tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המעבר נתפס כסמלי להתפוררותה של האימפריה של RCA והוביל גם נוסטלגיה שבמסגרתו נוצרה חברת התקליטים קמדן-RCA כהוצאה נוסטלגית של תקליטי RCA-ויקטור והקלטות רדיו של NBC.
ב-1986 רכשה ג'נרל אלקטריק את כל נכסיה של RCA.
את תקליטי RCA מכרה לתאגיד המו"לות הגרמני ברטלסמן, וכך נוצרה חברת BMG.
את הזיכיון לייצור מוצרי צריכה ואת זכויות השימוש בלוגו RCA מכרה ג'נרל אלקטריק לחברת תומפסון הצרפתית.
מעבדות המחקר והפיתוח הפכו לחברה עצמאית בשם תאגיד סארנוף (Sarnoff Corporation).
ב-1988 שונה שמו של בניין RCA, בו שכן מטה החברה, לבניין ג'י אי.
RD180 הוא מנוע רקטי שפותח ברוסיה על בסיס המנוע הרקטי RD-170, המותקן במשגר הלוויינים הרוסי זניט.
המנוע צורך קרוסין כדלק וחמצן נוזלי כמחמצן.
למנוע שני תאי שרפה, ומערכת משותפת של משאבות המזרימה אל תאים אלה דלק ומחמצן.
המנוע RD-180 פותח על מנת להניע את משגר הלוויינים הרוסי Rus-M.
כיום משמש המנוע את משגר הלוויינים האמריקני אטלס 5.
המרכז לתיאום חיפוש והצלה בים מהווה מוקד להתרעה, איתור וניהול מצבי חירום לכלי שיט בים ולמטוסים מעל הים.
זהו גוף של רשות הספנות והנמלים הפועל על פי אמנות בינלאומיות ממוקם בחיפה ואחראי על גזרות של הים התיכון ומפרץ אילת אשר באחריות מדינת ישראל.
קיום מרכז תיאום לחיפוש והצלה הוא מחויבות של ישראל על פי אמנת החיפוש וההצלה.
המרכז מהווה המשך לתחנת החוף HAIFA RADIO שנתנה קשר לכלי שיט בים החלה את פעילותה באלחוט מורס בתקופת המנדט הבריטי.
אחרי קום המדינה פעלה במסגרת משרד הדואר, לאחר מכן משרד התקשורת.
בשנת 1986, לאחר הפרטת המשרד, הועברה תחנת החוף לחברת בזק ופעלה עצמאית עד שנת 1994. עם ירידת הרווחים התפעוליים הפסיקה בזק את שירותיה.
משנת 1995 חברת בזק הפעילה את תחנת החוף במימון עבור משרד התחבורה - מינהל הספנות והנמלים.
עם טביעת האונייה מינרל דמפייר ביוני 1995, נוכח ראש מנהל הספנות, אריה רונה, בקשיי הקשר לאירוע חירום במרחק רב מאוד, והלקח בצורך בחדר מצב.
הוקם חדר מצב, עם קשר, מפות הפעלה ואיוש על פי הצרכים, כדוגמת מוקדי השליטה בחיל הים.
המוקד השתתף מספר פעמים בעת אירועים הקשורים לאניות צי הסוחר הישראלי ברחבי העולם.
ב-1 בפברואר 1999 נכנסה לתוקף שיטת המצוקה והבטיחות הימית העולמית GMDSS על ידי ארגון הספנות הבינלאומי ושיטת ההפעלה במורס על ידי קציני אלחוט עברה מהעולם.
כלי השיט כיום נושאים מכשירי תקשורת המאפשרים יצירת קשר אלקטרוני והודעות e-mail טלקס וטלפון לווייני, בטווחים הקצרים תקשורת בתחום ה-VHF קריאות דיגיטליות ותקשורת דיבור אלחוטית.
בשנת 2005 הפך מנהל הספנות לרשות הספנות והנמלים ובאחריותה למלא את חובת הממשלה לאמנות הבינלאומיות שהיא צד להן.
מחודש יוני 2006 מאויש חדר המצב, 24 שעות 7 ימים בשבוע, על ידי אנשי מקצוע מיומנים.
ב-1 ביוני 2009, נסגרה תחנת החוף ונפתח מרכז החירום הימי באחריות משרד התחבורה רשות הספנות והנמלים.
הפעלת העובדים והציוד באחריות חברת בזק, המשמשת כקבלן משנה.
כ-10 מפעילים מקצועיים (קציני ים ומוסמכים לתקשורת ימית ולחיפוש והצלה) במסגרת חברת בת של בזק – בזק און ליין.
המוקד החליף את שמו ל-RCC HAIFA.
בשנת 2013 נוספה למוקד אחריות אווירית על מנת שישראל תענה גם לדרישת האמנות האוויריות ולמקרה של תקלת מטוס מעל הים.
העובדים במוקד הוכשרו והוסמכו לנהל תקשורת אווירית נעשתה הסדרה מול רשות התעופה האזרחית ורשות שדות התעופה ושמו הורחב ל-JRCC HAIFA.
פעילות המוקד מרוכזת בארבעה תחומים:
האזנה לתדרי וערוצי החירום הימיים והאוויריים בטווח הקרוב ובטווח הרחוק והלוויני דרך קישור ישיר לתחנת הלווין.
לאזעקות מצוקה משואות ביות חירום ואזעקות ימיות שקטות על פירטיות ימית.
בטיחות כלי שיט בשגרה, כלי שיט ומטוסים בלב ים כולל תאום פעולות הצלה וסיוע בתוכניות חיפוש במצבי חירום.
פלטפורמה לצוות ער"ן וחירום ברשות הספנות והנמלים.
סיוע לרשות הספנות והנמלים, המשרד להגנת הסביבה והמשרד האנרגיה והמים בפיקוח, מניעה, לוחמה ושמירה על איכות הסביבה ופלטפורמה לחמ"ל ללוחמה בזיהום ים לאגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה.
במצבי מלחמה עימות ומתיחות ביטחונית, משמש המרכז פלטפורמה לחדר מצב המתקיים בתוכו לתאום בין כלי השיט בים לבין משרד הביטחון חיל הים והנמלים עד לרמת שליטת מנהל רשות הספנות על הנמלים.
מדינת ישראל כחברה באו"ם ובארגון ההספנות הבינלאומי חתומה על הסכמים ימיים ומחויבת בין היתר לפעילות פיקוח בקרבת חופיה.
המרכז לתיאום חיפוש והצלה בים מבצע האזנה מתמדת על תדרי החירום הימיים והאוויריים ומפקח על יישום חוקי מדינת ישראל והוראות האמנות הבינלאומיות.
גבולות אזור הפעילות מוגדרים במפת אזורי חלוקה ושליטה במזרח הים התיכון, שנקבעו באמנת החיפוש וההצלה SAR הנפרשים לתחום של 40 מייל ימי מערבה מחופי ישראל.
למעשה המרכז מכסה האזנות בכל מה שקורה במזרח הים התיכון בכלל ובפרט לתחום המים הכלכליים של ישראל הנפרשים למרחק של 70–100 מייל ימי מחופי ישראל וזאת בהסכם חתום עם קפריסין ומרכז החירום הימי בקפריסין אשר התחום בין 40 ל-100 מייל נמצא באחריותה הבינלאומית.
האמנות הנוגעות ישירות למרכז תאום והצלה בים הן:
SOLAS האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים.
MARPOL האמנה למניעת זיהום הים.
האמנה לפיקוח על מטענים מסוכנים.
מטרת הפעילות - אבטחת בטיחותם של כלי שיט ומטוסים באופן המיטבי באמצעים הטכנולוגיים, פיזיים ואנושיים.
יעדים - מתן מענה מידי לכל אירוע בזמן הקצר ביותר בעת תאונה, הגברת תחושת הבטיחות הימית של היורדים בים, הטסים באוויר וכל הנוסעים הנלווים, ומזעור נזקים.
האזנה וקשר – תורנות מפעילים מיומנים 24 שעות בכל ימות השנה ב-3 משמרות.
מקיימים האזנה מתמדת לתדרי החירום.
מופעל ציוד קשר אלקטרוני קשר לווייני.
מתקיימת האזנה להודעות מצוקה מתחנות מערכת אזעקה לוויינית במקרה של אירוע ימי או אווירי באזור של ישראל או של כלי שיט ישראלי בכל מקום אחר בעולם.
בשעת חירום המרכז נותן שירותי קשר לחדר המצב של רשות הספנות, המתקיים במרכז עצמו.
ציוד קשר בשימוש המרכז שולט מרחוק על אמצעי קשר הנמצאים בפרישה באתרים שונים, וכולל: מערכת הקשר של המשטרה, מערכות VHF ימי, מערכת VHF אווירי, מערכות בתחום ה-MF, מערכת בתחום ה-HF, מערכת לוויינית, מערכת שידור הודעות לימאים NAVTEX, מערכת מעקב ובקרה AIS.
כן נעשה שימוש בתקשורת לישראל ולעולם, בטלפונים, פקס, מחשבים ואינטרנט.
תאום בקרה – בשגרה התראות ותחזיות מזג אוויר וסערות בים, קבלת דיווחי הגעה של כלי שיט הדורשים אבטחה מיוחדת.
המרכז מזהיר מפני מכשול ימי, אזהרות מזג אוויר, אימוני ירי בים, קידוחים ימיים, עבודות ימיות, התרעה על שטחי ים סגורים וכדומה.
ריכוז הנתונים בשטח האירוע ותאום בין מרכיבי כוחות ההצלה השונים: חיל הים, חיל האוויר במקום האירוע.
בעיות הדורשות טיפול: בטיחות שייט כתוצאה מתקלה, עליה על שירטון, התנגשות, שרפה, הצפה.
תקלת מנוע ואובדן כשר תמרון, פציעה או מחלה של איש צוות, טביעת כלי שיט, נפילה לים, נחיתת אונס מטוס במים כלי שיט בחוף, פיראטיות, אירוע חבלני, או זיהום ים בשמן.
הפעלת אמצעי סיוע - במקרה של אירוע מצוקה דחיפות או בטיחות, פועל המוקד להגשת סיוע מיידי לפי נהלים הבין לאומיים.
מופעלים כלי שיט אזרחיים הנמצאים בים.
אזעקת של יחידות של חיל הים, כלי טיס מחיל האוויר ועזרה מכלי שיט אחרים בסביבה.
עזרה מקבוצת בעלי יאכטות מתנדבים שהתארגנו לכך.
כאשר האירוע בטווח של עד כ-5 מייל ימי מהחוף יופעלו כלי שיט של יחידת השיטור הימי.
לפי העניין מתבקשת עזרה כלי טיס ממשמר החופים הקפריסאי ויחידת חילוץ טייסים הבריטית המבוססת בקפריסין.
וכן קיימת אפשרות לעזרה מאוניות ציי נאט"ו המסיירות באזור.
המוקד מטפל בכ-250 אירועים בשנה כאשר כ-80 מהם נמצאים באזור האחריות של ישראל.
9 בדצמבר 2009 - יום שישי בשעה 19:40 התקבלה קריאת מצוקה במוקד מהאנייה SALAH שטבעה 80 מייל מחופי ישראל.
הופעלו מסוקים וספינות של קפריסין של נאט"ו וספינת חיל הים ומסוקים של חיל האוויר הישראלי.
שישה ניצולים חולצו לאחר שהייה של 48 שעות במים ונאספו שבע גופות.
ללוחמי צה"ל שהשתתפו בחיפושים, בים סוער ובתנאים קשים, הצילו שישה ימאים, ניתן אות הוקרה של ארגון הספנות הבינלאומי.
5 באוגוסט 2010 - יאכטה ישראלית דיווחה על אדם שנפל לים.
האיש נמצא חי לאחר 4 שעות חיפושים על ידי ספינת המשטרה.
3 בספטמבר 2010 - חילוץ עובד פצוע ראש מאסדת קידוח באוקיינוס ההודי שפונה על ידי מסוק צבאי.
3 באוקטובר 2010 - דיווח על אזרח ישראלי שנפל מאנית נוסעים, בוצעו חיפושים בשיתוף ספינות ומסוקים שלא העלו תוצאות.
גופתו התגלתה לאחר 4 ימים מול חופי נתניה.
24 באוקטובר 2010 - מכלית ATAKE שידרה מצוקה לאחר שהותקפה על ידי פיראטים בחופי סומליה, הפרטים הועברו לטיפול המרכז הבינלאומי לטיפול באמצעי חירום.
24 באפריל 2017 - פינוי חולה בהטסה - בשעות הערב המאוחרות התקבל דיווח מרב חובל אניית נוסעים MAGELLAN בדגל איי בהאמה שהגיעה מהים האדום דרך תעלת סואץ בדרכה לנמל אשדוד.
בדיווח קרא הקברניט על ערוץ החרום הימי ל-RCC חיפה, והודיע שיש לו על האנייה גבר בגיל מתקדם שלקה כנראה בהתקף לב, בהתייעצות עם רופא האנייה הוא מבקש לפנותו בהטסה לישראל.
התורן יצר קשר עם הרופא המספק שירותי ונערכה שיחת ועידה עם הקברניט שהתבקש לשלוח דיווח רשמי על מצב בריאותו של החולה כולל רישומי א.ק.ג.
הרופא בישראל התייעץ רפואית עם רופא צבאי והוחלט לפנותו בהטסה.
חיל האוויר הוציא מסוק לכיוון האנייה שהייתה במרחק 50 מייל ימי מנמל אשדוד.
RCC חיפה תיאם את התקשורת בין האנייה למסוק.
המסוק הגיע מעל האנייה והחולה הועלה ופונה לבית החולים תל השומר.
משך האירוע מהדיווח הראשוני, ההתייעצות הרפואית בהמשך, הזנקת מסוק החילוץ, הפינוי מהאניה, ונחיתת המסוק בבית החולים תל השומר, נמשך כשעה וחצי.
דיווחים הועברו במקביל לכלל בעלי התפקידים, לרבות ל-JRCC לרנקה בקפריסין, שהאירוע היה בתחום כיסוי חיפוש והצלה שלהם.
כמוקד קשר הנמצא ביחסי עבודה עם מוקדים אחרים יצא למרכז התיאום בחיפה להיענות לבקשת מוקד תאום והצלה בלרנקה שבקפריסין ב-18 ביוני 2016 פרצה בקרבת העיר פפוס שרפת יער גדולה.
מוקד חיפה העביר את הבקשה למשרד החוץ ולגורמים אחרים וראש הממשלה החליט לשלוח מטוסי כיבוי ועזרה נוספת לקפריסין.
RC6 הוא צופן בלוקים סימטרי שפותח ב-1998, על ידי רונלד ריבסט יחד עם Matt Robshaw ,Ray Sidney ו-Yiqun Lisa Yin, מחברת RSA ו-MIT עבור תקן ההצפנה המתקדם שהחליף את DES.
זהו דור ההמשך של צופן RC5 שפותח במיוחד כדי להתאים לדרישות התקן והיה מבין חמשת המועמדים המובילים (מקום רביעי אחרי Twofish).
כקודמו RC6 עושה שימוש נרחב בהזזה מעגלית בסיביות (bitwise rotation) תלויית מידע.
אולם נוספו בו מאפיינים חדשים; הוא מנצל ארבעה אוגרים במקום שניים וכולל כפל מודולרי בשלמים שמגביר באופן ניכר את רמת הפיזור (diffusion) לסבב.
מה שמניב ביטחון טוב יותר בפחות סבבים ובתפוקה גבוהה יותר.
כיתר המועמדים שעלו לגמר במהלך התחרות הוכרז כי לא נמצאו התקפות יעילות נגדו.
RC6 רשום כפטנט, שמו הוא סימן רשום והזכויות עליו שייכות לחברת RSA.
ייתכן שהשימוש בו מצריך רישיון (החברה הצהירה כי אם ייבחר על ידי התקן יהיה השימוש בו חופשי אולם לא ניתנה כל הצהרה נוספת לאחר סגירת התחרות).
RC6 נולד בעקבות הרצון להתאים את צופן RC5 שיצא ב-1995 לתקן המתקדם ובעקרון הם דומים בפשטותם הרבה.
את השם RC ניתן לפרש כקיצור של Rivest Cipher או Ron's Code.
אף על פי שלא התגלו התקפות מעשיות מוצלחות כנגד RC5, מחקרים גילו אפשרות להתקפה תאורטית שנובעת מהעובדה שמידת ההזזה המעגלית אינה מושפעת מכל סיביות האוגרים.
הפתרון היה הוספת כפל שלמים מודולרי.
בנוסף, כדי לעמוד בדרישות התקן על הבלוק להיות 128 סיביות לפחות.
למרות היותו מהיר RC5 מכיל רק שני אוגרי 32 סיביות לכן לא ניתן היה להרחבה ביעילות כדי להגיע ל-128 סיביות ללא שימוש באוגרים גדולים יותר שהתקן אינו תומך בהם, במקום זאת הוחלט להגדיל את מספר האוגרים.
והתוצאה היא RC6 – בטוח ומהיר יותר וכמו קודמו שומר על פשטות וביצועים גבוהים בתוכנה.
RC6 הוא אלגוריתם פרמטרי המוגדר על ידי הסימון RC6-w/r/b.
גודל מילה הוא סיביות, מספר הסבבים הוא והמפתח בגודל בתים, לצורך התקן נקבע והמפתח יכול להיות בתים.
האלגוריתם פועל על ארבע מילים בגודל תוך שימוש בפעולות הבאות:
או חיבור וחיסור שלמים מודולו חיבור XOR במילים בגודל 32 סיביות כפל שלמים מודולו או הזזה מעגלית של שמאלה או ימינה לפי כיוון החצים במספר פוזיציות לפי הסיביות הראשונות של (כאשר מייצג לוגריתם בבסיס 2, במקרה של לפי התקן, 5 סיביות).
הקלט הוא 128 סיביות טקסט גלוי המחולקות לארבע מילים בגודל 32 סיביות לפי סדר בתים קטן (הסיביות הראשונות של הקלט מוצבות בבית הראשון של ).
וכן מפתח מורחב (ראה להלן) שהוא מערך של 43 מפתחות-סבב בגודל 32 סיביות כל אחד, המסומן .
בתיאור הצופן, סבב מתייחס לתהליך דמוי רשת פייסטל, דהיינו בכל סבב מחצית סיביות הקלט עוברות טרנספורמציה בהתאם למחצית השנייה ולאחר מכן מחליפים מקומות לפי סדר .
תהליך הרחבת המפתח תואם את תהליך הרחבת המפתח של RC5, עם יותר מילות מפתח.
המפתח מורחב ממפתח הצופן המסופק על ידי המשתמש כשהוא מרופד באפסים לפי הצורך ומיוצג על ידי מערך המכיל מילים בגודל סיביות.
מספר המילים הדרוש למפתח המורחב הוא .
מכינים מערך תוך שימוש בקבוע שהוא ייצוג הקסדצימלי של (כאשר הוא בסיס הלוגריתם הטבעי) ובקבוע שהוא ייצוג הקסדצימלי של כאשר מייצג את יחס הזהב (אילו ערכים שרירותיים שאפשר להחליפם באחרים להתאמה אישית) מבצעים כדלהלן:
יישום צופן RC6 (על פנטיום 2) בשפת c הגיע למהירות של כ-600 מחזורי שעון לבלוק או כ-5 מגה לשנייה.
RC6 עולה בביצועיו על ריינדל במימוש בתוכנה בעיקר על מחשב אינטל 32 סיביות.
כמו יתר המועמדים (לפי דרישות התקן) מתאים ליישום גם בחומרה או במעבד כרטיס חכם, אם כי לריינדל ביצועים טובים יותר בשטח זה.
היות ש-RC6 אינו משתמש בתיבות החלפה מימוש האלגוריתם מאוד קומפקטי ויכול לאכלס פחות מ-256 בתים.
הערכת המפתחים היא שההתקפה הטובה ביותר האפשרית כנגד הצופן, היא בסיבוכיות בין ל-.
להלן קוד C++ לא אופטימלי להמחשה.
המפתח באורך b יכול להיות 16, 24 או 32 בתים.
הקלט והפלט הם מערכי 4 מילים בגודל 32 סיביות.
S הוא מערך עזר בגודל 44 מילים.
דיסק RAM הוא בלוק של זיכרון גישה אקראית (לדוגמה DRAM), אשר תוכנת מחשב מתייחסת אליו כאילו היה דיסק קשיח רגיל המחובר למחשב.
לפעמים מכונה "דיסק זיכרון וירטואלי".
לדיסק מסוג כזה יתרון בולט של ביצועים הטובים בסדר גודל יותר מאשר דיסקים "רגילים" כגון SSD, דיסק קשיח או כונן תקליטורים אופטי.
דיסק מבוסס RAM הוא בעל זמני גישה קצרים במיוחד לקבצים, עקב העובדה שהזיכרון אינו מכני, בעוד דיסק קשיח, DVD או Blu-ray מחייבים ראש קורא או עין אופטית במיקום מסוים לפני שמתחילה פעולת הקריאה או הכתיבה.
דיסק RAM זקוק לכתובת של המידע בלבד.
עקב השיפור הניכר בביצועים, זיכרון זה נמצא בשימוש מערכות המחשבות חישובים הדורשים עבודה אינטנסיבית עם קבצים בזמן קצר ככל שניתן, בחישובי סימולציה שונים וכן אצל "גיימרים" המחפשים ביצועים טובים יותר בזמן הרצת משחק מחשב.
כמובן עקב היותו מבוסס RAM, הדיסק הוא "נדיף", כלומר עם כיבוי המחשב (כולל מהפסקת חשמל), המידע נאבד.
המשתמש צריך לדאוג להעביר את המידע שהוא רוצה לשמור באופן יזום לאחסון במיקום שאינו על ה־RAM.
תאורטית, ניתן להשתמש בזיכרון וידאו המותקן על כרטיס גרפי ופועל לרוב על זיכרון מסוג GDDR או HBM, אשר מהיר פי עשרות מזיכרון RAM רגיל ויכול להגיע למהירויות של מאות GB ועשרות מיליוני העברות (GT) לשנייה.
פרקטית, השימוש לא יהיה אפקטיבי עקב כך שהזיכרון אינו מקושר ישירות למעבד ודורש מעבר במספר תחנות (בקר PCI Express ובקר הזיכרון של הכרטיס הגרפי), כך שזמן הגישה יתארך מעבר לזמן הגישה של דיסק RAM רגיל ופתרונות כמו שימוש בזכרונות מסוג NVMe יהיו יעילים וזולים יותר.
(Refuse Derived Fuel (RDF (נקרא גם: (solid recovered fuel / specified recovered fuel (SRF)) הוא דלק המיוצר מסוגי פסולת שונים כגון "פסולת עירונית מוצקה" (MSW), פסולת יבשה מהתעשייה ופסולת מאתרי מסחר שונים.
בעברית ה-RDF נקרא "דלק תולד פסולת".
דלק ה-RDF מורכב בעיקר מחומרים דליקים, יבשים ברובם כגון פלסטיק לסוגיו (ללא פלסטיק מסוג PVC), קרטון, נייר וטקסטיל.
מתקני עיבוד המכינים את ה-RDF ממוקמים בדרך כלל בקרבת מקור של פסולת מוצקה בעוד שייתכן ומתקן הבעירה, המנצל את הערך הקלורי הגבוה של הפסולת המעובדת, שהוא יעד הקצה של ה-RDF, יימצא במקום מרוחק יותר וה-RDF ישונע אליו.
ההבדל בין SRF לבין RDF הוא בעובדה שה-RDF מיוצר על פי תקנים בינלאומיים כגון CEN / 343.
ייצור RDF נחשב כהשבה לאנרגיה של פסולת, אחת מסדרת הפעולות לטיפול בפסולת המוצעות במדרג הפסולת.
חומרים כגון זכוכית, מתכת, חול ואבנים מוסרים במהלך תהליך העיבוד והטיפול שכן הם חומרים לא דליקים.
המתכת מוסרת באמצעות מגנט והזכוכית, החול והאבנים באמצעות נפה או מסננת מכנית.
לאחר מכן, סכין אוויר משמש להפריד את החומרים הקלים מן הכבדים.
לחומרים הקלים יש ערך קלורי גבוה יותר והם יוצרים את ה-RDF הסופי.
החומרים הכבדים ימשיכו בדרך כלל למטמנה.
את החומר הסופי ניתן להעביר הלאה בצורה שבה הוא מתקבל, כתערובת פשוטה, או שניתן לדחוס אותם למלבנים דמויי לבנים.
מפעל נשר רמלה החל לקלוט RDF מחברת דניאלי בסביבה בע"מ בשנת 2014 והחל משנת 2016 גם ממפעל לייצור RDF בפארק המחזור חירייה שהוקם ב-2015 על ידי ורידיס מקבוצת דלק מוטורס, בבעלות משותפת עם חירייה - איגוד ערים דן לתברואה ועם נשר מפעלי מלט ישראליים.
בעוד חברת דניאלי בסביבה בע"מ מכינה את ה-RDF מפסולת יבשה מהתעשייה בלבד, המפעל של 'ורידיס' מכין אותו מפסולת עירונית מוצקה (MSW) לאחר הפרדתה מהפסולת הרטובה, האורגנית.
מפעלי המלט התחייבו לקנות RDF מהמפעל למשך תקופה של 30 שנה וחירייה - איגוד ערים דן לתברואה התחייב לספק במשך תקופה זו את הפסולת הדרושה להכנת RDF זה.
למפעל כושר ייצור של כ-500 טון RDF ביום כאשר הוא מקבל לטיפול כ-1,500 טון פסולת מעורבת, רטובה ויבשה, כמחצית מכמות הפסולת היומית המפונה מגוש דן ומשונעת לאתר חירייה.
נכון ל-2019 כ-400 טון מנוצלים להפקת דלק תולד פסולת-RDF, תחליף מזוט, כחומר בעירה לכבשן הראשי במפעל נשר רמלה.
כ-1000 טונות מועברים באמצעות משאיות לאתר 'טובלן' בבקעת הירדן ליצירת קומפוסט.
למעט חקלאי אחד, שאף הוא לא מדשן את שדותיו בתוצר של מיזם 'טובלן' אין רוכשים אחרים לתוצר משום שאינו עומד בתקן של קומפוסט, ומכאן, שמתקן 'טובלן' הוא למעשה אתר הטמנה, במסווה של אתר לייצור קומפוסט.
100 טונות הנותרים הנקלטים במפעל של 'ורידיס' מועברים בחלקם למפעלי מיחזור שונים ויתרתם להטמנה רשמית.
המפעל של 'ורידיס', משום שאינו מטפל כראוי בפסולת הרטובה, האורגנית, המופרדת מן הפסולת היבשה שרק היא משמשת לייצור ה-RDF, גורם מאז הקמתו
למטרדי ריח קשים לתושבי גוש דן בעוטף חירייה, מטרד שהיה נחלתם בעבר עת שימש אתר חירייה אתר להטמנת פסולת עד סגירתו ב-1998.
ערוץ RBK הוא ערוץ טלוויזיה פרטי רוסי בבעלות קבוצת RBC המשדר תוכניות חדשותיות בנושאי פוליטיקה וכלכלה.
בתחילת נובמבר 2012 הערוץ קיבל מעמד כערוץ פדרלי המשדר לכל שטחי הפדרציה הרוסית.
מאז ספטמבר 2016 מנכ"ל הערוץ הוא אלכסנדר בוגומולוב, שהיה בעבר העורך הראשי של אתר Forbes.ru וכיהן כסגן העורך הראשי של חטיבת השידורים החיים של ערוץ Match TV.
RBG - רות ביידר גינסבורג הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2018, בהפקה ובימוי של בטסי ווסט וג'ולי כהן, המתמקד בחייה ובקריירה של רות ביידר גינסבורג - השופטת האישה השנייה של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
לאחר הצגת הבכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס לשנת 2018, הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-4 במאי 2018.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים והכניס 14 מיליון דולר ברחבי העולם.
הוא נבחר על ידי המועצה הלאומית לביקורת כסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2018, והיה מועמד למספר פרסים אחרים, לרבות פרס באפט"א לקולנוע עבור הסרט התיעודי הטוב ביותר.
בטקס פרסי אוסקר ה-91 הסרט היה מועמד בשתי קטגוריות: הסרט התיעודי הטוב ביותר (אך הפסיד לסרט "סולו חופשי") והשיר המקורי הטוב ביותר (השיר "I'll Fight" של דיאן וורן הפסיד לשיר "Shallow" בביצוע ליידי גאגא מהסרט "כוכב נולד").
הסרט מתאר את הקריירה של שופטת בית המשפט העליון של ארצות הברית רות ביידר גינסבורג, המשתרעת על פני כמה עשורים, וכיצד פיתחה מורשת משפטית תוך שהיא הופכת לאייקון תרבות הפופ.
הסרט הוא תיאור ביוגרפי של גינסבורג מאז לידתה בברוקלין, ניו יורק, השכלתה בקורנל, הרווארד וקולומביה ובעקבותיה - עבודתה כפרופסור למשפטים, מינויה לבית המשפט הפדרלי לערעורים על ידי הנשיא ג'ימי קרטר, ומינויה בסופו של דבר לבית המשפט העליון על ידי הנשיא ביל קלינטון.
רות ביידר נולדה בברוקלין למשפחה יהודית אמריקאית מהדור הראשון.
היא קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת קורנל, שם הכירה את בעלה, מרטין גינזבורג; הם נשארו נשואים עד מותו בשנת 2010. רות נרשמה ללימודי משפטים בהרווארד לפני שעברה לבית הספר למשפטים בקולומביה, בזמן שבעלה החל קריירה מצליחה כעורך דין לענייני מיסים בעיר ניו יורק.
לאחר שסיימה את לימודיה בקולומביה, הפכה לפרופסור למשפטים בבית הספר למשפטים ראטגרס ובבית הספר למשפטים קולומביה.
כעורכת דין, רות ביידר גינסבורג הופיעה בפני בית המשפט העליון שש פעמים בתביעות העוסקות באפליה מגדרית, מתוכם זכתה בחמישה.
היא טענה הן למען גברים והן למען נשים שנתקלו במקרים של הטיה מגדרית: בין התובעים שייצגה הייתה שרון פרונטירו , אישה שסבלה מאפליה בתחום הדיור מצד חיל האוויר של ארצות הברית, והיה גבר אלמן, אב חד-הורי, שנשללו ממנו קצבאות ביטוח לאומי המשולמות בדרך כלל רק לאמהות חד הוריות.
גינסבורג טענה בתיקים אלה בשנות השבעים, כאשר האפליה המגדרית השתוללה בחברה האמריקאית ובבית המשפט העליון כיהנו גברים בלבד, שהטילו ספק בטענות אודות אפליה כלפי נשים.
לאחר שנבחרה על ידי הנשיא ג'ימי קרטר, אושר מינויה של גינסבורג לבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה ב-18 ביוני 1980. כהונתה זו הסתיימה ב-9 באוגוסט 1993, עקב השבעתה לבית המשפט העליון של ארצות הברית ב-10 באוגוסט 1993 - השופטת השנייה אי פעם.
לאחר שענתה בכנות על שאלות בנושא הפלות ואפליה בסנאט, אושר מינויה ברוב של 96 נגד 3, שלדברי הנשיא ביל קלינטון זו הייתה תוצאה מדהימה בהתחשב בסביבה הפוליטית המפלגתית של שנות ה-80, שלא לדבר על עכשיו (מועד צילומי הסרט).
הסרט כולל ראיונות עם הפעילה הפמיניסטית גלוריה סטיינם ועם עיתונאית NPR נינה טוטנברג, שמתארות את הקריירה המהוללת של גינסבורג שהתמקדה בזכויות נשים.
הסרט מציג בהרחבה את ההחלטה משנת 1996 בארצות הברית נגד וירג'יניה - אחד מפסקי הדין התקדימיים הבולטים שהובאו בפני בית המשפט העליון, שאיפשר לצוערות להירשם למכון הצבאי וירג'יניה (VMI).
כמה מבוגרות VMI מסבירות מדוע ההחלטה הייתה חשובה - הן עבורן באופן אישי, והן במאבק הכללי יותר למען זכויות נשים.
הסרט מתאר גם את מעמדה הציבורי של גינזבורג והפיכתה לאייקון של תרבות הפופ, החל מפרסומו של הספר הביוגרפי "Notorious R.B.G.: The Life and Times of Ruth Bader Ginsburg" שנכתב על ידי שאנה קניז'ניק ואיירין קרמון.
קניז'ניק וקרמון הקימו יחד טאמבלר בשם "", שזכה לעוקבים רבים והוביל ליצירה של מרצ'נדייזינג בדמותה של גינזבורג, כגון חולצות טריקו וספלי קפה.
הכינוי נוצר בהשראת שמו של הראפר הנוטוריוס בי.
בסרט, גינזבורג מאמצת בחיבה את הכינוי הזה, ומתלוצצת על כך שיש לה ולראפר הרבה מהמשותף: שניהם נולדו בברוקלין.
נכדתו של גינסבורג, המופיעה בסרט, היא בוגרת בית הספר למשפטים בהרווארד.
היא מציינת שבמחזור שלה - בדיוק 50% מהסטודנטים הן נשים; כאשר רות למדה בבית הספר למשפטים בהרווארד, היא הייתה אחת מתוך תשע סטודנטיות בלבד, בכיתה של כ-560 סטודנטים סה"כ.
הסרט מבליט את הניגודיות שבין האישיות המאופקת של גינזבורג לבין זאת של בעלה, מרטין, שהוא אדם חברותי ופתוח.
ילדיה של רות מציינים כי אף על פי שאמם עורכת דין מבריקה, היא טבחית נוראית.
מרטין אומר שהוא נמנע מלהביע את דעתו בעניינים משפטיים בפני אשתו, והיא נמנעת מבישול לאחר שילדיהם התלוננו על חוסר מיומנותה הקולינרית.
הסרט מראה גם צד שובב של גינזבורג, אשר בדרך כלל שומרת על איפוק.
היא נראית בסרט מחליפה "עקיצות" עם עמיתה, השופט השמרן אנטונין סקאליה, איתו היא מיודדת, ומכירה בכך שאהבתם לאופרה היא אחד הדברים המעטים שיש להם מן המשותף.
בשנת 2016 גינזבורג השתתפה בהופעת קמאו באופרה "בת הגדוד" מאת גאטנו דוניצטי, בתפקיד הדוכסית.
במהלך מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, התבטאה גינזבורג בצורה מזלזלת נגד מועמדותו של דונלד טראמפ, וספגה ביקורת מצד מספר פרשנים, שטענו כי התבטאויות אלו הפכו אותה לחשופה לטענות על הטיה שיפוטית בתיקים שידונו בהם בבית המשפט העליון אשר קשורים לממשלו של טראמפ.
גינזבורג התנצלה על דבריה, והסנטור הרפובליקני אורין האץ' טען להגנתה כי גם משפטנית דגולה כמוה עשויה ורשאית לעשות מדי פעם טעויות.
הסרט מציין את השינוי במיקומה היחסי של גינזבורג, ביחס לכלל שופטי בית המשפט העליון, על פי עמדותיהם, ומציג כיצד ככל שבית המשפט העליון נטה יותר לכיוון השמרני, עמדותיה הליברליות של גינזבורג מיצבו אותה בדעת המיעוט בפסיקות רבות בתדירות גבוהה יותר, והיא ביטאה אותן בתקיפות רבה יותר.
למרות היותה בשנות השמונים לחייה, ואף על פי שחלתה ושרדה את מחלות הסרטן המעי הגס וסרטן הלבלב, גינזבורג המשיכה לעבוד ללא הפסקה, עד לשעות המאוחרות של הלילה, והסתפקה בשעות שינה ספורות בלבד.
היא נראית בסרט עוסקת בפעילות גופנית בחדר כושר יחד עם מאמן אישי.
כשנשאלה כמה זמן היא מתכננת להישאר בבית המשפט העליון (זאת מאחר שמינויה לבית המשפט העליון הוא לכל החיים), גינסבורג השיבה שהיא תישאר כל עוד היא מסוגלת לטפל בתיקים שהונחו בפניה במלוא היכולת והיושרה של כל שנות הניסיון שלה בעיסוק בעריכת דין.
השיר המקורי "I'll Fight", שנכתב על ידי דיאן וורן ומבוצע על ידי ג'ניפר הדסון, נשמע על רקע כתוביות הסיום של הסרט.
הבמאיות ג'ולי כהן ובטסי ווסט עבדו בעבר על פרויקטים אחרים הקשורים לרות ביידר גינסבורג, ובשנת 2015 החליטו לעשות סרט דוקומנטרי המתמקד רק בה.
בשנת 2016 עקבו השתיים אחרי גינסבורג לפגישות ונאומים שונים, כולל בשיקגו ובוושינגטון די.
סי., במשך 20 שעות בסך הכל, וערכו עימה ראיון פנים אל פנים בשנת 2017.
ב-4 במאי 2018 הסרט עלה לאקרנים בצורה מוגבלת, והכניס 577,153 דולר מ-34 אולמות קולנוע בהם הוקרן במהלך סוף השבוע הראשון להפצתו, 16,975 דולר בממוצע לאולם.
בשבוע שלאחר מכן הסרט הוקרן ב-179 אולמות, והכניס 1.2 מיליון דולר במהלך סוף השבוע, והיה לסרט העשירי הרווחי ביותר בקופות הכרטיסים באותו סופ"ש.
השבוע השלישי, הסרט הוקרן ב-375 אולמות והכניס 1.3 מיליון דולר והיה לסרט ה-12 הרווחי ביותר באותו סופ"ש, כאשר בשבוע הרביעי הכניס 1.1 מיליון דולר ושב לעשיריית הסרטים הרווחים ביותר לאותו שבוע.
זהו אחד מהסרטים העצמאיים המכניסים ביותר של שנת 2018.
מבקר הניו יורק טיימס איי.או.
סקוט כתב כי "הסרט קליל באופן בלתי צפוי, אך אין לטעות ברצינותו או בתשוקתו.
תכונות אלה מהדהדות בעוצמה בהתנגדות שעשויה להתגלות כמורשת המתמשכת ביותר של השופט גינזבורג, והסרט הוא, מעל לכל, מחווה לקולה".
בסקירה עבור הוליווד ריפורטר, כתבה לסלי פלפרין כי "...
יש משהו מרגיע מאוד בסרט זה, סרט תיעודי אודות שופטת בית המשפט העליון רות ביידר גינזבורג ...
מפוכחת, מנומסת, אינטליגנטית מאוד, קפדנית וטיפ-טיפה משעממת".
RAMS הוא מונח קונספטואלי, המשמש בתחום הנדסת מערכות.
RAMS הוא ראשי תיבות באנגלית של Reliability (אמינות), Availability (זמינות), Maintenability (יכולת תחזוק), ו-Safety, (בטיחות) השימוש ב־RAMS נפוץ בהנדסה, ומשמש להגדרת עקרונות ומאפיינים של מוצר או מערכת:
אמינות – היכולת לבצע פונקציה מסוימת ועלולה להינתן כאמינות תכנון או אמינות תפעולית.
זמינות – היכולת לשמור על מצב מתפקד בסביבה נתונה.
יכולת תחזוקה – היכולת לתחזוק בזמן ובקלות הנדרשת (כולל שירות, ביקורת ובדיקות, תיקון או שינויים).
בטיחות – היכולת להימנע מפגיעה באנשים, בסביבה או בכל נכס במהלך מחזור חיים שלם.
RARBG היה אתר אינטרנט שסיפק קובצי טורנט וקישורי magnet לצורך הורדה ושיתוף קובצי peer-to-peer באמצעות פרוטוקול BitTorrent.
משנת 2014 ואילך, RARBG הופיעה שוב ושוב ברשימה השנתית של TorrentFreak של אתרי הטורנט המבוקרים ביותר.
הוא דורג במקום הרביעי החל מינואר 2023. האתר לא אפשר למשתמשים להעלות טורנטים משלהם.
RARBG נוסד בשנת 2008. האתר נוצר במקור כ-BitTorrent tracker בולגרי ("BG" מייצג "בולגריה").
האתר משרת מאז ועד היום קהל בינלאומי.
לפי TorrentFreak, RARBG מתמחה ב"שחרור וידאו באיכות גבוהה בשפה האנגלית, אך גם תכנים אחרים, הכוללים משחקים, תוכנות ומוזיקה."
האתר תואר ב-2019 כ"notorious market" על ידי נציב הסחר של ארצות הברית.
בשנת 2020, האתר היה רשום כיעד של רשויות החוק הבולגרית.
ב-31 במאי 2023, האתר הודיע על סגירתו תוך ציון סיבות מרובות, הכוללים אינפלציה ומלחמת רוסיה-אוקראינה.
RARBG חסום במספר מדינות ברחבי העולם מסיבות משפטיות, בדרך כלל בגלל הפרת זכויות יוצרים.
בדצמבר 2008, האתר נותר סגור למשך שבוע אחד עקב לחץ משפטי מצד .
בשנת 2017, RARBG סונן מתוצאות החיפוש של גוגל בעקבות מחלוקת שבה קישורים לאתרי שיתוף טורנטים הודגשו בתוצאות החיפוש "carousel" של גוגל.
עקב תביעה שהוגשה נגד ספק שירותי האינטרנט על ידי אולפני סרטים בדרישה למידע אישי של בעלי אתרים פיראטים, , שירות VPN המופעל באמצעות הוריקן אלקטריק, חסמה גישה למספר אתרי שיתוף טורנטים החל מדצמבר 2020, כולל RARBG.
RCR אדריכלים הוא משרד אדריכלות ספרדי המורכב מהשותפים רפאל ארנדה, כארמה פיגם ורמון וילאלטה.
השלישייה זכתה בפרס פריצקר לאדריכלות לשנת 2017. בעוד שהקבוצה זכתה בפרסים רבים לפני פרס פריצקר, היא הייתה יחסית לא מוכרת בהשוואה למועמדים הסופיים האחרים.
בשנת 2010 הוכרזו כעמיתי כבוד של המכון האמריקאי לאדריכלים.
החברה נוסדה באולוט, ספרד בשנת 1988, על ידי רפאל (אולוט, ספרד, 1961), כרמה (אולוט, ספרד, 1962) ורמון (ויק, ספרד, 1960) הם מכרים מאז 1987 עת למדו יחד בבית הספר לאדריכלות של ואלס.
הם הקימו את המשרד ב-1988 ולמדו יחדיו לתואר שני באדריכלות נוף (1987-89).
השלישייה לימדו עיצוב אדריכלי, תכנון עירוני ואדריכלות נוף בבית הספר לאדריכלות של ואלס.
הקבוצה ידועה בשימוש התכוף שלה בפלדת בליה בפרויקטים שלה.
דה קרוק, הספרייה הציבורית המרכזית בגנט, בלגיה, נפתחה בשנת 2017.
סלר פראלאדה, היקב הראשון באירופה שקיבל את תעודת הזהב של LEED למנהיגות באנרגיה ועיצוב סביבתי.
מוזיאון סולאגס ברודז, צרפת, לאחר שזכתה בתחרות אדריכלים בשנת 2007.
RCH 155 (ראשי תיבות בגרמנית של Remote Controlled Howitzer 155 mm; בתרגום: הוביצר 155 מ"מ נשלט מרחוק) הוא תותח מתנייע גלגלי שפותח על ידי חברת קראוס-מפאי וגמן (KNDS דויטשלנד).
RCH 155 משלב את עוצמת האש והטווח של PzH 2000 עם תותח 155 מ"מ L/52 עם מודול תותח אוטומטי נשלט מרחוק.
כוונתה של קראוס-מפאי וגמן במערכת זו הייתה ליצור את השילוב האידיאלי בין אוטומציה ארטילרית לבין ניידות גלגלית ממוגנת.
RCH-155 דומה לתותח AGM, אך בעל פרופיל נמוך יותר.
ה-AGM תוכנן כך שיהיה בעל עוצמת אש דומה ל-PzH 2000 עם אפשרות לתובלתו באוויר באמצעות איירבוס A400M אטלס; דבר זה התאפשר כאשר הותקן על גבי פלטפורמת ASCOD 2 (ידועה בשם DONAR).
בשנת 2014, עם העניין בהתקנת ה-AGM על גבי בוקסר, עלו שאלות לגבי יכולתו לעמוד בדרישה זו.
KMW ייצרה גרסה משופרת של ה-AGM בשנת 2021, בשם RCH 155. ל-RCH 155 יש צריח בעל פרופיל נמוך משמעותית.
גרמניה השיקה תוכנית למערכת ארטילרית אופנית עתידית הידועה בשם "" (ZukSysIndF mRw, "מערכת עתידית לאש עקיפה לטווח בינוני").
באוקטובר 2023, RCH-155 הוזכר כזוכה בתחרות, שכן האופציה של ריינמטאל ("ממשק משאית ארטילרית", בגרמנית: Artillery Truck Interface) הייתה עדיין בפיתוח וטרם בשלה.
היעד אז היה בתקווה ל-168 מערכות, אך באופן ריאלי התקציב היה ל-120 מערכות.
בדצמבר 2025, הבונדסטאג הצביע בעד התקציב להסכם מסגרת עבור 500 מערכות, וביתר פירוט:
4 אבות טיפוס (1 עבור הממלכה המאוחדת, 3 עבור גרמניה)
271 מערכות RCH-155 יהיו זמינות לייצוא בתנאי המחיר הגרמניים.
ב-13 בינואר 2025, גרמניה העבירה את ה-RCH 155 הראשון לאוקראינה.
KNDS תספק לאוקראינה סך כולל של 54 תותחים מתנייעים גלגליים מסוג RCH 155, כאשר שש המערכות הראשונות סופקו ב-2025.
RCH 155 הוא ההוביצר הראשון בעולם המסוגל לירות תוך כדי תנועה.
יכולת זו נועדה בעיקר כדי להימנע מאש נגד-סוללות של האויב, שכן מכ"מי איכון מודרניים כגון COBRA יכולים לשמש לזיהוי עמדות ירי לאחר הירי בזמן אמת כמעט.
ה-RCH 155 מסוגל גם להשתמש בתותח שלו לירי בכינון ישיר להגנה עצמית.
בקרות הצידוד והירי שלו מאפשרות ירי בתותח לעבר מטרות בקרבת מקום, כגון טנק אויב, במצב של ירי-ישיר, במקום במצב ארטילרי עקיף.
בשקלול כולל, רכישת מטרות מהירה, יכולות ירי-ישיר ויכולות "פגע-וברח" ("shoot-and-scoot") משמעותן שה-RCH 155 יכול להיחשב כבעל תפקיד צייד-קטלן (hunter-killer) בדומה לטנקי מערכה, שכן הוא מסוגל לרכוש במהירות מטרות בקו-ראייה ולתקוף אותן תוך כדי תנועה, או לפחות לנוע החוצה במהירות לאחר מכן מבלי להישאר חשוף לאש-נגדית קלה.
עם זאת, יכולת זו מיועדת להגנה עצמית ואינה תפקידו העיקרי.
ה-RCH 155 הוא אוטומטי במידה רבה, ולהלכה צפוי להיות מסוגל בסופו של דבר לפעול באופן מרוחק לחלוטין.
(על זחלים)מאפייני הרכבאורך הרכב7.93 מטר7.58 מטראורך הרכב + תותח10.50 מטר10.60 מטררוחב הרכב2.99 מטר3.45 מטרגובה הרכב2.38 מטר—גובה (גג צריח/תובה)3.60 מטר3.50 מטרמרווח גחון0.50 מטר0.45 מטרמערכת הנעהמשקל קרבי39.0 טון45.0 טוןמנועMTU 8V199 TE21
מומנט / משקל21 כ"ס לטון
> 74.2 ניוטון-מטר לטוןתמסורתאליסון דגם HD4800SP (7 קדימה / 3 אחורה)
אוטומטית, מעבירה כוח דרך תיבת העברה זוויתית RRW3001, עם ממיר מומנט ומערכת קירור משולבים בחטיבת הכוח.Renk HSWL 256 (6 קדימה / 6 אחורה)
אוטומטית לחלוטיןסרניםZF עם נעילות דיפרנציאל אורכיות ורוחביות המאפשרות נעילת כל שמונת הגלגלים בעת הצורך—מתליםעצמות עצה כפולות עם קפיצי סליל ובולמי זעזועיםהידרו-פנאומטיים "בתוך הזרוע" מתוצרת Horstmannביצועי הרכבמהירות מרבית (כביש)100 קמ"ש70 קמ"שטווח מרבי (כביש)700 ק"מ500 ק"משיפוע מרבי /
—מרווח גחון0.50 מטר0.45 מטרטיפוס מדרגה0.80 מטר0.80 מטרחציית תעלה2.00 מטר2.00 מטרצליחת מעבר מים (ללא הכנה)1.20 מטר1.80 מטררדיוס פנייההיגוי החלקה (Skid-steering): 7.50 מטר
שני סרני היגוי (ראשון / שני): 10.5 מטר0.00 מטרמערכת הנשקחימוש עיקריריינמטאל תותח ארטילרי 155 מ"מ L/52
(בשימוש ב-PzH 2000, תותח AGM, M109-52, ריינמטאל Radhaubitze, ריינמטאל-אלביט Roem)קליבר155 מ"מ, L/52
(תואם JBMoU (מזכר ההבנות הבליסטי המשותף של נאט"ו) / תקן נאט"ו STANAG 4425 - AOP-29 חלק 1)סדןמנגנון סדן אנכי נגררהגבהה -2.5° עד +65°
(עם 6 מטענים מודולריים ללא צורך ברגלי תמיכה)מחסנית פגזים30 פגזים (כולל המרעומים)מחסנית מטענים הודפים144 מטענים מודולריים
(Nitrochemie - DM72 / DM92)מערכת טעינהטעינה אוטומטית (פגזים ומטענים הודפים)חימוש משניRCWS (אופציונלי - לפי בחירת הלקוח)צוות2 (1 נהג / מפעיל מערכת, 1 מפקד המפעיל גם את עמדת הנשק האופציונלית)
פוטנציאל לאוטומציה מלאהמערכות אלקטרוניותמערכת בקרת אשמחשב בקרת אש בליסטי של ה-PzH 2000 הפועל באופן הבא:
מידע קלט: נתוני מיקום (GPS / INS), נתוני מטרה (מיקום מטרה, מספר וסוג הפגזים הנדרש, באמצעות מערכת שליטה ובקרה אוטומטית או בהזנה ידנית), זווית פגיעה, גובה הפיצוץ / מרחק מהפגיעה.
רכיבי עיבוד: תוכנת NABK (הליבה הבליסטית של חימוש נאט"ו), מערכת לחישוב בליסטיקה / מסלול ונתוני ירי, המבוססת על מודל מסה נקודתית ומודל מסה נקודתית מותאם לכל הפגזים, מודלים ספציפיים לשילוב פגז/תותח.
פלט: פתרון ירי (אזימוט והגבהה של התותח, מספר מטענים לכל הגבהה, מרווח זמן בין פגזים וכוונון מרעום).
הערה: לירי בכינון ישיר לא נדרשת פקודה חיצוניתמערכת שליטה ובקרה (שו"ב)ארכיטקטורה פתוחה לאינטגרציה למערכת ניהול שדה הקרב של הלקוח (העברת נתוני מטרה ומערכת פקודות).ייצוב / מערכת בקרת אשMOOG מספקת את שליטת הצריח והייצוב.ניווט / הצבעה למטרהINS (ניווט אינרציאלי): מערכות דיוק גבוה כגון SAGEM Sigma 30 או Safran Geonyx INS.
מערכות איכון לווייני: GPS, גליליאו, המשמשות רק להשלמת ה-INS.מכ"ם מהירות לועWeibel MVRS-700C הנמצא כבר בשימוש ב-PzH 2000, וכבר מותאם למערכת בקרת האש.תכנות מרעומיםתכנות מרעומים אוטומטי באמצעות מערכת אינדוקציה.ביצועי הנשקביצועי פגזיםפגזים בשימוש ב-RCH-155 / PzH 2000:
פגזים בפיתוח / רישוי עבור ה-RCH-155:
HE-ExR רמג'ט: ~ 100 ק"מקצב אש8 פגזים לדקה (למשך 3 דקות).מצבי ירי MRSI (פגיעה סימולטנית של מספר פגזים) עם עד 5 פגזים (נוחתים בתוך מרווח של 2 שניות)
יכולת ירי תוך כדי תנועה.
יכולת ירי בכינון ישיר (עם החיישנים האופטרוניים של ה-RCWS), עד 1.6–1.8 ק"מ.רתעעומס מרבי של 60 טוןמיגוןמיגון תובהרמות מיגון:
מודול המשימה של ה-RCH 155 נפרד מהצוות.מיגון גחוןמערכת הגנה מפני מטעני צד ומוקשים.
רצפה תלת-שכבתית עם AMAP-IED ו-AMAP-Mהגנה מפני אשתא מנוע: מערכת כיבוי אוטומטית.
תא לחימה: מערכת דיכוי אש.הגנת אב"כשימוש חוזר במערכת ההגנת אב"כ של הבוקסר (לחץ יתר בתא, מסנני אוויר למיזוג האוויר).מאפייני חמקנותצבע בולע מכ"ם זמין.
חמקנות מכ"ם / אינפרא-אדום באמצעות רשתות הסוואה של סאאב ברקודה.
בדצמבר 2025 חתמה ריינמטאל על חוזה לאספקת מערכת הנשק והמערכת האלקטרונית, בשווי של כ-1.2 מיליארד אירו עבור 84 המערכות הראשונות שהוזמנו על ידי גרמניה והממלכה המאוחדת.
בספטמבר 2024, דווח כי גרמניה אישרה את מכירת ה-RCH 155 לקטר בתמורה ל-12 תותחי PzH 2000, אשר הועברו לאוקראינה.
רשימת הזמנות של הבוקסר RCH 155 עבור צבא היבשה האוקראיני:
18 תותחים הוזמנו ב-17 בספטמבר 2022. הרכישה הוכרזה כרכש אוקראיני במימון קרן סיוע גרמנית בעלות של 216 מיליון אירו.
18 תותחים הוזמנו בפברואר 2024. במהלך ועידת מינכן, כחלק מהתמיכה באוקראינה, הודיעה גרמניה על הוספת 18 תותחי RCH-155 נוספים לחבילת הסיוע המתוכננת.
18 תותחים הוזמנו לפי הודעה מיוני 2024 של חברת KNDS.
נחשף כי סך כל תותחי ה-RCH 155 המיועדים לאוקראינה גדל ל-54, מה שמעיד על הזמנה של 18 תותחים נוספים.
בינואר 2025, שר ההגנה הגרמני בוריס פיסטוריוס העביר באופן סמלי את התותח הראשון מתוך סך של 54 תותחי RCH 155 לשגריר אוקראינה בגרמניה, אולקסי מאקייב.
שש המערכות הראשונות יישארו בשלב ראשון בגרמניה וישמשו לאימון חיילים אוקראינים.
אבות-טיפוס (4 – 3 לגרמניה / 1 לממלכה המאוחדת)
4 אבות-טיפוס אושרו להזמנה והוזמנו בדצמבר 2025 מחברת ARTEC GmbH.
החוזה בין גרמניה לממלכה המאוחדת עבור אב-הטיפוס והבדיקות נחתם בדצמבר 2025 בעלות של 52 מיליון ליש"ט.
הסכם מסגרת לרכישת עד 500 תותחי RCH-155 אושר על ידי ועדת התקציב הגרמנית בדצמבר 2025.
מכירות מתוכננות תחת הסכם המסגרת ל-500 מערכות:
267 מערכות שנותרו בהסכם המסגרת עליו חתמה גרמניה מיועדות לבעלות בריתה של גרמניה, באותם תנאי מחיר גרמניים.
באוגוסט 2024, ארמין פפרגר, מנכ"ל ריינמטאל, הודיע כי הצבא המלכותי של הולנד הביע עניין במערכת.
ב-24 באפריל 2024, הודיעה הממלכה המאוחדת על בחירתה ב-RCH-155 עבור תוכנית פלטפורמת האש הניידת (Mobile Fires Platform) של הצבא הבריטי, כמחליף ל-AS-90. הכלים ייבנו בגרמניה ובבריטניה, כאשר למעלה מ-100 ספקים בריטיים ייצרו רכיבים.
הפלטפורמה תורכב מההוביצר של RCH 155 המותקן על חלקו האחורי של רכב החי"ר הממוכן בוקסר (MIV), ותיכנס לשירות ברגימנט הארטילריה המלכותי עד סוף העשור.
72 מערכות יסופקו לפני שנת 2030.
על פי המידע שנמסר, ייתכן שיירכשו כ-200–240 מערכות בסך הכל.
RDRAM או Rambus DRAM הוא סוג של זיכרון מחשב שפותח ויוצר על ידי חברת Rambus האמריקאית.
יצרנית השבבים אינטל הייתה שותפה בניסיונות החדירה לשוק המחשבים, יחד עם הדור הראשון של סדרת המעבדים פנטיום 4 מתוצרתה.
לוחות האם ל-PC שתמכו ב-RDRAM הוצגו לראשונה ב-1999. לוחות אלה תמכו בגרסת PC-800 שפעלה במהירות 400MHz ועבדה ברוחב פס של 1600 MB/S.
גרסה זו הייתה מהירה באופן משמעותי מסוגי הזכרונות הנפוצים באותו זמן, SDRAM, שפעלו בתדר 133 MHz והיו בעלי רוחב פס של 1066 MB/S.
חסרונותיו העיקריים של ה-RDRAM לעומת סוגי הזכרונות שהיו נפוצים לפניו הם בעכבת (Latency), פליטת חום, עלות וסיבוכיות ייצור גבוהים יותר.
כמו כן, התושבת של כרטיס הזיכרון מסוג RIMM מחייבת חיבור שני כרטיסי זיכרון לסגירת מעגל חשמלי.
בלוחות בעלי ארבעה חריצים, כולם חייבים להיות מאוכלסים.
זמן לא רב אחרי הצגת ה-RDRAM, הופיע בשוק המחשבים האישיים ה-DDR ובמידה רבה החליף אותו.
ה-RDRAM של Rambus ראה שימוש בשתי קונסולות משחקי וידאו, החל מ-1996 עם הנינטנדו 64 שהשתמשה ב-4 MB RDRAM הפועל עם שעון של 500 מגה-הרץ במעגל משולב של 9 סיביות, המספק רוחב פס של 500 מגה-בייט לשנייה.
RDRAM אפשר ל-N64 להצטייד בכמות גדולה של רוחב פס זיכרון תוך שמירה על עלות נמוכה יותר בשל פשטות התכנון.
האפיק הצר של RDRAM אפשר למעצבי לוחות אם ומעגלים להשתמש בטכניקות עיצוב פשוטות יותר כדי למזער את העלות.
הזיכרון, לעומת זאת, לא התאים בגלל זמן האחזור הגבוה שלו בגישה אקראית.
ב-N64, מודולי ה-RDRAM מקוררים על ידי מכלול מפזר חום פסיבי.
הקנסולה כללה גם הוראה לשדרוג זיכרון המערכת עם אביזר Expansion Pak, המאפשר לשפר משחקים מסוימים עם גרפיקה משופרת, רזולוציה גבוהה יותר או קצב פריימים מוגבר.
RFID (ראשי תיבות באנגלית של Radio Frequency Identification; בעברית: זיהוי בתדר רדיו, ובראשי תיבות: זָתָ"ר) היא טכנולוגיה של תיוג אלקטרוני באמצעות גלי רדיו.
הטכנולוגיה מבוססת על התקנים קטנים (תגיות) המוצמדים לעצם אותו מעוניינים לזהות, ומאחסנים מידע הניתן לקריאה על ידי מכשיר מתאים באופן אלחוטי תוך שימוש בגלי רדיו.
קיימות תגיות פסיביות – ללא מקור כוח, ואקטיביות – הכוללות סוללה.
במאה ה-20 ובמאה ה-21 התפתחו טכנולוגיות רבות לזיהוי אוטומטי מהיר ובהן: זיהוי בתדר רדיו RFID, קוד קווי (ברקוד), זיהוי ביומטרי, פס מגנטי, זיהוי תווים אופטי, כרטיס חכם, זיהוי קולי ועוד.
טכנולוגיית הזיהוי באמצעות תדר רדיו הפכה לפופולרית בתחילת המאה ה-21, אף על פי שגרסאות שלה התפתחו עוד בשנות ה-20 של המאה ה-20, והטכנולוגיה בצורתה הנוכחית התפתחה כבר בסוף שנות ה-60. הסיבה לכך שלא החל שימוש נרחב בטכנולוגיה זו (אף על פי שטכנולוגיות מקבילות שגשגו) היא העלויות הגבוהות.
החל מ-2004 הפכו שבבי RFID לזולים וממוזערים ומחירם ליחידה אחת הוא סביב כמה עשרות סנטים, מה שמאפשר לשלבם במגוון תחומים.
בתחילת 2007 הכריזה חברת היטאצ'י היפנית כי הצליחה לייצר שבב RFID בגודל של גרגיר חול, עם זאת גודל האנטנה מגביל עדיין את גודל השבב ל-0.4 מילימטר.
בתחילת שנת 2007 אישר משרד התקשורת הישראלי שימוש אזרחי בתדרים 915–917 מגה־הרץ, שמשמעותו אישור שימוש בטכנולוגיית ה-RFID.
בשנת 2012 חודש צו אי התחולה וכעת ניתן לשדר עד להספק של שני ואט בתדרים המאושרים.
ישנם שלושה סוגים של תגים אשר משדרים לקורא: אקטיבי, פסיבי ופסיבי למחצה.
תג פסיבי – לתג זה אין כל מקור מתח משל עצמו.
כלומר, במצב רגיל הוא לא משדר דבר, והוא כמו כל מעגל אלקטרוני אחר.
כאשר תג זה נכנס אל תוך השדה האלקטרו-מגנטי של הקורא, הוא "מופעל" על ידי השראה אלקטרומגנטית מהקורא והופך להיות "אקטיבי" ומתקשר עם הקורא.
תג אקטיבי – תג בעל מקור מתח פנימי (סוללה), הכולל יחידת משדר המחולל תדר ומסוגל לשדר תדר לקורא ללא השראה אלקטרומגנטית מהקורא.
תגים אקטיביים הם לרוב בעלי טווח גדול יותר וזיכרון גדול יותר מאשר תגים פסיביים, כמו גם היכולת לשמור מידע המגיע מהקורא.
כיום קיימים תגים אקטיביים שגודלם כגודל מטבע.
תג פסיבי למחצה – תג הדומה מאוד לתג הפסיבי אך הוא משתמש בסוללה קטנה אשר מאפשרת לתג להיות טעון תמידית ולהניע את השבב, אלא שתג פסיבי למחצה מתקשר כתוצאה מהאנרגיה המתקבלת מהשראת השדה האלקטרומגנטי של הקורא עליו.
ישנם ארבעה תדרים מרכזיים הנמצאים בשימוש RFID:
תגי תדר אולטרה גבוה (UHF) – 868MHz או 959MHz
תגי גלי מיקרו – 2.45GHz ואפילו יותר.
כל התגים מושפעים מהתדר אך היכולות שלהם משתנות על פי מקור הכוח הפנימי שלהם.
תדרים אלו שונים בין מדינות שונות כאשר כל אזור משתמש בתדרים הפנויים הנמצאים באזורו.
למשל בתדר ה-UHF בארצות הברית משתמשים בתדר 915MHz ובאיחוד הארופאי בתדרים 865-868MHz.
טווח הקריאה של תג פסיבי תלוי בתדר, בכוח הסורק ובהפרעות של חפצים מתכתיים:
תדר נמוך – טווח קריאה של 3 עד 30 סנטימטרים.
תדר גבוה – טווח קריאה של מטר.
תדר אולטרה גבוה – טווח קריאה של 3 עד 12 מטרים.
טווח הקריאה האפקטיבי של תג אקטיבי הוא לרוב 100 מטרים.
סוגי שבבים המותקנים בתוך התג
שבבי קריאה בלבד – המידע המזהה משובץ בתהליך יצור התג ולא יכול להשתנות, בדרך כלל מכילים כ-2KB זיכרון.
שבבי קריאה וכתיבה – בדרך כלל בעלי זיכרון גדול מ-2KB, ניתן להוסיף מידע או לכתוב על מידע ישן.
הקריאה/כתיבה מתרחשת כאשר התג נמצא בתחום של הקורא.
בדרך כלל לא ניתן לכתוב על הקוד האלקטרוני הייחודי.
שימוש בכרטיסים אלו קיים לצורך בקרת כניסה ופתיחת דלתות, מבלי שהעובד יצטרך להעביר, למשל, כרטיס מגנטי פיזית בקורא.
שימוש נוסף יכול להיות על ידי שתל שבבי אנושי ככלי לבקרת כניסה או לבדיקת נוכחות של אנשים, כמו תלמידים או חיילים, כדי לייתר ספירה ידנית מסורבלת כאשר עולים לאוטובוס, או יוצאים לפעולה.
בכביש חוצה ישראל נעשה שימוש בתיוג RFID לזיהוי מנויים, כמו גם בתחנות דלק, ובצבא ארצות הברית נעשה שימוש בתיוג אלחוטי על גבי מכולות.
התגים שנבחרו לשימוש על ידי ענקית הסופרמרקטים וולמארט, צבא ארצות הברית, טסקו באנגליה ומטרו בגרמניה הם מסוג EPC – התגים הזולים ביותר כיום שמחירם (בכמויות גדולות) מתחת ל-10 סנט אמריקאי.
הפרויקטים המתבצעים היום בעולם מתוכננים על מנת שבקנייה בסופרמרקט לא יהיה צריך להעביר את המוצרים אחד אחד לפני הסורק, אלא יהיה אפשר להעביר את כל הסל כהרף עין מבלי להוציא את המוצרים מהסל.
יהיה אפשר לנהל מחסן גדול, מבלי לערוך בדיקת מלאי, ולהיות מעודכן בזמן אמת כאשר אחד מהפריטים מוצא החוצה, דבר המאפשר ניהול מלאי טוב יותר.
בקרת כניסה הביתה: דלתית אלקטרונית לחיות מחמד אשר נעולה בפני בעלי חיים זרים ונפתחת בזיהוי השבב התת-עורי של חיית המחמד, או תג מתאים, השמור בזיכרון.
בקרת תזונה: מתקן האכלה אלקטרוני לחיות מחמד אשר נועל את המזון בפני בעלי חיים זרים ונפתח בזיהוי השבב התת-עורי של חיית המחמד, או תג מתאים, השמור בזיכרון.
התקן מתחת לעור שמאושר לפי תקינת בריאות, שמאפשר זיהוי אדם למספר רב של צרכים.
תג מושתל יכול לשמש לשמירת סיסמאות, פתיחת דלתות ואף תשלום ללא כרטיס אשראי.
קיימת תקינה בין-לאומית לשבבי RFID בדרכונים.
החל משנת 2017, עם אישור חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע, גם הדרכונים הישראליים מצוידים בשבב RFID, המאחסן את המידע הביומטרי.
כבישי אגרה (כמו כביש 6) משתמשים בתגי RFID אקטיביים לזיהוי מנויים.
כמו כן, משתמשים ב-RFID לצורך מעקב אחר משלוחים ולניהול וניטור מלאי במחסנים ובחנויות, לדוגמה לספירות מלאי אוטומטית.
ניתן להלביש תג של RFID על ספורטאי ולמדוד הישגים בעזרת התג.
שימוש נוסף הוא לשים תג בתוך כדורגל ובכך לזהות האם הכדור עבר את קו השער או לא.
שימושים נפוצים נוספים בטכנולוגיית RFID
מעקב אחר עצמים ובני אדם, לדוגמה: מעקב אחר עדרים, סחורות במחסן, השאלת ספרים.
ניהול כוח אדם בחברות גדולות, לדוגמה: שימוש ככרטיס עובד, תג המשמש כניסה למחשבים ולאזורים שונים בחברה ואמצעי למידור ואבטחת מידע בחברות גדולות.
אחסון כל התעודות והמידע בנוגע לאזרח המדינה, לדוגמה: איחוד תעודת זהות, דרכון, רישיון נהיגה בתוספת נתונים אישיים על בעל הכרטיס, כגון – נתונים ביומטריים וסוג דם.
אספקת מידע מהיר ואמין על עצמים, כדוגמת מוצרים בסופרמרקט ("עגלה חכמה" אשר קוראת את המוצרים בעודם בעגלה ומחשבת את סך עלותם).
שימוש בבקרת איכות כיוון שהוא יכול לאסוף מידע רב ואמין בתהליך, לדוגמה: רפת אשר זקוקה לזיהוי אוטומטי של הפרה וקבלת מידע על הפרה (מצב בריאותה, חיסונים, היסטוריה רפואית וכו').
יישום טכנולוגית RFID בתחום טכנולוגיה מסייעת הביא למספר פיתוחים שמטרתם העיקרית היא הגברת הנגישות למשתמשים בעלי נכויות או מוגבלויות שונות.
שתל תת-עורי לחיות מחמד מאפשר זיהוי חיות אובדות והשבתן לבעליהן.
שתל תת-עורי מאפשר מעקב אחרי חיות בטבע, ולימוד התנהגות החי בטבע.
הטמעת רכיבי RFID בצמידים, אשר לרוב משמשים במסיבות ובמשרדים.
הטכנולוגיה מאפשרת מעקב אחר תהליך העבודה ואחרי מוצרים בזמן אמת (מעקב אחרי סחורה בשרשרת האספקה).
הגברת קצב מהירות העברת המידע (חיסכון בזמן).
הורדת טעויות מנהליות עקב הפחתת הצורך בהתערבות כוח אדם אנושי.
הורדת כמות טעויות (למשל במשלוח סחורה ובניהול מלאי).
הורדת מחירים בעקבות הגדלת היעילות.
פעולות הפצה מהירות יותר – תגי RFID לא מצריכים קו ראייה בין הקורא והתג, כמו בקוד קווי.
בנוסף, מספר מוצרים יכולים להיקרא בו-זמנית.
תגי RFID קטנים ועמידים, שלא כמו קוד קווי (ברקוד) שנפגע בקלות ורגיש ללכלוך.
תגי RFID יכולים להיות מוחבאים בתוך המוצר, ויש לכך יתרון אסתטי.
מחיר – בעבר היה המחיר המינימלי כ-20 סנט לתג, אולם מחירים אלו, בעיקר לתגים פסיביים, נמצאים בירידה.
ניתן לקבל בהזמנות בהיקפים של מיליוני פריטים מחירים של כ-4 סנט לתג.
קריאה בו-זמנית של מספר תגים גדול מצריכה מספר קוראים.
התנגשות קוראים – אות מקורא אחד יכול להתנגש עם אות מקורא אחר, כאשר קיימת חפיפה בין שטח הכיסוי של שני הקוראים.
ניתן לפתור את הבעיה באמצעות טכנולוגיה של סנכרון מערכות – גישה מרובה בחלוקת זמן (TDMA – Time Division Multiple Access) – אשר בה הקוראים מונחים לסרוק בזמנים שונים.
הדבר גורם לכך שכל תג הנמצא בשטח החפיפה של שני הקוראים ייקרא פעמיים ולכן יש לכוון את המערכת כך שתג שנקרא על ידי קורא אחד לא ייקרא על ידי האחר.
אי הסכמה עולמית בנושא הקצאת התדרים הגבוהים – קיימת מחלוקת בין אירופה וארצות הברית: בארצות הברית תחום התדרים סביב 900MHz מיועד לשימוש חופשי, בעוד שתדרים אלו תפוסים באירופה וכן בישראל.
בתחום התדרים הנמוכים ישנה הסכמה בין ארצות הברית לאירופה.
רוב התקנים אינם מוסדרים – חוסר תקינה מביא לכך שלפעמים אין אפשרות למעבר תגים בין חברות ומדינות.
לדוגמה: תג העובר מחברה לחברה אשר משתמשות בטכנולוגיות RFID, מצריך התקנה של אותה המערכת מאותו היצרן.
ארגוני תקינה בין-לאומיים כדוגמת ISO פועלים להגדלת התאימות בנושא, למשל באמצעות ISO/IEC 18000 המדבר על כל תחום ה-RFID.
פגיעה בפרטיות – בשילוב עם מאגרי מידע גדולים ניתן להשתמש בשבבי התיוג על מוצרים שונים לחשיפת מידע אישי על אנשים.
כמענה חלקי לבעיה זו מיוצרים שבבים שהתקשורת בינם לבין הקורא מוצפנת כך שגורם חיצוני לא יוכל לקרוא אותה.
ה-RER היא רשת רכבת פרוורית בפריז וסביבותיה.
ה-RER היא רשת רכבות משולבת, הכוללת רכבת תחתית עירונית ומסילה פרוורית.
בתוך העיר, ה-RER מהווה אמצעי תחבורה מהיר שלו תחנות משותפות עם המטרו - הרכבת התחתית של פריז.
החלק המרכזי של ה-RER הושלם בשנים 1962-1988, במבצע הנדסי עצום.
נחפרו אז קווים ותחנות עמוקים ורחבים במיוחד.
נכון לשנת 2023 יש ב-RER חמישה קווים: D ,C ,B ,A ו-E, וקיים תכנון רב שנים להקמת קו F.
כמו כן, קיימות עבודות להרחבת קו E, והתכנון הוא לפתוח אותו חלקית ב-2024 ולשירות מלא ב-2026.
ל-RER יש 257 תחנות והיא מתפרשת על פני 587 ק"מ של מסילה, מהם 76.5 ק"מ העוברים מתחת לאדמה (בעיקר בחלק המרכזי של רשת הרכבות).
33 מהתחנות נמצאות בתוך פריז.
בשל אופייה המשולב, מופעלים חלקים מה-RER על ידי חברת התחבורה העירונית של פריז (שמנהלת גם את המטרו) - RATP, וחלקים אחרים על ידי חברת הרכבות הלאומית - SNCF.
המערכת, שבנויה בסידור רדיאלי מסורתי, משתמשת במודל תעריף יחיד שתקף גם ביתר שירותי התחבורה הציבורית.
חברת התחבורה העירונית של פריז, RATP, מנהלת 65 מתחנות RER.
בהשוואה למטרו, RER מספקת תחבורה יעילה ופריסה טובה יותר בפרברי פריז, ונוסעת בדרך כלל במהירות גבוהה יותר ובמרחק רב יותר בין התחנות.
במרכז העיר, לעומת זאת, RER פועלת במספר תחנות מצומצם יותר.
REXX, שפת תכנות מפורשת שפותחה על ידי חברת IBM.
השם REXX הוא ראשי תיבות של REstructured eXtended eXecutor, אך השם המלא כמעט לעולם אינו בשימוש.
REXX היא שפה עילית מובנית שתוכננה להיות קלה ללמידה ולקריאה.
מפרש השפה זמין בגרסאות מסחריות ופתוחות למספר גדול של סביבות מחשוב ומערכות הפעלה.
בנוסף, לפלטפורמת המחשב המרכזי של IBM זמין גם מהדר לשפה.
REXX פותחה על ידי מייק קָאוּלִישוֹ כפרויקט "חד-פעמי" בין השנים 1979 לאמצע 1982. השפה הוצגה לראשונה ב-1981 בכנס שנערך ביוסטון, טקסס שבארצות הברית.
בעקבות התגובות האוהדות שנתקבלו מלקוחות, הוחלט ב-IBM להמשיך בפרויקט הפיתוח ולהופכו למוצר תוכנה רשמי של החברה.
ב-REXX אין הגדרת משתנים מכיוון שאין טיפוסים, אלא פשוט רושמים שם ומכניסים לו ערך, אם הערך מספרי הוא ידע לזהות את זה כמספר, אחרת זה יהיה מוגדר כמחרוזת.
ניתן לעשות חישובים רק על שדות שבהם הנתונים הם מספריים.
אחת הפקודות בשפת REXX היא הפקודה Interpret.
פקודה זו מפרשת מחרוזת כקטע קוד ב-REXX, ואז מבצעת אותו, בדומה לפקודה eval בשפות אחרות, כמו PHP, JavaScript, ופייתון.
ציקלוטרימתילנטריניטראמין (Cyclotrimethylenetrinitramine), ידוע גם בשמות RDX, ציקלונייט, הקסוגן ו-T4, הוא חומר נפץ מסוג ניטרואמין, המשמש במגוון יישומים צבאיים ותעשייתיים.
בצורתו הטהורה RDX הוא מוצק גבישי לבן.
לשימוש כחומר נפץ הוא מעורבב בדרך כלל עם חומרי נפץ נוספים ופלסטיסייזרים או חומרים להפחתת הרגישות.
הוא יציב באחסנה, ונחשב לאחד מחומרי הנפץ החזקים ביותר בשימוש צבאי.
RDX הוא גם מרכיב חשוב בחומרי נפץ פלסטיים המשמשים בנשק גרעיני.
למולקולות החומר מבנה של טבעת הטרוציקלית, עם אטומי חנקן בעמדות 1, 3 ו-5, המותמרים בקבוצות ניטרו.
מקדם RE שלו הוא 1.6. מהירות הפיצוץ של RDX בעל צפיפות של 1.76 גרם לסמ"ק היא 8,750 מטר לשנייה.
ל-RDX צפיפות מרבית תאורטית של 1.82 גרם לסמ"ק.
RDX מופק על ידי תגובה בין חומצה חנקתית מרוכזת והקסאמין:
בטמפרטורת החדר, RDX יציב מאוד.
בטמפרטורה גבוהה הוא נשרף, ולא מתפוצץ (אלא אם כן נעשה שימוש בנפץ).
החומר יציב אף אם נפגע מאש נשק קל.
למרות זאת, הוא רגיש מאוד במצבו המגובש, בטמפרטורה נמוכה מ-4 °C−.
בתנאים סטנדרטיים, מדד אי-הרגישות של RDX הוא בדיוק 80 (זוהי נקודת ייחוס למדד).
RDX עובר המראה בתנאי ריק, תכונה המגבילה את אפשרות השימוש בו במהדקים פירוטכניים בחלליות.
בשנות ה-90 של המאה ה-19 הגרמני הנס הנינג הציע את החומר כתרופה.
תכונותיו הנפיצות התגלו רק בשנת 1920, ובשנים הבאות הוא יוצר על ידי ניטרציה ישירה של הקסאמין.
במלחמת העולם השנייה שימש RDX את שני הצדדים, בדרך כלל בתערובות נפיצות של RDX ו-TNT, כמו טורפקס.
RDX שימש באחד מחומרי הנפץ הפלסטיים הראשונים.
כיום, בנוסף לשימושים הצבאיים והתעשייתיים, גם ארגוני טרור עושים שימוש ב-RDX, להכנת מטעני נפץ.
קיימות מספר השערות בנוגע למקור השם RDX.
המקור הסביר ביותר הוא ככל הנראה קיצור של המילים "Research Department composition X".
ההופעה המתועדת הראשונה של הכינוי RDX בבריטניה הייתה בשנת 1948 (Simmons).
ב-1943, כתב האמריקני דייוויס (Davis) על חומר הנפץ, וציין כי בארצות הברית הוא ידוע בשם ציקלונייט, בגרמניה - הקסוגן, ובאיטליה - T4.
REST (ראשי תיבות: Representational State Transfer) הוא סגנון תוכנה ארכיטקטוני למימוש שירותי רשת (API).
הרעיון העיקרי הוא הגדרת משאב מערכת שמצבו עובר שינוי כתוצאה מהאינטראקציה בין מספק השירות והצרכן.
המושג הוצג לראשונה על ידי רוי פילדינג בשנת 2000 במסגרת עבודת הדוקטורט שלו.
פילדינג הוא אחד המחברים העיקריים של פרוטוקול HTTP, שתחתיו מתבצעים מימושי REST ברוב המקרים.
התפיסה הארכיטקטונית ב-REST היא תפיסת שרת-לקוח.
תפיסה זו מחייבת קיום לקוח ושרת.
לקוחות יוזמים פניות המכילות בקשות לשרתים.
השרת מעבד את הפנייה, ומחזיר תגובות מתאימות.
הייחוד של REST הוא בכך שהתוכן המועבר מהלקוח לשרת הוא ייצוג של משאב.
המונח משאב בהקשר זה הוא מונח כללי ורחב.
כל מושג קוהרנטי יכול להיות משאב.
בכל מצב נתון הלקוח יכול להיות בתהליך של שינוי מצב או במצב מנוחה (באנגלית rest).
במצב של מנוחה הלקוח יכול להיות באינטראקציה עם המשתמש, אבל אינו תופס משאבים בשרת.
הלקוח שולח פניות כאשר הוא מוכן לעבור למצב חדש.
כאשר קיימת פנייה אחת או יותר שטרם הסתיים הטיפול בהן, הלקוח נמצא במצב של מעבר ממצב למצב.
כאשר הלקוח נמצא בתהליך של שינוי מצב, השרת מעבד את המסמך המתאר את מצב הלקוח.
המסמך עשוי להכיל קישורים, שעשוי להיות בהם שימוש בפעם הבאה שהלקוח יבקש לשנות את מצבו.
ארכיטקטורת REST פותחה במקביל ל-HTTP 1.1. למרות זאת REST היא ארכיטקטורה כללית הניתנת למימוש גם בסביבות אחרות ולא רק תחת HTTP.
משאב (Resource) הוא המושג העיקרי ב-REST.
לכל משאב יש ייצוג (Representation).
הייצוג יכול להיות מספרי או גרפי.
היישום מבצע מניפולציות במשאב באמצעות שינויים בייצוג שלו.
כך למשל ייצוג של מעגל עשוי להיות ייצוג גרפי של נקודה מרכזית ורדיוס, אבל יכול להיות גם שלושה ערכים מספריים בפורמט של CSV.
לצורך ביצוע אינטראקציה עם המשאב היישום צריך לדעת רק את זיהוי המשאב ואת הפעולה שהוא מעוניין לבצע.
הוא אינו צריך לדעת על מצבים קודמים, נתונים בזיכרון מטמון ושרתים מתווכים כגון שרת פרוקסי.
הסיבה לכך היא שכל המידע נשמר בשרת.
האפליקציה חייבת להכיר את הפורמט בו מועבר הייצוג של המשאב.
פורמט זה הוא בדרך כלל מסמך ב-XML, ב-HTML או ב-JSON, אף על פי שהוא יכול להיות גם טקסט או תמונה.