5. האלל 7R של DRD4 אותר כמצביע על סיכון להפרעת קשב.
תרופות הפועלות על קולטני הדופמין
התרופה מטוקלופראמיד שייכת למשפחת התרופות חוסמות קולטני דופמין.
היא משמשת בעיקר לטיפול בבחילות והקאות אשר נגרמים עקב טיפולים כימותרפיים ולבעיות ושט וקיבה.
בנוסף פועל כאנטגוניסט על קולטני 5-HT3 וכאגוניסט לקולטני 5-HT4. התרופה פועלת כנוגדת בחילות והקאות בעקבות הפעילות האנטגוניסטית על קולטני הדופמין מסוג D2 הנמצאים במערכת העצבים המרכזית.
למשל, פרמיפקסול פועל על הקולטנים D2, D3 ומחקה את פעילותו של המוליך העצבי דופמין.
באופן דומה לתרופה רופינירול יש אפיניות גבוהה לרצפטור D2 והיא מחקה את פעילותו של הדופמין.
הן כמעט ולא נמצאות יותר בשימוש (למעט ברומוקריפטין, שבארצות הברית משמש לטיפול בסוכרת מסוג 2 קשה), בשל תופעות לוואי הפוגעות במסתמי הלב.
תרופות אלו פועלות על כל הקולטנים של דופמין.
התרופות שהן אינן נגזרות של ארגוט (למעט רוטיגוטין) פועלות באופן ספציפי על הקולטנים D2-D3, ובכך יותר סלקטיביים בפעולתם בסינפסה.
קולטן דופמין D1 או DRD1, הוא חלבון שבבני אדם מקודד על ידי הגן DRD1, אשר משמש כקולטן דופמין.
יחד עם קולטן דופמין D5 הוא מרכיב את קולטני דופמין ממשפחת D1.
קולטני דופמין D1, הם קולטנים בתר-סינפטיים נפוצים יחסית.
השפעות על קולטן דופמין D1
קלוזאפין הוא אנטגוניסט של קולטן דופמין D1. הוא משמש כתרופה אנטי-פסיכוטית לא טיפוסית לטיפול בסכיזופרניה, בהפרעות מצב רוח ובמחלות נפש נוספות המלוות בפסיכוזה.
קולטני אסטרוגן הם קבוצת חלבונים הנמצאים בתוך התאים.
הם קולטנים המופעלים על ידי ההורמון אסטרוגן (17β-estradiol).
קיימים שני סוגים של ER: קולטנים אסטרוגנים גרעיניים (ERα ו-ERβ), שהם בני משפחת הקולטן הגרעיני של קולטנים תאיים, וקולטני אסטרוגן בקרום (mER) ו-(GPER (GPR30), ER-X ו-G q -mER), שהם בעיקר קולטנים מצמידים לחלבון G.
מאמר זה מתייחס ל(ER) הקודם.
לאחר הפעלתו על ידי אסטרוגן, ה-ER מסוגל להתנייד לגרעין ולהיקשר ל-DNA כדי לווסת את פעילות הגנים השונים (כלומר זהו גורם תעתיק מחייב DNA).
עם זאת, יש לו גם פונקציות נוספות ללא תלות בקשירת DNA.
כקולטני הורמונים לסטרואידים מיניים (קולטני הורמון סטרואידים), ERs, קולטני אנדרוגן (ARs) וקולטני פרוגסטרון (PRs) חשובים בהתבגרות מינית ובהריון.
ישנן שתי צורות שונות של קולטן האסטרוגן, המכונה בדרך כלל α ו- β, כל אחת מקודדת על ידי גן נפרד (ESR1 ו-ESR2, בהתאמה).
קולטני אסטרוגן המופעלים על ידי הורמונים יוצרים דימרים, ומכיוון ששתי הצורות באות לידי ביטוי בסוגי תאים רבים, הקולטנים עשויים ליצור הומודימרים מסוג ERα)αα) או ERβ)ββ) או הטרודימרים מסוג ERαβ)αβ).
קולטן אסטרוגן אלפא ובטא מציגים הומולוגיית רצף כוללת משמעותית, ושניהם מורכבים מחמישה תחומים המיועדים A\B עד F (מופיעים מסוף N- עד C; מספרי רצף חומצות אמינו מתייחסים ל-ER אנושי).
ה-N-terminal תחום A/B מסוגל להפעיל מחדש הגנים בהיעדר כבול ליגנד (למשל, ההורמון אסטרוגן).
אמנם אזור זה מסוגל להפעיל שעתוק גנים ללא ליגנד, אך הפעלה זו חלשה וסלקטיבית יותר בהשוואה להפעלה הניתנת על ידי תחום E.
תחום C, הידוע גם בשם התחום המקשר ל־DNA, נקשר לאלמנטים של תגובת אסטרוגן ב־DNA.
תחום D הוא אזור ציר המחבר בין תחומי C ו־E.
התחום E מכיל חלל מחייב ליגנד כמו גם אתרי קישור coactivator ו corepressor חלבונים.
תחום ה־E בנוכחות ליגנד מאוגד מסוגל להפעיל את תעתיק הגן.
פונקציית התחום F של טרמינל C אינה ברורה לחלוטין ואורכה משתנה.
בשל שחבור רנ"א חלופי, ידוע כי קיימים כמה איזופורמים של ER.
זוהו לפחות שלושה איזופורמי ERα וחמישה ERβ.
תת-סוגי הקולטן האיזופורמים ERβ יכולים להפעיל מחדש את התעתיק רק כאשר נוצר הטרודימר עם הקולטן הפונקציונלי ERß1 של 59 kDa.
קולטן ERß התגלה ברמות גבוהות באשך.
שני האיזופורמים האחרים של ERα הם 36 ו-46kDa.
בבני אדם, שתי הצורות של הקולטן לאסטרוגן מקודדות על ידי גנים שונים, ESR1 ו-ESR2 בכרומוזום השישי והארבעה-עשר (6q25.1 ו-14q23.2), בהתאמה.
שתי ה-ERs מתבטאות באופן נרחב בסוגי רקמות שונים, אולם ישנם הבדלים בולטים בדפוסי הביטוי שלהם:
ה-ERα נמצא ברירית הרחם, בתאי סרטן השד, בתאי סטרומה בשחלות ובהיפותלמוס.
אצל גברים, חלבון ERα נמצא באפיתל של הצינורות התוצרתיים .
הביטוי של חלבון ERβ תועד בתאי גרנולוזה בשחלות, כליות, מוח, עצם, לב, ריאות, רירית מעיים, ערמונית ותאי אנדותל.
ה- ERs נחשבים לקולטנים ציטופלזמיים במצבם הלא-מוסמך, אך מחקרי הדמיה הראו כי רק חלק קטן מה- ERs שוכנים בציטופלזמה, כאשר רוב ה-ER מכונן בגרעין.
התמליל הראשי של "ERα" מוליד מספר גרסאות שחבור לחלופין של פונקציה לא ידועה.
אסטרוגנים אנדוגניים (למשל, אסטרדיול, אסטרון, אסטריול, אסטרול)
אסטרוגנים טבעיים (למשל, אסטרוגנים מצומדים)
אסטרוגנים סינתטיים (למשל אתנילסטרדיול, דיאתילסטילבסטרול)
מעורב (דרך פעולה אגוניסטית ואנטגוניסטית)
מאפנני קולטן אסטרוגן סלקטיביים (למשל טמוקסיפן, קלומיפן, רלוקסיפן)
תחום הסליל 12 של ה-ER ממלא תפקיד מכריע בקביעת האינטראקציות עם מקדמי פעולה וגורמי דיכאון, ולכן אפקט האגוניסט או האנטגוניסט בהתאמה של הליגנד.
ליגנדים שונים עשויים להיות שונים בזיקה שלהם לאיזופורמים של אלפא ובטא של קולטן האסטרוגן:
אסטרדיול נקשר באותה מידה לשני הקולטנים.
אסטרון, וראלוקסיפן נקשרים באופן מועדף לקולטן האלפא.
תת- סוגים של קולטן אסטרוגן סלקטיביים נקשרים באופן מועדף לתת-סוג α או β של הקולטן.
בנוסף, שילובי קולטן האסטרוגן השונים עשויים להגיב באופן שונה לליגנדים שונים, מה שעשוי לתרגם לתופעות אגוניסטיות ואנטגוניסטיות סלקטיביות.
היחס של ריכוז תת-סוג α- ל- β הוצע למלא תפקיד במחלות מסוימות.
משמעות התת-סוגים של קולטן האסטרוגן הסלקטיבי מבוססות על היכולת לקדם אינטראקציות ER עם חלבונים שונים כגון תעתיק coactivator או corepressors.
יתר על כן, היחס בין קואקטיביטור לחלבון קורפרסור משתנה ברקמות שונות.
כתוצאה מכך, אותו ליגנד עשוי להיות אגוניסט ברקמה כלשהי (במקום בו קואקטואיטורים שולטים) ואילו אנטגוניסטי ברקמות אחרות (במקום בו שולטים דיכאון).
טמוקסיפן, למשל, הוא אנטגוניסט בשד ומשמש, אם כן, כטיפול בסרטן השד אך אגוניסט ER בעצם (ובכך מונע אוסטאופורוזיס) ואגוניסט חלקי באנדומטריום (מגדיל את הסיכון לסרטן הרחם).
מכיוון שאסטרוגן הוא הורמון סטרואידי, הוא יכול לעבור דרך ממברנות הפוספוליפידים של התא, ולכן הקולטנים אינם צריכים להיות קשורים לקרום על מנת להיקשר לאסטרוגן.
בהיעדר הורמון, קולטני האסטרוגן נמצאים ברובם בציטוזול.
קשירת הורמונים לקולטן מפעילה מספר אירועים החל מהגירה של הקולטן מהציטוזול לגרעין, דימריזציה של הקולטן ובעקבותיו קשירת דימר הקולטן לרצפים ספציפיים של DNA המכונים אלמנטים של תגובה הורמונלית.
מתחם ה-DNA/קולטן מגייס לאחר מכן חלבונים אחרים האחראים על תעתיק ה-DNA במורד הזרם ל-mRNA ולבסוף חלבון המביא לשינוי בתפקוד התא.
קולטנים לאסטרוגן מתרחשים גם בתוך גרעין התא, ושני תת-הסוגים של קולטן האסטרוגן הם בעלי תחום כריכת DNA ויכולים לתפקד כגורמי שעתוק לוויסות ייצור החלבונים.
הקולטן מקיים אינטראקציה גם עם חלבון ההפעלה 1 ו-Sp-1 כדי לקדם תעתיק, באמצעות מספר מקדמי פעולה כגון PELP-1.
אצטילציה ישירה של אלפא קולטן האסטרוגן בשאריות הליזין באזור הצירים על ידי p300 מווסתת את ההפעלה והרגישות להורמונים.
ישנם קולטנים לאסטרוגן המתקשרים לקרום התא וניתן להפעילם במהירות באמצעות חשיפה של תאים לאסטרוגן.
בנוסף, ER מסוימים עשויים להתקשר עם ממברנות תאים על ידי הצמדות לקאוואולין-1 וליצור קומפלקסים עם חלבוני G, סטריאטין, קינאזות קולטן טירוזין (למשל, EGFR ו-IGF-1), וקינאזות טירוזין שאינן קולטן (למשל, Src).
באמצעות סטריאטין, חלק מ-ER הקשור בקרום זה עלול להוביל לעלייה ברמות Ca 2+ ותחמוצת החנקן (NO).
דרך קינאזות טירוזין קולטן, נשלחים אותות לגרעין דרך מסלול קינאז חלבון המופעל על ידי המיטוגן (MAPK/ERK) ונתיב 3-קינאז פוספינוזיטיד (Pl3K/AKT).
גליקוגן סינתאז קינאז -3 GSK)(-3β מעכב תעתיק על ידי ER גרעיני על ידי עיכוב זרחון של סרין 118 של ERα גרעיני.
זירחון של GSK-3β מסיר את השפעתו המעכבת, וניתן להשיג זאת באמצעות מסלול PI3K/AKT ודרך MAPK/ERK, דרך rsk.
הוכח כי 17β-Estradiol מפעיל את הקולטן המצמד חלבון G GPR30. עם זאת, לוקליזציה תת-תאית ותפקיד של קולטן זה עדיין מושא למחלוקת.
קולטני אסטרוגן מתבטאים יתר על המידה בכ -70% ממקרי סרטן השד, המכונים "חיובי ER", וניתן להדגים אותם ברקמות כאלה באמצעות אימונוהיסטוכימיה.
שתי השערות הוצעו כדי להסביר מדוע זה גורם לגדילת הגידול, והראיות הקיימות מצביעות על כך ששני המנגנונים תורמים:
ראשית, קשירת אסטרוגן למיון מגרה התפשטות של תאי חלב, כאשר הגידול הנובע מכך חלוקת התאים ושכפול ה-DNA מובילים למוטציות.
שנית, חילוף חומרים של אסטרוגן מייצר פסולת גנטוקסית .
התוצאה של שני התהליכים היא שיבוש במחזור התא, אפופטוזה ותיקון DNA, מה שמגדיל את הסיכוי להיווצרות גידול.
ERα בהחלט קשור לגידולים מובחנים יותר, בעוד שהראיות לכך ש- ERβ מעורבות שנויות במחלוקת.
זוהו גרסאות שונות של הגן ESR1 (עם פולימורפיזמים חד-גרעיניים ) וקשורות לסיכונים שונים לפתח סרטן השד.
אסטרוגן ו-ERs היו מעורבים גם בסרטן השד, סרטן השחלות, סרטן המעי הגס, סרטן הערמונית וסרטן רירית הרחם.
סרטן המעי הגס המתקדם קשור לאובדן ERβ, ה-ER השולט ברקמת המעי הגס, וסרטן המעי הגס מטופל באגוניסטים ספציפיים ל-ERβ.
הטיפול האנדוקריני בסרטן השד כולל תת-סוגי קולטן אסטרוגן סלקטיביים (SERMS), כגון טמוקסיפן, המתנהגים כנוגדי ER ברקמת השד, או מעכבי ארומטאז, כגון אנסטרוזול.
מצב ER משמש לקביעת הרגישות של נגעי סרטן השד למעכבי טמוקסיפן וארומטאז.
SERM נוסף, רלוקסיפן, שימש כטיפול כימותרפי מונע לנשים שנחשבות בסיכון גבוה לחלות בסרטן השד.
אנטי אסטרוגן כימותרפי נוסף, (ICI 182,780 Faslodex), הפועל כ אנטגוניסט מוחלט, מקדם גם את השפלה של קולטן האסטרוגן.
עם זאת, עמידות "דה נובו" לטיפול אנדוקריני מערערת את היעילות של שימוש במעכבים תחרותיים כמו טמוקסיפן.
מחסור בהורמונים באמצעות מעכבי ארומטאז הופך אף הוא לחסר תוחלת.
רצף גנום מקבילי באופן מסיבי גילה את הנוכחות הנפוצה של מוטציות נקודתיות ב-ESR1 המהוות מניע להתנגדות, ומקדמות את הקונפורמציה האגוניסטית של ERα ללא הליגנד הקשור.
פעילות מכוננת, בלתי תלויה באסטרוגן, מונעת על ידי מוטציות ספציפיות, כגון מוטציות D538G או Y537S/C/N, בתחום מחייב הליגנד של ESR1 ומקדמות התפשטות תאים והתקדמות הגידול ללא גירוי הורמונלי.
ההשפעות המטבוליות של אסטרוגן בקרב נשים לאחר גיל המעבר נקשרו לפולימורפיזם הגנטי של קולטן אסטרוגן בטא (ER-β).
מחקרים בעכברי נקבה הראו כי קולטן האסטרוגן יורד בהיפותלמוס הקדם-אופטי ככל שהם מזדקנים.
עכברים נקביים שקיבלו תזונה מוגבלת מבחינה קלורית במהלך רוב חייהם שמרו על רמות גבוהות יותר של ERα בהיפותלמוס הפרה-אופטי בהשוואה לעמיתיהם שאינם מוגבלים בקלוריות.
הדגמה דרמטית של חשיבות האסטרוגנים בוויסות שקיעת שומן מגיעה מעכברים מהונדסים שעברו הנדסה גנטית לחסר גן ארומטאז פונקציונלי.
לעכברים אלה יש רמות נמוכות מאוד של אסטרוגן והם סובלים מהשמנת יתר.
השמנת יתר נצפתה גם בעכברי נקבה חסרי אסטרוגן חסרי קולטן ההורמון המגרה את הזקיק.
ההשפעה של אסטרוגן נמוך על השמנת יתר מוגברת נקשרה לקולטן אסטרוגן אלפא.
קולטני אסטרוגן זוהו לראשונה על ידי אלווד וי ג'נסן באוניברסיטת שיקגו בשנת 1958, עבורו הוענק לג'נסן פרס לסקר.
הגן לקולטן אסטרוגן שני (ERβ) זוהה בשנת 1996 על ידי כויפר את אל.
בערמונית ושחלה בחולדות באמצעות פריימרים מיובשים של ERa.
פרדריק קולטון ווה היה קריקטוריסט, צייר, מורה וסופר, הידוע בעיקר בזכות עבודות האיור שלו של סדרת הקומיקס "דיקי דארה" וספרו "הקומיקס" (1947), המחקר הגדול הראשון בתחום.
אביו היה האמן הימי פרדריק ג'אד ווה, וסבו היה צייר הדיוקנאות בפילדלפיה סמואל בל ווה.
נולד בקורנוול, אנגליה, בשנת 1896, בשנת 1907 עברה משפחתו לארצות הברית, ווה נרשם לליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק שם למד אצל ג'ורג' ברידגמן, פרנק דומונד וג'ון קרלסון.
בשנת 1916 הועסק קולטון כמעצב טקסטיל.
שנתיים לאחר מכן הוא התחתן עם אליזבת ג'נקינסון.
בשנת 1921 עברו בני הזוג לפרובינסטאון, מסצ'וסטס.
ציוריו הוצגו בגלריה ההדסון בניו יורק, והוא היה ידוע גם במפות הציוריות שלו ובליטוגרפיות צבעוניות.
בפרובינסטאון ווה יצר מפות דקורטיביות, כולל מפות של פרובינסטאון (1924), קייפ קוד (1926) וניובורג, ניו יורק (1958).
מפת קליפורניה שלו (1948) הייתה שיתוף פעולה עם אשתו אודין בורוויק (מייבל בורוויק).
קולטון ווה התגורר ליד אביו בבית המכונה "הבית העתיק ביותר" ברחוב המסחרי 72, שם ניהל חנות למודלים של ספינות.
קולטון היה ימאי מקצועי ועשה רישומים בקנה מידה גדול של ספינות היסטוריות, עיצב בדים ויצר מפות ותרשימים דקורטיביים ...
ווה נחשב כמחייה, אם לא המחדש באמנות יצירת מפות דקורטיביות כשהציג מפה גדולה של משי ב 1918 בתערוכת המשי הבינלאומית בניו יורק.
מפת קייפ קוד שלו היא אחת הדקורטיביות שהוכנו אי פעם.
הציור המרכזי מציג את אניית "המייפלאואר".
השוליים שוחזרו מציור שנחתך בסכין בטכניקת גוש עץ.
השוליים העליונים והתחתונים כוללים נוף של קייפ קוד והצדדים מעוטרים בתמונות של שש ספינות מפורסמות.
סדרת הקומיקס "דיקי דארה" נוצר על ידי מילטון קניף והתחילה ב־31 ביולי 1933.
דיקי הדמיוני היה נער בן ה-12, שחלם על עצמו בהרפתקאות עם דמויות היסטוריות, הצטרף בשנת 1934 לסופר דן פלין, חבר של אביו של דיקי, ולשניים היו הרפתקאות ימיות רבות.
כשמילטון קניף עזב בשנת 1934 את הסדרה על מנת ליצור את הסדרה "טרי והפיראטים", ווה התחיל לצייר את "דיקי דארה".
בשנת 1944, כאשר ווה עזב את הקומיקס הנ"ל כדי ליצור את "האנק" (1945), אשתו ועוזרו, אודין בורוויק, השתלטו על סדרת דיקי דארה בשנים 1944–1947. אך ווה בסופו של דבר חזר לסדרת הקומיקס הזאת בשנים 1950–1958 כשדיקי גדל והפך צוער בחיל הים.
בין ציוריו לסדר הקומיקס "דיקי דארה" יצר ווה סדרת שלו קצרת ימים אך הבולטת, "האנק", שהחלה את הופעתה ב 30 באפריל 1945 בעיתון בניו יורק.
סיפורו של חייל נכה שחזר לחיים האזרחיים.
האנק היה בעל מראה ייחודי בשל סגנון האמנות הדקורטיבי של ווה, בשילוב דו-שיח באותיות קטנות בניגוד למקובל בסדרות קומיקס – אותיות גדולות בבלונים ובכיתובים.
כמה בלונים צוירו עם כיתוב לבן בבלונים שחורים.
הייחודיות של "האנק" הייתה מתחת לפני השטח, כאשר ווה ביקש להעלות שאלות לגבי הסיבות למלחמה, וכיצד ניתן יהיה למנוע את המלחמה הבאה.
ווה הפסיק אותה בסוף 1945.
"הקומיקס", ספר של ווה משנת 1947, עסק בהיסטוריה המקיפה והניתוח הראשון של סדרות קומיקס.
הביקורת על הספר בשנת 1948 אמרה כי זהו ראשית מילוי "הצורך במחקר מעמיק בענף פורח זה של הספרות הפופולרית".
ווה גם כתב סדרה של ספרי הדרכה בציור והוא היה גם העורך בשנות ה-40 וה-50 של ספרי לימוד ששימשו בלימוד ביתי של "אמנות הדרכה בע"מ".
ספריו האחרים כוללים ספר תשובות בחלל (1972) ודגים וחיים תת-מימיים.
במהלך שנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, הסטודיו של ווה היה בפרברי ניובורג, ניו יורק.
הוא היה גם מורה במכללה הקהילתית של אורנג' במחוז ניובורג, ואוצר במרכז הסטורם קינג לאמנות ב'Mountainville, ניו יורק.
עבודותיו מוחזקות באוספי המוזיאונים באוהיו, ניו יורק ואיווה.
עבודותיו מוחזקות באוניברסיטת סירקיוז ובארכיונים לאמנות אמריקאית.
ווה נפטר בביתו בניובורג ב-23 במאי 1973. הוא ואשתו היו הורים לבן ולבת.
הקולטן לפפטיד שמקורו ב-KiSS1 (הידוע גם כ- GPR54 או כקולטן לקיספפטין) הוא קולטן מקושר לחלבון G הקושר את ההורמון קיספפטין .
קיספפטין מקודד על ידי הגן מדכא גרורות KISS1, המתבטא במגוון רקמות אנדוקריניות וגונדאליות.
הפעלת הקולטן לקיספפטין מקושרת למפלי השליח השני של פוספוליפאז C ואינוזיטול טריפוספט בתוך התא.
קיסספפטין מעורב בוויסות התפקוד האנדוקריני ותחילת ההתבגרות, כאשר הפעלת הקולטן לקיסספפטין מעוררת שחרור הורמון משחרר גונדוטרופין (GnRH), ושחרור קיספפטין עצמו מעוכב על ידי אסטרדיול אך מוגבר על ידי GnRH.
ירידה ברמות הקיספפטין עם הגיל עשויה להיות אחת הסיבות מאחורי ירידה הקשורה לגיל ברמות של הורמונים אנדוקריניים אחרים כגון הורמון מחלמן .
עדיין לא התגלו ליגנדים לא-פפטידיים לקולטן זה, אך נכון לשנת 2009 ידועים גם פפטידים אגוניסטים סלקטיביים וגם פפטידים אנטגוניסטים.
אנלוגים לקיספפטין-10 ששונו עם החלפות אמינו
קולטון ראיין הוא שחקן וזמר אמריקאי.
ראיין נולד בלקסינגטון, קנטקי ולמד בבית הספר לאמנויות הבמה (SCAPA), שם התמחה בביצועים ווקאליים.
בכיתה ו' הוא עבר אודישן למחזמר אוליבר!
קריירת המשחק שלו החלה בשנת 2015 בזמן שלמד באוניברסיטת בולדווין וואלאס כשגילם את דיקון בהפקה של פסטיבל שייקספיר באיידהו של המחזמר "סוד הגן הנעלם".
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי בשנת 2016 כשחקן מחליף בכמה תפקידים במחזה "אוון הנסן היקר", שבו שיחק עד שנת 2017, אז סיים את התואר הראשון שלו באמנויות באוניברסיטת בולדווין וואלאס.
באותה שנה, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה, חוק וסדר: מדור מיוחד ושנה לאחר מכן שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הומלנד.
בשנת 2019, הוא הופיע במחזה "Alice By Heart" בהפקת אוף-ברודוויי ועשה את הופעת הבכורה שלו בסרטים " The Social Ones והסרט "אדם".
בשנת 2020, הוא כיכב במחזמר של בוב דילן "Girl from the North Country" בתור ג'ין ליין, תפקיד לו לוהק בהפקה של אוף ברודוויי בשנת 2018, אך ההפקה בוטלה בחודש מאי 2019 עקב מגפת ה-COVID-19.
בשנת 2020, הוא כיכב בתפקיד הראשי בדרמה הקומית "Little Voice" ובסרט "דוד פרנק" של אולפני אמזון.
שנה לאחר מכן הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "אוון הנסן היקר".
בשנת 2021, הוא לוהק לתפקיד בסדרת הדרמה הקרובה של "הנערה מפליינוויל" המבוססת על סיפור מותו של קונרד רוh
שנה סרטתפקיד הערות 2019The Social Ones דן סאמרס Adam בראד 2020 דוד פרנק (אנ') ברוס 2021 אוון הנסן היקר קונור מרפי
שנה סדרהתפקיד הערות 2017 חוק וסדר: מדור מיוחד אנדרו דרייק פרק: "No Good Reason" 2018 הומלנד ג'יי ג'יי אלקינס 3 פרקים האמריקאים וינס פרק: "The Great Patriotic War" 2020Little Voice סמואל תפקיד ראשי; 9 פרקים2022הנערה מפליינווילקונרד "קוקו" רוי השלישי (אנ')תפקיד ראשי; 8 פרקים2023פוקר פייסג'דפרק: "The Night Shift"2025צ'אד פאוורס (אנ')גרי5 פרקים
בשנת 2019, הוא זכה בפרס עולם התיאטרון על הופעת בכורה יוצאת דופן עבור משחקו במחזמר "Girl from the North Country" .
בשנת 2023, הוא היה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר (אנ') על הופעתו במחזמר "ניו יורק, ניו יורק" בתיאטרון ברודוויי.
קולטן דופמין D4 או DRD4 הוא הגן לקולטן מספר 4 של דופמין המצוי בעיקר במערכת הלימבית במוח, מערכת המעורבת בקוגניציה ורגש.
לגן זה קיימות מספר וריאציות (פולימורפיזם) שהבולטת ביניהם היא מספר החזרות, בין 2 ל-10, של אזור ב-exon III.
ככל שמספר החזרות קטן יותר כך האלל קצר יותר ויעילות קשירת הדופמין של הקולטן גבוהה יותר.
במחקרים רבים קיבצו את הווריאציות של מספר החזרות לקבוצות של אלל ארוך (7 חזרות ומעלה – L-DRD4) ואלל קצר (פחות מ-7 חזרות, S-DRD4).
הפולימופריזם ב-DRD4 נמצא קשור למזג אצל ילדים, ובפרט לחיפוש אחר חידושים, ולהתנהגות פרו-חברתית.
פולימורפיזם בגן זה נמצא גם קשור למגוון רב של הפרעות כגון ADHD, התקשרות לא מאורגנת, ובעיות של החצנת התנהגות.
הפולימורפיזם בגן ה-DRD4 הוא אחד הגנים בו ממוקדת כיום תשומת הלב המחקרית במחקרים הבוחנים את האינטראקציה בין גנים ובין התנהגות הורית בהשפעה על תוצאות בילד.
למשל, מחקרים הראו כי התערבות במטרה להגביר את רגישות ההתנהגות של ההורים של ילדים עם בעיות החצנה הייתה יעילה רק עבור ילדים בעלי הגן הארוך ל-DRD4, וכי אינטראקציה בין הפולימורפיזם של DRD4 ואיכות ההורות השפיעה על הצורך של הילדים בגירויים עוצמתיים ובחיפוש אחר ריגושים.
קולטור-ליגע (ליגת תרבות או ליגה לתרבות יהודית או ליגת תרבות של קייב) היה ארגון ללא מטרות רווח יהודי-חילוני לקידום תרבות וחינוך היידיש שנוסד בקייב.
הארגון פעל בין השנים 1918–1924 במזרח אירופה.
הארגון רשמית נוסד ונרשם ב-28 בינואר 1918 בבית המשפט המחוזי בקייב.
מייסדי הארגון הם: משה זילברפרב, דוד ברגלסון, יחזקאל דוברושין, נחמן מייזל ומשה ליטבקוב.
קולטור-ליגע פרח רבות אודות ההכרזה על "אוטונומיה לאומית ותרבותית למיעוטים" בשטחי אוקראינה על ידי הראדה המרכזית של אוקראינה.
בראשית ימי הקולטור-ליגע נתמך על ידי קואליציית של מפלגות הסוציאליסטיות היהודיות (בונד), פועלי ציון, פאלקס-פארטיי והראדה המרכזית בעזרתו של משה זילבערפֿאַרב - השר לענייני יהודים.
המבנה הארגוני היה מחולק למחלקות נפרדות: מחלקת ספרות, מוזיקה, תיאטרון, ציור, פיסול.
בתוספת לכך הארגון הפעיל בתי ספר עממיים, חינוך לגיל הרך ומערכות חינוך למבוגרים.
הוועד המרכזי היה מורכב מ-21 חברים, והתכנס פעם בחודש.
שבע מחבריו התכנסו אחת לשבוע לעבודה מבצעית שוטפת.
27 סניפים הוקמו ברחבי אוקראינה בקיץ 1918 והגיעו עד סוף השנה לעד 120. במקביל הארגון פעל גם בפולין, סרביה, רוסיה ובאזורים אחרים של האימפריה הרוסית לשעבר.
בדצמבר 1920 השתלטו הקומוניסטים על הקולטור-ליגע ורוב מתקניה הולאמו.
כתוצאה מכך היגרו רוב מחבריה לערים אחרות באירופה כמו ורשה, קובנה, פריז, אמסטרדם או ברלין בניסיון לשחזר את ההצלחה באוקראינה.
עם זאת, כל הניסיונות החדשים הללו עלו לא צלחו.
הפעילים שנותרו באוקראיניה הפסיקו לפעול בהדרגה או השתלבו ככלי תעמולה במנגנון הבולשביקי.
לאחר 1924, אין יותר תיעוד לפעילות הארגון בברית המועצות.
בגיליון השני של העלון של "הקולטור ליגע" (יוני–יולי 1920) נכתב כי מטרת הארגון היא: קולטור-ליגע זו דרך חדשה לפתח את התרבות היהודית.
בדרך המתגבשת לאור הנסיבות ההיסטוריות, על האינטליגנציה היהודית אסור להיות עוד מורכבת רק מרואי חשבון ורופאי שיניים, אלא גם מאמנים ואנשי תרבות.
אנו רוצים ליצור דור חדש של אינטלקטואלים יהודים, המחוברים בקשר הדוק להמון היהודי, ושואבים השראה ממנו.
הם יהיו אנשי רוח המנהלים אורח חיים מודרני ובד בבד משמרים את תרבותם היהודית.
הקולטור-ליגע תמכה בפיתוח ובהפצת התרבות הלאומית-יהודית - חילונית.
בכינון מועדני חובבי ספרות, אמנות, מוזיקה, תיאטרון.
הם תרמו לבניית בית ספר יהודי דמוקרטי חדש ומוסדות חינוך נוספים.
פעילות החברה התנהלה בשפת היידיש.
היא הייתה חלק מתנועת היידישיזם, שהציבה את היידיש כשפה הלאומית של יהודי אירופה.
במהלך שנות קיומה הקצרים הקימה קולטור-ליגע רשת של מוסדות חינוך יהודיים מסוג חדש, שכמותם לא היו קיימים באימפריה הרוסית.
בשנת 1918 עזרו בהקמת האוניברסיטה העממית יהודית, המוסד החינוכי היהודי הגבוה הראשון במזרח אירופה באותה תקופה.
מויסי זילברפרב (Мойсей Зільберфарб) היה לרקטור האוניברסיטה.
במקביל הקולטור-ליג פתחה והפעילה באופן קבוע חמישה בתי ספר יהודיים בקייב: שלושה למבוגרים (300 איש) ושניים לבני נוער בגילאי 13 עד 17 (150 ילדים).
בבתי הספר למדו ברוסית, יידיש ולימדו על ההיסטוריה יהודית.
סופרים יהודים כתבים חיברו ספרי ילדים ולימוד במיוחד לבתי הספר האלה.
אתם ספרים יצאו לאור בהוצאה של הליגה.
בשנת 1918 נוסדה הוצאת הספרים של הליגה במסגרתה יצאו לאור ספרים רבים בשפה היידיש, ומשנת 1921 נהית לארגון עצמאי.
ההוצאה לא שינתה את השם "קולטור-ליגע".
במסגרת יצאו לאור ספרים בכל תחומי הדעת.
ספרות בנושאי היסטוריה, דת, פילוסופיה, תרבות, אמנות, חינוך, בלשנות, ספרות, אמנות מדע פופולרי וביבליוגרפיות.
לאחר שהאיגודים המקצועיים החלו ליצור ספריות יהודיות, החלה ההוצאה השיתופית להדפיס ספרות טכנית, אמנותית וילדים עבור ספריות אלו בשטח ברית המועצות.
סניפיה מוקמו בברדיצ'ב, בילה צרקווה, קמיאנץ-פודילסקי ומוהילב-פודילסקי.
בתערוכת הספרים "ספר חי" (קייב) משנת 1924 הוצגו 115 ספרים וחוברות של "ליגת תרבות".
ההוצאה לאור נסגרה רשמית בשנת 1931.
ב-13 באפריל 1919 האגודה ייסדה את הסטודיו הראשון שלה לתיאטרון יהודי, שבראשו עמד אפרים בוריסוביץ' לויטר.
בשנת 1924 הסטודיו עבר לבעלות המדינה, ובשנה שלאחר מכן על בסיסו נוסד התיאטרון הממלכתי היהודי-אוקראיני הראשון בחרקיב.
קולטון גובו הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו כג'ורדן בסדרת הטלוויזיה ג'יני וג'ורג'יה.
גובו יליד גרייטר סדברי, אונטריו, שם למד בסנט צ'ארלס קולג', בשנת 2009 שיחק בתפקיד משחק ראשון בהפקה של שיער שהוצג בתיאטרון YES בעיר.
הוא למד בתוכנית התיאטרון במכללת ג'ורג' בראון .
גובו החל להופיע בטלוויזיה עם תפקידי משנה ב-"Far Thy Neighbor", אורפן בלאק, "What Would Sal Do?", "חטופה" ו-טיטאנים.
בשנת 2019, הופיע גובו בסרט האימה "סיפורים מפחידים שמספרים בחשיכה" בבימויו של אנדרה אוברדל, המבוסס על סדרת ספרי הילדים באותו שם מאת אלווין שוורץ, שיצא לאקרנים ב-9 באוגוסט 2019.
בשנת 2021, לוהק גובו לתפקידו ראשי הראשון שלו בתור נואה, בנה של דמותה של נעמי ווטס בסרט המתח "שעה גורלית".
באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "ג'יני וג'ורג'יה".
בשנת 2022, גובו לוהק לגלם את התפקיד הראשי של מייק קריץ' ג'וניור בסדרה הקומית ""Son of a Critch"" מבית רשת "CBC".
קולט סינגל אקשן ארמי (ידוע גם בתור "פיסמייקר" אנגלית: Peacemaker מילולית: "משכין שלום") וכן SAA מודל P ו M1873 הוא אקדח תופי פעולה בודדת.
הוא תוכנן לשמש כאקדח השירות של צבא ארצות הברית בשנת 1872 על ידי חברת Colt's Patent Firearms Manufacturing Company (הידועה בשם קולט חברה לייצור ( אנגלית: Colt's Manufacturing Company) ואומץ כאקדח הסטנדרטי של צבא ארצות הברית מ-1873 עד 1892.
אקדח הקולט סינגל אקשן ארמי הוצע לשוק הצבאי והאזרחי בלמעלה מ-30 קליברים ואורכי קנה שונים בעוד המראה הכללי שלו נשאר עקבי מאז 1873 והעיצוב שלו השפיע על הייצור של דגמים רבים אחרים מחברות אחרות.
חברת קולט הפסיקה את ייצורו פעמיים, אך חידשה אותו עקב ביקוש שלא פסק מצד ציבור רוכשי הנשק.
האקדח זכה לפרסום רב והוא יצירה מפורסמת של אמריקנה ועידן המערב הפרוע האמריקאי, בשל הפופולריות שלו בקרב אנשי חוק ופורעי חוק כאחד.
מעמד תרבותי ייחודי זה הקנה לאקדח את התיאור "האקדח שכבש את המערב".
במאה העשרים ואחת, הוא נקנה בעיקר לתצוגה ולאוספים פרטיים ועל ידי אנשים העוסקים בשחזור של קרבות היסטוריים.
רולין ווייט חרש-נשק שהחל את הקריירה שלו כעובד של חברת קולט, רשם פטנט על מנגנון טעינה לאקדחים, מכיוון שקולט לא גילה עניין ווייט עזב את חברת קולט בדצמבר 1854. בתוך שלושה חודשים הוא רשם חמישה פטנטים על שיפורים משמעותיים באקדחי תופי.
בשנה שלאחר מכן, ווייט חתם על הסכם המעניק לחברת סמית' אנד וסון את השימוש הבלעדי בפטנט שלו לתוף שבו יש קדח המאפשר טעינת כדורים מהירה ויעילה אך לא לשאר הפטנט.
ווייט קיבל תשלום תמלוגים של 25 סנט עבור כל אקדח בעוד סמית' אנד וסון הפכו את הבעלות על הפטנט לכדי מונופול והוציאו לשוק את אקדח הסמית' אנד וסון מודל 1. יצרני נשק אחרים, כולל קולט, ניסו לעקוף את הפטנט הזה, אך ללא הצלחה.
רק כאשר נשיא ארצות הברית יוליסס ס.
גרנט הטיל וטו על הארכת הפטנט באפריל 1869, נסללה הדרך לפיתוח אקדחי תופי מודרניים.
על מנת להישאר תחרותי בשוק וכדי לצמצם את ההיצע של אקדחים בשוק על מנת לייעל ייצור ומלאי, חברת קולט הוציאה לראשונה ערכות הסבה לאקדחים ישנים במקביל, החברה פיתחה את אקדח Colt Model 1871–72 Open Top בתחמושת רימפייר 0.44 הנרי אך האקדח נכשל במבחני הצבא.
המהנדס הראשי בקולט, ויליאם מייסון, נתבקש לפתח אקדח עם מסגרת סגורה לתחמושת שימשה את צבא ארצות הברית של אותה תקופה, .44 S & W אמריקן .
באביב 1872 הושלם אב הטיפוס של האקדח הוא נשא את הכיתוב 44 NM 1872 על המסגרת.
ובנובמבר אקדח מספר S2 נמסר לרשויות המבחן של צבא ארצות הברית כנשק הניסוי הראשון, ואחריו 36 כלי נשק נוספים מייצור סדרתי מוקדם.
כלי נשק אלה, שיוצרו עבור ניסויים צבאיים, השתמשו בתחמושת הצבאית הסטנדרטית של הצבא והכוונות אופסו לירי למרחק של 50 יארד, בקנה היו שבעה חריצים עם פיתול לכוון שמאל.
הם עברו את כל מבחני הצבא בהצלחה והיו עדיפים על אקדח הסמית' אנד וסון מודל 3 .
מאחר שביצועי התחמושת בקליבר .44 S&W לא היו משביעי רצון, החלו בקולט לתכנן תחמושת מתאימה מה שהוביל לייצור כדור ה קולט 0.45 עם שינוי התחמושת שונה החירוק של הקנה ל 6 חריצים עם פיתול לצד שמאל לבקשת הצבא, הנשק שנמסר אופס למרחק של 25 מטרים.
הייצור הסדרתי של אקדח הקולט סינגל אקשן ארמי החל ב-1 במרץ 1873 עם מספר 1 והסתיים ב-1941 עם מספר 357,859, כאשר כ-800 האקדחים האחרונים נמסרו לאחר מלחמת העולם השנייה.
מכיוון שהנשק היה קל לשימוש אמין ויעיל הוא הפך במהרה להצלחה בשוק האזרחי.
לכך סייעה העובדה שהגרסאות האזרחיות ירו גם את הכדורים ששימשו את רובי וינצ'סטר מ-1877 ואילך.
פירוש הדבר היה המשתמשים היו צריכים לשאת רק סוג אחד של תחמושת עבור שני כלי הנשק.
הצלחתו של האקדח באה לידי ביטוי בנתוני המכירות: סך הייצור שלפני המלחמה היה למעלה מ-350,000 יחידות.
הייצור הופסק בשנת 1941 והחל מחדש בשנת 1956 עקב ביקוש גבוהה, הפופולריות הובילה לכך שהקדח זכה לכינויים שונים כגון " "משכין שלום" ( peacemaker) מאחר שהאקדח היה "מיישב סכסוכים" הן על ידי הרג של אחד הצדדים או שכנוע בנשק שלוף.
שם זה דבק באקדח והוא ייחודי לו, בנוסף לשם זה זכה האקדח לכינויים נוספים ובהם: המשווה" ( Equalizer) מאחר שהאקדח יצר "שוויון" בין יריבים חזקים מול חלשים, ו"יוצר אלמנות" (Widowmaker) בגלל מספר הקורבנות הרב שבשימוש באקדח גבה והביא לעליה במספר האלמנות.
קולט סינגל אקשן ארמי יוצר במספר רב של גרסאות שונות, עיקר ההבדלים היה אורכי הקנה וקוטר התחמושת.
אורכי הקנה הנפוצים ביותר היו ¾,4 ½5 ו-½ 7 אינץ'.
קנים באורך שונה נעשו לפי הזמנה, אקדחים קצרי קנה הם נדירים הם נקראו "שריף מודל" או "שופקיפר" (אנגלית Storekeeper מילולית: בעל חנות, חנוני) ולא היה להם חולץ לתרמילים.
הקליברים הנמכרים ביותר היו .45 קולט ו-.44-40 WCF.
קליברים נוספים היו: 022 לונג רייפל, WCF, 0.32-20, 0.38 Special, .357 Magnum, 0.44 Henry ו-.44 Special וכן קליברים בשימוש צבא האימפריה הבריטית.
מנגנון ההדק של האקדח זהה, מלבד כמה פרטים, לאקדחי התופי שקדמו לו בעלי מסגרת פתוחה, המורכבת מארבעה חלקים נעים - הפטיש, התפס (יד), המסובב את הצילינדר באמצעות טבעת חד-כיוונית (רצ'ט) ידית (בורג נעילת צילינדר), הנועלת את הצילינדר בעת ירי, והדק.
לפטיש יש גלגלת מאחור שיוצרת מגע עם הקפיץ הראשי.
הוא גם מפעיל את התפס באמצעות שן מתכת.
שני קפיצים (הראשי וקפיץ ההדק) יוצרים מתח המפעיל את התפס, הידית וההדק מסובבים את התוף ומביאים את הכדור אל מול נוקר.
לפטיש של אקדח הסינגל אקשן ארמי היה גם תפס בטיחותי.
בצורת וו והוא נמצא בחלק העליון.
התפס האמצעי בצורת וו משמש להכנסת כדורים לתוף, במצב זה התוף יכול להסתובב בחופשיות בכיוון השעון בעוד ההדק נעול ומאפשר ליורה לחלוץ את הכדור דרך שער מיוחד במסגרת ולהטעין כדור במקומו.
על מנת למנוע הצטברות של פיח ולכלוך על המנגנון ובעיקר על ציר המרכזי של התוף הוכנס תותב בין ציר התוף לבין הקדח המרכזי של התוף במקביל המנגנון בצורת "יד" המסובב את התוף כאשר הפטיש נדרך השתמש בשתי שיניים על גלגל ההובלה של התוף.
כל האמצעים הללו שיפרו מהותית את האמינות של הקולט סינגל אקשן ארמי הן ביחס לאקדחים קודמים מתוצרת קולט והן ביחס לאקדחים מתחרים אתו ישירות בשוק.
לאמינות זו תרמה גם מערכת של בקרת איכות דקדקנית, האקדחים הורכבו והותאמו על ידי מומחים עד שהם עבדו בצורה מושלמת.
לאחר מכן הם נבחנו במטווח ואופסו.
האקדחים נבדקו באופן רציף לאורך כל תהליך הייצור, ועל פי ההערכות 0.3% נדחו.
המעבר לסוגי אבק שרפה נטול עשן דרש פלדות עמידות יותר ותהליכי ייצור מדויקים, ורק בשנת 1900 הבטיח קולט שכלי הנשק שלה יתפקדו בצורה מושלמת עם התחמושת החדשה.
עוד 8,000 מהדגם המשופר, קולט דרגוון , נמסרו לחיילים עד 1860. מ-1860 עד 1865, העביר קולט למעלה מ-100,000 אקדחים לצבא האיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
בהגיעם למחוז חפצם בשדה הקרב היו יורדים מהסוסים ונערכים כמו חי"ר רגיל החימוש המיושן ממלחמת האזרחים הוחלף ברובה קרבין מסוג ספרינגפילד מודל 1873 בקליבר 45–70 ואקדחי קולט סינגל אקשן "פרשים" עם קנה של ½7 אינץ'.
חוזה ראשון לאספקת 8,000 אקדחי סינגל אקשן ארמי בערכה הכוללת כולל המברגים התואמים תמורת 13.00 דולר נחתם ב-23 ביולי 1873, והנשק נמסר עד מרץ 1874. עד סוף 1874, רוב עשרת גדודי הפרשים של צבא ארצות הברית היו מצוידים באקדח כנשק-צד.
הקשיים היחידים בהתחלה היו בייצור תחמושת.
הזמנות נוספות הגיעו במהירות, ועד אפריל 1891, 37,063 אקדחים סופקו על ידי קולט לצבא שניפק אותם גם לסוכנויות כגון שירות הדואר של ארצות הברית כשליש מהאקדחים של קולט נמסרו למיליציות של מדינות שונות בארצות הברית מאחר שהיה חוק שחייב את ממשלת ארצות הברית בוושינגטון לחמש מיליציות ממלכתיות ללא תשלום.
מספר אקדחי מיליציה אלה נמכרו בזול לסיטונאים מיד לאחר קבלתם.
קולט השתלט על חלק מכלי הנשק הללו, שינה אותם מעט ומכר את האקדחים הללו, כרכישות חוזרות, לשוק האזרחי באמצעות סוכניו.
בשנת 1890 הציגו קולט אקדח השירות החדש קולט M1982 אקדח תופי בעל מנגנון של פעולה כפולה בקליבר קולט 0.38 ארוך כ-14,000 אקדחי קולט סינגל אקשן נמשכו מיחידות הצבא, שופצו בקולט ובארסנל ספרינגפילד.
הקנים קוצרו ל-½5 אינץ' ורוב כלי הנשק הללו הורכבו מחדש ללא מספרים תואמים.
הראשון שבהם, שנקרא "דגמי ארטילריה", נועדו לחמש חיילים בחיל הארטילריה.
רוב כלי הנשק הללו, לעומת זאת, הלכו לכוחות שנפרסו בקובה בעיקר את גדוד הפרשים המתנדבים הראשון של ארצות הברית אחרים נופקו לחיילים שלחמו במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים ו-800 כלי נשק לא מקוצרים, בעלי מספר תואם, ניתנו למיליציה של ניו יורק.
האקדח יצא משימוש במהלך העשורים הראשונים של המאה העשרים והוחלף באקדח החצי-אוטומטי קולט M1911 ובאקדח התופי קולט ניו סרוויס רבולבר , אקדחי קולט סינגל אקשן ארמי מקוריים הם פריטי אספנות מבוקשים ובעיקר דגמי הפרשים והתותחנים.
בין נובמבר 1873 למרץ 1874, קולט הצליח לספק רק כ-400 אקדחי קולט סינגל אקשן ארמי לשוק האזרחי, שכן משלוחי הצבא לארסנל הלאומי ספרינגפילד, קיבלו עדיפות.
לאחר תאריך זה, ביולי 1875, נמסרו למכירה דרך סיטונאים מורשים בשוק האזרחי החל במספר הסידורי 20,000 ל-30,000. אחד מהסיטונאים באותה תקופה היה Kittredge & Co.
חברה זו כינתה את האקדח "משכין שלום" בפרסומות שלה והשם דבק באקדח.
האקדח האזרחי יוצר בשתי סדרות של.
גרסת הסנטרפייר, כולל דגם ביסלי ואקדחי רימפייר שיוצרו בין 1875 ל-1880 האקדח על שלל הגרסאות שלו היו האקדחים הנמכרים ביותר במערב הפרוע עד למאה העשרים.
האקדח נמכר היטב גם באירופה .
כ 60 אקדחים מסוג זה נמכרו בגרמניה בדצמבר 1873. משלוחים גדולים יותר נעשו לאנגליה ולמושבות ניתן לזהות אותם לפי הכתובת בלונדון החרוטה על האקדח, האקדח נמכר בקליברים הנפוצים באימפריה הבריטית.
עם כניסתה לשימוש של אבקת שריפה ללא עשן כחומר ההודף בתרמילים בשנת 1900, האקדחים עם קנה באורך 7.5 אינץ' יצאו מהאופנה וארכי הקנה הנפוצים ביותר היו 4.5 ו 5.5 אינץ'.
אקדח ה "קולט פרונטיר" (Colt Frontier) או בשמו המלא "פרונטיר סיקס שוטר" (Frontier Six-Shooter מילולית: שש יריות של אזור הספר) היה אקדח "דגם P" של קולט משנת 1873 שיוצר בקליבר .44-40 וינצ'סטר במקום .45 קולט של הקולט סינגל אקשן ארמי.
הייצור החל בשנת 1877 והשינוי בתחמושת היה מהותי, האקדח הפך לתואם בתחמושת לרובה ווינצ'סטר דגם 1873. ה-40–44 שימש גם כתחמושת עיקרית עבור רובה וינצ'סטר דגם 1873, המשתמשים בתחמושת בקוטר .44-40 וינצ'סטר העריכו את הנוחות שביכולתם לשאת סוג אחד של תחמושת, שאותה יכלו לירות באקדח וגם ברובה.
הקולט פרונטיר ורובה הוינצסטר היו אחד השילובים הנפוצים ביותר שנראו ב"מערב הישן".
לדוגמה שילוב זה שימש את ה"קאובויז" שנלחמו בקרב האקדחים באו.
קוראל ב-26 באוקטובר 1881 בעיירה טומבסטון זהו ככל הנראה קרב היריות המפורסם ביותר מתקופת המערב הפרוע.
הייתה חמושה בשילוב רובה ואקדח זה.
אקדח הקולט ביזלי (1894–1912) הוצג בשנת 1894 כגרסה מיוחדת של הסינגל אקשן ארמי שמיועדת לירי מדויק למטרה.
האקדחים סופקו עם להבים שונים להגבהה.
הקפיץ הראשי של דגם הקולט ביסלי ארוך יותר מהקפיץ הראשי של הקולט סינגל אקשן ארמי והשניים אינם ניתנים להחלפה.
בסיכומו של דבר, רוב האקדחים מדגם ביזלי "סטנדרד" שנשלחו לכתובת בארצות הברית לא שימשו לירי מטרה, אלא להגנה עצמית, מכיוון שהאחיזה והפטיש היו אידיאליים לירי מהיר.
אקדח ה קולט בנטליין (Colt Buntline Special) היה גרסה ארוכת קנה של אקדח הקולט סינגל אקשן ארמי, אותו תיאר הסופר סטיוארט לייק בביוגרפיה למרשל וויאט ארפ שפורסמה בשנת 1931, "וואיט ארפ: איש חוק של אזורי הספר" (Wyatt Earp: Frontier Marshal).
לפי הספר הסופר של ספרי כיס נד באנטליין הזמין את מקולט סדרה מיוחדת של חמישה אקדחים שנקראו על שמו - באנטליין.
לייק תיאר אותם כאקדחי קולט סינגל אקשן ארמי ארוכים במיוחד, עם קנה באורך 12 אינץ' (300 מ"מ), על פי הספר באנטליין נתן קדחים אלו במתנה לחמישה אנשי חוק בתודה על עזרתם בכתיבת ספריו.
לייק ייחס את האקדח לווייאט ארפ, אך חוקרים מודרניים לא מצאו ראיות תומכות ממקורות משניים או בתיעוד ראשוני זמין לקיומו של האקדח לפני פרסום ספרו של לייק.
לאחר פרסומו, אקדחי קולט שונים עם קנים ארוכים שהגיעו לאורכים של 10 אינץ' או 16 אינץ' נקראו Colt Buntlines או Buntline Specials.
קולט ייצרו את האקדח לאחר 1956. מספר יצרנים אחרים, יצרו גרסאות משלהם של אקדח ארוך קנה זה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה, קולט הפסיק לייצר את אקדח סינגל אקשן ארמי כדי להקדיש יותר זמן למילוי הזמנות לכלי נשק על פי מפרטי הצבא עבור שימוש הלוחמים במלחמה.
כשזו הסתיימה, לא בוצעו תוכניות להחיות את אקדח הסינגל אקשן שכן העיצוב נתפס כמיושן.
עם זאת, הופעתם של סרטי טלוויזיה וסרטים בנושא מערבון יצרה ביקוש של לקוחות לאקדח, ולכן קולט חזר לייצור ב-1956 עם קו הדור השני.
אקדחים אלו יוצרו בין השנים 1956 עד 1974 ונשאו מספרים סידוריים בטווח של 0001SA עד 73,205SA.
בשל הפופולריות של תוכנית הטלוויזיה "החיים והאגדה של וויאט ארפ", הציג קולט את ה-Buntline Special הנזכר לעיל במהדורה של הדור השני מ-1957 עד 1974 משנת 1961 עד 1975, הציע קולט את האקדח עם כוונות הניתנות לכוון ולאקדח ניתן השם "הגבול החדש", תוך שימוש בסלוגן הקמפיין של הנשיא ג'ון פ.
קולט ייצר 4200 מהאקדחים הללו, כולל 70 שנבנו על מסגרת באנטליין.
הייצור של הדור השלישי החל בשנת 1976, מאופיין בשינוים בתוף מהדור הראשון והשני.
סדרה זו הוצאה למכירה עד 1982 כמוצר בעל מספר מוגבל של יחידות.
כן הוצאו גרסאות "דור שלישי לאקדחי הבנטליין ה"פרונטיר" לקניה באמצעות הזמנה מיוחדת האפשרות כללה חריטה אמנותית מיחדת.
בשנת 1994, התחדש ייצור אקדח הסינגל אקשן ארמי בעקבות עליית הפופולריות של תחרויות הירי "קאובוי אקשן".
אקדחים אלו ידועים כ"דור שלישי מאוחר" או לפעמים דור רביעי.
יש להם את תותב הצילינדר הניתן להסרה/החלפה בסגנון המקורי.
המספר הסידורי של סדרה זו התחיל ב-S02001A וממשיכים להשתמש בקידומת "S" ובסיומת "A" החל משנת 2022. קולט הציעה את הסינגל אקשן ארמי באחד משני גימורים: בצבע ניקל, או כחול.
בשנת 2010, קולט הוציא "התחדשות" של אקדח ה"פרונטיר" עם גימור ניקל.
משפחת ה-Vascular Endothelial Growth Facotr Receptors (VEGFR) היא משפחה של רצפטורי טירוסין קינאז המקדמים את תהליך הלימפאנגיוגנזה (יצירת כלי לימפה) והאנגיוגנזה (יצירת כלי דם).
במשפחת הרצפטורים יש את VEGFR1-3. הרצפטור VEGFR1 ו-VEGFR2 מקדמים בעיקר אנגיוגנזה, והרצפטור VEGFR3 מקדם בעיקר לימפאנגיוגנזה.
למשפחת הרצפטורים יש את הליגאנדים ממשפחת VEGF המפעילים אותם.
משפחת ה־VEGF מכילה את החלבונים VEGF-A, VEGF-B, VEGFC, VEGF-D, VEGF-E, ו־PIGF שהוא פקטור גדילה בשליה.
VEGF-A מפעיל את תהליך האנגיוגנזה, בנוסף לתפקידים אחרים כמו נדידת תאים בתאים אנדותילילים ובתהליכים הקשורים במאקרופאג'ים.
ל־VEGF-B ול- PIGF אין תפקיד משמעותי באנגיוגנזה, אבל יש להם מספר תפקידים במצבי לחץ או במצבים של זיהום.
VEGFE הוא מקדם אנגיוגנזה הנמצא בווירוס ה-Orf.
הליגאנד VEGFC מקדם לימפאנגיוגנזה במהלך אמבריוגנזה, בעוד ש-VEGFD מקדם את התהליך אחרי הלידה במהלך שלבים בוגרים.
שניהם מפעילים את הרצפטור VEGFR3, אך בנוסף יש להם אפיניות נמוכה ל-VEGFR2, כלומר שגם על תהליך האנגיוגנזה יש להם השפעה נמוכה.
הרצפטור VEGFR3, הוא רצפטור טירוסין קינאז ש-FLT4 הוא הגן המקודד אליו.
כאשר VEGFR3 נקשר לאחד מהם, הוא גורם לפוספורילציה של שליחים שניוניים שמקדמים לימפאנגיוגנזה בתאי לימפה.
השליחים השניוניים האלו מתחלקים לשני מסלולים של העברת סיגנלים.
האחד הוא של ERK הגורם למיון תאי ולהתחלקות מהירה.
השני הוא של AKT הגורם ליצור חלבונים ולהישרדות תאית.
קולטנים יונוטרופיים הם תעלות יונים תלויות ליגנד אשר ממלאות תפקיד חשוב בהעברה סינפטית מהירה ובתקשורת עצבית על ידי שליטה ישירה בשטף יונים על פני קרומי התא.
השם יונוטרופי (ionotropic) מגיע מצירוף המילה יון (ion -אטום נושא מטען חשמלי) והמילה היונית טרופוס (τρόπος, trópos) פירושה פניה, כיוון, דרך.
קולטנים יונוטרופיים הם תעלות תלויות ליגנד ובסינפסות הליגנד הוא נוירוטרנסמיטר.
קולטנים יונוטרופיים הם חלבונים ממברניים שמתפקדים כתעלות יונים שנפתחות בתגובה לקשירת נוירוטרנסמיטר בתא הפוסט-סינפטי.
כאשר הנוירוטרנסמיטר המשוחרר מהתא הקדם-סינפטי נקשר לקולטן יונוטרופי הוא גורם לפתיחת תעלה.
דרך התעלה חוצים את הממברנה יונים כמו ⁻ Na⁺, K⁺, Ca²⁺, Cl, וגורמים להתפתחות פוטנציאלים סינפטיים מהירים בנוירונים.
הפוטנציאלים הסינפטיים יכולים להיות מעוררים (EPSP) או מעכבים (IPSP), כתלות ביון שעובר בתעלה.
הקולטנים היונוטרופים ממוקמים בעיקר לאורך הדנדריטים עלגוף התא וכן על שרירים רצוניים.
קולטנים יונוטרופיים חשובים להולכה מהירה של מידע המגיע מנוירונים אחרים.
קולטנים אלה הם חלבונים על פני ממברנת התא היוצרים נקבוביות שהן תעלת יונים.
הקולטנים מורכבים מכמה תת-יחידות (3–5 תת-יחידות) טרנס-ממברניות היוצרות נקב דרך קרום התא ואתר קישור חוץ-תאי אליו נקשר נוירוטרנסמיטר ייחודי.
התעלות נפתחות בתגובה לקישור נוירוטרנסמיטר למתחם החוץ-תאי של הקולטן.
כאשר נקשר הנוירוטרנסמיטר, חל שינוי במבנה המרחבי של תת-היחידות והתעלה נפתחת.
קולטן ניקוטיני לאצטילכולין (acetylcholine nicotinic receptor) נמצא על פני השריר מורכב מחמש תת-יחידות.
קולטני AMPA ו-NMDA לגלוטמט מורכבים מארבע תת-יחידות.
קולטנים לגלוטמט (הנוירוטרנסמיטר המעורר העיקרי), ומצויים כמעט בכל חלקי מערכת העצבים.
קולטן לסרוטונין (5-HT3 receptors) מורכב מחמש תת-יחידות.
קולטני סרוטונין נפוצים מאוד ב־CNS וב־PNS.
קולטן ל-GABA (GABA-A receptor) מורכב מחמש תת-יחידות.
קולטנים ל-GABA (הנוירוטרנסמיטר המעכב העיקרי במערכת העצבים) נמצאים בכל רחבי מערכת העצבים, הן המרכזית והן ההיקפית, אך בעיקר במערכת העצבים המרכזית.
נוירוטרנסמיטרקולטן יונוטרופימיקוםתפקוד פיזיולוגיGABAGABA-Aמערכת העצבים המרכזית (CNS): קליפת המוח, היפוקמפוס, תלמוס, המוחון, גזע המוח מוח השדרה.מעכבגלוטמטAMPA, NMDAמערכת העצבים המרכזית (CNS): קליפת המוח, היפוקמפוס, תלמוס, המוחון, מוח השדרהמעורר, משתתף בפלסטיות סינפטיתאצטילכוליןקולטן ניקוטינימערכת העצבים המרכזית (CNS): גזע המוח, המערכת הלימבית.
מערכת העצבים ההיקפית (PNS): צומת עצב-שריר, גנגליונים אוטונומייםמעוררסרוטוניןקולטן 5HT-3מערכת העצבים ההיקפית (PNS): המערכת האנטרית (מערכת העיכול), מערכת העצבים המרכזית (CNS) בגזע המוח, במערכת הלימבית, בקליפת המוחמעורר, תחושות ויסצרליות
קולי גס-שיער הוא גזע כלבים ששימש במקור לרעיית צאן.