tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האלבום מציג את הכושר הקולי שלה, כישורי כתיבת השירים והיכולת למזג סגנונות מוזיקליים שונים.
אמנם יש טווח רחב לדירוגים שהאלבום קיבל, אבל הקונצנזוס הוא שקרלייל ממשיכה להרשים עם המוזיקה שלה.
בביקורת שפורסמה באתר התוכנית האמריקאית "בוקר טוב אמריקה", המבקר מציין כי לאלבום יש איכות וינטג', המעוררת תחושת נוסטלגיה או רגישויות מוזיקליות קלאסיות.
בביקורת שהתפרסמה במגזין "וראייטי", משבחים את המנעד הקולי הבלתי מתאמץ של קרלייל ומתארים אותה כ"דיווה יומיומית".
מגוון החומרים העשיר של האלבום, בהפקה משותפת של דייב קוב ושוטר ג'נינגס, מצוין לטובה, מה שהופך אותו למושך במיוחד לחובבי הז'אנר זמר-יוצר משנות ה-70. בביקורת שפורסמה באנטרטיינמנט ויקלי, העקביות של קרלייל באספקת אלבומים מצוינים מוכרת.
הביקורת מצהירה בביטחון שהיא ממשיכה להפיק אלבומים יוצאי דופן, ללא סימנים של ביצועים רעים.
בביקורת שפורסמה ב-PopMatters, הביקורת משבחת את כתיבת השירים וההפקה האיכותיים של קוב וג'נינגס.
צוין כי האלבום ראוי להכרה כאחד האלבומים הטובים של השנה, ללא קשר לז'אנר.
בביקורת שפורסמה ב-AllMusic, האלבום מתואר כיצירה ללא פגם של קרלייל, המחזקת את המוניטין שלה כאחת הזמרות-יוצרות הטובות ביותר בדורה.
בביקורת שפורסמה בניו יורק טיימס, אומרים שהאלבום מגבש את החוזקות של קרלייל במוזיקה, בכתיבת שירים ובזהותה האישית והפוליטית.
בביקורת של מגזין "ספין", האלבום זוכה להערכה כהמשך מפואר ל-By The Way, I Forgive You זוכה הגראמי.
הוא מתואר כעבודת טלאים של ז'אנרים שונים, מעוגן על ידי סינגל מוביל מעולה.
בביקורת של האתר "American Songwriter", הביקורת מאפיינת את האלבום כהישג יוצא מן הכלל בקריירה של קרלייל ומדגישה את שליטתה בדינמיקה הווקאלית והמוזיקלית.
מגזין גלייד כתב כי קרלייל זוכה לשבחים כסולנית שהמוזיקה שלה מציגה את שליטתה במילים פשוטות ומעורפלות כאחד.
הביקורת של "מוג'ו" אמנם קצת פחות נלהבת, אבל הסקירה עדיין מזהה את עלייתה של קרלייל והמשך הצלחתה.
בביקורת של "רולינג סטון", הביקורת משקפת את הנושאים של האלבום על פגיעות ומורכבות, מה שמרמז על כך שמדובר ביצירה עליה נעשתה עבודה, ועימה קל להזדהות - במיוחד לאנשים עם משפחות.
במגזין "Uncut" נכתב כי איכויותיו המופנמות והרפלקטיביות של האלבום זוכות להכרה, כשהרגעים השקטים יותר זוכים לשבחים מיוחדים.
קרלייל קיבלה שבע מועמדויות לטקס פרסי הגראמי ה-65, שזהו מספר המועמדויות הגדול ביותר שלה בשנה אחת.
המועמדויות שלה הפכו אותה, ביחד עם אדל, לאמן המוזיקלי שבמקום השלישי במספר המועמדויות, כשביונסה מובילה עם תשע מועמדויות וקנדריק לאמאר אחריה עם שמונה.
האלבום והסינגל שלו "You and Me on the Rock" היו מועמדים לאלבום השנה ולהקלטת השנה, בהתאמה.
חלק מהשירים מהאלבום, כמו "You and Me on the Rock" ו-"Broken Horses", קיבלו מועמדויות בקטגוריות שונות, כולל "ביצוע האמריקנה הטוב ביותר" ו"שיר הרוק הטוב ביותר".
שנהארגוןקטגוריהפרויקטתוצאהמועמדות2022פרס גראמיהקלטת השנה"Right on Time"שיר השנהביצוע סולו הפופ הטוב ביותר2023פרס גראמיאלבום השנהIn These Silent Daysאלבום האמריקנה הטוב ביותרהקלטת השנה"You and Me on the Rock"ביצוע האמריקנה הטוב ביותרשיר השורשים האמריקאי הטוב ביותרביצוע הרוק הטוב ביותר"Broken Horses"שיר הרוק הטוב ביותר
"In Your Eyes" (בעברית: "בעיניך") היא בלדת אהבה מאת הזמרת האירית ניב קבאנה שייצגה את אירלנד באירוויזיון 1993 וזכתה באירוויזיון.
השיר נכתב והולחן על ידי ג'ימי וולש.
בשיר, מספרת הזמרת כיצד, לאחר שהתבודדה, היא מצאה אהבה וגן עדן בזרועות המאהב וכיצד זה שינה אותה.
ב-1992 הקליט וולש דמו של השיר באולפן בניו יורק.
אחד המהנדסים הציע זמרת שהוא מכיר להקליט את זה.
אידינה מנזל, שלא הייתה מוכרת אז, נכנסה והאזינה לשיר.
היא הציעה שינוי מפתח לפזמון, מכיוון שהיא מצאה אותו די שטוח.
וולש היה מודאג מכך שזה יקשה מדי לשיר את השיר, אבל מנזל התעקשה שהיא יכולה לעשות את זה.
היא הקליטה כראוי את הדמו, וזה נשלח לניב קבאנה, שהומלצה לוולש בתור זמרת שיכולה להתמודד עם הטווחים הקשים בתוך השיר.
קבאנה אהבה את זה, אבל לא הייתה בטוחה שהיא רוצה להתחרות באירוויזיון.
בסופו של דבר, וולש אמר שהוא לא ישלח את השיר לאירוויזיון אם היא לא תעשה את זה, אז היא הסכימה להתחרות איתו.
לקבאנה היה ניצחון ביתי, מאחר שהתחרות התקיימה באירלנד עקב הזכייה של לינדה מרטין בשנה הקודמת.
זה היה השני מבין שלושת הניצחונות של אירלנד ברציפות בשנות ה-90 המוקדמות.
השלישי היה ב-1994 על ידי פול הרינגטון וצ'ארלי מקגטיגן עם "Rock 'n' Roll Kids".
השיר בוצע 14 בסדר ההופעות בתחרות, אחרי השיר השוודי, ולפני השיר הלוקסמבורגי.
בתום ההצבעה השיר קיבל 187 נקודות, ומוקם במקום הראשון מתוך 25 שירים.
אלן ג'ונס ממיוזיק ויק כתב ש"לזוכת אירוויזיון 1993 יש המון איכויות מיושנות - זה שיר טוב שמושר היטב על ידי בחורה מרשימה".
הוא הוסיף, "קבאנה היא זמרת מוכשרת ואמיצה".
"You're in the Army Now" הוא שיר שיצרו והפיקו צמד האחים ההולנדי, ילידי דרום אפריקה "Bolland & Bolland" , שיצא לאור בשנת 1981. השיר שהה שישה שבועות רצופים בראש מצעד הסינגלים הנורווגי.
גרסת הכיסוי של להקת הרוק הבריטית סטטוס קוו, הידועה בשם "In the Army Now", זכתה להצלחה בינלאומית בשנת 1986.
בשנת 1986, להקת הרוק הבריטית סטטוס קוו ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבומם "In the Army Now" משנת 1986. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר הגיע לראש המצעדים בגרמניה ובאירלנד, ולמקומות גבוהים בנורווגיה, ספרד ושוודיה.
+ביצועים במצעד השבועימצעד (1986–1987)מיקום שיאאוסטריה (Ö3 אוסטריה טופ 40)1בלגיה (Ultratop 50 פלנדריה)15אירופה (European Hot 100 Singles)5פינלנד (Suomen virallinen lista)20צרפת (SNEP)2איסלנד (RÚV)1אירלנד (IRMA)1הולנד (הולנד טופ 40)11הולנד (סינגל טופ 100)15נורווגיה (VG-lista)2פורטוגל (AFP)3ספרד (AFYVE)2שוודיה (Sverigetopplistan)6שווייץ (Schweizer Hitparade)1סינגלים בריטיים (OCC)2מערב גרמניה (GfK)1
מצעד (2010)מיקום שיאסינגלים בריטיים (OCC)31
מצעד (2024)מיקום שיאפולין (פולנית Airplay Top 100)43 מצעדי סוף השנה
+מצעד 1986מצעד (1986)מיקוםאירופה (European Hot 100 Singles)90סינגלים בריטיים (OCC)24
+נתוני מכירות ל"In the Army Now"מדינהתאריםמכירותצרפת (SNEP)זהב500,000בריטניה (BPI)כסף250,000
"In a Perfect World" (בעברית: "בעולם מושלם") הוא אלבום האולפן ה-13 המתוכנן של הראפר האמריקאי קניה ווסט.אושיית המדיה די ג'יי אקדמיקס הכריז על האלבום לראשונה תחת השם "WW3" (בעברית: "מלחמת העולם השלישית") במהלך שידור חי ב-2 באפריל 2025. ההכרזה הגיעה שבוע לאחר יציאת הסינגל בעל השם הזהה, שיצא ב--26 במרץ.
האלבום שינה את שמו לאחר מכן ל-"Cuck" (בעברית: "קרנף"), כאשר במהלך ההפקה נשקלה גם צורת הכתיב המסוגננת "CUKKK".
בצל ההוצאה המפתיעה של גרסאות דמו לאלבומו הקודם, "Bully" חודש קודם לכן, ווסט עורר מחלוקת קשה.
הוא השמיע הצהרות אנטישמיות, הביע תמיכה בנאציזם, ופרסם הערות פוגעניות נוספות.
בנוסף, הוא חשף פרטים מילדותו שכללו את בן דודו הגבר בחשבון הטוויטר שלו.
ההערה האחרונה הזו התקשרה לסינגל השני של האלבום, "Cousins", שיצא ב-21 באפריל.
הסינגל השלישי, "Heil Hitler" או בקיצור "HH" (ששמו שונה מאוחר יותר ל-"Hallelujah"), יצא ב-8 במאי בציוץ שנמחק מאז מחשבון הטוויטר של ווסט.
הראפר האמריקאי דייב בלאנטס , שפגש את ווסט לראשונה בפברואר 2025, צוטט על ידי מקורות רבים, כולל ווסט עצמו, ככותב השירים הבלעדי של האלבום.
בלאנטס מופיע מספר פעמים באלבום כאורח לא קרדיט, באמצעות שימוש בזיופי אודיו שנוצרו על ידי בינה מלאכותית, המדמים את קולו של ווסט מעל קולו שלו.
בנוסף, הוא תורם קולות רקע שלא עברו עריכה בשיר "Bianca".
קוואדוופר ושף מייד, שני מפיקים ששיתפו פעולה רבות עם בלאנטס, הם המפיקים הראשיים של האלבום .
גם צ'ה פופ , דיגיטל נאס , וטמפלסיטיגראונדס סייעו בהפקת האלבום, לצד ווסט עצמו.
גרסה לא גמורה של האלבום הודלפה במאי 2025, בעקבות קמפיין גיוס כספים לצדקה שהתנהל באמצעות פלטפורמת דיסקורד.
הכספים שגויסו מההדלפה נתרמו למוזיאון הזיכרון לשואה של ארצות הברית.
באותו חודש, ווסט החל לחזור בו מהצהרותיו האנטישמיות, והוציא לשירותי הסטרימינג גרסאות מצונזרות לסינגלים "WW3" ו-"Heil Hitler".
בעקבות זאת, שונה שמו של האלבום בחזרה ל-"In a Perfect World".
In the Zone (בעברית: באזור) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בריטני ספירס.
האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2003 על ידי חברת התקליטים ג'ייב רקורדס.
בנובמבר 2001, הוציאה ספירס את אלבומה השלישי Britney, שייצג נושאים מבוגרים ופרובוקטיביים יותר וכך גם הסינגל הראשי "I'm a Slave 4 U".
האלבום מכר בארבעה מיליון עותקים בארצות הברית; אף על פי כן, הדבר נתפס כ"ממכר גרוע" בהשוואה לאלבומיה הקודמים.
בשנה שלאחר מכן, החלו לצוץ שמועות שמערכת היחסים שלה עם הזמר ג'סטין טימברלייק הסתיימה לאחר שלוש שנות זוגיות.
לאחר סיום סבב ההופעות Dream Within a Dream Tour, ביולי 2002, הודיעה ספירס שתיקח הפסקה מהקריירה שלה למשך חצי שנה.
בנובמבר 2002 היא חשפה שהחלה לעבוד על אלבום האולפן הבא שלה.
היא הסבירה, "טוב, למעשה, רק אמרתי שאני רוצה שבועיים-שלושה חופש.
אלבומה הפרובוקטיבי ביותר של ספירס, In the Zone, היה גם לאלבום המגוון והאמנותי ביותר אשר הוציאה לאור, וכלל מפיקים כמו אר קלי, בלודשי ואוונט, מובי ועוד.
לאחר יציאת האלבום, התרכזו המבקרים בעיקר בתוכן השירים "Breathe on Me" ו-"Touch of My Hand" אשר שניהם בעלי אופי מיני.
האלבום קיבל ביקורות חלשות בעיקרו.
Stylus Magazine נתנו לאלבום ציון D, וכתבו "האלבום סובל מהניסיון של ספירס להפוך מילדת פופ לאישה בוגרת.
אם ספירס הייתה אחראית לקריירה שלה, אולי היא הייתה יכולה ליצור משהו מוזיקלי".
לעומת זאת, The Guardian, נתנו לאלבום ציון 4 מתוך חמישה כוכבים, וכתבו "לא כמו באלבומים הראשונים, בIn the Zone אין שירים 'סתמיים' שנועדו למלא מקום.
האלבום הוא 50 דקות של להיטי פופ טראשים המכילים אלמנטים של היפ הופ ורית'ם אנד בלוז".
האלבום הנפיק את הלהיט "Toxic" אשר נכנס לעשרת המובילים במצעד הבילבורד בארצות הברית, וזיכה את ספירס בפרס גראמי הראשון שלה בקטגוריית "Best Dance Recording".
In the Zone נכנס אל המקום הראשון במצעד המכירות האמריקאי בשל מכירות של יותר מ-609,000+ עותקים בשבוע הראשון ליציאת האלבום.
לאחר שחרור הסינגל "Toxic" מכירות האלבום עלו שוב.
עד היום מכר האלבום יותר מ-3,000,000+מיליון עותקים בארצות הברית.
בזכות אלבום זה שברה ספירס את שיאה האישי כשהצליחה להיכנס בפעם הרביעית ברציפות למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי.
בקנדה נכנס האלבום אל המקום הראשון וקיבל מעמד של אלבום פלטינה משולשת.
בצרפת נכנס אל המקום הראשון גם כן, ומכר 225,000+ עותקים והפך לאלבום מעמד זהב כפול.
באפריל 2004 קיבל האלבום מעמד פלטינה באירופה לאור מכירות של יותר מ-1,000,000+ עותקים.
האלבום הגיע לעשרות המובילים ב-14 מצעדים בעולם ונמכר כיום על סך של יותר מ-10,000,000+ מיליון עותקים.
ב-2 במרץ 2004 יצאה ספירס לסיבוב הופעות הרביעי, ששמו The Onyx Hotel Tour שנושא את שם האלבום In the Zone.
בסיבוב ההופעות ביצעה ספירס כ-54 הופעות, 29 באירופה, 25 בצפון אמריקה והצליח להשיג כ-63.5 מיליון דולר.
בתחילה, בריטני התכוונה להוציא את הסינגל בגרסת סולו, אך בחזרות למופע בטקס פרסי הווידאו של ערוץ MTV, השמיעה ספירס למדונה את השיר, אשר מיד התלהבה והציעה להשתתף בשיר-מה שהתברר כהצלחה.
הסינגל הפך לסינגל המצליח של ספירס בארצות הברית מאז "I'm a Slave 4 U".
בבריטניה הגיע הסינגל למקום השני במצעד הפזמונים ונכנס לחמשת המובילים במדינות נוספות באירופה ובאוסטרליה.
"Toxic", הופק על ידי הצמד השוודי "בלודשי & אוונט" ונכתב על ידי קאת'י דניס היה לסינגל השני.
השיר המלווה בקליפ "עתידי" אשר בוים על ידי ג'וסף קהן, מכר יותר מ-200,000+ עותקים בבריטניה והפך ללהיט ענק באירופה ואוסטרליה.
"Toxic" הפך ללהיט הגדול ביותר של ספירס ברחבי העולם מאז "Oops!...
בארצות הברית, נכנס הסינגל למקום ה-9 ושהה שם כ־20 שבועות סך הכול.
בבריטניה הצליח הסינגל להיכנס לפסגה והפך לסינגל הרביעי שלה לכבוש את המצעד.
"Everytime", בלדת פסנתר הנכתבה על ידי ספירס עצמה, הייתה הסינגל השלישי מתוך "In the Zone".
הסינגל יצא בזמן שסיבוב ההופעות "The Onyx Hotel Tour" הגיע לבריטניה, מה שגרם לסינגל להגיע למקום הראשון במצעד הבריטי.
גם באוסטרליה הגיע הסינגל לפסגה ובארצות הברית למקום ה-15. שמועות רבות טענו שהשיר הוא שיר "תשובה" ל-"Cry Me a River" של האקס, ג'סטין טימברלייק.
"Outrageous", נכתב והופק על ידי אר קלי, תוכנן להיות הסינגל הרביעי.
בזמן צילומי הקליפ לשיר, נפגעה ספירס בברכה, מה שגרם לאי-קידום הסינגל.
הסינגל לא קודם אך יצא בארצות הברית, שם הוא הגיע למקום ה-79 וביפן.
"Breath On Me" סינגלים שהיו מתוכננים לצאת אחרי Outrageous, היו השירים Touch Of My Hand, Breath On Me ו-Early Mornin' אך בוטלו עקב פציעתה של ספירס, לבסוף "Breath On Me" יצא כסינגל פרומו בלבד.
"Toxic" מכיל דגימות מהשיר "Tere Mere Beach Mein" מאת לטה מנגשקר ואס.
באלאסובראמניאם מהסרט Ek Duje Ke.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור In the Zoneאזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםגרסהמקוראיטליה12 בנובמבר 2003תקליטורברטלסמן מיוזיק גרופסטנדרטיתבריטניהתקליטי RCAיפן15 בנובמבר 2003ברטלסמן מיוזיק גרופאוסטרליה17 בנובמבר 2003אוסטריהצרפתגרמניהספרדשווייץקנדה18 בנובמבר 2003ארצות הבריתג'ייב רקורדסקנדה26 באפריל 2005תקליטור + DVDסוני BMGDualDiscארצות הבריתג'ייב רקורדסאוסטריה29 באוגוסט 2005סוני BMGגרמניהשווייץבריטניה26 בספטמבר 2005תקליטי RCAאיטליה14 באוקטובר 2005סוני BMGארצות הברית9 באוגוסט 2019תקליט לגאסי רקורדינגססטנדרטית
In the Wee Small Hours הוא אלבום של הזמר פרנק סינטרה אותו ארגן נלסון רידל, האלבום יצא לאור בשנת 1955. באלבום זה הביא סינטרה את תפיסתו לאלבומי קונספט לדרגה חדשה.
באלבום זה הגשים סינטרה באופן מלא את הרעיונות בהם אחז עוד מאלבומו הראשון The Voice of Frank Sinatra משנת 1946. אלבום זה הפך ברבות השנים לאחד מאלבומיו המפורסמים ביותר והמושמעים ביותר.
אלבום זה היה לאלבומו הראשון שיצא על אריך נגן בקוטר 30.5 ס"מ, וחשוב יותר הוא הכיל לראשונה שירים שנכתבו והוקלטו במיוחד לאלבום זה, דבר שלא היה נכון במלואו לגבי אלבומיו הקודמים, שהכילו שירים רבים שהוקלטו בעבר על ידי אחרים.
השירים באלבום In the Wee Small Hours היו בלדות שנסובו סביב אווירת הבדידות של שעות הלילה המאוחרות והיסורים על אהבה שאבדה (ניתן לקשור זאת לכאורה לפרדתו הכואבת מהשחקנית אווה גרדנר).
האלבום נפתח בשיר הנושא העגמומי, שנכתב זמן קצר לפני הקלטתו, ולאחריו מבחר של שירי פופ קלאסי (מסורתי), כל אחד מהם מאורגן באווירה מאופקת ורגועה על ידי הרכב נגנים קטן או כלי מייתר הנותנים אווירה מהורהרת.
עטיפת האלבום, נחשבת היום לקלאסיקה, מחזקת את נושא האלבום.
העטיפה מציגה את סינטרה המהורהר, על רקע רחוב נטוש ומסתורי בשעת לילה מאוחרת.
בשנת 2003 דורג האלבום במקום ה 100 בדירוג 500 האלבומים החשובים ביותר של כל הזמנים על ידי המגזין רולינג סטון.
כמו כן מופיע האלבום בספר "1001 אלבומים שאתה חייו לשמוע לפני מותך", שנכתב על יד רוברט דימרי.
בשנת 2007 הוא נבחר על ידי טיים מגזין לאחד מ 100 האלבומים של כל הזמנים.
שיר הנושא "In the Wee Small Hours of the Morning", הוקלט על ידי מספר אמנים לאחר גרסתו של סינטרה: ג'וני הארטמן, אסטרוד ז'ילברטו, קרלי סיימון, ארט בלייקי, תזמורתו של קאונט בייסי, ווס מונטגומרי ורבים אחרים.
עטיפת אלבומו של הזמר טום וייטס, The Heart of Saturday Night, מבוססת רבות על עטיפת האלבום ובכמה אתרי אינטרנט הועלתה הסברה כי גם האלבום עצמו מושפע מיצירתו של סינטרה.
נלסון רידל - מעבד, מנצח
In The Pines (באנגלית - "בין עצי האורן") הוא שיר עם אמריקני הידוע גם כ-"Black Girl" ("נערה שחורה") או "" (היכן ישנת הלילה).
השיר מוכר כבר משנות ה-70 של המאה ה-19, ונראה כי מקורו בהרי האפלצ'ים הדרומיים.
זהות כותב השיר אינה ידועה, אך הוא הוקלט על ידי עשרות אמנים בסוגות מוזיקליות שונות.
ב-1993 התפרסם ביצוע אקוסטי של להקת נירוונה מתוך ההופעה MTV Unplugged, והכיר את השיר לקהלים חדשים שטרם נחשפו אליו.
בהופעה, קורט קוביין מציג את השיר כ"שיר של לדבלי", זמר עם אמריקני שהקליט את השיר מספר פעמים החל מ-1944, אך באופן בסיסי גרסתו של לדבלי אינה שונה באופן מהותי מגרסאות אחרות.
עם זאת, מילותיו של השיר זכו לגרסאות רבות ושונות.
כשירי עם רבים אחרים "בין עצי האורן" עבר מדור לדור וממקום למקום כשהוא מושר ללא מסורת כתובה.
הגרסה המודפסת הראשונה של השיר נכתבה על ידי חוקר הפולקלור הבריטי ססיל שארפ, והופיעה בכתובים בשנת 1917. היא כללה רק ארבע שורות ומלודיה:
תרגום מקורי לעברית המקור באנגליתנערה שחורה, נערה שחורה, אל תשקרי לי
הייתי בין האורנים שם השמש אינה זורחת לעולם
ב-1925 הוקלטה הגרסה הראשונה של השיר על גבי צילינדר לפונוגרף על ידי חוקרי שירי עם.
היה זה התיעוד הראשון של גרסה העוסקת גם ב"רכבת הארוכה ביותר".
נראה כי ההתייחסות לרכבת החלה בשיר עם נפרד, שברבות הימים התמזג עם גרסת "היכן היית הלילה".
גרסאות נוספות כללו התייחסות ל"מכרה הפחם של ג'ו בראון" ול"קו ג'ורג'יה", ונראה כי מקורה של התייחסות זו במנהגו של מושל ג'ורג'יה ג'וזף אי.
בראון להעסיק אסירים בכריית פחם בתחילת העשור השמיני של המאה ה-19. גרסאות מוקדמות מציינות כי "ראשו של מישהו נמצא בין גלגלי הקטר", ומייחסות את העריפה לרכבת.
גרסאות מאוחרות יותר מדברות על עריפה, ומייחסות לה גורם זדוני יותר.
חוקר המוזיקה נורם כהן בספרו "Long Steel Rail: The Railroad in American Folksong", משנת 1981 מספר כי בגרסאות השיר התגבשו שלושה אלמנטים "יער אורן", "הרכבת הארוכה ביותר" ו"עריפה".
אחת או יותר מאלו מופיעה בכל גרסה של השיר.
משנת 1925 בה הוקלט השיר לראשונה, הוקלטו לו גרסאות מסחריות רבות בעיקר על ידי אמני פולק ולהקות בלוגראס.
בשנת 1970 מצאה החוקרת ג'ודית מקולו 160 גרסאות שונות לשיר, המשלבות בצורות שונות את האלמנטים הבסיסיים, כגון מיהו האדם שנכנס ליער האורן, או מיהו שנערף.
אלו מתוארים לעיתים כגבר או אישה, נערה מתבגרת, אשת איש, בעל או הורה.
יער האורן מסמל, כפי הנראה, מיניות, מוות או בדידות.
הרכבת הורגת את האהוב, או נושאת אותו למרחקים, או מסמלת את שהותו של העובד שכיר היום הנווד בתקופת השפל הגדול הרחק מביתו.
בגרסאות בהן מופיע עימות, האדם שמתעמתים איתו הוא תמיד נערה, שנתפסה לרוב כשהיא עושה דבר מה אסור.
גרסת הבלוגראס של ביל מונרו מתחילת שנות ה-40, והקלטה נוספת מ-1952 השפיעו על גרסאות בלוגראס וקאנטרי מאוחרות יותר.
הגרסאות כוללות נגינת כינור ויודל, המדמות את נשיבת הרוח הקרה בין עצי האורן.
זמר העם השחור לדבלי הקליט כשש גרסאות בין 1944 ל-1948, לרוב תחת הכותרת "נערה שחורה".
פיט סיגר הקליט גרסה לשיר בשנות ה-50.
בוב דילן נהג לשלב השיר בהופעותיו, אך השיר אינו מופיע באף אחד מאלבומיו הרשמיים.
גרסתה של ג'ואן באאז מופיעה באלבום "Very Early Joan" הכולל הקלטות מהופעותיה בין 1961 ל-1963.
גרייטפול דד הקליטו את השיר בשנת 1966. ההקלטה פורסמה בתקליט אוסף "הדרך המוזהבת" שלהם משנת 2001.
מארק ליינגן (סקרימינג טריז) הקליט גרסה ב-1989, והוא זה שהכיר את השיר לקורט קוביין, שאף משתתף כנגן אורח בגרסה זו.
נירוונה נהגה לבצע את השיר בתחילת שנות ה-90. בהופעתם האקוסטית ב-MTV ב-1993 ביצע קורט קוביין את השיר כשהוא צורח את הבית האחרון, כמו בגרסה של ליינגן.
הגרסה הפכה לפופולרית, והיא כיום הגרסה המוכרת של השיר.
ההקלטה התפרסמה לאחר מותו של קוביין, באלבום MTV Unplugged in New York.
גרסה נוספת, אותה הקליט קוביין בביתו ב-1990 מופיעה באלבום האוסף של הלהקה משנת 2004 - With the Lights Out.
דולי פארטון הקליטה גרסת קאנטרי בהופעה חיה בשנת 1994.
השיר מושר על ידי סיסי ספייסק בסרט "בתו של כורה פחם", שבו היא משחקת את זמרת הקאנטרי לורטה לין.
גרסתו של לד בלי מופיעה בסרט האימה מ-1997 "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון".
בעקבות הביצוע של נירוונה כתב הזמר עמיר לב שיר בשם "My Girl", ובו השורה "אני אשיר עם קורט My Girl", רמז לסולן הלהקה קורט קוביין.
השיר נכלל באלבומו "פעם בחיים" מ־1998.
In the Wake of Poseidon (בתקומתו של פוסידון) הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק המתקדם, קינג קרימזון שיצא ב-1970.
הלהקה שמרה על הסגנון המתקדם והפסיכדלי של אלבומה הקודם.
בשיר Cadence and Cascade, מבצע גורדון האסקל את קטע השירה.
האסקל הצטרף ללהקה באלבומה הבא, Lizard, בתור בסיסט וזמר.
האלבום היה האלבום הראשון והיחיד בו השתתף.
זהו האלבום האחרון בו השתתף הבסיסט/זמר, גרג לייק.
לאחר עזיבתו של לייק הקים את הסופרגרופ המפורסם אמרסון, לייק ופאלמר.
עטיפת האלבום היא ציור משנת 1967 שצויר על ידי טאמו דה ז'ון שנקרא 12 Archetypes or The 12 Faces of Humankind.
האלבום כולל שיר הנקרא Peace שמחולק לשלושה חלקים.
החלק הראשון הוא קטע א-קפלה, החלק השני הוא קטע אינסטרומנטלי שנמשך דקה ו-15 שניות.
החלק השלישי מזכיר בתחילתו את חלק הא-קפלה הראשון, אך בהמשכו מוזיקה מלווה מצטרפת.
Pictures of a City הוא שיר בעל טמפו גבוה ששילב סגנונות כמו פיוז'ן, רוק מתקדם, רוק כבד ורוק פסיכדלי.
מבנה השיר מזכיר את השיר הפותח באלבום הבכורה של הלהקה, 21st Century Schizoid Man.
שיר הנושא המלנכולי מזכיר גם הוא שיר מאלבום הבכורה, Epitaph.
השיר Cat Food, שיצא כסינגל, כולל אלתורים בכלים שונים.
הרצועה הארוכה ביותר באלבום שנקראת The Devil's Triangle (משולש השטן) היא יצירה אוונגרדית ובחלקה האחרון היא כוללת קטע מהשיר The Court of the Crimson King, שהופיע באלבום הקודם.
במהדורה החדשה של האלבום, The Devil's Triangle חולקה לרצועות שונות וכלל שלוש רצועות בונוס.
רוברט פריפ - גיטרה, מלוטרון
מייקל גיילס - תופים, כלי הקשה, קולות
מל קולינס - סקסופון וחליל
פיטר גלייס - גיטרת בס
גורדון האסקל - שירה מובילה ב-Cadence and Cascade
In the Hot Seat הוא אלבום האולפן התשיעי והאחרון של להקת הרוק המתקדם, אמרסון, לייק ופאלמר.
האלבום יצא לאור ב-1994. לקית' אמרסון הייתה בעיה ביד השמאלית שכמעט לא אפשרה לו לנגן בקלידים.
המתחים בינו לבין גרג לייק נוצרו שוב באלבום זה.
השיר "Daddy" נכתב לזכרה של שרה אנה ווד, ומשמש להגברת מודעות של ילדים נעדרים.
וטכנאי הקול היו אמרסון וקית' אולסן.
"Thin Line" (אמרסון, אולסן, ביל ווראי) – 4:45
"Hammer It Out" (רצועת בונוס בגרסה המשופרת לאלבום בהוצאת Rhino)
"Promenade" (מודסט מוסורגסקי, אמרסון) – 1:46
"The Gnome" (מוסורגסקי, קרל פאלמר) – 2:06
"Promenade" (מוסורגסקי, לייק) – 1:45
גרג לייק - גיטרה, גיטרת בס, שירה
In the Land of Grey and Pink הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם קרוואן, שיצא בשנת 1971. לפי האתר AllMusic, "הוא נחשב על ידי רבים כפסגה של קרוואן".
כמו כן האלבום נחשב לאחד המשפיעים בז'אנר הרוק המתקדם.
יחד עם סופט מאשין, קרוואן היו למובילים בצליל הקנטרברי" - שילוב של סגנונות כמו: ג'אז, מוזיקה קלאסית ומוזיקה אנגלית מסורתית.
במהדורה המיוחדת של מגזיני Mojo ו-Q, "פינק פלויד וסיפורי פרוג רוק אחרים", דורג האלבום במקום ה-19 ברשימת "40 אלבומי רוק קוסמיים".
עטיפת האלבום בסגנון ימי הביניים צוירה על ידי מארי אני אנדרסון.
האלבום יצא בגרסת רימסטר וסטריאו במיקס סראונד 5.1 על ידי סטיבן וילסון מפורקיופיין טרי, כאלבום כפול ו-DVD לכבוד יובל ה-40 ללהקה.
כל השירים נכתבו על ידי דויד סינקלייר, ריצ'רד סינקלייר, פאי הסטינגס וריצ'רד קוהלן למעט "Aristocracy" (קוהלן, הסטינגס, ר.
פאי הסטינגס - גיטרות ושירה
דויד סינקלייר - אורגן האמונד, פסנתר ומלוטרון
ריצ'רד סינקלייר - גיטרה בס, גיטרה אקוסטית, שירה
ג'ימי הסטינגס - חליל פיקולו, חליל צד, סקסופון
דייב גרינסטיד - קאנון, פעמון, כלי נשיפה מעץ
Independent (בעברית: בלתי תלוי) הוא האלבום השלישי של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית סייקרד רייך.
האלבום יצא לאור בשנת 1993.
דייב ג'רדן - הפקה, מיקסינג
בריאן קרלסטרום - הנדסה מוזיקלית
Indeed.com הוא מנוע חיפוש משרות שהושק בארצות הברית בשנת 2004. המערכת מקבצת משרות פתוחות מאלפי אתרים כולל לוחות דרושים, חברות השמה ועמודי קריירה באתרי חברות.
הנהלת האתר ומשרדיה הראשיים ממוקמים באוסטין שבטקסס.
המערכת זמינה במעל ל-60 מדינות ברחבי העולם וב-28 שפות שונות.
אתר Indeed נוסד על ידי רוני קאהן (Rony Kahan) ופול פורסטר (Paul Froster) באוסטין, טקסס.
בשנת 2005 השיקה Indeed את גרסת הבטא על פי מודל המכונה על ידיהם "רשת פרסום משרות -תשלום על פי קליק" ("pay-per-click job advertising network").
בנוסף לחיפוש משרות על פי תפקיד ניתן לחפש על פי מילות מפתח כביטוי למגמות בשוק העבודה.
בחודש אוקטובר 2010 עקף אתר Indeed.com את monster.com והפך לאתר חיפוש העבודה בעל תעבורת הגולשים הגדולה היותר בארצות הברית.
ב-1 באוקטובר 2012 הפכה Indeed ליחידה תפעולית עצמאית של חברת Recruit Co.
ביולי 2016 הודיעה Recruit Holdings Co Ltd שרכשה את נכסי חברת Simply Hired המתחרה של Indeed אשר תהפוך לשותפה פרסומית של Indeed.
ביוני 2010 השיקה Indeed אתר בעברית עם משרות הממוקמות בישראל.
באוקטובר 2016 החל אתר Indeed ישראל לאפשר למחפשי עבודה להגיש מועמדות למשרות ישירות מאתר Indeed.
בפברואר 2017 החלה Indeed לאפשר למעסיקים לפרסם משרות בעברית באתר הישראלי.
שירותי אתר Indeed כוללים חיפוש עבודה, טרנדים בשוק העבודה, העלאת, אחסון וחיפוש קורות חיים, יצירת עמוד קריירה, חיפוש טרנדים בתעשיות עבודה שונות, חיפוש משכורות ופורומים בנושא חיפוש עבודה.
"" (מאנגלית: "בכבודו ובעצמו?") ו-"In the Flesh" (מאנגלית: "בכבודו ובעצמו") הם שני שירים של להקת הרוק המתקדם הבריטית פינק פלויד, אשר נכללו באלבום האולפן השנים עשר שהוציאה לאור, The Wall.
הכותרת היא התייחסות לסיבוב ההופעות של הלהקה מ-1977 "In the Flesh Tour", שבמהלכו רוג'ר ווטרס, בתסכול, ירק על מעריץ שניסה לטפס על הגדר המפרידה בין הלהקה לקהל.
ווטרס אמר כי המנגינה העיקרית לא הייתה בהתחלה חלק מ-The Wall, אבל הושאלה מ-The Pros and Cons of Hitch Hiking, אשר ווטרס כתב בזמן העבודה על The Wall, והוקלט ויצא כסולו.
בסיקור של השיר נאמר כי הוא נשמע פחות שייך לזאנר הפופ האופייני ללהקה, אבל יש לו מעלות רבות אחרות דוגמת "הקדמה כנה" וההומור שלו.
Indecente הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה.
השיר יצא לאור ב-26 במרץ 2018, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-58 במצעד שבפורטוגל, וה-48 במצעד שבפרגוואי.
השיר נכתב על ידי אניטה, דיג'יי יורי מרטינס, ביגראם ג'ון זאיאס, פואגו לואיו וג'סטין קוילס והופק על ידי מרטינס, זאיאס וג'וש גודווין.
השיר הוא שיר רגאיי, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ הלטיני ואת סגנון הביילה פאנק.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניטה ב-26 במרץ 2018. הקליפ בוים על ידי ברונו אילוגטי.
הקונספט של הקליפ הוא יום הולדת, וזאת בעקבות יום הולדתה של אניטה שחל בסמוך לתאריך הצילום של הקליפ.
נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-51 מיליון צפיות.
Incognito (בעברית: בְּעִלּוּם שֵׁם) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת הקנדית סלין דיון.
האלבום יצא לאור ב-2 באפריל 1987, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים, כשהבולט ביותר מביניהם הוא "".
האלבום הופק על ידי פייר בזינט, אלדו נובה וז'ן רוסל.
האלבום יצא לאור בקנדה ב-2 באפריל 1987, ובצרפת יצא בשנת 1988. בקנדה זכה האלבום להצלחה רבה, כאשר קיבל על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של 200,000 עותקים במדינה.
מכירותיו בעולם מסתכמות בלמעלה מ-500,000 עותקים, נכון לשנת 2012.
מקוםתאריםמכירותקנדה (Music Canada)פלטינה 2×200,000סיכוםבכל העולם500,000
מדינהתאריך יציאהחברת תקליטיםפורמטקטלוגקנדה2 באפריל 1987CBSתקליטורWCK 80119תקליטPFC 80119קלטת שמעWCT 80119צרפת1988Carrereתקליטור96600תקליט66600קלטת שמע7660022 באוקטובר 1992קולומביה רקורדסתקליטור472682 4קלטת שמע472682 2
"In the Heat of the Night" (בעברית: "בַּחֹם שֶׁל הַלַּיְלָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה, מתוך אלבום הבכורה שלה, (1985).
הוא יצא לאור בנובמבר 1985, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי מיכאל קרצו, הוברט קמלר, מרקוס לור וקלאוס הירשבורגר, והולחן והופק על ידי קרצו גם כן.
"In the Heat of the Night" היה ללהיט בין-לאומי, תוך שהוא דורג במצעדי סוף השנה של פלנדריה, וגרמניה.
מספר עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-30 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של "In the Heat of the Night" פורסם לראשונה ביוטיוב ב-14 בספטמבר 2014. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את סנדרה כשהיא ברחובות בלילה, תוך שהיא שרה את מילותיו.
בין היתר, ניתן לראות את הרחוב כשהוא סואן ומסביב לסנדרה נמצאים אנשים רבים.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-8.2 מיליון צפיות.
Incesticide (מאנגלית "הדברה") הוא אלבום האוסף הראשון של להקת נירוונה, שיצא ב-1992 בחברת DGC רקורדס.
הוא שוחרר ב-14 בדצמבר 1992 באירופה וב-15 בדצמבר 1992 בארצות הברית.
האוסף הגיע בשיאו למקום ה-39 במצעד הבילבורד 200 האמריקאי.
בתחילת 1992, ג'ונתן פונמן מהלייבל סאב פופ, יצא קשר עם גארי גרש, שהחתים את נירוונה בלייבל DGC רקורדס, והודיע לו כי לסאב פופ מספר שירים שהוקלטו ולא שוחררו על ידי הלהקה.
במקור הלהקה התכוונה לשחרר את שירים אלו דרך סאב פופ ולקרוא לו בשם הציני "Cash Cow", אולם סאב פופ לא יכלה לייצר ולקבל את יחסי הציבור המספיקים לדעת הלהקה, כמו רשת ההפצה הרגילה שלהם, גפן רקורדס.
סאב פופ מכרה את הזכויות לאוסף השירים הללו לגפן רקורדס בכפוף לכך שהלהקה תאשר ותפיץ אלבום כזה עד לקריסמס 1992.
בזמן זה שירים אלו הסתובבו באופן לא רשמי בין מעריצי הלהקה (באיכות נמוכה), והלהקה רצתה לתת למעריציה את השירים באיכות גבוהה יותר.
בספר "Cobain Unseen" כתב צ'ארלס ר.
קרוס בדיעבד כי קורט קוביין הסכים לשחרור האוסף כיוון שניתנה לו הזכות המלאה לעצב את עטיפת האלבום.
השירים הוקלטו בתקופות שונות, וחלקם הוקלטו כאשר ללהקה לא היה הרכב יציב, וכך יצא שבאוסף זה ישנם ארבעה מתופפים שונים: צ'אד צ'אנינג, דן פיטרס, דייל קרובר ודייב גרוהל.
In the Pale Moonlight (בתרגום חופשי לעברית: לאורו החיוור של הירח) הוא הפרק ה-19 בעונתה השישית של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית, "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
הפרק נכתב על ידי מייקל טיילור על פי סיפור מאת פיטר אלן פילדס, ובוים על ידי ויקטור לובל.
הפרק שודר לראשונה ב-15 באפריל 1998 בסינדיקציה.הפרק השיג ציון 4.8 במדד נילסן, המקביל ל-4.7 מיליון צופים.
קפטן בנג'מין סיסקו חש רגשות אשם לגבי אירועים שהתרחשו בשבועיים שחלפו, וסוקר את קורותיו בתקופה ביומנו הפרטי.
פרטי האירועים מתגלים לצופים בסדרת פלאשבקים.
האבדות הכבדות שספגה הפדרציה במלחמה עם הדומיניון מתחילות לגבות מחיר נפשי כבד מהצוות, וסיסקו מציין שבכל יום מוצא לפחות אחד מפקודיו שם של אדם שהכיר ברשימת ההרוגים שמתפרסמת.
אחד היתרונות הגדולים של הדומיניון הוא הסכם השקט ההדדי שחתמו עם הרומולאנים שמאפשרים בתמורה לדומיניון לעבור באופן חופשי בשטחם.
סיסקו מחליט שאם הפדרציה ובנות בריתה רוצות לנצח במלחמה, עליהן לגרום לרומולאנים לעבור לצדן בכל מחיר.
סיסקו מגייס לעזרתן את אלים גארק, המרגל לשעבר הקארדסי כדי להשיג מודיעין מקארדסיה.
הנחת העבודה היא שהדומיניון מתכוון לכבוש את רומולוס, כוכב האם של הרומולאנים, בסופו של דבר.
כל אנשי הקשר של גארק מתים זמן קצר אחרי שהוא יוצר איתם קשר, ולכן הוא ממליץ לזייף הקלטה של מנהיגי הדומיניון דנים בהתקפת פתע נגד רומולוס.
סיסקו מהסס, אבל לאחר שהדומיניון כובש את בטאזד סיסקו מקבל את אישור צי הכוכבים להמשיך בתוכנית.
גארק מבקש מסיסקו לדאוג לשחרר מהכלא הקלינגוני זייפן בשם גראת'ון טולאר, ולאחר מכן מחליף כמות גדולה של ג'ל ביו-מימטי (חומר נדיר, מסוכן ומפוקח) כדי להשיג מוט מידע קרדאסי אותנטי מאובטח.
ד"ר ג'וליאן באשיר מתנגד לעסקה בתוקף, אך נאלץ להסכים כשקפטן סיסקו נותן לו פקודה ישירה, בכתב, ומבטיח שיגיש תלונה רשמית.
העניינים מסתבכים כשטולאר דוקר את קווארק בעודו שיכור.
על מנת לשמור את טולאר מצרות משחד סיסקו את קווארק ומשכנע את אודו שלא לחקור את הנושא.
בשלב זה מבין סיסקו את גודל הפשרה החוקית והאתית, אך מחליט להמשיך בהבנה שהמזימה משרתת את טובת הכלל.
טולאר יוצר הקלטה הולוגרפית המדמה פגישה בין דמאר הקרדאסי לוורטה ואיון מהדומיניון ובה הם דנים בתוכניות הפלישה לאימפריה הרומולאנית.
בינתיים מזמין סיסקו, בהמלצת גארק, את הסנאטור הרומולאני ורינק לחלל עמוק 9 לפגישה חשאית.
סיסקו מציג לורינק את ההקלטה ונותן לו את מוט המידע, אך הסנאטור מגלה שמדובר בזיוף ועוזב בזעם, תוך שהוא נשבע לחשוף את ההונאה.
סיסקו מבין שתוכניותיו עלולות להסתיים בהצטרפות הרומולאנים לדומיניון אם ורינק יגיע לרומולוס, אך אז הוא מגלה שספינתו של ורינק הושמדה בדרכה לשם.
סיסקו הזועם מתעמת עם גארק שמודה שהטמין את הפצצה על ספינתו של ורינק, למקרה שהזיוף ייחשף.
הוא מודה גם שרצח את טולאר על מנת שהזיוף לא ייחשף.
גארק מסביר לסיסקו שכשהרומולאנים יסרקו את שרידי החללית וימצאו את מוט המידע הם ייחסו את הפגמים בהקלטה המעידים על זיופו של המידע לנזק מהפיצוץ אליו נחשף המוט, והתוצאה תהיה אמונה של הרומולאנים שהדומיניון אכן מתכננים פלישה.
גארק טוען בפני סיסקו שהסיבה שצירף אותו לתוכנית היא במטרה לעשות את הדברים שסיסקו אינו מסוגל לעשות בעצמו, ומוסיף שסיסקו יכול להרגיע את מצפונו בידיעה שרביע אלפא ניצל במחיר חייו של סנאטור רומולאני אחד, פושע אחד וכבודו העצמי של קצין צי הכוכבים, מחיר אליו הוא מתייחס כאל עסקה טובה.
בסופו של דבר הרומולאנים מצטרפים לפדרציה, מכריזים מלחמה על הדומיניון ותוקפים במהרה עמדות דומיניון קרובות.
בסוף רשומת היומן של סיסקו, הוא מודה שגארק צדק כשטען שמצפון מיוסר הוא מחיר נמוך מול התועלת שבמעשיהם, ומציין, אם כי בחוסר ביטחון, שהוא יכול לחיות עם ההחלטה לאור תועלתה לרביע אלפא.
הוא מסיים את ההקלטה ומורה למחשב להשמיד את הרשומה כולה.
שורשי הפרק נעוצים בין השאר בשיחה שהתקיימה בין הכותבים לגבי מלחמת וייטנאם, ולאחר מכן עברה לפרשת ווטרגייט.
הכותבים החלו לעבוד על רעיון לפיו ג'ייק סיסקו מגלה מידע מפליל לגבי שקאר, ראש הממשלה הבאג'ורנית.
אם המידע יתגלה הוא יביא לנפילת הממשלה בזמן מלחמה, מה שגורם לקפטן סיסקו למנוע מבנו לחשוף את המידע.
בשלב זה היה שמו של הפרק "פטריוט".
במהרה השתנתה העלילה והמוטיב העלילתי המרכזי הפך למידע על סיסקו עצמו.
הכותב מייקל טיילור עבד על תסריט במסגרתו מנסה ג'ייק סיסקו לראיין את גארק אך לאור ניסיונות ההתחמקות של הקרדאסי, הוא מבין שדבר מה חסר.
קפטן סיסקו מבקש מבנו להפסיק לנסות להוציא מגארק מידע, אך חקירתו של ג'ייק מגלה שהשניים מנסים לגרור את הרומולאנים למלחמה נגד הדומיניון, והקפטן מבהיר לבנו שבכוונתו למנוע את פרסום הסיפור.
צוות הכתיבה לא השתכנע מאמינות הקונפליקט בין השניים.
מור וטיילור החלו לעבוד על הגרסה המתוקנת של התסריט, והוציאו את דמותו של ג'ייק מהעלילה.
השניים נתקלו בבעיה עם קצב התקדמות העלילה, אך מור, שחשב על כך בעודו שותה באחד הלילות, הבין שקצב העלילה יעבוד אם הסיפור יסופר בצורה של פלאשבקים.
בבוקר שלמחרת הציע מור את הרעיון לצוות הכותבים, ולאחר שהללו קיבלו את הרעיון התסריט נכתב מחדש.
טיילור כינה את הגרסה הסופית "מבריקה" אך הודה שהיא נכתבה ברובה על ידי מור.
מור הסביר שעל מנת לדחוף את סיסקו מעבר לקצה היה עליהם למצוא סוגיה כבדת משקל.
הצוות שקל זאת והחליט שיהיה על הדומיניון לכבוש כוכב משמעותי בפדרציה.
בתחילה שקל הצוות את וולקן, אך לתחושתם מדובר היה בכוכב חשוב מדי ולפיכך הם בחרו בבטאזד במקום.
הבמאי ויקטור לובל תכנן את הבעות הפנים של ברוקס כסיסקו ברגעים שבהם הוא פונה ישירות למצלמה.
הוא שיבח את השחקן וציין שהעביר בדיוק את ההנחיות שכתב.
החלקים שבהם מדבר סיסקו למצלמה הוקלטו כמעט בטייק אחד, במטרה לוודא שהקהל יאמין שמדובר ברשומת יומן אחת, רציפה.
לובל דאג לצלם את הרצף המדובר בצורה רציפה, כך שלא נותרו כמעט אפשרויות עריכה, מאחר שצולמו רק שתי זוויות.
על פי התסריט היה על סיסקו להשתכר יותר ויותר לאורך הרשומה, כשהוא צולל לתוך הפלאשבקים, ולובל ציפה שהאולפנים יבטלו את הרעיון לפני תחילת הצילומים, אך הדבר לא קרה.
לובל רצה שסיסקו יוריד חלקים ממדיו לאורך ההקלטה, מה שיגרום לתחושה שהוא חושף את נשמתו בעוד הוא מספר את הסיפור.
בפרק הוצגו מספר דמויות חוזרות ושחקנים, כמו ג'פרי קומבס בתפקיד ואיון, קייסי ביגס כדמאר ואנדרו רובינסון כגארק.
אליהם הצטרף סטיבן מקהטי בתפקיד ורינק.
הייתה זו הופעתו הראשונה של מקהטי בזיכיון.
לאחר מכן גילם דמות של חייזר בפרק "The Xindi" בסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז".
המפיק בפועל, ריק ברמן, סיפר שכשיצר את הסדרה "חלל עמוק 9" היה מחויב לחוקים שקבע יוצר הזיכיון, ג'ין רודנברי, והשווה את קציני צי הכוכבים לנערי צופים.
ברמן רמז שהפרק "In the Pale Moonlight" הוא יוצא הדופן.
טיילור אמר שהפרק "דוחף את הגבולות באופן ריאליסטי".
בראיון בשנת 2011, בשיחה על הפרק, השווה רובינסון את צי הכוכבים לאמריקאים באופן כללי.
הוא אמר "אנחנו לא באמת מוכנים לקחת אחריות על מעשינו, ולפעמים אנחנו פועלים באופן מלוכלך מאוד, ופוגעים בבני אדם בחוסר ברירה, ומעמידים פנים שזה לא קרה, שאמריקאים לעולם לא ינהגו כך.
התמודדנו עם הסוגיות הללו ואני לא חושב שתוכניות אחרות הלכו רחוק כמונו."
הפרק שודר לראשונה ב-15 באפריל 1998 בסינדיקציה.
דירוגו במדד נילסן היה 4.8%, מה שהציב אותו במקום ה-14 במשבצת הזמן בה שודר.
בקרב סדרות סינדיקציה ששודרו לראשונה הוא מוקם שני באותו השבוע אחרי פרק בסדרה "זינה הנסיכה הלוחמת", ולפני פרק בסדרה "הרקולס: המסעות המופלאים".
דירוגים אלה היו גבוהים מזה שקיבל הפרק "Inquisition" ששודר שבוע לפניו והגיע ל-4.7%, וגבוה יותר מהפרק "His Way" ששודר בשבוע שלאחר מכן שהגיע ל-4.3%.
הפרק נחשב לאחד הפרקים האהובים ביותר על מעריצי הסדרה.
בסקר שערך "Sci Fi Magazine" בקרב המעריצים בתום הסדרה, קיבל הפרק את המקום הראשון, וחברי מועדון המעריצים של הזיכיון דירגו אותו בעשירייה הפותחת.
בשנת 2012 דירג ג'יי גרמון מהאתר "TechRepublic" את הפרק כפרק הטוב ביותר בסדרה, וציין שבפרק זה הפרידה את עצמה "חלל עמוק 9" מיתר סדרות הזיכיון ו"מצאה רובד חדש של סיפור, עומק ורלוונטיות".
ב-2014 דירג צ'רלי ג'יין אנדרס מהאתר "IO9" את הפרק במקום השביעי בזיכיון כולו.
דירוג זהה ניתן לו גם ב-2011. ב-2016 דירגה לקסי ווטסון מהאתר "Digital Spy" את הפרק במקום הראשון בזיכיון כולו ותהתה "האם כוונותיו הטובות (של סיסקו) רלוונטיות?
האם המטרה מצדיקה תמיד את האמצעים?
כל אחד ייקח מהפרק דבר אחר, ובסופו של דבר ייתכן שאין תשובה אחת נכונה.
דברים כאלה לא תמצאו ב"אחוזת דאונטון".
רוב המבקרים הגיבו לפרק באופו חיובי.
עם צאת מהדורת הווידאו של הפרק כתב מגזין Dreamwatch שמדובר באחד הפרקים החזקים בעונה, ואחד הפרקים הטובים בעונה כולה.
הוא כינה את העלילה מקורית, מלאת תעוזה ובלתי צפויה.
בספר "מדע בדיוני במאה העשרים" ("Science Fiction of the 20th Century") מ-1999 מתאר המחבר, פרנק מ' רובינסון, את הפרק במילים "קפטן סיסקו נאלץ לבגוד בעקרונותיו כדי להציל את חייהם של מיליונים בגלקסיה, במחיר חייהם של פושע קטן ושגריר של מעצמה לא ידידותית.
על פניו, אין פה תחרות אבל ברוקס (סיסקו) גילם את התפקיד עם עומק ורגשות שאינם מקובלים בסדרות מדע בדיוני." הוא הוסיף שמגזין "TV Guide" תיאר את הפרק כאחד הפרקים הדרמטיים הטובים ביותר של העונה.
קית' דקנדידו סקר את הפרק עבור האתר Tor.com של הוצאת הספרים Tor Books ונתן לו ציון של 10/10. הוא תיאר את נפילת בטאזד כ"משיחת מכחול של אמן" מאחר שהמהלך גרם לצופים להיות מעורבים רגשית בקונפליקט.
הוא שיבח את הסבל שעובר על סיסקו בעקבות מעשיו וציין שהן ברוקס והן רובינסון היו במיטבם, עם שתי הופעות יוצאות מגדר הרגיל.
בשנת 2003 תיארו מארק ג'ונס ולאנס פרקין בספרם "Beyond the Final Frontier: An Unauthorised Review of Star Trek" את הפרק כטוב, אך לא מזעזע ומסוכן כפי שכמה מהמעריצים היו רוצים להאמין.
הם ציינו שרעיונות דומים ניתן למצוא במספר סדרות בז'אנר סדרות המשטרה ושעלילות דומות היו הסטנדרט המקובל בסדרה "משימה בלתי אפשרית".
בביקורת שהתפרסמה בשנת 2013 באתר "The A.V.
Club" כתב זאק הנדלן שהחלק המטלטל ביותר בפרק הוא שפעולותיו של סיסקו לא היו מזעזעות כשלעצמן, אלא סיפקו את המפנה בעלילה.
הוא ציין שהתסריט לא משחק יותר מדי על תחושת המשבר ההולך ומתגבר שחש סיסקו, ונמנע מלהציג את בחירותיו של סיסקו במושגים של "רע" ו"טוב".
עוד ב-2013 המליץ "הגרדיאן" על הפרק כדוגמה לגרסה "חכמה יותר" של "מסע בין כוכבים", בהשוואה לסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק", וציין שהפרק מציג את הצד האפל של הזיכיון.
ב-2015 המליץ האתר Geek.com על הפרק כ"צפיית חובה" במסגרת רשימת הבינג' שערכו לסדרה.
ב-2016 דירג המגזין "רדיו טיימס" את החלטתו של סיסקו למחוק את רשומות היומן שלו במקום ה-27 ברשימת הרגעים הגדולים ביותר של הזיכיון בטלוויזיה ובקולנוע.
המגזין ציין שמדובר ברגע שבו מוותר סיסקו על עקרונותיו, ונותן זאת כדוגמה ללמורכבויות המוסריות המוצגות בסדרה, כשסיסקו מנסה לשקול את פעולותיו אל מול המטרה - לנצח במלחמת הדומיניון.
הפרק מדורג תכופות כאחד הפרקים הטובים ביותר בסדרה ובזיכיון בכלל.
ב-2016 דירג ה"הוליווד ריפורטר" במקום הראשון בין פרקי הסדרה "חלל עמוק 9".
ב-2018 דירג האתר Vulture.com את הפרק במקום השלישי מבין כלל פרקי הסדרה.
עוד באותה שנה דירג "Nerdist" את הפרק במקום ה-11 ברשימת פרקים שהוגדרו כחובת צפייה בסדרה.
המגזין הבריטי "SciFiNow" דירג את הפרק ברשימת עשרת הפרקים הטובים ביותר בסדרה, וציין כי "ייתכן שמדובר בשעתה הטובה ביותר של הסדרה".
ב-2007 ציין "DVD Talk" כי "כל דבר בפרק, מהבימוי, דרך הכתיבה, וכלה במשחק מצליח לנגן על כל המיתרים הנכונים.
זו דוגמה למסע בין כוכבים במיטבו".
ב-2009 דירג מגזין טיים את הפרק כאחד מעשרת הרגעים הטובים ביותר בזיכיון וציין כי "מצמרר" לראות את סיסקו מוותר על עקרונותיו ככל שהמלחמה הופכת נואשת יותר.
ב-2013 דירג המגזין סלייט את הפרק כאחד מעשרת הפרקים הטובים ביותר בזיכיון.
ב-2016 דירג הוושינגטון פוסט את הפרק במקום הרביעי מבין כל פרקי הזיכיון.
עוד באותה שנה דירג המגזין אמפייר את הפרק במקום ה-13 מתוך רשימת 50 הפרקים הטובים ביותר בזיכיון, ו-IGN דירג אותו במקום השישי ברשימת 25 הפרקים הטובים ביותר.
ב-2017 דירג אותו האתר Space.com במקום החמישי מתוך כלל למעלה מ-700 פרקי הזיכיון כשלפניו מדורגים "The Measure of a Man" (במקום הראשון), "The Trouble with Tribbles" (במקום השני), "The Menagerie" (במקום השלישי), ו-"The Best of Both Worlds" (במקום הרביעי).
ב-2019 דירג אותו האתר "Screen Rant" במקום החמישי מבין כלל פרקי הזיכיון ששודרו עד כה, בעוד האתר "IO9" נתן לו את המקום השביעי.
ב-2015 דירג האתר Geek.com את הרגע שבו מודיעים הרומולאנים לסיסקו שמטה המידע שנמסר להם התגלה כמזויף במקום ה-13 מבין הרגעים הטובים ביותר בכל הזיכיון.
ב-2020 דירג האתר "Screen Rant" את הפרק במקום העשירי מבין כל פרקי הזיכיון עד אז.
האתר "Screen Rant" דירג את ורינק, דמות שהוצגה באותו הפרק לראשונה, כרומולאני השלישי בחשיבותו מבין כלל הרומולואנים בזיכיון.
ב-2020 המליץ ערוץ SyFy לצפות בפרק כרקע לגבי הרומולאנים לקראת צפייה בסדרה "מסע בין כוכבים: פיקארד".
בסקירה של מגזין ורייאטי של 57 הפרקים הטובים ביותר בזיכיון (מתוך כ-900 פרקים נכון ל-2023) דורג הפרק במקום ה-6.
בסקירה של המגזין "Collider" שכללה את 20 הפרקים הטובים ביותר בזיכיון כולו (מתוך למעלה מ-900 פרקים במועד פרסום הביקורת), קיבל הפרק את המקום ה-12. בין הנימוקים למיקום הגבוה ציינו הכותבים כי הסדרה הייתה במיטבה כשצללה עמוק לתוך מוטיבים אפלים כמו בפרק זה.
עוד צוין כי הפרק היה שנוי במחלוקת, אך זכיר מאוד, וכי האופן שבו הוא בודק את גבולות המוסר ומראה שהדברים אינם תמיד שחורים או לבנים הופך אותו לאחד הטובים בסדרה.
המאמר "Words are here on top : diplomacy in Star Trek" שהתפרסם במגזין הספרותי "The New York Review of Science Fiction" מציין את הפרק במיוחד כזה שמבדיל בין דמותו של סיסקו, לזו של הקפטנים שקדמו לו בזיכיון, קירק ופיקארד.
על פי המאמר דמות זו נדרשה כדי להראות שהמוסריות השחורה/לבנה של הפדרציה אינה שלמה, וכי ברגעי קיצון יש להתפשר על המוסר במטרה לנצח במלחמה.
הפרק הופץ לראשונה בווידאו בבריטניה בנובמבר 1998 בקלטת שכללה גם את הפרק "His Way".
בנובמבר 2003 שוחרר הפרק לראשונה ב-DVD כחלק ממארז ה-DVD של העונה השישית של הסדרה.
הפרק מופיע גם כחלק ממארז ה-DVD "Star Trek Fan Collective – Captain's Log" כאחד משלושה פרקי "חלל עמוק 9" יחד עם פרק הסיום של הסדרה "What We Leave Behind" והפרק "Far Beyond the Stars", וכולל הקדמה מאת אייברי ברוקס.
ב-2007 שוחרר הפרק כחלק ממארז DVD מלא של הסדרה, הכולל 176 פרקים ב-48 דיסקים.
"In the Morning" (בעברית: "בבוקר") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז.
השיר יצא לאור ב-27 בנובמבר 2020, על ידי חברות התקליטים היטקו רקורדס וניויוריקן רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב על ידי, דניאל רונדון, ג'קסון פוט, ג'יימס אברהארט, לופז, ג'רמי דוסולייט, ג'וני סימפסון, פטריק אינגונזה, טים סומרס והופק על ידי, ג'קסון פוט, ג'וני סימפסון.
עטיפת הסינגל צולמה על ידי הצלמים מרט אלאס ומרקוס פיגוט.
העטיפה מציגה את לופז על רקע שחור כאשר גופה עירום מכלל בגדים.
לאחר חשיפת העטיפה קיבלה לופז שלל של תגובות על כך שאינה לבושה בה כלל.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי ג'ורה פרנטיס והועלה לראשונה באופן בלעדי באפליקציית Triller, ב-13 בינואר 2021, לאחר מכן הועלה לערוץ היוטיוב של לופז בשידור חי ב-15 בינואר.
הקליפ כולל סצנות של לופז "לא לובשה אלא רק כנפי מלאך ענקיות".
לופז הצהירה כי הסרטון "מלא בסמליות על מערכת יחסים חד צדדית אפלה וההבנה שלא תוכלו לשנות אף אחד אחר (...) צמיחו כנפיים משלכם והתרחקו מכל אחד או כל דבר שלא באמת מעריך כל מה שיש לך להציע לו."
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם27 בנובמבר 2020הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקההיטקו רקורדס • ניויוריקן רקורדס
(בעברית: בימים הטובים (כשהזמנים היו גרועים)) הוא אלבום הסולו השלישי של הזמרת דולי פרטון, אשר הופץ ב-3 בפברואר 1969 על ידי RCA ויקטור.
שיר הנושא של האלבום יצא כסינגל היחיד ממנו והוא הגיע למקום ה-25 במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי.
בשיר הנושא של האלבום פרטו מדברת על כך שגדלה בעוני ועל הדברים שלמדה מהתקופה הזו אך אף על פי שלמדה דברים מהתקופה הזו היא לא הייתה רוצה לחזור אליה.
השיר "He's a Go Getter" הוא שיר הומוריסטי שמשלב משחקי מילים.
בנוסף לשירים המקוריים, האלבום גם כולל שלוש גרסאות כיסוי.
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-15 במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי ושהה שם במשך 11 שבועות.
האלבום הופץ ב-3 בפברואר 1969 על גביי תקליט ועל גביי טייפ.
בהמשך, האלבום הופץ מחדש על גבי קסטה בגרמניה ב-1987 ועל גביי דיסק בפורטוגל ב-1997. ב-26 ביולי 2019 הוא הופץ להורדה דיגיטלית בכל העולם.
כמו כן, הוא היה זמין להאזנה ברשתות הסטרימינג השונות.
In the Night הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Beauty Behind the Madness.
השיר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2015, על ידי חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי דה ויקנד, אחמד בלשה, עלי פייאמי, סוואן קוטצ'ה, מקס מרטין ופיטר סוונסון והופק על ידי מרטין ופייאמי, ביחד עם דה ויקנד כמפיק שותף.
השיר נכתב בסולם לה מינור במונה מורכב בקצב מתון של 112 פעימות לדקה.
השירה של טספיי משתרעת בין E4 ל-D5.
השיר התקבל היטב על ידי המבקרים.
כמו שיתוף הפעולה הקודם של דה ויקנד עם מקס מרטין, "Can't Feel My Face", הוא הושווה באופן נרחב ליצירות של מייקל ג'קסון.
ג'ון דולן מרולינג סטון כתב: "לפעמים האלבום מעורר דרמה אמיתית.
'In the Night' יכול להיות רק עוד אודה בסגנון 'Dirty Diana' לתינוק טורף - עד שנלמד שהאישה בשיר היא הקורבן של התעללות, 'לרקוד כדי להקל על הכאב'".
ב-Spin נאמר כי השיר "מגיע הכי קרוב לאולפן קנה המידה והאופוריה של גלי האוויר של 'Can't Feel My Face', ומשודרג לסינת'ים ברקע בהיקף משקפי שנות השמונים כמו 'Everybody Wants to Rule the World'".
עוד נאמר כי "הכוכב האמיתי כאן, הוא, כרגיל, קולו [של דה ויקנד], מקיש בכוס השברירית העליונה ביותר של הקופה שלו מבלי לשבור אותה לגמרי".
הקליפ של השיר, בבימויו של BRTHR, פורסם ב-8 בדצמבר 2015, והוא מציג את חברתו של טספיי, הדוגמנית בלה חדיד.
הוא מתאר את חדיד כמלצרית במועדון לילה רעוע של רקדנים שאליהם מגיעים גנגסטרים מסוכנים.
הגנגסטר המוביל מתחבב במיוחד עם המלצרית, שכן דמותו של טספיי צופה בחוסר אונים כשהוא והרקדנים מנוצלים על ידי גנגסטרים.
הקליפ נעשה מבולבל יותר ויותר, ובונה לרצף כאוטי בו המלצרית וחבריה הרקדנים סוף סוף הורגים את הגנגסטרים.
הגנגסטר המוביל, לעומת זאת, מתחקה אחר דמותו של טספיי בסצנה האחרונה, ומניח אקדח לראשו - אך ניצל על ידי מי שנראה כמלצרית, שהורגת את הגנגסטר, לפני שהשניים נוסעים על אופנוע.
הקליפ מסתיים בכך שהרקדנים גוררים גופת גנגסטר לים, עם צילומי מצלמה רועדים, כשהמסך הולך ומשחיר.
גרסה מקוצרת של הקליפ פורסמה ב-14 בפברואר 2016. נכון לינואר 2021, לקליפ המלא למעלה מ-74 מיליון צפיות ביוטיוב.
אזור תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים מקור ארצות הברית 17 בנובמבר 2015 רדיו להיטים עכשוויים XO • ריפבליק 6 באפריל 2020 Hot/Modern/AC
"In the Middle" (בעברית: באמצע) הוא שיר של המאמס.
השיר הופיע במלודיפסטיבלן 2021 בחצי גמר הרביעי, ועלה לגמר שהתקיים ב-13 מרץ.
בגמר קיבל 106 נקודות וסיים במקום השלישי.
"In the Name of Love" הוא סינגל של המפיק המוזיקלי והדי ג'יי הולנדי, מרטין גריקס, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביבי רקסה.
השיר שיצא, על ידי סטמפד רקורדס, אפיק אמסטרדם וסוני הולנד, ב-29 ביולי 2016, לא נכלל באף אלבום.
זהו הסינגל הראשון שהקליטה רקסה ביחד עם גריקס.
השיר הופץ באייטונס ובשירותי סטרימינג נוספים לאחר שהושמע בבכורה עולמית בפסטיבל של אולטרה מיוזיק שהתקיים בשנת 2016.
"In the Name of Love" הוא שיר פיוצ'ר באס, המכיל "שילוב של מנגינת פסנתר, בס וגיטרות וזאת, בנוסף לכלי הקשה שונים אותם ניתן לשמוע במהלך הבתים".
גריקס ורקסה השתמשו ב-FaceTime כשהקליטו את השיר מכיוון שהם לא היו יכולים להיפגש באולפן ההקלטות שלהם בהתחלה.
השניים נפגשו מאוחר יותר כדי לסיים את ההקלטות.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.07 מיליארד השמעות.
נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-655 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם29 ביולי 2016הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתרגילהסטמפד • אפיק אמסטרדם • סוני הולנד
In the Middle of Nowhere (בעברית: באמצע שׁוּם מָקוֹם) הוא אלבום האולפן הרביעי של הצמד הגרמני מודרן טוקינג, שיצא לאור ב-10 בנובמבר 1986, בהוצאת הנסה רקורדס.
האלבום הנפיק את הסינגל, "Geronimo's Cadillac", שדורג בחמישייה הפותחת בגרמניה ואוסטריה, ונכנס לעשירייה הפותחת במצעדים אחרים, כולל שווייץ, שוודיה ונורווגיה.
האלבום הופיע לראשונה במקום הראשון בגרמניה ב-1 בדצמבר 1986, ושהה בסך הכול שבעה שבועות בעשירייה הפותחת במצעד.
In the Middle of Nowhere קיבל בסופו של דבר את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הגרמני (BVMI), על מכירות של יותר מ-250,000 עותקים במדינה.
מקוםתאריםמכירותגרמניה (BVMI)זהב250,000הונג קונג (IFPI Hong Kong)זהב10,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה100,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה50,000
In the Garden of Venus (בעברית: בגן נוגה) הוא אלבום האולפן השישי של הצמד הגרמני מודרן טוקינג, שיצא לאור ב-30 בנובמבר 1987, בהוצאת הנסה רקורדס.
בשל חוסר קידום, האלבום לא הצליח לשחזר את ההצלחה המסחרית של האלבומים הקודמים של הצמד.
In the Garden of Venus הוא גם האלבום האחרון של הצמד לפני הפירוק הרשמי הראשון של מודרן טוקינג ב-1987. עם זאת, הצמד התאחד ב-1998 והוציא את אלבום הקאמבק, Back for Good.
הסינגל היחיד מהאלבום, "", הגיע למקום ה-30 במצעד הסינגלים הגרמני.
"In the Middle of an Island" (בעברית: "באמצע אי") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
הוא נכתב על ידי ניק אקוואביה וטד ורניק.
גרסתו של טוני בנט פורסמה בהוצאת קולומביה רקורדס בקטלוג 40965. היא דורגה בטבלאות הבילבורד לראשונה ב-12 באוגוסט 1957, שם שהה ארבעה עשר שבועות רצופים.
בדירוג שירי הג'וקבוקס דורג בשיאו במקום ה-13, במצעד השירים הנמכרים ביותר ובבילבורד הוט 100 הגיע למקום התשיעי.
תחילה מאן בנט להקליט את השיר, בניגוד לעצתו של מנכ"ל קולומביה רקורדס, מיץ' מילר.
In the Next Life (בעברית: בַּחַיִּים הַבָּאִים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס, מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, Turn Off the Light, Vol.
1. הוא יצא לאור ב-1 באוקטובר 2018, על ידי חברת התקליטים של פטרס, BunHead.
בהמשך, בעקבות חוזה הקלטות עליו חתמה פטרס, הופץ מחדש בהוצאת חברות התקליטים אמיגוס רקורדס וריפבליק רקורדס.
"In the Next Life" הוא המשך ישיר לקטע הכלי הקודם במיני-אלבום, "".
"In the Next Life" הוא הרצועה החמש-עשרה מתוך הפרויקט השני באורך מלא של קים פטרס, Turn Off the Light.
1. הוא נכתב בהשראת ליל כל הקדושים ועוסק בהתמודדות נגד הפחד של עצמך, כמו גם בעולם הבא.
במהלך הקלטות השיר, פטרס שיתפה פעולה עם הפזמונאית שרה הדסון, שהשתתפה בכתיבת שירים נוספים בקריירה של פטרס.
בריאיון למגזין אאוט היא הצהירה:
האודיו הרשמי של "In the Next Life" הועלה לערוץ היוטיוב של קים פטרס ב-1 באוקטובר 2018 וצבר למעלה מ-1.3 מיליון צפיות.
"In The Shadows" (בעברית: "בצללים") הוא שיר של להקת הרוק אלטרנטיבי הפינית דה ראסמוס, שנכלל באלבומם החמישי "Dead Letters".
הסינגל, שיצא לאור ב-2003, זכה להצלחה ניכרת במצעדים ברחבי אירופה ואוקיאניה, כולל בריטניה, שם הגיע למקום ה-3, וניו זילנד, שם עמד השיר בראש המצעד.
השיר היה מועמד לפרס קראנג לסינגל הטוב ביותר ("Kerrang!
"In the Shadows" נכתב במפתח (מוזיקה) "F".
הפזמון מבוסס על קולות בתבנית של מילניאל וופ (Millennial whoop), ונחשב לדוגמה המוקדמת ביותר של המאה ה-21 לכלי זה במוזיקה פופולרית.
ה"וופ" אכן היה קיים לפני, אך החל להימצא בשימוש יותר רק אחרי "In the Shadows".
ישנם ארבעה קליפים שונים לשיר: הגרסה הפינית (בנדיט), הגרסה האירופאית (עורב-crow), הגרסה האמריקאית (מירור) וגרסה רביעית, פשוטה.
גרסה חדשה של השיר, שנכתבה בשיתוף עם להקת הראפ האוקראינית קאלוש (להקה) מלווה בקליפ אף היא.
הסרטון (שביים פין אנדרסון עבור הסרט "Magica Oy" בהלסינקי, פינלנד) מראים את דה ראסמוס מופיעים על במה הדומה למנחת (תעופה), ונמצאים בתהליך של גניבה מבנק, כשהמשטרה מגיעה במפתיע.
לאורי ילונן כמעט נתפס, אבל מצליח להיאחז בדלת הכספת שנגררת מאחורי מכונית הגרר שהלהקה משתמשת בה עבור השוד שמחליקה במורד הרחוב.
הוא נופל ורץ לתוך היער שם כלבי משטרה מוצאים אותו.
לאחר מכן, המתופף אקי הקאלה מכניס אותו למכונית, שם לאורי מוצא את מזלו והמכונית נוסעת.
הסרטון נכלל בפסקול של הסרט הפיני " Pahat pojat" ובקליפ נעשה שימוש בקטעים מהסרט.
הגרסה האירופאית (crow) - 2003
הלהקה מוצבת על במה במיקום לא ברור ומבצעת את השיר.
מסביב לחדר מסתובבים עורבים, שפורצים מאוחר יותר את החלונות המלבניים הקטנים.
לקראת הסוף עורב אחד שובר בכנפיו אור על התקרה והלהקה מופיעה במטר ניצוצות.
בסופו של דבר, הלהקה הופכת לנוצות.
הקליפ בוים על ידי ניקלאס פרונדה (Niklas Fronda) ופרדריק לופברג (Fredrik Löfberg) בסרט Baranga בסטוקהולם בשוודיה.
הגרסה הבריטית/אמריקאית (Mirror) - 2004
בסרטון, בבימויו של פיליפ סטולצל (Philipp Stölzl) בבוקרשט, רומניה, הלהקה מופיעה בקונצרט במה שנראה כאחוזה ויקטוריאנית ישנה.
במהלך הבתים של השיר נראית משרתת (מדלינה גיטסקו-Madalina Ghitescu) עסוקה כל הזמן בלשרת את אדוני הבית במה שנראה כעברו של הארמון.
המשרתת רואה את לאורי (הזמר) ואת הקונצרט במראות על הקירות, מה שגורם לה להסיח את דעתה, לעשות טעויות ולהפיל מגשים.
בסופו של דבר, בעודה מתייאשת מהשגיאות שלה בחדרה, היא רואה את לאורי ואת כל המעריצים במראה שלה, בזמן שבעלי הבית מתקרב עם מישהי אחרת, אולי העוזרת הראשית, כנראה כדי לנזוף במשרתת החדשה.
לאורי מושך אותה דרך המראה בחדרה למקום שבו הם מופיעים.
לאחר מכן היא מסיימת לצפות בקונצרט.
הוא מסתיים בכך שבעלי הבית האחרים נכנסים כדי לחדרה של המשרתת ומוצאים אותו ריק.
הלהקה נראית מופיעה בחדר פשוט למראה דומה במראה למקום שבו הם מופיעים בגרסת ה"crow".
גרסת התזמורת של קאלוש - 2022
הלהקה הוציאה גרסה חדשה לשיר, שכותרתה "בצללים של אוקראינה" (""In the Shadows of Ukraine"), בהשתתפות להקת הראפ האוקראינית קאלוש (להקה).
הקליפ לגרסה זו בוים על ידי לאוניד קולוסובסקי.
Inballance הוא אלבום אולפן משותף של הזמרים הישראליים רם אוריון וענבל פרלמוטר.
הוא הוקלט בשנת 1996 בלונדון, ובעקבות מותה של פרלמוטר ב-1997 נגנז.