tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במקור צירף לְיוֹ יְוֵּאן את השם האן לאימפריה שהקים על מנת ליצור זיקה עם שושלת האן – שעל פי טענתו היה צאצא שלה, משום מוצאו מנסיכה משושלת האן שניתנה לאבותיו, אבל לְיוֹ יָאוֹ חש שהגיע הזמן לנתק את הקשר עם ההאן ולהחזיר את הקשר עם מָאוֹדוּן, השאניו הדגול של השיונגנו.
משום כך החליט לְיוֹ יָאוֹ לשנות את שם המדינה.
עם זאת, הוא לא התכחש ללְיוֹ יְוֵּאן, שכן המשיך לחלוק כבוד ללְיוֹ יְוֵּאן וללְיוֹ צונְג אחרי מותם.
באותה תקופה נפל החלק המזרחי של צפון סין לידיו של שְׁה לֶה, מפקד לשעבר בכוחות השיונגנו-האן, שהיה במוצאו מעם הגְיֵה.
בין השניים פרצה מלחמה ממושכת שנסתיימה בשנת 329 כאשר לְיוֹ יָאוֹ נלכד בקרב והוצא להורג.
צ'אנג-אן נפלה לידי שְׁה לֶה זמן קצר אחר כך, ושושלת השיונגנו נכחדה.
צפון סין נשלטה על ידי שושלת גָ'או המאוחרת של שְׁה לֶה במשך 20 השנים הבאות.
עם זאת, אצולת השיונגו של לְיוֹ נותרה פעילה בצפון למשך כמאה שנים נוספות.
ענף טְיֵאפֿוּ הצפוני של השיונגנו השתלט על אזור מונגוליה הפנימית בעשר השנים שבין כיבוש מדינת דאי של שבטי הטְווֹבָּה והשְׂייֵנְבֵּיי על ידי אימפריית צִ'ין הקדומה ב-376, ושיקומה כשושלת וי הצפונית ב-386. לאחר 386, הטְיֵאפֿוּ הושמדו או נכנעו לטְווֹבָּה, כשהטְיֵאפֿוּ שנכנעו כונו דוּגוּ.
לְיוֹ בָּוֹבָּוֹ, נסיך של הטְיֵאפֿוּ ששרד נמלט לאזור לולאת מדבר אורדוס, שם יסד מדינה לה קרא שְׂיָה (מקור השם בשל הטענה שמוצא השיונגנו משושלת שיה) ושינה את שמו לחֶאלְייֵן (赫連).
מדינת שְׂיָה-חֶאלְייֵן נכבשה על ידי שושלת וי הצפונית בשנים 428–431, ומכאן ואילך חדלו השיונגנו לשחק תפקיד מרכזי בהיסטוריה הסינית, כשהם נטמעים בקבוצות האתניות של השְׂייֵנְבֵּיי וההאן.
בירת מדינת שְׂיָה הייתה טונְגְוָאנְצֶ'נְג ("אחדו את כל האומות").
הריסות העיר נתגלו ב-1996 ומועצת המדינה של סין הכריזה על ההריסות שריד תרבותי המוגן על ידי המדינה.
הוחל בשיקומם של המבנים בעיר, הושלם תיקון בימת היונג'אן, המבנה ממנו צפה הקיסר חֶאלְייֵן בָּוֹבָּוֹ במצעד כוחותיו, והחל שיקום המגדל בגובה 31 מטרים.
כמו כן נעשים ניסיונות לקבל מעמד של אתר מורשת עולמית לעיר.
הג'וּצ'וּ היו ענף של השיונגנו.
מנהיגם ג'וּצ'וּ מֶנְגְשׂוּן השתלט על מדינת הליאנג הצפוני לאחר שהדיח את שליט הבובה הקודם דְווָאן יֵה.
הג'וּצ'וּ הובסו ב-439 על ידי ווי הצפוני.
שרידיהם התיישבו בעיר גָאוצָ'אנְג, לפני שהושמדו על ידי שבטי הז'וֹאוּזָ'אן.
כמו במקרה של הניסיון לזהות בין עם הז'וֹאוּזָ'אן לעם האווארים, כך הובילה פשטנות יתר לעיתים קרובות לזיהוי השיונגנו כהונים, שהתיישבו בגבולות אירופה.
הראשון שקשר ביניהם היה ההיסטוריון הצרפתי בן המאה ה-18 ז'וזף דה גיניֶיה (), אשר שם לב שחלק מהשבטים הברבריים ששכנו מצפון לסין הקשורים לשיונגנו היו מכונים "הונים" בתעתיקים שונים בכתב סיני.
תאוריה זו נותרה ברמת ספקולציה, אף שהיא מקובלת על חוקרים אחדים, כולל סינים.
בדיקות DNA של שרידי הונים לא הוכיחו באופן מכריע בקביעת מקורם של ההונים.
שיונגנו (IPA: ) הוא ההגייה המנדרינית התקנית
המודרנית (המבוססת על הדיאלקט של בייג'ינג) של "匈奴".
בזמן הקשר ההוני עם העולם המערבי (במאות הרביעית עד השישית לספירה) היה צליל התו "匈" מבוטא כנראה כ-.
לצליל המשוער של התו הראשון יש דמיון ברור לשם "הונים" בשפות אירופיות.
קשה לומר האם זו הוכחה לקרבת משפחה או שמדובר בצירוף מקרים בלבד.
עובדה זו נותנת חיזוק לתאוריה שההונים היו למעשה צאצאים של השיונגנו הצפוניים שהיגרו מערבה, או שההונים עשו שימוש בשם שהושאל מהשיונגנו הצפוניים, או ששיונגנו אלו היוו חלק מקונפדרציית ההונים.
על פי האטימולוגיה המסורתית, ה-"匈" הוא פיקטוגרף של תווי הפנים של לוחם מעמים אלו כשהוא חובש קסדה, כאשר ה-"x" מתחת לקסדה מייצגת את הצלקות שהם נהגו לחרוט על פניהם במטרה להפחיד את אויביהם, אך אין כל הוכחה מעשית לפירוש זה.
בסינית מודרנית נעשה שימוש בתו "匈" בארבע דרכים שונות: על מנת לתאר "חזה" (נכתב 胸 בהקשר זה בעקבות התפתחות הכתב הסיני), בשם 匈奴 – "שְׂיוֹנְגנוּ", במילה匈人 – "שְׂיונְגזֶ'ן" (הוני), ובשם 匈牙利 – "שְׂיוֹנְגְיָאלִי" (הונגריה).
השימוש האחרון הוא מטבע לשון מודרני שייתכן שנגזר מהאמונה שההונים קשורים לשיונגנו.
לתו השני בשם הסיני "奴" אין מקבילה בטרמינולוגיה המערבית.
ההגייה המודרנית של התו היא , ופירושו "עבד" – בדרך כלל כינוי גנאי, אם כי ייתכן שיש לו משמעות פונטית בלבד בשם 匈奴.
בין המשמעות של 匈 כ"חזה" ובין משמעותו האתנית אין כנראה כל קשר.
ייתכן שיש קשר כלשהו למילה המבוטאת באופן דומה "凶", שפירושה "עַז", "אכזרי", "מבשר רעות", "רע" או "פעולה אלימה".
ההשערה הסבירה ביותר היא שהמילה נגזרת מהשם בו העם כינה את עצמו כתעתיק פונטי למחצה לסינית, ושהתו נבחר באופן שרירותי – נוהג שמתקיים גם כיום בצורה בה מתעתקים הסינים שמות זרים.
אף על פי שהמחקר הפונטי של ההשערה בדבר הקשר בין השיונגנו להונים אינו החלטי, ממצאים חדשים ממרכז אסיה עשויים לחזק את התאוריה התומכת בקיום קשרים פוליטיים ותרבותיים בין השיונגנו להונים.
מקורות ממרכז אסיה של המאה הרביעית מתרגמים את השם הונים לשיונגנו ולהפך.
במכתבים הסוגדיאנים הקדומים, מכונים השיונגו של צפון סין xwn, בעוד שבתרגום הבודהיסטי של הדהרמארקשה לסינית מתורגם המונח ההודי "הוּנה" לשיונגנו.
סימן משותף נוסף הוא שהקדירות של ההונים דומות לאלו שייצרו השיונגנו באורדוס.
בנוסף לכך, הן בהונגריה והן באורדוס נמצאות הקדירות כשהן קבורות בגדות הנחלים.
שִיוֹפוֹק (בהונגרית: Siófok, צירוף של שם הנהר Sió ושם הכפר הקדום Fok) היא עיר קיט במחוז שומוג', הונגריה, לחופו הדרומי של אגם בלטון.
העיר היא הגדולה שבין היישובים לחופי האגם.
היא מקושרת לבודפשט, הנמצאת כ-120 ק"מ מצפון-מזרח לה בכביש המהיר M7 ובמסילת רכבת.
העיר מוזכרת לראשונה במסמך ההקמה של כנסיית טיהאן מ-1055.
ב-1552 כבשו העות'מאנים את העיר ובנו בה נמל מבוצר.
עם השלמת "מסילת הברזל הדרומית" בשנת 1861 קושרה שיופוק לבודפשט והחלה להתפתח כמרכז אזורי, בשנת 1863 הוכשר נמל בחופה החולי והשטוח של העיירה.
לקראת סוף המאה ה-19 החלה העיר למשוך תיירות פנים ופותחו בה שירותי תיירות, בתי מלון, חופים מוסדרים וכדומה.
עקב היותה עיירת הקיט הקרובה והנגישה ביותר לבודפשט מבין יישובי אגם בלטון, היא מושכת קהל נופשים גדול בעונות הרחצה.
ב-1950 סופחו לעיר יישובים סמוכים והיא הפכה לעיר נפה.
ליד העיר נמצא מוצא התעלה המלאכותית שיו (Sió) המנקזת את עודפי מי הבלטון לדנובה.
אמריך (אימרה) קלמן במקור קופשטיין (1882 – 1953) היה מלחין אופרטות יהודי הונגרי ודמות בולטת בהתפתחות האופרטה הווינאית במהלך המאה ה-20.
גֵזָה רֵוֵוס במקור רוטהאוזר (1878–1955) פסיכולוג בתחום המוזיקה יהודי-הונגרי ופיזיולוג שמיעה והקול.
נאנדור קורצ'מארוש (במקור רייך, 1883–1959) סופר, עיתונאי, דרמטורג, מנהל תיאטרון, במאי יהודי-הונגרי.
אילי קראצ'וני (במקור אילונה קרדוש, 1894 – 1944) שחקנית יהודייה-הונגרייה, זמרת אופרטה וזמרת אופרה.
בהלכה, שיור הנעשה בקנייני קידושין או גירושין היא אפשרות לפיה מעשה הקידושין או הגירושין יוגבל ביחס לאדם מסוים ולא יחול לגביו.
כלומר שכלפי אדם מסוים לא יחול מעשה קידושי הבעל ולגביו איננה אסורה באיסור אשת איש.
וכמו כן בגירושין, כלפי אדם מסוים לא יחול הגט ולגביו תהא עדיין נחשבת כאשת איש ולא כגרושה.
ההתייחסות למקרה זה שרויה במחלוקת משנתית, מחלוקת תנאית אודות הפרשנות למחלוקת זו, ומחלוקת אמוראית אודות טעמם של החכמים.
במשנה, המתייחסת במפורש רק לאפשרות לשייר ולצמצם את חלות הגירושין שלא תחול ביחס לאדם מסוים, קובע רבי אליעזר כי אכן ניתן לעשות דבר כזה, והגירושין יחולו לגמרי ביחס לכולם מלבד אלו שנותן הגט הגביל את חלותו ביחס אליהם.
גט כזה, אינו המסמך שכונה על ידי התורה "ספר כריתות" .
בטעמו של רבי אליעזר, נחלקו החכמים:
רבי ינאי (בתלמוד הבבלי) ורבי אילא (בתלמוד הירושלמי).
הביאו את הפסוק העוסק בהלכות איסורי נישואין לכהן וקובע: .
רבי יוחנן הביא את הפסוק העוסק בפרשת גירושין ומתאר את האישה לאחר גירושיה "והלכה והייתה לאיש אחר".
במילים נוספות אלו, לדברי רבי אליעזר, רומזת התורה כי התנאי היחיד לחלות הגירושין הוא שתותר האישה לנישואין לאיש אחר, ולאוו דווקא שתותר מכבליה לחלוטין ותותר לכל העולם.
חכמי התלמוד הסתפקו האם אותה מחלוקת, בין רבי אליעזר לחכמים, נאמרה גם כאשר אדם מקדש אישה "חוץ מפלוני".
שיוך אורגני (או כפיפות אורגנית) הוא מושג צבאי לתיאור שיוך היררכי וקבוע של מסגרת כוח אדם או אמצעים לרמה מפקדת מסוימת, כחלק ממשאביה התקניים.
היתרון שבפעולה במסגרות אורגניות הוא היכרות הדדית של הכוחות זה עם זה, עם אמצעי הלחימה, התו"ל והפיקוד ואף קיומה של מסורת ייחודית, ערכים ייחודיים וגיבוש.
עם זאת, המסגרת האורגנית קשיחה, בעוד הדרישות המבצעיות דורשות לעיתים גמישות בהפעלת הכוח על מנת לנצלו באופן מיטבי.
השיוך המבצעי (או הכפיפות המבצעית) היא המושג המנוגד לשיוך האורגני, המתאר מצב בו מועברים כוחות באופן זמני לפיקוד של מפקדה אחרת לצורך השגת מטרה מסוימת.
כך למשל יכולה להיות מועברת בעת מלחמה, חטיבה השייכת אורגנית לאוגדה מסוימת לפעול תחת פיקודה (ת"פ) של אוגדה אחרת, לפי פקודת רמה הממונה על שתי המפקדות, או מוקם כוח משימתי אד הוק ("נבחרת"), כפי שקרה במבצע אנטבה.
שיזף הוא יישוב קהילתי דתי-חילוני בתחומי מועצה אזורית רמת הנגב.
היישוב עלה לקרקע כמחנה זמני בקיץ 2011 בעזרת המועצה האזורית, עמותת איילים והחטיבה להתיישבות.
נכון לאפריל 2022 מתגוררות בו עשרים ושמונה משפחות, דתיות וחילוניות, החיות יחדיו חיי קהילה.
המחנה הזמני ממוקם סמוך לצומת טללים במועצה האזורית רמת הנגב.
יישוב הקבע, שתוכניותיו נכתבות בימים אלו, מתוכנן ל-250 משפחות.
גרעין ההתיישבות שיזף התארגן בסיוע עמותת איילים, ובתחילה היו חברים בו כ-25 משפחות ורווקים תלמידי מוסדות השכלה גבוהה, חקלאים ואנשי חינוך מרחבי הארץ.
מטרת הגרעין הייתה בהתאם לחזון 'הפרחת השממה' של דוד בן-גוריון ויישוב הארץ להקים ולחיות ביישוב מעורב ומקיים בבנייה ירוקה.
הגרעין הוקם מתוך כוונה להתיישב יחדיו ברמת הנגב על חורבות היאחזות הנח"ל הנטושה שדמות שיזף, אשר נמצאת סמוך למחנה שבטה.
כיוון שאתר זה שוכן בשטח אש, נמצאה עבור הגרעין הנקודה הנוכחית.
המחנה הזמני מכיל 28 מבנים יבילים ("קרוואנים") אשר נרכשו על ידי המוסדות המיישבים.
ישנו קרוואן נוסף אשר משמש כמרחב התכנסות ציבורי ובמהלך חודש מאי נערך היישוב להכנסת ספר תורה הראשון של שיזף, שנתרם עבור היישוב שיזף.
בנוסף, ישנם שני מרחבים מוגנים המשמשים כמשחקייה לילדי שיזף וכחדר עיון ולמידה.
החברה להגנת הטבע הגישה ערר לוועדה מחוזית מחוז דרום של משרד הפנים נגד הפיתוח הצפוי בשיזף.
תחילה ההתנגדות נבעה מטעמים סביבתיים ובהמשך, לאחר שהאחרונה נדחתה (זהו אזור המיועד לפיתוח כקריית חינוך), הוגשה התנגדות חדשה מטעמים תכנוניים וזאת למרות שהיה בעבר סמל יישוב במפת המתאר האזורית לנקודה ספציפית זו.
ב-22 בפברואר 2012, סגן ראש הממשלה והשר לענייני הנגב והגליל, סילבן שלום, חנך את המחנה הזמני באופן רשמי.
בנאומו אמר שמדובר בפעולה חלוצית וציונית, ושמשרדו תומך בהתיישבות נוספת מסוג זה, עם תקציב ניכר.
במחנה הזמני הוכנה תשתית והוצבו 15 מבני "קרווילה", בהן מתגוררים חברי הגרעין.
כשנה לאחר מכן, ב-2013, המועצה הארצית לתכנון ולבנייה הודיעה כי היא ממליצה לממשלה על הקמת יישוב קבע בן 250 יחידות דיור במקום.
במהלך שנת 2014 הוכר גרעין שיזף כגרעין התיישבות רשמי המלווה על ידי תנועת אור להתיישבות.
ב-2 בנובמבר 2014 קבע בית המשפט לעניינים מנהליים בבאר שבע כי המחנה הזמני אינו חוקי.
ב-3 בנובמבר 2014 החליטה ועדת השרים לענייני פנים בראשות שר הפנים היוצא גדעון סער לאשר את הקמתו של היישוב בשטח המועצה אזורית רמת הנגב, זוהי הייתה החלטתו האחרונה של גדעון סער בתפקידו.
ב-18 באוקטובר 2020 קיבל שר הפנים אריה דרעי את המלצת מנכ"ל משרד הפנים, מרדכי כהן, להכיר ביישוב באופן רשמי.
שִׁיּוּם או מתן שמות היא פעולה בה ניתנים שמות לעצמים או למושגים אחרים (כשם שמִסְפּוּר היא פעולה של נתינת מספרים לעצמים או למושגים אחרים).
ברמת החברה, שיום הוא הליך המצאת שמות חדשים או השאלתם משפה אחרת.
ברמת הפרט, השיום כולל גם הליך הכרה וזכירה של שמות, שהאנשים סביבו נוטים להשתמש בהם.
השיום הוא הליך הגדלת אוצר המילים.
שיום יכול להיעשות באופן שרירותי לחלוטין או תוך התחשבות בכללים או הנחות מסוימות.
זוג הורים, שבוחר שם לתינוק, עשוי לבחור אותו בלא התייעצות עם איש ובאופן שרירותי לחלוטין.
יצרן, שמייצר מוצר חדש, כמעט תמיד יתחשב ברעיונות שיווקיים לצורך שיום המוצר שלו.
דהיינו יתחשב ביכולתה של החברה לקלוט את השם החדש ובהערכת הנטייה שלה להמשך אל המוצר בזכות השם.
היצרן יכול גם להיעזר בתבניות השיום, הקיימות כבר בשפה, כדי להפוך את שם המוצר שלו לקליט ומובן באופן מידי.
לדוגמה, כל דובר עברית יבין מיד מה מייצגים השמות החדשים "הליקופטרון" או "מכבש-כיס".
ארכי-ביולוג, שמגלה מאובן של מין, שלא היה ידוע קודם לכן, יצטרך להתפשר עם חוקי הטקסונומיה, לקביעת שמו של המין שגילה.
שיטת הנומנקלטורה בכימיה מכתיבה את שמותיהן של מולקולות רבות.
הממסד הרפואי והפסיכולוגי מקבל שמות חדשים עבור מצבים פתולוגיים, שהתגלו והוכרו על ידו.
אך ישנם מקרים שבהם הממסד מחליט לשנות, כעבור כמה עשורים הן את הגדרת המצבים האלו והן את שמם.
זאת בעקבות הצטברות מידע מחקרי.
שמות גרמי שמיים – קיימת מערכת סיסטמטית לשיום גרמי שמיים
חלק חשוב מפעולת השיום הוא קביעת גבולותיה של פעולה זו.
אף חברה לא משיימת כל מושג, שאפשר לשיים.
מרבית דוברי העברית, למשל, לא ימצאו טעם להשתמש בשם מיוחד עבור נגר, שמתמחה בהכנת ארונות מטבח או לתת שם מיוחד לקונדיטור, שמתמחה באפיית עוגות קצפת.
במילים אחרות, לכול חברה יש גבול לסיבולת חידושי הלשון בתחום אוצר מילים.
לחברות שונות יש העדפות שונות בשיום ובאי שיום, חלקן קלות להסבר וחלקן פחות.
לדוגמה, קל להסביר מדוע חשוב למגדלי וסוחרי פלפלים להכיר את שמות זני הפלפלים הרבים, ומאידך מדוע הדבר פחות חשוב לטבחים ועוד פחות לקונים מן השורה.
לעומת זאת, קשה להסביר מדוע לדובר האנגלית המודרני אין חשיבות רבה להבדל בשפתו בין כחול (Blue) ובין תכלת (Pale Blue, או Azure), אך ישנה חשיבות להבדל בין סגול-כחלחל (violet) לבין סגול-אדמדם (purple).
בהגות הפמיניסטית, מקובל לראות במושג "הטרדה מינית" שיום חשוב של תופעה שלא זכתה לשיום בשל הפליה מבנית פטריארכלית.
שיוט הערים הוא שיוט סירות וספינות מפרש תחרותי ועממי, המתקיים לאורך חופי מדינת ישראל, מאז שנת 1939.
ב־25 במאי 1939, חג שבועות, התקיים שיוט הערים הראשון, בין תל אביב לחיפה.
בשיוט השתתפו 3 סירות: "נחשון" ו"ברגר" מתל אביב ו"ויצמן" מחיפה.
השיוט לווה ברוח צפונית חזקה ולסירות לקח בין 27–34 שעות להגיע לחיפה.
את השיוט נצחה הסירה "נחשון" בפיקודו של מנשה ברוך.
בשיוט השתתפו בין היתר, שמואל טנקוס ומוקה לימון (לימים מפקדי חיל הים).
בין היוזמים של השיוט היה זלמן חייקין אשר השתתף בשיוט הראשון כמפקדה של הסירה "ויצמן".
(לאחר מותו ב-1944, ממחלת הדבר, המשיך להתקיים השיוט והוקדש לזכרו).
לאורך השנים מספר רב של ארגונים לקחו חלק בארגון ותפעול השיוט.
השיוטים הראשונים אורגנו על ידי הפלוגה הימית של הפועל, ביחד עם החבל הימי לישראל.
לאורך השנים אורגן השיוט בשיתוף ארגוני שיט וספורט, מעגנות, עיריות וארגונים שונים.
בשנים האחרונות מאורגן השיוט בהתנדבות מלאה על ידי קהילת שייטי הכרמל אשר לקחה את האחריות על הארגון ממועדון שייטים כרמל אשר נסגר.
גדולות: דוד נפחא - הפועל חיפההסירות נעצרו בחיפה על ידי המשטרה הימית הבריטית54 באוקטובר 1947תל אביב - חיפה14קטנות: ניסן סט - הפועל חיפה
גדולות: דוד נפחא - הפועל חיפההתחרות שהייתה אמורה להתקיים באוגוסט מחיפה לתל אביב נדחתה בשל איסור שהטילו הבריטים על יציאת השיוט מחיפה.
סערה צפונית, התחרות הסתיימה בנווה ים.69 ביולי 1949חיפה - תל אביב20קטנות: ברל כצנלסון - הפועל תל אביב
גדולות: דוד נפחא - הפועל חיפהסערה דרומית מערבית729 בספטמבר 1950תל אביב - חיפה14קטנות: ברל כצנלסון - הפועל בת-ים
גדולות: דוד נפחא - הפועל חיפה820 באוקטובר 1951חיפה - תל אביב10קטנות: ברל כצנלסון - הפלוגה הימית הפועל תל אביב
גדולות: עמירם שוחט - הפלוגה הימית הפועל תל אביב910 באוקטובר 1952תל אביב - חיפה17קטנות: אלכסנדר רוט - הפועל נהריה
גדולות: עמירם שוחט - הפלוגה הימית הפועל תל אביב101 באוקטובר 1953חיפה - תל אביב27קטנות: ברל כצנלסון - הפלוגה הימית הפועל תל אביב
גדולות: עמירם שוחט - הפלוגה הימית הפועל תל אביבהשיוט הראשון בו השתתפו סירות ממועדון שייטים כרמל1116 באוקטובר 1954תל אביב - חיפה13קטנות: בן-גוריון - הפועל בת ים
גדולות: עמל - הפועל תל אביבהסירה בן-גוריון הושאלה לפועל בת ים מהפועל חיפה1226 בספטמבר 1956חיפה - תל אביבכ-16במסגרת שיוט זה קיים מועדון שייטים כרמל תחרות מחיפה לעתלית
מפרשיות בית הספר לקציני ים עכו ובית הספר לדיג וספנות מבואות ים ליוו את השיוט1324 במאי 1958אשקלון - נחשולים29קטנות: נירית - זבולון חדרה
קרבל: שדות ים168 באוקטובר 1966לווייתניות: יפו - שדות יםדרגון ו-x: חיפה - עתלית - חיפה31לווייתניות קטנות: הנרייטה סאלד - הפועל שדות ים
לווייתניות גדולות: סולית - בי"ס מבואות ים
דרגון: חיים ארנון - מועדון שייטים כרמל
X: מרדכי מאי - מועדון שייטים כרמלסערה דרומית מערבית חזקה מלווה בגשם1726 באוקטובר 1967עכו - שדות ים - תל אביב18לווייתניות קטנות: טלבי - שדות ים
לווייתניות גדולות: סלפית - בי"ס מבואות ים187 באוקטובר 1968חיפה - נהריה14לווייתניות קטנות: טלבי - הפועל שדות ים
לווייתניות גדולות: אילנית - בי"ס מבואות יםסירה אחת התהפכה בשל רוח חזקה1919692022 באוקטובר 1970חיפה - שדות ים - תל אביבגדולות: סלוניקי2119712226 בספטמבר 1972יפו - מכמורת - חיפה16קטנות: מאיר טלבי - הפועל שדות ים
גדולות: וינדמילר - צופי ים חיפההשיוט הסתיים בטנטורה בשל רוח חזקה249 במאי 1975חיפה - יפו39לווייתניות קטנות: מיטל - ראש הנקרה
לווייתניות גדולות: יולית - מבואות ים מכמורת
סנוניות דגם א': צופי ים תל אביב
סנוניות דגם ב': בית הספר לחינוך ימי ת"אבשיוט זה השתתפה סירה בה היה צוות של אלופי חיל הים בעבר ובהווה - ביני תלם, מרדכי (מוקה) לימון ושמואל טנקוס254 ביוני 1976חיפה - תל אביב45סנוניות קלות: ולטר דלמן - הפועל חיפה
סנוניות כבדות: המרכז הימי חיפה
לווייתניות גדולות: ורדית - המגמה הימית מכון וינגייט
ספינות: קונטסה2621 במאי 1977יפו - מכמורת- חיפה46סנוניות בינלאומיות: צופי ים תל אביב
לווייתניות קטנות: הנרייטה - הפועל מעגן מיכאל
לווייתניות בינוניות: הפועל ראש הנקרא
יאכטות: קוסטהמסלול קוצר לנחשולים עקב מזג אוויר
רק 27 מתוך 46 המפרשיות סיימו את השיוט2720 באוקטובר 1978חיפה - שדות ים - יפו281979יפו - נווה ים72לווייתניות: טרית - בי"ס למבואות ים
סנוניות בינלאומיות: דלמן - הפועל חיפה
סנוניות רגילות: הפועל שדות ים
סנוניות קטנות: המרכז לחינוך ימי בת"א2919803016 באוקטובר 1981יפו - שדות ים - נווה יםכ-40סנוניות מערך גדול: ברוך מליניאק - הפועל חיפה
ספינות: רון ביליק - מועדון שייטים כרמל
גלשני רוח:השיוט אורגן על ידי מרכז הפועל בניהולו של שמשון בובר.
מספר סירות ניזוקו ברוח צפון מערבית חזקה בעת שניסו להיכנס למכמורת.
ביום השני קוצר המסלול לנווה ים.315 באוקטובר1982נהריה - חיפה - שדות ים74סנוניות רגילות: הפועל שדות ים
סירות מפרש: המועדון הימי בחיפה3219833312 באוקטובר 1984שדות ים - תל אביב3429 בספטמבר 1985תל אביב - עכוסנוניות:מקום ראשון קיסריה משדות ים בפיקודו של שגי יהלום
מקום שני אדם הפועל נהריה בפיקוד אסי ברגרהשתתפו 25 סירות המועדונים מהצפון שלטו: 4 סנוניות מהפועל נהריה,2סנוניות מקציני ים,2סנוניות מראש הנקרה, 1 מגשר הזיו
השיוט קוצר בשל רוח צפונית חזקה מאוד וקו הסיום היה בשדות ים רק 4 סירות חצו את הקו ראשונים "קיסריה" משדות ים.
מקום שני "אדם" הפועל נהריה
בפיקודו של אסי ברגר מקום שלישי "מיכה שתיים" הפועל שדות ים מקום רביעי "ציפי"
בשנה זאת ושקדמו לה נהריה ושדות ים היו המועדונים הדומיננטיים בכל שנה הופיעו עם סירות הכי מתקדמות המועדונים היו המובילים בשנו.
השמונים וכל שנה ניבחרו להוביל השייטים הנבחרים של אותם מועדונים351986עכו- תל אביבכ-60סנוניות: קיסריה - שדות ים
ספינות קטנות: אמיורה - חיפה
ספינות גדולות: ברבנזה - מועדון שייטים כרמל36אוקטובר1987תל אביב - עכו27 סנוניות + 27 ספינות + 9 קטמרניםסנוניות: קיסריה - שדות ים
קטמרנים: איתן נייק ואילת קוץהשיוט קוצר לשדות ים עקב מצב ים מאתגר37אוקטובר 1988נהריה - שדות ים - מעגן מיכאל - מכמורת - שדות יםכ-75סנוניות: זאביק 3 - הפועל שדות ים
ספינות: Gift Sea - חיפה
גלשנים: ערן ענברהשיוט נערך בצל מגפת הפוליו.
רכב מיוחד אף נשלח ללוות את השיוט עם חיסוני פוליו381989391990חיפה - תל אביב72 סנוניותרוח צפונית מערבית חזקה, ספינות רבות לא מגיעות לקו הגמר1994השנה האחרונה בו אורגן השיוט על ידי אגודת הפועל19964627 בספטמבר 2002חיפה - תל אביב42ספינות מהירות: שיינה - מועדון שייטים כרמל
ספינות: ימית - מבואות ים מכמורת4715 באוקטובר 2003אשקלון - תל אביב - חדרה - חיפה32 ספינות +
סנוניות: סירה מס' 49482 באוקטובר 2004ספינות: חיפה- תל אביב - אשקלון
סירות: תל אביב - אשקלון59 ספינות +
סנוניות: סנונית 72233 - אורט ימי אשדוד4920 באוקטובר 2005אשקלון - תל אביב - חדרה - חיפה22 ספינות +
סנוניות: עלי קמחי - הפועל עכו508 באוקטובר 2006חיפה - תל אביב - אשקלון47 ספינות +
ספינות: ניו וייב5128 בספטמבר 2007ספינות: אשקלון- תל אביב - חיפה
סירות: חדרה - חיפה5217 באוקטובר 2008ספינות: אשקלון- תל אביב - חיפה
סירות: חיפה - אולגה28IRC: ג'ין פאלאס
ספינות: מיסטרל 3 53 06 באוקטובר 2009 ספינות: אשקלון - תל אביב - חיפה
סירות: עכו - חדרה השיוט בסימן שמירה על ניקיון הים והחופים הבלתי מוכרזים5427 בספטמבר 2010ספינות: חיפה- הרצליה - אשקלון
סירות: עכו - חדרה37IRC: מריס
ספינות: ראקההשיוט לזכר חיים הרצוג5518 באוקטובר 2011אשקלון- הרצליה - חיפה29 ספינות +
סייפנים: (ללא שם) - זבולון חיפה
סנוניות: רוטמנס - זבולון עכו5605 באוקטובר 2012ספינות: חיפה- הרצליה - אשקלוןסירות: חיפה - חדרהIRC: סנזה פרני - חיפה
ספינות מהירות: קדמית - תל אביב
ספינות: מיקה 1 - חיפה5722 בספטמבר 2013אשקלון- הרצליה - חיפה24ספינות מהירות: אלת הים - הרצליה
ספינות: רקה - חיפה5815 באוקטובר 2014חיפה- הרצליה - אשקלון25ORC: בלו ווייב - הרצליה
ספינות מהירות: קדמית - הרצליה
ספינות: דפנה - רופין5925 באוקטובר 2015אשקלון- הרצליה - חיפה34ORC 1: בלו וייב - הרצליה
ORC 2: סייקלופ - קהילת שייטי הכרמל
עממי: סולרה - קהילת שייטי הכרמל6016 באוקטובר 2016חיפה - הרצליה - אשקלון48ORC 1: רוני 1 - הרצליה
ORC 2: דפנה - רופין
ORC 3: בלנדיין - קהילת שייטי הכרמל
עממי: ליז לו - קהילת שייטי הכרמל616 באוקטובר 2017תל אביב - חיפה41ORC 1: אפוקסי ליידי - הרצליה
עממי: פופה ג'ושינוי מתווה השיוט: קיצור ליום אחד, זינוק ממרינה תל אביב6227 בספטמבר 2018חיפה - תל אביב29ORC 1: הילה 1
ORC 2: חתולי ניו וייב
עממי: ווינדי6317 באוקטובר 2019אשדוד - הרצליה - חיפה48 ספינותORC 1: סנזה פרני - קהילת שייטים כרמל
ORC 2: בלנדיין - קהילת שייטים כרמל
עממי: נונה6422 בספטמבר 2021חיפה - הרצליה38 ספינותORC 1: סנזה פרני - קהילת שייטים כרמל
ORC 3: סמיראמיס - קהילת שייטים כרמל
עממי: שבא - קהילת שייטים כרמל השיוט תוכנן להמשיך לאשקלון אך קוצר עקב צפי לים גבוה בכניסה למרינת אשקלון6513 באוקטובר 2022אשקלון- הרצליה - חיפה43 ספינותORC 1: רוני 1
ORC 2: SLYD - מועדון דרך הים חיפה
ORC 3: Lou of Ixopo - קהילת שייטים כרמל
עממי: הילה 16602 באוקטובר 2023חיפה - הרצליה - אשקלון40 ספינותORC 1: רוני 1
עממי: Orca6709 באוקטובר 2025אשקלון- הרצליה - חיפה24 ספינותORC 1: Cyclop - קהילת שייטים כרמל
ORC 2: Lou of Ixopo - קהילת שייטים כרמל
ORC 3: בלנדיין - קהילת שייטים כרמל
לאורך השנים הוקדשו השיוטים למספר אנשים ואף למספר מטרות.
השיוטים הראשונים (החל מן השיוט השני) הוקדשו לזכרו של זיאמה חייקין, מחלוצי הפעולה הימית בהפועל ובישוב.
זיאמה אשר השתתף בשיוט הראשון והיה ממארגניו נפטר בשנת 1944 בהיותו ימאי בנמל חיפה, עת השתוללה בה מגפת הדבר.
בשנת 2010 הונצח נשיאה השישי של מדינת ישראל, חיים הרצוג שהיה חובב שיט ושיט מפרשיות מושבע.
בשנת 2014, הונצח מי שהיה המורה הראשון לימאות בבית הספר הימי מכמורת, נחום (חתולי) בן גל.
בשנת 2025 הוקדש השיוט לנועה אנגלנדר, בת חברי קהילת שייטים כרמל ובן זוגה נועם אשר נרצחו במסיבת הנובה ב-7/10/2023.
שנים בהן לא התקיים השיוט
שיוט הערים מתקיים כל שנה.
עם זאת היו מספר שנים חריגות בהן לא התקיים שיוט הערים:
1948 - השיוט לא התקיים עקב מלחמת העצמאות
1957 - השיוט הופסק על ידי חיל הים מיד עם תחילתו לאור מזג אוויר סוער
1960 - השיוט בוטל עקב סערה
2020 - השיט לא התקיים עקב מגפת הקורונה
2024 - השיוט לא התקיים עקב מלחמת חרבות ברזל
לאורך השנים השתתפו מאות ואף אלפי ילדים, נערים ומבוגרים בשיוטים השונים אשר התרחשו לאורך חופי ישראל.
לרבים מהם סיפורים מעניינים אותם שיתפו בפורומים שונים, בספרים ובשיחות פנים אל פנים.
נערך לאחר הפסקה של 4 שנים (מרבית מלחמת העולם השנייה).
לפני השיוט התקיים טקס לחנוכת סירה חדשה להפועל תל אביב בשם וינגייט.
לאחר הטקס יצאו ארבע הסירות המשתתפות לזינוק מתל אביב לחיפה.
את הסירות ליוו הספינה ארלוזורוב בפיקודו של שמואל טנקוס ועל סיפונה עיתונאים, ותיקים וחברים וסירת המנוע טרומפלדור.
רוח צפונית חזקה וגלים עלו, וכל הספינות פרשו לאורך המסלול, כאשר הסירה ניסן סט, שהובילה לאורך כל התחרות הגיעה עד עתלית ועל כן קיבלה את גביע החבל הימי לישראל.
"האירוע השנתי הגדול היה תמיד שיוט הערים מחיפה לתל אביב או בכיוון ההפוך.
סדרי זינוקים היו רחוקים מסדרי ההזנקה החוקיים של שיוטי שנים מאוחרות יותר, אך תמיד היו קשורות בהתרגשות.
בשיוט השישי (למיטב זכרוני) בהיותי בדרג א', זכיתי להפליג ב"כתריאל" (ע"ש כתריאל יפה), בפיקודו של אליעזר בן ארצי...
לא הגענו להיות בין הראשונים אך בחשכת הליל כשהגענו, לנמל חיפה, נאסרנו על ידי שוטרי סירת משטרה בריטית, הובאנו למעגן המשטרה הבריטית בנמל, אל קודמינו.
שוחררנו רק בבוקר למחרת כשהוברר כי איננו אנשי כוח המגן."
46 מפרשיות החלו את השיוט, אך רק 27 הגיעו לקו הגמר.
19 סירות פרשו ביום הראשון עקב תקלות ומזג אוויר סוער, השיוט קוצר והתקיים מיפו למכמורת וממכמורת לנחשולים.
ביום הראשון בין ת"א לשדות ים, עלתה רוח צפונית חזקה.
באזור מכמורת, מספר סנוניות שיגרו אותו מצוקה (רקטות מצנח אדומות).
מספר כלי שיט הגיעו לסייע, לאחר שהסנוניות אשר ניסו להיכנס למעגן מכמורת ופספסו את פתח המעגן, התהפכו והחלו להתנפץ על הסלעים צפונית לפתח.
בין הסנוניות היו סירות של בית הספר לקציני ים עכו, בהן "מיכל".
יתר הסירות המשיכו לשדות ים, שם מספר סירות התהפכו במהלך ביצוע ההחפה.
רוח צפונית מערבית חזקה שהופיעה במפתיע תחת העננים מלווה בגשם חזק וברד, הפכה מספר רב של סנוניות דקה לפני הזינוק בעכו.
סירות המנוע לרבות של חיל הים פעלו לעזור לצוותי הסירות.
יאכטות שזינקו שעה קלה לפני כן ספגו נזקים קלים גם כן.
גלשנים אשר השתתפו בזינוק מוקדם גם כן נפגעו ממכת הרוח.
סירת משטרה סייעה בחילוץ מרבית הגולשים.
סנוניות רבות ניזוקו בעת שגלי חוף הטילום על חוף הים של עכו.
זינוק ללא רוח בחיפה, מתפתח לצפונית מערבית חזקה באזור עתלית.
גלי גיבוע עולים ומספר סנוניות מתהפכות.
מתוך 72 סנוניות אשר זינקו, 17 חצו את קו הגמר בתל אביב.
השיוט התקיים ברוחות צפוניות ערות וכלל כ־50 ספינות.
לאור הרוחות העזות, למספר ספינות נקרעו מפרשים וחיבל.
לאורך השנים התקיימו שיוטים נוספים באותו שם אשר אורגנו על ידי חבל ימי לישראל.
מחוז שיזואוקה (ביפנית: Shizuoka-ken 静岡県) הוא מחוז באזור צ'ובו שבאי הונשו, יפן.
בירת המחוז היא העיר שיזואוקה.
העיר המאוכלסת ביותר במחוז היא הממאצו.
בעבר התחלק האזור בו שוכן מחוז שיזואוקה בין המחוזות טוטומי, סורוגה ואיזו, והיה בשליטתו של טוקוגאווה איאיאסו.
לאחר שכבש לעצמו אדמות באזור קאנטו, מסר טוקוגאווה את השליטה על האזור לאדונו אודה נובונאגה.
לאחר שהפך לשוגון, לקח טוקוגאווה את האדמות בחזרה ואף פיקח עליהם ישירות.
לאחר רסטורציית מייג'י ב-1868 איבד השוגון את כוחו, וב-1871, עם ביטול שיטת ההאן, אוחדו המחוזות והפכו למחוז שיזואוקה.
מחוז שיזואוקה שוכן לחופו של האוקיינוס השקט במזרח, ומגיע עד האלפים היפניים במערב.
הוא גובל במחוזות הבאים: קנאגאווה, יאמאנאשי, שעל הגבול ביניהם שוכן הר פוג'י, נאגנו, ואאיצ'י.
שיזואוקה (ביפנית: 静岡市) היא עיר הבירה של מחוז שיזואוקה שבחבל צ'ובו שביפן.
אוכלוסיית העיר מונה 689,881 תושבים, נכון ל-1 באוגוסט 2021.
באזור בו שוכנת העיר שיזואוקה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מלפני אלפי שנים, מהתקופה הפלאוליתית ביפן.
בסביבות העיר נמצאו מספר תלי קבורה מתקופת קופון, ובאתר הארכאולוגי טורו, השוכן במרכז העיר, נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מתקופת תקופת יאיואי.
בראשית תקופת נארה נוסד מחוז סורוגה, ובעשור הראשון של המאה ה-8 נקבע המקום בשם סונפו (駿府), לגדות נהר אבה.
בתקופת אשיקאגה הייתה סונפו בירתו של שבט אימגאווה, אך לאחר שנחלו תבוסה בקרב אוקהאזמה כבש טקדה שינגן את האזור, וטוקוגאווה איאיאסו כבש אותו ממנו לאחר מכן.
ב-1869, לאחר התמוטטות שוגונות טוקוגאווה, קיבל השוגון הנצר למשפחת טוקוגאווה שליטה על האן לסונפו.
באותה שנה שונה שמו של ההאן לשיזואוקה, וב-1871 בוטלה שיטת ההאן והאן שיזואוקה הפך למחוז שיזואוקה.
העיר שיזואוקה נוסדה באופן רשמי ב-1 באפריל 1889.
במלחמת העולם השנייה לא הייתה שיזואוקה מטרה להפצצות בעלות הברית מכיוון שלא היו בסביבתה בסיסים צבאיים ומתקנים תעשייתיים.
אולם, ב-19 ביולי הפציצו אותה מפציצים אמריקנים והחריבו חלקים נרחבים ממנה, תוך גרימת אבדות רבות בנפש.
בשיזואוקה שורר אקלים סובטרופי גשום, עם חודשי קיץ חמים ולחים, וחודשי חורף קרירים עם מעט שלג.
בשל קרבתה לזרם קורושיו, בשיזואוקה יורדים משקעים אטמוספיריים רבים, אך יש בה ימי שמש רבים בשל העובדה שהיא מוגנת מפני סופות מכיוון ים יפן.
כלכלת שיזואוקה מתבססת בעיקר על מגזר השירותים, ובמקצת על תעשייה ועל חקלאות.
בתחום החקלאות, מייצרת העיר תה ירוק, תותים, ואסאבי, מנדרינה, לוטוס, ורדים ואפרסקים.
כמו כן, נמל שימיזו הסמוך הוא מרכז לדיג טונה.
לשיזואוקה יחסי ערים תאומות עם:
שיזו קנקורי (ביפנית: 金栗 四三; 20 באוגוסט 1891 - 13 בנובמבר 1983) היה אצן מרתון יפני ומחלוצי מקצועות השדה והריצה ביפן.
ביפן זכה לכינוי "אבי המרתון".
קנקורי הוא יליד טאמנה שבמחוז קוממוטו, למד באוניברסיטת צוקובה.
במבחני הכניסה להשתתפות באולימפיאדת סטוקהולם בשנת 1912, קנקורי קבע שיא עולם חדש בריצת מרתון של שעתיים, 32 דקות ו-45 שניות, אם כי מסלול הריצה שלו ארך רק 40 קילומטרים.
עקב כך הוא נמנה עם המשלחת היפנית לאולימפיאדה שכללה ספורטאי אחד נוסף בלבד, האצן מישימה יאהיקו.
עם זאת, קנקורי התפרסם בעולם עקב כך שבמהלך השתתפותו בריצת המרתון באולימפיאדת סטוקהולם הוא נעלם.
קנקורי עבר מסע מתיש של 18 ימים מיפן לשוודיה, את המסע החל באוניה ומשם המשיך ברכבת הטרנס-סיבירית והזדקק ל-5 ימי מנוחה כדי להתאושש.
המירוץ התקיים במחוז סולנטונה בעיר ומזג האוויר היה חם מהרגיל, חום של 25 מעלות צלזיוס שרר ביום התחרות ומעל מחצית מהרצים לקו במכת חום.
קנקורי, שהיה מותש מהדרך הארוכה שעשה מיפן ושלא הסתגל לאוכל המקומי, איבד את הכרתו באמצע הריצה וקיבל טיפול ממשפחה של חקלאים.
בהיותו נבוך מעצם "כישלונו" הוא חזר בשקט ליפן ולא הודיע על פרישתו מהמירוץ לנציגי האולימפיאדה.
הרשויות בשוודיה הכריזו עליו כנעדר במשך 50 שנה בטרם גילו שהוא חזר ליפן ואף השתתף באולימפיאדות אחרות.
בשנת 1967, הטלוויזיה השוודית יצרה עמו קשר והציעה לו "לסיים" את ריצת המרתון שלו.
הוא חזר לשוודיה והשלים את מסלול המרתון בזמן כולל של 54 שנים, 8 חודשים, 6 ימים, 5 שעות, 32 דקות ו-20.3 שניות.
בסיום המסלול אמר: "היה זה מסע ארוך.
במהלכו התחתנתי והבאתי לעולם 6 ילדים ו-10 נכדים".
למרות פרישתו מריצת המרתון בסטוקהולם, קנקורי נבחר לייצג את יפן באולימפיאדת 1916 שהייתה אמורה להיערך בברלין אך בוטלה בשל אירועי מלחמת העולם הראשונה.
אבל, הוא אכן ייצג את יפן באולימפיאדת 1920 שנערכה באנטוורפן בלגיה, את ריצת המרתון סיים בזמן של שעתיים, 48 דקות ו-45.4 שניות ובמקום ה-16 הכללי.
הוא נשלח גם לאולימפיאדת 1924 אבל לא סיים את הריצה.
ביפן, ייסד בשנת 1920 ריצת מרתון מיוחדת בה רצים מטוקיו לעיר האקון.
משנת 2004 הפרס הראשון בתחרות נקראו על שמו.
הוא נפטר בגיל 92 ב-13 בנובמבר 1983 בעיר הולדתו טאמנה ביפן.
שיוח אל-ערוב הוא כפר פלסטיני בנפת חברון הנמצא עשרה קילומטרים צפונית-מזרחית לחברון.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, הכפר מנה כ-1,550 תושבים בשנת 2007. הוא גובל בכוזיבא ובאירכאן טוראד ממזרח, בבית פג'אר מצפון, בחלחול ובסיעיר מדרום, ובמחנה אל-ערוב ממערב.
ההתיישבות בכפר החלה בשנות ה-50 של המאה ה-19. בשנת 1883 תיאר "סקר ארץ ישראל המערבית" את "ברכת אל ערוב" באופן הבא: "זהו אחד המאגרים העיקריים המזינים את אמת המים המובילה לירושלים, קיימות שתי תעלות המתחברות לעין אל ערוב, אחת מגיעה מברכת קופין, ואחת מעין כוזיבא"
שיוותריום (שם מדעי: Sivatherium; מיוונית: "הבהמה של שיווה") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים שחי באפריקה, במזרח התיכון, ובתת-היבשת ההודית החל מלפני 5 מיליון שנה עד לפני כמיליון שנה.
Maurusium שרד עד כ-8,000 שנה לפני זמננו, בהתבסס על ציורי מערות מסהרה ומהודו, אך אין מאובנים של שיוותריום שמתוארכים לתקופה זו.
המין שיוותריום גיגנטאום (Sivatherium giganteum) היה הגדול מבין מיניו, והגיע ל-1,246 קילוגרמים, ובכך היה הגדול ביותר מבין המינים במשפחת הג'ירפיים, ואחד מבין מעלי הגירה הגדולים ביותר.
לשיוותריום היה מבנה ייחודי בקרב הג'ירפיים, שכלל צוואר קצר יחסית, רגליים קצרות ועבות, זוג קרניים שמזכירות במראה קרני אייל קורא, וזוג קרניים נוסף קטן יותר מעל לעיניים.
הקרניים היו מכוסות בעור, כמו אצל הג'ירף.
גובהו עד לצוואר היה 2.2 מטרים, וגובהו הכולל כ-3 מטרים.
משקלו, לפי מחקר שפורסם בשנת 2016, היה 1.2 טון מטרי, אך ההערכה לא כללה את הקרניים.
משקל זה מתחרה בגדולים מבין מעלי הגירה המודרניים, כגון הגאור או הג'ירף.
לשיוותריום היו רגליים קדמיות חזקות יחסית לבני משפחתו.
הסיבה לעובי עצמות הרגליים הייחודי בקרב בני משפחת הג'ירפיים היא שהגולגולת של השיוותריום גדולה וכבדה מזו של ג'ירפיים דומים בגודלם ועצמות הרגליים הקדמיות מספקות תמיכה.
Hendeyi מדרום אפריקה היו קצרות ושטוחות, ארוכות משל הג'ירף, אך קצרות משיני רוב לוחכי העשב.
תזונתו הייתה מעורבת וכללה גם עשב וגם עלים.
במין זה התקיימה דו-צורתיות זוויגית כאשר לזכרים היו הקרניים הגדולות, אשר שימשו כנראה לניגוח יריבים.
מאובני השיוותריום התגלו לראשונה על ידי יו פלקונר ופרובי תומאס קוטלי בשנת 1836 למרגלות רכס ההימלאיה.
היצור קיבל את שמו עקב גודלו ועקב מאובניו שנמצאו בהודו.
בתחילה סברו החוקרים שהשיוותריום הוא חוליה מקשרת בין מכפילי הפרסה לבין הפילאים.
הבלבול נגרם ממבנה השלד של השיוותריום.
עקב כך, ההערכות ראשוניות של המסה היו כ-6.5 טון מטרי, כמסת פיל אפריקני בוגר.
מאובני שיוותריום התגלו בקניה, תוניסיה, אתיופיה, מרוקו, דרום אפריקה, אוגנדה, צ'אד, הודו, מלאווי, רוסיה, טג'יקיסטן, טורקיה, ג'יבוטי ופקיסטן.
בשנת 1873, העלה ג'יימס מורי את ההשערה שמדובר בחוליה קדומה בענף של האנטילוקפרה.
בשנת 1988 ר' ל' קרול העביר את השיוותריום למשפחת הג'ירפיים ובשנת 2010 הועבר השיוותריום לתת משפחת השיוותרים במשפחה זו.
שיזף שעיר (שם מדעי: Ziziphus nummularia) הוא מין בסוג שיזף.
השיזף השעיר הוא שיח או עץ קטן קוצני סבוך ביותר שענפיו הרבים יוצאים מבסיסו.
מקור שמו העברי של הסוג הוא במשנה (מסכת כלאיים, פרק א', משנה ד'): .
שמו המדעי הוא ziziphus הוא ככל הנראה גלגול של השם העברי- "שיזף".
שם המין בלטינית Numularia שמשמעותו דמוי מטבע, על שם העלים העגולים של הצמח.
גובהו של השיזף השעיר 1–2 מטר וקוטרו 3–6 מטר.
שיזף שעיר צומח בעיקר בחודשים מרץ ואפריל.
השיזף הצעיר הוא בעל טיפוס תפוצה סודני.
הוא נפוץ בעיקר במדבר טהאר במערב הודו, דרום מזרח פקיסטן, באיראן, אפגניסטן, לבנון וזימבבואה.
בישראל גדל בהרי אילת, ודווח לראשונה ב-1962. במרכז תפוצתו הוא משמש מרעה לגמלים, עיזים ותאואים.
השיזף השעיר משמש לרפואה מסורתית.
שיוט בתעופה הוא שלב הטיסה הארוך והעיקרי, שמגיע לאחר שלב הטיפוס, ובו כלי הטיס טס בתנאים (בגובה, מהירות וכוח מנוע) קבועים ולאורך זמן ולאורכו מתבצע עיקר הניווט בטיסה.
בשיוט כל הכוחות הפועלים על המטוס נמצאים במצב של איזון, הגרר שווה לדחף והעילוי שווה למשקל.
שיוט מתוכנן בדרך כלל לביצועים מיטביים בהתאם לדרישות המשימה.
שיוט הוא השלב הארוך בטיסה, ועל כן, ברוב המקרים, הוא גם השלב הכי משמעותי לביצוע המשימה הספציפית של הכלי הטיס.
בדרך כלל ביצועי המטוס העיקריים בשיוט הם משך טיסה, מהירות וטווח.
ישנם פרופילי טיסה שונים המשתמשים באיזונים שונים בביצועים הללו לטובת דרישות המשימה.
הגורמים העיקריים המשפיעים על ביצועי שיוט של כלי טיס הם הגרר על כל מרכיביו, ביצועי המנוע, עתודת הדלק של המטוס ומשקלו.
כאמור שלב השיוט מגיע לרוב לאחר טיפוס.
עם העלייה בגובה ישנה ירידה ניכרת בגרר הטפילי מפני שהאוויר דליל יותר ולכן מתנגד פחות לתנועת כלי הטיס.
אי לכך, לרוב ביצועי המטוס נהיים יעילים יותר ככל שעולים גבוה יותר.
אבל בתלות בביצועי המנוע ודרישות משימה שונות כלי הטיס יכול לשייט גם בגבהים נמוכים יותר.
מרבית מטוסי הנוסעים הסילוניים משייטים בגבהים של 20,000–40,000 רגל (6,000 עד 12,000 מטר) וברום טיסה בהם ביצועי מנועי הטורבו-מניפה מקנים להם את הביצועים המיטביים יחסית לטווח שלהם.
מיעוט מטוסים מסוגל לשייט לאורך זמן במהירות על קולית בשל גורמים שונים בהם הקושי בהגעה למהירות זאת עקב עליית הגרר הדרמטית במהירות עבר-קולית וירידת הגרר המתונה במהירויות על קוליות נמוכות.
לרוב מטוסים בעלי יכולות שיוט על קולי טסים במהירויות של מעל למאך 2 מכיוון ששם הגרר נמוך יחסית והמטוס יכול לשייט ביעילות, לעיתים גם ללא מבער אחורי שמבזבז הרבה מאוד דלק.
עם זאת, יעילות מטוסי נוסעים מודרניים וכן ההגבלות על רעשי הבום העל-קולי בתעופה האזרחית מונעים שימוש נרחב בכלי טיס אלה.
במטוסים המשתמשים במנועי בערה פנימית המטוס צריך לשאת עתודות דלק.
עם המשך השיוט הדלק מנוצל וכמותו הכוללת פוחתת ולכן משתנה משקל המטוס ואיתו איזון הכוחות והוא נוטה לטפס במתינות תוך כדי שיוט, מה שנקרא שיוט-טיפוס.
בתעופה בגלל בקרה הדוקה על נתיבי וגובהי הטיסה לטובת שמירה על הפרדה בטוחה, לרוב לא ניתן לאפשר טיסה בשיוט-טיפוס בנתיבים הגבוהים.
במקום זאת המטוס ישמור על הגובה שהוקצה לו ויבקש עלייה לגובה בשלבים, אם מתאפשר.
הדבר מקטין בהדרגה את נצילות הדלק של המטוס, מכיוון שבשביל למנוע טיפוס המטוס צריך להקטין את העילוי בעזרת הקטנת מהירותו על ידי הקטנת דחף המנוע שעתה לא יפעל באזור העבודה היעיל שלו.
לחלופין המטוס יצטרך להוריד אף, במצב זה המטוס יאיץ אבל יבזבז יותר דלק על התמודדות עם גרר.
שיזאו היא סדרת טלוויזיה אוסטרלית-קנדית מונפשת, מסוגת קומדיה וגיבורי על, אשר נוצרה על ידי אובי סקוט וייד, בוימה והופקה על ידי גיליאן קאר והולחנה על ידי כריסטופר אלבס.
הסדרה עוקבת אחר גיא, ילד שמקבל כוחות על ונלחם בפשע כגיבורת על.
הסדרה שודרה במקור באוסטרליה בערוץ Network 10, כאשר היא שודרה החל מ-15 בדצמבר 2012 עד 2 בנובמבר 2013. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים, כאשר היא שודרה החל מ-6 בינואר 2014 והסתיימה באותה שנה.
גיא האמדון, ילד רגיל בן 12, מגלה טבעת בעלת כוחות-על שהייתה שייכת לדודתו אגנס המנוחה ועונד אותה.
הטבעת מאפשרת לשנות צורה לגיבורת על בשם "שיזאו", דבר שבהתחלה לא מוצא חן בעייני גיא מפני שהוא נהפך לאישה.
כשהוא מנסה להוריד את הטבעת הוא לא מצליח, ולכן הוא נאלץ להילחם בפשע בתור אישה.
במהלך הסדרה רואים כיצד גיא מתמודד עם המצב יחד עם אחותו התאומה וחברו הטוב, איך הוא מסתיר את זהות גיבורת העל שלו ואיך הוא נלחם בפשע.
גיא האמדון / שיזאו – ילד רגיל בן 12 בעל כוחות על.
אחיה התאום של קלי וחברו הטוב של מאז.
הוא נלחם בפשע בתור גיבורת על בשם "שיזאו", אליה הוא נהפך שהוא אומר את המשפט "כוח הבנות!" (במקור: "!You Go Girl", "קדימה ילדה!").
קלי האמדון – ילדה רגילה בת 12. אחותו התאומה של גיא.
רצתה להיות "שיזאו", אך אחיה התאום נהפך אליה.
מכירה כל פרט בנושא גיבורת העל, ונשיאת מועדון המעריצים שלה.
מאז קלפר – חברו הטוב של גיא.
לפעמים שגיא יוצא להילחם בפשע בתור "שיזאו", מאז מצטרף איתו בתחפושת של גיבור על, אף על פי שאין לו כוחות.
שילה – מחשב שנמצא במפקדה של שיזאו.
מוצגת על המסך כשפתיים עם שפתון ורוד.
מרבה לצחוק על גיא, אף על פי שהיא מאוד אוהבות אותו.
בוקסטר האמדון – אבא של גיא וקלי.
קצין משטרה ששונא את גיבורת העל שיזאו, מבלי שהוא יודע שזה בנו, כי היא מפריעה לו להילחם בפשע.
דרושה האמדון – אמא של גיא וקלי.
באחד הפרקים היא גילתה שגיא הוא שיזאו והיא רצתה לספר את זה לכולם.
וואקרמן – השותף הטיפש של השוטר בוקסטר.
מוקטופוס – מפלצת ים דמוי כריש, חדשן, תמנון וטריגון.
אחד מהאויבים של שיזאו ובעל נטייה ללעוג למה שאנשים אומרים.
הדיבוב המקורי בוים על ידי דייל וורן, והופק על ידי טרי קלסן.
דמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתגיא האמדון - שיזאודייוויד מיילס בראוןאיטן גרינברגקלי האמדוןדיאנה קארינהשחר קדושמאז קלפרמט הילעומר שטיינברגשילהג'קלין ברנןענת ניבבוקסטר האמדוןדן האמילערן מורדרושה האמדוןאליזבת נאבןשירי גדניוואקרמןליאל ברוקסגיא רושיניאקמוקטופוסצביקה פורמן
מספר הפרק בסדרהשם הפרק במקור שם הפרק בעבריתתאריך שידור מקורי 1SheZow Happensהשיזאו מתחיל15 בדצמבר 20122Cold Fingerקור-פינגר3Makin' Bankמגנים על האוברדראפט16 בדצמבר 20124Super Sidekickעוזר-על5Glamageddonמלחמהממת21 בדצמבר 20126SheZapשיזאפ7S.I.C.K.
Nice Guyמר נחמד17 באוגוסט 201330Dental Breakdownסיפור עם שיניים31Crash Thunderקראש רעם24 באוגוסט 201332Meet Dr.
פיילוט הסדרה שודר לראשונה ב-4 במאי 2007 כפרק העשירי בסדרה "Shorty McShorts' Shorts" ששודרה בערוץ דיסני.
קונספט הסדרה נוצר על ידי אובי סקוט וייד, כשההשראה לפיתוחה הגיעה מסדרות טלוויזיה של גיבורי על שהוא צפה בהן.
וייד סיפר כשהוא היה ילד הוא צפה בסדרה "שאזאם!", שבה הפרוטגוניסט הופך לגיבור על שהוא אומר "שאזאם".
יוצר הסדרה חשב מה יקרה אם הוא יגיד משהו אחר בטעות - האם הוא יקבל תלבושת אחרת או יהפוך לגיבור אחר?
קהל היעד של הסדרה הוא ילדים בגילאים 6–11. הרבה תכנים בסדרה הגיעו בעיקר מצוות הכותבות שלה.
וייד סיפר "שאלתי את הנשים בצוות שלי...
מה תהיה חולשה טובה לאישה גיבורת על וכולם אמרו, 'שיער רע!'...
הרבה מהגאדג'טים והבדיחות [עבור 'שיזאו'] הגיעו מנשים".
לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 52 פרקים, כאשר מאז שידורה המקורי בערוץ Network 10 באוסטרליה היא הופצה ברחבי העולם.
בין היתר היא שודרה בבריטניה בערוץ Kix, בבלגיה בערוץ Ketnet ובישראל בערוץ הילדים.
הסדרה שודרה גם בארצות הברית ב-1 ביוני 2013 בערוץ Hub Network, אשר קיווה שהיא תעלה בו את מדד הרייטינג.
מנכ"לית הערוץ, מרגרט לוש, אמרה שאם הסדרה תצליח חברת הסברו תייצר לה מוצרים, דבר שלא קרה.
בריאיון שהתרחש בשנת 2013 וייד אמר שיש נכונות ליצור עונה שנייה לסדרה, בה הדמויות יגלו יותר על גיבורת העל "שיזאו" ואת הסיבה שגיא הוא הגבר הראשון שהצליח להשתמש בטבעת.
בשנת 2016 הוא שיתף שהוא החל את הפקת העונה השנייה בשיתוף Hub Network, עם תקציב גדול יותר מהעונה הראשונה.
עם זאת, בעקבות מיתוג מחדש של הערוץ, נודע לוייד שהפקת העונה השנייה נעצרה.
הוא הכריז שעלילת הסדרה תמשיך בסדרת קומיקס, כאשר הגיליון הראשון שלה, "SheZow: Sleepless 'n' She-Addled", יצא לאור כבר בשנת 2015. נאמר שהגיליון השני יצא בחג המולד, אך בסופו של דבר הוא לא פורסם מעולם.
עלילת הסדרה, שעוקבת אחר ילד שנלחם בפשע כגיבורת על, הובילה לתשומת לב שלילית בקרב קהילות נוצריות ימניות, אשר טוענות שהסדרה משתמשת בהומור לילדים באמצעות קרוס-דרסינג, ולכן צריך להחרים אותה.
בין הקהילות נמצאת קבוצת One Million Moms, קבוצה מתוך איגוד American Family Association, וחדשות ברייטברט, אתר חדשות המזוהה עם הימין הקיצוני, בו כתב על הסדרה בן שפירו.
בתגובה לטענות שקצת נבהל מהן, אמר וייד שלא הייתה כוונה ליצור סדרה עם איזושהי אג'נדה פוליטית, כמו כן שמגדרו של הדמות הראשית אינו משתנה, פשוט הוא לבוש כמו בחורה.
בנוסף, דובר מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה אמר שהטענות על הסדרה הן "רק ניסיון מגוחך לחיפוש תשומת לב".
בישראל הסדרה החלה את שידוריה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים ב-6 בינואר 2014. לקראת עליית הסדרה בארץ, היו מספר ביקורות מעורבות כלפיה בגלל עלילתה.
למרות הביקורות, הערוץ החליט לשדר את הסדרה, והיא זכתה להצלחה בקרב הצופים.
שֵׁיזָף הַשִּׂיחַ (שם מדעי: Ziziphus lotus) הוא מין של שיח קוצני סבוך ונשיר חורף ב ממשפחת האֶשְׁחָרִיִּים.
הוא מין קרוב לשיזף מצוי ונבדל ממנו בצורתו השיחנית הנמוכה.
הוא נפוץ באזורים ים תיכוניים ויוצר שיחיות ספר פתוחה בשטחים נרחבים במזרח הגליל במזרח השומרון.
שיזף השיח קוצני מאוד וסבוך וגובהו מגיע למטר וחצי.
הוא גדל במקומות חמים וחשופים לקרינת שמש חזקה.
בחורף העלים נושרים מהם ובאביב גדלים עלים חדשים.
השיח פורח בעיקר באביב אך גם בקיץ.
הפרי אכיל, אך לא משובח.
בעלי חיים אוכלים אותו ולאחר העיכול מופרשים הגלעינים הקשים בצואה ונובטים הרחק מצמח האם.
לשיזף השיח אין גזע מרכזי, הוא שולח ענפים ומתפתח כלפי חוץ ועם הזמן מרכזו הולך ומתנוון.
כל הענפים זיגזגיים (בשונה משיזף מצוי), בחיק קוצי הלוואי של ענפים מעוצים שקוטרם כס"מ אחד נישאים ענפים קצרים חסרי קוצים, באביב ובקיץ נושאים ענפים קצרים אלה עלים פרחים ופירות.
סימנים אלה מסייעים בצורה ברורה להבדיל בין שיזף השיח לבין שיזף מצוי שענפיו מעוצים ואינם זיגזגיים ואינם נושאים ענפים קצרים.
העלים מסורגים, וכשהם גדלים על ענף דק הוא נראה כעלה מנוצה.
העלה פשוט, משונן, קירח, צורתו דמוית ביצה ולאורכו 3 עורקים ראשיים מקבילים ובולטים היוצאים מבסיס הפטוטרת (בשונה ממיני אשחר שלהם עורק אחד בולט).
העלה נישא על פטוטרת ואורכם 1 עד 2 ס"מ לעיתים רחוקות 3 ס"מ (בשונה מעליו של שיזף מצוי שאורכם 2 עד 8 ס"מ).
בבסיס העלה שבכל מפרק מתפתחים שני עלי לוואי קטנים ולא שווים, אשר בדרך כלל הופכים לקוצים קשים – האחד ישר והאחר מאונקל.
עלי הלוואי שאינם מתפתחים לקוצים נושרים במהרה.
הפרחים קטנים, נכונים, דו-מיניים, ירוקים-צהבהבים וערוכים בתפרחות חיקיות, מסוימות, דמויי אשכולות בעלות עוקץ.
הם מפרישים הרבה צוף סמיך המושך חרקים מאביקים רבים, במיוחד דבורי-דבש.
לפרח 5 עלי גביע, 5 עלי כותרת, 5 אבקנים.
הגביע בעל צינור קטן שמשתייר בפרי ו-5 עלי גביע שנושרים.
הכותרת בעלת 5 עלי כותרת דמויי ברדס.
עמוד השחלה מפוצל ל-2 אונות.
הפרי הוא בית גלעין עגול, במרכזו גלעין מעוצה חזק וגדול, וסביבו ציפה בשרנית יבשה.
קוטרו 8 עד 10 מ"מ (קטן מהפרי של שיזף מצוי שקוטרו 10 עד 15 מ"מ) וקליפתו חלקה.
כשהוא בשל צבעו חום בהיר.
הפרי בעל 2 מגורות קשות דופן שבכל אחת 2 זרעים ולעיתים רחוקות 1 או 4.
ראה פירוט והרחבה בערך "שיזף".
שיזף השיח הוא צמח בתות ובתות ספר ים-תיכוניות, שגדל בקרקעות בזלתיות, בקרקעות סחף ובקרקעות מכוסות באבנים.
הוא נפוץ בבקעת החולה, בגליל התחתון, בבקעת כנרות, בגלבוע ובעמק בית שאן; מצוי בגולן, בגליל העליון, בעמק יזרעאל, בעמק עכו, במדבר שומרון, בבקעת הירדן ובגלעד; נדיר בשומרון ונדיר מאוד בחרמון, בחוף הכרמל, ובדרום שפלת החוף.
שיזף השיח נפוץ במורדות המערביים של הגולן, מרום של כ-350 ועד רום 200- בחוף כנרת.
במורדות הדרומיים של הגולן נלווה שיזף מצוי לחורש של אלון התבור יחד עם אלון מצוי, סירה קוצנית ומרווה ריחנית.
במקומות ששיזף השיח נלווה אל שיזף מצוי, גדל השיזף המצוי במקומות הלחים, הסמוכים למקורות מים או לאפיקי נחלים, ואילו שיזף השיח מאכלס את המורדות היבשים המכוסים באבנים.
שיזף השיח הוא צמח מוגן בישראל.
בישראל גדלים בר עוד שני מיני עצים בסוג שיזף: שיזף מצוי ושיזף שעיר שהוא עץ נדיר.
שיזף תרבותי (Ziziphus jujuba) הוא עץ פרי תרבותי, שמוצאו במזרח אסיה, והועבר כעץ פרי למזרח התיכון, למזרח אירופה ולאפריקה.
שיזף השיח מונה שני תת-מינים.
lotus, גדל בעיקר באזורים סבטרופיים מדרום מזרח ספרד בואכה לארצות דרום הים התיכון והמזרח הים התיכון: אלג'יריה, לוב, מצרים, מרוקו, תוניסיה, סהרה המערבית, קפריסין, סיציליה, יוון, טורקיה, לבנון-סוריה, ישראל וירדן ומדינות המפרץ.
saharae, גדל בעיקר במדבר ובבתות יבשות במערב ומרכז סהרה, בארצות: אלג'יריה, בורקינה, מאלי, מאוריטניה, ניז'ר, סהרה המערבית.
שיזף סיני או שיזף תרבותי (שם מדעי: Ziziphus jujuba; שמות נוספים: תמר סיני, צ'ופפס, ענאב, סופפיה) הוא מין של עץ או שיח נשיר בסוג שיזף ממשפחת האשחריים, המתנשא לגובה של עד 12 מטרים.
בעל נוף צר ונמוך, עליו מבריקים ומשוננים המגיעים לאורך של שמונה ס"מ, ענפיו דלי קוצים ופירותיו הם ענבה מוארכת בגודל 2 עד 6 ס"מ, אשר בהבשלתם הם בעלי צבע אדמדם-חום וטעמם מתוק מאוד.
הפירות נאכלים טריים, יבשים או בתוספת לתבשילים שונים.
יש שמכינים מהפירות סירופ, יין או חומץ.
מוצאו של העץ מסין והוא הופץ בידי האדם גם למזרח התיכון, לרבות לישראל שבה הוא צמח מוגן.
במדגסקר נחשב לצמח פולש המופץ על ידי בעלי החיים.
עצי השיזף הסיני מצליחים לשרוד גם בתנאים קשים בכל הארץ ולאחר התבססותם ניתן לגדלם גם כמעט ללא השקיה.
עיקר תקופת ההבשלה של הפירות היא בעונת הקיץ.
הפרי משמש ברפואה סינית מסורתית (ומכאן שמו).
משמעות שמו הסיני Da Zao היא "תמר גדול", אף על פי שאין לפרי זה כל קשר בוטני לתמר.
בספרד עושים שימוש בעץ להכנת כלי נגינה כגון הדולזאינה .
שיזף תרבותי הוא עץ פרי נשיר שמגיע לגובה 5 עד 9 מ' ופחות קוצני.
הענפים היוצאים ממנו שמוטים וארוכים.
הענפים החדשים סגולים-אדומים או אפורים-חומים, גמישים, חלקים, עם 2 קוצים או בלעדיהם; הלוואים קטנים ולעיתים קרובות הופכים לקוצניים על ענפים ישנים.
הענפים הקטנים דקים ונראים לעיתים קרובות כעלים מנוצים.
שני הלוואים בכל מפרק של גבעול ותיק הופכים בדרך כלל לעוקצים, האחד ארוך חד ואורכו עד 3 ס"מ, השני מעוקל, אלה שאינם הופכים לעוקץ נושרים במהרה.
העלים מסורגים, פשוטים, ירוקים, קירחים בצידם התחתון ונישאים על פטוטרת באורך 2 ס"מ.
הטרף דמוי ביצה או דמוי אזמל שקודקודו קהה מסתיים בחוד או מפורץ, אורכם 2.5 עד 7.5 ס"מ ורוחבם 1.5 עד 4 ס"מ.
הטרף עם 3 עד 5 עורקים בולטים היוצאים מן הבסיס.
שפת העלה משוננת קלות כעין המשור ובסיסם א-סימטרי.
התפרחות צפופות, חיקיות מסיומות (תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת) עם עוקץ תפרחת קצר.
בכל תפרחת פרח בודד או 2 עד 8 פרחים.
הפרחים דו-מיניים, נכונים, ריחניים, ירקרקים, נישאים על עוקץ, קטנים, קוטרם כ-5 מ"מ.
הגביע בעל צינור קטן ומשתייר בפרי ו5 עלי גביע 5 שנושרים.
הדיסקוס צופני, שטוח ומכסה את המצעית ומקיף את השחלה, שוליו מפורדים ובעלי 5 אונות או לעיתים רחוקות תמים.
השחלה עילית ושקועה בדיסקוס ומעורה במצעית, והיא בת 2 מגורות לעיתים רחוקות 3 או 4; ביצית אחת בכל מגורה; לדעת אחרים השחלה תחתית או תחתית למחצה מעת פתיחת הפקעית (ניצן הפרח) ועילית עם הבחלת הפרי.
לדעת אחרים השחלה תחתית או תחתית למחצה ויש אומרים שהיא שחלה תחתית מעת פתיחת הפקעית (ניצן הפרח) ועילית עם הבחלת הפרי.
הפרי הוא בית גלעין (פרי שיש בו גלעין (זרע אחד עטוי במעטה קשה)) בשרני ראוי למאכל.
צבעו אדום כהה או חום, מוארך או דמוי ביצה, קליפתו חלקה ואורכו 2 עד 3.5 ס"מ.
עם ציפה בשרנית לבנבנה ועסיסית וגלעין מעוצה וחזק, בעל 2 מגורות קשות דופן שבכל אחת זרע אחד או 2 זרעים.
לענבות הצעירות צבע ירוק בהיר וכשהן מבשילות הקליפה מקבלת צבע חום-אדמדם מקומטת.
עוקץ הפרי בדרך כלל קצר, 2 עד 5 מ"מ.
הזרעים עם קליפה מבריקה, מגובששת ודקה.
מוצאו של שיזף תרבותי הוא מצפון סין ומזרחה ועד דרום קוריאה, בארצות: סין צפון-מרכז, סין דרום מזרח, מונגוליה הפנימית, קוריאה, מנצ'וריה, שינג'יאנג.
עץ זה הוכנס למדינות רבות סביב ארצות הים התיכון ומערב אסיה ואף ליבשת אפריקה.
שיח' אחמד אבן זיין א-דין אבן אבראהים אל-אחסאא'י (ערבית: شيخ أحمد بن زين الدين بن إبراهيم الأحسائي) (נולד במאי 1753– נפטר ב-27 ביוני 1826), הידוע בכינויו שייח אחמד או אל-אחסאא'י, היה תאולוג ומשפטן מוסלמי שיעי בולט שייסד את אסכולת השיח'יה בעלת ההשפעה, שמשכה חסידים בתחומי האימפריה הפרסית והעות'מאנית.
הוא היה יליד אזור אל-אחסא (חצי האי ערב המזרחי), התחנך בבחריין וכן במרכזים התאולוגיים של נג'ף וכרבלא שבעיראק.
כמי ששהה במהלך עשרים השנים האחרונות לחייו, באיראן, הוא קיבל את הגנתם וחסותם של נסיכי שושלת קג'אר.
שייח' אחמד בידל עצמו מהגישה התריסרית השיעית, בנושאים מרכזיים הקשורים לאסכטולוגיה אסלאמית, תפקידם של העולמא והפרשנות הנכונה של החדית' המיסטי של שנים עשר האימאמים.
הבדלים אלה, לפי המלומד הבהאי פיטר סמית', הובילו להאשמות בכפירה בקרב חברי העולמא האורתודוקסים השיעים, ומקרים של רדיפה נגד אחסאא'י וחסידיו התרחשו במהלך חייו ולאחריו.
תורתו הייתה מורכבת, ולכן הוא קיים לעיתים קרובות את התקייה, כשהוא מסתיר את רעיונותיו השנויים במחלוקת ממתנגדיו.
תלמידו הראשי של אל-אחסאא'י, היה סייד כאזם רשתי, שירש אותו כמנהיגו של זרם דתי מובחן זה.
רשתי, שטען אף הוא להיותו מודרך על ידי חזיונות, גיבש סביבו את המאמינים השיח'ים שהתפזרו לכל עבר, אך הוא עצמו לא מינה יורש כלל ועיקר.
השיח'יה, אם כן, התפצלה לסיעה שמרנית אותה הנהיג כרים ח'אן אל-כרמאני ולסיעה רדיקלית יותר, אותה הנהיג סייד עלי מוחמד, שהיה ידוע בכינוי באב, שהכריז על עצמו כנביא אשר יבטל את חוקי האסלאם.
רבים מהשיח'ים הפכו למאמינים באבים, כאשר רובם ככולם יהפכו עד מהירה לבהאים, המונים כיום 8 מיליון מאמינים, המחשיבים את חזיונותיו של אל-אחסאא'י כניצני הבראשית של דתם.
ישנו מידע מועט הנוגע לראשית חייו של שיח' אחמד, למעט העובדה שהוא נולד באל-אחסא, בצפון מזרח חצי האי ערב, למשפחה שיעית ממוצא סוני בשנת 1166 להג'רה (1753), או 1157 לספירת השנים המוסלמית (1744).
הספר המתעד את תולדות הדת הבהאית, מפציעי השחר, מתאר את התעוררותו הרוחנית באופן הבא:
אמנם לא ברור עד כמה הפרשנות של נביל עולה בקנה אחד עם רגשותיו האמיתיים של שייח' אחמד, אך המניעים הבסיסיים לרפורמה, ובסופו של דבר לציפייה משיחית, מתבהרים במקצת.
שייח' אחמד, בהגיעו קרוב לגיל ארבעים (1784 או 1794 בקירוב), החל ללמוד בשקידה במרכזי חכמי הדת השיעים כמו כרבלא ונג'ף.
הוא השיג הכרה מספקת בחוגים אלו, כדי להיות מוכרז כמוג'תהיד בעיר כרבלא, כלומר פרשן של החוק האסלאמי.
הוא התווכח עם מלומדים סופיים ונאו-אפלטוניים, והשיג מוניטין חיובי בקרב מתנגדיהם.
הוא הכריז שבתוך הקוראן כבר נמצאים באופן מהותי, כל תחומי המדע והידע, כך שאם רוצה אדם להצטיין במדעים, יש ללקט כל ידע שכזה מהקוראן.
לשם כך, הוא פיתח שיטות פרשניות לקוראן וכמו כן, הוא חיפש ללמד את עצמו את כל תחומי הידע שבעולם המוסלמי, נכון לאותה תקופה.
הוא אף גילה הערצה לאימאמים, אף מעבר למידת הערצתם של בני זמנו, האדוקים בדתם, ואף אימץ השקפת עולם הטרודוקסית באשר לחיים שלאחר המוות, תחיית המתים, אחרית הימים, כמו גם בנוגע לרפואה ולקוסמולוגיה.
בבסיס השקפת עולמו בנוגע לעולם הנשמות, הוא הניח שישנו "גוף עדין" הנפרד מהגוף הפיזי אך מקושר אליו, דבר ששינה את דעותיו לגבי המסתורין האופף את דבר היעלמותו של האימאם השנים-עשר האחרון, מוחמד אל-מהדי, לדידם של התריסריים.
דעותיו אלו, הביאו לכך שכמה אנשי דת מלומדים, הוקיעו אותו והוא אף השתתף בוויכוחים רבים לפני שהמשיך לפרס, שם השתקע לזמן מה במחוז יזד.
רבים מספריו ומחיבוריו נכתבו ביזד.
אחסאא'י חווה סדרת חלומות וחזיונות.
בחלום אחד כזה שאותו הוא סיפר, הוא האמין שניתנה לו הרשות למסור ידע מכל אחד משנים-עשר האימאמים.
בחלום נוסף, הוא ראה את האימאם חסן, מלמד אותו פסוקי קוראן.
התאולוגיה של אחסאא'י מושפעת עמוקות מזו של שיאהב א-דין אל-סוהרווארדי.
דבר זה נכון במיוחד לגבי קיומו הערטילאי של האימאם הנסתר בעולם שאינו נראה, הדרכים שבהם אדם יכול לזהות אותו, וכן הזמן המדויק ונסיבות הופעתו הצפויה.
שאיפתו של אחסאא'י להושיע את האנושות, התעלתה מעבר למחויבויות דתיות גרידא, ובמקום זאת התמקדה בעיסוק אינטואיטיבי במקודש בתוך מרחב מושגי אותו כינה "הורקליה".
עולם זה, השאול אף הוא מהגותו של סוהרווארדי, הפילוסוף האיראני בן המאה השתים-עשרה, שימש כתווך בין העולם הגשמי לעולם השמיימי.
בתחומי נופיו הדמיוניים של "הורקליה", האימאם הנסתר אינו נראה לאנושות, בדומה לנשמות המאמינים הממתינות ליום הדין.
בעולם זה, מאמינים שחידדו את יכולותיהם השכליות והמוסריות, יכלו להתבונן בנוכחותו של האימאם הנעלם, ולפגוש אף ב"מניפסטציה" שלו בעולם הגשמי.
אחסאא'י זיהה את ה"שיעי המושלם", כמי שהגיע למצב של שלמות חזיונית, ומסוגל להדריך אחרים למסע טרנספורמטיבי דומה.
מושג זה הדהד את הרעיון, המפותח דיו, של "האדם המושלם", המצוי בסופיות.
אחסאא'י הציע פתרון לשאלה המסובכת בדבר משך חייו של האימאם הנעלם, שהוא אלף שנה, בעולם שאיננו גשמי, בהציעו דוגמה של אימאם שמיימי, המתקיים בעולם התווך "הורקליה".
על אף שאחסאא'י לא הביע זאת במפורש אף פעם, בכתביו הסתומים לרוב להבנה, המסקנה שעלתה היא שהאימאם הנעלם, יגלה את עצמו בסופו של דבר, בצורה גשמית חדשה, במהלך הזמן.
חואן קול מסכם את נסיבות ייסודה של אסכולת השיח'יה, והשאלות שעלו בעקבות זאת, כשדעותיו של אחסאא'י כבר מגובשות וכשהוא החל כבר לרכוש קהל מאמינים: