tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שרה חוצה את המבוך על מנת למצוא את אחיה ובדרך נתקלת בחידות ואשליות אופטיות, נכלאת באובליאט ופוגשת במבוך ביצורים ודמויות משונות כמו הוגל, הגובלין הרגזן; לודו, המפלצת החביבה שמסוגלת לשלוט בסלעים; וסר דידימוס, אביר זעיר שרוכב על כלבה של שרה.
שרה מגיעה לארמון בזמן ומחפשת את טובי וכשהשעון מצלצל את השעה ה-13 הכל נעלם ושרה מוצאת את טובי במיטתו.
את הבובות והתפאורות עיצב בריאן פרוד, אשר שיתף פעולה עם ג'ים הנסון בעיצוב התפאורות והבובות בסרט "הקריסטל השחור".
בנו התינוק של פרוד משחק את התינוק טובי, בסרט.
התפאורות מושפעות ומראות את דמיונן לסיפור עליסה בארץ הפלאות, הקוסם מארץ עוץ וציוריו של מ.
תסריט: טרי ג'ונס, על פי סיפור מאת ג'ים הנסון ודניס לי
שלי ת'ומפסון - האם החורגת
בריאן הנסון - הוגל (דיבוב)
רון מיואק - לודו (דיבוב)
דייוויד שוגנסי - סר דידמוס (דיבוב)
פרסי אדוארדס - אמברוזיוס (דיבוב)
טימוטי בטסון - התולעת (דיבוב)
פרנק אוז - החכם (הפעלה)
המבורגר הוא קציצה מטוגנת או צלויה העשויה לרוב מבשר בקר או מתחליף בשר, ושמו של כריך העשוי מקציצה זו.
כריך ההמבורגר מוגש בלחמנייה עגולה פרוסה לשניים, עם תוספות כגון ירקות, רטבים, גבינה ובייקון.
ישנו ויכוח על זהות ממציאו של כריך ההמבורגר, ומספר רב של טבחים ובעלי מסעדות טוענים להמצאתו, בעיקר באמריקה ובגרמניה, אך רוב החוקרים מאמינים שמקורו באמצע המאה ה-19 בארצות הברית.
שמו לקוח משם מאכל אחר, סטייק המבורג מאכל הדומה לסטייק טרטר אותו הביאו עימם מהגרים גרמניים לאמריקה.
גרסאות צלויות של מאכל זה החלו להופיע בספרי בישול ובמסעדות אמריקאיות במאה ה-18 ואילך, לעיתים בין שתי פרוסות לחם.
ההמבורגר, כמו המאכל עליו הוא מבוסס, נקרא על שם העיר הגרמנית המבורג.
ההמבורגר נחשב לאחד ממאכלי המזון המהיר המוכרים ביותר בעולם.
ההמבורגר מוגש בדיינרים ובמסעדות מזון מהיר בכל העולם.
בארצות הברית נצרכים כחמישה מיליארד המבורגרים בשנה, הכוללים כ-540,000 טון של בשר, דבר שהופך את מכירת המבורגרים לעסק משגשג.
ההמבורגר משמש כמנת הדגל של רשת המזון המהיר האמריקאית מקדונלד'ס, של מתחרתה ברגר קינג ושל עוד רשתות מזון מהיר רבות.
גם בישראל המאכל נחשב כפופולרי ביותר ומשמש כמאכל הדגל של החברה הישראלית בורגראנץ'.
הקציצה מטוגנת במחבת או צלויה על גריל.
מעל הקציצה נהוג להוסיף רטבים ותוספות (גבינה, ירקות, תוספת בשר וכו').
נהוג להגיש לצד ההמבורגר צ'יפס או טבעות בצל כתוספת.
קיימות חברות מזון מהיר שמוכרות בהיקף רחב מנות המבורגר ובנוסף מסעדות רבות אשר מתמחות בהכנת המבורגר ואינן נחשבות לרשתות מזון מהיר.
ההבדלים העיקריים בין אלו לרשתות המזון המהיר הם באיכות המרכיבים, רמת ההגשה והבישול, אופי השירות והמחיר.
קיימים מספר סוגים של המבורגרים על פי התוספות האופייניות או מרכיבי הקציצה.
המילה צ'יזבורגר היא הלחם בסיסים באנגלית של גבינה (Cheese) והמבורגר, והמושג מתאר המבורגר בתוספת גבינה.
בארצות הברית משתמשים לרוב בגבינה אמריקאית להכנת צ'יזבורגר, שהיא גבינה מעובדת, זולה וזמינה המכילה צ'דר.
בישראל נהוג להשתמש בסוגים שונים של גבינה צהובה, בהם צ'דר, אמנטל או גבינה תוצרת הארץ הדומה לאלו.
בהמבורגריות נהוג להניח את הגבינה על הקציצה לאחר הפיכתה על הגריל ולפני הורדתה ממנו כדי לאפשר לה להינתך על הקציצה.
המבורגר צמחוני הוא גרסה ללא בשר של ההמבורגר הקלאסי, אשר משתמשת ברכיבים מהצומח כדי להעניק את הטעם, המרקם והמראה של בשר.
מוצר זה נוצר על מנת לספק מענה לביקוש ההולך וגדל למזון בריא וידידותי לסביבה, ומתאים גם לצמחונים, ובחלק מהגרסאות - גם לטבעונים.
המבורגר צמחוני מציע יתרונות בריאותיים וסביבתיים, כמו הפחתת צריכת השומן הרווי והקטנת ההשפעה הסביבתית של תעשיית הבשר.
המוצר הזה משלב טכנולוגיה מתקדמת וידע תזונתי כדי לספק חוויית אוכל קרובה ככל האפשר להמבורגר המסורתי, תוך שמירה על עקרונות הצמחונות והטבעונות.
מספר מיזמי מחקר עדכניים מגדלים בשר במעבדה באופן ניסויי, אך בשר מהונדס עדיין לא זמין באופן מסחרי.
באפריל 2013 נחשף לראשונה לציבור ההמבורגר הראשון שהוכן מבשר בקר שגדל במעבדה.
בשר מהונדס ידוע גם בשמו השני "בשר מתורבת", גישה זו מציעה חדשנות בצורת גידול הבשר ללא צורך בבעלי חיים.
טכנולוגיות אלו, המבוססות על הנדסת רקמות וגידול תאים, מאפשרות יצירת מוצרי בשר דמויי בשר אמיתי, הכוללים בשר בקר, עוף, דגים ואף מוצרים מן הצומח.
יתרונותיו של הבשר המהונדס הם רבים: הוא מפחית משמעותית את הפגיעה הסביבתית, מונע צער בעלי חיים, מאפשר יצירת מוצר בריא יותר ויכול לספק מקור חלבון יציב וזמין לאוכלוסיית העולם הגדלה.
עם זאת, קיימים גם אתגרים לא מעטים: טכנולוגיית גידול הבשר במעבדה יקרה יחסית, נדרש פיתוח רגולטורי ברור לאישור ושיווק מוצרי בשר מתורבת, ויש צורך להגביר את המודעות והקבלה של מוצרים אלו בקרב הצרכנים.
עם התקדמות הטכנולוגיה והפחתת העלויות, ייתכן שבשר מהונדס יהפוך למקור חלבון זמין, בריא ובר קיימא וההמבורגר המהונדס יהפוך למאכל פופולרי בקרב הכלל.
המבט הוא מותחן בריטי-איטלקי הכולל מוטיבים על-טבעיים, המבוסס על סיפור קצר מאת דפנה דה מוריאה.
הסרט בוים על ידי ניקולס רוג, ונכתב על ידי אלן סקוט וכריס בריאנט.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התרחשה ב-16 באוקטובר 1973 בתיאטראות וסט אנד.
בישראל הקרנת הבכורה הייתה ב-1 ביוני 1974.
זוג בריטי, לורה (ג'ולי כריסטי) וג'ון באקסטר (דונלד סאת'רלנד), המתקשה להתמודד עם מותה הטרגי של בתם הקטנה, תר אחר שינוי באווירה ומוצא את עצמו בוונציה, לשם מוזמן ג'ון במסגרת פרויקט שחזור כנסיות.
בוונציה הקודרת והאפלולית מתיידדת לורה עם שתי אחיות קשישות הטוענות כי הן "מתקשרות" עם בתם המתה, וכי גם לג'ון יכולת תקשור כזו, אותה הן מכנות "המבט".
לורה נמשכת לשהות בחברתן כשהיא נאחזת בכל שביב תקווה לסוג של קשר עם בתה.
ג'ון, לעומתה, חושד שהן צמד מאחזות עיניים, אך אינו מגלה ללורה כי הוא עצמו מדמה לראות את דמותה של בתו המתה חומקת ממנו בין סמטאות העיר.
בצד הדברים, כביכול בעלילת משנה, מאוזכרים מעשי רצח המעידים על רוצח סדרתי הפועל בעיר ומצליח לחמוק מהמשטרה.
היגון הכבד ותחושות האשם של הזוג, חרדתם וכמיהתם לאפשרות של קשר על־טבעי, מטשטשים בהדרגה את הגבול שבין דמיון למציאות המסוכנת, והזוג נקלע לסחרחרת אירועים בלתי־נשלטת עד לשיאו הדרמטי והמפתיע של הסיפור בסוף הסרט.
לסרט יצא שם גם בזכות סצנת האהבים האירוטית בין סאת'רלנד וכריסטי.
גם סצנה זו ערוכה באופן לא שגרתי, כשמעשה האהבה שזור בתמונות משגרת ההתלבשות לקראת יציאה של הזוג לאחר מכן.
"המבט" מוגדר מותחן בעל מוטיבים על־טבעיים, אך בפועל מוקדו הוא רגשות "ארציים" וטבעיים של אהבה, אשמה וכאב על אובדן.
המבוא לחוקת ארצות הברית הוא קטע המורכב ממשפט אחד ארוך שמציג את חוקת ארצות הברית ומצהיר על סיבת חיבורה ועל מטרתה.
כמו כן, אין המבוא מבטיח כל זכות או אוסר על כל מעשה.
למעשה, אין כל הבטחה פרקטית במבוא, ואין שום הטלת סמכויות על הממשל הפדרלי.
כתוצאה מכך, הוא מעולם לא היווה גורם מרכזי בפסיקה משפטית כלשהי.
, הידוע בקיצור כהמבורג, הוא מועדון כדורגל גרמני מהעיר המבורג, המשחק בבונדסליגה, הוא נחשב לאחד המועדונים הוותיקים והמוערכים בגרמניה.
המועדון התמודד בצמרת הליגה הגרמנית הבכירה מאז מלחמת העולם הראשונה וזכה במספר תארים, הן בגרמניה עצמה והן במפעלים האירופיים.
הקבוצה הוקמה ביוני 1919 ממיזוגן של שלוש קבוצות כדורגל שונות ("המבורגר אֶף.צֶה.", "אֶף.צֶה.
פאלקֶה", "שפורט קלוב גרמניה"), שרשמית, יונקות את שורשיהן מקבוצת "גרמניה" שהוקמה ב-29 בספטמבר 1887. המבורג הייתה מועדון הכדורגל היחיד ששיחק בכל עונות הבונדסליגה למן הקמתה, במשך 55 שנים רצופות, משנת 1963 ועד 2018, עת נשרה לבונדסליגה השנייה לראשונה בתולדותיה.
הקבוצה זכתה בשש אליפויות לאומיות, שלוש פעמים בגביע הגרמני ופעמיים בגביע הבונדסליגה.
אמצע שנות השבעים של המאה העשרים מהווה את תור הזהב של הקבוצה: המבורג זכתה בשלל תארים לרבות גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1976/1977 ובגביע אירופה בעונת 1982/1983. באותה תקופה שיחקו בשורותיה הורסט רובש, מנפרד קאלץ, פליקס מגאת, כולם שחקני נבחרת גרמניה בכדורגל.
התואר האחרון של הקבוצה היה הזכייה בגביע הגרמני בעונת 1987.
המבורג מארחת את משחקיה הביתיים בפולקספארקשטדיון, אשר ממוקם בבאהרנפלד, הרובע המערבי של המבורג.
הצבעים הרשמיים הם כחול, לבן ושחור, אך מדי הבית הם מכנסיים אדומים וחולצות לבנות.
הקבוצה מכונה בשם "המכנסיים האדומים" (die Rothosen בגרמנית).
כאחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים בגרמניה, הם ידועה בכינוי "הדינוזאור" (der Dinosaurier).
היריבות הגדולה של המבורג היא מול ורדר ברמן (המשחקים ביניהן מכונים הדרבי הצפוני) ומול סנט פאולי, יריבתה העירונית.
המבורגר שפורט-פֶראיין (אֶ.פַאו.) יונקת את שורשיה מאיגודן של קבוצות הכדורגל "דר הוהנפלדר שפורטקלוב" ו"ואנדסבק-מאריאנתאלר שפורטקלוב" לצורך הקמת "שפורט קלוב גרמניה".
היה זה המועדון הראשון מתוך שלושה שהתמזגו ב-2 ביוני 1919 להקמת "המבורגר שפורט-פֶראיין".
שתי הקבוצות האחרת שמוזגו ביוני 1919 היו "המבורגר אֶף.צֶה." (שהוקם ב-1888) ו"אֶף.צֶה.
המיזוג בוצע לאחר ששלוש הקבוצות נחלשו מאוד עקב השפעות מלחמת העולם הראשונה, שהביאו לאובדן מימון וכוח אדם.
"שפורט קלוב גרמניה" הוקמה במקור כמועדון לאתלטיקה ולא התמקדה בכדורגל עד לשנת 1891 כאשר הצטרפו אנגלים למועדון.
הוקם על ידי סטודנטים ב-1 ביוני 1888 ומהווה תולדה של מועדון כדורגל לנוער בשם ויקטוריה 95 שבתקופת מלחמת העולם הראשונה נקרא זמנית בשם "ויקטוריה המבורג 88".
וגרמניה היו חלק מ-86 מועדוני כדורגל שיזמו את הקמת התאחדות הכדורגל הגרמנית (Deutscher Fußball-Bund) בלייפציג ב-28 בינואר 1900. "אֶף.צֶה.
פאלקֶה" הוקם על ידי סטודנטים מהפנדורף ב-5 במרץ 1906 אך זו מעולם לא הייתה קבוצה מוצלחת והתמודדה בליגות הנמוכות.
המבורג זכתה בתואר האליפות הראשון שלה שנה לאחר מכן, באליפות גרמניה בכדורגל 1923 כשהם גברו על אוניון ברלין בגמר.
עונה לאחר מכן המבורג התקשתה לשמור על התואר, היא פגשה בגמר אליפות גרמניה בכדורגל 1924 את נירנברג, שגברה עליה.
הקבוצה חזרה וזכתה בתואר באליפות גרמניה בכדורגל 1928 לאחר שגברה על הרטה ברלין בגמר בתוצאה 2–5.
בתקופת הרייך השלישי המבורג נהנתה מהצלחה יחסית באליפות האזורית וזכתה בה בעונות 1937, 1938, 1939, 1941 ו-1945. ברמה הלאומית הקבוצה לא הצליחה והפסידה בשלבי חצי הגמר באליפות גרמניה בכדורגל 1938 ובאליפות גרמניה בכדורגל 1939, שהיו למעשה להישגים הטובים ביותר שלה באותה תקופה.
יריבתה העיקרית בליגה האזורית באותן שנים הייתה קבוצת "היימסבוטל".
במקביל פעלה בעיר בחלק מתקופת הרייך השלישי קבוצת לופטוואפן-SV המבורג של חיל האוויר הגרמני הנאצי.
העונה הראשונה של המבורג לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה בליגת המדינה של המבורג (Stadtliga Hamburg) וזכתה באליפות ב-1946. המבורג גם זכתה באליפות אזור הכיבוש הבריטי בשנים 1947 ו-1948, העונות היחידות שנערכו באותה עת.
המבורג הייתה הקבוצה הגרמנית היחידה שיצאה לסבב משחקים בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה, במאי 1950.
המבורג שיחק באוברליגה הצפונית והפכה לקבוצה הדומיננטית בה ובשנים 1947 - 1963 זכתה ב-15 תוארי האוברליגה.
בתקופה זו המבורג הבקיעה יומר ממאה שערים בכל אחת מעונות 1951, 1955, 1961 ו-1962. ב-1953 שיחק בשורות מבורג אווה זלר, שהיה למלך השערים של המבורג: בתשע העונות שלו בקבוצה הוא הבקיע 267 שערים ב-237 משחקים.
ברם, הקבוצה התקשתה מאוד ברמה הלאומית.
ב-1956 המבורג העפילה לגמר הגביע הגרמני אך הובסה על ידי קרלסרוהה.
תבוסה זו הביאה אחריה תבוסות נוספות: היא הפסידה בגמר הליגה לבורוסיה דורטמונד באליפות גרמניה בכדורגל 1957 וכך גם באליפות גרמניה בכדורגל 1958 הפסידה את ההזדמנות לזכות בתואר כשהובסה בגמר הליגה על ידי שאלקה 04.
באליפות גרמניה בכדורגל 1960 המבורג זכתה בתואר האליפות הראשון שלה מאז 1928, לאחר שגברה על קלן בגמר בתוצאה 2–3. זלר, שהבקיע צמד בגמר, הוכתר לכדורגלן השנה במערב גרמניה.
בעקבות הזכייה באליפות המבורג ייצגה את מערב גרמניה במפעלים האירופיים והיא התמודדה בגביע אירופה לאלופות.
במשחק הראשון שלה במפעל היא הביסה 0–5 את יאנג בויז ברן.
המבורג הביסה ברבע גמר את ברנלי האנגלית לפני שהובסה בחצי גמר על ידי ברצלונה.
המשחק נערך בשיטת משחקי בית וחוץ.
במשחק הראשון, שנערך בפולקספארקשטדיון נכחו 77,600 צופים שהיה שיא צופים בתולדות המועדון למשחק.
זמן קצר לאחר מכן הוקמה ליגת כדורגל מקצוענית ראשונה בגרמניה, הבונדסליגה, בה נטלו חלק 16 קבוצות בעונת הבכורה.
המבורג התבססה בליגה והייתה למועדון הכדורגל הגרמני היחיד שלא הודח מהליגה, עד לעונת 2017/2018.
באוגוסט 1963 המבורג הביסה את בורוסיה דורטמונד 0–3 בנידרזכסנשטדיון שבהנובר וזכתה בגביע הראשון שלה, באותו החודש הקבוצה גם שיחקה את משחקה הראשון בבונדסליגה וסיימה את עונתה הראשונה בה במקום הששי, כשזלר מבקיע 30 שערים ומבטיח לעצמו את תואר מלך השערים של הבונדסליגה ומוכתר גם לכדורגלן השנה בגרמניה בפעם השנייה.
הזכייה בגביע אפשרה להמבורג להתמודד בגביע מחזיקות הגביע בעונת 1963/1964, אך הקבוצה הודחה ברבע גמר לאחר הפסד לאולימפיק ליון.
ב-1967 שוב הקבוצה העפילה לגמר הגביע הגרמניה, אך הפסידה לבאיירן מינכן בתוצאה 0–4 והשתתפה אומנם בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1967/1968 אך הודחה על ידי מילאן.
ב-1970 זלר הוכתר לכדורגלן השנה בפעם השלישית.
הוא פרש ממשחק פעיל בסיום עונת 1971/1972 בפני קהל של 72,000 צופים בפולקספארקשטדיון.
הוא סיים את קריירת המשחק עם 137 שערים ב-239 משחקים בבונדסליגה ועם 507 שערים ב-587 הופעות בכל הטורנירים בהם נטל חלק.
באותה עונה, המבורג שיחקה בגביע אופ"א בפעם הראשונה אך הפסידה כבר בסיבוב הראשון לסט.
ב-1973 המבורג זכתה במהדורה הראשונה של גביע הליגה הגרמנית לאחר ניצחון 0–4 על בורוסיה מנשנגלדבך בגמר.
שנה לאחר מכן הקבוצה העפילה לגמר הגביע הגרמני אך הובסה על ידי איינטרכט פרנקפורט.
ב-1976 הקבוצה זכתה בגביע בפעם השנייה לאחר שהביסה את פ.צ.
בעונת 1976/1977 שיחקה הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע וגברה בסיבוב הראשון על קבוצת קפלוויק האיסלנדית.
בסיבוב השני ניצחה את קבוצת הארטס אוף מידלות'יאן הסקוטית וברבע הגמר גברה על קבוצת MTK בודפשט ההונגרית.
בחצי הגמר גברה על קבוצת אתלטיקו מדריד והגיעה לגמר בו שיחקה מול קבוצת אנדרלכט הבלגית במשחק שנערך באצטדיון האולימפי באמסטרדם ניצחה המבורג 0–2 משערים של מאגאת וולקרט.
שנה לאחר מכן הקבוצה השיגה את התואר הבינלאומי שלה לאחר שגברה על אנדרלכט בתוצאה 0–2 בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע.
הקבוצה החתימה אז את קווין קיגן, שזכה עם ליברפול בגביע אירופה לאלופות לאחר ניצחון על בורוסיה מנשנגלדבך במשחק הגמר.
לאחר שהקבוצה העבירה את העשור הקודם במרכז טבלת הליגה הקבוצה הצליחה לסיים את עונת 1974/1975 במקום הרביעי.
בעונת 1975/1976 המבורג שיפרה את מיקומה וסיימה כסגנית האלופה.
עונת הבכורה של קיגן בקבוצה הייתה מאכזבת לאחר שהמבורג סיימה עשירית, ברם הוא הוכתר לכדורגלן השנה באירופה.
ב-1978 מונה ברנקו זבץ היוגוסלבי למאמן הקבוצה.
הוא הוביל את המבורג לאליפות הבונדסליגה הראשונה שלה בעונת 1978/1979. קווין קיגן הוכתר שוב לכדורגלן השנה באירופה.
ב-1981 המאמן היוגוסלבי פוטר ובמקומו מונה ארנסט האפל האוסטרי.
בתקופתו המבורג הצליחה לשמור על רצף של 36 משחקים ללא הפסד מה-16 בינואר 1982 עד ה-29 בינואר 1983, שיא שנשמר עד נובמבר 2013 כשנשבר על ידי באיירן מינכן.
בעונת 1981/1982 שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א וגברה בסיבוב הראשון על קבוצת אוטרכט מהולנד.
בסיבוב השני ניצחה את קבוצת ז'ירונדן דה בורדו מצרפת.
בשמינית הגמר הקבוצה ניצחה את קבוצת אברדין מסקוטלנד.
ברבע הגמר ניצחה את קבוצת נשאטל גזמאקס משווייץ.
בחצי הגמר גברה על קבוצת רדניצ'קי ניש מסרביה.
במשחק הגמר הפסידה לקבוצת גטבורג משוודיה.
בעונת 1982/1983 שיחקה הקבוצה בגביע אירופה לאלופות (מאוחר יותר "ליגת האלופות") וגברה בסיבוב הראשון על קבוצת דינמו ברלין ממזרח גרמניה.
בסיבוב השני גברה על קבוצת אולימפיאקוס היוונית וברבע הגמר גברה על קבוצת דינמו קייב הסובייטית.
בחצי הגמר גברה על ריאל סוסיאדד הספרדית ובמשחק הגמר פגשה בקבוצת יובנטוס האיטלקית באצטדיון האולימפי באתונה במשחק בו כבש פליקס מאגאת לטובת המבורג שזכתה בתואר.
בדצמבר 1983 הקבוצה התמודדה בטוקיו בגביע הביניבשתי נגד אלופת הליברטדורס, גרמיו.
המועדון הברזילאי זכה בתואר בזכות שער הניצחון בדקה ה-93 במשחק.
עונות 1985 ו-1986 היו מאכזבות והמבורג סיימה במקומות החמישי והשביעי בהתאמה.
ב-1986 הקשר פליקס מגאת ששיחק במשך עשור במועדון פרש ממשחק פעיל.
בעונת 1986/1987 המבורג סיימה במקום השני בליגה וזכתה בגביע הגרמני.
לאחר הצלחה זו ארנסט האפל עזב לאוסטריה ונותן למאמן המוצלח ביותר בתולדות הקבוצה, לאחר שהקבוצה בהדרכתו זכתה בשני תוארי אליפות הבונדסליגה, גביע אחד ותואר אירופי אחד.
בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים המועדון מצא את עצמו בקשיים פיננסיים.
הקבוצה מכרה אז את תומאס דול ללאציו תמורת 16 מיליון מארקים גרמניים.
קשיים אלה התבטאו גם ברמה המקצועית: אחרי שסיימה חמישית בעונת 1990/1991 המבורג סיימה במחצית התחתונה של הבונדסליגה במשך ארבע עונות רצופות.
באוקטובר 1995 פליקס מגדת חזר לקבוצה כמאמן וחודש לאחר מכן אווה זלר מונה לנשיא.
בעונת 1995/1996 הקבוצה סיימה חמישית וחזרה להשתתף במפעלים האירופיים לראשונה מזה שש שנים.
הקבוצה העפילה עד לחצי גמר הגביע וסיימה במקום ה-13, הלפני אחרון בליגה, שהביאו לפיטוריו של מגדת.
ב-1997 מונה פרנק פגלסדורף למאמן והוא כיהן במשך 4 שנים במועדון.
הקבוצה סיימה במקום התשיעי בעונת 1997/1998 ובמקום השביעי בעונת 1998/19999 ובעונת 1999/2000 סיימה במקום השלישי בבונדסליגה, לראשונה מאז עונת 1986/1987.
בספטמבר 2000 נחנך הפולקספארקשטדיון מחדש לאחר ששופץ.
בעונת 2000/2001 הקבוצה השתתפה לראשונה בליגת האלופות במתכונתו המודרנית.
משחק הבכורה היה נגד יובנטוס והסתיים בשוויון 4-4. אך הקבוצה הודחה כבר בסיבוב המוקדמות השני, לאחר שבמשחק הגומלין יובנטוס ניצחה 3-1.
ביולי 2003 המבורג זכתה בגביע הליגה הגרמנית ובתואר הראשון שלה מזה 14 שנה, לאחר שגברה על בורוסיה דורטמונד בגמר בתוצאה 4-2.
באוגוסט 2004 המבורג ספגה ביקורת רבה לאחר שבשלבים המוקדמים של הגביע הגרמני התברר כי השופט רוברט הויסר קיבל כסף מסינדיקט הימור קרואטי "לתקן את המשחק", מה שהוא עשה לאחר שהקנה בעיטות עונשין ליריבתה של המבורג.
זו הייתה לשערוריית הכדורגל הגדולה ביותר בתולדות גרמניה מזה למעלה משלושים שנה והיווה בושה למדינה שעמדה לארח את מונדיאל 2006.
את עונת 2005/2006 המבורג סיימה במקום השלישי ושוב התמודדה בליגת האלופות.
בעונת 2006/2007 היא סיימה במקום האחרון בשלב הבתים יחד עם צסק"א מוסקבה הרוסית.
בליגה הקבוצה התדרדרה למקום ה-17, אך לאחר פיטורי המאמן טיפסה והצליחה לסיים במקום השביעי וחזרה להתמודד במפעלים האירופיים.
בעונה הבא הקבוצה סיימה במקום הרביעי.
ובעונת העפילה עד לחצי גמר גביע אופ"א ולשלב דומה בגביע הגרמני.
בעונת 2008/2009 בבונדסליגה הקבוצה הפסידה את ההזדמנות להתמודד בליגת האלופות בעונת 2009/2010 ביום האחרון של העונה.
בקיץ 2009 מונה מאמן חדש והמבורג העפילה לחצי גמר הליגה האירופית.
בעונות הבאות המבורג התקשתה לחזור לצמרת הליגה ואפילו להחזיק במרכז הטבלה, אלא מצאה את עצמה בסכנת הדחה פעם אחר פעם: בעונת 2013/2014 פוטר בארט ואן מרוויק לאחר שהקבוצה הפסידה שבעה משחקים רצופים הכוללים תבוסות צורבות, מירקו סלומקה החליף אותו.
ההתחלה נראתה זוהרת לאחר שהמבורג ניצחה 0–3 בבית את בורוסיה דורטמונד במשחק שכלל שער מ-50 מטר של הקאן צ'להאנולו.
אבל הרצף ארוך של 50 שנים כמעט ונקטע באותה עונה, עת סיימה הקבוצה במקום ה-16 בליגה, המוביל למשחקי מבחן כנגד הירידה.
במשחקים אלו התמודדה מול גרויטר פירט, שסיימה במקום ה-3 בליגת המשנה.
לבסוף, בעקבות 1:1 בסיכום שני המשחקים, ניצחה המבורג בזכות שערי חוץ ונשארה לעונה נוספת בבונדסליגה.
את עונת 2013/2014 סיימה המבורג במקום ה-16 מה שקבע שהמבורג תשחק צמד משחקים נגד גרויטר פירט מהליגה השנייה כדי להישאר בליגה הראשונה.
המשחק הראשון אותו אירחה המבורג הסתיים ב-0-0 והתוצאה במשחק הגומלין הייתה 1-1 מה שהשאיר את המבורג בליגה הראשונה בזכות שערי חוץ.
בתחילת עונת 2014/2015 פוטר סלומקה לאחר שהקבוצה צברה נקודה אחת בשלושת המחזורים הראשונים.
באותה עונה ניצלה הקבוצה מירידה לליגה השנייה כשסיימה במקום ה-16 בליגה ושיחקה בצמד משחקי מבחן נגד קרלסרוהה נגד הירידה לליגה השנייה.
במשחק הראשון בהמבורג הייתה התוצאה 1-1, במשחק הגומלין בקרלסרוהה הייתה התוצאה 0-0 עד לדקה ה-78 בה עלתה הקבוצה המקומית ליתרון של 0–1, המבורג הייתה בדרך לירידה לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיה אלא שדקה בתוך תוספת הזמן השווה מרסלו דיאס ל-1:1 והמשחק הלך להארכה.
בדקה ה-11 כבש ניקולאי מולר את השער שהשאיר את המבורג בליגה הראשונה ומנע ממנה ירידה ראשונה אי פעם לבונדסליגה השנייה.
ברם, בעונת 2017/2018 המבורג הציגה שוב כדורגל לא משכנע ולבסוף, לאחר 54 שנים בבונדסליגה, ב-12 במאי 2018 ירדה המבורג לליגה השנייה לראשונה בתולדותיה לאחר שסיימה את הליגה במקום הלפני האחרון.
את משחקה הראשון בבונדסליגה השנייה, בעונת 2018/19, סיימה המבורג בתבוסה ביתית בתוצאה 0–3 להולשטיין קיל.
בהמשך העונה התייצבה הקבוצה ונראה היה כי תעלה בחזרה לבונדסליגה אחרי עונה אחת, אך רצף תוצאות רעות לקראת סיום העונה הביא לכך שהקבוצה נשארה עונה נוספת בבונדסליגה השנייה.
עונתה השנייה של המבורג בליגה השנייה הייתה דומה לעונה הראשונה של הקבוצה בליגה השנייה.
הקבוצה פתחה בצורה טובה את העונה ודורגה במשך העונה במקום השני ונראה היה שהמבורג תחזור לבונדוסליגה הראשונה אך ההמשך היה פחות טוב והקבוצה סיימה את העונה במקום הרביעי בלבד ובכך נקבע שהמבורג תישאר לעונה שלישית ברציפות מחוץ לליגה הראשונה.
לאחר שלוש עונות רצופות בהן סיימה המבורג במקום הרביעי בליגה השנייה הצליחה המבורג בעונת 2021/2022 לסיים במקום השלישי, שמקנה השתתפות בצמד משחקי מבחן מול הקבוצה שבמקום ה-16 בבונדוסליגה הראשונה.
הקבוצה התמודדה במשחקי המבחן מול הרטה ברלין וניצחה בחוץ במשחק הראשון 0–1, אך נוצחה במשחק הגומלין בתוצאה 0–2 ונותרה בבונדסליגה השנייה.
במחזור האחרון של עונת 2022/2023 יצאה המבורג למשחק חוץ מול סאנדהאוזן שהיא זקוקה לניצחון ולאיבוד נקודות של פ.צ היידנהיים שדורגה שנייה ערב המחזור האחרון.
המבורג כבשה שער מהיר בדקה השלישית ובמקביל יריבתה לכרטיס העלייה היידנהיים פיגרה 0-2 מול רגנסבורג.
המבורג הפסידה פעמיים 0-3 ו-1–3, בכך החמיצה המבורג שנה חמישית ברציפות את העלייה לבונדסליגה.
בעונת 2024/2025 העפילה הקבוצה בחזרה לבונדסליגה לאחר 7 שנות היעדרות.
גביע אירופה למחזיקות גביע (1)
המבוך של פאן (בספרדית: El laberinto del fauno "המבוך של הפאון") הוא סרט ספרדי המשתייך לסוגת הפנטזיה, אותו כתב וביים גיירמו דל טורו.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 2006 (בישראל ב-2007), כאשר הקרנת הבכורה שלו נערכה בפסטיבל קאן באותה שנה.
"המבוך של פאן" זכה בכמה פרסים בינלאומיים, בהם בשלושה פרסי אוסקר ובפרס הוגו בקטגוריית "העיבוד הדרמטי הטוב ביותר".
הסרט צולם ביער במרכז ספרד.
הסרט נפתח באגדה על הנסיכה מואנה, בתו של מלך השאול, שנדדה אל העולם שמעל.
אור השמש סינוור אותה והיא איבדה את זיכרונה, חלתה ומתה.
אביה מאמין שרוחה עוד תשוב אליו.
השנה היא 1944. בצפון ספרד, לא הרחק מגבול צרפת, נוסעת הילדה אופליה לפגוש את אביה החורג החדש, סרן וידאל מהז'נדרמריה.
מלחמת האזרחים הספרדית נגמרה מזמן בניצחונו של פרנקו, אך קבוצות מורדים עוד פועלות בסביבה.
וידאל הוא פשיסט נוקשה המוצב באזור כדי לדכא אותם.
הוא מותיר את הטיפול באשתו ובתו בידיה של סוכנת משק הבית, מרצדס.
באחד הלילות נתקלת אופליה במקלון, שהיא בטוחה שהוא פיה.
הוא מוביל אותה אל מבוך קדום בו היא פוגשת בפאון, יצור שחציו אדם וחציו תיש.
הוא משוכנע כי היא גלגולה של הנסיכה מואנה ומציב לה שלוש משימות שעליה למלא לפני מילוא הירח כדי לזכות בחיי אלמוות.
ראשית עליה לחלץ מפתח מבטנו של קרפד ענק, והיא עומדת בכך.
מצבה של אמה ההרה מחמיר, והפאון נותן לאופליה הדואגת שורש דודאים קסום דמוי תינוק שעליה להשקות בחלב ולהניח מתחת למיטתה.
בינתיים, וידאל מענה ורוצח כפריים מקומיים החשודים באהדה למורדים.
לילדה ניתנת מטלה נוספת, להוציא פגיון ממערתו של מפלץ בשם האיש החיוור.
נאסר עליה לאכול דבר ממה שתמצא שם.
אופליה לא עומדת בפיתוי וטועמת שני ענבים; האיש החיוור מתעורר וטורף שתיים מהפיות שנשלחו ללוותה (האדומה והכחולה) וכמעט שגם אותה ואת הפיה השלישית (הירוקה).
הפאון זועם ומסרב להעניק לה משימה שלישית.
וידאל, החושד בהתנהגותה המוזרה של בתו המאומצת ובמה שנראה כשגעון, מוצא את שורש הדודאים וכועס עליה.
לאחר שעזב את החדר אמה זורקת את שורש הדודאים לאח.
הוא כולא את אופליה בחדרה כעונש.
אשתו נתקפת צירים ומתה בלידת בנם.
הוא מגלה שמרצדס היא מרגלת של המורדים, אך היא מצליחה לפצוע אותו ולהימלט.
הפאון מגיע אל אופליה ומשתכנע לתת לה עוד הזדמנות.
הוא מטיל עליה לקחת את אחיה אל המבוך שלו.
היא חוטפת את התינוק אחרי שהיא מרדימה את וידאל.
המורדים יוצאים במתקפה כוללת על כוחות המשמר.
הסרן מתעורר ורודף אחרי הילדה אל המבוך.
הוא מוצא אותה מדברת עם הפאון, אותו אינו יכול לראות.
היצור מסביר לאופליה כי עליה לפתוח שער אל השאול על ידי הקזת טיפה מדמו של אחיה.
היא מסרבת לפגוע בתינוק; הפאון נזעם שוב, ועוזב אותה.
וידאל, הרואה אותה מדברת אל האוויר הריק, חוטף מידה את בנו ויורה בה למוות.
מרצדס והמורדים מגיחים מאחוריו; הוא מבין כי גורלו נחרץ ומבקש מהם לספר לבנו אודותיו.
היא אומרת לו כי הלה לעולם לא ידע אף את שמו, והם הורגים אותו.
בספק הזיה מופיעה אופליה בחצר השאול, ואביה המלך מסביר לה כי היה זה המבחן האחרון: היא עברה אותו בכך שהעדיפה לשפוך את דמה שלה תחת דם נקיים.
הפאון ויתר היצורים כורעים בפניה כשהיא מתקבלת חזרה לממלכתה.
איוואנה בקרו - אופליה / מואנה
דאג ג'ונס - הפאון / האיש החיוור (תלבושת)
פבלו אדאן - קריין / הפאון (קול)
סרחי לופז - סרן וידאל
אריאדנה גיל - כרמן / מלכת השאול
פדריקו לופי - מלך השאול
אלכס אנגולו -ד"ר פריירו (רופא)
על בסיס הסרט יצא ספר, גם הוא בשם המבוך של פאן.
הספר נכתב על ידי במאי הסרט, גיירמו דל טורו, שחבר לסופרת קורנליה פוּנְקֶה, ויחד עיבדו את הסרט לספר.
המבורג (גרמנית: HSV Hamburg) הוא מועדון כדוריד מהעיר המבורג שבצפון גרמניה.
המועדון מתחרה בליגה הגרמנית בכדוריד.
מועדון הכדוריד המבורג הוקם בשנת 1999 בשם "לובק" לאחר איחוד עם קבוצת באד שטראוק.
בשנת 2002 האיחוד הסתיים, והמבורג הפכה להיות עצמאית בשמה הרגיל.
האיש הכי חשוב בקבוצה היה הנשיא שלה, אנדראס רודולף, שמילא תפקידו בשנים 2005–2011.
למטרת שיווק, ב-2002, נחתם חוזה עם קבוצת הכדורגל והאגודה של המבורג.
בהתחלה רבים לא ידעו שהקבוצה שייכת לאגודת המבורג בכדורגל, אך לאחר מכן, עם שינוי סמל הקבוצה, הקשר הובן.
רבים קוראים לקבוצה O2 המבורג, בעקבות שם האולם של הקבוצה.
בעונתה הראשונה של הקבוצה, 2002/2003, הצליחה הקבוצה להגיע למקום השמיני בליגה.
עונה לאחר מכן, בעונת 2003/2004, הצליחה הקבוצה להגיע למקום החמישי בליגה, ולהגיע לגמר הגביע.
בעונת 2004/2005 אכזבה המבורג והגיעה רק למקום התשיעי.
בעונת 2006, הקבוצה סיימה במקום העשירי, אבל זכתה בגביע הגרמני וגם בסופר קאפ.
שנה לאחר מכן, ב-2007, זכתה בגביע המחזיקות האירופי והייתה סגנית הליגה הגרמנית ואף הגיעה לחצי גמר הגביע.
ב-2008, הגיעה לגמר הגביע הגרמני וסיימה כסגנית.
באותה עונה הגיעה הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות.
ב-2009, סיימה הקבוצה את העונה שוב כסגניתה של קיל, ושוב הגיעה לחצי גמר ליגת האלופות.
ב-2010, זכתה בגביע גרמניה ושוב סיימה במקום השני בליגה הגרמנית.
אולם בעונת 2011, לקחה הקבוצה לראשונה בתולדותיה את תואר האליפות, 3 ימים לפני המשחק האחרון בעונה.
מחליפו היה מרטין שוואלב שמשמש כמנכ"ל וכנשיא הקבוצה.
בעונת 2011/2012, מונה המאמן ג'נס האוסלר שהיה בעבר מאמן הנבחרת הצעירה בגרמניה, למאמן הקבוצה.
המבורגר באנהוף הוא מוזיאון לאמנות מודרנית הנקרא "מוזיאון ההווה" (Museum für Gegenwart), הממוקם בתחנת רכבת במרכז ברלין בירת גרמניה.
התחנה שימשה בעבר את קו הרכבות לעיר המבורג.
תחנת הרכבת נבנתה על פי תוכניות האדריכל פרידריך נויהאוס בין השנים 1846–1847. תחנה זו היא אחת התחנות הראשונות שנבנו בגרמניה ואחת היחידות מתקופה זו הקיימת כיום.
הבניין הפסיק לשמש כתחנת רכבת בשנת 1884 כשקו הרכבות צפונה הופנה לתחנת הרכבת להרטר (Lehrter Bahnhof) שפעלה במקום בו עומדת כיום תחנת הרכבת המרכזית של ברלין.
ב-14 בדצמבר 1906 הפכה התחנה לשעבר לביתו של המוזיאון המלכותי החדש לבניין ותחבורה , בפיקוח מסילות הרכבת הממלכתיות של פרוסיה, ששולב במסילות הברזל הלאומיות הכל-גרמניות החדשות Deutsche Reichsbahn.
ב-1920 "סככת הרכבת" הנוכחית נבנתה במקום הישנה לצורכי תערוכה, אך גם להמחשת טכניקות בנייה.
המונח 'מלכותי' ירד עם סיום המלוכה הפרוסית בשנת 1918. המוזיאון משך המונים והוא הורחב פעמיים עם אגפים נוספים משמאל ומימין לבניין הראשי בשנים 1909–11 ו-1914–16. נפגע מהפצצות בעלות הברית ב-1944, המוזיאון נסגר; עם זאת, רוב האוסף שרד.
לאחר המלחמה, על אף שהיה ממוקם במה שהפך לאזור הבריטי של ברלין, המוזיאון נשאר בפיקוח הרייכסבאן המזרח-גרמני, אשר - בהסכמת כל בעלות הברית - הפעיל את מסילות הברזל בכל ברלין בנוסף למזרח גרמניה.
להנהלת המזרח-גרמנית של הרייכסבאן לא היה עניין לפתוח מחדש מוזיאון שנמצא במערב ברלין, אלא רק בתערוכות, שבעלות הברית המערביות לא אפשרו להביא למזרח.
בשנת 1984 העביר הרייכסבאן הן את המבנה והן את האוסף לידיים מערביות.
האוסף כלל דוגמאות להתפתחויות תעשייתיות וטכנולוגיות של זמנו, ובכך היה מבשר של המוזיאון לטכנולוגיה, המציג כיום רבות מהתערוכות שהוצגו בעבר בהמבורגר באנהוף.
ב-1987 שימשו האולמות הריקים לתערוכות מתחלפות.
באמצע שנות ה-80 היזם הברלינאי אריך מרקס הציע לעיר את האוסף הפרטי שלו של אמנות עכשווית.
הסנאט של ברלין החליט ב-1987 להקים מוזיאון לאמנות עכשווית בתחנת הרכבת לשעבר.
הקרן למורשת התרבות הפרוסית הסכימה להפעיל את המוזיאון כחלק מהגלריה הלאומית.
תחרות לשיפוץ התחנה הוכרזה על ידי הסנאט ב-1989, וזכה בה האדריכל יוסף פול קלייהוס.
בין השנים 1990 ל-1996 שיפץ קלייהוס את הבניין, ובנובמבר 1996 נפתח בו מוזיאון לאמנות מודרנית בשטח של 10,000 מ"ר.
עם תערוכה של עבודות של זיגמר פולקה.
"מוזיאון ההווה לאמנות מודרנית", מציג אמנות מודרנית ועכשווית: השאלות קבועות מאוסף מרקס, כולל יצירות של אמנים כמו אנסלם קיפר, רוי ליכטנשטיין, אנדי וורהול, ריצ'רד לונג, ג'וזף בויס, רוברט ראושנברג וסי טוומבלי, מוצגות בתצוגה קבועה.
דגש של אוסף Nationalgalerie הוא אמנות על וידאו וקולנוע, כולל אוסף של וידאו ארט משנות ה-70 - מתנת מייק שטיינר - וארכיון המדיה של ג'וזף בויס.
מאז פתיחת המוזיאון היצירה "ללא כותרת" של דן פלבין (1996) מאירה את חלונות הבניין וחזית האבן באורות ניאון ירוקים וצהובים.
בשנת 2004 נבנה מחדש חלק נוסף של מתחם הבניינים, ה-Güterbahnhof לשעבר המחובר ל-Hamburger Bahnhof, כאולם תצוגה, Rieckhallen, עבור אוסף פרידריך כריסטיאן פליק.
בין השנים 2004 ל-2010 הציג המוזיאון לגנוורט חלקים מאוסף פרידריך כריסטיאן פליק, שעיקרו הוא סוף המאה ה-20. האוסף מכיל יצירות בפורמט גדול של פול מקארתי, ג'ייסון רואדס, רודני גרהאם, פיטר פישלי ודייוויד וייס וסטן דאגלס, כולל מיצבים משוכללים וחללים קולנועיים מורכבים.
בשל הקשר עם משפחת פליק, התצוגה (שנדחתה על ידי העיר ציריך) גרמה למחאות בשנת 2004. פליק בכל זאת הסכים להשאיל 1,500 יצירות למוזיאוני מדינת ברלין, בתחילה למשך שבע שנים.
המופע הראשון כלל כ-400 יצירות.
לאחר מכן האריך פליק את ההשאלה בעשר שנים נוספות עד 2021. הוא גם השקיע 8 מיליון יורו בשיפוץ Rieckhallen, המחסן לשעבר של הרכבת האימפריאלית הגרמנית, בידי האדריכל Kuehn Malvezzi כדי להציג את עבודותיו.
בשנת 2020 הודיעו הבעלים של בניין המוזיאון - חברת הנכסים האוסטרית CA Immo - על תוכניות להרוס את Rieckhallen לאחר שחוזה השכירות יסתיים בספטמבר 2021. ההריסה המתוכננת גרמה לפליק להפסיק את השאלת האוסף שלו.
זמן קצר לאחר מכן, הסוכנות הפדרלית לנדל"ן (BIMA) נכנסה למשא ומתן לרכישת ה-Hamburger Bahnhof.
עד נובמבר 2022, הממשלה הפדרלית שילמה 66 מיליון אירו (68 מיליון דולר) עבור ההמבורגר באנהוף ומדינת ברלין קנתה את ה-Rieckhallen תמורת כ-100 מיליון אירו (103 מיליון דולר) באמצעות שילוב של כספים והחלפת קרקעות.
המביט (מאוחר יותר נקרא המביט לישראל) היה שבועון בעברית שהוציא פרץ סמולנסקין במהלך שנת 1878.
הגיליון הראשון יצא לאור בט"ז באדר תרל"ח, וכעבור 26 גיליונות פסקה הופעתו של השבועון.
השבועון הגדיר עצמו כשבועון למשפחה, וראה עצמו כשבועון ברוח אירופית.
מחידושי הלשון שניסה סמולנסקין להכניס היה השימוש במילה "עלה" (כמו בגרמנית וביידיש) במקום המילה "עמוד".
לפי בריינין, החלק המוצלח שבשבועון היו הפיליטונים, שנכתבו בו במדור שנקרא "עלי חמד".
המבורג אינטרנשיונל הייתה חברת תעופה גרמנית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה המבורג פולסבוטל בהמבורג שבגרמניה.
החברה הפעילה טיסות שכר עבור חברות תיירות אירופאיות.
באוקטובר 2010 פשטה החברה את הרגל.
החברה נוסדה בחודש יולי 1998 והחלה לפעול ב-28 באפריל 1999. הייתה בהחזקה מלאה של הנהלת חברת הקפיטליסטים המקומיים, ובשנת 2007 הועסקו בה כ-215 עובדים מקומיים.
החברה הפעילה טיסות שכר לכ-35 יעדים באירופה, אסיה, ובצפון אפריקה, וכן טיסות עונתיות לנמל התעופה בן-גוריון בישראל.
דגם מספר מטוסים הערותאיירבוס A3200 עוד 4 בהזמנהאיירבוס A319 8 עוד 2 בהזמנה בואינג 737-700 1
בפיזיקה אטומית, תיקוני המבנה הדק מתארים את פיצול הקווים הספקטרליים של אטומים, בעיקר עקב אפקטים יחסותיים מסדר ראשון ואינטראקציית ספין-מסלול.
הספקטרום הראשי של אטום המימן הוא הספקטרום הצפוי ללא תיקונים יחסותיים וללא התייחסות לספין והשפעותיו.
עבור אטום המימן רמות האנרגיה בספקטרום הראשי מושפעות רק מהמספר הקוונטי הראשי, n, ואילו מודל מדויק יותר ייקח בחשבון גם אפקטים יחסותיים ואפקטים הקשורים בספין האלקטרון.
כאשר מתחשבים באפקטים אלו נעלם ניוון רמות האנרגיה הנחזה ממשוואת שרדינגר והקווים הספקטרליים מתפצלים.
גודל תיקון המבנה הדק קטן פי 2(Zα), כאשר Z הוא המספר האטומי ו-α הוא קבוע המבנה הדק, מספר חסר יחידות השווה בקירוב ל־.
המבנה הדק מורכב משלושה איברי תיקון: איבר האנרגיה הקינטית (מכונה גם "איבר מסה"), איבר צימוד ספין-מסלול, ו"איבר דרווין".
ההמילטוניאן המלא נתון על ידי:
כאשר הוא ההמילטוניאן המקורי (כלומר ללא התחשבות בספין ותיקונים יחסותיים).
על פי המודל הקוונטי הבסיסי של אטום המימן, ישנם אורביטלים (פונקציות גל אלקטרוניות, או בשפה ציורית יותר מסלולי האלקטרונים) הממוספרים לפי שלושה מספרים קוונטיים: : המספר הוא המספר הקוונטי הראשי, ונקרא גם רמת האנרגיה, והוא היחיד (במודל הפשוט) אשר משפיע על אנרגיית הארביטלים.
המספרים מייצגים תנע זוויתי ואינם משפיעים על האנרגיה של האורביטל.
מצב כזה, שבו מספר אלקטרונים חולקים את אותה רמת אנרגיה נקרא ניוון קוונטי.
בפועל מתברר שרמות האנרגיה באטום אינן מנוונות, לפי ניסויי ספקטרוסקופיית בליעה אטומית שבהם מודדים את הפרש האנרגיה בין הרמות.
במילים אחרות ישנו הבדל אנרגטי בין מצבים שונים בעלי אותו מספר קוונטי ראשי.
מודלים מורכבים יותר, אשר לוקחים בחשבון תיקונים יחסותיים ואחרים למודל הפשוט, מנבאים בצורה מדויקת מאוד את רמות האנרגיה של אטום המימן, והמודל המדויק ביותר (מדויק לחלוטין עד כדי דיוק הניסויים כיום) הוא אלקטרודינמיקה קוונטית.
איבר האנרגיה הקינטית (איבר מסה)
בדרך כלל, איבר האנרגיה קינטית של ההמילטוניאן נתון על ידי
כאשר m היא מסת החלקיק ו־p הוא התנע הקווי שלו.
עם זאת, כאשר מתחשבים בתורת היחסות הפרטית, האנרגיה הקינטית נתונה בביטוי,
שבו האיבר הראשון הוא סך האנרגיה היחסותית, והאיבר השני הוא אנרגיית המנוחה של האלקטרון (c היא מהירות האור), בסימן שלילי.
בהנחה שמתקיים , ניתן לקרב את הביטוי בעזרת האיברים הראשונים של טור טיילור ב־, ולקבל שהתיקון מסדר ראשון להמילטוניאן הוא:
המצבים העצמיים של ההמילטוניאן הלא מופרע נתונים בביטוי:
שבו הוא רדיוס בוהר ו־ הוא המספר הקוונטי הראשי.
בעזרת תורת ההפרעות, ניתן לחשב מהתיקון להמילטוניאן את התיקון הנובע ממנו לאנרגיה:
כאשר הוא המספר הקוונטי של התנע הזוויתי.
מכאן, שסדר הגודל של התיקון היחסותי לאנרגיה הוא .
אם מפתחים את השורש כטור טיילור ב-, מקבלים
כלומר, התיקון מסדר ראשון להמילטוניאן הוא:
ומכאן, בעזרת תורת ההפרעות, שהתיקון הראשון לאנרגיה הוא:
כאשר הוא מצב עצמי של ההמילטוניאן הלא מופרע, כלומר:
ובתוצאה זו ניתן להיעזר כדי לחשב:
לכן, התיקון היחסותי לאטום המימן נתון בנוסחה:
בעזרת הערכים העצמיים של ההמילטוניאן הלא מופרע:
איבר התיקון השני, איבר הצימוד ספין-ממסלול, נובע מעבודה במערכת הייחוס של האלקטרון בה האלקטרון נייח ואילו הגרעין מקיף אותו לעומת מערכת הייחוס הסטנדרטית בה האלקטרון מקיף את הגרעין.
במצב זה ניתן להתייחס לגרעין המקיף את האלקטרון כלולאת זרם היוצרת שדה מגנטי .
בנוסף לכך לאלקטרון עצמו יש תנע זוויתי אינטרינזי (ספין).
בין השדה המגנטי לבין המומנט המגנטי יש צימוד ומכאן מתקבל התיקון הבא:
בפועל, התיקון הזה אינו מדויק, ויש להכפיל אותו במקדם .
מקדם זה נובע העובדה שעברנו למערכת הייחוס הלא אינרציאלית של האלקטרון.
הוא התגלה על ידי לואלין תומאס ונקרא "מקדם תומאס" (או: "פקטור תומאס") על שמו.
ערך התצפית של ההמילטוניאן יהיה:
ולכן סדר הגודל של איבר התיקון צימוד ספין-מסלול הוא .
מכאן שככל שהאטום כבד יותר (מספרו האטומי Z גבוה יותר), איבר צימוד ספין-מסלול משמעותי יותר.
הערה: רמות האנרגיה תלויות ביחס הג'ירומגנטי, שהוא גודל הקושר בין המומנט המגנטי לספין והוא אחת מתכונות החלקיק.
עבור אלקטרון הוא בקירוב , עבור פרוטון כ- ועבור נייטרון ערכו .
רמות האנרגיה ו־ זהות לאחר תיקון המבנה הדק, כאשר משתמשים בפקטור ג'ירומגנטי 2. עבור תיקונים בסדרים גבוהים יותר יש להשתמש בפקטור ג'ירומגנטי של 2.0031904622.
מהכללה לכל סדר של התיקונים היחסותיים (משוואת דיראק) מוצאים שלזוג רמות האנרגיה האלו יש ניוון (רמות האנרגיה זהות), אך מאוחר יותר נתגלה שאין ניוון כתוצאה מתורת השדות הקוונטית.
לכן איבר דרווין משפיע רק על מצבי s.
לדוגמה, האיבר נותן למצב 2s את אותה אנרגיה כמו למצב 2p על ידי העלאת מצב 2s ב־.
איבר דרווין, על שם צ'ארלס גלטון דרווין, משנה את הפוטנציאל האפקטיבי בגרעין.
ניתן לפרש את השפעתו כמריחת האינטראקציה בין האלקטרון לגרעין בשל אפקט הרעידה הקוונטית של האלקטרון.
הסחת לם, על שם ויליס לם, הוא תיקון המשפיע רק על מצבי-s ואין לבלבל בינו לבין איבר דרווין.
איבר דרווין משווה את האנרגיה של מצבי-s ומצבי-p ואילו תיקון לם מעלה את האנרגיה של מצבי-s מעל האנרגיה של מצבי-p.
תיקון לם פרופורציונלי לקבוע המבנה הדק בשלישית בעוד איבר דרווין פרופורציונלים לקבוע המבנה הדק בריבוע.
האפקט הכולל הוא סכום של שלושת האפקטים והוא ניתן על ידי הביטוי הבא:
כאשר הוא המומנט הזוויתי הכולל: ( אם ו־ אחרת).
לתוצאה זו הגיע ראשון ארנולד זומרפלד על בסיס התאוריה של בוהר (התאוריה הקוונטית הישנה), לפני שפותחה תאוריית הקוונטים המודרנית.
המבול הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה והרפתקאות אפית בהשראה תנ"כית בבימויו של דארן ארונופסקי, שיצא לאקרנים ב-27 במרץ 2014, המספר באופן חופשי את סיפור המבול המקראי וגיבורו הראשי, נח בגילומו של ראסל קרואו.
הסרט דורג בראש טבלת שוברי הקופות בארצות הברית, והכניס בסוף השבוע הראשון להקרנתו 44 מיליון דולר.
עלות הפקתו הסתכמה ב-125 מיליון דולר והוא נמשך כשעתיים וחצי, ובסך הכל הכניס 363 מיליון דולר.
הסרט מבוסס על הסיפור התנכ"י של נח בצורה חופשית ומוסיף עלילות משנה ודגשים מוסריים שאינם קיימים בסיפור התנכ"י.
לאחר גירוש אדם וחוה מגן עדן והריגת הבל בידי קין, מלאכים יורדים מן גן עדן ארץ (הנפילים) כדי ללמד את האדם על היצירה וכעונש על כך נכלאו על ידי הבורא בתוך סלעים ואדמה, בני האדם (צאצאיו של קין) משתמשים בידיעות אלו כדי לבנות ערים מושחתות.
העולם מתדרדר ובני האדם הופכים לאנוכיים, בהמיים ואכזרים וגורמים להשחתת הטבע והרג סתמי של בני אדם ובעלי חיים.
נוח החי עם אשתו, נעמה, ושלושת בניו: שם (הבכור), חם ויפת התינוק, מתחיל לראות חזיונות הרומזים לו שהעולם עומד להיהרס במבול גדול.
לאחר שבחזיונות אלו הוא רואה את ההר שבו מתגורר סבו מתושלח, נוח מחליט לקחת את משפחתו אל מתושלח המשמש לו כמגדלור מוסרי.
בדרכה נתקלת המשפחה בקבוצת אנשים שנטבחו ובהם עילה - ילדה שנפצעה וכתוצאה מפגיעה זו נעשית עקרה אך הייתה הניצולה היחידה מהטבח, והם מאמצים אותה למשפחתם.
לאחר הפגישה עם מתושלח, מבין נוח שהבורא החליט להכחיד את בני האדם שבגדו בו על ידי הריסת העולם.
אולם, הבורא החליט לשמור על הטבע ותפקידו של נוח הוא לבנות תיבה, שבה בעלי החיים יוכלו להינצל מהמבול הגדול.
בניית התיבה הענקית נמשכת שנים ובינתיים גדלים בני נוח ועילה.
שם ועילה הופכים לזוג, אולם ברור להם כי עילה עקרה עקב פציעתה.
חם מוטרד מאוד מעתידו ללא בת זוג לאחר שכל בני האדם יכחדו במבול ויוצא לחפש לו בת זוג מקרב ההמונים הנאספים בסקרנות סביב התיבה ההולכת ונשלמת.
אספסוף זה מונהג על ידי תובל קין הלועג תחילה לנוח על צדיקותו ועל המבול אותו הוא חוזה.
אולם, כשמתחיל לרדת גשם עז, מבין תובל קין כי נוח צדק וקורא לאנשיו להסתער על תיבת נוח ולהינצל מהמבול.
בטרם יסגור את התיבה, יוצא נוח לחפש את חם.
הוא מוצא אותו במנוסה מההמון השועט אל התיבה, כשאתו נערה שהכיר.
נוח מעדיף לחלץ את חם ונוטש את הנערה הפצועה הנרמסת ברגלי ההמון.
בינתיים נפרשים הנפילים כגדר חיה למנוע מההמון להגיע לתיבה.
הם מצליחים במשימתם אולם משלמים על כך בחייהם ועולים השמימה בהבזק אור וחוזרים להיות מלאכים לאחר שנמחל חטאם הקדמון הודות לסיועם לנוח.
מכל ההמון שנחסם על ידי הנפילים וטובע במבול, רק תובל קין מצליח להינצל: למרות פציעתו, הוא נצמד לתיבה מצדה החיצוני, מבקיע בגרזנו חור בדופן ומצליח להיכנס לתיבה.
הוא מתגלה על ידי חם אשר שומר על כך בסוד ומטפל בו, כנקמה על כך שאביו נטש את נערתו ולא הסכים לחלצה.
בני משפחתו אינם מסכימים לחזונו זה ומתמרדים.
בספינה מסתבר כי מתושלח בירך את עילה לפני המבול והיא נכנסת להיריון.
המאבק הערכי בין נוח הקנאי לאמונתו ולערכיו ובין בני משפחתו החרדים לגורלם ולהמשך שושלת האדם, עומד במוקד חלקו האחרון של הסרט כאשר עילה יולדת תאומות (שיכולות להיות נשים לחם וליפת) כשבמקביל, נאבק נוח מאבק פיזי ואלים בתובל קין.
לאחר מאבק פיזי עיקש בתובל קין, התיבה מתנגשת בהר ואחר כך חם דוקר את תובל קין בגבו ולבסוף הוא הורג אותו.
לאחר המאבק ואחרי מותו של תובל קין, נעמה ניסתה לעצור את נוח מלהרוג את תינוקותיה של עילה, הוא רצה לעשות כפי שהבורא ציווה עליו לעשות אך לא הצליח ואמר כי הוא אינו מסוגל לעשות זאת ומוריד את הסכין.
בסוף הסרט אחרי חודשיים בתוך התיבה ואחרי השיטפון הגדול, נוח הזדקן ומשפחתו נמצאת על יבשה שלא נשטפה בידי המבול.
נוח חי את רוב בדידותו במערה ליד החוף ושותה יין.
בניו מגלים אותו עירום ונרדם בשל השתכרותו.
חם שעדיין כועס על אביו, מחליט לעזוב את המשפחה.
לאחר מכן, לפי בקשתה של עילה, משלים נוח עם משפחתו כשהוא מברך את נכדותיו.
בעוד שהמשפחה מתאחדת, היא כולה עדה להיווצרותה של קשת בשמים.
שם השחקן/נית שם הדמות אודות הדמות ראסל קרואו נח הוא ומשפחתו ניצלים מן המבול, הגיבור הראשי של הסרט.
ג'ניפר קונלי נעמה אשת נח.
דאגלס בות' שם בנו הבכור של נח, בעלה של עילה.גווין קסלניושם בצעירותו לוגאן לרמן חם בנו האמצעי של נח.
ליאו מקיו קארול יפת בנו הצעיר של נח.
אמה ווטסון עילה בתו המאומצת של נח ואשתו של שם.
אנתוני הופקינס מתושלח סבו הזקן של נח.
ריי וינסטון תובל קין אח של נעמה אשת נח ויריבו של נח.
ניק נולטה שמחזאי מנהיג הנפילים השומרים על נוח והתיבה.
קווין דוראנד רמאל נפיל השומר על נוח והתיבה.
פרנק לנגלה עוג נפיל השומר על נוח והתיבה.
מרק מרגוליס מגוג נפיל השומר על נוח והתיבה.
סאמי גייל נאל בת פליטים ואהובתו של חם.יוהנס האוקור יוהאנסוןקיןבנם של אדם וחוה, הרוצח הראשון בתנ"ך
ארונופסקי סיפר כי דמותו של נח וסיפורו קסם לו מאז גיל 13. ארי אנדל ששיתף פעולה מספר פעמים עם ארונופסקי וג'ון לרמן עזרו לארונופסקי בכתיבת התסריט ובהוצאת הסרט לפועל.
בריאיון לירחון "ניו יורקר" כי זהו "הסרט התנ"כי הכי לא תנ"כי שנעשה אי פעם" והדגיש כי "זה בעצם סרט אתאיסטי".
הרעיון היה להפוך את הסיפור התנ"כי למשל קיומי על אדם המחפש משמעות.
ארונופסקי נקלע לאינספור ויכוחים עם אולפני פראמונט, בין השאר אם הגרסה הסופית תתפרש על פני יותר משעתיים (כפי שארונופסקי דרש) או תקוצץ ל-86 דקות (כפי שהאולפנים ביקשו).
המחלוקת העיקרית הייתה כיצד לסיים את הסרט, עם "הפי־אנד" כמיטב המסורת ההוליוודית, או בסוף מדכא כמו בחמשת סרטיו הקודמים של ארונופסקי, שהסתיימו כולם בהתאבדות, קונקרטית או מטאפורית.
הצילומים החלו ביולי 2012 במקומות שונים בדרום איסלנד.
בספטמבר 2012 החלו צילומים גם בניו יורק, שהופסקו קצרות לאחר שראסל קרואו נסחף בנהר ומשמר החופים נאלצו לחלץ אותו.
בנוסף הוקפאה הפקת הסרט לזמן קצר בשל הוריקן סנדי.
פסקול הסרט הולחן על ידי קלינט מנסל, שהלחין את המוזיקה לכל סרטיו הקודמים של ארונופסקי.
במכניקת הקוונטים, המונח המבנה העל-דק מתייחס לאוסף אפקטים המובילים לתזוזות ופיצולים שונים ברמות האנרגיה של אטומים, מולקולות ויונים.
השם, המבנה העל-דק, מתייחס ל"מבנה הדק" שהוא תוצאה של אינטראקציה בין המומנט המגנטי, , לבין הספין, , והמספר הקוונטי האזימוטלי, .
גודל התיקון במבנה העל-דק, בדרך כלל, קטן בכמה סדרי גודל ביחס לתיקוני המבנה הדק, והוא תוצאה של האינטראקציה של הגרעין (או גרעינים, במולקולות) עם השדה החשמלי או המגנטי הנוצרים בתוך האטום או המולקולה.
באטומים, המבנה העל-דק הוא תוצאה של המומנט המגנטי של הגרעין בשדה המגנטי הנוצר על ידי האלקטרון, ואנרגיית מומנט הקאודרופול החשמלי של הגרעין בגרדיאנט שדה חשמלי כתוצאה מחלוקת המטען בתוך האטום.
גם במולקולות שני אפקטים אלו הם האפקטים העיקריים אך בנוסף אליהם ישנם אפקטים נוספים הנובעים מהאינטראקציה בין המומנט המגנטי וגרעיני המולקולה השונים, ובין המומנט המגנטי של הגרעינים והשדה המגנטי הנוצר על ידי סיבוב המולקולה.
המבנה העל-דק נצפה לראשונה בשנת 1881 על ידי אלברט אברהם מייקלסון, אולם ההסבר לתצפית ניתן רק בשנת 1924 על ידי וולפגנג פאולי, תוך שימוש מכניקת הקוונטים, על ידי הוספת מומנט מגנטי לגרעין.
ב-1935 הציעו הפיזיקאים הגרמנים הרמן שילר (Schüler) ותיאודור שמידט (Schmidt) את הקיום של מומנט קוואדרופול לגרעין כדי להסביר שגיאות במבנה העל-דק.
תיאורית המבנה העל-דק נובעת ישירות מאלקטרומגנטיות ומתאימה לאינטראקציה בין המומנטים המגנטיים של הגרעין (פרט למומנט הדיפול) לבין השדות הנוצרים באטום.
תאוריה זו מתאימה לאטומים אך ניתן להשתמש בה עבור כל גרעין במולקולה בנפרד, עם תיקונים המתאימים למקרה של מולקולות.
האיבר החשוב בהמילטוניאן המבנה העל-דק הוא לרוב איבר הדיפול המגנטי.
לגרעין בעל ספין שונה מאפס, , יש מומנט דיפול מגנטי, , הנתון על ידי:
כאשר הוא הפקטור הגירומגנטי ו הוא המגנטון של גרעין זה.
למומנט דיפול, , בנוכחות שדה חשמלי, , יש השפעה על ההמילטוניאן מהצורה:
לעומת זאת במקרה שבו לא מופעל שדה מגנטי חיצוני, , מרגיש הגרעין את השדות הקשורים למספר הקוונטי האורביטלי, , ולספין, , של האלקטרון:
התנועה של אלקטרון סביב נקודה קבועה, במקרה שלנו הגרעין, גורמת למומנט תנע זוויתי.
השפעתו על גרעין של אלקטרון בודד, בעל מטען ובמרחק ביחס לגרעין, נתון על ידי:
כאשר אם נכתוב את המרחק, , במונחים של מגנטון בוהר נקבל:
כאשר זה תנע האלקטרון, , ו הוא המומנט האורביטלי ביחידות של , , ניתן לכתוב:
עבור המקרה הכללי ביטוי זה נכתב בעזרת סכום על כל המומנטים האורביטליים, , כאשר נסכום על כל האלקטרונים ונעזר בהטלה, , כש .
עבור מצבים עם היטל מוגדר היטב של מומנט התנע הזוויתי, , אפשר לכתוב,, ומקבלים:
המומנט המגנטי של ספין האלקטרון הוא תכונה שונה באופן מהותי מהמומנט האורביטלי בכך שהוא אינטרינזי, כלומר אינו תלוי בתנועת האלקטרון.
כבכל מומנט מגנטי הקשור לחלקיק טעון אנו מקבלים מומנט דיפול מגנטי המשמש כמקור של שדה מגנטי.
לאלקטרון בעל ספין, , יש מומנט מגנטי, , הנתון על ידי:
כאשר הוא הפקטור הג'ירומגנטי של ספין האלקטרון והסימן השלילי נובע מכך שמטען האלקטרון שלילי (כלומר עבור חלקיק עם מטען חיובי, מסה זהה והעובר באותם דרכים, היינו מקבלים זרמים זהים לחלוטין אך בכיוון ההפוך).
השדה המגנטי של מומנט דיפול,, נתון על ידי:
ולכן המומנט הדיפול המגנטי הכולל שנוסף להמילטוניאן המבנה העל-דק הוא:
האיבר הראשון בביטוי מייצג את התרומה לאנרגיה על ידי מומנט התנע הזוויתי של האלקטרון.
האיבר השני מייצג את האנרגיה מהאינטראקציה עם מומנט הדיפול המגנטי שנוצר על ידי מומנט ספין האלקטרון.
האיבר השלישי, הידוע גם כ"איבר המגע של פרמי", ומתקשר עם האינטראקציה הישירה בין דיפול הגרעין לבין דיפול הספין של הגרעין והוא שונה מאפס רק עבור מצבים עם צפיפות ספין אלקטרון סופית במיקום הגרעין (אלא עם אלקטרונים לא מצומדים במצב ).
כמו כן ישנה טענה שניתן לקבל ביטוי שונה אם לוקחים בחשבון את הפילוג המדויק של המומנט המגנטי בגרעין.
עבור מצבים עם ניתן להביע את חלק זה כך:
תחת ההנחה שהמבנה העל-דק קטן מאוד יחסית למבנה הדק (לעיתים נקרא צימוד-IJ באנלוגיה לצימוד-LS) ובנוסף ו- מספרים קוונטיים טובים ואיברי המטריצה ניתנים לקירוב כלכסון ב- ו- אזי ניתן (נכון באופן כללי עבור יסודות קלים) להקרין את על (כאשר הוא מומנט התנע הזוויתי הכולל) וידוע כי:
כאשר את ביטוי זה ניתן לכתוב גם בצורה:
כאשר נקבע על ידי הניסוי.
כאשר הוא המומנט הזוויתי הכולל, נקבל אנרגיה:
במקרה זה אינטראקציות המבנה העל-דק עומדות בדרישות חוק הרווחים של לנדה.
לגרעינים בעלי ספין יש מומנט קוורדרופול חשמלי.
במקרה הכללי ניתן לייצגו בעזרת טנזור ממעלה שנייה, , שרכיביו נתונים על ידי:
כאשר ו- הם אינדקסי הטנזור ונעים בין 1 ל-3, ו- הם המשתנים המרחביים, , ו- תלויים בערכי ו- בהתאמה, היא הדלתא של קרונקר ו- היא צפיפות המטען.
כטנזור תלת-ממדי ממעלה שנייה, יש למומנט הקוואדרופול רכיבים.
מהגדרת הרכיבים ברור כי הטנזור הוא מטריצה סימטרית ( ) חסר עקבה ( ), המותירים רק חמישה רכיבים במודול הפשוט.
נביע באמצעות הנוטציה של המודול הפשוט של הטנזור הספרי ונקבל:
האנרגיה הקשורה למומנט הקאוודרופול בשדה חשמלי אינה תלויה בעוצמת השדה אלא בגודל השינוי (הגרדיאנט) המסומן ב, עוד טנזור שתי רמות נתון על ידי רוטור השדה החשמלי:
כאשר רכיביו נתונים על ידי:
שוב ברור כי זהו טנזור סימטרי, מפני שמקור השדה האלקטרומגנטי בגרעין הוא פיזור המטען מחוץ לגרעין בלבד, ניתן להביעו בעזרת חמישה רכיבים, , בעזרת:
לכן איבר הקוואדרופול בהמילטוניאן ניתן על ידי:
גרעין טיפוסי מקיים בקירוב טוב מאוד סימטריה מעגלית לכן כל האיברים מחוץ לאלכסון שואפים לאפס, ולכן, לרוב, מומנט הקאוודרופול החשמלי של הגרעין מיוצג על ידי Qzz.
ישנן מספר דרכים למדוד את השפעות המבנה העל-דק, ביניהן בעזרת הספקטרום של אטומים ומולקולות ובתוך הרזוננס הפרמגנטי של האלקטרון ברדיקלים חופשיים וביונים של מתכות.
נעזרים בתופעה זו בתחומים רבים בפיזיקה, בהם אסטרופיזיקה, טכנולוגיה גרעינית, הגדרת היחידות הסטנדרטיות (SI) שנייה ומטר, ניסויים מדויקים באלקטרודינמיקה קוונטית ובמחשוב קוונטי.
המבורג האופטבאנהוף היא תחנת הרכבת המרכזית של המבורג, גרמניה.
התחנה נחנכה בשנת 1906 והיא משרתת כ-450 אלף נוסעים מדי יום, מה שהופך אותה לתחנה העמוסה ביותר בגרמניה והשנייה העמוסה ביותר באירופה לאחר הגאר דו נור (תחנת הרכבת הצפונית) בפריז.
התחנה ממוקמת במרכז העיר, ברובע המבורג-מיטה, ועוצרות בה רכבות ארוכות טווח מסוג אינטרסיטי אקספרס (ICE), רכבות פרבריות של דויטשה באן, וכן האס באן (רכבת עירונית מהירה) והרכבת התחתית של המבורג.
טרם פתיחת התחנה היו בהמבורג ארבע תחנות רכבת קטנות ממדים שהיו מפוזרות מסביב למרכז העיר:
תחנת ברלין (Berliner Bahnhof) שנחנכה בשנת 1846 על הגדה הימנית של נהר האלבה וממנה יצאו הרכבות לברלין.
תחנת ליבק (Lübecker Bahnhof) משנת 1865 שממנה יצאו הרכבות לליבק.
תחנת קלוסטרתור (1866) תחנה סופית עבור קו הרכבת לרובע אלטונה, אשר באותה ימים הייתה עיר נפרדת.
תחנת פנלו (Venloer Bahnhof) ובהמשך תחנת הנובר (Hannoverscher Bahnhof) אשר ממנה יצאו רכבות להנובר ולפנלו סמוך לגבול הולנד.
בחלקה השני של המאה ה-19 הוקמה רשת רכבות עירוניות אשר נעו ברחובות העיר וחיברו בין כל ארבע תחנות הרכבת.
לאחר שהוחלט בסוף המאה ה-19 שיש צורך בתחנה אחודה וראשית לעיר, נערכה בשנת 1900 תחרות אדריכלים שבה זכו צמד האדריכלים היינריך ריינהארדט וגאורג זיסנגוט.
התחנה נבנתה בין השנים 1902 ו-1906 והושפעה בסגנונה מבניין הגאלרי דה מאשין של התערוכה העולמית של פריז שנערכה מספר שנים קודם לכן.
במהלך מלחמת העולם השנייה נפגע מבנה התחנה קשות מהפצצות בעלות הברית, ולאחר המלחמה שוקם.
בתחנה קיימות 8 מסילות במפלס העליון עבור הקו הראשי וכן 2 מסילות המשמשות את האס באן (S-Bahn), בנוסף קיימות 10 מסילות תת-קרקעיות, המחוברות לתחנה באמצעות מעבר תת-קרקעי.
מתוך מסילות אלה שתי מסילות משמשות את האס באן והשאר את רשת הרכבת התחתית של העיר.
שירות הרכבות ארוכות הטווח בתחנה כולל רכבות לברלין, רכבות לפרנקפורט ובהמשך לשטוטגרט ומינכן וכן רכבות לברמן הממשיכות לקלן וחבל הרוהר.
בנוסף יוצאות מהתחנה רכבות לקופנהגן בדנמרק.
התחנה אינה תחנת מסוף והרכבות עוברות דרכה בשני הכיוונים.
עבור רוב הרכבות הארוכות שמגיעות לעיר מכיוון דרום התחנה אינה משמשת כתחנה סופית, אלא הן ממשיכות לתחנת המבורג-אלטונה.
בשנת 1991 הורחב מבנה התחנה והוקם בו מרכז קניות.
בשנת 2019, לאור העומס הרב על התחנה, הוחלט להרחיבה באופן משמעותי במימון ממשלת גרמניה.
המבט הגברי הוא מושג המשמש את תחומי האמנות החזותית והספרות לתיאור של נקודת מבט על העולם ובפרט על הנשים בו.
הטענה גורסת כי נקודת מבט גברית, מציגה נשים כאובייקטים שתכליתם להביא לעונג גברי ותו לאו.
הביטוי הוטבע על ידי התיאוריטיקנית ומבקרת הקולנוע הפמיניסטית לורה מאלווי, בשנת 1975.
על פי התיאוריה הפמיניסטית, המבט הגברי הוא האקט של תיאור נשים, והעולם בכלל, מנקודת מבט גברית והטרוסקסואלית.
הקונספט פותח לראשונה על ידי מאלווי במאמרה משנת 1975 "עונג חזותי וקולנוע נראטיבי".
מאלווי טוענת שאסימטריה בכוחות המגדריים היא כוח דומיננטי בקולנוע, ונועדה להנאת הצופה הזכרי, המושרש באידאולוגיה ושיח פטריארכליים.
המושג הפך למרכזי בתאוריית הקולנוע הפמיניסטית, לימודי תקשורת ולימודי תרבות.
מונח זה יכול גם להיות קשור למודלים של מציצנות ונרקיסיזם.
נקודת מבט זו מציגה ומייצגת נשים כאובייקטים מיניים ולהנאתם של הצופים בכלל.
היצירות נועדו לקהל הרחב מתוך הנחה שכלל האנשים חווים את העולם, מסתכלים עליו ומפרשים אותו דרך נקודת מבט זו.
במופעים החזותיים והאסתטיים של הקולנוע הנרטיבי, למבט הגברי יש שלוש נקודות מבט:
של האדם שמאחורי המצלמה (תסריטאי, במאי וכדומה)
של הדמויות הגבריות המיוצגות בסרט
מאלווי טבעה את המונח "מבט גברי" (The Male Gaze), כאשר מאוחר יותר נטבע רעיון המבט הנשי שעומד בניגוד אליו.
הפסיכולוגיה של המבט הגברי דומה לפסיכולוגיה של מציצנות – העונג שבמבט; בדרך שבה היא רואה נשים ואת העולם.
לפיכך, המונחים סקופופיליה וסקופטופיליה מזהים הן את ההנאות האסתטיות והן את ההנאות המיניות הנגזרות מהתבוננות במישהו או משהו.
הפילוסוף האקזיסטנציאליסטי ז'אן פול סארטר הציג את המושג 'מבט', בספרו "היש והאין" (1943), בו פעולת ההסתכלות על אדם אחר יוצרת יחסי כוח סובייקטיביים, המורגשים על ידי הנצפה והצופה, מכיוון שהאדם הנצפה נתפס כ"חפץ" ולא כבן אנוש.
המושג הקולנועי של המבט הגברי מוצג, מוסבר ומפותח במסה "הנאה חזותית וקולנוע נרטיבי" שכתבה מאלווי.
מאלווי מציעה את הרעיון שאי שוויון מגדרי – חוסר הסימטריה של הכוח החברתי והפוליטי בין גברים לנשים – הוא כוח חברתי שולט בייצוגים הקולנועיים של המינים.
על כן, המבט הגברי (ההנאה האסתטית של הצופה הגברי) הוא מבנה חברתי הנגזר מהאידאולוגיה והשיח הפטריארכליים.
בתחום לימודי התקשורת ותאוריית הסרטים הפמיניסטיים, המבט הגברי קשור באופן רעיוני להתנהגויות של מציצנות (הנאה מינית), סקופופיליה (הנאה ממבט) ונרקיסיזם (הנאה מהתבוננות בעצמי).
בקולנוע נרטיבי, נקודת המבט החזותית של המבט הגברי היא המוקד של המצלמה כמי שקובעת את נקודת המבט של הצופה- גבר הטרוסקסואלי שמבטו משתרע על מאפייני גוף האישה.
בקולנוע הנרטיבי המבט הגברי מציג בדרך כלל את הדמות הנשית (אישה, נערה, ילדה) בשתי רמות של ארוטיות: (1) כמושא ארוטי של תשוקה לדמויות בתוך הסיפור המצולם (העלילה); ו- (2) כמושא ארוטי של תשוקה עבור צופה גברי של הסיפור המצולם (היושב וצופה בסרט).
ייצוגים ויזואליים כאלה מבססים את התפקידים של דומיננטיות-זכרית ונשלטות-נקבית, על ידי ייצוג הנקבה כאובייקט פסיבי למבט הגברי של הצופה הפעיל.
הצימוד של האובייקט הפסיבי (האישה) והצופה הפעיל (הגבר) הוא בסיס פונקציונלי של הפטריארכיה; והוא מעגן את תפקידי המגדר המחוזקים כל העת על ידי האסתטיקה (באופן טקסטואלי, חזותי וייצוגי) של תעשיית הקולנוע המסחרי.
בסרטים, המבט הגברי חשוב יותר מהמבט הנשי וזוהי, למעשה, בחירה אסתטית המבוססת על אי שוויון הכוח החברתי-פוליטי בין גברים לנשים.