tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ויקטור סנטיאגו (ג'ימי סמיטס): אביה של איימי.
ויקטור הוא שוטר בפנסיה ומוצג כבעל נטייה לסדר וארגון בדומה לבתו.
בתחילה, הוא לא מאשר את הקשר בין ג'ייק לאיימי, אך משנה את דעתו לאחר שג'ייק עוזר לו לפתור את אחד התיקים הישנים שלו.
קמילה סנטיאגו (): אשתו של ויקטור ואמם של איימי ודייוויד.
בדומה לבתה, גם היא מאוד תחרותית ונוהגת להרעיף אהבה רבה על דייוויד ולהעדיף אותו על פניה של איימי.
דייוויד סנטיאגו (לין-מנואל מירנדה): אחיה הגדול של איימי ולוטננט במשטרת ניו יורק.
נחשב לילד המוצלח במשפחה ומעורר את קנאתה של איימי.
למרות היריבות ביניהם, ג'ייק ואיימי מסייעים לדייוויד לנקות את שמו לאחר שנחשד כסוחר סמים.
מרקוס (ניק קאנון): אחיינו הצעיר של הולט שהופך לבן זוגה של רוזה בעונה השנייה.
בניגוד גמור לרוזה, מרקוס הוא רומנטיקן שלא מסתיר את רגשותיו.
רוזה נפרדת ממנו מכיוון שמרקוס הוא רגיש מידי ושהיא לא מוכנה עדיין לחתונה.
דבי הולט (ניסי נאש): אחותו של ריימונד הולט.
בניגוד גמור לאחיה, דבי היא קולנית ומלודרמטית, מה שמקשה על ריימונד להתמודד איתה.
לוורן הולט (): אמם של ריימונד ודבי העובדת כשופטת פדרלית בניו יורק.
הולט נוהג לכנותה "כבודה" מפאת עבודתה.
ג'נביב מירן קרטר (מרי לין רייסקוב): אשתו של צ'ארלס בויל ואוצרת אמנות במקצועה.
צ'ארלס וג'ייק פגשו בה בלובי בית המשפט והיא וצ'ארלס התאהבו כמעט באופן מידי.
למרות זאת, היא מואשמת בגניבה מגלריית האמנות שברשותה ומפאת אהבתו אליה, צ'ארלס פותח בחקירה.
בסופו של דבר ובזכותו של ג'ייק, ג'נביב מזוכה מכל חשד והיא וצ'ארלס פותחים במערכת יחסים ומאמצים ילד לטבי בשם ניקולאז'.
ניקולאז' בויל (): בנם המאומץ של צ'ארלס וג'נביב מלטביה.
בדיחה חוזרת בסדרה היא סיפור חייו הקשה של ניקולאז' והרגליו המשונים מלטביה.
אוסקר דיאז (דני טרחו): אביה של רוזה ובעלה של ג'וליה.
אוסקר הוא מורה בבית ספר ומראהו ומזגו מאיימים בדומה לאלו של בתו.
כשרוזה יוצאת מהארון כביסקסואלית, אוסקר מתקשה לקבל את הבשורה בתחילה, אך לבסוף לומד להשלים עם כך.
ג'וליה דיאז (): אמה של רוזה ואשתו של אוסקר.
בניגוד לבעלה, לג'וליה לוקח יותר זמן לקבל את רוזה כפי שהיא.
קיילי (): חברתה היחידה של איימי מחוץ ליחידה.
קיילי עובדת בארכיון העיר ניו יורק.
ג'וזלין פרייס (): האקסית של רוזה.
ארל סקאלי (): אחיו התאום של נורם סקאלי שנראה זהה לו לחלוטין.
השניים היו בנתק למשך שנים ארוכות לאחר שקלי, אשתו של נורם בגדה בו עם ארל.
ביל האמרטרוט (): זונה ממין זכר שג'ייק ובויל שוכרים את שירותיו במהלך שוד ליל כל הקדושים מכיוון שהוא דומה בפניו לצ'ארלס.
בהמשך, ביל משקיע בתרמית פירמידה בשם "נוטריבום" ומופיע בכל שוד ליל כל הקדושים החל מהעונה הרביעית.
בעונה השביעית מתברר שהפך לחסר בית.
קיילב ג'ון גושה (): שותפו לתא של ג'ייק לאחר שהאחרון נשלח למאסר.
קיילב הוא קניבל ורוצח ילדים מורשע.
קיילב וג'ייק הופכים לחברים בכלא וקיילב מציל את חייו של ג'ייק מידי ג'ף רומרו, מנהיג כנופיה בכלא שרצה להרוג את ג'ייק לאחר שהלשין עליו.
לאחר האירוע, קיילב מועבר לכלא אחר וג'ייק נוהג לבקרו כשהוא צריך עזרה בחקירותיו.
ג'ופרי הויטסמן (כריס פרנל): הבוס של סופיה בסנגוריה ובעל התמכרות לסמים.
ג'ייק עוצר אותו בעקבות שימוש בקוקאין בפרק "", מה שהוביל לפרידתם של ג'ייק וסופיה.
הויטסמן חוזר בפרק "" וחוטף את ג'ייק כדי להתנקם בו לאחר שהרס את חייו, אך ג'ייק ניצל תודות לאיימי ורוזה.
מאורה פיגיס (איידה טורטורו): אחותו של ג'ימי "הקצב" פיגיס ומנהיגת כנופיה בכלא נשים מאובטח בטקסס.
איימי מסתננת לכלא כסוכנת סמויה בשם "איזבל קורטז" כדי להתחבר עם מאורה ולגלות דרכה מיהו שותפו של פיגיס ב-FBI.
ג'ימי "הקצב" פיגיס (אריק רוברטס): מאפיונר שפימנטו חקר בעבר בתור סוכן סמוי.
לאחר שאיים על חייהם של ג'ייק והולט, השניים נאלצו להסתתר בפלורידה כחלק מתוכנית להגנת עדים.
לאחר מספר חודשים בתוכנית, ג'ייק והולט מפתים את פיגיס להגיע לפלורידה כדי להרוג אותם, אך טומנים לו פח בעזרתם של שאר חברי היחידה והוא נעצר.
הסוכן בוב אנדרסון (): סוכן FBI מושחת שעובד עבור ג'ימי פיגיס.
בעבר היה שותפו של הולט.
לאחר שהחבורה נעזרה בו למציאת סוכן שסרח בבולשת, מתגלה שהסוכן הוא בעצם בוב והוא מחזיק את הולט כבן ערובה באיומי אקדח.
למרות זאת ובזכות תושייתם של הבלשים, הוא נעצר על ידם ונותן להם מידע שעוזר להם להפיל את פיגיס.
לוטננט מלאני הוקינס (ג'ינה גרשון): ראש יחידת התקיפה המובחרת במשטרת ניו יורק.
ג'ייק ורוזה מעריצים שלה ומנסים לסייע לה להפיל כנופיית שודדי בנקים בתמורה למקום בצוות התקיפה שלה.
למרות זאת, מתברר שהיא שוטרת שסרחה והיא וצוותה הם בעצם אותם שודדי הבנקים.
ג'ייק ורוזה מנסים לעצור אותה, אך היא מערימה עליהם ומפלילה אותם בשוד הבנקים.
בעקבות זאת, ג'ייק ורוזה נכנסים למאסר.
למרות זאת, הולט סגר עסקה עם מאפיונר ומקבל ממנו מידע שמאפשר את לכידתה של הוקינס ושחרורם של ג'ייק ורוזה.
שיימוס מרפי (פול אדלשטיין): מאפיונר וראש ארגון פשע.
סגר עסקה עם הולט ובמסגרתה, הוא נתן לו מידע שהוביל למעצרה של הוקינס.
מרפי עשה זאת מכיוון שהוא והמשטרה ראו בהוקינס כאויבת משותפת לשניהם.
למרות זאת, שיימוס סוחט את הולט בתמורה לטובה עבורו, אך ג'ייק והחבורה מסייעים להולט לעצור את תוכניותיו של שיימוס מבלי לעבור על החוק.
כתוצאה מכך, שיימוס מאיים על חייו של קווין וג'ייק וקווין נאלצים להסתתר בבית מוגן במשך חודשיים.
לאחר שהולט וג'ייק נחטפים על ידי שיימוס, קווין מציל את שניהם ושיימוס נעצר.
סגן הניצב ג'ון קלי (): הפך לסגן הניצב בתחילת העונה השישית לאחר שגבר על הולט ואוליביה.
בעל תוכניות שנויות במחלוקת עבור המשטרה ומנסה לקדם את יוזמת "השיטור הדרוך" שלו, אך הולט מאמין שמדובר ב תחת שם חדש.
בעקבות ערעורו של הולט על החלטותיו של קלי, האחרון מתנכל לחברי התחנה וסוגר את הקומה הראשונה שלה לשיפוצים, מה שגורם ליחידות בשתי הקומות לעבוד בצפיפות.
בפרק "", קלי מאשר פיתוח אפליקציה בשם "רמזים לוהטים" על מנת שאזרחים יוכלו להעביר מידע למשטרה על פשעים.
למרות זאת, מתברר שהאפליקציה היא בעצם כיסוי להאזנות סתר שקלי מבצע ברחבי העיר.
כדי להפיל אותו, ג'ייק מקים את "יחידת המתאבדים" ומגייס אליה חלק מאויביהם הישנים של התחנה והוא פוטר מהמשטרה.
על פי וואנץ', קלי עובד בעבודה בעלת שכר גבוה במגזר הפרטי.
פרנק או'סאליבן (ג'ון מקגינלי): ראש איגוד השוטרים.
משמש כאנטגוניסט ראשי בעונה השמינית.
מנסה להרוס את היוזמה שאיימי והולט יצרו לשיקום תדמית המשטרה.
למרות היותו מבוגר, פרנק מתגורר ביחד עם אמו (באחד הפרקים נאמר שהם חולקים מיטה ביחד) והוא מעריץ את הזמר בילי ג'ואל.
תפקידו של או'סאליבן הוא ייצוג שוטרים במקרה של רשלנות והוא נוהג להשתמש בכל טריק שהוא מכיר כדי להוציא את השוטרים זכאים, מה שמכניס אותו לעימות ישיר עם הולט, שמאמין ששוטרים הם לא מעל החוק וצריכים להיענש אם סרחו.
למרות מאמציו, התכנית של הולט ואיימי מיושמת ברחבי תחנות המשטרה בעיר.
דמויות אורחות (לפי סדר הופעתן)
מליפנוס (פרד ארמיסן): אדם מבולבל ממוצא זר שמתגורר בבניין בו התרחש רצח.
ג'ייק ואיימי נתקלים במליפנוס בפרק הראשון בסדרה בזמן שהם מראיינים עדי ראייה.
מליפנוס מופיע בשנית בפרק "".
בפרק "", היצ'קוק וסקאלי מביאים אותו לחתונתם של ג'ייק ואיימי והוא מנגן עבורם בכינור במהלך הטקס.
בהופעותיו השונות בתוכנית, מליפנוס נוטה לשנות את שמו לעיתים קרובות ולהכחיש את היכרותו עם ג'ייק ואיימי.
סטיב (פיט דייווידסון): נער בסיכון שמפריע לאיימי ורוזה בזמן מצגת אודות תוכנית נוער של המשטרה.
אתל מאסטרברג (): קשישה סנילית שג'ייק וצ'ארלס מביאים לתחנה בטעות.
רוסי (): חוקרת מקרי מוות שג'ייק שוכב איתה.
האולי (): שומר בבניין מגורים שמסרב לענות לג'ייק במהלך תשאול עדים.
דסטין וויטמן (קיד קאדי): עבריין שג'ייק עוצר בחשד לשוד.
וויטמן לועג לג'ייק ומכנה אותו "ג'וק (בדיחה באנגלית) פראלטה" כשהוא מבין שלג'ייק אין מספיק ראיות בשביל להחזיקו במעצר.
למרות זאת, ג'ייק מצליח לעצרו לאחר שמתברר שדסטין שיתף פעולה עם אדם אחר עבור השוד ויצר לעצמו אליבי.
ג'ימי ברוגן (סטייסי קיץ'): סופר ספרי פשע משנות השבעים שג'ייק מעריץ.
למרות זאת, מתברר שג'ימי הוא הומופוב ולאחר שלעג להולט מול ג'ייק, האחרון מכה אותו.
ג'רי גראונדהבן (): עורך דין מטעם ההגנה שמעצבן את רוזה.
סאל (): בעל פיצרייה שמכיר את ג'ייק מהעבר.
לאחר שהפיצריה שלו נשרפת, ג'ייק וצ'ארלס משתפים פעולה עם מכבי האש במטרה למצוא את המצית.
"סוואנט" / קורי פארק (אלן אוונג'ליסטה): האקר שפרץ למערכות המחשב של התחנה.
בזכותה של ג'ינה, קורי מתקבל לעבודה בתחנה כאחראי אבטחת הסייבר (הוא נתפס לאחר שאמו הלשינה עליו למשטרה).
אדם סנדלר (עצמו): מופיע כאורח במכירה פומבית ולועג לג'ייק.
ג'ו תייסמן (עצמו): מופיע כאורח במכירה פומבית ולועג לג'ייק.
סופר דן (): "גיבור על" מקומי אליו איימי ורוזה לא מתייחסות.
ביל ווס (): פושע עם מספר צווי מעצר על ראשו.
נעצר על ידי טרי ורוזה לאחר שהסכים להשתתף בטיול פיקטיבי לאיי בהאמה.
ג'ניס (): מוכרת שעוזרת לג'ייק וצ'ארלס לבחור הזמנות לחתונתם של צ'ארלס וויויאן.
השחקנית בת' דובר היא אשתו של השחקן ג'ו לו טרוליו (שמגלם את דמותו של צ'ארלס בויל) במציאות.
לוקאס ווינט (): פוליטיקאי שג'ייק חושד שהוא מעביר כספים לסוחרי סמים.
ביאנקה (ג'ני סלייט): בת זוגו של מאפיונר איטלקי.
דן "אצבעות" מקרירי (): כייס שג'ייק שוכר כדי שיסייע לו לגנוב את שעונו של הולט במהלך שוד ליל כל הקדושים.
אנדרו מילר (): חוקר ממחלקת חקירות שוטרים שחוקר את הבלשים בתחנה לאחר שהוא חושד שאחד מהם הוא חפרפרת.
לבסוף, היחידה מגלה שמילר מרגל אחרי הבלשים עבור וואנץ' ועוצרים אותם.
ג'ק דאנגר (אד הלמס): סוכן מטעם שמנסה לסייע לג'ייק וצ'ארלס ללכוד פושע, אך בעצם מפריע להם בעבודתם.
קנדריק (ניק קרול): סוכן בכיר במחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית.
קנדריק לא אוהבי שוטרים ובמהלך תרגיל אימון לרשויות החוק, הוא הופך את בלשי התחנה לבני ערובה.
למרות זאת, ג'ייק מוביל מרד כנגדו ומערים על קנדריק, אך האחרון מצליח להביס את ג'ייק.
דייב מייג'ורס (גארט דילהאנט): בלש משטרה אותו ג'ייק ואיימי מעריצים.
דייב נמשך לאיימי ומנסה להזמינה לדייט, אך היא מסרבת וחוזרת לידיו של טדי.
סת' דוזרמן (ביל היידר): הקפטן המחליף של התחנה לאחר שהולט מועבר למחלקה אחרת.
רגעים לאחר שהוא מכיר את הבלשים, הוא מתלונן על חוסר היעילות בתחנה ולאחר מכן סובל מהתקף לב בעקבות בעיה גנטית.
ביומו השני, סת' מבחין בג'ייק ואיימי מתנשקים בחדר הראיות ומת מהתקף לב נוסף.
סינג (ארצ'י פנג'בי): לוטננט במשטרה איתה בויל מקיים יחסי מין לאחר הלוויה של סת' דוזרמן.
בסוף הפרק, בויל מנתק איתה את הקשר לאחר שהוא מגלה שהיא טבעונית.
בראם אפלבאום (): נגן בתזמורת המשטרה המנגן בחמת חלילים במהלך לווייתו של סת' דוזרמן.
ניק לינגמן (): אמן ובן זוגה לשעבר של ג'נביב.
ג'ייק ובויל חושדים שהוא זה שהפליל את ג'נביב בגניבת אוסף האמנות מהגלריה שלה.
דבורה (): העוזרת של ניק המתבררת להיות האחת שהפלילה את ג'נביב בגניבת יצירות אמנות.
פרדריק (ניק אופרמן): גניקולוג והאקס של ריימונד הולט.
נוטר טינה להולט במשך שנים לאחר שהולט השליך מגשר פסל של ברווז מעץ שהיה שייך לפרדריק.
ג'ייק והולט מבקשים את עזרתו בסיוע לשרון היולדת.
סוראן קנאוסגרד (): שוטר שוודי שעובד באינטרפול.
מגיע לניו יורק עם סגניתו, אגנטה ומסייע לג'ייק ורוזה להשיב יהלומים יקרים.
אגנטה קרלסון (ריקי לינדהום): סגניתו של סוראן.
ניל דה-גראס טייסון (עצמו): מגיע לתחנה כדי לסייע לג'ינה ללמוד למבחן באסטרופיזיקה.
הוא וטרי מתאמנים באותו מכון כושר.
אלינור הורסטוויל (קתרין האן): גרושתו הנבזית של צ'ארלס בויל.
כשצ'ארלס וג'נביב מחליטים להרות, אלינור גונבת את הזרע של צ'ארלס מבנק הזרע ומשדלת אותו לאיים על כומר מבוגר שהתנגש ברכבה.
ד"ר פופ (): רופא שמאבחן את ג'ייק והולט וקובע שהם חולים בחזרת.
אורלינס (): קפטן בשייט תענוגות בו ג'ייק, איימי ודאג ג'ודי נמצאים.
סטיבי שילנס (דיימון ואינז ג'וניור): שותפו לשעבר של ג'ייק שעבר לתחנת 89. נעצר על ידי ג'ייק וצ'ארלס לאחר שהתברר כשוטר מושחת.
ג'ון ויליאם ווישלבראום (): נגן אבוב מפורסם שפונה אל התחנה לאחר שהאבוב שלו נגנב.
מארג' "המרשעת" ברוניגן (): אחראית התחזוקה בתחנה ובעלת מזג חם.
הולדרטון (): בלש בתחנת 65 שלעג לטרי לאחר שהאחרון האשים חתול בביצוע פשע.
קרן האס (מאיה רודולף): מרשלית מטעם שירות המרשלים של ארצות הברית ומשמשת כאשת הקשר של ג'ייק והולט בזמן שהם בתוכנית להגנת עדים.
אסטל (ריאה פרלמן): שותפתו המבוגרת להליכות של גרג סטיקני (זהותו הבדויה של קפטן הולט) בפלורידה.
טיילור (): מנהל הפארק "פאן זון" בפלורידה בו ג'ייק והולט עובדים.
ג'ורדן קראפטון (): לקוחה בפאן זון שמצלמת את ג'ייק והולט במהלך תקרית במסלול הקארטינג.
אמילי (): העוזרת החדשה של ג'ינה אותה קפטן סטנטלי מינה.
תחת ציוויה של ג'ינה, אמילי מתייחסת לשאר הבלשים בזלזול.
ריינולדס (): שוטר הומופוב מפלורידה שמנסה לעצור את גרג ולארי (זהותם הבדויה של הולט וג'ייק בהתאמה) לאחר שברחו מהכלא.
ג'ס דיי (זואי דשנל): במקור דמות הפרוטגוניסט בסדרה "הבחורה החדשה".
מופיעה בסדרה כנהגת שג'ייק משתמש ברכבה במהלך מרדף אחר חשוד.
דשנל מופיעה בתוכנית כחלק מקרוסאובר עם הסדרה "ברוקלין תשע-תשע".
די.סי פרלוב (): סופר סדרת ספרי פנטזיה בשם "סקייפייר" (בעברית: אש שמיימית) שטרי מעריץ.
נעזר בבלשים במטרה לבדוק מי שולח לו איומי מוות.
פרלוב מופיע בפרק נוסף בתוכנית ובו ג'ייק, טרי ורוזה עוזרים לו לגלות מי גנב את כתב היד שלו.
קורט אובראפ (אריק אדלשטיין): מעריץ של ספרי "סקייפייר" שג'ייק וטרי חושבים ששלח איומי מוות לפרלוב.
מרשון לינץ' (): עד ראייה אותו הולט ורוזה מתחקרים לאחר שהיה עד לבריחתם של מספר אסירים.
ג'ורג' ג'ודי (): אחיו החורג של דאג ג'ודי (שניהם גדלו באותה משפחת אומנה).
רייצ'ל (): בת זוגו של טדי שמבחינה בו מציע נישואין לאיימי במהלך ארוחה משותפת.
ורוניקה הופקינס (): שוטרת במשטרת ניו יורק והאקסית של טרי.
נשלחת לתחנה כדי לבדוק את כשירותה.
נוטרת טינה לטרי (מתברר שהסיבה לכך היא שהיא מגלה שטרי תכנן להיפרד ממנה שנה לפני שעשה זאת בפועל).
מארק דוורו (נייתן פיליון): שחקן המגלם שוטר בסדרת המשטרה "להגן ולשרת" אותה ג'ייק ורוזה מעריצים.
מעמיד פנים שהוא מסייע לג'ייק ורוזה במהלך חקירה שקשורה לכוכבת הראשית בתוכנית.
נוהג להעמיד פני שוטר אפילו כשהמצלמה כבויה.
גרי לומאקס (): מפיק התכנית "להגן ולשרת".
בתחילה נותן לג'ייק עבודה בתוכנית בתור יועץ (מכיוון שג'ייק הוא בלש אמיתי), אך מפטר אותו לאחר שג'ייק האשים אותו בפשע שלא ביצע.
כנקמה, גרי יוצר דמות של עבריין בשם "ג'ייק פראלטה".
קאסי סינקלייר (): השחקנית הראשית בתוכנית "להגן ולשרת".
היא מתקשרת למשטרה ומדווחת שהמחשב הנייד שלה נגנב וג'ייק ורוזה יוצאים לחקור.
הדמות אותה קאסי מגלמת הפכה לפופולרית וסדרת ספין אוף בכיכובה מתכוננת, מה שיוצר מתח בין אנשי ההפקה.
השוטר מארק (קני סטיבנסון): שוטר שעובד בתחנה שג'ייק ניסה לצרף לתוכניתו כדי "לכלול מישהו שלא קשור למעגל הפנימי בחבורה".
מאלדק (דזמונד הרינגטון): שוטר שעוצר את טרי בעקבות אפיון גזעי.
לאחר שטרי ניסה ליישר את ההדורים עם מאלדק ללא הצלחה, הוא והולט מגישים נגדו תלונה.
ג'פרי בושה (): יריבו של הולט המתואר כאיש נעים הליכות וחביב המתחרה בהולט על מושב בחבר המנהלים בכנס השוטרים.
למרות מזגו הנעים, מתברר שהוא הכשיל את מועמדותו של הולט לאחר שיצר עבורו מצגת המלאה בתמונות של הבלשים משתכרים.
סינדי שץ (): נוכחת בכנס השוטרים ומתאהבת בסקאלי.
נראית דומה לו בלבושה ותכונותיה.
מילטון בויל (ריאן פיליפה): בן דודו של צ'ארלס.
הופך לבן זוגה של ג'ינה ומכניס אותה להיריון.
מת'יו לנגדון (): שוטר לשעבר.
היה חבר בכוח התקיפה של הוקינס והסכים להעיד לטובתם של ג'ייק ורוזה.
למרות זאת, מתברר שהוא והוקינס עובדים ביחד והוא מסייע לה להפליל את ג'ייק ורוזה.
פאנדמיק (בעברית: מגפה) (יוג'ין קורדרו): האקר ומכר של צ'ארלס שמסייע לו ולטרי לשחרר את ג'ייק ורוזה מהכלא.
ג'ניפר "סיוט" היגינס (): האקרית וקולגה של פאנדמיק.
גלנדיס (): האקר וקולגה של פאנדמיק וג'ניפר.
ג'ף רומרו (לו דיאמונד פיליפס): מנהיג כנופיה בכלא בו ג'ייק כלוא ובעל היכולת להבריח לכלא חפצים לא חוקיים.
גראנוויל (): מפקד הכלא שסוגר עסקה עם ג'ייק והופך אותו למודיע שלו.
ג'ני (דניאל אובוצ'ון): בת זוגו של היצ'קוק שכלואה בכלא לנשים ביחד עם רוזה.
השחקנית דניאל אובוצ'ון היא אשתו של דירק בלוקר (שמגלם את מייקל היצ'קוק בסדרה) במציאות.
צ'יאקי (): בת זוגו של טרי בתקופה בה הוא התגורר ביפן.
בגדה בו עם גבר אחר ושברה את לבו.
ג'יין מונרו (): ארוסתו של קפטן פימברוק ופעילת זכויות אדם.
עוזבת אותו לאחר שג'ייק ואיימי חושפים בפניה את טבעו האמיתי.
לנדון לאוסון (): כותב ספרי פנטזיה שמתחרה בדי.סי פרלוב.
רונאלד יי (רג'י לי): מומחה לזיהוי פלילי אותו איימי והולט מנסים להרשים.
דווין קאטרטאור (): ראש מחלקת הסייבר בתחנה.
גוזל משאר הבלשים את האינטרנט עבור המחלקה שלו.
קייל מרפי (): בן דודו הלא יוצלח של שיימוס מרפי שסולק ממשפחת הפשע בעקבות טיפשותו.
דניס קול (): ראש צוות שחרור החטופים והמשא ומתן במשטרה.
מתגאה בעובדה שרק 49 מתוך 50 האנשים שאיימו להתאבד מתו.
מגיע לבנק אותו דאג ג'ודי שודד ומנסה לחבל בתוכניתם של ג'ייק, רוזה וג'ודי.
פיליפ דווידסון (סטרלינג קיי בראון): רופא שיניים החשוד ברצח אותו ג'ייק והולט מתחקרים.
קלייר דאמונט (): עורכת הדין של פיליפ דווידסון.
מלווין "מאלוו" סטרמלי (): כותב תשבצים ודוגמן שמסייע לג'ייק ואיימי לפתור מקרי הצתה.
השחקן דייוויד פומרו הוא בעלה של השחקנית מליסה פומרו (שמגלמת את דמותה של איימי סנטיאגו בתוכנית) במציאות.
סאם ג'פסון (): כותב תשבצים בו ג'ייק וצ'ארלס חושדים בהצתות.
גאי צ'נדרסכר (): מועסק במרמה בתור דובר של "נוטריבום".
קורט (): האקס של קייט פראלטה, אחותו למחצה של ג'ייק.
רג'ינלד ולג'ונסון (עצמו): נשכר על ידי צ'ארלס למסיבת הרווקים של ג'ייק, אך בפועל משמש כנהג של החבורה.
קונסטנטין קיין (): חבר בלהקת רוק איתו איימי יצאה בעבר.
עדיין מאוהב באיימי ונשכר על ידי ג'ייק להופיע בחתונתם, אך איימי מצליחה למנוע זאת.
ברט בות' (): בלש מתחנת 63 שמקים כוח תקיפה אליו ג'ייק וצ'ארלס רוצים להתקבל.
ברט' דוחה את השניים מכיוון שהוא נוטר טינה כלפיי ג'ייק, שפגע בראייתו בעבר.
אלישיה (ג'ינה רודריגז): נהגת אובר שרוזה מתאהבת בה.
דריו מוראטי (): מלווה כספים שהפך למומחה לפצצות.
שתל פצצה באולם בו ג'ייק ואיימי היו אמורים להתחתן מכיוון שהוא נוטר טינה כלפיי איימי.
ג'יו קוסטה ( ורוברט מאפייה): ראש משפחת פשע שסקאלי והיצ'קוק כלאו בשנות ה-80.
מריסה קוסטה (דקר סאדובסקי ו): אשתו לשעבר של ג'יו קוסטה שכיום עובדת בתור מלצרית במסעדת כנפיים.
לאחר שסייעה בעבר לסקאלי והיצ'קוק לכלוא את בעלה, הם נתנו לה זהות בדויה והיא החלה לעבוד במסעדה.
מייקי ג'וזף (): למד בעבר עם ג'ינה וג'ייק בתיכון ופגש אותם בפגישת מחזור.
שומר במועדון "מנהטן" (): שומר במועדון האקסקלוסיבי "מנהטן" אליו ג'ייק וג'ינה מנסים להיכנס.
מריו לופז (עצמו): מגיע למסיבת הפרידה של ג'ינה לאחר שג'ייק וג'ינה שכנעו אותו, אך לבסוף ג'ינה מסלקת אותו.
טרודי ג'ודי (): אחותו של דאג ג'ודי שממשיכה את מורשתו בתור "שודדת הפונטיאק" לאחר שמצאה את רישומיו.
למרות שנכנסה לכלא, היא משתחררת מוקדם בעקבות התנהגות טובה ונשארת בקשר קרוב עם דאג.
רוב דולובניק (): כבאי שמתחרה עם בלשי התחנה בתחרות שתייה בכדי לקבוע למי הבר שייך, לשוטרים או לכבאים.
פרנקו מקוי (): חוקר מקרי מוות במשטרה.
נוהג להגיד משפטי מחץ כושלים ולהסיר את משקפיו בדומה לדמותו של הוריישיו בסדרה "CSI מיאמי".
גורדון לנדט (): מרגל שנשלח על ידי ג'ון קלי למחלק 9-9 בכדי להתחזות לעוזרו החדש של הולט.
קרי ברנן (): עובדת בחברת השקעות שהותקפה מינית על ידי הבוס שלה.
סת' האגרדי (ג'ונתן צ'ייס (שחקן)): מנהל בחברת השקעות שתקף מינית את קרי.
ארנסט זומוסקי / "חונק הדיסקו" (ריצ'רד פינקלשטיין ואי.ג'יי קהלאן): פושע אותו הולט עצר בתחילת הקריירה שלו.
למרות שחשבו כולם שהוא מת, זומוסקי מתברר כחי והולט, טרי וצ'ארלס יוצאים במרדף אחריו.
גינתארס אירב (): זייפן בגדים ואביו הביולוגי של ניקולאז'.
ויליאם טייט (דייוויד פיימר): פסיכולוג שהמטופל שלו נרצח.
נחקר על ידי ג'ייק וצ'ארלס ולבסוף נעצר על ידם.
פאם (): מטופלת בבית חולים בו ג'ייק ואיימי שומרים על עצור.
נוהגת להתפרץ לחדר ולייעץ לג'ייק ואיימי בענייני ילדים.
וסלי אליסטר (): הדיקן של החוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטת קולומביה והבוס של קווין.
לא אוהב את הולט ומחשיב אותו לטיפש.
רנדי (): השרת באוניברסיטת קולומביה שגנב מייצגים וניסה להפליל את אחד המרצים.
הת'ר (שרה קלספל): אחת מהשוטרות תחת פיקודה של איימי.
נוקס (שון אסטין): חשוד ברצח שמעמיד פנים שהוא שוטר במחלקת הסייבר במטרה למחוק משרתי התחנה ראיות לפשעיו.
בריאן פלומרייד (טראוויס קולס): שוטר שמחשיב את עצמו לזמר, אך למעשה הוא שר גרוע.
טרי מנסה לדרבן אותו להתפטר ולהגשים את חלומו (ובכך יהיה לתחנה תקציב להמשיך להעסיק את טרי).
ג'ולי ק'ים (): הקפטנית החדשה בתחנה שנכנסה לתפקיד לאחר שהולט הורד בדרגה לשוטר סיור.
ג'ולי עושה מאמצים להתחבר לבלשי התחנה, אך אלו חושדים שהיא נשלחה על ידי וואנץ' להכשילם.
לאחר שהבלשים מוזמנים למסיבה בביתה והורסים אותו, היא מתפטרת מתפקידה.
ד"ר ג'ונס (ג'ים ראש): הפסיכיאטר שמטפל באדריאן פימנטו ורושם עבורו כדורים שאמורים לעזור לו, אך בפועל מוחקים את זכרונו.
אדם ג'רבר (): אחיינה של וואנץ'.
נשלח על ידיה כדי להכשיל את הולט בטקס האשכבה שלה.
קיי סימונס): בלש שעבד בעבר תחת הולט ונחשב לבלש גאון.
מגיע ליחידה כדי לפתור תעלומה במסגרתה שולחנו של ג'ייק כוסה בנצנצים.
מתגלה בסוף הפרק שהוא פוטר מהמשטרה ועובד בחנות תחביבים.
קפטן ברנדה שאנקס (): אחת השופטות באודישנים לתזמורת המשטרה.
קארל קרם (ויל היינס): עוזר לתובע המחוזי שמנסה להעניש את היצ'קוק וסקאלי לאחר שאלו לא רשמו את שמו של העד בבית המשפט.
קורט (): כבאי שמגיע לתחנה במהלך הפסקת חשמל כדי לחלץ את טרי והולט שתקועים במעלית.
לאחר מכן מסייע לאיימי ללדת.
דוטי (ג'יל בייסי): אישה מבוגרת שמבקשת את עזרתו של ג'ייק במהלך הפסקת חשמל בעיר.
לאחר מכן היא מקניטה את ג'ייק ובויל ולבסוף נעצרת לאחר שירתה בפושע.
קיילה (): רווקה שמצטרפת לג'ייק וצ'ארלס לאחר שאלו מחרימים את בו היא בילתה עם חברותיה.
ראס (ברנדן מקנמרה): פושע שהתנגש בתחנת הכוח בעיר כדי לגרום להפסקת חשמל.
טוד (פול ויטן): גבר שאיימי ורוזה משדכים להולט כדי לגרום לו לחזור לקווין.
קרולין סיינט-ג'אקס רנרד (ג'ואנה ניוסם): נגנית נבל שנשכרת על ידי הולט לשוד ליל כל הקדושים.
ג'ואנה ניוסם היא אשתו של אנדי סמברג (שמגלם את הבלש ג'ייק פראלטה) במציאות.
ברוקלין פארק היא עיר פרוורית השוכנת על הגדה המערבית של נהר המיסיסיפי, צפונית ל"אזור הערים התאומות" (מיניאפוליס וסיינט פול), בצפון מחוז הנפין שבמדינת מינסוטה, ארצות הברית.
זוהי העיר השישית בגודלה במדינת מינסוטה.
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2020, התגוררו בה 86,478 תושבים.
בשטח העיר נותרו עדיין אזורים חקלאיים וקרקעות לא מפותחות, ובהם גם חוות אידם ההיסטורית – חווה פעילה מראשית המאה ה־20, המשמשת יעד תיירותי פופולרי למשפחות ולטיולי בתי ספר.
ברוקלין פארק נחשבת גם כפרבר מדרגה שנייה וגם כפרבר מדרגה שלישית של מיניאפוליס, שכן מרבית הפיתוח מצפון לשדרה 85 התרחש לאחר שנת 2000.
ג'סי ונטורה, מתאבק בעברו וחבר היכל התהילה של ה־WWE, כיהן כראש עיריית ברוקלין פארק בין השנים 1991 ל־1995. בבחירות שנערכו בשנת 1998 נבחר למושל מדינת מינסוטה מטעם מפלגה שלישית, וכיהן בתפקיד בין השנים 1999 ל־2003.
ברוקלין פארק נכללת ברשימת "עיר עצים של ארצות הברית" (Tree City USA – קהילות שקבלו על עצמן מחויבות לטיפוח עצים, ניהול יערות עירוניים, וקידום קיימות סביבתית).
בעיר ישנם כ־76 קילומטרים של שבילי הליכה ו־67 פארקים, בהם שביל ראש קריק (Rush Creek Regional Trail) והחלק הצפוני של פארק פלמר לייק (Palmer Lake Park).
העיר ידועה גם בזכות פארק שער המיסיסיפי (Mississippi Gateway Regional Park), השוכן בצדו המערבי של פארק קון רפידס דאם (Coon Rapids Dam Regional Park).
בתחום העיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, ובהם אוניברסיטת ראסמוסן, המכללה הקהילתית של צפון הנפין (North Hennepin Community College) וקמפוס של המכללה הטכנית של הנפין (Hennepin Technical College).
מתיישבים מהעיר מישיגן שהתיישבו במקום התאגדו באופן רשמי להקמת ממשל עצמי ביישוב בשנת 1858, וקראו לאזור על שם עיר הולדתם, ברוקלין שבמישיגן (שהיא עצמה נקראה על שם ברוקלין, ניו יורק).
האזור נודע בעבר כטאון ברוקלין (Brooklyn Township).
בשנת 1911 פוצלה העיירה, כאשר הקהילה שבדרום־מזרח התאגדה כעיר בשם ברוקלין סנטר (Brooklyn Center).
בשנת 1954 הפכה העיירה לכפר בשם ברוקלין פארק, ובשנת 1969 קיבלה מעמד של עיר.
ב-14 ביוני 2025 מליסה הורטמן, חברת בית הנבחרים של מינסוטה, נורתה למוות ביחד עם בעלה, בביתם שבברוקלין פארק.
מוקדם יותר באותו היום , חבר הסנאט של מינסוטה, נורה ביחד עם אשתו, בביתם שב הסמוכה.
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של ברוקלין פארק הוא 68.76 קילומטרים רבועים, מתוכם 67.54 קילומטרים רבועים הם יבשה, ו־1.23 קילומטרים רבועים, שהם כ־1.89%, הם שטחי מים.
נהר המיסיסיפי מהווה את הגבול המזרחי של העיר, ומפריד בינה לבין הערים קון רפידס ופרידלי שבמחוז אנוקה.
כביש בין־מדינתי 94 (I-94) וכביש I-694 עוברים בחלקה הדרומי של ברוקלין פארק.
כביש מהיר 169 של ארצות הברית (US Highway 169) עובר בקרבת חלקה המערבי של העיר.
כביש מדינתי 252 של מינסוטה (MN 252), באורך של כ־7.2 קילומטרים, הוא כביש שהתנועה בו מצפון לדרום עובר בקרבת חלקה המזרחי של העיר.
כביש MN 610 עובר ממזרח למערב בצפון העיר.
גם דרך מחוזית 81 (County Road 81) משמשת כציר תחבורה מרכזי.
בברוקלין פארק שורר אקלים יבשתי לח, לפי סיווג קפן: Dfa.
בברוקלין פארק, הקיץ חמים וגשום, החורף קר מאוד, מושלג וסוער, ובמהלך כל השנה השמיים מעוננים חלקית.
הטמפרטורות נעות בדרך כלל בין - 13°C ל־28°C, ונדיר שהן יורדות מתחת ל־24°C - או עולות מעל ל־33°C.
העונה החמה נמשכת כ־3.9 חודשים, מ־22 במאי ועד 17 בספטמבר, כאשר הטמפרטורה היומית המרבית הממוצעת עולה על 22°C.
החודש החם ביותר בשנה בברוקלין פארק הוא חודש יולי, שבו הטמפרטורה המרבית הממוצעת היא 28°C והמינימלית הממוצעת היא 17°C.
העונה הקרה נמשכת כ־3.3 חודשים, מ־27 בנובמבר ועד 4 במרץ, כאשר הטמפרטורה היומית המרבית הממוצעת נמוכה מ־2°C.
החודש הקר ביותר בשנה בברוקלין פארק הוא חודש ינואר, שבו הטמפרטורה המינימלית הממוצעת היא - 13°C והמרבית הממוצעת היא - 4°C.
העונה הרטובה נמשכת כ־5.8 חודשים, מה־11 באפריל ועד ה־4 באוקטובר, כאשר הסבירות ליום גשום עולה על 24%.
החודש שבו נרשמים מרבית הימים הגשומים בברוקלין פארק הוא חודש יוני, עם ממוצע של כ־11.9 ימים שבהם יורדים לפחות 1.00 מילימטרים של משקעים.
העונה היבשה נמשכת כ־6.2 חודשים, מה־4 באוקטובר ועד ה־11 באפריל.
החודש שבו נרשמים הכי פחות ימים גשומים בברוקלין פארק הוא חודש ינואר, עם ממוצע של כ־2.8 ימים שבהם יורדים לפחות 1.00 מילימטרים של משקעים.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2020, התגוררו בברוקלין פארק 86,478 תושבים, ב־28,749 משקי בית וב־20,543 משפחות.
צפיפות האוכלוסין עמדה על כ־1,280.5 נפש לקילומטר רבוע.
בעיר היו 29,656 יחידות דיור.
על פי הדוח הכספי השנתי המקיף של העיר לשנת 2023, המעסיקים הגדולים ביותר בברוקלין פארק הם:
מועדון החלקה האמנותית "שלושת הנהרות" (Three Rivers Figure Skating Club) פועל ממרכז הפעילות הקהילתי של ברוקלין פארק.
ברוקלין פארק מנוהלת על ידי מועצת עיר המונה שבעה חברים: שני נציגים לכל אחד משלושת מחוזות ההצבעה בעיר, וכן ראש העיר הנבחר על ידי כלל תושבי העיר.
שלושת המחוזות הם: מערב, מזרח ומרכז.
ראש העיר הנוכחי הוא הוליס וינסטון.
ברוקלין פארק נמצאת בתחום שירותן של שלוש רשויות חינוך: מחוז החינוך של אזור אוסיו (Osseo Area School District 279), שהוא המחוז המרכזי בעיר; מחוז החינוך אנוקה-הנפין (Anoka-Hennepin School District 11); ומחוז החינוך רובינסדייל (Robbinsdale School District 281).
בעיר 4 בתי ספר תיכוניים המשרתים את כלל האוכלוסייה.
חלק מהתלמידים לומדים בבתי ספר ציבוריים השייכים למחוזות חינוך אחרים, בהתאם לבחירת משפחותיהם, על פי חוק הרישום הפתוח של מדינת מינסוטה.
בית הספר הפרטי אקדמיית מרנאתה הנוצרית (Maranatha Christian Academy) ובית הספר הקתולי סיינט וינסנט דה פול (St.
Vincent de Paul Parish School) פועלים אף הם בתחום ברוקלין פארק.
מוסדות ההשכלה הגבוהה בעיר כוללים את המכללה הקהילתית של צפון הנפין (North Hennepin Community College), המכללה הטכנית של הנפין (Hennepin Technical College) ואוניברסיטת ראסמוסן (Rasmussen College).
ג'סי ונטורה, פוליטיקאי, שחקן, סופר, מתאבק ותיק ומתאבק מקצועי לשעבר, שכיהן כמושל ה-38 של מינסוטה בין השנים 1999 ל-2003; כיהן כראש עיריית ברוקלין פארק בין השנים 1991 ל-1995.
בְּרוֹקְפָּה הם שבט עתיק,של דוברי השפות הדרדיות (Dardic languages) שבעבר הרחוק, היגרו והתיישבו באזורים המבודדים בחלק המזרחי של קשמיר.
ברוקפה הוא השם שניתן לשבט על ידי הלדאקים.
הוא נגזר מ-drukpa, שפירושו בטיבטית:טורקי.
לחלופין, ייתכן ששם עם נגזר מהמלה הטיבטית "ברוקפה" (འབྲོག་པ།): נוודים רועים.
אנשי ברוקפה מדברים שפה בשם ברוקסקת (Brokskat), שפה הודו-אירופית, הנקראת גם מינארו (Minaro).
רוב אנשי ברוקפה, פחות משלושת אלפים נפשות, מתגוררים בלדאק, טריטוריית איחוד השוכנת בצפון הודו, בין רכס קארקוראם להרי ההימלאיה הגבוהים.
אך חלקם, כארבע מאות נפש, מתגוררים גם בבלטיסטן (Baltistan), הנמצאת תחת ניהול פקיסטן.
רוב הברוקפה במחוז לה (בירת המחוזו היא העיר לה) הם בודהיסטים (מה שלא מונע מהם להאמין ולעסוק באנימיזם), בעוד שאלו המתגוררים במחוז קרגיל (Kargil district) הם מוסלמים, ברובם.
בנוסף, אחוז קטן מהעם הם הינדואיסטים.
בקרב הברוקפה רווחות עיניים בצבע כחול בהיר וקיים אצלם מיתוס שהם צאצאי החיילים האריים של אלכסנדר הגדול,אך הדבר נשלל במחקרים.
המיתוס הזה מוביל נשים מערביות המבקשות להרות ממקומיים, כדי ללדת ילדים ארים טהורים.
בשנת 2007, הוציא הבמאי סנג'יב סיוון (Sanjeev Sivan) את סרטו התיעודי Achtung Baby: In Search of Purity, העוסק בתופעת הנשים הגרמניות שנוסעות לכפרים הודים בקשמיר, כדי להרות לגברים מברוקפה.
בני הברוקפה הם אנדוגמיים (מתחתנים רק עם בני עמם) כדי לשמר את האנדוגמיה, מותרים גם פוליגמיה וגם פוליאנדריה וזוגות שלא מצליחים להביא ילד לעולם רשאים להחליף בני זוג בחופשיות.
בנוסף, הברוקפה אינם צורכים מוצרי בקר.
הרפובליקה הפדרלית של ברזיל (בפורטוגזית ברזילאית: República Federativa do Brasil, , הֶפּוּבְּלִיקָה פֶדֶרָצִ'יבָה דוּ בּרָזִיאוּ) ובקיצור ברזיל (בפורטוגזית ברזילאית: Brasil, נהגה: ברזיאוּ ) היא המדינה הגדולה ביותר בשטחה ובאוכלוסייתה בדרום אמריקה, החמישית בגודל שטחה והשביעית באוכלוסייתה בעולם.
ברזיל חולשת על שטח גדול, בין מרכז היבשת לבין האוקיינוס האטלנטי; זו המדינה המזרחית ביותר ביבשת אמריקה.
היא גובלת בעשר מדינות – למעשה בכל מדינות דרום אמריקה, מלבד אקוודור וצ'ילה.
בדרום היא גובלת באורוגוואי, בדרום-מערב בארגנטינה, במערב בפרגוואי, בבוליביה ובפרו, בצפון-מערב בקולומביה, ובצפון בוונצואלה, בגיאנה, בסורינאם ובגיאנה הצרפתית.
בברזיל אדמות חקלאות פוריות וגם יערות גשם עצומים, אשר המפורסם שבהם הוא יער האמזונאס.
ניצול אוצרות הטבע של המדינה והתיעוש הנרחב שהתפתח בה הפכו את ברזיל למעצמה כלכלית מובילה בדרום אמריקה ולמנהיגה אזורית.
מדד הפיתוח האנושי של ברזיל הוא גבוה יחסית לשכנותיה, על אף הפערים החברתיים הניכרים השוררים בין שכבות החברה הברזילאית.
המדינה נקראת על שם עץ הברזיל (pau-brasil), שגדַל בה בשפע עד אמצע המאה ה-16 (כיום בסכנת הכחדה); ראשוני המתיישבים האירופאים העריכו אותו כמשאב טבע חשוב.
שם העץ נגזר מן המילה "בראזה" (brasa), שפירושה בפורטוגזית "גחלת", בהשראת הגוון הכתום-אדום של ליבת גזע עץ הברזיל.
בראשיתה הייתה ברזיל קולוניה פורטוגלית, והשפה הרשמית בה היא פורטוגזית, בשונה מרוב ארצות אמריקה הלטינית, שבהן השפה העיקרית היא ספרדית.
בעוד האימפריה הספרדית באמריקה חולקה בין מדינות רבות, נשמרה אחדות האימפריה הפורטוגזית באמריקה תחת מדינת ענק אחת – ברזיל.
ההתיישבות האנושית בשטח שבו מצויה כיום מדינת ברזיל המודרנית התחילה בהגירתם של האינדיאנים הראשונים באלף ה-6 לפנה"ס.
עד המאה ה-15 אוכלסה ברזיל בשבטי נוודים למחצה, שכלכלתם התבססה על ציד, דיג, ליקוט מזון וחקלאות בלתי ממוכנת.
ברזיל התגלתה לאירופים לראשונה בשנת 1500 על ידי מגלה הארצות הפורטוגלי פדרו קברל (אף כי יש החולקים על כך ומצביעים על אחרים שגילו אותה לשיטתם לפניו), ומאז נשלטה על ידי פורטוגל והייתה למושבה פורטוגלית.
לאחר רבע מאה של ביקורים מזדמנים בלבד, גברה ההתעניינות הפורטוגזית בברזיל, וב-1534 חולקה ברזיל ל-15 קפיטניות בניהולם של אצילים אשר היו אמורים לפתח אותן.
אף על פי שרק שתיים מהקפיטניות עברו תהליכי פיתוח, הוקמה בשנת 1549 נקודת ממשל פורטוגזית מרכזית בברזיל, בעיר סלבדור.
המתיישבים הפורטוגלים התמקדו בתחילה בגידול קנה סוכר בקרבת חופי היבשת.
הם שיעבדו מיליוני אפריקאיים לעבודות אלו, ועל כן רבים מתושבי המדינה הם ממוצא אפריקאי או ממוצא אפריקאי-אירופי.
במאה ה-17 ובמאה ה-18 התגלו מרבצי זהב ויהלומים בדרום ברזיל ובמערבה.
גל מחפשי זהב מפורטוגל הרחיב את האזור המיושב ואת גבולות המדינה על חשבון שטחי הספרדים.
החל משנות ה-20 של המאה ה-17 התקיימה בצפון-מזרח ברזיל מושבה הולנדית שנודעה גם בשם "הולנד החדשה" או ברזיל ההולנדית.
בתחום השליטה ההולנדי חיו הולנדים לצד ברזילאים-פורטוגזים ואף מאות יהודים.
היא נודעה בסובלנות דתית והתבססה כלכלית על מטעי סוכר ועבדות.
בעקבות שינויים גאו-פוליטיים באירופה ושורה של קרבות ימיים ויבשתיים בין צבאות הולנד ופורטוגל, הסתיימה השליטה ההולנדית באזור בשנת 1654.
כאשר כבשה צרפת של נפוליאון את פורטוגל בשנת 1807, נמלטה משפחת המלוכה הפורטוגזית לברזיל, הכריזה על ריו דה ז'ניירו כבירת האימפריה הפורטוגזית, ונתנה לברזיל מעמד שווה לזה של פורטוגל.
בשנת 1821 חזרה משפחת המלוכה לפורטוגל, וביטלה את המעמד המיוחד שהקנתה בתקופת גלותה לברזיל.
יורש העצר, פדרו, שנשאר בברזיל, תמך במחאה הברזילאית, וב-7 בספטמבר 1822 הכריז על עצמאות ברזיל, באירוע שנודע לימים כזעקת איפירנגה.
ב-12 באוקטובר אותה שנה, הכריז על עצמו פדרו כפדרו הראשון קיסר ברזיל, וההכתרה התקיימה ב-1 בדצמבר.
רק כעבור שלוש שנים, ב-29 באוגוסט 1825, הכירה פורטוגל רשמית במדינה החדשה.
בשנת 1831, נאלץ פדרו, בלחץ העם הפורטוגלי והפרלמנט שמחו כנגד שלטונו, לחזור לפורטוגל ולוותר על השלטון, ובמקומו הומלך בנו, פדרו השני, בעודו בן חמש בלבד.
כעבור עשר שנים, בשנת 1841, כשהגיע פדרו השני לבגרות מספקת, הוכתר רשמית כקיסר ברזיל.
פדרו השני פיתח את כלכלת ברזיל במהלך תקופת שלטונו (1840–1889), שנודעה בכינוי "האימפריה הברזילאית", אף על פי שבתקופה זו נלחמה המדינה על גבולותיה עם שכניה מדרום וממערב.
הוא ביצע עבודות תשתית והתקין מסילות רכבת, פיתח את החקלאות בכלל ואת גידול הקפה בפרט, וכן קידם את ניצול המשאבים ביער האמזונאס.
בעשור השביעי של המאה התשע-עשרה התחיל התהליך הארוך של ביטול העבדות בברזיל - בתחילה במלחמת הברית המשולשת/מלחמת פרגוואי, לאחר סוף המלחמה בשנת 1871 נחקק חוק ריו ברנקו שקטע את שושלות העבדות ובשנת 1888 הגיע התהליך לסופו עם חקיקת חוק הזהב ששחרר סופית את העבדים האפריקניים ממשטר העבדות.
צעד זה הביא למתחים רבים עם בעלי המטעים והשררה, עד שב-15 בנובמבר 1889 הודח פדרו השני מהשלטון בהפיכה צבאית, וברזיל הוכרזה כרפובליקה פדרלית שנודעה לימים בכינוי הרפובליקה הישנה – תקופה שנמשכה עד שנת 1930. במסגרת ההפיכה, נכתבה לרפובליקה חוקה המבוססת על חוקת ארצות הברית.
מאז ההכרזה כרפובליקה עברו על ברזיל תקופות ארוכות של מהפכות ומרידות, שרק שנים מעטות של שקט חוצצות ביניהן.
בתחילת המאה ה-20 החליף הקפה את הסוכר כמוצר הייצוא העיקרי של ברזיל.
בשנת 1930 עלה לשלטון בהפיכה הנשיא ז'טוליו ורגאס.
ורגאס שלט, באופן רודני לעיתים, עד לשנת 1945. בהנהגתו לחמה ברזיל במלחמת העולם השנייה לצד בעלות הברית.
תקופתו של ורגאס, הידועה בכינוי "המדינה החדשה", הייתה תקופה של תיעוש ופיתוח, שהעבירה את מרכז הכובד הכלכלי והחברתי מהאוליגרכים יצרני הקפה בסאו פאולו ובמינאס ז'ראיס לאנשי המעמד הבינוני החדש שנוצר בערים.
הפיכה צבאית הדיחה את ורגאס בשנת 1945, וחוקה דמוקרטית התקבלה ב-1946. התקופה שבין 1945 ו-1964 הייתה תקופה של תיעוש ופיתוח, אך גם של חוסר יציבות מדינית ומשבר כלכלי.
ורגאס (שנבחר לכהונה שנייה בשנת 1950 והחזיק בנשיאות עד להתאבדותו בשנת 1954) נותר דמות מרכזית בפוליטיקה הברזילאית גם בשנות ה-50, ואף לאחר מותו.
בשנת 1956 החליט הנשיא ז'וסלינו קוביצ'ק, לפתוח את מרכז המדינה להתיישבות מואצת.
הוא העביר את בירת המדינה מריו דה ז'אנירו אל ברזיליה, עיר חדשה ומתוכננת, שנבנתה בחבל הסרטאו, בשטח מדינת גויאס, ובשנת 1960 הפכה רשמית לבירת המדינה.
במקביל החלה נדידה של איכרים אל האזורים המיוערים של צפון המדינה.
השגת האדמות בוצעה על ידי בירוא שטחים עצומים מיערות האמאזונאס.
תהליך זה מעורר חששות כבדים לפגיעה חמורה באיכות האוויר של כדור הארץ כולו, מאחר שיערות אלו בעלי ריכוז גבוה של עצים מפיקי חמצן.
הפיכה צבאית העלתה לשלטון כת צבאית שהשליטה בברזיל משטר דיקטטורה צבאית בשנים 1964 עד 1985. משטר זה היה מבוסס על הפרה שיטתית של זכויות האדם.
הפעילות המפלגתית צומצמה לפעולתן של שתי מפלגות, האחת בעד המשטר הצבאי, והשנייה מפלגת אופוזיציה, ונעשו הסדרים לשמירת "מפלגת המשטר הצבאי" שכונתה "ARENA", כמנצחת העיקרית בכל מערכות הבחירות.
הנשיא לא נבחר, כי אם מונה מקרב אנשי הכת הצבאית.
תקופה זו הייתה תקופה של פיתוח כלכלי, שלעיתים גם כונה "הנס הכלכלי", אך שקיעתה של ברזיל במשבר הנפט של אמצע שנות ה-70, ויצירתו של חוב חיצוני הולך וגדל, הביאה למשבר כלכלי, עמו נאלצו אנשי הכת הצבאית להתמודד.
בשנת 1985 העבירה הכת הצבאית את השלטון לנשיא הנבחר טנקרדו נווס, אך זה מת בטרם החלה כהונתו.
מהלך הדמוקרטיזציה וההתפתחות הושלם עם קבלת חוקה דמוקרטית בשנת 1988. כיום ברזיל היא דמוקרטיה פדרלית.
נשיאה הראשון של ברזיל, שנבחר באופן דמוקרטי בבחירות כלליות וישירות לנשיאות, היה פרננדו קולור דה מלו, אך שמו הוכתם בפרשיות שחיתות, והוא התפטר מתפקידו בשנת 1992, באותו היום בו היה אמור הבית העליון בקונגרס, הסנאט הפדרלי, להצביע בעד הדחתו מתפקיד הנשיא.
מאז בחירתו שלטו בברזיל אנשי מפלגות הימין והמרכז, עד לבחירתו של לואיז אינסיו דה סילבה (המכונה "לולה") איש השמאל.
בפני הממשל בברזיל עומדים אתגרים מורכבים – פערים גדולים, בין העשירים ושכבות הביניים מחד, שרמת חייהם דומה לזו של מדינות מתקדמות, לעניים מאידך, אשר לרובם רמת חיים דומה לזו של מדינות בלתי מפותחות.
כנופיות הפשע המשגשגות בערים והגורמות להתפרצויות אלימות מעת לעת.
גם שמו של סילבה הוכתם בפרשיית שחיתות בשנת 2005, אשר הביאה לערעור מעמדו.
יורשתו דילמה רוסף לא פעלה להילחם בשחיתות הגואה ויחד עמו הייתה אחת הדמויות המרכזיות בחקירה של המשטרה הפדרלית "מבצע שטיפת רכב" שחשפה מעורבות חסרת תקדים של הממשל בשחיתות.
הנשיא ז'איר בולסונארו, שנכנס לתפקיד בינואר 2019 הבטיח להילחם בשחיתות, אך ספג ביקורת רבה על מעשיו לבירוא האמזונאס לטובת עבודות החקלאות ותעשיית העץ.
בולסונארו הפסיד בבחירות הבאות שנערכו באוקטובר 2022 ליריבו דה סילבה שחזר לכס הנשיאות.
לברזיל היו, החל מהקמתה, שבע חוקות.
על פי החוקה האחרונה, שאושרה בשנת 1988, ברזיל היא רפובליקה פדרלית דמוקרטית, נשיאותית, ייצוגית.
נשיא ברזיל הוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה, במערכת רב מפלגתית.
הרשות המבצעת היא הממשלה, בעוד שהרשות המחוקקת היא שני בתי הקונגרס הלאומי של ברזיל.
הרשות השופטת היא עצמאית ונפרדת מהרשות המבצעת והרשות המחוקקת.
ברזיל מחולקת ל-26 מדינות, ולמחוז פדרלי.
נשיאה הנוכחי של ברזיל הוא לואיז אינסיו דה סילבה שהחליף את ז'איר בולסונארו.
מלבד מפלגת הפועלים, בברזיל עוד מספר מפלגות עיקריות: מפלגת המרכז המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגת הסוציאל-דמוקרטיה הברזילאית הנאו ליברלית, מפלגת העבודה הברזילאית המתויגת כמפלגת מרכז-ימין, ומפלגת העבודה הדמוקרטית השמאלית.
מבנה המדינה והפדרציה מבוסס על המודל של ארצות הברית.
המערכת המשפטית כוללת בתי משפט פדרליים ובתי משפט של המדינות, ומבוססת על משפט קונטיננטלי שהובא מן המסורת הפורטוגזית אם כי בשנים האחרונות ניתנת חשיבות לתקדים.
ממשלת ברזיל היא הרשות המבצעת, ובראשה עומד נשיא ברזיל שנבחר לתקופת כהונה בת ארבע שנים, ורשאי להיבחר לתקופת כהונה אחת נוספת.
הרשות המחוקקת היא שני הבתים של הקונגרס הלאומי של ברזיל.
נציגי הבית התחתון, הוא בית הנבחרים של ברזיל, נבחרים אחת לארבע שנים על פי מפתח יחסי לפי גודל האוכלוסייה במדינות הפדרציה, בעוד שנציגי הבית העליון, הסנאט הפדרלי של ברזיל, נבחרים לתקופת כהונה בת שמונה שנים, שלושה מכל מדינה, ושלושה מהמחוז הפדרלי.
זכות הבחירה ניתנת לכל אזרח.
ההצבעה בגילאים 16 עד 18 ולאחר גיל 70 היא רשות, ובין הגילאים 18 ו-70 חלה חובת הצבעה – פרט לנכים ולמי שאינו יודע קרוא וכתוב.
בעלי תפקידים הנבחרים בבחירות ישירות, כנשיא, מושלי המדינות וראשי הערים, נבחרים בבחירות בנות שני סיבובים.
אם אף מועמד אינו זוכה לרוב, שני המועמדים שקיבלו את מרב הקולות בסיבוב הראשון, מתמודדים בשנית.
הנציגים לסנאט וראשי ערים בהן פחות מ-400,000 תושבים נבחרים בבחירות בנות סיבוב אחד בהן זוכה המועמד שקיבל את מספר הקולות הגדול ביותר.
הנציגים לבית הנבחרים ולמועצות הערים נבחרים בבחירות יחסיות על פי מפתח מפלגתי.
הכוחות המזוינים של ברזיל מורכבים מארבע זרועות:
צבא ברזיל – הזרוע היבשתית, הוא אחד מן הצבאות החזקים ביבשת דרום אמריקה
חיל הים הברזילאי, הוא חיל הים החזק ביותר בדרום אמריקה, לרשותו ספינות טילים, משחתות, פריגטות ואף נושאת מטוסים אחת
חיל האוויר הברזילאי מחזיק מטוסי סיור, תקיפה ותובלה
גיל הגיוס לצבא הוא 18, ובברזיל כ-313,000 חיילים כשירים בגילאים 15–49, נכון לשנת 2000. תקציב הכוחות המזוינים הוא 13,408 מיליארד דולר אמריקני, שהם כ-1.9% מהתוצר הלאומי גולמי.
מלבד הכוחות המזוינים של ברזיל, סוכנות הביון הברזילאית (Agência Brasileira de Inteligência), ממשיכת דרכו של שירות המידע הלאומי הידוע לשמצה שהתפרק עם כינון המשטר הדמוקרטי, היא האחראית לתכנן, לבצע, לבקר ולתאם על מבצעי הביון במדינה, בנוגע לאיומים פנימיים או איומי חוץ.
ברזיל מחולקת ל-26 מדינות (בפורטוגזית: estados - אסטדוס), הנהנות ממעמד פדרלי.
בנוסף למדינות, קיים מחוז פדרלי אחד, שאינו שייך לאף מדינה, שבו שוכנת הבירה ברזיליה.
מדינות ברזיל הן יחידות אוטונומיות בעלות שלטון עצמי הכוללות רשויות ממשל משלהן, ואוטונומיה כלכלית יחסית.
למדינות מערכת של סמלים ודגלים בדומה למערכת של הפדרציה, ברזיל.
על אף האוטונומיה הניתנת לכל מדינה, שיטת הממשל במדינות זהה לזו של הפדרציה, כפי שקובעת החוקה.
על פי החוקה, למדינות מערכת מיסוי משלהן, והבחירות במדינות נערכות אחת לארבע שנים.
ראש הרשות המבצעת במדינות הוא המושל (governador), ו"שרי" ממשלתו הם ה"מזכירים" (secretários).
לכל מדינה "מועצה מחוקקת" ובית משפט משלה.
המושלים וחברי המועצות נבחרים, אך השופטים ממונים על ידי המושל.
החוקה של 1988 מעניקה למדינות את מידת האוטונומיה הרבה ביותר בברזיל מאז ימי "הרפובליקה הראשונה" (1891–1930).
כתוצאה מכך רב כוחם של מושלי המדינות, ולרוב המועמדים לנשיאות הם מושלי מדינות.
כל אחד מ-27 המושלים חייב להשיג יותר ממחצית מהקולות, בסיבוב ראשון או בסיבוב שני.
בניגוד לרמה הפדרלית, המועצה המחוקקת כוללת בית אחד, אך חבריה נבחרים באופן דומה.
בחירות ברמת המדינה מתרחשות בה בעת עם הבחירות לנשיאות ברזיל ולקונגרס.
ב-2002 נבחרו למשרת המושל מועמדים משמונה מפלגות שונות, ונציגי 28 מפלגות מיוצגות במועצות המחוקקות של המדינות.
הודות לפיתוח מואץ וממושך בתחומי המכרות, החקלאות, התעשייה והשירותים, התוצר הלאומי הגולמי של ברזיל הוא הגבוה ביותר בין מדינות אמריקה הלטינית, אף כי עודנו נמוך בהשוואה למדינות המערב.
ברזיל היא החברה הדומיננטית והחזקה ביותר בארגון המרקוסור – איגוד כלכלי של מדינות דרום אמריקה והיא חברה גם בארגון הסחר העולמי.
נוכחותה של ברזיל בשווקים העולמיים הולכת ומתעצמת.
תעשייתה מתבססת בעיקר על תעופה, קפה, כלי רכב, סויה, ברזל, פלדה, הדרים, הנעלה, וציוד אלקטרוני.
על פי הערכות ה-CIA מ-2009 הכלכלה הברזילאית היא התשיעית בגודלה בעולם על פי כוח קנייה.
בשל גודלה, רמת הפיתוח והתיעוש, וכנגזר מכך גם המצב הכלכלי, שונים באזורים שונים.
מרבית תעשייתה מרוכזת בדרום המדינה ובדרום-מזרחה.
צפון ברזיל הוא האזור העני ביותר במדינה, אך לאחרונה החלה מגמה של השקעות גם בו.
בשנות ה-90 המוקדמות של המאה העשרים הסקטור הבנקאי היווה יותר מ-16 אחוז מן התל"ג של ברזיל.
למרות השינוי החד, השירותים הפיננסים והתעשייתיים של ברזיל מהווים מוקד משיכה לעסקים המקומיים ולעסקי חוץ רבים, בהם תאגידים אמריקנים רבים.
הבורסות של סאו פאולו (בורסת סאו פאולו) וריו דה ז'ניירו עוברות תהליכי מיזוג ומגזר הביטוח עובר הפרטה.
לאחר עשורים של אינפלציה בלתי מרוסנת, החלה ברזיל ביישום תוכניתו המוצלחת של רין פלן לייצוב הכלכלה.
היא הצליחה להוריד את האינפלציה במדינתה מ-5,000 אחוזים בשנת 1993 ל-2.5 אחוזים בלבד בשנת 1998. בשנת 2000 עמדה האינפלציה על שיעור של 6 אחוזים.
סדרה של רפורמות חוקתיות הוצעו כדי לשנות את המדיניות הריכוזית הכלכלית בה החזיקה הממשלה.
הקונגרס אישר מספר שינויים כדי לפתוח את הכלכלה בפני הסקטור הפרטי ומשקיעים זרים.
בסוף 2003, תוכנית ההפרטה, שכללה את הפרטת תעשיות התקשורת והפלדה במדינה, הכניסה לברזיל יותר מ-90 מיליארד דולר.
בינואר 1999 הודיע הבנק המרכזי של ברזיל שאינו מחזיק עוד בדולרים.
הפיחות עזר במיתון השפל בצמיחה הכלכלית ומשך משקיעים זרים.
החוב של ברזיל היווה כ-48 אחוז מהתל"ג, שיעור חוב נמוך מהציפיות, שהשיב את הביטחון למשקיעים.
הכלכלה צמחה ב-4.4 אחוזים בשנת 2000 אבל בעיות עם ארגנטינה ב-2001 והתחזקות ההתנגדות למנהיג השמאל לואיז אינסיו דה סילבה שנצפה כי יעלה לשלטון, גרמו למשבר אמון בכלכלה ובשל כך להאטה כלכלית.
בצד ההתפתחות הכלכלית, לברזיל מספר אתגרים כלכליים עיקריים: אוכלוסייה גדולה מאוד מתחת לקו העוני (כ-20% מן העם הברזילאי, המהווים כ-40 מיליון איש), לעיתים עד כדי כך שאינם יכולים לרכוש או לשכור בתים משל עצמם והם חיים בשכונות ארעיות – פאבלות.
בנוסף לכך, גם האבטלה גבוהה.
אף על פי שבנתונים הרשמיים היא עומדת על כ-9.6%, הרי שלמחצית מכוח העבודה, המוערך בכ-97.7 מיליון איש, אין עבודה מסודרת רשמית.
בנוסף, השיפור הכלכלי היחסי לא הגיע כמעט אל האזורים המבודדים של ברזיל, בהם, בשונה מהמטרופולינים המתועשים והמודרניים בערי החוף, הכלכלה נשענת בעיקר על חקלאות.
המגזר התעשייתי בברזיל הוא המפותח והגדול ביותר באמריקה הלטינית.
הוא אחראי לשליש מהתוצר המקומי הגולמי של המדינה.
התעשייה הברזילאית מגוונת, והיא כוללת מכוניות, פלדה, חומרים פטרוכימיים , מחשבים, מטוסים ומוצרים בני-קיימא.
יחד עם היציבות הכלכלית הגוברת אותה מספקת "פלאנו ריאל", עסקים פנימיים (ברזילאים) וחיצוניים (בעיקר ארצות הברית) השקיעו רבות בציוד ובטכנולוגיה חדשים.
בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 החלה כלכלת ברזיל להדק את תלותה בכלכלת ארגנטינה, סביב ייצור משותף של תעשיות שונות כמו תעשיית הרכב הדומיננטית בשתי המדינות.
בברזיל קיימים גם משאבים מינרליים נרחבים – מאגרי ברזל ומנגן הם מקורות חשובים לחומרי גלם תעשייתיים.
שכבות של ניקל, בדיל, כרום, בוקסיט, בריליום, נחושת, עופרת, טונגסטן, אבץ, זהב ומינרלים אחרים מנוצלות גם כן.
בעיר סאו פאולו שוכן אחד מהמכונים הביו רפואיים החשובים בעולם, אשר עוסק בין השאר במציאת נוגדני ארס שונים – מכון בוטאנאן.
ברזיל מספקת בעצמה את כל תצרוכת הנפט שלה.
בנוסף, נחשבת ברזיל למדינה המובילה בעולם בניצול ביו-דלקים.
בשנת 2007 התגלה לחופי ברזיל שדה נפט בממדים עצומים, גילוי העשוי להפוך אותה למעצמת נפט ולאחת מיצרניות הנפט הגדולות בעולם, בסדר גודל של ניגריה וונצואלה או סעודיה.
ברזיל היא מהמובילות העולמיות בייצור אנרגיה הידרואלקטרית, כאשר הקיבולת הנוכחית עומדת על 58,000 מגה ואט.
האנרגיה ההידרואלקטרית מספקת מעל 90% מהחשמל בברזיל.
שני הפרויקטים ההידרואלקטריים הגדולים בברזיל הם סכר איטייפו המייצר כ-12,600 מגה וואט (נמצא על נהר הפרנה), וסכר טוקורי הנמצא בצפון ברזיל.
הכור הגרעיני המסחרי הראשון בברזיל, אנגרה 1, ממוקם בסמוך לריו דה ז'ניירו, ופועל במשך יותר מ-10 שנים.
אנגרה 2 נמצא בתהליכי בנייה אחרי שנים של עיכובים.
בנוסף, אנגרה 3 כבר נמצא בתכנון.
שלושת הכורים יחדיו יספקו כ-3,000 מגה ואט לכשתושלם בנייתם.
לברזיל תוכנית חלל משלה, שבמסגרתה שוגרו מספר רקטות וגשושיות אל החלל.
תוכנית החלל הברזילאית הייתה בשליטה הצבא עד שנת 1994, אז, בעקבות לחץ מצד ארצות הברית, היא הופרטה ונעשתה לאזרחית, ושמה שונה לסוכנות החלל הברזילאית.
על פי נתוני מכון היצוא, היקף הסחר (יבוא + יצוא, ללא הסחר ביהלומים), בין ישראל וברזיל מסתכם בשנת 2010 בכ-1.2 מיליארד דולר.
בשנה זו הייתה ברזיל שותפת הסחר ה-17 של ישראל.
בשנה זו פעלו בה 391 חברות ישראליות.
בשנת 2010 הייתה ברזיל יעד היצוא ה-11 של ישראל (לא כולל יהלומים).
יצוא הסחורות הסתכם בכ־930 מיליון דולר.
מבחינת היקפי היבוא, ברזיל הייתה יעד היבוא ה-27 של ישראל (לא כולל יהלומים).
בנוסף ליבוא/יצוא פועלת בברזיל חברות שירות ישראליות, בעיקר בתחומי הייעוץ הביטחוני, שרותי איתור, שרותי גבייה ואבטחת מידע.
ברזיל היא המדינה הגדולה בדרום אמריקה מבחינת אוכלוסייה ושטח, והחמישית בעולם.
ברזיל גובלת עם כל מדינות דרום אמריקה למעט אקוודור וצ'ילה.
שטחה של ברזיל – 8,514,215 קמ"ר – מהווה חלק משמעותי מיבשת דרום אמריקה.
השיא הרם ביותר בברזיל הוא פיקו דה נבלינה שגובהו 2,994 מטרים, והנקודה הנמוכה ביותר היא חוף המדינה לאורך האוקיינוס האטלנטי.
ברזיל גובלת (מדרום לצפון) באורוגוואי, ארגנטינה, פרגוואי, בוליביה, פרו, ונצואלה, קולומביה, גיאנה, סורינם וגיאנה הצרפתית.
אקלים המדינה הוא אקלים טרופי ברובו, אף שישנם אזורים בעלי אקלים ממוזג בדרום המדינה.
נהר האמזונאס זורם בצפון המדינה ויער הגשם הגדל באגן ההיקוות של הנהר – יער האמזונאס – הוא הגדול בעולם, ומהווה מחצית משטחי יערות הגשם בעולם.
ברזיל משתרעת על פני מרבית שטחה הצפון-מזרחי של יבשת דרום אמריקה.
ברזיל היא המדינה החמישית בגודלה בעולם (אחרי רוסיה, קנדה, סין וארצות הברית).
בשל גודלה מחולקת ברזיל לשלושה אזורי זמן.
מבחינת פני השטח, מחולקת ברזיל לשלושה אזורים עיקריים: רמת ברזיל במרכז הארץ ובמזרחה, רמת גיאנה שבצפון, ושפלת האמזונאס העצומה, התופסת כשתי חמישיות משטחה של ברזיל כולה ומשתרעת על כל רוחבה של ברזיל הצפונית, בין שתי הרמות, שבה בין השאר יער האמזונאס ונהר האמזונאס.
את שטחה של ברזיל מקובל לחלק לחמישה אזורים-גאוגרפיים עיקריים:
צפוני (Norte) – אזור זה, ששטחו 3,869,638 קילומטרים רבועים, חופף במידה רבה את אגן האמזונאס; כמשתמע מכך, בו מרוכזים מגוון גדול מאוד של צמחים ובעלי חיים, ורוב שטחו מכוסה ביער גשם טרופי.
בצמחים ובגידולי האזור משתמשים לתעשיית הרפואה, וכן להכנת קינמון וגומי; כמו כן, באזור זה מתבצעת כריתה נרחבת של עצים.
הצפון מזרחי (Nordeste) – באזור זה, ששטחו 1,561,178 קילומטרים רבועים, שורר אקלים יבש ובצורות הן דבר שבשגרה.
מרבית האוכלוסייה מתגוררת במישור החוף, שבו מגדלים מטעי קנה סוכר, וכן בערים הגדולות.
הדרום מזרחי (Sudeste) – באזור זה, ששטחו 927,286 קילומטרים רבועים, מתגוררת רוב אוכלוסיית ברזיל ובו הערים הגדולות סאו פאולו וריו דה ז'ניירו וכן מפעלי תעשייה רבים.
בעבר, היה מכוסה אזור זה יער אטלנטי, אולם כיום רק כ-10% מהשטח נשארו מיוערים.
הדרומי (Sul) – באזור זה, ששטחו 577,214 קילומטרים רבועים מתגוררים מרבית התושבים באזור החוף.
באזור גדלים עצי אורן, אולם רבים מהם נכרתו.
כיום, מכוסה מרבית האזור בחוות חקלאיות קטנות.
המרכזי מערבי (Centro-Oeste) – אזור זה, ששטחו 1,612,077 קילומטרים רבועים, מכוסה כיום בסוואנה של שיחים ועשבים נמוכים.
בצפון האזור מצויים יערות גשם, ובמערב – ביצות הפנטנל.
הרי הסיירה דל סול פרושים לאורך חוף האוקיינוס האטלנטי בצפונה של המדינה, והרי הסיירה דו אספינחקו נמצאים בדרומה של המדינה.
ההרים הגבוהים במדינה נמצאים ברכסי הטומוקומאקה, הפאקאריימה והאימרי בצפון ברזיל לאורך גבולותיה עם גיאנה, גיאנה הצרפתית וונצואלה (גובהם עולה על 1,200 והם מהווים 0.5% משטח המדינה).
41% משטח המדינה נמוך מ-200 מטרים.
הרי האנדים הם הרים "צעירים" יחסית, בניגוד לתצורות הגאולוגיות העתיקות ביותר המצויות בברזיל.
36% משטח המדינה (בעיקר מרכזה) נוצרו בעידן הפרקמבריון.
שטחי המדינה שאינם חלק מרכסי ההרים הם סלעי משקע.
בברזיל שמונה נהרות הזורמים ממערב למזרח (או דרום מזרח) בואכה האוקיינוס האטלנטי.
הגדולים בנהרות אלה הם נהר האמזונאס והנהרות טוקנטינס – ארגואייה.
אגני נהרות אלה מכסים מחצית משטחה של ברזיל.
אגן נהר האמזונאס מכיל 1/5 מכמות המים המתוקים על פני כדור הארץ.
3,615 ק"מ מנהר האמזונאס מצויים בשטחה של ברזיל ולאורך תוואי ארוך זה יורד גובה פני המים בכ-100 מטרים בלבד.
אל נהר האמזונאס זורמים הנהרות ז'אוארי, ז'ורואה, פורוס, מדיירה, טאפאז'וס, קסינגו וטוקנטינס בחלקו הדרומי, והנהרות ברנאקו, ז'פורה, ז'ארי ונגרו בחלקו הצפוני.
האקלים בברזיל מגוון ביותר, אף על פי שיותר מ-90% משטחי המדינה שוכנים באזור אקלים טרופי.
צפון המדינה ומרכזה, הקרובים לקו המשווה, כוסו ג'ונגלים טרופיים.
האזורים הדרומיים, המצויים מדרום לחוג הגדי (קו רוחב '23°27 דרום) ניחנים באקלים ממוזג.
בברזיל חמישה אזורי אקלים מרכזיים: אקלים משווני, אקלים טרופי, אזורים צחיחים למחצה, אזורי רמה טרופית ואזורי אקלים סובטרופי.
הטמפרטורות באזורים המשווניים גבוהות ומגיעות לממוצע של מעל C° 25 (אולם לא עוברות את ה-C° 40).
באזור המשווני אין שינויי אקלים במהלך השנה.
באזורים הדרומיים של המדינה, בחודשי החורף (יוני – אוגוסט) יורדות הטמפרטורות ובאזורים ההרריים יורד לעיתים שלג.
באזור חוג הגדי, בערים סאו פאולו, בלו הוריזונטי וברזיליה האקלים ממוזג והטמפרטורות נעות בין C° 15 ל-C° 30, בממוצע.
זאת בעיקר בשל מיקומן של הערים בלו הוריזונטה וברזיליה על הרמה הברזילאית, שגובהה כאלף מטרים.
ערי החוף ובהן ריו דה ז'ניירו, רסיפה וסלבדור נהנות מאקלים חם עם טמפרטורות ממוצעות בין C° 23 ל-C° 27. רוחות הסחר הפוקדות את הערים הן חזקות ביותר.
האקלים בערים פורטו אלגרה וקוריטיבה הוא סובטרופי, ובחורפים ייתכנו קרות.
כמות המשקעים בברזיל משתנה בין האזורים ונעה בין 1,000 ל-1,500 מילימטרים גשם, אשר רובם יורדים בחודשי הקיץ (דצמבר–אפריל).
באזור המשווני הלח מגיעות כמויות המשקעים ל-2,000 מילימטרים של גשם בשנה באזורי החוף ול-3,000 מילימטרים גשם בשנה בקרבת העיר בלם.
בברזיל מופקים למעלה מ-70 מיליון טונות של יבול דגנים מדי שנה.
תפוקה ניכרת זו של יבול מתאפשרת בזכות פוריות האדמה הגבוהה לאחר בירוא שטחים מיערות הגשם הטרופיים.
משנה לשנה פוחתת פוריות הקרקע עקב כמות המזיקים הרבה וחומציות האדמה, תהליך הגורר בירוא הולך וגובר של היערות והתפשטות האדמות החקלאיות מערבה.
תהליך בירוא יערות הגשם בברזיל זוכה לביקורת עולמית רבה בשל חשיבות אותם יערות למגוון הביולוגי של כדור הארץ.
בתהליך בירוא היערות מושמד יער הגשם, המכיל זנים רבים של בעלי חיים וצמחים, חלקם נדירים, בהותירו אדמה צחיחה, לאחר שנים ספורות של שימוש חקלאי בשטח.
בעייתיות הבירוא עלתה על סדר היום העולמי במהלך פסגת כדור הארץ שנערכה בריו דה ז'ניירו בשנת 1992.
לחץ מצד מדינות וארגונים רבים ברחבי העולם, והמשבר הכלכלי של שנת 1987, הביאו להפחתה בהיקף בירוא היערות מ-22,000 קמ"ר לשנה במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, לכ-11,000 קמ"ר בין השנים 1988–1991. תקנות חדשות של ממשלת ברזיל ואכיפתן המוגברת בשנות ה-90 הביאו להפחתה נוספת.
בטרם החלו גלי ההגירה הגדולים לברזיל במחצית השנייה של המאה ה-19, מוצאה של אוכלוסיית הברזילאים הייתה בעיקרה ממתיישבים אירופאים מוקדמים (בעיקר פורטוגזים), מאפריקנים שהביאו האירופאים כעבדים, ומבני תערובת בין אירופים לאפריקאים (מולאטים) ובין אינדיאנים (מסטיסים) (טופי וגוואראני ורבים אחרים).
נישואים בין שבטיים ובין גזעיים היו נפוצים ומקובלים בברזיל מאז הניח המתיישב הפורטוגזי הראשון את כף רגלו על אדמתה.
החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ברזיל הפכה ליעד הגירה למהגרים רבים ממספר מדינות, חלק גדול מהם היגרו מאיטליה, גרמניה, פורטוגל, ספרד, פולין, לבנון וסוריה (בעיקר נוצרים), יפן אך גם מאוקראינה, רוסיה, ליטא, הונגריה, רומניה, ארמניה, סין וקוריאה ומעוד לא מעט מדינות.
לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית היגרו אלפים מתושבי מדינות הדרום לברזיל, והקימו מושבות אמריקניות, שנטמעו עם השנים באוכלוסייה המקומית.
צאצאיהם של המהגרים האירופאים, ובמיוחד הגרמנים, איטלקים ופולנים, מרוכזים בעיקר בחלק הדרומי והדרום מזרחי של ברזיל, במידה רבה במדינות ריו גראנדה דו סול, סאנטה קטרינה, פרנה וסאו פאולו.
במדינות אלו, יחד עם הארצות דוברות הספרדית שלדרומה של ברזיל (ארגנטינה ואורוגוואי), יש רוב גדול לתושבים ממוצא אירופי.
ביתר ברזיל, מרבית האוכלוסייה הלבנה מקורה בשושלות פורטוגזיות ותיקות יותר.