tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוסף באותו היום ג'יימי עתר לבית המשפט על סיום התפקיד שלו כאפוטרופוס הרשמי של בריטני בטענה כי כל מה שעשה היה על מנת לשרת את האינטרסים האישיים של בריטני.
ב-5 בנובמבר לו טיילור הכחישה באופן רשמי את ההאשמות נגדה.
ב-12 בנובמבר השופטת קבעה כי בריטני לא תצטרך יותר אפוטרופוס וכי כל נכסיה וכספה יועברו לקרן נאמנות.
פרסום הנושא הביא לדיונים רבים על התעללויות של אפוטרופוסים.
על פי הגרדיאן בשנת 2005 לוס אנג'לס טיימס ערכה תחקיר בשנת 2005 ובה גילתה כי קשישים רבים הפכו למטרות רווח בקרב קרובי משפחה או עורכי דין העוסקים בנושא.
בדו"ח של המועצה הלאומית למוגבלות בשנת 2018 נמצא כי לעיתים קרובות מיושמים הסדרי אוטרופוסות מבלי לבחון אפשרויות פחות מגבילות לטיפול.
ב-2020 האיגוד האמריקני לחירויות אזרחיות הביע את תמיכתם בספירס על רקע הפופולריות שהלכה וגברה סביב תנועת לשחרר את בריטני בטיקטוק ובטוויטר.
עורכת הדין זואי ברנן-קרוהן מפרויקט "פרויקט זכויות הנכים של ACLU" ציינה כי המקרה של ספירס הוא מקרה אחד מתוך אלפים.
כמו כן הפרויקט תמך בפתרונות חלופיים להסדר מבלי לפגוע בזכויות האזרח של הזמרת.
דיונים בנושא התעללות של אפוטרופוסים הגיעו עד לגופים ממלכתיים ופדרליים בארצות הברית.
בקליפורניה הסנטור בן אלן הציג את הצעת החוק 724 של הסאנט המעניקה לאנשים הנמצאים תחת השגחה של אפוטרופוס את הזכות לקבל ייעוץ לפי בחירתם גם אם המצב הנפשי של אותו אדם נחשב ירוד.
חוק זה הוצע לאחר שנודע כי ספירס שכרה עורך דין משלה בשנת 2008 אך בית המשפט פיטר אותו בטענה כי היא אינה מורשית לבחור עורך דין משלה.
אלן הציג את החוק לצד הסנטור ג'ון לירד וחבר האספה של קליפורניה אוואן לואו.
את החוק הם הציגו לבסוף תחת סעיף AB-1194.
בשנת 2019 כאשר היה חשד כי ספירס אושפזה בבית חולים לחולי נפש בניגוד לרצונה כמה תנועה אינטרנטית בשם "לשחרר את בריטני" שבהמשך גם הפכה לתנועה שפעלה במרחב הפיזי.
הביטוי נתבע עוד בשנת 2009 על ידי מקים אתר המעריצים "BreatheHeavy" ובשנת 2019 הוא הפך להאשטאג שמלווה את הפרשה.
התנועה קראה לסיום ההסדר לאחר שטענה כי כתוצאה מההסדר נשללו מספירס זכויות בסיסיות וכי הצוות שאחראי על ספירס מרוויח כספים על חשבונה.
בנוסף מטרת התנועה היא גם להעלות את המודעות בנושא עבור כל מי שנמצא במצב של ספירס.
התנועה החלה את דרכה ברשתות החברתיות אך בהמשך חבריי התנועה קיימו הפגנות במקומות שונים ברחביי ארצות הברית.
התנועה זכתה לפופולריות רבה במגוון רשתות חברתיות ביניהם טוויטר, טיק טוק ואינסטגרם שם משתמשים רבים שיתפו את ההאשגטאג של התנועה והאשגטאג נוסף בשם "Britney Speaks".
תחילה נמתחה ביקורת על התנועה על כך שהפיצו תאוריות קונספירציה אם כי לאחר עדותה של ספירס ב-23 ביוני 2021 דבריי התנועה אושרו כביכול באופן רשמי.
הדיונים סביב הפרשה נגעו בנושאים כמו מיזוגיניה ודעות קדומות כלפי נשים במיוחד לאחר שחרור את הסרט התיעודי לשחרר את בריטני.
ההיטפלות של התקשורת וצלמי הפפראצי כלפי ספירס כפי שתועדו בסרט תוארו לעיתים קרובות כאחד המקרים אשר חיזקו סביב תהילה, מיניות, אמהות ובריאות נפשית.
בנוסף אנשים רבים בעקבות הפרשה התנצלו בפניי ספירס דרך הרשתות החברתיות.
למשל הזמר ג'סטין טימברלייק אשר ניהל מערכת יחסים עם ספירס בתחילת הקריירה שלה הותקף ברשתות החברתיות על ידי מעריציה של הזמרת לאחר שסרט הדוקו הציג את יחסה של טימברלייק כלפי ספירס אחריי הפרידה ביניהם, צורה שהתפרשה כפוגענית על ידי צופי הסרט.
כתוצאה מכך טימברלייק התנצל באופן פומבי בפניי ספירס ובאותה הזדמנות גם בפניי ג'נט ג'קסון בעקבות המחלוקת על מופע המחצית של הסופרבול ה-38.
לאחר עדותה של ספירס ב-23 ביוני 2021, השמיעה קבוצת מחוקקים דו-מפלגתית בקונגרס את ביקורתם על ההסדר אשר כללה בין היתר את הסנטור טד קרוז.
רוב הביקורת שלהם הופנתה כלפי העובדה כי ספירס העידה כי לא אפשרו לה להוציא התקן תוך רחמי.
מספר פוליטיקאים נוספים הביעו את תמיכתם בטענותיהם ביניהם בארי מור, חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ואף כוכבת משפחת קרדשיאן לשעבר והפוליטיקאית בהווה קייטלין ג'נר.
ב-1 ביולי פוליטיקאים נוספים הביעו את דאגתם בנושא ביניהם מרג'ורי טיילור גרין, ברג'ס אוונס ואנדי ביגס.
בנוסף הפוליטיקאי מאט גץ דיבר באחד הנאומים שלו על תנועת לשחרר את בריטני.
ב-סנאט הסנטורים אליזבת' וורן ובוב קייסי ביקשו מידע ממשרד הבריאות, שירותי האנוש וממשרד המשפטים האמריקאי בנוגע לאפוטרופסות בתוך ארצות הברית.
שני הסנאטורים הביעו את דאגתם מכך שסוגיות במערכת האפוטרופסות עלולות "ליצור הזדמנויות משמעותיות להזנחה, ניצול והתעללות", והדגישו כי נתונים לא מספקים מעכבים מאמצים לקבלת "המלצות מדיניות".
המכתב לסוכנויות הממשלתיות נכתב בתגובה ישירה לעדותה של ספירס ב-23 ביוני, תוך ציון כי המקרה שלה "האיר אור על חששות ארוכי שנים [...] בגין הפרות כלכליות וזכויות אזרחיות של אנשים שהוכנסו להשגחה [...] עליהם".
ב-28 בספטמבר 2021 הסנאטורים האמריקנים ריצ'רד בלומנטל וטד קרוז ערכו דיון דו-מפלגתי בוועדת המשנה לשפיטה של הסנאט בנושא אפוטרופסות.
שני הסנאטורים ציינו את המקרה של ספירס כבעל השפעה מרכזית בדיון החקיקתי.
ב-30 בספטמבר 2021 מושל קליפורניה גאווין ניוסום, חתם על הצעת החוק "#FreeBritney" שנוסחה על ידי חבר האספה אוון לואו ובמסגרתה יש ליישם הליכים הבודקים ניגוד עניינים פיננסי ואישי ולבדוק את האחראים על האפוטרופוס בקפידה.
הצעת החוק צפויה להיכנס לתוקף ב-2023 או ב-2024.
על מנת לתמוך בתנועה, בבניין של הקונגרס הלאומי של ברזיל הבניין הואר באורות שיצרו את הכיתוב של המילים "לשחרר את בריטני" בצבעים של דגל הגאווה על מנת לתמוך במקביל בחודש הגאווה.
בשנת 2008 גם מדונה הביעה תמיכה בספירס כאשר ספירס התארחה בסיבוב ההופעות של מדונה נראה ברקע סרטון של ספירס לכודה בתור מעלית כשהיא בועטת ומכה בקירות כהעברת ביקורת על ההסדר.
לאחר עדותה של ספירס ב-23 ביוני ידוענים נוספים הצטרפו לתמיכה ובניהם ג'סטין טימברלייק, מדונה, מריה קארי, ברנדי נורווד, הלסי, כריסטינה אגילרה, ג'סי טיילר פרגוסון, ביל מאהר, סטיבן קולבר, פול בוטש'ר, אלכסה ניקולס, איגי אזליה, אילון מאסק, ויל.איי.אם, אלכסנדר מקלין, אריאנה גרנדה ומישל ויסאז'.
גם אחותה הקטנה ג'יימי לין ספירס יצאה להגנתה אם כי מאוחר יותר ספירס תקפה אותה ברשתות החברתיות.
גם בעלה לשעבר של ספירס קווין פדרליין הביעה תמיכה בה וכמו כן גם סם לוטפי, ג'קלין בוצ'ר וג'ייסון אלכסנדר.
ביולי נודע כי ספירס שכרה את העורך הדין מתיו ס.
רוזנגרט אשר ייצג בעבר את שון פן.
הפעם הראשונה בה היה אזכור בטלוויזיה על נושא האפוטרופסות היה בסרט הדוקומנטרי Britney: For the Record, סרט תיעודי של MTV שצולם ב-2008 על חייה של בריטני לאחר הסערה סביבה באותה שנה.
שם ספירס דיברה על ההסדר וכבר אז הביעה את חוסר שביעות רצונה ממנו.
בפברואר 2021 יצא הסרט הדוקומנטרי לשחרר את בריטני של הניו יורק טיימס אשר סקר את האירועים שקדמו ליצירת ההסדר ואת השלבים הראשונים בקריירה של ספירס תוך כדי התייחסות לפרשה בהווה וראיונות עם מעריצים מהתנועה.
הסרט הועמד לשני פרסי אמי.
כחודשיים לאחר מכן יצא הסרט "הקרב על בריטני", סרט המשך לסרט הקודם ובו עיתונאי חוקר את המקרה יותר לעומק ומנסה להבין את שורש העניין.
בנוסף באותה תקופה נודע כי נטפליקס עובדים על סרט משלהם עם ספירס עצמה.
בנוסף בשנת 2020 לנטפליקס יצא סרט בדיוני בשם אכפת לי אשר עוסק גם הוא בנושא האפוטרופסות ובדרך בה עורכי דין העוסקים בנושא מנצלים קשישים על מנת להשתלט על הונם.
לא ברור האם הסרט נעשה בהשראת הפרשה אך אנשים רבים מצאו את עצמם משווים את הסרט למקרה של ספירס.
בנוסף הרבה השוו את הפרק רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו במראה שחורה למצב של בריטני אף על פי שהפרק צולם לפניי שהפרשה התפוצצה.
ב-22 בספטמבר 2021 נטפליקס הוציאו טריילר ראשון לסרט דוקו אשר הכינו בעצמם אודות הפרשה כשנה קודם לכן.
ב-24 בספטמבר יצא סרט דוקומנטרי נוסף, מטעם הניו יורק טיימס תחת השם "Controlling Britney Spears" אשר מהווה המשך לסרט הקודם שלהם.
בסרט נערך בין היתר ריאיון עם אחד מחבריי צוות האבטחה של הזמרת אשר טען כי נדרש ממנו במסגרת עבודתו להקליט את שיחות הטלפון של הזמרת, לאכן את הטלפון שלה, להיכנס לחשבון האיי קלאוד שלה ועוד.
בנוסף נטען כי הותקנו בתוך החדר שינה שלה מכשירי הקלטה שהקליטו שיחות שלה עם בן זוגה וילדיה.
ב-26 בספטמבר יצא תשדיר מיוחד של ה-CNN אשר עסק גם הוא בפרשה.
במסגרת התשדיר דן ג'ורג' אשר היה מנהל השיווק של בריטני והופיעה גם בסרט של הניו יורק טיימס טען שוב כי היה על בריטני מעקב בניגוד לרצונה.
בנוסף הוא גם טען כי בריטני יכלה לקרוא רק ספרים נוצריים וכי גם לו טיילור הייתה חלק מההתעללות שנגעה להסדר.
ב-28 בספטמבר יצא הסרט של נטפליקס באופן רשמי תחת השם "בריטני נגד ספירס".
בסרט היו ראיונות עם מספר אנשים ביניהם סאם לוטפי, עדנן גלאב, אדם סטרייסנד וכו'.
בסרט טען לוטפי כי בניגוד לשמועות הוא לא סימם את בריטני אך בכל זאת קיבל ממנה צו הרחקה.
בנוסף נטען בסרט כי כל הוצאה כספית שבריטני רצתה לעשות דרשה אישור מצוות האפוטרופסות של כמה ימים קודם לכן וכל יציאה שלה מהבית הצריכה אישור של לפחות 20 דקות קודם לכן.
בנוסף גם הודלפה הקלטה ובה בריטני ביקשה עזרה מעורך דין אחר לסיים את האפוטרופסות ובהקלטה טענה כי אבא שלה איים עליה לשלול ממנה את הזכות לראות את ילדיה.
המחלקה לחפצים מיוחדים הייתה סדרה קומית ישראלית לילדים ששודרה בשנת 2018 בטלוויזיה החינוכית בכיכובם של אודי ואביעד.
מדי פרק מגיע למחלקה לחפצים מיוחדים פריט מההיסטוריה של מדינת ישראל בעל ערך היסטורי ולאומי וצוות המחלקה מנסה לחקור עליו באופן קומי.
+שחקןדמותהערותאביעד בנטובנדבמגלם ארבע דמויות בסדרהאליחיסשהיוג'יןאודי גוטשלקחווהמגלם שלוש דמויות בסדרהמורדימוג'הליאת אזרשפיראנטע רוטנטעדוד צמחסבא פרידריךשחקנים אורחיםניר כנעןרונייעל ארדבתפקיד עצמה
המחלקה לביטחון לאומי (בספרדית: Departamento de Seguridad Nacional), היא מחלקה מייעצת במשרד ראש ממשלת ספרד בנושאי ביטחון לאומי והיא חברה קבועה במועצה לביטחון לאומי הספרדית.
גוף זה נוצר כדי לחזק את ארגון לשכת ראש הממשלה, תוך מתן סיוע לראש הממשלה באחריותו להוביל את מדיניות הביטחון הלאומי של ספרד.
המחלקה נוצרה בקיץ 2012 בצו מלכותי 1119/2012, מ-20 ביולי, שבאמצעותו שונה מבנה לשכת ראש הממשלה.
המחלקה מהווה חלק של קהילת המודיעין הספרדית.
כגוף מייעץ לראש הממשלה, באחריותו להעניק תמיכה מיידית ומיטבית בענייני ביטחון לאומי לקבלת החלטות, וכן, בין היתר:
הכנת מחקרים ודו"חות בנושא ביטחון לאומי.
לבצע התרעה מוקדמת ומעקב אחר סיכונים, איומים ומצבי משבר בתיאום עם גורמים ורשויות הממשלה.
לסייע לראש מטה סגל ראש הממשלה בתפקידו כמזכיר המועצה לביטחון לאומי וכן לייצג את לשכת ראש הממשלה בתחום הביטחון הלאומי.
לתמוך את פעילות המועצה לביטחון לאומי
לנתח את התפתחות הסיכונים והאיומים שלהם.
לתרום לעיבוד הצעות נורמטיביות בנושא ביטחון לאומי.
שיתוף פעולה בעיבוד הדו"חות השנתיים בענייני ביטחון לאומי.
בתחום ניהול משברים המחלקה מספקת חזון מקיף וחוצה של ניהול משברים ותומכת בפעילות המבצעת של הוועדה המתמחה בתחום זה, וכוללת בין היתר גם:
אספקת תמיכה ותיאום בניהול מצבי משבר.
לשמור ולהבטיח את תפקודו התקין של המרכז הלאומי להתנהלות במצבי משבר והתקשורת המיוחדת של נשיאות הממשלה, וכן להגן על תיעודו.
לכוון ולתאם את ביצוע תרגילי ניהול משברים המתוכננים על ידי המחלקה, וכן כאלו שנדרשת הכוונה.
לתרום להכנה, לתחזוקה ולעדכון של תוכניות המגירה ולנתח את תרחישי המשבר בתיאום עם הגורמים המוסמכים.
במסגרת פיתוח המסגרת האסטרטגית של ביטחון לאומי, המחלקה ריכזה את העבודה לפיתוח אסטרטגיית הביטחון הלאומי וכן אסטרטגיות מרמה שנייה, במיוחד האסטרטגיות הלאומיות לבטיחות ימית, אסטרטגיות אבטחת סייבר לאומיות וביטחון אנרגיה לאומי.
מיגל אנחל באייסטרוס (19 ביוני 2018 – מכהן)
התפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית , הוא מונח שנוי במחלוקת שהוצע במחקר שפורסם בכתב העת PLoS ONE בשנת 2018 כאבחנה של תת-סוג של דיספוריה מגדרית הנגרמת על ידי לחץ חברתי והדבקה חברתית.
האבחנה כונתה "תעמולה אנטי טרנסית ומחקר גרוע", ואף הושוותה לאבחנות פסאודו-מדעיות כגון תסמונת הניכור ההורי ותסמונת זיכרון שווא.
ליסה ליטמן, מרצה מן החוץ בבית הספר לרפואה ברשת בתי החולים "מאונט סייניי" , טבעה את המונח על סמך סקר מקוון של הורים בשלושה אתרים אנטי-טרנסים, שהאמינו שילדיהם המתבגרים פיתחו באופן פתאומי דיספוריה מגדרית והחלו להזדהות כטרנסג'נדרים בו-זמנית עם ילדים אחרים בקבוצת השווים שלהם.
ליטמן העלתה את ההשערה שהופעה פתאומית של דיספוריה מגדרית יכולה להיות "מנגנון התמודדות חברתי" עבור הפרעות אחרות.
באוגוסט 2018, ליטמן (אז מרצה בבית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת בראון) פרסמה מחקר תיאורי בכתב העת האקדמי "PLOS One" .
מספר מטפלים, חוקרים ופעילים לזכויות טרנסג'נדרים מתחו ביקורת על המתודולוגיה והמסקנות של המחקר, ושבועיים לאחר הפרסום, הכריז כתב העת שהמאמר יוגש מחדש לביקורת עמיתים.
באותו יום חזרה בה אוניברסיטת בראון מההודעה לעיתונות המפרסמת את המחקר.
המחלוקת סביב המאמר גברה בעקבות מאמרים ומאמרי דעה, ביקורתיים ותומכים כאחד, שפורסמו בתקשורת.
מאמרים אלו דנו במתודולוגיה של המחקר ותקפות ההשערות שבו, וכן בסוגיות של חופש אקדמי.
במרץ 2019 סיים כתב העת את סקירתו ופרסם מחדש את הגרסה המתוקנת והערוכה של ליטמן.
בשנת 2022 אמרה ליטמן שהיא עומדת מאחורי המסקנות העיקריות שעלו במחקרה, וכי ROGD "לא מסביר את כל המקרים של דיספוריה מגדרית" ו"לא מרמז שתהליך להתאמה מגדרית לא עוזר לאף אחד".
בשנת 2021, איגוד הפסיכולוגים האמריקאי והאיגוד הפסיכיאטרי האמריקאי חתמו יחד עם 120 ארגונים רפואיים נוספים על הצהרה הקוראת לא להשתמש ב-ROGD במסגרת אבחון או טיפול, עקב היעדר ראיות מדעיות מתאימות.
ההצהרה גם מתחה ביקורת על התפשטות מידע שגוי על ROGD אשר יועד להורים ולרופאים, ועל השימוש במושג על מנת להצדיק חוקים המגבילים זכויות של נוער טרנסג'נדר בארצות הברית.
השימוש הראשון במונח "התפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית" הופיע ב-2 ביולי 2016 בפוסט שהתפרסם בבלוג בשם "4thWaveNow", המוקדש להתנגדות לטיפול מגדרי בנוער טרנס.
הפוסט הזמין הורים לילדים שהעידו על "התפתחות פתאומית או מהירה של דיספוריה מגדרית החל מגיל 10 עד 21" להשתתף במחקר של ליסה ליטמן, רופאה וחוקרת אמריקאית, מרצה בבית הספר לרפואה ברשת בתי החולים "מאונט סייניי".
ליטמן התמחתה ברפואה מונעת ובריאות הציבור, וכן גינקולוגיה ומיילדות ותחומי המחקר שלה עוסקים בבריאות מינית, דיספוריה מגדרית, חרטה על תהליך להתאמה מגדרית, ובריאות האם.
ליטמן החלה להתעניין בחשיבות האפשרית של הדבקה חברתית בדיספוריה מגדרית בילדות לאחר שהבחינה שבעיירה הקטנה שלה ברוד איילנד, מספר בני נוער באותה קבוצה חברתית החלו להזדהות כטרנסג'נדרים.
היא פנתה גם ל-"Transgender Trend" , ו-"Youth TransCritical Professionals" – ארגונים שמתנגדים ל"אידאולוגיה טראנסית" שבאתריהם היא ראתה הורים מתארים את מה שהם האמינו שהם שינויים פתאומיים במגדר של הילדים המתבגרים שלהם.
המתבגרים עצמם לא השתתפו בסקר המקוון שבו נאספו 256 תשובות.
המחקר של ליטמן תיאר את מה שההורים המשתתפים בסקר ראו כהתפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית בקרב ילדיהם, יחד עם מידע שההורים סיפקו על הדינמיקה של קבוצת השווים של ילדיהם, השימוש של הילדים במדיה חברתית ובעיות בריאות נפשיות קודמות אצל ילדיהם.
ליטמן שיערה כי התפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית יכולה להיות "מנגנון התמודדות חברתי" עבור הפרעות אחרות, כגון דיכאון וחרדה הנגרמות כתוצאה מטראומה במהלך גיל ההתבגרות.
ליטמן הציגה תוצאות ראשוניות בכנס שנערך ב-2017, והמחקר פורסם לראשונה ב-"PLOS One" באוגוסט 2018.
המאמר זכה לביקורת מצד חוקרי בריאות, פעילים למען טרנסג'נדרים ואחרים, שהצהירו כי הוא כבר עבר פוליטיזציה ולוקה בהטיית בחירה של הנבדקים שסקרה ליטמן, שכן היא סקרה רק הורים ולא הצעירים עצמם או את אנשי מקצועות הבריאות המטפלים בהם.
בתגובה להערות, הודיעו "PLOS One" שבועיים לאחר הפרסום כי יערכו ביקורת עמיתים של המתודולוגיות והניתוחים של המחקר.
במרץ 2019, "PLOS One" השלימו את הביקורת שלאחר הפרסום, והגרסה המתוקנת של המאמר פורסמה ב-19 במרץ 2019. בבלוג של כתב העת, התנצל העורך על תהליך הביקורת והפרסום הראשוניים של המאמר, ואמר כי "המחקר, כולל מטרותיו, המתודולוגיה והמסקנות שלו, לא מוסגרו בצורה מספקת בגרסה שפורסמה, וכי היה צורך לתקן את אלה".
העורך ציין כי האבחנה הרפואית המוצעת "עדיין לא אוששה".
עוד כתב כי "המאמר המתוקן מספק כעת הקשר טוב עבור המחקר, כדוח של תצפיות הורים, אך לא כתופעה מאומתת קלינית או הנחיה אבחנתית".
מאוחר יותר אמר כי "בבסיסו, סקר ההורים עומד כפי שהוא ...
נתנו לתוצאות המקוריות להוותר על כנן."
בהודעה שקדמה לגרסה המעודכנת של המחקר, ציינה ליטמן כי פרק התוצאות של המאמר נותר ללא שינוי גם בגרסה המתוקנת שפורסמה בכתב העת ליטמן הגיבה ב-2022 למה שהיא תיארה כהנחות מוטעות לגבי מטרות המחקר, אותו תיארה כ"ניסיון בתום לב" "לברר מה קורה" והוסיפה, "כאדם אני ליברלית; אני פרו-להט"ב.
ראיתי תופעה במו עיניי, פתחתי בחקירה, וגיליתי שהיא שונה מכל מה שנמצא בספרות המדעית".
ליטמן גם הצהירה כי המאמר שלה "לא מסביר את כל המקרים של דיספוריה מגדרית" ו"לא מרמז שתהליך להתאמה מגדרית לא עוזר לאף אחד".
לאחר ש-"PLOS One" הודיע על שהמאמר יעבור תהליך ביקורת שלאחר הפרסום, אוניברסיטת בראון הסירה הודעה לעיתונות שפרסמה קודם לכן שקידמה את המאמר.
בתגובה לביקורת, נשיאת אוניברסיטת בראון, כריסטינה פקסון, וראש האוניברסיטה ריצ'רד מ.
לוק אמרו כי לא פגעו בחופש האקדמי, והצהירו כי לאור מחויבותה של אוניברסיטת בראון לפרסם אך ורק "מחקר מבוסס היטב העומד בסטנדרטים הגבוהים ביותר של מצוינות" הסרת ההודעה לעיתונות אחרי שכתב העת הכריז על תהליך הביקורת הייתה מתבקשת.
הם אמרו כי "בהינתן החששות שהועלו לגבי תכנון המחקר ושיטות המחקר, דרך הפעולה האחראית ביותר הייתה להפסיק לפרסם את המחקר במקרה הספציפי הזה.
היינו עושים זאת ללא קשר לנושא המאמר."
מספר ביקורות על המחקר פורסמו בכתבי עת מדעיים.
מאמר משנת 2020 שפורסם ב-"The Sociological Review" תיאר את המחקר כניסיון להדוף מחקרים קיימים התומכים בטיפול מאשש מגדר.
שני פרסומים משנת 2020 ב-"Journal of LGBT Youth and Sexualities" תיארו את ROGD כפאניקה מוסרית וטענו שצעירים טרנסים מודעים לעיתים קרובות לזהותם הרבה לפני שהם יוצאים מהארון בפני הוריהם.
זמן קצר לאחר ש-"PLOS One" פרסמו את המחקר המתוקן, הופיעה ביקורת על המתודולוגיה של המחקר המקורי ב-"Archives of Sexual Behavior" לפיה המחקר של ליטמן היה פגום מיסודו בגלל הבחירה לדגום אך ורק משתמשים של שלושה אתרים ש"ידועים בכך שהם קוראים להורים לא להאמין שהילד שלהם טרנסג'נדר".
על פי המאמר המבקרים בשלושת האתרים הם הורים שקידמו את הרעיון הכללי של ROGD עוד קודם לכן ־ שלושה רבעים מההורים שנסקרו דחו את הזהות הטרנסג'נדרית של ילדם.
בתגובה לביקורת האשימה ליטמן את המבקרים בהטיה לא עניינית לטובת טיפולים מאששי מגדר וכתבה כי המתודולוגיות שלה תואמות את אלו שהיו בשימוש במחקרים התומכים בטיפול רפואי לאישוש זהות מגדרית ואשר זכו למספר ציטוטים רב.
גם במהדורה השמינית של האיגוד המקצועי העולמי לבריאות טרנסג'נדרים – פרסום המספק הדרכה קלינית לאנשי מקצוע בתחום הבריאות העובדים עם טרנסג'נדרים ואנשים על הקשת הטרנסג'נדרית – נמתחה ביקורת על המחקר בשל הפגמים המתודולוגיים שלו.
התמקדות המחקר בהורים לבני נוער טרנסג'נדרים שגויסו מקהילות עם ספקנות כלפי טיפול מאשש מגדר, מציגה קושי בביסוס השפעה חברתית כגורם אפשרי להתפתחות דיספוריה מגדרית.
בנוסף, תוצאות המחקר לא שוכפלו על ידי חוקרים אחרים.
האנציקלופדיה ללימודי טרנס של SAGE מתארת את ROGD כ"תיאוריה אנטי-טרנס" ה"מפירה עקרונות של שיטות מחקר על ידי שימוש במסגרת ושפה פתולוגיות", תוך שימוש בטרמינולוגיה המשווה דיספוריה מגדרית וזיהוי טרנסג'נדרים למחלה מידבקת, בניגוד לעמדתם של ארגונים כמו WPATH, האיגוד הפסיכיאטרי האמריקאי וארגון הבריאות העולמי שקובעים שלהיות טרנס אינה הפרעה נפשית.
האנציקלופדיה מציינת עוד כי יש הטיה ניכרת בכל שלב במחקר, כולל הנחת היסוד שלו, היעדר דגימה אקראית, הטיית מתנדבים בתהליך הגיוס ונוהל איסוף הנתונים, שתואר כ"פגום מהותית במספר דרכים קריטיות".
בנוסף, מציינים כי אף על פי שההורים אולי האמינו שהתפתחות הזהות המגדרית של ילדם הייתה פתאומית, הנתונים לא נאספו מהצעירים עצמם, ולכן המחקר של ליטמן אינו יכול לקבוע אם אנשים אלו פשוט בחרו שלא לחשוף את זהותם המגדרית במועד מוקדם יותר.
לי ג'וסים, פרופסור לפסיכולוגיה מאוניברסיטת ראטגרס, כתב מאמר דעה ב-"Psychology Today" בו ביקר את הבקשה של "PLOS one" לשכתב את המאמר, כאשר לטענתו התיקון היה מינורי ולא נבע מבעיות אמיתיות בפרסום.
ג'פרי פלייר, דיקן לשעבר של בית הספר לרפואה בהרווארד, ביקר במאמר דעה את אוניברסיטת בראון וטען כי תגובתה הייתה מנוגדת לחופש האקדמי.
בשנת 2020 פרסמה העיתונאית ובעלת הטור אביגייל שרייר את ספרה "נזק בלתי הפיך", בו כתבה על התופעה של גידול במספר הצעירים שזוהו בלידתם כנקבות (AFAB) המזדהים כטרנסג'נדרים, אשר לטענתה מוסברת על ידי הדבקה חברתית ב-ROGD, תיארה את המחקר ותוצאותיו, ותמכה באבחנה של ליטמן.
במאמר דעה בוול סטריט ג'ורנל טענה כי התופעה היא "מדביקה חברתית כמו חיתוך עצמי או בולימיה".
כלי תקשורת שמרניים כמו פוקס ניוז, ימין אלטרנטיבי כמו חדשות ברייטברט ואחרים פרסמו בהרחבה את המאמר של ליטמן וביקרו את אוניברסיטת בראון שהסירה את ההודעה לעיתונות בנוגע למחקר.
מקורות שמרניים מצטטים את המאמר כדי לטעון שזהות טרנסג'נדרית היא "טרנד, שלב או מחלה".
לעומתם התפרסמו בכלי תקשורת גם ביקורות על המחקר של ליטמן, והתגובות השמרניות לו.
ג'ון אוליבר הקדיש את אחת מתוכניותיו לנושא.
מספר חוקרים ועיתונאים גינו את מה שהם ראו כפוליטיזציה של המדע על ידי שמרנים חברתיים.
קבוצה של 44 אנשי מקצועות הבריאות העוסקים בבריאות טרנסג'נדרים (The Gender Dysphoria Affirmative Working Group) כתבה מכתב פתוח ל-"Psychology Today" בו ציטטה ביקורת שפורסמה בעבר על המחקר, וקבעה שיש לו הטיות ופגמים מרובים במתודולוגיה.
על פי הקבוצה, היות שליטמן לא ראיינה את בני הנוער עצמם ייתכן שהופעת הדיספוריה הייתה "מהירה" מנקודת מבטם של ההורים, מכיוון שבני נוער לעיתים קרובות יוצאים מהארון בפני הוריהם לאחר דחייה ממושכת.
ההצהרה נחתמה על ידי האגודה האמריקאית לפסיכיאטריה, האגודה הפסיכולוגית האמריקאית, האגודה לרפואה התנהגותית, האגודה לטיפולים התנהגותיים וקוגניטיביים, והאיגוד הלאומי של פסיכולוגים בבתי ספר.
ישנם מטפלים שטוענים כי עליה בשכיחות של צעירים טרנסים החווים דיספוריה לראשונה בגיל ההתבגרות המוקדם, כפי שתואר במחקר של ליטמן, תואמת את אוכלוסיית המטופלים שלהם, אף על פי שהם אינם בטוחים באשר לסיבות או השלכות על הטיפול הקליני.
בפרשנות מ-2020 בכתב העת "Pediatrics", נכתב שזהות מגדרית מתפתחת בדרכים מגוונות, ויש לקיים מחקרים נוספים העוסקים באותה קבוצה דמוגרפית.
במאמר של קנת' צוקר , פסיכולוג החוקר ומטפל בדיספוריה מגדרית מאז שנות ה-70, הוא התייחס למאמרה של ליטמן בפירוט, וכתב כי לדעתו התפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית היא תופעה קלינית חדשה.
צוקר התבסס על מספר מחקרים שהראו כי מאמצע שנות ה-2000 חל שינוי בדמוגרפיה של הפונים למרפאות מגדר בגיל ההתבגרות: בתקופה של מספר שנים התהפך היחס מרוב של מי שזוהו כזכרים בלידה לרוב של מי שזוהו כנקבות בלידה.
מנגד נטען כי ממצא זה מעיד רק על שינוי בדמוגרפיה של הפונים למרפאות למגדר, שאינם מדגם מייצג של כל אוכלוסיית הנוער הטרנסג'נדרי.
מחקר מנובמבר 2021 שפורסם ב-"Journal of Pediatrics" בחן נתונים שנאספו מקבוצה של 173 מתבגרים טרנסים מקנדה, כדי להעריך האם יש ראיות לתהליך של הופעה מהירה של דיספוריה מגדרית.
הכותבים ציינו כי אף על פי שנפוץ לראות גילויים של דיספוריה מגדרית סביב גיל ההתבגרות, במקרים רבים הנערים היו מודעים לדיספוריה מגיל צעיר יותר.
הכותבים ביקשו לקבוע האם יש קשר כלשהו בין מודעות מאוחרת יותר למגדר ("התפרצות מהירה") לבין גורמים אחרים, כולל בעיות נפשיות, היעדר תמיכה הורית, או רמה גבוהה של תמיכה מחברים בקהילות מקוונות ו/או טרנסג'נדרים.
לא נמצאה ראיה לקשר כלשהו בין "התפרצות מהירה" לבין בעיות נפשיות, חוסר תמיכה הורית או רמה גבוהה של תמיכה מקהילות מקוונות או טרנסג'נדרים.
היכן שנמצאה קורלציה, הייתה זו בכיוון ההפוך לזה שהציעה עבודתה של ליטמן – למשל, למתבגרים טרנסים שלא היו מרוצים ממגדרם במשך זמן רב יותר היה סיכוי גבוה יותר לסבול מחרדה, ולהשתמש במריחואנה באופן מזיק.
על פי החוקרים, הממצאים מעידים שהתפרצות מהירה של דיספוריה מגדרית אינה תופעה קלינית מובהקת, אך מנגד נטען כי לא ניתן להסיק זאת מן המחקר בגלל פגמים מתודולוגיים.
מחקר שפורסם באוגוסט 2022 ב-"Pediatrics" חקר טענות בדבר "הדבקה חברתית" של זהות מגדרית אצל מי שזוהו כנקבות בלידה.
המחקר הסתמך על הסקר הדו-שנתי שעורך ה-CDC בקרב בני נוער .
בשנים 2017 ו-2019 נוספה שאלת פיילוט לסקר המתייחסת לזהות המגדרית של העונים.
לדברי החוקרים, נתון זה אינו עולה בקנה אחד עם השערת ההדבקה החברתית.
עם זאת, ניסוח השאלה בסקר ("מה הוא מינך") עשוי היה להתפרש בצורה שמתייחסת לזהות המינית או המגדרית של העונים הטרנסג'נדרים ועל כן השיוך שלהם לקבוצות אינו ודאי.
במרץ 2023 התפרסם ב"Archives of Sexual Behavior" מאמר המבוסס על נתונים מסקר שנערך על ידי אתר האינטרנט "ParentsofROGDKids.com", אתר להורים ספקניים כלפי טיפול מאשש-מגדר שלדעתם ילדם חווה התפרצות של ROGD.
במחקר נותחו תשובות לסקר של 1,655 הורים ומטפלים עיקריים.
המחקר מצא כי 55.4% מההורים שהשתתפו בסקר דיווחו כי לילדיהם היו חברים שיצאו מהארון כטרנסג'נדרים "בסביבות אותו הזמן" של התפרצות הדיספוריה המגדרית.
המחקר מצא גם כי 57% מהנסקרים דיווחו כי לילדם יש "היסטוריה של בעיות פסיכולוגיות", כאשר הבעיות הפסיכולוגיות הופיעו בממוצע 3.8 שנים לפני התפרצות הדיספוריה, והסובלים מהן ביצעו מעבר חברתי ורפואי באחוזים גבוהים יותר.
ממצאי המחקר תומכים, לטענת החוקרים, בהשערה לגבי קיומן של סיבות שונות להתפרצות של דיספוריה מגדרית אצל נערים ונערות.
עם זאת, החוקרים הכירו בהטית המדגם הנובעת מטיבו של האתר.
שלושה חודשים מאוחר יותר נמשך המאמר מפרסום על ידי עורכי כתב העת, משום שלא הושגה הסכמה של המשתתפים בסקר לפרסום של תשובותיהם.
מחקר נוסף שהתפרסם במרץ 2023 בכתב העת "Journal of Adolescent Health" התבסס על ניתוח משני של סקר מ-2015 בקרב 27,715 טרנסג'נדרים וטרנסג'נדריות בוגרים.
המחקר בדק את שכיחות גיל הגילוי-העצמי בדבר זהות מגדרית שונה מהמין שנקבע בלידה ואת הפער בין גילוי דבר זה לעולם.
המחקר העלה כי חלק ניכר מהטרנסג'נדרים (40.8%) הבינו שזהותם המגדרית שונה מהמין שנקבע להם בלידה במהלך גיל ההתבגרות או מאוחר יותר.
עוד נמצא כי בקרב מי שחוו דיספוריה כבר בילדות (לפני גיל 10) הגיל החציוני בו חלקו את ההכרה הזו עם אדם אחר היה 20. בקרב קבוצה זו, הזמן החציוני שחלף עד ששיתפו עוד אדם לגבי זהותם המגדרית היה 14 שנה.
על פי החוקרים, תוצאות מחקר זה אינן תומכות בהשערת ROGD.
במכתב למערכת שנכתב על ידי ליטמן ושני כותבים נוספים חלקו הכותבים על תוצאות המאמר וטענו כי הסקר דווקא תומך בהשערתם.
המחלקה הפדרלית למשפטים ומשטרה היא משרד המשפטים והמשטרה של שווייץ.
מטה המחלקה שוכן באגף המערבי של הארמון הפדרלי בעיר ברן.
בראש המחלקה עומדת כיום (2023) אליזבת באום-שניידר, ראש המחלקה ה-46.
המזכירות הכללית, לרבות מרכז שירותי ה-IT ושירות המעקב אחר דואר וטלקומוניקציה
משרד המשטרה הפדרלי - מטפל בענייני משטרה ברמה העל-קנטונלית
שירות מודיעין הפנים (השירות לניתוח ולמניעה)
מזכירות המדינה להגירה - עוסקת במהגרים ומבקשי מקלט
המכון הפדרלי למטרולוגיה - עוסק בענייני מדידה ותקינה
הנציבות הפדרלית להגירה - גוף מייעץ
הנציבות הפדרלית לניהול זכויות יוצרים וזכויות נלוות
הרשות הפדרלית לפיקוח (מבקר המדינה)
הנציבות לבחינת הטיפול בנידונים למאסר עולם
המחלקה הפדרלית לעניינים כלכליים, חינוך ומחקר היא משרד הכלכלה, החינוך והמדע של שווייץ.
המחלקה אחראית בין היתר לתחומי החקלאות, המסחר, השיכון והעבודה.
המחלקה נוסדה בשנת 1848 תחת השם "מחלקת המסחר והמכס" ומאז שינתה את שמה מספר פעמים.
ב-2013 ניתן לה שמה הנוכחי.
בראשה עומד גי פרמלן, ראש המחלקה ה-38.
היחידות והארגונים הבאים כפופים למחלקה:
מזכירות המדינה לעניינים כלכליים, האחראית גם על ענייני עבודה
מזכירות המדינה לחינוך, מחקר וחדשנות
המשרד הפדרלי לאספקה כלכלית לאומית - עוסד בהבטחת אספקה במצבי חירום
מועצת ETH - מנהלת את איגוד האוניברסיטאות השווייצרי לטכנולוגיה ואת מכוני המחקר היישומי במדינה
המשרד הפדרלי הווטרינרי היה כפוף למחלקה עד 2014, ואז הועבר לכפיפות מחלקת הפנים.
אתר מכירת הכרטיסים האמריקאי "טיקטמאסטר" וחברת האם שלו, לייב ניישן אנטרטיינמנט, ספגו ביקורת ציבורית עזה על כשלים במכירת הכרטיסים לחלק האמריקאי בסיבוב ההופעות השישי של סוויפט, "The Eras Tour".
הביקורת הציבורית, שזכתה להד רב בתקשורת, הביאה לשימועים בקונגרס של ארצות הברית, תביעות פרטיות ותביעת הגבלים עסקיים של הממשל הפדרלי ו-29 מדינות נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט.
משנפתחה המכירה היה ביקוש רב לכרטיסים.
3.5 מיליון איש נרשמו למכירה המוקדמת, שנערכה ב-15 בנובמבר 2022 באתר טיקטמאסטר.
באותו היום קרס אתר המכירות ומשתמשים רבים נותקו משרתיו או שלא הצליחו להיכנס למערכת.
על אף הכשלים, נמכרו 2.4 מיליון כרטיסים – שיא כל הזמנים עבור נתון המכירות הגבוה ביותר לסיבוב הופעות ביום אחד.
החברה הסבירה שהאתר קרס בשל כמות משתמשים חריגה, והלקוחות התלוננו על חוויית קנייה רעה ועל זלזול מצד שירות הלקוחות של האתר.
החברה ביטלה את המכירה הכללית, בנימוק שהמלאי אינו מספיק, ופרסמה התנצלות בעיתונות.
ספסרים רכשו מספר רב של כרטיסים ומכרו אותם במחירים מופקעים, ומעריצים וקבוצות צרכנים טענו שטיקטמאסטר רימתה את לקוחותיה.
כמה מחברי הקונגרס קראו בעקבות הביקורת לביטול המיזוג בין טיקטמאסטר ללייב ניישן, שאירע ב-2010, בטענה כי מדובר במונופול.
מחלקת המשפטים האמריקאית פתחה בחקירה פדרלית.
בנוסף, חברת קידום ההופעות "AEG פרזנטס", שקידמה את סבבי ההופעות של סוויפט, הצהירה כי היא נאלצה לעבוד עם טיקטמאסטר במשך השנים, בגלל החוזים הבלעדיים שטיקטמאסטר חתמה עם אתרי הופעות.
בדצמבר 2022 הגישו מספר לקוחות תביעות משפטיות נגד החברה על הונאה ותיאום מחירים.
במאי 2024 הגישה מחלקת המשפטים של ארצות הברית את תביעתה נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט.
טיקטמאסטר היא חברה למכירה ולהפצת כרטיסים אמריקאית, שבסיסה בבוורלי הילס שבקליפורניה.
היא נוסדה בפיניקס ב-1976 על ידי פיטר גדווה, גורדון גאן השלישי ואלברט לפלר, ומספקת את שירותיה במדינות רבות ברחבי העולם.
בשנת 1994 הגישה להקת הרוק פרל ג'אם תלונה למחלקת המשפטים של ארצות הברית בטענה כי לטיקטמאסטר יש מונופול מוחלט על הפצת כרטיסים לסיבובי הופעות ולקונצרטים.
כמו כן, הלהקה ניסתה להופיע באצטדיונים שלא עובדים בשותפות עם החברה.
עם זאת, לא נפתחו הליכים משפטיים נגד החברה.
במאה ה-21 הפך האתר בבעלותה של טיקטמאסטר לגדול ביותר בעולם בתחום מכירת כרטיסים לקונצרטים ולסיבובי הופעות.
בפברואר 2009 חתמה החברה על הסכם מיזוג עם לייב ניישן, החברה הגדולה ביותר בעולם לקידום סיבובי הופעות.
החברה שאיגדה את שתי החברות הממוזגות נקראה "לייב ניישן אנטרטיינמנט".
בינואר 2010 אושרה העסקה על ידי מחלקת המשפטים של ארצות הברית בתנאי שהיא תמכור את "Paciolan" לקומקאסט ספקטייטור או לחברה אחרת.
בנוסף, נקבע שכתנאי לאישור המיזוג החברה תהיה חייבת לאפשר למתחרתה הגדולה ביותר, AEG, להשתמש ברישיון בתוכנת מכירת הכרטיסים שלה ושבמשך עשר שנים תהיה החברה הממוזגת תחת תנאים מגבילים שימנעו ממנה להעניש אולמות ומוזיקאים שיעדיפו מתחרים.
ב-2019 טענה מחלקת המשפטים שלייב ניישן אנטריינמנט הפרה באופן גס ועקבי את תנאי ההסכם.
עם זאת, היא הגיעה להסכם עם החברה, שבמסגרתו הוארכו התנאים המגבילים לחמש שנים נוספות.
טיקטמאסטר הייתה מושא למספר מחלוקות, כמו טענות על מונופול, ספסרות, פרצת נתונים ותמחור מטעה וכוזב.
לפי ארגוני צרכנים, טיקטמאסטר ולייב ניישן שולטים בכ-70 אחוזים משוק מכירת הכרטיסים להופעות חיות.
המיזוג ביניהן הפך למוקד התעניינות בכלי התקשורת, וזכה לביקורות רבות.
בשנת 2021 חילקה החברה כרטיסים לא חוקיים להופעתו של הראפר באד באני במקסיקו סיטי – דבר שהוביל לתדחוקת קהל.
המשרד להגנת הצרכן במקסיקו קנס אותה בעשרה אחוזים מכלל הכנסותיה מהמכירה.
בשנת 2023 בחנה ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית את המקרה בשימוע חובה בהובלת סנאטורים רבים, הן מהמפלגה הדמוקרטית והן מהמפלגה הרפובליקנית.
מדינות כמו ניו יורק, טקסס, מסצ'וסטס וקליפורניה אסרו בחוק על שימוש בבוטים לצורך ספסרות ועל שימוש במודלים לתיאום מחירים.
בעקבות לחץ שהפעיל ג'ו ביידן הסכימה טיקטמאסטר לבטל אגרות שמופיעות בהפתעה בשלב הסופי של תהליך הקנייה.
ב-2022 הכריזה ועדת הסחר הפדרלית שהיא החלה בתהליך לקביעת כללים נגד עמלות מסוג זה – תהליך שהסתיים עם קביעת כללים חדשים בדצמבר 2024. טיקטמאסטר ספגה ביקורת גם באמצע 2023, כשכשלים אירעו בעת מכירת הכרטיסים של "The Eras Tour" בממלכה המאוחדת ובצרפת.
ב-21 באוקטובר 2022 הוציאה הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט את אלבום האולפן העשירי שלה, Midnights.
הוא זכה לשבחים מפי מבקרי המוזיקה העכשווית ולהצלחה מסחרית.
ב-1 בנובמבר הכריזה ב"בוקר טוב אמריקה" על יציאתה לסיבוב הופעות חדש בשם "The Eras Tour".
בארצות הברית, הוא כלל בתחילה רצף של 27 מופעים בעשרים ערים שונות, שהתחיל ב-17 במרץ 2023 בגלנדייל שבאריזונה והסתיים ב-9 באוגוסט באינגלווד שבקליפורניה.
הכרטיסים נמכרו דרך אתר טיקטמאסטר.
סוויפט שברה את השיא, שקבעה בעצמה בסיבוב ההופעות "Reputation Stadium Tour" ב-2018, עבור סיבוב ההופעות המכניס ביותר בארצות הברית.
חלק קטן מהכרטיסים נמכר דרך SeatGeek, חברה המתחרה בטיקטמאסטר.
בעקבות הביקוש הגדול החליטה ב-4 בנובמבר להוסיף שמונה הופעות נוספות בארצות הברית ובשבוע לאחר מכן נוספו 17 הופעות – סיבוב ההופעות הגדול ביותר של סוויפט במדינה לאורך הקריירה המוזיקלית שלה.
ב-18 בנובמבר 2022 תוכננה להיפתח מכירת הכרטיסים לקהל הרחב, אולם למחזיקים בכרטיס אשראי קפיטל ואן הייתה גישה למכירה מוקדמת, שנפתחה ב-15 בנובמבר.
החל מ-1 בנובמבר ולמשך תשעה ימים, הקונים היו יכולים להירשם כ"משתמשים מאומתים" ולקבל גישה למכירה המוקדמת.
על פי טיקטמאסטר, המכירה המוקדמת נועדה להבטיח שיותר כרטיסים יגיעו למעריצים ולא לספסרים או לבוטים.
ב-15 בנובמבר, ביום פתיחת המכירה המוקדמת, קרס אתרה של טיקטמאסטר לאחר "הופעה בלתי-צפויה של מיליוני לקוחות בתור לכניסה למערכת".
בתוך פחות משעה לפתיחת המכירה החלו בעיות: חלק מהמשתמשים נתקעו בכניסה למערכת כשלפניהם עשרות אלפי אנשים, ואילו אחרים טענו כי המסך קפא.
שירות הלקוחות של האתר לא ענה לפניות המשתמשים, אך בד בבד פרסמה החברה הצהרה רשמית כי נעשות פעולות לטיפול בבעיות.
בנוסף, נמסרה הצהרה שלפיה מאות אלפי כרטיסים כבר נמכרו, כולל ללקוחות שמחזיקים בכרטיס אשראי של קפיטול ואן.
לאחר מכן בוטלה המשך המכירה הציבורית עקב "עומס בלתי-צפוי וביקוש רב המקשה על שרתי האתר".
"The Eras Tour" הצליח למכור 2.4 מיליון כרטיסים ביום הראשון של המכירה המוקדמת – שיא כל הזמנים.
לאחר קריסת האתר זעמו מעריציה של סוויפט, ומתחו ביקורת ברשתות החברתיות על מודל המכירה של האתר.
על פי הניו יורק טיימס קריסתו הפכה לבאז תקשורתי.
הנושא הפך לטרנדי בפלטפורמות שונות של המדיה החברתית, כמו טיקטוק וטוויטר.
"פורצ'ן" ו"בלומברג" כתבו כי תהליך הרכישה בטיקטמאסטר ארוך ומייגע, ולעיתים גם מבלבל ומלא בבעיות טכניות.
ב-16 בנובמבר התראיין גרג מאפיי, מנכ"ל לייב ניישן אנטרטיינמנט, ל-CNBC.
הוא טען שטיקטמאסטר התכוננה לקיבולת של כ-1.5 מיליון איש מאומתים, אולם ביום פתיחת המכירה המוקדמת הופיעו בתור ארבעה-עשר מיליון איש.
מיד לאחר מכן פורסמה מטעם האתר הצהרה מפורטת יותר: 3.5 מיליון אנשים נרשמו למכירה המוקדמת של הכרטיסים – שיא היסטורי.
שני מיליון מתוכם הוצבו ברשימת ההמתנה ו-1.5 מיליון הנותרים הורשו לרכוש את הכרטיסים ראשונים.
אולם ביום המכירה חווה האתר עומס רב כתוצאה מהופעתם של משתמשים ובוטים רבים ללא קוד למכירה המוקדמת.
כתוצאה מכך נרשמו באתר 3.5 מיליארד פניות, פי ארבעה מכמות הפניות הגבוהה ביותר שנרשמה עד אז בטיקטמאסטר.
הנהלת האתר ניסתה להתמודד עם ההצפה באמצעות הפניית גולשים נוספים לרשימות המתנה, מה שהאריך את התורים.
האתר אישר כי המכירה הכללית, שהייתה אמורה להיפתח ב-18 בנובמבר, בוטלה.
AEG דחתה את טענתו, ואמרה כי היא נאלצה לשתף פעולה עם טיקטמאסטר, משום שרבים מהאצטדיונים בהם תוכננה סוויפט להופיע היו חתומים על הסכמי שיתוף פעולה בלעדיים עם האתר.
ב-18 בנובמבר 2022 פרסמה סוויפט הצהרה דרך הסטורי שלה באינסטגרם, שבה כתבה על דאגתה למעריצים ועל מאמציה להבטיח להם חוויית קנייה איכותית.
בנוסף, היא הסבירה כי היה לה קשה לסמוך על ישות חיצונית שתנהל את מכירת הכרטיסים.
לטענתה, היא וצוותה המקצועי קיבלו מספר הבטחות מטיקטמסאטר על יכולותיה לעמוד בביקוש.
מאוחר יותר באותו יום פרסמה חברת טיקטמאסאר התנצלות, שהוקדשה לסוויפט ולסוויפטיז, דרך חשבון הטוויטר שלה.
בהודעה התגוננה הנהלת האתר מהטענה שרבים מהכרטיסים נמכרו לספסרים בנימוק שפחות מחמישה אחוזים מכלל הכרטיסים שנקנו דרך האתר הוצעו למכירה פעם נוספת בשווקים אחרים.
טיקטמאסטר דחתה גם את ההאשמות שהאתר פועל כמונופול על מנת למנוע תחרות.
בנוסף נטען כי האתר פועל בהתאם להסכם שהושג עם מחלקת המשפטים של ארצות הברית כחלק מאישור המיזוג עם לייב ניישן ב-2010.
מנכ"ל טיקטמאסטר בדימוס, פרד רוזן, התראיין ללוס אנג'לס טיימס ואמר: .
חלק מהמעריצים החליטו להגיש תביעות אזרחיות לערכאות.
קבוצת עורכי דין הקימה תנועה שורשית בשם , בהשראת השיר "Vigilante Shit" של הזמרת מ-2022. היא החלה לאסוף ראיות ממעריצים, שחוו בזמן אמת את התקלות באתר, ובחנה את האפשרות להפרה של חוק האמריקאים עם מוגבלויות (1990).
"Voters of Tomorrow", ארגון אקטיביסטי-פוליטי שמטרתו לקדם מודעות ופעילות פוליטית בקרב בני ובנות דור ה-Z, פתח ב-17 בנובמבר ביוזמה בשם "", שמטרתה לתמוך בחקיקה המרחיבה את הסמכויות הפדרליות בנוגע להגבלים עסקיים ולפיקוח ולמניעה של מונופולים כלכליים בתעשיית הבידור, בעיקר בתחום סיבובי ההופעות.
מעריצים אחרים החלו ליצור חשבונות בפלטפורמות החברתיות השונות, על מנת לארגן מכירה מאורגנת והוגנת של כרטיסים באמצעות גיליונות מכירות אלקטרוניים, Google Forms ולוח מודעות מקוון.
יוזמה זו הקלה במלחמה נגד הספסרים, שכן הכרטיסים נמכרו על ידי אנשים פרטיים, חברים בקהילת מעריציה של סוויפט.
החשבון "ErasTourResell" נפתח בכל הפלטפורמות החברתיות, ועל פי הניו יורק טיימס, הצליח למכור למעלה מ-1,300 כרטיסים.
הארדן את המעבר של מעריצי סוויפט מצרכנים פסיביים לקבוצה פוליטית-אקטיביסטית.
הם הציגו תיאוריה דו-שלבית, שלפיה שיוך לנושא ואירוע מכונן מובילים לפעילות פוליטית, כאשר במקרה זה, קריסת מערכת הכרטיסים של טיקטמאסטר בנובמבר 2022 הייתה הטריגר שהפך את הסוויפטיז ל"קבוצה פוליטית" בתחום כלכלת הכרטיסים.
המאמר סקר את קריסת האתר והשפעותיה, בהן עלייה במעורבות הפוליטית של מעריצים, שהתעניינו יותר ברגולציה על שוק הכרטיסים ובחוקי הגבלים עסקיים.
בנוסף, המחאה ברשתות החברתיות צברה תאוצה עם האשטגים כמו #BreakUpTicketmaster, תלונות רשמיות לרשויות, ולחץ ציבורי שהוביל לדיון בסנאט האמריקאי.
מאמר שנכתב על ידי ד"ר ליסה ברגסון, ד"ר ת'ומאסנה שו וד"ר מלאני ג'וי מק'נאוטן מאוניברסיטת ברידג'ווטר, בחן את התגובות הרגשיות של הציבור כלפי טיקטמאסטר בעקבות משבר הכרטיסים של טיילור סוויפט.
המחקר ניתח 63,631 ציוצים בטוויטר באמצעות מערכת "בראנדוואץ'" לזיהוי רגשות ומודל ICM למיון משברים, שסיווג את האירוע כ"התמוטטות טכנולוגית פנימית".
נמצא כי הרגש הדומיננטי ביותר בציוצים היה עצבות (44%), ואחריו כעס (25%).
על-אף שרוב התגובות היו שליליות (75%), כ-25% היו חיוביות, בעיקר מצד אלו שהצליחו לרכוש כרטיסים ושיתפו את התרגשותם.
בארפוס נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט וטיקטמאסטר
קבוצת מעריצים נוספות, המורכבת מעשרים ושישה תובעים ברחבי ארצות הברית, הגישה ב-2 בדצמבר 2022 תביעה בבית המשפט העליון של מחוז לוס אנג'לס נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט בגין הונאה, תיאום מחירים והפרה של הגבלים עסקיים.
בתביעה דרשו תשלום של 2,500 דולר על כל הפרה של החוק למניעת תחרויות בלתי הוגנות בקליפורניה, הוצאות משפטיות וכל הוצאה נוספת שבית המשפט יראה לנכון.
לדברי עורכת הדין של הצד התובע, ג'ניפר קינדר, מאז הגשת התביעה לבית המשפט חתמו כ-150 מעריצים נוספים עליה.
היא אמרה ל"וושינגטון פוסט" כי טיקטמאסטר התגרתה בקהל המעריצים החזק ביותר שיש.
בתביעה נטען גם כי טיקטמאסטר העניקה למתחריה נתח שוק מזערי, על מנת להגדיל את כוח המונופול שיש לה.
בנוסף, סבורים התובעים כי אפשר האתר לספסרים ולבוטים לגשת למכירה המוקדמת.
ג'ולי בארפוס, התובעת הראשית, אמרה כי לאחר שניסתה לרכוש כרטיסים במספר ניסיונות כושלים שוחחה עם שירות הלקוחות של האתר, שחשד בה כי מדובר בבוט, משום שניסתה לשלם באתר 41 פעמים.
עקב כך, שירות הלקוחות קנס אותה ב-14,286.7 דולר.
התביעה הגדירה גם את מחוז לוס אנג'לס, מקום המשרדים של טיקטמאסטר, כנאשם.
בית המשפט החליט להשעות את התביעה בטענה כי התובעים הסכימו ליישבה בבוררות, החלטה שאושרה על ידי בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית.
כלי התקשורת דיווחו כי שני הצדדים לבוררות הסכימו להעביר את התיק לבית המשפט המחוזי של קליפורניה.
הדיון הראשון התקיים ב-28 במרץ 2023, כשחלק מהתובעים הפגינו ליד בית המשפט.
נכון לפברואר 2025 ממשיכים הדיונים במשפט.
סטריוף נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט וטיקטמאסטר
ב-20 בדצמבר 2022 הוגשה תביעה נוספת לבית המשפט המחוזי של קליפורניה על ידי מישל סטריוף, שהאשימה את טיקטמאסטר ולייב ניישן אנטרטיינמנט בהפרת חוקי הגבלים עסקיים בכוונה והטעיה.
סטריוף דרשה מבית המשפט צו מניעה, פיצויים עונשיים והוצאות משפטיות.
התיק הועבר לגישור בהסכמת שני הצדדים, ובדצמבר 2023 הגישו התובעים בקשה לבטלו.
לא ידוע אם הושגה פשרה בין הצדדים.
ארצות הברית נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט
במאי 2024 הגיש משרד המשפטים האמריקאי תביעה נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט, וקרא לפרק את המיזוג בין לייב ניישן לטיקטמאסטר.
התיק הוגש לבית המשפט המחוזי של ניו יורק.
סגן התובע הכללי של ארצות הברית, ג'ונת'ן קנטר, הצהיר כי תעשיית המוזיקה בארצות הברית שבורה הודות למונופול הכלכלי של לייב ניישן אנטרטיינמנט.
עוד טען כי התביעה נגד החברה תסייע הן לאמנים והן למעריציהם.
Rolling Stone דיווח כי הגשת התביעה הייתה צפויה למדי, שכן ההוראה לפתיחת חקירה פדרלית כנגד המיזוג נשלחה ב-2022. יום לאחר הגשת התיק נשלח לאותו בית משפט תביעה צרכנית בסך 5 מיליארד דולר כנגד לייב ניישן אנטרטיינמנט בגין אי-שביעות רצונם של מיליוני לקוחות שהשתמשו בשירותי האתר טיקטמאסטר.
למחלקת המשפטים של ארצות הברית הצטרפו עשרים ושמונה תובעים כללים ממדינות השונות של ארצות הברית, כולל התובע הכללי של מחוז קולומביה.
ב-19 באוגוסט 2024 הצטרפו לתביעה עשרה תובעים כלליים נוספים, והגידלו של מספרם הכולל של התובעים ל-40. המשפט צפוי להתחיל ב-2026.
בעקבות פוסטים רבים בפלטפורמות החברתיות, שבהם הביעו לקוחות טיקטמאסטר את תסכולם, כמה מחוקקים וקבוצות צרכנים אמריקאיות התייחסו למחלוקת.
ב-16 בנובמבר 2022 צייצה אלכסנדריה אוקסיו-קורטז, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית, בטוויטר כי טיקטמאסטר היא מונופול ויש לפרק את מיזוגה עם לייב ניישן אנטרטיינמנט.
לפי CNBC, אוקסיו-קורטז התנגדה עוד לפני כן למיזוג החברה.
חבר בית הנבחרים האמריקאי, ביל פסקרל, ביקר גם הוא את המיזוג בין לייב ניישן וטיקטמאסטר, והצהיר כי הוא בעצמו ניסה לקנות כרטיסים למופעים של סוויפט ונכשל.
הוא סיפר כי ב-2021 עתר עם פרנק פלון, ג'רלד נדלר, ג'ן שקובסקי ודייוויד סיסליני לתובע הכללי, מריק גרלנד, מכורח חוקי ההגבלים העסקיים בארצות הברית, כנגד המשך הסכם המיזוג בין שתי החברות.
הסנאטור ריצ'רד בלומנטל קרא לחקיקה פדרלית חדשה בתחום התחרות הכלכלית בתעשיית המוזיקה, ובפרט בתחום סיבובי ההופעות.
לדבריו, המיזוג בין טיקטמאסטר ללייב ניישן הוא דוגמה מצוינת לאופן שבו יצירת מונופול פוגעת בצרכנים.
הסנאטורית איימי קלובשר, יושבת ראש ועדת המשנה למשפט בנושא תחרות כלכלית, הגבלים עסקיים וזכויות צרכנים, כתבה מכתב גלוי למנכ"ל טיקטמאסטר, שבו הביעה את חששותיה בנוגע לפעילות האתר.
היא ציינה כי הכוח הרב של טיקטמאסטר בשוק הכרטיסים לסיבובי הופעות מבודד אותה מלחצים תחרותיים.
לטענתה, זה מונע ממנה לשפר את שירותיה, ובכך מוביל לכשלים חמורים, כמו אלו שחוו לאחרונה מעריציה של טיילור סוויפט.
ב-17 בנובמבר הודיע ג'וש שפירו, התובע הכללי של פנסילבניה, כי הוא אוסף תלונות מהציבור כנגד האתר, וביקש מתושבי המדינה להגישן.
במקביל, התובע הכללי של טנסי, ג'ונתן סקרמטי, פתח בחקירה בעקבות תלונות צרכנים רבות על "כאוס" במהלך מכירת הכרטיסים לסיבוב ההופעות.
במסיבת עיתונאים הסביר כי חוסר תחרות בשוק הוביל לחוויית קנייה רעה ולמחירים גבוהים מאוד לקונים.
יום לאחר מכן, ב-18 בנובמבר, עתר פסקרל עם עוד 30 נציגים דמוקרטיים מבית הנבחרים למשרד המשפטים הפדרלי, בבקשה לפתוח חקירה רשמית בנושא.
בעקבות זאת, גם התובעים הכלליים של נבדה וקרוליינה הצפונית החלו לחקור את לייב ניישן אנטרטיינמנט בטענה של הפרות זכויות הצרכן.
ב-19 בנובמבר הפציר דייוויד סיסליני, יושב ראש הוועדה להגבלים עסקיים ומשפטים מסחריים במשרד המשפטים, לפרק את המיזוג בין שתי החברות.
דוברת הבית הלבן, קארין ז'אן-פייר, מסרה כי נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, מחזיק בעמדה חד-משמעית בנושא, לפיה .
מאוחר יותר הוסיף ביידן כי בתקופת החגים מיליוני אמריקאים ייפגעו מעמלות ואגרות מיותרות על כרטיסי טיסה, מלונות ואפילו כרטיסים להופעות, והבטיח כי ממשלו יפעל להפחתתן או ביטולן.
ב-23 בנובמבר הודיעו איימי קלובשר ומייק לי כי הוועדה להגבלים עסקיים של הסנאט האמריקאי תקיים שימוע בנושא המונופול של טיקטמאסטר ולייב ניישן.
בהמשך לכך, ב-18 בינואר 2023 פורסם כי השימוע ייערך בעוד שישה ימים.
ב-29 בנובמבר כתבו ריצ'רד בלומנטל והסנאטורית מרשה בלקברן מכתב לוועדת הסחר הפדרלית (FTC), שבו ביקשו מידע על תוכניות עתידיות להילחם בבוטים בתהליכי מכירת כרטיסים להופעות, וכן לאכוף טוב יותר את החוקים הקיימים מ-2016, המעניקים לממשלת ארצות הברית סמכות לפעול נגד בוטים ולאסור מכירה חוזרת של כרטיסים שנקנו על ידם.
במכתב צוין גם המחיר המופקע של כרטיסים באתרים משניים, כמו 1,000 דולר להופעה של ברוס ספרינגסטין ו-40,000 דולר לכרטיס להופעה של אדל.
ב-6 בדצמבר אמרה יושבת ראש ה-FTC במסיבת עיתונאים של "וול סטריט ג'ורנל" כי אתרים כמו טיקטמאסטר עשויים להיות גדולים מדי מכדי שהסוכנות תוכל להתמודד עמם לבדה.
עם זאת, היא הבהירה כי משרד המשפטים הוא שאישר את המיזוג בין החברות ב-2010 והבטיחה כי ה-FTC ממשיך לאסוף נתונים בנושא.
ביוני 2023 דווח כי בעקבות פגישה בין ביידן, ה-FTC, טיקטמאסטר ושאר חברות הכרטוס, הוסכם כי החברות יבטלו את העמלות הנוספות שנגבו באתריהם.
העמלות הללו כונו על ידי ביידן "עמלות זבל", וב-15 ביוני פרסמה המועצה הלאומית לכלכלה הצהרה מטעם הבית הלבן שבה הדגישו את המחויבות לעצור עמלות מטעות.
הוא צולם ושודר בטלוויזיה בשידור חי.
כלי תקשורת שונים דיווחו כי הסנאטורים, הן הרפובלקניים והן הדמוקרטים, זעמו על נציג טיקטמאסטר, ג'ו ברצ'טולד, סמנכ"ל האתר.
הם חקרו ותשאלו אותו על הנהלים המונופוליסטיים של האתר, המדיניות, עלויות הכרטיסים, חוסר השקיפות, אי-ציות לחוקים נגד בוטים וחוסר הרגישות לאמנים.
ברצ'טולד התנצל על הכשלים, אך הכחיש את ההאשמות על מונופול והונאה.
העדים בשימוע כללו את ג'רי מיקלסון, נשיא JAM Creative Productions, וג'ק גרוטינגר, מייסד שותף של סיטקגיק.
לייב ניישן הביאה מספר מכתבי תמיכה וצידודים בעדותה, כולל אחד של זמר הקאנטרי האמריקאי גארת' ברוקס.
כמה סנאטורים ציטטו במהלך נאומם את שיריה של סוויפט, דוגמת "Anti-Hero".
התנועה לשחרור בריטני שלחה מספר נציגים, שהפגינו מחוץ לכותלי הקפיטול.
פרשנים בכלי התקשורת הדגישו את שיתוף הפעולה בין דמוקרטים לרפובליקנים בשימוע וטענו כי הכעס של ציבור רחב על טיקטמאסטר מגביר את האפשרות לפעולה פוליטית דו-מפלגתית נדירה.
אליסון מורו מ-CNN כתבה כי .
המחלוקת והפופולריות העצומה של סוויפט היוו השראה לשורה של הצעות חוק חדשות.
לדברי קרולין סלואן, המשנה לפרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, הסכסוך דרבן פעולות פוליטיות המוניות.
על אף שהצעות חוק בעניין מכירה של כרטיסים להופעות הוצעו בבתי מחוקקים רבים בשנים קודמות, הפרשה הביאה לעלייה דרמטית במספר ההצעות, עם יותר מ-40 הצעות חוק חדשות בשנת 2023, ברמה הפדרלית וברמת המדינות יחד.
מילר ניתח את ההשלכות המשפטיות והרגולטוריות של משבר מכירת הכרטיסים להופעות של סוויפט, תוך התמקדות בחוקי ההגבלים העסקיים בארצות הברית (Antitrust Law) והשפעתם על טיקטמאסטר.
הוא תיאר את קריסת האתר כ"", שהוביל לחקירה ממשלתית ולשימוע בסנאט בנוגע להפרות אפשריות של חוקי ההגבלים העסקיים.
מילר הציע צעדים רגולטוריים עתידיים, כמו חקיקה למניעת ריכוזיות והגבלת עמלות והגברת השקיפות.
איימי קלובשר וריצ'רד בלומנטל הציעו בסנאט את חוק הרחבת התחרות בנושא מכירת כרטיסים, שמטרתו להעניק לנציבות הסחר הפדרלית (FTC) סמכות למנוע חוזי מיזוג ארוכי-טווח ולפתוח את השוק ליותר חברות בתחום מכירת הכרטיסים.
בבית הנבחרים, ביל פסקרל ופרנק פלון הציעו את חוק "BOSS and SWIFT", המחייב את מוכרי הכרטיסים לחשוף את העלות הכוללת של הקנייה, כולל פירוט מלא של העמלות, וכן אוסר על יזמים למכור כרטיסים במחיר מופקע.
בנוסף, טד קרוז, מריה קנטוול, ג'ן שקובסקי וגאס ביליראקיס הציעו את חוק "TICKET" בשני בתי הקונגרס.
הצעת חוק זו מחייבת את פלטפורמות מכירת הכרטיסים להציג את המחיר המלא של הכרטיסים בכל חומרי הפרסום והשיווק שלהם.
בדצמבר 2022 חוקקה האספה הכללית של מדינת ניו יורק חוק חדש, שהוצע על ידי קני בורגוס, שמטרתו לפגוע במונופול של טיקטמאסטר ולייב ניישן ולפקח בצורה טובה יותר על תעשיית הבידור.
בינואר 2023 הציגה קריסטין ריבס בבית המחוקקים של מדינת וושינגטון את חוק הגנת הצרכן "TSWIFT", האוסר על מכירת כרטיסים לבוטים או לתוכנות, וכן מגביל את טווח התמחור הדינמי האפשרי.
כשהצעת החוק נתקעה בהליכי החקיקה, טענה ריבס כי טיקטמאסטר שכרה שדלנים כדי לעכב או להחליש את החוק.
במקביל, בית הנבחרים של מינסוטה העביר את "House File 1989", המחייב את טיקטמאסטר וחברות דומות לחשוף את מחירי הכרטיסים במלואם, כולל עמלות הרכישה.
במרץ 2023 הציגו חברי הרשות המחוקקת של מסצ'וסטס את "חוק טיילור סוויפט", המחייב חברות לחשוף מראש את העלויות הכוללות של הכרטיסים, ואוסר על תמחור דינמי.
במאי 2023 חתם מושל טקסס, גרג אבוט, על חוק "Save Our Swifties", האוסר על שימוש בבוטים או בטכנולוגיות אחרות לרכישת כרטיסים בכמות גדולה.
הפרת החוק תגרור קנס של עד 10,000 דולר.
בהמשך לכך, האספה המדינתית של קליפורניה העבירה חוק המחייב את מוכרי הכרטיסים להציג מראש את המחיר הכולל של כרטיסים.
בהצהרה ל-The Washington Post סירבה טיקטמאסטר להתייחס למגעים עם מחוקקים בנוגע להצעות חוק חדשות.
עם זאת, היא ציינה שעליה לחזק את קשריה עם קובעי המדיניות בארצות הברית.
הפרשה הביאה לסיקור נרחב יותר בענייני מונופולים כלכליים והגבלי עסקים.
ברוק שולץ מ"פורצ'ן" כתב כי המחלוקת הניעה תנועת מעריצים פוליטית ששואפת להפיל את טיקטמאסטר, ואילו ב"פיצ'פורק" ציינו את הכוח הפוליטי של סוויפט בארצות הברית, שאפשר להניע את המאבק נגד לייב ניישן אנטרטיינמנט.
ארווה מאדווי כתבה בעיתון "הגרדיאן" כי הדבר הגדול ביותר שהזמרת עשתה במהלך הקריירה המוזיקלית שלה הוא להיאבק במצב המחפיר, לטענתה, של אכיפת הגבלים עסקיים.
בדצמבר 2022 עלה לאקרנים פרק של Impact, תוכנית שבועית של "Nightline" המשודרת בהולו, שכותרו "אסון הכרטיסים של טיילור".
לאורכו התמקד במחלוקת, וסקר תקריות בעבר מול חברת טיקטמאסטר.
ב-8 בדצמבר 2022 פורסם ב"סלייט" ניתוח מעמיק על המחלוקת.
מסקנתו הייתה שמעריציה של סוויפט צודקים בטענתם כי טיקטמאסטר אינה נאמנה ללקוחותיה.
נתונים סטטיסטיים, שנלקחו מלמעלה 2,200 משתמשים, הראו כי לאלו שהחזיקו בקודים מיוחדים למכירה המוקדמת או קנו כרטיסים ל-"Lover Fest", שבוטל עקב מגפת הקורונה, וקיבלו עדיפות יתרה במכירה זו, רכשו פחות כרטיסים מאשר שאר הקונים.
ב-12 בדצמבר פורסם ב"וול סטריט ג'ורנל" כי היו 2.6 מיליון כרטיסים זמינים לסיבוב ההופעות, ואליהם נרשמו 3.5 מיליון אנשים, מתוכם 1.5 מיליון קיבלו קודים למכירה המוקדמת – כלומר הצפי היה ש-1.8 מיליון כרטיסים יימכרו במכירה המוקדמת בהנחה שכל משתמש יקנה כמה כרטיסים.
במקום זאת, באותו היום נכנסו 12 מיליון איש לאתר, הכוללים ביניהם אלפי בוטים של ספסרים, ומסרו כ-3.5 מיליארד בקשות לקניית כרטיסים, דבר שהוביל לקריסתו.
קודם לקריסתו נמכרו 2.4 מיליון כרטיסים, ורק 163,000 הוקצו למכירה הכללית שבוטלה – שישה אחוזים מסך המושבים באצטדיונים.
"וול סטריט ג'ורנל" סבר שעדיף היה מכירה מדורגת המתפרסת על כמה ימים, ולא על יום מרוכז אחד.
ב-3 בינואר 2023 דווח ב"גרדיאן" כי לייב ניישן אנטרטיינמנט הוציאה כספים אדירים, במהלך התהליכים המשפטיים נגדה, לשדלנים שיעכבו את החלטת השימוע במשרד המשפטים.
ב-23 בינואר פרסם אוגוסט בראון מה"לוס אנג'לס טיימס" מאמר שכותרו "איך טיקטמאסטר הפכה לשם השנוא ביותר בתעשיית המוזיקה?", בו הוא טוען כי מנהל קונצרטים ידוע-שם, שהעדיף להישאר אנונימי, קבע כי האתר הקצה בכוונה יום אחד בלבד לכל הכרטיסים של סיבוב ההופעות ויצר צוואר בקבוק עצום.
עוד הוסיף כי קיבולת האוהדים המאומתים הייתה גדושה בכתובות דוא"ל מזויפות.
בעקבות המחלוקת זכו הכשלים הטכניים של טיקטמאסטר לתשומת לב תקשורתית ולביקורות רבות, לעיתים בהשוואה ל-"The Eras Tour".
בדצמבר 2022 התמודדה טיקטמאסטר פעם נוספת עם מחלוקת לאחר שמספר תקדימי של אנשים מכרו כרטיסים מזויפים להופעותיו של באד באני במקסיקו סיטי.
מהפלטפורמה נמסר כי הכרטיסים המזויפים גרמו לתקלה זמנית במערכת בקרת הגישה, שפגעו בזיהוי של כרטיסים לגיטמיים.
ב-26 בדצמבר 2022 ביקר זמר הקאנטרי האמריקאי זאק בריאן את טיקטמאסטר על תהליך מכירת הכרטיסים לסיבוב ההופעות שלו, "Burn Burn Burn Tour".
בפברואר 2023 הכריזה הזמרת האמריקאית ביונסה על יציאתה לסיבוב ההופעות התשיעי שלה, "Renaissance World Tour", בו גם נעשה שיתוף פעולה עם טיקטמאסטר.
בעקבות החדשות, הובעו במדיה החברתית חששות לגבי אמינות האתר, כשמעריציה של ביונסה פחדו ממקרה דומה לזה של טיילור סוויפט.
עם זאת, טיקטמאסטר פרסמה הצהרה בה טען כי הביקוש לכרטיסים צפוי להיות גבוה, והפעם הקונים יצטרכו לעבור אימות רב-שלבי כדי להבטיח כי מדובר בבני אדם ולא בבוטים.
בנוסף, המכירה המוקדמת הפכה להדרגתית, ולא רוכזה ליום אחד בלבד.
במרץ 2023 הגישו מעריציו של דרייק תובענה ייצוגית נגד טיקטמאסטר בבית המשפט העליון של קוויבק בטענה להונאה מכוונת.
התובעים טענו כי מכירת הכרטיסים לסיבוב ההופעות המשותף של דרייק ו-21 סבאג', "It's All a Blur Tour", מטעה את הצרכנים למען הרווח הכספי של האתר באמצעות הסתרת מידע על הופעות נוספות כדי להגביר את הביקוש לכרטיסים.
התביעה דורשת פיצויים בסך של 300 דולר לכל קונה.
עבור מכירת הכרטיסים לאירוויזיון 2023, שנערך בליברפול שב, בחר איגוד השידור האירופי וה-BBC לשתף פעולה עם טיקטמאסטר.
משתמשים רבים טענו כי כשנכנסו לאתר הופיע על המרקע תקלה 500. הכרטיסים לאירוע הגמר אזלו תוך 36 דקות.
בעקבות זאת, הכרטיסים היו זמינים בפלטפורמות צד שלישי כמו Viagogo.
ביוני 2023 רשמו תאריכי הופעתיה של סוויפט בפריז ובליון ביקוש גבוה.
אנג'לו גופי, מנכ"ל לייב ניישן אנטרטיינמנט צרפת, הצהיר כי .
טיקטמאסטר עצרה את המכירה המוקדמת בצרפת, שנערכה ב-11 ביולי 2023, בעקבות תקלות טכניות.
המחלוקת סביב גילוי תורת היחסות היא דיון היסטוריוגרפי ארוך שנים העוסק בשאלת הבכורה על ניסוחן של תורות היחסות הפרטית (1905) והכללית (1915).
הדיון מתמקד בתרומותיהם המקבילות של אלברט איינשטיין, אנרי פואנקרה, הנדריק לורנץ ודויד הילברט.
בעוד שהקהילה המדעית רואה באיינשטיין את האחראי הבלעדי למהפכה המושגית שהובילה לביטול המרחב והזמן המוחלטים, קיימות טענות כי המרכיבים המתמטיים והפיזיקליים של התאוריות היו קיימים כבר בכתבי קודמיו, וכי איינשטיין העניק להם רק פרשנות מחודשת.
הרקע המדעי: תורת האלקטרונים של לורנץ
בסוף המאה ה-19, הפיזיקאי הולנדי הנדריק לורנץ פיתח את "תורת האלקטרונים", שניסתה ליישב את משוואות מקסוול עם המכניקה הניוטונית.
לורנץ הניח את קיומו של "אתר" נייח שדרכו נע האור.
כדי להסביר את תוצאות ניסוי מייקלסון-מורלי, הציע לורנץ את "טרנספורמציות לורנץ", הכוללות את התקצרות האורך ומושג של "זמן מקומי" (Local Time).
עבור לורנץ, זמן זה היה כלי מתמטי גרידא שנועד לשמור על צורת המשוואות במערכות נעות, בעוד שהזמן "האמיתי" נותר מוחלט במערכת האתר.
אנרי פואנקרה, מגדולי המתמטיקאים של זמנו, היה הראשון להעניק ל"זמן המקומי" פרשנות פיזיקלית.
במאמרו "מדידת הזמן" (1898), הוא טען כי אין לנו אינטואיציה ישירה לגבי בו-זמניות של אירועים מרוחקים ושזוהי "קונבנציה" (מוסכמה) שנבחרת לשם נוחות.
ב-1900 הראה פואנקרה כי הזמן המקומי הוא הזמן שיראו שעונים הנעים באתר אם יסונכרנו באמצעות אותות אור, תוך התעלמות מתנועתם המוחלטת.