tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בני אנוש המבקרים בחלקי הספינה בה שוכנים חייזרים נראים כשהם נעזרים במכשירי נשימה ובלבוש תואם כדי לשאת את התנאים החוצניים.
הסדרה "בבילון 5" מציגה אנסמבל שחקנים אשר השתנה לאורך זמן שידורה.
מייקל או'הייר - קומנדר ג'פרי סינקלייר, המפקד הראשון של התחנה, בהמשך התמנה לשגריר הארץ במינבר (ראשי עונה 1, אורח בעונות 2–3)
ברוס בוקסלייטנר - קפטן ג'ון שרידן, מחליפו של סינקלייר בתחנה ודמות מרכזית בכמה מהנבואות של מלחמת הצללים.
מתמנה לנשיא הברית הבין-כוכבית בעונה 5 (ראשי, עונות 2–5)
קלודיה כריסטיאן - לוטננט קומנדר/קומנדר סוזן איבנובה, השנייה בפיקוד התחנה (ראשי בעונות 1–4, אורח בעונה 5)
ג'רי דויל - מייקל גריבלדי, ראש האבטחה של התחנה בעונות 1–4, ראש יחידת המודיעין החשאית של הברית הבין-כוכבית בעונה 5.
מירה פורלן - דלן, שגרירת המינברים בתחנת בבילון 5. נולדה מינברית במקור, אך משתמשת בממצא עתיק בתחילת עונה שנייה כדי להפוך לחצי מינברית-חצי אנושית.
ריצ'רד ביגס - ד"ר סטיבן פרנקלין, קצין הרפואה הראשי של התחנה.
אנדריאה תומפסון - טליה וינטרס, טלפתית מסחרית העובדת בתחנת בבילון 5 (עונות 1–2)
סטיבן פורסט - ויר קוטו, עוזר דיפלומטי לשגריר הסנטאורים לונדו מולארי.
ביל מומי - לניר, עוזר דיפלומטי לשגרירת המינברים דלן.
טרייסי סקוגינס - קפטן אליזבת' לוקלי, מפקדת התחנה לאחר עזיבתה של איבנובה והתפטרותו של שרידן (עונה 5)
ג'ייסון קרטר - מרקוס קול, חבר בכוח הסיירים הנלחם מלחמה חשאית נגד כוחות הצללים (עונות 3–4)
ג'ולי קייטלין בראון (עונה 1, אורח בעונה 5) ומארי קיי אדמס (עונה 2) - נאטות', עוזרת דיפלומטית לשגריר הנארנים ג'קאר.
רוברט ראסלר - לוטננט וורן קפר, מפקד חלליות הסטארפיורי של התחנה (עונה 2)
ג'ף קונאוויי - זאק אלן, סגן ביחידת האבטחה של התחנה, מחליף את גריבלדי כראש האבטחה בעונה 5 (אורח בעונה 2, ראשי בעונות 3–5)
פטרישיה טולמן - ליטה אלכסנדר, טלפתית מסחרית של חיל הטלפתים שמחליפה את טליה לאחר שהיא עוזבת את התחנה (פרק הפיילוט, אורח בעונות 2–3, ראשי בעונות 4–5)
אנדריאס קטסולאס - ג'קאר, שגריר הנארנים בתחנת בבילון 5.
פיטר ג'וראסיק - לונדו מולארי, שגריר הסנטאורים בתחנת בבילון 5.
תפקידי אורח ויין אלכסנדר - לוריין, חייזר מסתורי ממקור לא ידוע שמגיע לעזרתו של שרידן בנקודה קריטית במלחמת הצללים.
ארדווייט צ'מברלין (דיבוב) - קוש נארנק, שגריר הוורלונים בתחנת בבילון 5.
טים קואט - זאת'רס, חייזר ממקור לא ידוע המשחק תפקיד מרכזי בהיעלמות של תחנת בבילון 4.
ג'ושוע קוקס - לוטננט דייוויד קורווין, טכנאי במרכז הפיקוד של התחנה.
קראולי - לו וולץ', חבר ביחידת האבטחה של בבילון 5.
ויליאם פורוורד - לורד אנטונו ריפא, חבר קרוב של השגריר מולארי שיש לו שאיפות משלו לעולם הבית של הסנטאורים.
דניס ג'נטייל - ליז המפטון, אהובתו לשעבר של מייקל גריבלדי במהלך שהותו במאדים.
לנור קסדורף - עיתונאית ברשת ISN.
וורתהם קרימר - קתרג'ה, קיסר הסנטאורים.
דמיאן לונדון - העוצר וריני, חבר חצר המלכות הסנטאורית הכפוף לקיסר קתרג'ה.
מרג'ורי מונאהן - טסה הולורן/מספר אחת, מנהיגת המחתרת במאדים.
ג'וליה ניקסון - קתרין סאקאי, חוקרת מסחרית ומושא אהבתו של קומנדר סינקלייר.
ג'ון שוק - דראאל, המורה של דלן וחברה הקרוב ממינבר שהופך לחלק מהמכונה הגדולה בכוכב הלכת אפסילון 3.
לואיס טורן - האח תיאו, מנהיג קבוצת נזירים קתוליים המתגוררים בתחנת בבילון 5.
ג'ון ויקרי - נ'רון, חבר בקאסטת הלוחמים המינברית שמחליף את דלן במועצה האפורה בעקבות שינוי הצורה שלה.
אד ואזר - מורדן, סוכן אנושי העובד עבור הצללים.
אפרם זימבליסט הבן - ויליאם אדגרס, איש עסקים ממושבת מאדים.
רוברט פוקסוורת' - גנרל ויליאם הייג, הקצין המפקח על הפעולות הצבאיות הקשורות בתחנת בבילון 5.
רובין אטקין דאונס - ביירון, מנהיג הטלפתים העריקים שמצאו מחסה בתחנת בבילון 5 בעונה 5.
מליסה גילברט - אנה שרידן, אשתו של קפטן שרידן.
וולטר קניג - אלפרד בסטר, קצין בכיר בחיל הטלפתים.
מייג'ל בארט - ליידי מורלה, נביאה סנטאורית (פרק בעונה 3)
בראד דוריף - האח אדוארד (פרק בעונה 3)
מייקל יורק - דייוויד "המלך ארתור" מקינטייר (פרק בעונה 3)
העלילה מתרחשת במאה ה-23 בתחנת חלל גדולה בשם "בבילון 5", מושבת חלל באורך 8 ק"מ ובמשקל 2.5 מיליון טונות, הממוקמת בסמוך לשער בין-כוכבי המקשר בין כוכבי הלכת השונים.
התחנה הוקמה כדי להוות מקום מפגש נייטרלי לגזעים הרבים מכל רחבי הגלקסיה לצורך עידוד הקשרים הבין-גזעיים באמצעות מסחר, דיפלומטיה ושיתוף פעולה הדדי, תוך ניצול מיקומה האסטרטגי.
מפקד התחנה נדרש פעמים רבות לשמש כמגשר בסכסוכים בין-גזעיים ואחרים וכן לקדם מהלכים דיפלומטיים שיכולים להתקיים רק בשטח נייטרלי כמו התחנה.
על אף שהקמתה של התחנה נועדה למנוע מלחמות וסכסוכים, עד מהרה היא הופכת למרכזם של קונפליקטים פנימיים וקנוניה פוליטית, ובסופו של דבר לחוד החנית במלחמה בין-גלקטית.
ניתן לראות עדות לכך במונולוג הפתיחה המשתנה של הסדרה.
בעונה הראשונה והשנייה מתוארת התחנה כ"התקווה הטובה ביותר והאחרונה לשלום", בפתיח של העונה השלישית שבה מתרחש עיקר המלחמה מצוין כי התחנה נכשלה בתפקידה כתקווה לשלום, אך היא מתוארת כעת כ"התקווה הטובה ביותר והאחרונה לניצחון".
שלא כמו רוב סדרות הטלוויזיה, הסדרה נהגתה כנובלה עם התחלה, אמצע וסוף מוגדרים, כאשר כל פרק הוא אפיזודה בנובלה.
בנוסף, אפילו ספרים ונובלות המקושרים לה מהווים חלק מהקאנון המרכזי.
עלות ההפקה לכל 110 הפרקים עמדה על מעל למאה מיליון דולר.
עונה ראשונה: אותות וסימנים לבאות (1994)
העונה הראשונה מתרחשת במהלך שנת 2258, כאשר גיבור מלחמת ארץ-מינברים קומנדר ג'פרי סינקלייר ממונה על פיקוד התחנה, ועוזרים לו הקצינה המבצעית סוזן איבנובה ומנהל האבטחה מייקל גריבלדי.
במרביתה של העונה, סינקלייר מוטרד מחוסר יכולתו להיזכר בקורות היום האחרון של המלחמה והוא נזכר בלכידתו בידי המינברים.
אף על פי שהוא מקבל תמיכה משגרירת המינברים דלן, המינברים האחרים אינם סומכים עליו.
המינברים האמינו שסינקלייר מחזיק בנשמתו של מנהיג המינברים הנערץ ויילן, ובשל הגילוי שנשמות מינברים נולדו מחדש בבני אדם, המינברים נכנעו רגע לפני ניצחונם כדי למנוע את הרג אחיהם.
פעולה זו היא מוקדו של חיכוך פנימי בין חברי הכתות של המינברים שאינם חולקים באמונה זו.
העונה עוסקת גם בעליית המתחים בין שני גזעים בעלי עבר עקוב מדם - רפובליקת הסנטאורים שסר חינה ומשטר נארן שהיה נתון לשליטתם של הסנטאורים אך הצליח למרוד בהם ולהשיג את עצמאותו.
שגריר הסנטאורים בתחנת בבילון 5, לונדו מולארי, מבקש להחזיר את בני עמו לגדולתם ועושה עסקה עם בן בריתו החדש, מר מורדן המסתורי, להנחיל מכה ניצחת בנארנים.
בכדור הארץ, כמה בני אדם מתנגדים להשפעתם של החייזרים, ומבקשים לחסלם מכל רכוש של ברית הארץ, כשתחנת החלל בבילון 5 נמנית לאחד מהם.
שגרירת המינברים דלן מתגלה כחברה במועצה האפורה, הגוף השליט של המינברים.
בסופו של דבר, היא מתחילה לעבור תהליך שינוי צורה להיבריד של בן אנוש/מינברי מתוך תקווה לגשר בצורה טובה יותר בין בני האדם למינברים.
לאחר שקבוצות שונאות זרים מתנגדות ליחסי הברית הארצית עם הגזעים החייזרים, השנה מסתיימת עם מותו של נשיא ברית הארץ לואיס סנטיאגו, כשצוות התחנה מאמין שמדובר בהתנקשות מאחר שתמך ביחסים אלה.
בתחילת שנת 2259, קפטן ג'ון שרידן נוטל את הפיקוד על תחנת בבילון 5 לאחר שסינקלייר מועבר לעולם הבית של המינברים ללא כל הסבר.
הוא והסגל הפיקודי של התחנה מאמינים שמותו של סנטיאגו היה חלק מקונספירציה, שכן הנשיא המתמנה קלארק נוקט בצעדים כדי לבודד את ממשלת הארץ ולהפעיל משטר טוטליטרי.
קונפליקט פורץ בין צוות התחנה לבין 'חיל הטלפתים', ארגון אוטוקרטי שמבקש לשלוט בכל הטלפתים האנושיים, כאשר מתגלה שקומנדר איבנובה, השנייה בשרשרת הפיקוד בתחנה, היא טלפתית רדומה שברחה מרישום החיל.
בצל גסיסתו של קיסר הסנטאורים המזדקן, לונדו מולארי פועל יחד עם בן בריתו לורד ריפא לחסל כל מתנגד לשלטון.
בנוסף, הוא ממשיך לעבוד עם "בן בריתו" החדש מר מורדן ושותפיו המסתוריים ותוקף את הנארנים.
כאשר קיסר הסנטאורים מת, מולארי מחליף אותו ללא רצונו באחיינו קתרג'ה הבלתי יציב.
בעזרתם של הצללים - בני בריתו של מורדן - הסנטאורים מתקיפים את עולם הבית של הנארנים ובעזרת נשק להשמדה המונית הם כובשים אותו.
ממשלת הארץ הופכת לרודנית יותר ויותר, והיא מדכאת קולות מחאה ושידורי תעמולה.
שגריר הוורלונים קוש חושף בפני שרידן שהוורלונים הם אויביהם של הצללים, והוא מבקש את עזרתו ללחום בהם.
בשנת 2260, ממשלת הארץ ממשיכה להיות קסנופובית, בעוד שבתחנת החלל בבילון 5, שרידן ודלן - שהחלו במערכת יחסים רומנטית - יצרו את "קונספירציית האור" כדי לנסות ולחשוף את האמת על השפעתם של הצללים.
יחסים מתוחים בין ממשל הארץ למושבת מאדים מגיעים לנקודת רתיחה כאשר מאדים מכריזה על עצמאותה וממשל הארץ מכריז על משטר צבאי ותוקף אותה.
בזעמו, שרידן מושך את בבילון 5 מהברית הארצית, בתמיכתם של המינברים.
גורלה של תחנת בבילון 4 מתגלה כאשר סינקלייר חוזר לבבילון 5 ומבקש עזרה משרידן.
מתגלה שגורלו של סינקלייר הוא להשתמש במסע בזמן כדי לקחת את בבילון 4 חזרה בזמן כאלף שנים לתקופת מלחמת הצללים הראשונה, שם הוא משנה את צורתו למנהיג המינברים הנערץ ויילן באמצעות אותו מתקן ששימש את דלן לשינוי הצורה שלה.
השגריר מולארי מבין שהעסקה שערך עם הצללים נהפכה למסוכנת והוא מנסה לנתק קשרים עם מר מורדן, אך נכשל.
קוש מגלה לשרידן שניתן להילחם בצללים בעזרת טלפתים.
בהתעקשותו של שרידן, הוורלונים מתקיפים את הצללים, אך כעונש הצללים הורגים את קוש.
אשתו של שרידן, שנחשבה למתה באתר ארכאולוגי בכוכב הלכת זא'הדום לפני מספר שנים, מגיעה לתחנה ומשכנעת את שרידן ללוות אותה חזרה לזא'הדום.
הצללים מנסים לכפות על שרידן להצטרף למטרתם וספינותיהם מאיימות על בבילון 5. מונחה על ידי מילותיו של קוש, שרידן מטיס מרחוק ספינה עמוסה בחומרי נפץ גרעיניים אל תוך הכוכב וקופץ לתוך תהום גדולה.
ספינת הצללים נסוגה מבבילון 5, אך גריבלדי שהשתגר עם חללית קרב כדי להגן על התחנה מבחוץ, נעלם.
בתחילת 2261, שרידן חוזר מזא'הדום בעזרת ישות מסתורית הידועה בשם לוריין, שהעניק לשרידן 20 שנים נוספות לחיות.
הוורלונים גורמים לבהלה בקרב שאר הגזעים כאשר הם מתחילים להשמיד כוכבים שלמים אשר הושפעו מהצללים.
מולארי מפחד שהוורלונים ישמידו את סנטאורי פריים, והוא משמיד את בסיס הצללים שעל הכוכב ומוציא להורג את מר מורדן.
שרידן מגלה שהוורלונים והצללים נשלחו בידי הראשונים להשגיח על הגזעים הצעירים, אך עקב שוני אידאולוגי ביניהם הם לחמו אחד בשני במשך עידנים והשתמשו בגזעים הצעירים במלחמה באמצעות שליח.
בעזרתם של גזעים עתיקים אחרים, שרידן משכנע את הוורלונים והצללים לעזוב ולהפסיק ולהתערב בגזעים הצעירים.
גריבלדי חוזר לבבילון 5 ללא כל הסבר להיעלמותו.
הוא מרחיק את עצמו משאר הצוות הפיקודי וחווה שינויים קיצוניים במצב הרוח.
הוא מתפטר מתפקידו ונוסע למאדים כדי לעבוד עם איש העסקים ויליאם אדגרס.
הוא גם מכניע את שרידן ומאפשר לו להיחטף.
מתגלה שגריבלדי אולץ בידי חיל הטלפתים לרגל אחרי אדגרס, אשר פיתח וירוס שנועד להשמיד את הטלפתים.
כעת שהוורלונים והצללים אינם עוד, הממשל הטוטליטרי של הארץ מנסה להשתמש בשרידן הכלוא ככלי תעמולה, אך גריבלדי - שהשתחרר מהשפעתו של חיל הטלפתים - מציל אותו.
מלחמת אזרחים פורצת בכדור הארץ, שבסופה הנשיא קלארק מתאבד ושרידן נכנע לכוחות הארץ בשל התמרדותו.
איבנובה נפצעת אנושות במהלך הלחימה ועוזבת את התחנה כדי לפקד על ספינה משלה.
ליגת העולמות הבלתי מאוחדים מאורגנת מחדש בתור הברית הבין-כוכבית, כאשר ארץ, מינבר, נארן וסנטאורי פריים מתפקדים בתור האו"ם ברחבי הגלקסיה, וכוח הסיירים משמש כאוכפי החוק שלהם.
חברי הליגה החדשה ממנים את שרידן לנשיא הברית הבין-כוכבית, והוא ודלן נישאים.
עונה חמישית: גלגל האש (1998)
בשנת 2262, קפטן אליזבת לוקלי מקבלת פיקוד על תחנת בבילון 5, שהיא כעת גם מפקדת הברית הבין-כוכבית החדשה.
קונפליקט מתפתח בין חיל הטלפתים לבין קבוצת טלפתים עריקים שמחפשים עולם בית משלהם ומבקשים מקלט בתחנת בבילון 5, וזאת אחרי שגילו שהוורלונים יצרו את הטלפתים כנשק נגד הצללים.
כאשר כמה טלפתים עריקים מתים מות קדושים, ליטה מובילה מתקפה נגד חיל הטלפתים והופכת לאויבת מדינה.
בינתיים, ספינות מסחר אזרחיות ושל הברית הבין-כוכבית מותקפות בידי גורם בלתי ידוע, והעדות מצביעה על כך שהסנטאורים אשמים בכך כביכול.
מולארי מגלה שגזע הדראק - בן בריתם של הצללים - אילצו על ההנהגה הסנטאורית להנחיל מלחמה עם הברית הבין-כוכבית, כחלק מהעונש על כך שמולארי פעל נגד הצללים.
מולארי נאלץ לשתף פעולה כשהוא הופך לקיסר, ומושך את הרפובליקה הסנטאורית מהברית הבין-כוכבית.
ויר הופך לשגריר הסנטאורים בתחנת בבילון 5.
עשרים שנים מאוחר יותר, שרידן עורך מפגש איחוד אחרון עם חבריו לפני שהוא עוזב עם לוריין והגזעים העתיקים "אל מעבר לשולי הגלקסיה".
לאחר שעבד על מספר סדרות מדע בדיוני שחרגו כמעט תמיד מהתקציב, סטרזינסקי הסיק מכך שהיה צורך בתכנון לטווח ארוך וביקש ליצור סדרה שתופק באופן אחראי.
הוא לקח רעיונות מסדרות טלוויזיה במיינסטרים, שבהן הסיפורים התרחשו במיקום יחיד ובודד כמו בית חולים, תחנת משטרה או משרד עורכי דין.
לדבריו, "במקום לחפש אחר עולמות חדשים ולבנות אותם בכל שבוע מחדש, הרי שתחנת חלל קבועה תהפוך את העלויות לחסכוניות יותר".
בהיותו חובב סאגות ספרים כדוגמת "סדרת המוסד" מאת אסימוב, "שר הטבעות" מאת ג'.ר.ר.
סמית', חולית מאת פרנק הרברט ו"קץ הילדות" מאת ארתור סי.
קלארק, סטרזינסקי התפלא מדוע אף אחד לא יצר סדרת טלוויזיה באותו קנה מידה אפי.
הוא החל לפתח את הרעיון לאפוס רחב ושאפתני הסוקר קרבות עצומים ואירועים כבדי גורל, והבין שגם הרעיון לסדרה הממוקמת במקום אחד וגם קנה המידה האפי יכול להתרחש באותה סדרה - מה שהוביל בסופו של דבר לסקיצה הראשונה שלו לסדרה "בבילון 5".
"ברגע שהיה לי המיקום, התחלתי לאכלס אותו בדמויות וליצור סקיצות לכיוונים בהם זה יכול להיות מעניין.
הוספתי ברשימותיי הערות על דת, פילוסופיה, היסטוריה, סוציולוגיה, פסיכולוגיה, מדע (במיוחד זה שלא גרם לראש שלי להתפוצץ) והתחלתי לתפור יחדיו פסיפס משוגע שבסופו של דבר יצר תמונה.
ברגע שהייתה לי התמונה הכללית בראש, ידעתי מה התמה המרכזית הולכת להיות, וכל השאר נפל למקומו.
באותו רגע ראיתי את הסיפור בטווח של חמש שנים, והתחלתי לשרבט הערות."
סטרזינסקי קבע מראש חמש מטרות לסדרה "בבילון 5" - שהיא תהיה מדע בדיוני טוב, ושעליה להיות סדרת טלוויזיה טובה, ו"נדיר שסדרות מדע בדיוני נחשבות לסדרות טלוויזיה טובות.
זה או האחת או השנייה"; שהיא תעשה לסדרות המדע בדיוני מה ש"בלוז לכחולי המדים" עשתה לדרמות משטרתיות, על ידי נקיטת כיוון מבוגר ואחראי יותר לנושא; על הסדרה להיות מתוקצבת באופן הגיוני ושעליה להיראות כמו משהו שלא נראה עד אותו זמן בטלוויזיה ולהציג סיפורים נרחבים על פני רוחב יריעה גדול יותר.
הוא הוסיף והדגיש שהגישה שלו היא לקחת את ז'אנר המדע בדיוני ברצינות, ליצור דמויות המיועדות לקהל יעד מבוגר, לשלב מדע אמיתי אך לשמור על הדמויות במרכזו של הסיפור.
כמה מהמרכיבים המרכזיים של המדע בדיוני הטלוויזיוני היו גם הם לא באים בחשבון (הסדרה לא כללה "ילדים או רובוטים חמודים").
הרעיון היה לא לתאר עתיד אוטופי מושלם, אלא אחד הכולל תאוות בצע וחסרות בית; עתיד שבו הדמויות גדלות, מתפתחות, חיות ומתות וכי לא הכול נשאר על כנו בסוף יום.
סטרזינסקי ציין את מארק טוויין כמקור השראה ורצה שהסדרה תשקף את החיים האמיתיים ככל שניתן ואשר תספק חומר למחשבה.
לאחר הפקת הסדרה "קפטן פאוור וחיילי העתיד", סטרזינסקי יצר קשר עם מפיקי הסדרה ג'ון קופלנד ודגלאס נטר, שהראו לו את התנ"ך ואת התסריט לפרק הפיילוט, ושניהם התפעלו מרעיונותיו.
הם הצליחו להזמין פרק פיילוט מאולפני האחים וורנר, שביקשו למלא את לוח השידורים שלהם באותה תקופה.
אולם, סטרזינסקי הוכיח להם שהחשש שלהם אינו מוצדק משום שרשתות הסינדיקציה הבטיחו לו שהסדרות שבהפקתם משודרות לפי רצף כדי לעקוב אחר תמלוגים.
הוא לא יכול להבטיח דאגות לגבי ביטול מוקדם של הסדרה או היקף צפייה, אך עדיין ניסה להוכיח להם שהם טועים.
סטרזינסקי כתב 92 מתוך 110 הפרקים של הסדרה, כולל 44 הפרקים המלאים של עונות 3–4 - הישג שלא היה כמותו בטלוויזיה האמריקנית עד זמן שידורה של הסדרה.
בין הכותבים הנוספים שתרמו לכתיבה היו פיטר דייוויד, הרלן אליסון וניל גיימן, כמו גם אשתו של סטרזינסקי, קתרין מ.
דרנן (שבהמשך כתבה את לחלום בעיר העצב).
לכל כותב נודע על היקף הסיפור הכללי, והסדרה הצליחה לשמור על הפקה עקבית תחת תקציב נמוך.
חוקי ההפקה היו נוקשים - תסריטים נכתבו כשישה פרקים מראש, ולא ניתן היה לבצע שינויים ברגע שתהליך ההפקה החל.
לא כל צוות השחקנים נשכר לכל פרק במהלך העונה, והעלילה בת חמש השנים הניבה מספר בעיות בלוח הזמנים.
אם סצנה חיונית הכוללת שחקן שלא נשכר לכל פרק הייתה צריכה להשתנות, אותו שחקן היה צריך לקבל תשלום על פרק נוסף.
בנוסף, היה לפעמים צורך לשנות מספר עלילות בעקבות השפעות חיצוניות, כמו פרקי "דלת סתרים" שנכתבו לכל שחקן במקרה של עזיבתו הפתאומית כך שההשפעה על הסיפור הכללי תהיה מינימלית.
סטרזינסקי ציין ש"ככותב המספר סיפור לטווח ארוך, יהיה זה מסוכן וקצר-רואי מצידי ליצור סיפור שאינו משתמש בדלתות סתרים לכל דמות...
זה היה אחד הסיכונים הגדולים שביצירת סיפור ארוך טווח, והתכוננתי לכך מראש".
נעשה שימוש בכלי זה כדי להקל על עזיבתן של קלודיה כריסטיאן ואנדריאה תומפסון.
בכוונה תחילה, סטרזינסקי הקל ראש על מספר אלמנטים שבנרטיב החמש שנים במהלך העונה הראשונה משום שהרגיש שקהל הצופים לא יהיה מוכן לנרטיב המלא באותה תקופה, אך הוא כן הצליח להוסיף מספר סצנות שיהיו חיוניות לנרטיב העתידי.
הדבר גם איתגר את השחקנים להבין את המניעים של הדמויות שלהם מבלי שידעו לאן הדמות תלך.
סטרזינסקי אמר ש"לא רציתי להגיד להם יותר מדי, משום שזה יגרום להם לשחק את התוצאה מאשר את התהליך".
הוא נזכר שפיטר ג'וראסיק ביקש ממנו את פשר החיזיון של לונדו מולארי, שנראה באופן חלקי בפרק הראשון Midnight on the Firing Line, או את פשר חניקתם למוות של לונדו וג'קאר במו ידיהם, אך סטרזינסקי נאלץ לשמור על כך בסוד.
הסצנה הסופית נראתה בחלק השני של הפרק War Without End לקראת סוף העונה השלישית.
במהלך הפקת העונה הרביעית, רשת Prime Time Entertainment Network אשר שידרה את הסדרה נסגרה, והתוכניות לעונה חמישית עמדו בספק.
סטרזינסקי לא רצה לתת למעריצי הסדרה פחות ממה שהיו ראויים לו, ולכן התכונן לערוך שינויים שאיפשרו לו לסיים את הסיפור הכללי אם לא תאושר עונה נוספת - וכך למעשה השתנה הכיוון הכללי של העונה הרביעית.
מבחינתו של סטרזינסקי, שלושה נרטיבים עיקריים דרשו מתן פתרון - מלחמת הצללים, נפילת הארץ לדיקטטורה וכן מספר תתי-עלילות שהסתעפו כתוצאה מכך.
כמו כן, מספר פרקים העומדים בפני עצמם ואלמנטים עלילתיים מסוימים הוסרו מהעונה הרביעית ועמדו להיכלל בסדרה קרוסייד או בעונה החמישית אם תאושר המשך ההפקה.
פרק סוף הסדרה המיועד, Sleeping in Light, צולם במהלך העונה הרביעית כאמצעי זהירות מפני ביטול הסדרה.
כאשר השמועה פשטה שרשת TNT תמשיך את שידורי הסדרה, הפרק הועבר לסוף העונה החמישית והוחלף בידי פרק סיום חדש לעונה הרביעית בשם The Deconstruction of Falling Stars.
אן ברוס אלינג הייתה מעצבת התלבושות, אחרי שהמעצב האמנותי ג'ון יאקובלי הציע אותה לתפקיד בעקבות עבודה משותפת עמה במספר סרטים ובהפקות תיאטרליות.
לנוכח המגוון הרחב של תלבושות שנדרשו לסדרה, אלינג השוותה אותה ל"תיאטרון אקלקטי", ללא החוקים הנוקשים של תקופת זמן, תחום, צורות וטקסטורות שאחרים דבקים בהם.
היא העדיפה שימוש בחומרים טבעיים ככל שאפשר, כמו עור יענים בשריון הגוף של הנארנים.
היא שילבה שכבות של אריגים כמו משי מלאכותי עם רקמות בחוט זהב שהיו נפוצות בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 כדי להעניק לביגוד תחושה של התפתחות תרבותית.
כבעלת עניין בתלבושות שונות לאורך ההיסטוריה, אלינג עבדה במשותף עם סטרזינסקי כדי לקבל פרספקטיבה היסטורית של הגזעים החייזרים המרכזיים.
לדבריה, "ידעתי שאם הם היו שוחרי שלום, או מלחמתיים, כאלה שחיים בתנאי טמפרטורה קיצוניים וכיוצא בזה, אז אדע מה הדרישות המיוחדות שלהם".
היא עבדה לצד מחלקות אחרות כדי לתאם תמות ויזואליות לכל גזע ופיתחה יחד עם יאקובלי פלטת צבעים רחבה.
גוונים חמים אלה של אפור בנוסף לצבעים משניים, כמו צבעים כחולים מסוימים עבור המינברים, נכללים גם בעיצוב התלבושות וגם בתפאורות המתאימות.
כאשר הדמויות המרכזיות התפתחו, אלינג התייעצה עם סטרזינסקי ועם המפיק קופלנד כדי שהתלבושות ישקפו את השינוי הזה.
המעיל הסגול של השגריר מולארי הפך לצבע כחול כהה ומחויט יותר, בשעה שהוסטים שלו היו בהירים וכללו פחות דפוסים.
לדבריה, "לונדו הפך מדמות נלעגת וליצנית ליותר רציני ואפל".
בזמן שפרק הפיילוט כלל חייזרים שהיו למעשה בובות והופעלו באמצעות אנימטרוניקה, התקבלה החלטה בתחילת תהליך ההפקה שהחייזרים יהיו דמויי אדם במראם.
למעט הופעות בודדות, לא נעשה שימוש נרחב בחייזרים שנוצרו בתלת-ממד משום שהדבר הצריך "כוח רינדור חזק".
שימוש ארוך-טווח בבובות ובאנימטרוניקה גם הוא נחסך, משום שסטרזינסקי האמין שהם לא יוכלו להביע "רגשות אמיתיים" ללא שחקן בתוך החליפה.
סטרזינסקי צפה מראש את התפתחותו של פורמט הטלוויזיה הדיגיטלי, וצילם את הסדרה בפורמט רחב במקום בפורמט המסך הרגיל – שש שנים לפני שסדרות דרמה נוספות החלו להשתמש באותו רעיון.
בבילון 5 היוותה מהפכה אף בשימוש בטכנולוגיה ממוחשבת (בתחילה מחשבים מבוססי אמיגה ולאחר מכן מערכות מבוססות-פנטיום ו-DEC Alpha) ליצירת אפקטים ממוחשבים בזמן שבו השימוש במודלים ומיניאטורות היה הנורמה.
זו הייתה גם הסדרה הראשונה לכבד מכניקה ניוטונית בצילומי קרבות החלל שלה, תוך שימת דגש על אפקט הדחף.
סדרות אחרונות כ"פיירפליי" של ג'וס וידון ו"באטלסטאר גלקטיקה" אימצו אף הן פיזיקה ריאלית.
הסטודיו לאפקטים חזותיים "Foundation Imaging", שהיה אחראי לסדרות מסע בין כוכבים: וויאג'ר, מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 ומסע בין כוכבים: אנטרפרייז בהמשך, יצר את האפקטים בשלוש העונות הראשונות של הסדרה.
את האפקטים בשתי העונות האחרונות, בסרטים ובסדרת ההמשך יצרה חברת "Netter Digital".
לפרק הפתיחה המקורי הולחנה מוזיקה מאת סטיוארט קופלנד, מתופף להקת פוליס.
כאשר נהפכה לסדרה, סטוארט לא היה זמין, לכן סטרזינסקי שכר את כריסטופר פרנק, מהרכב המוזיקה האלקטרונית טנג'רין דרים.
פרנק נשאר כמלחין למשך חמש עונותיה של בבילון 5 ושלושה סרטים מתוכה.
כאשר סטרזינסקי השיג מספיק כספים ליצירת גרסה חדשה לפרק הפתיחה, הפסקול המקורי של קופלנד הוחלף בפסקול חדש של פרנק.
פרנק הלחין יותר משלושים אלבומים לסדרה, בהם אלבומי הסרטים, אלבומי הפרקים המלאים ואלבומי האוסף.
המוזיקה של פרנק ייחודית בכך שמשלבת כלים אלקטרוניים וכלי הקשה ליצירת צלילים שמלאים ברגש אך עם זאת יוצרים אווירה מתוחה ואטמוספירית.
בנובמבר 2020 יצא חידוש לסדרה בחנות אייטונס ובפריים וידאו.
גרסה זו השתמשה בנגטיבים המקוריים לחומר המצולם והגדלה אלגוריתמית בהפרדה גבוהה לחומר הדיגיטלי.
בינואר 2021, הסדרה שוחררה לשידור בשירות הסטרימינג HBO Max.
במהלך הרצתה, סדרת "בבילון 5" מצאה דרכים לתאר תמות שרלוונטיות לסוגיות חברתיות היסטוריות ומודרניות, ויוצר הסדרה, ג'יי מייקל סטרזינסקי, הרבה לעסוק בסוגיות אלו בדיוניו בקבוצת הדיון בה השתתף.
זוהי הפעם הראשונה בז'אנר המדע בדיוני הטלוויזיוני בה מוצג חקר המצע הפילוסופי והחברתי של מושבות החלל האנושיות, מערכת היחסים שלהן עם ממשל הארץ והמתחים שמתחת לפני השטח.
הסדרה היא גם הראשונה בז'אנר המדע בדיוני שהתייחסה למערכת יחסים של זוג מאותו המין, ואין כלל חשיבות לנטייה מינית, שלדבריו של סטרזינסקי "זה כמו לשאול אדם אם הוא ימני או שמאלי".
נוסף על כך, המונח אהבה נכזבת היה למקור כאבן של הדמויות המרכזיות בסדרה, אף על פי שלא כל מערכות היחסים הסתיימו ברע.
סדר לעומת כאוס; משטר סמכותני לעומת רצון חופשי
הנושא המרכזי בבבילון 5 הוא המאבק בין הסדר לכאוס, והאנשים שנלכדו באמצע.
העימות בין שני גזעים עתיקים ורבי עוצמה, הוורלונים והצללים, מיוצג על ידי קרב בין שתי אידאולוגיות מתחרות, כאשר כל צד מבקש לסחוף את בני האדם ואת הגזעים הצעירים לאמונתו.
הוורלונים מייצגים את פילוסופיית המשטר הסמכותני של ציות ללא תנאי.
שאלת הוורלונים "מי אתה?" מתרכזת בזהות האישית כמניעה את המטרות העצמיות.
הצללים מייצגים פילוסופיה נוספת של משטר סמכותני שמסווה את עצמו כקפיצה אבולוציונית באמצעות מבחן האש - לחרחר ריב על מנת לעודד התקדמות אבולוציונית.
לפי התפיסה ההגליאנית, השאלה אותה הם מציגים, "מה אתה רוצה?", מציבה את התשוקות והשאיפות בעדיפות עליונה, ובכך מעודדת קונפליקטים בין הגזעים השונים שמבקשים תהילה או רווח אישי משלהם.
ייצוג זה של סדר וכאוס מבוסס על המיתולוגיה הבבלית, לפיה היקום נולד כתוצאה מהקונפליקט בין שניהם.
נקודת השיא של הקונפליקט מגיעה כשהגזעים הצעירים חושפים את פרצופם האמיתי של הוורלונים והצללים ודוחים מעליהם את שתי הפילוסופיות, ובכך מבשרים על תחילתו של עידן חדש ללא התערבותם.
השאלה השלישית שנשאלת על ידי לוריין - הישות העתיקה ביותר שחיה ביקום בבילון 5 - "למה אתה כאן?", מרמזת כי יש יותר בחיים מאשר דואליות הסדר נגד הכאוס.
בעצם העלאת נושא השלטון הדיקטטורי של ממשל כדור הארץ, שסופו במלחמת אזרחים ואנרכיה, מובאת כאן מטפורה פוליטית והיסטורית עם דגש למקארתיזם ולוועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי אמריקנית בארצות הברית של ימינו.
הסדרה שמה דגש על כפיית חירויות האזרח, שעזרו מלכתחילה לעלייתה של "ברית הארץ", ואת האשליה הרווחת באוכלוסייה כי עליונותו המוסרית של הממשל תמנע ממנו נפילה לדיקטטורה.
המרד בהנהגת תחנת בבילון 5 נוחל הצלחה ומבטיח את החזרת הממשל הדמוקרטי ומתן אוטונומיה מלאה למאדים ולמושבותיו.
מספר עימותים צבאיים בין-גלקטיים קיימים ביקום הבדיוני של בבילון 5. הסיפור מתחיל כאשר תחנת חלל נבנית כסמל לשלום מתוח שקם מההריסות של מלחמה שכמעט הביאה להשמדתו של גזע האדם בעקבות טעות אנוש.
שלום זה עומד בפני מבחן כאשר מלחמה חדשה עומדת בפתח.
מלחמתם של הסנטאורים בנארנים מוצגת, כאשר זו מתחילה כסכסוך על טריטוריות ומגיעה לכיבוש, עבדות (דרך השימוש בנשק להשמדה המונית) ובסופו של דבר לאחדות כנגד אויב משותף.
מלחמה זו מהדהדת את המלחמות של ימינו, כדוגמת מלחמת המפרץ, משבר הטילים בקובה ופלישתה של ברית המועצות לפראג, כאילו באה להמחיש שהאירועים הקשים אכן התרחשו כתוצאה מאיבה רבת שנים וחוסר היכולת להגיע לפשרה.
"מה שמעניין אותי, מה שרציתי לעשות בסדרה הזאת היה במידה רבה לבחון את הבעיות, את הרגשות ואת האירועים אשר קדמו למלחמה, גרמו למשקעים בה, השפעותיה, סופה והשלכותיה.
המלחמה היא כלי חומר בידי היוצר, ואנשים הם אלה הנמצאים במרכזו של הסיפור."
מלחמת הצללים אף היא מוצגת בסדרה, בה גזע עתיק ומתקדם מעורר עימותים ומשתמש בגזעים שונים כדי לעודד התפתחות טכנולוגית ותרבותית כביכול.
במשך שלוש העונות הראשונות מתגלה המזימה וקמה תנועת התנגדות מחתרתית.
זוהי מטפורה למלחמה שבתוך-תוכנו ומה שנעשה בעולמנו, להגבלת חירויות הפרט והידרדרות לדיקטטורה.
העימותים שנוצרו בעקבות הנאציזם, המקארתיזם ומלחמות הפרישה היוגוסלבית.
הצורך העז בעצמאות של המושבות משלטונו של כדור הארץ מצית מלחמת אזרחים, המתוארת בעונה הרביעית של הסדרה, מה שמדמה את הגורמים למלחמות הבלקן ומלחמת האזרחים האמריקנית, לדוגמה.
תקופת השיקום מתוארת בסדרה לקראת סוף עונתה הרביעית: הצורך בבנייתו של עולם חדש מההריסות.
הנובלה "Alas, Babylon" של פאט פרנק משנת 1959 דנה בהשפעה של מלחמה גרעינית על עיירה אמריקנית.
אירועים עתידיים המתוארים בפרק האחרון של העונה הרביעית מביאים למסקנה כי הגזע האנושי לא ישתנה, וכי תמיד יצית מחדש מלחמות.
יש רק לקוות כי בכל פעם ישכיל להתעלות מעל לתחלואיו עד שיוכל להגיע לכוכבים וללמד את הבאים בתור שלא ליפול כדרכם.
אחד ההיבטים בבבילון 5 הוא שלרוב הדמויות אמונות רוחניות עמוקות.
סטרזינסקי, אתאיסט, החליט באופן מודע שדמויותיו ייחסו חשיבות מרובה וכבוד לכל אותן אמונות:
"אם תסתכלו על ההיסטוריה הארוכה של התרבות האנושית, הדת - אם כמאורגנת, חסרת ארגון או כרמות מסוימות של אמונה טפלה - הייתה תמיד נוכחת וקיימת.
והיא עדיין תהיה נוכחת כמאתיים שנים מהיום.
להתעלם לחלוטין מהמשוואה האנושית הזאת תהיה שגויה כמו התעלמות מהעובדה שאנשים מתעצבנים, נעשים רגשניים או שואפים לחיים טובים יותר."
גם נצרות קתולית וגם יהדות מוזכרים בסיפור בבילון 5, ולשניהם יש לפחות פרק אחד שבו הם מאופיינים באופן בולט: דוגמה קתולית בפרקים "Passing Through Gethsemane" ו-"Parliament of Dreams".
בנוסף להם, מוצגות אמונות נוספות המקבילות לאתאיזם ולפנתאיזם.
לעיתים קרובות דת או שאלה מוסרית מוצגות ללא תשובה ברורה.
דוגמה טובה לתפיסה רוחנית היא הפרק Soul Hunter, כאשר שלושה פירושים ניתנים למעשיו של צייד הנשמות: הוא לוכד את נשמת המינברים המתים לצורך השמדת הנשמה, החייאתה מחדש, או פשוט משום שכלל לא הייתה קיימת.
הקונפליקט המוסרי שמוצג בפרק Believers מהווה דוגמה נוספת.
במרכז פרק זה ניצבת הדילמה: האם ניתן לנתח ילד החולה במחלה קטלנית, אך אמונות הגזע שלו מנוגדות לביצוע הניתוח עצמו, שכן זה מתיימר להפריד בין נשמתו לגופו.
שני אספקטים נוספים שחשובים להתפתחות ההתרחשויות אלה קצוות העלילה הנתלים על אמונות המינברים והתפתחותו הרוחנית של ג'קאר, שגריר הנארנים.
תמה מרכזית בסדרה בבילון 5 היא רעיון ההקרבה למטרה נעלה יותר.
שגריר הוורלונים קוש מקריב את עצמו עבור הניצחון הגדול הראשון נגד הצללים.
ג'ון שרידן מוכן למות בעולם הבית של הצללים, זא'הדום, ובכך למנוע מהם התארגנות מחודשת.
דלן מוכנה למות בטקס גלגל האש כדי להשיב את החברה המינברית - שמצויה במלחמת אזרחים - על כנה.
מרקוס קול מקריב את חייו כדי להציל את סוזן איבנובה הגוססת.
לונדו מולארי מקבל על עצמו מרצון השתעבדות מוחלטת לשומר הדראקי כדי להציל את הסנטאורים מהשמדה טוטאלית.
הלא־מודע מקבלת תפקיד חשוב בסדרה, כאשר כל דמות עיקרית בה חווה בשלב כלשהו מסר תת-הכרתי כלשהו, לפעמים בצורה של חלימה מודעת.
כך למשל, לונדו מולארי חלם כי יבוא יום והוא וג'קאר ילפתו זה את צווארו של זה ויחנקו עצמם למוות.
בנוסף, הוא חוזה את ימי קיסרותו העתידיים.
ג'קאר חוזה (תחת השפעת סם) כי דמותו תהפוך למשהו אצילי יותר מאשר לוחם וינהיג את עמו בדרך שלא עשה עד אז.
סינקלייר, דלן ושרידן מקבלים - כל אחד בתורו - חזיונות בדבר היותם "האחד" ותפקידם בסיפור העלילה (סינקלייר הוא "האחד שהיה", דלן היא "האחת שהינה" ושרידן הוא "האחד שיהיה").
בסדרה מוצגות התמכרויות שונות והשפעתן על אישיות האדם.
ראש יחידת האבטחה, מייקל גריבלדי, הוא אלכוהוליסט בגמילה, שהצליח לשלוט בדחף השתייה עד לאמצע העונה החמישית.
ד"ר סטיבן פרנקלין מתמכר לסמי מרץ בעקבות תשישות כרונית ועומס עבודה, כאשר בשלב מסוים הוא נוטש את עבודתו ונודד במרחבי התחנה וחווה תסמונת נסיגה.
קומנדר סוזן איבנובה מציינת, כי אביה הפך לאלכוהוליסט בעקבות התאבדותה של אמה, לאחר שזו סוממה בידי השלטונות ואישיותה דוכאה.
התייחסויות נוספות להתמכרות קיימות לאורך הסדרה, כמו הסם "דאסט" ("אבק") המשמש לפיתוח יכולות טלפתיות.
הסדרה "בבילון 5" שואבת השראה ממספר מקורות תרבותיים, היסטוריים, פוליטיים ודתיים בכדי להיטיב לשרטט את קווי המתאר של הדמויות ושל העלילה.
סטרזינסקי ציין שלא הייתה כל כוונה לייצג כל תקופת זמן היסטורית או יצירה בדיונית קודמת בשלמותן, אך הוא הכיר בהשפעתן לכל אורכה של הסדרה לאור העובדה שהן משתמשות במבנה ספרותי מבוסס, כדוגמת מסע הגיבור.
בעוד הסדרה גדושה באלמנטים שמעלים את הוויכוח שהם מחקים יצירות אחרות - בין אם בדיוניות, מיתולוגיות או אגדות, קיימות מספר התייחסויות ספרותיות.
מספר פרקים נוטלים את שמותיהם מתוך מונולוגים שייקספירים, ולפחות דמות אחת מצטטת ישירות משייקספיר.
שוטר חיל הטלפתים אלפרד בסטר נקרא על שם סופר המדע בדיוני באותו שם, וזאת משום שיצירותיו השפיעו על הארגון של חיל הטלפתים שאותו הדמות מייצגת.
קיימות בסדרה מספר התייחסויות לאגדות המלך ארתור, ביניהן ספינת מלחמה בשם אקסקליבר המופיעה בסדרה ובסדרת הספין-אוף "קרוסייד", וכן הדמות מהפרק A Late Delivery from Avalon (בגילומו של מייקל יורק) שטוען שהחרב שייכת לו.
סטרזינסקי מקשר את הגורם שהצית את מלחמת ארץ-מינברים - שבה מעשים מתפרשים בצורה לא נכונה במהלך תקרית מתוחה לפרוזה "מות ארתור" של תומאס מלורי, שבה נקודת שוויון בין שני צבאות הופכת לאלימה כאשר פעולות תמימות מתפרשות כעוינות.
הסדרה מתייחסת גם להיסטוריה קדומה ובת זמננו.
גזע הסנטאורים ממודל לפי האימפריה הרומית.
הקיסר הסנטאורי קתרג'ה מאמין שהוא אל, התייחסות מכוונת לקליגולה.
ההתנקשות בו מביאה לעלייתו הסופית של לונדו לכס המלכות, ובהמשך של ויר - שניהם מועמדים בלתי סבירים לתפקיד, כמו במקרה של קלאודיוס כשהתנקשו בחייו של קליגולה.
הסדרה גם מתייחסת לרומן ההיסטורי אני, קלאודיוס מאת רוברט גרייבס כאשר קתרג'ה מתבדח על כך שריפא אדם מהשיעול שלו אחרי שערף את ראשו, מעשה שנעשה גם בידי קליגולה.
בפרק In the Shadow of Z'ha'dum, שרידן תוהה על דילמת קובנטרי של וינסטון צ'רצ'יל האם יש צורך לפעול לפי מידע חשאי במהלך מלחמה.
אמנם חיים יינצלו, אך במחיר גילוי לאויב שהם יודעים את כוונותיהם - דבר שיסכן אותם בהמשך הדרך.
השבעתו של הנשיא קלארק לנשיאות מזכירה את רצח קנדי, והסצנה נבנתה במכוון כדי לשקף את השבעתו לנשיאות של לינדון ג'ונסון על מטוס אייר פורס 1.
אף על פי שסטרזינסקי הוא אתאיסט מובהק, הסדרה "בבילון 5" מתייחסת לאמונה הנוצרית במספר מקומות.
בנוסף, הנזירים שמונהגים בידי האח תיאו ומגיעים להתגורר בתחנה בפרק Convictions משתייכים למסדר הדומיניקנים.
"בבילון 5" הייתה אחת הסדרות הראשונות שהשתמשו בשיווק דיגיטלי באמצעות האינטרנט כדי לצבור פרסום דרך קהל קוראים מקוון עוד הרבה לפני שידורו של פרק הפיילוט.
סטרזינסקי השתתף בקבוצות דיון בקהילות מקוונות (קבוצת החדשות rec.arts.sf.tv.babylon5.moderated) ובמערכות CompuServe ו-GEnie לפני עלייתה של הרשת הכלל עולמית אשר קיימת היום.
סטרזינסקי הרבה להשתתף בפורומים מקוונים רבים במהלך שנות ה-80, וקיבל קרדיט בתור האמן והסלבריטאי הראשון והידוע ביותר שתיקשר עם מעריציו באופן מקוון.
הסדרה גם נתנה השראה לקיומם של מספר אתרי מעריצים, כמו "מדריך האורב לבבילון 5" (The Lurker's Guide to Babylon 5).
האתר הוכר רשמית בידי וושינגטון פוסט והוזכר בידי סטרזינסקי בהערות ה-DVD לעונתה החמישית של הסדרה.
נעשה שימוש בזמנו בכתובת ה-URL של האתר - היפריון - כאחת מספינות המלחמה בסדרה.
בשנת 1995, אולפני האחים וורנר השיקה את אתר האינטרנט הרשמי של הסדרה דרך פורטל פאת'פיינדר.
בנוסף, הם יצרו קלפי אספנות כדי לעזור ולשווק אותה.
בשנים 2004 ו-2007, מגזין TV Guide דירג את הסדרה "בבילון 5" במקומות ה-13 וה-16 ברשימת סדרות הקאלט של כל הזמנים.
הסדרה קיבלה שבחים על העומק העלילתי והמורכבות שבה על רקע סדרות תקופתיות אחרות שהיו חסרות בהן השלכות לטווח ארוך, כאשר עלילות נפתרו במהלכם של פרק אחד או שניים.
סטרזינסקי היה מעורב מאוד בתהליך הכתיבה וכתב 92 מתוך 110 תסריטים של הסדרה, במידה רבה יותר מאשר מקביליו למקצוע.
מבקרים דירגו את איכות הכתיבה בדרגות שונות, תוך זיהוי דו-שיח ודיאלוגים שנשמעו "תיאטרלים ורשמיים".
המפיק ג'ון קופלנד ציין כי "אתה לא באמת יושב וצופה בסדרה בשביל האפקטים".
במקום זאת, אנשים צופים בסדרות בנות יותר מעשרים שנה משום ש"הסיפורת בה מחזיקה מעמד" ושהם "רוצים להעביר יותר זמן עם הדמויות".
מליסה הייז-גרק ממחלקת האסטרונומיה של אוניברסיטת מרילנד העניקה ביקורות פרטניות לכל פרקי הסדרה, בציינה כי "הסדרה הייתה יוצאת דופן לסדרות מדע בדיוני לתקופתה (שנות ה-90) מכיוון שנבנתה בצורה סריאלית וכל פרק לא עמד בפני עצמו.
תענוג לראות את בניית המתח של קו העלילה המרכזי, ונחמד לראות אירועים שאמורים להיות להם השפעות מקבלים הלכה למעשה את אותן השפעות".
אלכס הורמן מאתר הביקורות At Boundary's Edge התייחס במאמרו לאופן הסריאלי של הסדרה, אך גם לפרקים שעומדים בפני עצמם שאינם נופלים ברמתם מהשאר.
עוד הוא מציין כי כמו כל סדרה שמכילה עלילות רבות, ישנן כאלה אשר נותרות בלתי פתורות - במיוחד בעונה החמישית והאחרונה ובסרטי הטלוויזיה שיצאו בעקבות הסדרה.
בהמשך, הורמן מבקר את איכויות המשחק המעט נוקשות של צוות השחקנים, אך משבח את משחקם של פיטר ג'וראסיק (המגלם את לונדו מולארי) ואת אנדריאס קטסולאס (המגלם את ג'קאר), המציתים כל סצנה שבכיכובם בפיקחות ובאנרגיה.
דניאל קופר מהמגזין האינטרנטי Engadget מציין שעלייתה מחדש לשידור של הסדרה בשירות ה-VOD פריים וידאו היא קרקע בשלה לדור חדש של מעריצים לגלות אותה, אם כי הם ימצאו שאיכות התמונה משתנה וקשה לצפות בכמה סצנות בשל כך - לרוב הסצנות בהן מערבות גרפיקה תלת-ממדית, שלא עברה את מבחן הזמן.
למרות זאת, הסדרה היא כל כך טובה ששווה להתמיד בה.
לרגל עלייתה מחדש של הסדרה לשידור ברשת HBO Max בספטמבר 2021, ראיין בריט מאתר הבידור Inverse מציין כי "אף אחד מעולם לא עשה סדרות בצורה כזאת.
מעולם בהיסטוריה של המדע הבדיוני לא הייתה עלילה של סדרה שלמה שנכתבה ובוצעה כמעט בשלמותה בידי תסריטאי אחד.
אולם, סדרת מדע בדיוני בלתי מוערכת זו שינתה את פני המשחק".
וולטר קניג (פאבל צ'כוב מסדרת מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית), ששיחק בסדרה בתפקיד שוטר טלפתי בכיר בשם אלפרד בסטר, ציין כי "זוהי סדרה מלהיבה, כה שונה וייחודית, שלעולם שינתה את הדרך בה אתה מסתכל על סדרות מדע בדיוני".
הוא התייחס בדבריו ל"אפקטים מיוחדים פורצי דרך והישגים מרשימים באיפור, תפאורה ותלבושות".
"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" והאשמות פלגיאט של פרמאונט
סטרזינסקי ציין שחטיבת הטלוויזיה של אולפני סרטי פרמאונט הייתה מודעת לעיצובים שלו עוד מאז שנת 1989, כאשר הוא ניסה למכור את הסדרה לאולפנים, והוא נתן להם את התנ"ך של הסדרה, תסריט פרק הפיילוט, איורים אמנותיים, היסטוריה מקיפה של הדמויות ואת תקציר העלילה של 22 פרקים מתוכננים הנלקחים מתוך הסדרה המתוכננת.
סטרזינסקי ציין שאף על פי שהוא בטוח שיוצרי הסדרה ריק ברמן ומייקל פילר לא ראו את החומרים שלו, הוא חשד שבכירים בפרמאונט השתמשו בתנ"ך ובתסריטים שלו כדי להחיש את הפקתה של "חלל עמוק 9".
סטרזינסקי והאחים וורנר לא הגישו תביעה נגד פרמאונט, בעיקר משום שהאמין שהדבר ישפיע רבות על שתי הסדרות.
הוא חזר על כך כאשר הועלו נגדו טענות שאי נקיטת צעדים משפטיים היו הוכחה לכך שהאשמותיו לפלגיאט לא מבוססות.
לפי ראיון עם פטרישיה טולמן משנת 2017, היה תיק משפטי והסדר מחוץ לכותלי בית המשפט עם פרמאונט.
הסדרה "בבילון 5" נחשבה בעיני רבים בתור הסדרה ש"הובילה לעידן טלוויזיוני חדש של אפקטים חזותיים ב-CGI".
היא זכתה במספר פרסים במהלך תקופת הרצתה, ביניהם שני פרסי הוגו לעיבוד דרמטי וממשיכה להופיע בקביעות ברשימות ושאלונים המדרגים סדרות מדע בדיוני.
סטרזינסקי ציין שקשת הסיפור מרובת השנים של הסדרה - הנכללת כעת ברוב סדרות הדרמה הטלוויזיוניות - היא המורשת הנצחית של "בבילון 5".
הוא ציין את שמם של רונלד ד.
מור ושל דיימון לינדלוף כמי שהשתמשו במבנה העלילתי המתמשך על פני חמש שנים בסדרות שלהם "בטלסטאר גלקטיקה" ו"אבודים", בהתאמה.
הוא הוסיף וטען ש"בבילון 5" הייתה הסדרה הראשונה שהשתמשה ביחס גובה רוחב של מסך רחב 16:9 ובצליל היקפי של 5.1. הייתה זו הדוגמה הראשונה לשימוש הנרחב בגרפיקת תלת-ממד מאשר מודלים מיניאטורים לצורך סצנות חלל בהיקף גדול יותר, דבר שאיפשר חופש פעולה גדול יותר ביצירתן.
אם כי סצנות אלה קיבלו שבחים באותה תקופה, האפקטים עצמם נחשבים כעת למיושנים בעקבות בעיות תקציב ומאסטרינג.
חברת DC קומיקס החלה לפרסם חוברות קומיקס של בבילון 5 בשנת 1994 הכוללות סיפורים שנכתבו בידי סטרזינסקי ואשר היו מקושרים לאירועים שתוארו בסדרה.
בסופו של דבר, אותם אירועים שהתרחשו בקומיקס זכו להתייחסות בסדרת הטלוויזיה עצמה.
הזיכיון התרחב וכלל סיפורים קצרים, משחקי תפקידים ונובלות ספרותיות.
הפרסים אותם קיבלה הסדרה "בבילון 5" כוללים:
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום אפקטים מיוחדים, פרק הפיילוט "ההתאספות", 1993
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום עיצוב שיער, הפרק The Parliament of Dreams, 1994
פרס הוגו - העיבוד הדרמטי הטוב ביותר, הפרק The Coming of Shadows, 1996
פרס הוגו - העיבוד הדרמטי הטוב ביותר, הפרק Severed Dreams, 1997
פרס סאטורן - סדרת הסינדיקציה/טלוויזיה בכבלים הטובה ביותר, 1998
הסדרה הייתה מועמדת גם בקטגוריות הבאות:
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום האיפור, הפרק Acts of Sacrifice, 1995
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום עיצוב שיער, הפרק The Geometry of Shadows, 1995
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום סינמטוגרפיה, הפרק The Geometry of Shadows, 1995
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום סינמטוגרפיה, 1996
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום האיפור, הפרק The Summoning, 1997
פרס אמי לבידור בפריים טיים - הישגים מיוחדים בתחום האיפור, הסרט "בהתחלה", 1998
בנובמבר 1994, חברת DC קומיקס החלה לפרסם קומיקס חודשי של בבילון 5. בין השנים 1995–2001 פורסמו גם מספר סיפורים קצרים ונובלות ספרותיות.
ספרים נוספים פורסמו בידי חברות המשחקים Mongoose Publishing ו-Chameleon Eclectic כדי לתמוך במשחקי האסטרטגיה והתפקידים שלהם.
שלושה סרטי טלוויזיה באורך מלא יצאו בידי רשת Turner Network Television בשנת 1998 אחרי מימונה של העונה החמישית וסגירתה של רשת Prime Time Entertainment Network אשר שידרה את עונות 1 - 4. בנוסף לסרטים "בהתחלה", "החלל השלישי" ו"נהר הנשמות", הרשת הוציאה מחדש את פרק הפיילוט "ההתאספות".
כשנה לאחר מכן יצא סרט טלוויזיה נוסף, "קריאה לנשק", אשר שימש כפרק פיילוט לסדרת הספין-אוף "קרוסייד".
אולם, רשת TNT ביטלה את הסדרה לאחר 13 פרקים בלבד.
חברת ההוצאה לאור Dell Publishing החלה לפרסם נובלות ספרותיות של בבילון 5 החל משנת 1995, והן נחשבו לקאנוניות להמשכיות הסדרה.
הן נכתבו תחת פיקוחו של סטרזינסקי וספרים מאוחרים יותר אף מבוססים יותר על רשימותיו.
בשנת 1997 חברת ההוצאה לאור Del Rey רכשה את זכויות הפרסום מהאחים וורנר והמשיכה לפרסם שלוש טרילוגיות בפיקוחו הישיר של סטרזינסקי, כמו גם שלוש נובלות המעבדות את שלושת סרטי הטלוויזיה לפורמט ספר.
כל הנובלות של Del Rey נחשבות לקאנוניות לחלוטין ביקום בבילון 5.
בשנת 2000, רשת Sci-Fi Channel רכשה את הזכויות לשדר מחדש את בבילון 5 וכן שידרה סרט טלוויזיה חדש בשם "אגדת הסיירים" בשנת 2002, אך סרט זה לא הצליח להתפתח כסדרה.
בשנת 2007 יצא סרט טלוויזיה בשם "הסיפורים האבודים", שהיה מתוכנן להיות חלק מסדרת סרטי אנתולוגיה חדשים, אך אלה לא יצאו לפועל עקב בעיות תקציב.
בספטמבר 2021, סטרזינסקי הודיע על תוכניות לאתחול מחודש של הסדרה, שיעלה לשידור ברשת The CW.
בתגובה לפרסום מסר סטרזינסקי בחשבון הטוויטר שלו כי הוא עמל על כתיבת הפיילוט, והסביר כי לאור הזמן הרב שחלף והניסיון הרב שצבר, הוא חושב שלא נכון יהיה לחזור לדמויות הישנות והסיפור שכבר סופר, ולכן מדובר יהיה באתחול מלא, ולא בהמשך לסדרה המקורית.
נכון למאי 2022, נודע כי הפרויקט נמצא עדיין בשלבי פיתוח לקראת שידור בחורף 2023. ידיעה זו הגיעה לאשר את נכונות המשך הפיתוח בעקבות מספר ביטולים שנעשו לסדרות של רשת The CW לאחר הפיצול של חברת וורנר מדיה עם דיסקברי בידי חברת AT&T.
סטרזינסקי חשף במאי 2023 כי עבד בחשאי עם האחים וורנר הנפשה על הפקתו של סרט אנימציה באורך מלא שנקרא "בבילון 5: הדרך הביתה".
מרבית צוות השחקנים שנותרו בחיים ידובבו את קולות דמויותיהם מהסדרה, ביניהם בוקסלייטנר, כריסטיאן, ג'וראסיק, מומי, סקוג'ינס וטולמן.
מדבבים אחרים יחליפו את אלה אשר נפטרו, ביניהם פול גאייט כזאת'רס וג'פרי סינקלייר, אנתוני הנסן כגריבלדי, פיל למאר כד"ר פרנקלין, פיוטר מייקל כדייוויד שרידן, אנדרו מורגאדו כג'קאר ורבקה רידי כדלן.
בַּבּוֹנָג (שם מדעי: Matricaria) הידוע גם בשמו הלועזי קמומיל הוא סוג של צמח חד שנתי ממשפחת המורכבים, הפורח באביב.
זהו צמח ריחני, המשמש בין השאר לחליטה כמשקה, וברפואה העממית כצמח מרפא.
סוג נוסף מאותה המשפחה הוא הקחוון.
מקור השם קמומיל בשפה היוונית העתיקה, χαμαίμηλον, משם הוא התגלגל לשפה הלטינית ולאחר מכן לצרפתית.
השימוש הידוע הראשון הוא בטקסט מהמאה ה-13. משמעות השם ביוונית Chamai - קרוב לאדמה; Melon - תפוח.
השם המדעי קשור לסגולות המיוחסות לצמח בטיפול בבעיות גינקולוגיות.
המילה Matricaria נגזרת מהמילה Matrix בלטינית, שאחת ממשמעותיה היא רחם.
גובה הצמח 15–50 ס"מ, הפרח לבן או צהוב, והוא בעל ריח נעים ומיוחד.
עוד בימי קדם שימש הבבונג לרפואה, וגם כיום נעשה בו שימוש ברפואה הטבעית והמודרנית.
הבבונג מכיל ריכוז שמן אתרי המופק בזיקוק מיוחד והוא בעל תכונות חיטוי נגד חיידקים ומזיקים אחרים.
חליטת פרחי בבונג מיובשים נחשבת כמועילה בטיפול כקומפרסים לעיניים דלוקות ועייפות, בעיות עיכול, כאבי מחזור, כאבי ראומטיזם, צרבת וגזים.
הבבונג נחשב כמרגיע, עוזר לטיפול בבעיות שינה ובשחרור שרירים.
בבונג הגדל בר בישראל הוא צמח מוגן על פי החוק.
ז'וזה רוברטו גמה דה אוליביירה (פורטוגזית: José Roberto Gama de Oliveira; נולד ב-16 בפברואר 1964), הידוע בכינוי בבטו (Bebeto), הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ברזילאי, שזכה עם נבחרת ברזיל במונדיאל 1994. כיום הוא חבר פרלמנט ריו דה ז'ניירו.
בבטו הוא יליד סלבדור, ברזיל.
הוא החל את הקריירה ב-1983 בקבוצת ויטוריה מברזיל, ושיחק בין היתר בדפורטיבו לה קורוניה וסביליה מהליגה הספרדית.
בנוסף שיחק במספר מועדונים בברזיל, וכן ביפן, מקסיקו וערב הסעודית, עד שפרש ממשחק פעיל בשנת 2002.
בבטו ממוקם במקום ה-5 בטבלת כובשי כל הזמנים של נבחרת ברזיל, לאחר שכבש 39 שערים עבור הנבחרת.
בבטו החל את הקריירה המקצועית כשחקן נוער של קבוצת באהיה, וכעבור חודש בלבד עבר לקבוצת הנוער של ויטוריה, במדיה גם ערך את הופעות הבכורה שלו בקבוצת בוגרים.
הוא זוהה ככישרון גדול והוחתם על ידי קבוצת הפאר הברזילאית פלמנגו, במדיה שיחק 6 שנים.
למרות ההצלחה הקבוצתית והזכייה באליפות בעונתו הראשונה בקבוצה, בבטו כמעט ולא קיבל דקות משחק.
בזכייה באליפות ריו ז'ניירו ב- ובאליפות של , כבר היה לו חלק משמעותי יותר, ובסך הכל בבטו כבש 34 שערים ב-80 הופעותיו בפלמנגו.
מפלמנגו עבר בבטו בשנת לקבוצת ואסקו דה גאמה, וסייע לה לזכות באליפות כבר בעונתו הראשונה במועדון, אליפות ראשונה לקבוצה לאחר 15 שנים.
ב-4 שנותיו במועדון כבש בבטו 28 שערים ב-53 הופעות.
לקראת עונת בליגה הספרדית, עבר בבטו לתחנה הראשונה בקריירה שלו מחוץ לברזיל, קבוצת דפורטיבו לה קורוניה.
הקבוצה חזרה שנה קודם לכן לליגה הבכירה בספרד לראשונה מאז , וסיימה את העונה במקום ה-17.
כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, בבטו כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים של הליגה, ולה קורוניה הדהימה כשסיימה את העונה במקום ה-3, כשקודמות לה רק ברצלונה וריאל מדריד.
עונה לאחר מכן, ב-, לה קורוניה ניצבה בפני זכייה ראשונה והיסטורית באליפות, כשהובילה את הטבלה ערב המחזור האחרון, ונזקקה לניצחון מול ולנסיה.
במהלך המשחק נשרק כדור עונשין מ-11 מטר לזכות לה קורוניה דקות ספורות לסיום המשחק.
בבטו, אחד הבועטים הקבועים של הקבוצה (אחרי דונאטו, שלא היה על המגרש באותו הזמן), סירב לקחת את הבעיטה.
מירוסלב דג'וקיץ' ניגש לבעוט במקומו והחמיץ, והמשחק הסתיים בשוויון 0-0. בעקבות כך, ברצלונה זכתה באליפות בזכות הפרש שערים עדיף על לה קורוניה.
עונה לאחר מכן, שוב סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, הפעם אחרי ריאל מדריד, אך בגביע המלך הקבוצה נחלה הצלחה מרובה, וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על ולנסיה.
בבטו פתח בהרכב הקבוצה במשחק הגמר.
לאחר עונתו הרביעית והפחות מוצלחת בקבוצה, שהסתיימה במקום ה-9 בטבלה, עזב בבטו בחזרה לברזיל, לקבוצת פלמנגו, בה שיחק בעבר.
בארבע העונות בלה קורוניה קבע בבטו מספר הישגים היסטוריים במועדון.
בסך הכל, כבש בבטו 86 שערי ליגה ב-131 הופעות במדי הקבוצה, והוא מלך שערי הליגה של הקבוצה בכל הזמנים.
הוא כבש 13 שערים במשחקי הקבוצה באירופה, והוא מדורג שלישי בטבלת מלך שערי הקבוצה באירופה בכל הזמנים.
הזכייה בתואר מלך השערים בעונתו הראשונה, הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה בה שחקן הקבוצה זוכה בתואר, כשמאז זכו שני שחקנים נוספים בתואר כששיחקו בקבוצה (דייגו טריסטן ורוי מקאיי).
לאחר 15 משחקים בלבד בפלמנגו, חזר השחקן לספרד, הפעם לקבוצת סביליה, אך הוא ערך בשורותיה רק 5 הופעות ליגה, ומעולם לא כבש לזכותה.
ממנה חזר השחקן למועדון נעוריו, ויטוריה.
ב-, לקראת משחק הגביע הבין-יבשתי מול בורוסיה דורטמונד מגרמניה, החתימה קבוצת קרוזיירו את בבטו, יחד עם שני שחקנים נוספים (דוניזטי מקורינתיאנס וגונסאלבס מבוטפוגו), למשחק אחד בלבד.
השלושה פתחו בהרכב ושיחקו במשך כל המשחק, אך קרוזיירו נוצחה 2-0.
בבטו, שרצה לשמור על יכולת גבוהה כדי לייצג את במונדיאל 1998, חזר לוויטוריה, וממנה עבר לבוטפוגו.
יכולתו במועדונים אלו סייעה לו להיכלל בסגל הנבחרת.
לאחר שתי עונות במועדון, שוב עזב השחקן את ברזיל, הפעם לקבוצת טורוס נזה ממקסיקו.
לאחר קדנציה קצרה בקבוצה, שכללה 8 הופעות ליגה בלבד, עבר השחקן ליפן, שם שיחק במדי קאשימה אנטלרס, שאומנה אז על ידי שותפו להתקפת פלמנגו בתחילת הקריירה, זיקו.
אף על פי שתרם רק שער אחד ב-8 הופעות ליגה, קבוצתו זכתה באליפות יפן באותה העונה.
החלוץ שב בפעם האחרונה לברזיל, ושוב למועדון נעוריו ויטוריה, אך זמן קצר אחר כך חזר לשתף פעולה עם שותפו להתקפת הנבחרת, רומאריו, בקבוצת ואסקו דה גאמה.
את קריירת המשחק סיים בבטו בקבוצת אל-איתיחאד הסעודית, ופרש ממשחק פעיל בשנת 2002, בגיל 38.
בבטו הוא אחד הכובשים המצטיינים בתולדות נבחרת .
הוא ממוקם שישי בטבלת כובשי כל הזמנים של הנבחרת עם 39 שערים, והיה בסגל הנבחרת בשלושה טורנירי מונדיאל שונים: 1990, 1994 ו-1998.
הוא זכה עם נבחרת ברזיל הצעירה באליפות העולם בכדורגל עד גיל 20, בטורניר שנערך במקסיקו בשנת .
במהלך הטורניר הוא כבש שער אחד.
שנתיים אחר כך הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, אך עקב התחרות בסגל, נותר מחוץ לסגל לקראת מונדיאל 1986.
כעבור שנתיים נוספות, באולימפיאדת סיאול (1988), זכה בבטו במדליית כסף לאחר שנבחרת ברזיל הפסידה בגמר ל.
בבטו כבש בטורניר שני שערים.
בטורניר זה החל שיתוף הפעולה עם שותפו לחוד, רומאריו, שכבש 7 שערים בטורניר.
שנה לאחר מכן, הוביל את נבחרת ברזיל לזכייה בקופה אמריקה לאחר 40 שנים, כשסיים כמלך שערי הטורניר עם 6 שערים.
בזכות הופעותיו הטובות בטורניר, ביחד עם הופעותיו בעונה זו במדי אלופת ברזיל ואסקו דה גאמה, ובטורניר מוקדמות מונדיאל 1990, זכה השחקן בתואר כדורגלן השנה באמריקה הדרומית.
במונדיאל הראשון שלו, איטליה 1990, נפצע בבטו לפני המשחק מול (המשחק השני של הנבחרת בשלב הבתים), ולא תרם בטורניר שהסתיים בהדחה בשמינית הגמר.
ארבע שנים אחר כך, כבר היה אחד השחקנים הטובים והדומיננטיים בטורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית, כשחלק את חוליית ההתקפה עם רומאריו, כבש בטורניר 3 שערים, והיה מהגורמים הבולטים בזכייתה של ברזיל בתואר אלופת העולם.
במהלך המונדיאל בבטו התפרסם גם בזכות "תנועת העריסה" - מספר ימים לפני משחק רבע הגמר מול נולד הילד השלישי של בבטו, מתאוס.
בבטו כבש שער במהלך המשחק, ומיד לאחר הכיבוש רץ לעבר קו החוץ, הושיט ידיו קדימה ונענע עריסה דמיונית, כשרומאריו ומאזיניו מצטרפים אליו.
תנועה זו הפכה נפוצה ופופולרית בקרב שחקנים החוגגים הולדת ילד יחד עם כיבוש שערים.
בבטו חזר לארצות הברית שנתיים אחר כך, באולימפיאדת אטלנטה (1996), כשהצטרף לנבחרת האולימפית של ברזיל.
בבטו סיים כמלך שערי הטורניר בצוותא עם הרנן קרספו מארגנטינה, עם 6 שערים.
3 משעריו בטורניר נכבשו במשחק על המקום השלישי מול , בו ניצחה ברזיל 5-0 וזכתה במדליית ארד.
בבטו זכה עם ברזיל בגביע הקונפדרציות בשנת , אף על פי שלא היה שחקן הרכב בטורניר.
במונדיאל 1998 בצרפת, בו הפסידה ברזיל את התואר ל בגמר שהסתיים בתוצאה 3-0, שחזר בבטו את ההישג מהמונדיאל הקודם, ושוב כבש 3 שערים, והעמיד את מאזן שעריו בגביע העולם על 6 שערים.
ההפסד בגמר לצרפת היה הופעתו האחרונה בנבחרת ברזיל, ואחרי הטורניר הוא פרש מהנבחרת עם 75 הופעות במאזנו.
קריירת האימון של בבטו הייתה קצרה מאוד, וכללה פחות משנה בלבד.
הוא מונה למאמן אמריקה מריו דה ז'ניירו ב-16 בדצמבר 2009, אך פוטר על ידי מי שהיה שותפו לחוד הנבחרת, והחזיק בתפקיד המנהל המקצועי של המועדון, רומאריו, ב-14 בפברואר 2010.
באוקטובר 2010 נבחר בבטו לפרלמנט של ריו דה ז'ניירו מטעם מפלגת העבודה הדמוקרטית.
בַּבּוּן (שם מדעי: Papio) הוא סוג של קוף ממשפחת הקופים בעלי הזנב, תת-משפחת גנונים.
מיני הבבונים השונים נפוצים בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה, אך ניתן למצוא אוכלוסיות מבודדות גם צפונית לסהרה ובחצי האי ערב, לאורך חופי ים סוף.
הבבונים הם הפרימטים הסתגלנים ביותר פרט לאדם - הם נפוצים במגוון סביבות מחיה, החל מסוואנות יערות צחיחים-למחצה, דרך מישורי עשב ובתה ועד ליערות גשם.
חלק מהטקסונומים סוברים כי יש לשייך את כל הבבונים למין אחד, P.
hamadryas (בבון המצרים), ומחלקים את האוכלוסייה לחמישה תת-מינים אלה.
הבבונים הם בין הקופים הגדולים ביותר שאינם הומינידיים (רק המנדריל והדריל גדולים מהם).
לבבונים יש דו-צורתיות זוויגית, המתבטאת בעיקר בגודל – נקבות כל המינים מגיעות למשקל של 10–15 קילוגרם, אך הזכרים גדולים בהרבה.
לבבונים פני כלב (קינוצפלוס) – אפים מוארכים דמויי כלב.
עיניהם קרובות זו לזו, לסתותיהם כבדות, ואחוריהם לרוב צבועים בצבעים עזים.
צבע הפרווה נע מצהוב דרך ירוק-זית ואדמדם ועד שחור.
אגודליהם הארוכים מאפשרים להם להכין מזון הדורש זאת – לקלף פירות, לפצח אגוזים וכדומה.
לבבונים כיסי לחיים, המאפשרים להם לאגור מזון בעת הליקוט ולאכול אותו מאוחר יותר, בסביבה מוגנת וקרירה.
הבבונים הם אוכלי-כול, והם בין הפרימטים האוכלים כמויות גדולות של בשר, אך בדרך כלל הם מסתפקים במזון מהצומח.
הם מעדיפים לאכול פירות, אך בהיעדרם הם מסתגלים למיני אוכל רבים ושונים.
בעונה היבשה מהווה עשב מרכיב מרכזי בתזונתם, כמו גם שורשים, גרעינים ועלים.
בבונים אוכלים גם חרקים, צדים ארנבות וציפורים, חופרים יונקים מתחפרים ממאורותיהם, ולעיתים אף צדים קופים אחרים ואנטילופות קטנות.
אלו החיים באזורי חוף אינם בוחלים גם בדגים ובצדפים.
בדרום אפריקה ידועים מקרים שבהם טרפו בבונים עזים וכבשים מבויתים.
בבונים נוהגים לחיות בלהקות של 5–200 פרטים (50 בממוצע), בהתאם לנסיבות – בעיקר מין ועונת השנה.
ארגון הלהקה משתנה בין בבון מצרים לבין שאר הסוגים (המכונים לעיתים בבוני סוואנה) – זכרי בבון מצרים מחזיקים לעצמם "הרמון" קטן, ומגייסים אליו נקבות בגיל הפוריות מכלל הלהקה.
להקה אחת מורכבת ממספר זכרים והרמונותיהם.
הזכרים שומרים על הרמונם בקנאות, ולעיתים אף מכים ושורטים נקבות המקיימות קשרים עם זכרים אחרים.
פשיטות של זכרים על הרמונות של זכרים אחרים, לשם "גנבת" נקבות, אינן נדירות.
לבבוני הסוואנה מבנה חברתי פחות הדוק, בו הנקבות מתקבצות לפי קווים מטרילינאליים והזכרים שומרים ביניהם על היררכיה נפרדת, המתוחזקת ונבדקת כל הזמן באמצעות קרָבות.
בקבוצות כאלה, כל זכר וכל נקבה יכולים להזדווג.
חלק מהזכרים גבוהי המעמד יוצרים מערכת יחסים זוגית עם נקבות תוך הדרת מתחריהם.
כדי לעשות זאת, הזכרים מנסים לזכות ב'ידידותה' של הנקבה - על ידי טיפול בפרוותה או בצאצאיה ואספקת מזון.
בבונים צעירים או נמוכי מעמד ינסו, פעמים רבות, "לגנוב" את הנקבה, אך מרכיב מרכזי בהצלחת הזיווג בין זוג בבונים הוא היכרותם ארוכת הטווח.
הבבונים נוהגים לעזוב את אתרי השינה שלהם, הממוקמים בדרך כלל על עצים או צוקים, בשעות הבוקר.
הבוקר נפתח בישיבה בקבוצה ובטיפוח הדדי – פעולה בעלת חשיבות חברתית גבוהה.
הבבונים נוהגים לאסוף אוכל במשך כשלוש שעות בשעות הבוקר, לנוח בשעות הצהריים החמות ולאסוף אוכל שוב בשעות הערב הקרירות.
במהלך היום הם עשויים לנדוד כ-10 קילומטרים.
בעת הדמדומים הם מבלים זמן נוסף בטיפוח הדדי ואז חוזרים לאתרי השינה שלהם.
טורפיהם הטבעיים העיקריים של הבבונים הם נמרים וברדלסים, אך זכרי הבבון (שהם הרבה יותר אגרסיביים מהנקבות) עשויים להתעמת איתם ולהניסם.
כיום, האויב העיקרי של הבבון הוא האדם.
הבבונים מודעים לעובדה שטיפוס על עץ לא יציל אותם מידי הצייד, וכאשר הם מזהים אדם הם נמלטים בסבך.
תוחלת החיים של בבון היא 45 שנים בשבי וכ-30–40 שנים בטבע.
לרוב, נקבות הבבון זמינות מינית במשך כל השנה (למרות שידועים מקרים של זמינות עונתית), פרט לזמנים שהן בהיריון.
טקס החיזור המסוגנן מתחיל כאשר הנקבה מציגה את אחוריה, הנפוחים והצבעוניים, לזכר.
נקבות הבבון הדובי אף מרימות את גבותיהן ומשטחות את אוזניהן.
זכרים עשויים ליזום הזדווגות על ידי דחיפות עדינות של הנקבה, פרצופים מסוימים המסמלים את רצונם או תנועות שפתיים מסוימות.
לאחר מכן, ההזדווגות מתרחשת בפעם אחת או במספר פעמים.
דיווחים על תדירות ההזדווגות נעים בין פעם ל-14 פעמים בשעה.
אורך ההיריון נע בין 161 יום (בבון מצוי) ועד 187 יום (בבון דובי).
הוולדות שוקלים בין 400 גרם ועד קילוגרם אחד.
פרוותם צבועה בצבעים עזים, הנותרים עד הגיעם לבגרות מינית.
האמהות הן אלו שמטפלות בצאצאים (אם כי לעיתים מספר אמהות יטפלו בצאצאיהן יחדיו), והן מיניקות עד גיל 6–15 חודש, בהתאם למין, מעמד האם, אספקת האוכל ועוד.
הצעירים נותרים צמודים לבטנה של האם בכל עת במהלך החודש הראשון לחייהם.
לאחר מכן, הם עוברים לרכוב על גבה – בהתחלה תוך אחיזה בארבע גפיים, אך לאחר מכן הם עוברים לרכוב עליה כפי שפרש רוכב על סוס.
הצאצאים ישנים בחיקה של האם עד גיל שנה לערך, ונשארים בקרבתה עד גיל שנה וחצי.
לזכרים מערכת יחסים שלעיתים מזכירה טיפול עם הצעירים.