tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ארצ'ר תכנן גם ספינת מפרשים איתנה ל-Redningsselskapet (החברה הנורווגית להצלה וחילוץ בים), שהייתה בשימוש שנים רבות ועכשיו ידועה כ"קולין ארצ'ר"; האבטיפוס של סירת ההצלה, "קולין ארצ'ר RS1", עודנה משמשת כמוזיאון צף.
כמה ספינות מקוריות אחרות השייכות לחברת החילוץ וההצלה עדיין משייטות בים, בהן
ארצ'ר הקדיש זמן רב לחישוב הדרך היעילה ביותר לעיצוב כלי שיט.
עד היום ממשיכים מעצבי אוניות לבחון את עבודתו בבואם לעצב אוניות חדשות.
לזכותו רשום עיצובן של יותר ממאתיים ספינות, בהן הפראם.
הספינות שתוכננו על ידי ארצ'ר הותאמו במאה ה-20 להפלגות ספארי.
רוברט ארסקין צ'יילדרס סירה, שנקראה "אסגארד"; כיום מוצגת הסירה במוזיאון ונחשבת ליאכטה החשובה ביותר בתולדות אירלנד".
בשנים הבאות השתמשו בוני ספינות אחרים בעיצוביו של ארצ'ר לבניית ספינות, שעשו להן שם בהפלגות הקפת כדור הארץ.
החיקויים שנעשו משנות ה-70' ואילך בהשראת ספינות אלה עשו את סגנון העיצוב של ארצ'ר לפופולרי עד ימינו אלה.
שתי ספינות חילוץ והצלה נקראו על שם ארצ'ר: ה"קולין ארצ'ר" משנת 1893 ובהמשך סירת ההצלה "קולין ארצ'ר".
חצי האי קולין ארצ'ר, האי דבון, נונאווט מנציח את שמו.
מרוץ מפרשיות על שם קולין ארצ'ר, הנקרא גם הוא על שם בונה הספינות, מתקיים פעם בשנתיים.
המירוץ מתחיל בלוורסוג, הולנד, ומסתיים בלרוויק, נורווגיה.
המרחק הוא בסביבות 657 קילומטרים; משך המירוץ, בכפוף למזג האוויר וסוג הספינה, הוא בדרך כלל כשלושה, ארבעה או חמישה ימים.
קולין אודונהיו הוא שחקן ומוזיקאי אירי.
הוא מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור קפטן קיליאן "הוק" ג'ונס בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "עד עצם היום הזה" ובתור מייקל קובאק בסרט "הפולחן".
קולין אודונהיו, בנם של קון ומארי אודונהיו, נולד וגדל בדרוהדה, מחוז לאות' שבאירלנד למשפחה קתולית.
יש לו אח גדול בשם אלן.
הוא בן דודו של המוזיקאי הארי אודונהיו .
הוא למד בבית ספר מקומי ולאחר מכן למד בשבית ספר למשחק גייטי שבטמפל בר.
בגיל 16 נסע לפריז למשך חודש כדי ללמוד צרפתית.
הקריירה המוקדמת שלו התפצלה בעיקר בין תיאטרון לעבודה בטלוויזיה באירלנד ובבריטניה.
ב-2003 זכה בסרט האירי ובפרס הטלוויזיה "הכישרון החדש הטוב ביותר" עבור תפקידו כנורמן ב"הביתה לחג המולד".
בשנת 2009 הופיע בתור הדוכס פיליפ בסדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור".
הוא עשה את הסרט ההוליוודי הראשון שלו לצד אנתוני הופקינס ב-2011, סרט מותחן אימה ושמו "הפולחן" הוא עשה את סרטון האודישן עבור הסרט באולפן ביתי של חברו ושלח אותו לארצות הברית.
בשנת 2012 לוהק אודונהיו כקפטן הוק/קיליאן ג'ונס בעונה השנייה של הסדרה המצליחה "עד עצם היום הזה" ושיחק בסדרה עד סיומה (מעונה 2–7).
ב-2014 לוהק לדמות הראשית בסרט "The Dust Storm", בתור מוזיקאי שנקרא "ברנן".
כריסטינה פרי כתבה את השיר "The Words" שהקדישה אותו לאופיו של דמותו של קולין, קפטן הוק ב"עד עצם היום הזה".
אודונהיו היה חבר בלהקה האירית, "The Enemies" בת חמישה חברים אשר הוקמה בשנת 2003 על ידי אודונהיו וחברו הטוב, רונאן מקווילאן.
הם הוציאו מיני-אלבום בכורה בשם "The Enemies" ב-7 במרץ 2011. הוא שר וניגן בגיטרה ב-EP הראשון ובאלבום הבכורה של הלהקה.
למרות שהלהקה לא הייתה חתומה באף חברת תקליטים ופעלה באופן עצמאי, היא הוזמנה על ידי ג'נרל מוטורס להקליט להם שירים עבור מסע הפרסום שלהם.
הלהקה עבדה גם על המוזיקה לפרויקט "5BY20" של קוקה קולה.
אלבום הבכורה שלהם "Sounds Big on the Radio" היה אמור לצאת במרץ 2013, שמאוחר יותר נדחה ל-2014. במאי 2013, הוא הודיע שהוא עוזב את הלהקה עקב לוח הזמנים צפוף.
בשנת 2009 נישא לחברתו מהתיכון, הלן אודונהיו, מורה בבית ספר היסודי.
יש להם ילד בשם איוון ג'יימס.
ב-14 במאי 2017 נולדה לזוג בת בשם מילי.
+שנהסרטתפקידהערות2011הפולחן מייקל קובאק2012Storage 24מארק2016The Dust Stormברנןקרי פילבי פרופ' דייוויד האריסון2018What Still Remainsפיטר2021ציידי הטרולים: עלייתם של הטיטאנים דוקסידיבוב2022מזלגרידיבובTBAFairytaleשיין
+שנהסדרהתפקידהערות2001Rebel Heartרואופרק: "#1.1"2002Home for Christmasנורמן קווסטדסרט טלוויזיה2004Love Is the Drugפיטר2 פרקים2005Proofג'יימי2 פרקיםFair Cityאמט פיצג'רלד3 פרקים2006–08The Clinicקונור אליוט14 פרקים2009שושלת טיודורפיליפ, רוזן פפאלץ-נויבורגפרק: "The Undoing of Cromwell"Wild Decembersמאבטחסרט טלוויזיה של RTÉ One 2012–18עד עצם היום הזהקפטן הוק / קיליאן ג'ונסתפקיד ראשי (עונות 2–6)
תפקיד אורח (עונה 7); 130 פרקים2018ציידי הטרוליםדוקסידיבוב; 3 פרקים2019שלושה בהסוואה: סיפורי ארקדיה דוקסידיבוב; 2 פרקיםדולי פרטון: מיתרי הלב ג'יי ג'יי סנידפרק: "JJ Sneed"2020הצוות המובחר גורדון קופרתפקיד ראשי; 8 פרקיםמכשפים: סיפורי ארקדיה דוקסידיבוב; 10 פרקים2022, 2024The Great Northד"ר קלהאןדיבוב; 2 פרקיםTBAThe Gray Houseקפטן וויליאם לאנסבריסדרת טלוויזיה עתידית
+שנהמחזהתפקידהערות20242:22 A Ghost Storyסאםתיאטרון אולימפיה , דבלין
קולין באלינג'ר היא שחקנית אמריקאית, קומיקאית, זמרת ויוטיוברית.
ידועה בעיקר בתור הדמות האינטרנטית שלה מירנדה סינגס אשר מפרסמת סרטונים ב-YouTube, ומופעי הקומדיה בהם משולבות הדמות ובאלינג'ר עצמה.
באלינג'ר נולדה וגדלה בסנטה ברברה, קליפורניה, בתם של טים באלינג'ר, מנהל מכירות, ואשתו גוון, עקרת בית.
באלינג'ר למדה בתיכון סן מרקוס וסיימה את לימודיה בשנת 2008 באוניברסיטת אזוסה פסיפיק, בה למדה פיתוח קול.
יש לה שני אחים גדולים, כריסטופר וטרנט, ואחות צעירה, רייצ'ל.
באלינג'ר יצרה את דמותה של מירנדה סינגס כסאטירה על סרטוני יוטיוב רבים הכוללים אנשים שרים באופן גרוע ונראה שהם לא מודעים לחוסר כישרונם.
הדמות מאופיינת כאגואיסטית, נרקיסיסטית וחסרת כישרון.
בקטעי הווידאו וההופעות שלה, הדמות עוסקת בשירה וריקוד בהם היא כושלת, דנה בנושאים אקטואליים בהם היא לא מבינה, מבצעת מדריכים כושלים, משתפת פעולה עם יוטיוברים אחרים ומקטרת על הבעיות האישיות איתם היא מתמודדת והביקורות השליליות שהיא מקבלת מצופים מסוימים אשר אותם היא מכנה "Haters" (שונאים).
מ-2007 ועד 2009, באלינג'ר הופיעה עבור דיסני בקליפורניה, אך פוטרה לאחר שמיזגה בין הדמות מירנדה במהלך הופעות לבין הדמות אותה שיחקה במחזה על מנת לבדר את הקהל.
לבאלינג'ר ערוץ יוטיוב משלה, Colleen Ballinger (בעבר "PsychoSoprano") וערוץ ולוג נוסף בשם "Colleen Vlogs".
לשני הערוצים הללו יחדיו יש כ-1.8 מיליארד צפיות.
ב-2015, באלינג'ר זכתה בפרסי בחירת הנוער כ "אישיות אינטרנט קומית".
בנוסף דורגה ב"הוליווד ריפורטר"במקום ה-25 כאישיות אינטרנט ידועה.
ב-14 באוקטובר 2016 עלתה בנטפליקס הסדרה הקומית "בלי תגובות שליליות", אותה יצרה באלינג'ר ואחיה כריסטופר וגם מככבת בה בדמותה של מירנדה סינגס.
ב-20 באוקטובר 2017 עלתה עונתה השנייה של התוכנית, ולאחריה בוטלה.
ב-13 במאי אותה שנה פרסמה באלינג'ר סרטון שבו התנצלה על הדברים והודתה שטעתה כששלחה למעריץ את הבגדים וכשהחליטה לתת למעריץ לתת לה תוכן בלי לפקח על כך.
בשנת 2014, התארסה לזמר/יוטיובר ג'ושוע דייוויד אוונס.
הם נישאו בקליפורניה, ב-2 ביולי 2015, וסרט החתונה שלהם צבר יותר מ-11 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של באלינג'ר.
לקראת סוף ספטמבר 2016, באלינג'ר הודיעה כי בני הזוג נמצאים בתהליכי גירושין.
ביוני 2018, הודיעה קולין למעריציה כי היא בהריון מבן זוגה השחקן אריק סטוקלין וכי מאורסת לו זמן מה.
ב-10 בדצמבר של אותה השנה, נולד בנם הראשון.
במאי 2021 הודיעה כי היא בהריון שני עם תאומים.
קוליבריים אמיתיים (שם מדעי: Trochilinae) היא תת-משפחה של עופות קטנים ממשפחת הקוליבריים המצויים רק ביבשת אמריקה.
קוליברים אלה כוללים כמעט את כל המינים למעט 6 סוגים מתת-משפחת קוליבריים טרופיים (Phaethornithinae).
הם מופיעים במגוון צבעים, צורות ובתי גידול.
הם קטנים מאוד מאורך 5 ס"מ אצל קוליברי זעיר מצוי - הקטן שבעופות, עד ל-23 ס"מ אצל קוליברי ענק (Patagona gigas).
מקוריהם באים באורכים שונים עד לאורך 10 ס"מ אצל קוליברי ארך-מקור שהוא בעל המקור הארוך ביותר בעולם ביחס לגופו.
המקור יכול להיות ישר או מאונקל, קצר או ארוך.
הקוליברים מעופפים עם כנפיים מיוחדות דמויות חרמש העוזרות להחזיקם במקום ומרחפים בין פרחים שונים לעבר הצוף שהם מפיקים.
הקוליברים חייבים לאכול ללא הרף אחרת ימותו.
הם מצויים ביערות, ג'ונגלים, ערבות וכמה מינים חיים אפילו במדבריות אמריקה.
ישנם אפילו מינים החוצים כמה מפרצים בנדידה כמו קוליברי אדום-חזה מצוי.
קוליברי שחור-חזה (שם מדעי: Archilochus alexandri) הוא מין של עוף ממשפחת הקוליבריים.
הוא קרוב משפחתו של קוליברי אדום-חזה מצוי.
קוליברי זה חי מדרום קנדה באלברטה וקולומביה הבריטית למערב ארצות הברית עד אוקלהומה ומדרים עד למקסיקו.
הוא נפוץ ביערות, שדות, מדרונות הרים, פרדסים, ושיחים הכוללים פרחים מפיקי צוף.
חלק מפרחים אלה עונתיים והקוליברי נודד דרומה בחיפושיו אחר הפרחים.
אורכו של הקוליברי 8.25 ס"מ ומשקלו רק 3.5 גרם.
הוא בעל גוף אפור-ירקרק וראש וחזה שחורים, מקור ארוך ורגליים שחורות קטנות.
הכנפיים לבנות ומסתובבות לאחור כמו על ציר, כך שהקוליברי יכול לרפרף במקומו.
הוא מהיר מאוד וקשה לתפוס אותו באוויר.
הקוליברי מעופף בנחלות פרטיות ותוקף כל מסיג גבול.
הוא פעיל רק במשך היום ומחפש צוף ואבקה מפרחים אך גם צד חרקים קטנים.
הקוליבריים נפגשים בעיקר בעונת הרבייה.
את הקן הם מכינים בין הצמחים הנמוכים והוא מורכב בעיקר מחזזיות ומקורי עכבישים.
בקן הנקבה מטילה 2 ביצים לבנות הבוקעות אחרי 15 יום.
שני הזווגים עוזרים בטיפול בהם.
קוליברי צבוע-חזה (שם מדעי: Archilochus) הוא סוג של עוף ממשפחת הקוליבריים החיים באמריקה הצפונית מקנדה עד מקסיקו, וחורפים באמריקה המרכזית.
קוליברים אלה מחפשים פרחים ביערות, שדות, ערבות ומדרונות הרים ויכולים להימצא באזורים עם טמפרטורות נמוכות.
הם פעילים רק ביום ומוצצים צוף ואבקה מהפרחים ברפרוף במקום.
הם יצודו גם חרקים בעיקר לגוזלים.
לסוג זה יש חזה צבוע בשחור או באדום.
מטרתו היא למשוך נקבות ולהרתיע יריבים המתקרבים לפרחים.
חלק מהקוליברים נודדים לאורך קילומטרים בחיפוש אחר פרחים בבוא החורף.
קוליבריים טרופיים המכונים גם הרמיטים (שם מדעי: Phaethornithinae) היא תת-משפחה של עופות קטנים ממשפחת הקוליבריים המצויים רק ביבשת אמריקה ממקסיקו ועד ארגנטינה.
אלו קוליברים בעלי צבעים מקושטים מירוק וברונזה לצהוב וכתום.
הראש כהה בדרך כלל ובעל פס שחור על העיניים והמקור קצר יחסית ומעוקל למטה.
אין להם הרבה עיטורים על הכנפיים או הזנב.
לקוליברים אלה אין גם דו-צורתיות זוויגית חזקה.
הם מרחפים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית והדרומית ביחסים סימבוזיים עם כמה פרחים.
הקוליברים מסוגלים לרפרף במקום ולשתות עם מקורם את הצוף.
הם פעילים רק במשך היום ובלילה ישנים שינה משתקת העוזרת להם שלא לגווע ברעב כשאין פרחים.
סוג ומין יחיד קוליברי רחב-זנב (Anopetia gounellei)
סוג קוליברי מגלני (Eutoxeres) - בו 2 מינים
סוג קוליברי חום-חזה (Glaucis) - בו 3 מינים.
סוג קוליברי טרופי (Phaethornis) - בו 30 מינים
סוג ומין יחיד קוליברי מקור-משור (Ramphodon naevius)
סוג קוליברי חוד-חץ (Threnetes) - בו 3 מינים
קוליברי ענק (שם מדעי: Patagona gigas) הוא מין יחיד בסוגו של עוף ממשפחת הקוליבריים והוא המין הגדול ביותר במשפחה זו.
הוא מצוי במערב אמריקה הדרומית.
אורכו של הקוליברי הענק מגיע לאורך 14 ס"מ, ולמוטת כנפיים של 21-25 ס"מ ולמשקל של 18-24 גרם הוא דומה לממדיו של זרזיר מצוי.
הקוליברי בעל גוון נוצות כתום עם כנפיים ירוקות כהות ונקודות לאורך גופו.
הזנב ארוך, מחודד ושחור והרגליים קטנות.
כמו לרוב הקוליברים הוא מוצלח בתעופה במקום ומרפרף סביב הפרחים מהם הוא ניזון.
הוא מצוי ביערות הרריים במורדות האנדים וסביב לחופי האוקיינוס השקט.
הוא חי מקולומביה ועד לצ'ילה וארגנטינה עד לקצה הדרומי של אמריקה.
קולין ביוקנן הוא שחקן סקוטי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד הבלש פיטר פסקו בסדרת הטלוויזיה "דיאל ופסקו" החל ממרץ 1996 ועד יוני 2007.
ביוקנן נולד וגדל בדנדי שבסקוטלנד.
הוא למד משחק ב"דרמה סנטר לונדון" וסיים את לימודיו ב-1991.
פריצת הדרך שלו טלוויזיה הייתה ב-1994 כשגילם את השוטר אוסטין בפרקים אחדים של הסדרה הבלשית "A Touch of Frost".
ב-1996 החל ביוקנן לגלם את סמל הבילוש פיטר פסקו בסדרת הטלוויזיה "דיאל ופסקו".
עוד הופיע ביוקנן בסדרת הדרמה קומית "All Quiet on the Preston Front", הסדרה המשטרתית "The Bill", "בין השורות", "דיינג'רפילד", "בקצב הלב", "Space Island One", ובסדרה "Brief Encounters".
ב-1993 שיחק ביוקנן בתפקיד משנה בסרט "Red Hot" בכיכובם של דונלד סאת'רלנד ובלת'זר גטי.
ב-1996 כיכב בסרט "The Pale Horse" על פי רומן מאת אגאתה כריסטי בתפקיד מארק איסטברוק.
עוד באותה שנה שיחק ביוקנן בדמות אריסטוקרט המפתה את מול פלנדרס בעיבוד של ה-BBC לרומן "מול פלנדרס" מאת דניאל דפו.
ב-1999 גילם את פרדי מאסגרייב במיני-סדרה "The Secret" על פי רומן מאת קתרין קוקסון.
ב-2009 כיכב בסרט הטלוויזיה "Diverted" של CBC.
קולין ביוקנן הקליט מספר ספרי שמע של רג'ינלד היל בהם "Deadheads" ו-"Exit Lines".
ביוקנן היה נשוי לקים ונולדו להם שתי בנות, קירה ומאיה.
הוא אוהד נלהב של מועדון הכדורגל ברמינגהאם סיטי.
קוליברי ציצת-תיל (שם מדעי: Discosura popelairii) הוא מין של עוף טרפי קטן ממשפחת הקוליבריים החי ביערות הגשם הטרופיים של קולומביה, אקוודור ופרו, למדרונות הרי האנדים בגבהים 500-1,500 מטר.
מין זה הוא מהקטנים שבקוליבריים ומהעופות בכלל: הוא מגיע לאורך 10.5—12 ס"מ בזכרים ו-6.5—7.5 ס"מ בנקבות ומשקלו הממוצע הוא רק שתיים וחצי גרם.
זכרי הקוליברי בעלי נוצות מפוארות בצבע ירוק עם ראש ירוק המוקף נוצות יוצרות ציצה ירוקה-כהה גבוהה המזכירה חוט תיל עומד.
החזה כחול והבטן ורדרדה בהירה.
קצוות הכנפיים סגולות, הגב כחול ומעליו עובר פס לבן.
הרגליים בעלות נוצות אדומות והזנב ארוך וכחול עם זוג ציצות ארוכות בולטות.
לעומת הזכרים הנקבות בעלות נוצות קצרות יותר ומפוארות פחות.
קוליברים קטנים אלה פעלתנים ביותר ומבקרים כל יום במאות פרחים (בעיקר של הסוג Inga) במטה לינוק צוף או שהם יצודו חרקים למאכל.
בעונת הרבייה קוליברי אלה מושכים נקבות עם נוצותיהם הראוותניות ועם נפנוף זנבותיהם הגדולים.
כמו מרבית העופות הקוליברים הם מונוגמים.
קולין זאכרי אלרד הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-32 של מדינת טקסס בין השנים 2019–2025. בשטחי המחוז נמצאים חלקים מהקצה הצפון-מזרחי של העיר דאלאס, כמו גם חלקים מפרווריה הצפון-מזרחיים בהם גרלנד, ריצ'רדסון, פארק סיטיז ועוד.
במהלך הבחירות לסנאט של ארצות הברית 2024 היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט האמריקאי בטקסס.
בבחירות לסנאט שנערכו בנובמבר 2024 הפסיד לטד קרוז הסנאטור המכהן של מדינת טקסס בסנאט האמריקאי.
אלרד נולד בסן אנטוניו שבטקסס, ולמד בבית הספר התיכון הילקרסט בדאלאס ובאוניברסיטת ביילור.
כסטודנט באוניברסיטת ביילור, הוא שיחק בעמדת הליינבקר בנבחרת הפוטבול של האוניברסיטה, "ביילור בירס".
בדצמבר 2005, אלרד סיים את לימודיו הגבוהים עם תואר ראשון בהיסטוריה.
אלרד לא נבחר בדראפט ה-NFL אך הוחתם בידי קבוצת טנסי טייטאנס.
הוא שיחק במדי הקבוצה במשך ארבע עונות, בהן שותף ב-32 משחקים בעונה הסדירה ובשני משחקי פלייאוף.
בעקבות נתיבתו המקצועית בפוטבול, נרשם אלרד ללימודי משפטים.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-2014, אלרד עבד כעוזר מיוחד במחלקת היועץ הכללי של מחלקת השיכון והפיתוח העירוני לצד חוליאן קסטרו, שכיהן כמזכיר המחלקה.
בהמשך, אלרד עבד כעורך דין במשרד עורכי הדין "פרקינס קוי", שם התמחה בליטיגציה בנושא זכויות הצבעה וייעץ ללקוחות שונים כולל מועמדים פוליטיים וקבוצות אינטרס.
ב-21 באפריל 2017, הודיע אלרד על כוונתו להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-32 של טקסס נגד נציג המחוז המכהן פיט סשנס.
בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית ניצב אלרד בפני שני יוצאי ממשל אובמה אחרים, וסיים במקום הראשון בפער בן כעשרים אחוזים, אם כי לא הצליח לגרוף רוב מינימלי בן 50%.
בסיבוב שני שהתקיים ב-22 במאי 2018, ניצח אלרד את אשת העסקים ליליאן סלרנו, ברוב של 69.5% מהקולות.
בבחירות הכלליות הוא התמודד מול סשנס, הנציג הוותיק של המחוז בבית הנבחרים מאז 2003. המחוז נחשב כ"מחוז מתנדנד", שכן בבחירות לנשיאות ב-2016 ניצחה במחוז המועמדת הדמוקרטית הילרי קלינטון את יריבה דונלד טראמפ בפער זעום, בשעה שסשנס נבחר מחדש לקונגרס ללא התנגדות מצד הדמוקרטים.
אלרד מתאר עצמו כדמוקרט מתון.
ב-6 בנובמבר 2018 נבחר אלרד לבית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס ה-32 של טקסס.
הניצחון של אלרד נחשב למהפך משום שסשנס היה חבר הקונגרס מאז 1997 וייצג את מחוז הקונגרס ה-32 מאז 2003. הוא הפך לאדם השני לייצג מחוז זה והדמוקרט הראשון לעשות כן.
באותו החודש נבחר, ביחד עם עמיתתו היילי סטיבנס, לנשיא מחזור חברי הקונגרס הדמוקרטים שנכנסו לתפקידם ב-2019. בקונגרס ה-116 של ארצות הברית חבר אלרד בוועדת החוץ, בוועדה לענייני חיילים משוחררים ובוועדת התחבורה והתשתיות, שבראשה עומד פיטר דיפאזיו.
בפברואר 2019 הביע אלרד תמיכה במועמדותו לנשיאות של מי שהיה הבוס שלו, חוליאן קסטרו, במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020. לאחר פרישתו של קסטרו מהמירוץ, הביע את תמיכתו בסגן הנשיא לשעבר ג'ו ביידן.
ב-3 במאי 2023 הכריז אלרד על התמודדותו לסנאט של ארצות הברית נגד הסנאטור הרפובליקני המכהן טד קרוז בבחירות 2024 בטקסס.
הוא נבחר למועמד המפלגה עם 58.87% אחרי שגבר על שמונה מיריבו ובראשם רולנד גוטיירז, חבר הסנאט של טקסס.
עם זאת, ביום הבחירות הפסיד לקרוז כשגרף 44.57% מקולות הבוחרים.
קוליה הוא סרט דרמה צ'כי משנת 1996 על אדם שחייו עוצבו מחדש באופן בלתי צפוי.
את הסרט ביים יאן סבייראק ומככב בו אביו, זדנייק סבייראק, שגם כתב את התסריט לסיפור מאת פאבל טאוסיג.
קוליה קיבל ביקורות חיוביות וזכה בפרס האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
הסרט מתרחש בשנת 1988, כשהגוש המזרחי הסובייטי מתחיל להתפורר.
פרנטישק לואוקה, רווק צ'כי בגיל העמידה, צ'לן קונצרטים שנאבק לפרנסתו על ידי נגינה בהלוויות ובמשרפות של פראג, מאבד את עבודתו בתזמורת הפילהרמונית הצ'כית, לאחר שנכנס בטעות לרשימה השחורה על ידי השלטונות והוכרז כ"בלתי אמין מבחינה פוליטית".
חבר מציע לו הזדמנות להתעשר באמצעות נישואים פיקטיביים לאישה סובייטית, כדי לאפשר לה להישאר בצ'כוסלובקיה.
לאחר מכן, משתמשת האישה באזרחותה החדשה כדי להגר למערב גרמניה, שם מתגורר החבר שלה.
היא נאלצת להשאיר מאחור, אצל המוזיקאי הצ'כי, את קוליה, בנה בן החמש.
בתחילה, ללואוקה ולקוליה ישנם קשיים בתקשורת, מכיוון שאינם דוברים זה את שפתו של האחר.
מילים רבות בצ'כית וברוסית הנהגות באופן זהה בשתי השפות, אך בעלות משמעויות שונות, מוסיפות לבלבול ביניהם.
עם זאת, בהדרגה נוצר קשר בין לואוקה לקוליה.
בהמשך, הילד סובל מדלקת קרום המוח ונזקק לאנטיביוטיקה במעקב קפדני.
בשל הנישואים הפיקטיביים, לואוקה מאוים במאסר, ואת קוליה מאיימים להעביר לבית ילדים סובייטי.
בעקבות מהפכת הקטיפה, מתאפשר לקוליה להתאחד עם אמו.
ב-1990 הוא מנגן עם התזמורת, בניצוחו של רפאל קובליק, את היצירה "מולדתי" בכיכר העיר העתיקה בפראג, בעוד חברתו ההריונית קלרה צופה מהקהל.
אנדריי חלימון (Andrej Chalimon) - קוליה.
זדנייק סבייראק (Zdeněk Svěrák) - לואוקה.
ליליאן מלקינה (Lillian Malkina) - תמרה.
אירינה בזרוקובה (Irina Bezrukova) - אמא של קוליה.
הסרט שוחרר ב-DVD ו-VHS ב-2 ביולי 2002.
הוא זכה לציון כבוד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-53 של ונציה.
בצ'כיה, ארץ המוצא של הסרט, צפו בו למעלה מ-1.34 מיליון צופים, והוא נחשב לאחד הסרטים המקומיים המצליחים ביותר אי פעם.
בגרמניה נמכרו יותר מ-624,000 כרטיסים לסרט.
הסרט זכה להפצה מוגבלת בארצות הברית מ-24 בינואר 1997 והכניס כ-5.73 מיליון דולר עד 11 ביולי באותה שנה.
הבמאי הטוב ביותר (Jan Svěrák)
השחקנית הטובה ביותר (Libuše Šafránková)
שחקן המשנה הטוב ביותר (אנדרי חלימון)
התסריט הטוב ביותר (Zdeněk Svěrák)
העריכה הטובה ביותר (אלואיס פישארק)
קולימבוזאורוס (שם מדעי: Colymbosaurus; מילולית: "לטאה/זוחל צולל") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת הקריפטולידיים שהתקיים באירופה במשך היורה העליון לפני 165 עד 145 מיליון שנה.
המאובנים שלו התגלו בדורסט, אנגליה ובאי סבאלברד שבנורווגיה, לרוב בשברי עצמות חלקיות של גולגולת ומספר חוליות צוואר והוא תואר בידי החוקר הבריטי הארי סיילי ב-1874. בעבר נחשב לבן הסוג פליוזאורוס בידי החוקר ריצ'רד אוון, אך רק לאחרונה הוחזר הסוג לאחר בדיקה של המבנה של עצמות הזרוע והירך.
הסוג מכיל כיום 2 מינים: * C.
זוחל זה היה קרוב לקימרוזאורוס מאותו אזור וכנראה דמה לו בצורתו הכללית וגודלו.
היה לו צוואר ארוך מאוד בעל 42 חוליות חזקות ולסת ארוכה עם שיניים דקות וחדות שנועדו ללכוד ביניהם דגים ושאר יצורי ים.
היו לו סנפירים רחבים איתם שייט במים בצורה דומה לריחוף.
ככל הנראה הוא בלע גם אבנים קטנות ששימשו כגסטרוליתים.
קוליברי צפוני (שם מדעי: Selasphorus rufus) הוא מין עוף ממשפחת הקוליבריים החי במערב אמריקה הצפונית והוא נודד בכל שנה מעל 3,200 ק"מ אלסקה וקנדה ודרומה למקסיקו.
מין זה תואר לראשונה ב-1788 בידי החוקר יוהאן פרידריך גמלין ואין לו תת-מינים מוכרים.
הקוליברי הוא עוף קטן מאוד באורך של 7 עד 9 ס"מ ולעיתים נדירות גם 11 ס"מ ומשקל של 2 עד 5 גרם, כשהנקבה גדולה במעט מהזכר.
לעיתים מבלבלים בין קוליברי זה לקוליברי אלן (Selasphorus sasin).
לזכר הקוליברי חזה לבן, פנים אדמוניות, כיפה אפורה-אדמונית וסנטר וחזה עטורי סינר כתום-אדום.
הכנפיים והזנב אפורים כהים והקצוות לבנים והרגליים והמקור שחורים.
לנקבות נוצות ירוקות-לבנות, כשהבטן וחלק מהחזה כתומים ערמוניים והזנב והכנפיים כהים.
הקוליברי ניזון מצוף פרחים נמוכים בעלי בסיס קצר והוא מלקט גם חרקים.
הקוליברי בעל חילוף חומרים כה מהיר שהוא חייב לאכול תוך שעות בודדות כדי שלא לרעוב למוות.
למרות זאת הקוליברי נודד דרך הרי הרוקי בכל שנה ממאי עד לספטמבר כדי להספיק לינוק צוף מפרחי הבר באזור והוא יכול להישאר במשך כל הקיץ באזור אחד, בו קבוצה של קוליברים ישתלטו על מקומות האכילה באגרסיביות.
בחורף הם נודדים דרומה עד לגררו שבמקסיקו לאחר מעוף של 2,000 ק"מ במסלול יבשתי.
זהו הישג מדהים לעוף שמשקלו רק 5 גרמים.
הקוליברי נתון כיום בסיכון עקב ירידה גבוהה של יבול החרקים, עליהם הוא מתבסס כדי להשיג אנרגיות בחורף.
כמו כן מספר פרחים אותם הוא מבקר החלו לפרוח מוקדם יותר מהעת, בה הוא מבקר בהם מה שגורם לו להגיע מאוחר מדי מכדי לינוק מצופם.
קולין אן אושונסי , ידועה גם בתור קולין וילארד , היא מדבבת אמריקאית.
אושונסי דיבבה מגוון רחב של דמויות, כגון סורה טאקנוצ'י מסדרת האנימה "דיג'ימון", ג'אז פנטון בסדרה "דני פנטום", "הצרעה" בסדרה "האוונג'רס", ואינו ימאנקה וקונוהאמארו סרוטובי ב"נארוטו".
בשנת 2014 היא החלה לדבב את דמותו של טיילס מסדרת "סוניק הקיפוד", ונשארה בתפקיד הזה עד היום; היא גם דיבבה את דמותו של טיילס בסרט "סוניק – הסרט 2" משנת 2020, לצידם של בן שוורץ ואידריס אלבה, ששיחקו את סוניק ואת נאקלס בהתאמה.
דיבבה גם בסרט ההמשך "סוניק – הסרט 3" משנת 2024. בנוסף לתפקידה כמדבבת של טיילס, היא גם מדבבת את צ'ארמי הדבורה (Charmy Bee) החל משנת 2010.
אושונסי נולדה בגרנד ראפידס, מישיגן ולמדה בתיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת מישיגן.
שם היא גם קיבלה תואר B.F.A.
החל משנת 2018 מתגוררת אושונסי בלוס אנג'לס, קליפורניה עם בעלה, ג'ייסון וילארד, לו היא נשואה מאז שנת 2000, ושני ילדיה.
קולין מקאלוג הייתה סופרת אוסטרלית, שחיה בסוף ימיה באי נורפוק באוקיינוס השקט.
מקאלוג נולדה בוולינגטון שבאוסטרליה (דרום ויילס החדשה), וגדלה בעיר סידני.
עסקה בהוראה, עיתונות וספרנות ולאחר מכן למדה נוירופיזיולוגיה ועבדה כנוירופיזיולוגית במקומות שונים בעולם.
פרט לכתיבה הייתה חובבת צילום, מוזיקה בישול, ציור ורקמה.
בזכות סדרת "Masters of Rome" העוסקת בדמויות דגולות מרומא העתיקה (ביניהן לוקיוס קורנליוס סולה, ה"דיקטטור לכל ימי חייו" הראשון ברומא, וכן יוליוס קיסר, הדיקטטור האחרון של רומא) זכתה בתואר "Doctor of Letters" מאוניברסיטת מקוורי.
ספרה הראשון היה הרומן "טים".
בין ספריה הידועים שתורגמו גם לעברית היו "ציפורים מתות בסתר" (שהיה לרב-מכר עולמי ואף הופק כסדרת טלוויזיה בכיכובו של ריצ'רד צ'מברלין), "שירתה של טרויה" (אודות מלחמת טרויה) ו"האזרח הראשון ברומא" (אודות גאיוס מריוס).
קולין אנדרו פירת' הוא שחקן קולנוע טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס אוסקר, פרס באפט"א, פרס גלובוס הזהב ופרס גילדת שחקני המסך.
בשנת 2010 זכה בפרס גלובוס הזהב כשחקן הטוב ביותר בקטגוריית הדרמה, וכן בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע על תפקידו כמלך ג'ורג' השישי בסרט "נאום המלך".
תפקידים בולטים נוספים שלו הם בסרטים "הפצוע האנגלי", "שייקספיר מאוהב", "יומנה של ברידג'ט ג'ונס", "מאמה מיה!" וב"אהבה זה כל הסיפור".
ב-2011 קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
קולין פירת' נולד בגריישוט שבמחוז המפשייר אנגליה, לדייוויד ושירלי פירת'.
יש לו אחות בשם קייט ואח צעיר בשם ג'ונתן שגם הוא שחקן.
הוריו נולדו וגדלו בהודו כיוון שהורי שניהם היו מסיונרים אנגלים.
חלק מילדותו עברה עליו בניגריה שם עסק אביו בהוראה.
כשהיה בן 11 התגורר בסנט לואיס שבמיזורי.
הוא למד בבית הספר "מונטגומרי אוף אלמיין סקנדרי סקול" (שנקרא אחר כך "קינגס סקול") בווינצ'סטר ואחר כך ב"ברטון פווריל קולג'" שבעיר איסטליי.
כשהיה ב"קינגס סקול" ניגן בגיטרה ובסקסופון, אך אלה לא נחשבו כלי נגינה 'רציניים' ונאמר לו שעליו לנגן באופוניום (כלי נשיפה ממשפחת הטובה).
ב-1981 כיכב פירת' בהפקה בימתית בלונדון של "ארץ אחרת", ב-1984 חזר על תפקיד זה בסרט הקולנוע הראשון שלו בבימויו של מארק קנייבסקי ולצידו של רופרט אוורט.
ב-1986 כיכב יחד עם סר לורנס אוליבייה בסרט הטלוויזיה " Lost Empires", עיבוד לספרו של ג'.
אחר כך ב-1987 הופיע עם קנת בראנה בסרט הקולנוע "חודש בכפר" לפי ספר של ג'.
ב-1989 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "הפיתויים האסורים של ולמונט"., וכן הופיע בתפקיד ראשי בסרט "Apartment Zero".
פירת' ומספר שחקנים בריטים צעירים נוספים שהחלו להתבסס כשחקני קולנוע ידועים כגון טים רות', גארי אולדמן, ברוס פיין ופול מקגאן כונו בשם "Brit Pack".
פירת' זכה להערכה רבה על הופעותיו, אך עיקר פרסומו בקרב הקהל הרחב זכה בשנת 1995 כשגילם את דמותו של מר דארסי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "גאווה ודעה קדומה".
בתפקיד זה רכש פירת' מעריצות רבות, ואת חיבתה של ברידג'ט ג'ונס, דמות בדיונית גיבורת ספריה של הלן פילדינג.
דמותו של מר דארסי מופיעה בשני ספרי ברידג'ט ג'ונס, ובספר השני "ברידג'ט ג'ונס: עובדות החיים" הגיבורה פוגשת את קולין פירת' ברומא.
כשהספרים עובדו לקולנוע פירת' גילם את מר דארסי אהובה של ברידג'ט ג'ונס הנקרא מארק דארסי.
ב-2008 שיחק בסרט When Did You Last See Your Father", בבעל מזדמן, לצדה של אומה תורמן, בגרסה הקולנועית של המחזמר מאמה מיה!
ובסרט "קלת דעת" שהוקרן בפסטיבל הקולנוע של רומא וקיבל ביקורות מצוינות.
ב-2009 שיחק ב"רוחות חג המולד" עיבוד לספרו של צ'ארלס דיקנס בתפקיד פרד אחיינו של סקרוג' (ג'ים קארי).
ב-2009, בפסטיבל הסרטים של ונציה, זכה פירת בגביע וולפי כשחקן הטוב ביותר על משחקו בסרטו של טום פורד "סינגל מן", בו גילם דמות של פרופסור המתמודד עם הבדידות אחרי מותו של בן זוגו מזה 16 שנים.
התפקיד זיכה אותו בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי, במועמדות לפרס גלובוס הזהב להופעה הטובה ביותר לשחקן ראשי ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
ב-2010 כיכב פירת' בדרמה "נאום המלך", בה גילם את דמותו של ג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת.
על תפקידו זה זכה בפרס גלובוס הזהב כשחקן הטוב ביותר בקטגוריית הדרמה, בפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר וכן בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע.
ב-2011 הופיע פירת' בסרט "החפרפרת" עיבוד לרומן "באותו שם מאת ג'ון לה קארה ("Tinker, Tailor, Soldier, Spy") שביים תומאס אלפרדסון בכיכובם של גארי אולדמן וטום הארדי.
ב-2013 שיחק לצד ריס וית'רספון בסרט "קשר שטני" בבימוי אטום אגויאן, סיפורם של שלושה גברים, המכונים "שלישיית מערב ממפיס", ששוחררו מהכלא בארצות הברית אחרי שריצו מאסר של 18 שנה על רצח שלא ביצעו
ב-2022 כיכב בסרט הדרמה ההיסטורית "האיש שלא היה" על מבצע קציצה, מבצע ההונאה של המודיעין הבריטי מימי מלחמת העולם השנייה.
בשנים 1983–2000 פירת' הרבה להופיע בתיאטרון.
הוא שיחק בתפקיד הראשי במחזה "Three Days of Rain" מאת ריצ'רד גרינברג, כמו גם במחזה "מנהל הבית" מאת הרולד פינטר וב"תשוקה בצל האילנות" של יוג'ין או'ניל.
ב-1999 פירת' הופיע בתפקיד ויליאם שייקספיר בסדרה הקומית הפתן השחור בתוכנית ספשייל שנקראה "Blackadder: Back & Forth".
אדמונד בלקאדר נתקל בדמות שפירת' מגלם בזמן שהוא כותב את המחזה מקבת', בלקאדר מבקש משייקספיר חתימה, ואז הוא חובט בו באגרופו ומסביר שזה "עבור כל התלמידים והתלמידות של 400 השנים הבאות".
כמו כן הופיע בהפקות טלוויזיוניות כמו ב"דונובן קוויק" (גרסה עדכנית של דון קישוט) משנת 1999 וב"קונספירציה" בשנת 2001 שעליו היה מועמד לפרס אמי.
ב-2004 הנחה את תוכנית האירוח סאטרדיי נייט לייב כשלצידו בהופעת אורחת מוזיקלית הזמרת נורה ג'ונס.
ב-2007 היה פירת' מפיק בפועל של הסרט הדוקומנטרי "בכלא כל חיי" (In Prison My Whole Life) שהפיקה אשתו ליוויה ג'וג'ולי.
הסרט בוחן את הליכי המשפט והראיות שהובאו נגד מומיה אבו ג'אמאל, פעיל פוליטי אמריקאי וחבר בפנתרים השחורים, אשר הורשע ונידון למוות בגין רצח של קצין משטרה, דניאל פולקנר בשנת 1981.
יצירתו הראשונה שיצאה לאור הייתה "The Department of Nothing" כחלק מקובץ סיפורים "Speaking with the Angel" שערך ניק הורנבי בשנת 2000. קובץ זה נתרם לקרן טריהאוס למען ילדים אוטיסטים.
כמו כן השתתף פירת' בכתיבת הספר " We Are One: A Celebration of Tribal Peoples" שיצא לאור ב-2009, העוסק בתרבויות אנושיות שונות ברחבי העולם.
בין שאר הכותבים בספר לורנס ון דר פוסט, נועם חומסקי וקלוד לוי שטראוס.
בין השאר בסרט המוזיקלי "מאמה מיה!", הוא שר את "Lady Come Down" יחד עם רופרט אוורט בסרט "חשיבותה של רצינות" ואת השיר "Love Is in the Air" בסרט "St.
ב-1989 היה לו קשר רומנטי עם השחקנית מג טילי, ששיחקה לצידו ב"הפיתויים האסורים של ולמונט", וב-1990 נולד להם בן ויליאם ג'וזף פירת'.
ב-1994, אחרי שנפרד מטילי, היה לו רומן עם ג'ניפר אילי, שכיכבה לצידו ב"גאווה ודעה קדומה" בתפקיד אליזבת בנט.
השניים חזרו לשחק יחד ב-2010 בסרט "נאום המלך".
ב-1997 נשא לאישה את ליוויה ג'וג'ולי ולזוג נולדו שני בנים, לוקה (נולד במרץ 2001) ומתיאו (נולד באוגוסט 2003).
הם נפרדו בשנת 2019, כשנתיים לאחר שגילה שהיא ניהלה רומן עם עיתונאי איטלקי בתקופה קצרה בה הם היו פרודים.
ב-13 בינואר 2011 קיבל פירת כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 2012 קיבל תואר כבוד מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
סר קולין רקס דייוויס היה מנצח בריטי נודע.
דייוויס למד נגינה בקלרינט בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, שם נחסמה דרכו ללימודי ניצוח כיוון שלא הוכיח יכולת נגינה בפסנתר.
אף על פי כן, הוא הקים תזמורת עם חברים ללימודים, ולעיתים קרובות ניצח עליה.
בשנת 1952 עבד דייוויס ברויאל פסטיבל הול, ובסוף שנות ה-50 ניצח על התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC.
לתהילה ראשונה בקנה מידה גדול זכה כאשר החליף את אוטו קלמפרר החולה בניצוח על האופרה דון ג'ובאני של מוצרט ברויאל פסטיבל הול בשנת 1959. שנה לאחר מכן החליף בנסיבות דומות את תומאס ביצ'ם, בביצוע חליל הקסם של מוצרט בגלינדבורן.
בשנות ה-60 עבד בסדלר'ס וולס אופרה וניצח על התזמורת הסימפונית של לונדון ועל תזמורת רשות השידור הבריטית.
בשנת 1971 החליף את גאורג שולטי כמנצח ראשי בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, שם ניצח בהופעות מזומנות לפני כן.
הוא נשאר בתפקידו שם עד 1986. הוא נודע בתמיכה באופרות של המלחין הבריטי מייקל טיפט וניצח על כמה מיצירותיו בהופעות בכורה.
בשנת 1977 היה למנצח האנגלי הראשון שהופיע בפסטיבל ביירויט (המוקדש ליצירותיו של ריכרד וגנר), שם ניצח על האופרה טנהויזר.
בשנת 1980 קיבל דייוויס תואר אבירות.
לאחר זאת ניצח על תזמורת רדיו בוואריה ועל התזמורת הסימפונית של בוסטון, לפני שהתמנה למנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון בשנת 1995.
פרט לתמיכתו בטיפט ופרשנויותיו למוצרט, דייוויס היה מקורב במיוחד למוזיקה של הקטור ברליוז וניצח על ביצועים רבים של האופרות שלו ושל יצירותיו התזמורתיות.
דייוויס שימש כיושב ראש בינלאומי של לימודי תזמורת באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון.
בפברואר 2011 נפל מדוכן המנצחים בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ובריאותו המדרדרת במהירות הובילה לביטולים רבים של הופעות.
דייוויס נפטר בלונדון ב-14 באפריל 2013, בגיל 85, לאחר מחלה קצרה.
קולין לות'ר פאוול היה מדינאי וגנרל אמריקאי, שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית בין השנים 2001–2005 בממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
בשנים 1989–1993 כיהן כיושב ראש המטות המשולבים, בעת מלחמת המפרץ.
לפני כן, מנובמבר 1987 עד ינואר 1989, שימש פאוול כיועץ לביטחון לאומי.
פאוול היה האפרו-אמריקני הראשון שכיהן בתפקיד מזכיר המדינה והראשון אשר שימש כיושב ראש המטות המשולבים.
פאוול נולד בשכונת הארלם בעיר ניו יורק להורים שהיגרו מג'מייקה.
במקביל ללימודיו התיכוניים עבד בחנות לרהיטי תינוקות בבעלות יהודית וכגוי של שבת ולמד כך יידיש.
הוא למד גאולוגיה בסיטי קולג' של ניו יורק וקיבל תואר ראשון בשנת 1958. במקביל ללימודיו נרשם לקורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית.
הוא הוסמך כקצין ח"יר בדרגת לוטננט ושובץ כמפקד מחלקה בחטיבת החי"ר ה-48. בשנת 1962 נשלח כיועץ צבאי לווייטנאם ושהה שם כשנה.
הוא סופח ליחידה של צבא דרום וייטנאם ולחם במלחמת וייטנאם, ואף נפצע במהלכה.
בשנת 1968, והוא בדרגת רב-סרן, נשלח בשנית לווייטנאם ושימש כעוזר מפקד דיוויזיית החי"ר ה-23. פאוול עוטר על גבורתו במדליית החייל, העיטור הגבוה ביותר למעשה גבורה שנעשה שלא במהלך עימות ישיר עם האויב, כאשר חילץ שלושה אנשי צוות, ובהם מפקד הדיוויזיה, מהריסות מסוק שהתרסק.
בהמשך, בעת ששימש כסמג"ד מונה לנהל חקירה בהקשר לנסיבות שהובילו לטבח מי ליי, בעקבות מכתב שכתב חייל בשם טום גלן ובו טענות על ברוטליות שגרתית של חיילי הדיוויזיה האמריקנית נגד אזרחים וייטנאמים חפים מפשע.
כגנרל בצבא ארצות הברית הוא שירת כעוזר בכיר של מזכיר ההגנה קספר ויינברגר ביוני 1986 מונה למפקד הקורפוס החמישי.
בעקבות חשיפת פרשת איראן–קונטראס בסוף 1986, אולץ ג'ון פוינדקסטר, היועץ לביטחון לאומי, להתפטר ובמקומו מונה פרנק צ.
קרלוצ'י, שמינה את פאוול לסגנו.
לאחר כשנה, כשמזכיר ההגנה קספר ויינברגר התפטר, מונה קרלוצ'י למזכיר ההגנה ופאוול התמנה ליועץ לביטחון לאומי של הנשיא רונלד רייגן.
פאוול כיהן בתפקיד מנובמבר 1987 עד ינואר 1989, ונחשב למי ששיקם את האמון במועצה לביטחון לאומי.
לאחר מכן היה במשך מספר חודשים מפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית.
באוקטובר 1989 מונה ליושב ראש המטות המשולבים, והיה לאפרו אמריקאי הראשון בתפקיד זה וגם לאדם הצעיר ביותר המכהן בו (1989-1993), כולל בעת הפלישה האמריקאית לפנמה ובמלחמת המפרץ ב-1991.
עם מינויו למזכיר המדינה ב-2001 היה פאוול הגבר האפרו אמריקאי בדרגה הבכירה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
פאוול ידוע בין השאר בגלל הטראומה שהשאירה עליו מלחמת וייטנאם, אשר גרמה לו לפתח את "דוקטרינת פאוול", מונח עיתונאי לשורה של שאלות שיש לשאול בטרם תקיפה אמריקנית במדינה זרה.
במהלך שירותו הצבאי והאזרחי זכה לעיטורים רבים, ביניהם, מדליית הזהב של הקונגרס, פעמיים במדליית החירות הנשיאותית, מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה (ארבע פעמים), מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית) (פעמיים), אות לגיון ההצטיינות (פעמיים), מדליית החייל, כוכב הארד, מדליית האוויר, אות לגיון הכבוד (צרפת), ואביר מסדר האמבט (בריטניה).
למרות היותו רפובליקני, תמך פאוול בבחירותו של המועמד הדמוקרטי ברק אובמה ב-2008 ושוב ב-2012.
במהלך הצבעת האלקטורים לאחר הבחירות לנשיאות ב-2016 שלושה אלקטורים ממדינת וושינגטון הצביעו עבור פאוול במקום להילרי קלינטון.
בינואר 2021, לאחר ההסתערות על הקפיטול, אמר פאוול כי הוא כבר לא יכול לקרוא לעצמו רפובליקני.
פאוול התחתן עם אלמה ויוויאן (לבית ג'ונסון) ב-25 באוגוסט 1962. בנם, מייקל פאוול, היה יו"ר ועדת רשות התקשורת הפדרלית (FCC) בשנים 2001 עד 2005. בנותיו, לינדה פאוול, שחקנית, ואנמרי פאוול.
פאוול נפטר ב-18 באוקטובר 2021 בגיל 84, לאחר שלקה בנגיף הקורונה.
מדליית השירות לביטחון הלאומי של ארצות הברית
עיטור לגיון ההצטיינות של ארצות הברית
מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
כוכב הארד של ארצות הברית
לב הארגמן של ארצות הברית
פרס תאודור הרצל מטעם הקונגרס היהודי העולמי, 2017
קולין ג'יימס פארל הוא שחקן קולנוע אירי.
בשנת 2020, הוא דורג במקום ה-5 ברשימת שחקני הקולנוע הגדולים של אירלנד מטעם האייריש טיימס.
בשנת 2023, מגזין "טיים" כינה אותו כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם.
פארל החל לשחק בסדרת הדרמה של ה-BBC, "Ballykissangel"
פארל זכה לשבחים על שגילם מתנקש בקומדיה של מרטין מקדונה "ברוז'" (2008), וזכה עבורו בפרס גלובוס הזהב.
הוא המשיך לגלם מגוון תפקידים ראשיים בקומדיה "איך להיפטר מהבוס" (2011) ובסרט המדע הבדיוני "זיכרון גורלי" (2012).
בשנת 2022, פארל גילם את הפינגווין בסרט גיבורי העל "באטמן", וזכה לשבחים על תפקידיו בדרמת המדע הבדיוני "אחרי יאנג" בסרט ההישרדות של רון הווארד, "שלושה עשר חיים" ובסרט הדרמה של מקדונה "רוחות אינישרין".
על משחקו באחרון, הוא זכה בגביע וולפי לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה ובפרס גלובוס הזהב, בנוסף למועמדות לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר.
פארל נולד בפרבר קאסלנוק , מערבית לדבלין שבאירלנד ב-31 במאי 1976, בנם של ריטה (לבית מונאהן) ואֵיְימון פארל.
אביו היה שחקן כדורגל, שיחק בין היתר בשמרוק רוברס וכיום הוא מנהל חנות .
קולין שיחק גם בקבוצת נוער מקומית שנוהלה על ידי אביו.
דודו, הוא כדורגלן העבר טומי פארל , אשר שיחק גם בשמרוק רוברס במשך עשור.
יש לו אח גדול בשם אֵיְימון ג'וניור ושתי אחיות בשם קלודין (שעובדת כעת כעוזרת האישית שלו) וקת'רין.
הוא חונך כקתולי והתחנך בבית הספר הלאומי סנט בריג'יד , ולאחר מכן בית הספר הפרטי קאסלנוק קולג' .
הוא נבחן ללא הצלחה עבור להקת הבנים בויזון באותה תקופה.
בעידודו של אחיו, הוא למד בבית ספר למשחק גייטי שבטמפל בר, אך נשר ב-1998 כשלוהק לתפקיד של דני בירן בדרמה של ה-BBC, "Ballykissangel".
בזמן שטייל בסידני בגיל 18, פארל הפך לחשוד בניסיון רצח.
הדיוקן המשטרתי נראה כמוהו להפליא; האליבי היחיד שלו היה יומן שנערך על ידי חברו, שהסביר שהשניים לקחו MDMA בצד השני של העיר באותו לילה.
פארל השתתף במספר קטן של תוכנית טלוויזיה וסרטים עד שנת 2000, שבה הוא לוהק לסרט האמריקאי "טייגרלנד" .
באותה שנה, הוא עבר להתגורר בארצות הברית.
בשנת 2001 שיחק בסרט האקשן "הרעים שוב טובים" בבימויו של לס מייפילד, ומיד לאחריו שיחק בסרט "דו"ח מיוחד" של סטיבן ספילברג.
בשנת 2002 כיכב פארל בתפקיד ראשי בסרט המתח "תא טלפון" בבימויו של ג'ואל שומכר.
בשנת 2003 השתתף בסרטים "השתול" (לצד אל פצ'ינו), "דרדוויל", "ימ"מ יחידת פריצה" ובקומדיה השחורה של הבמאי ג'ון קראולי "אינטרמישן".
בשנת 2004 גילם את אלכסנדר הגדול בסרט "אלכסנדר" ואת בובי בסרט "בית בקצה העולם".
בשנת 2005, השתתף פארל בסרט "העולם החדש", שהיה מועמד לפרס האוסקר.
באותה שנה השתתף בפרק בסדרה "סקראבס" בעונה הרביעית.
בשנת 2006, השתתף פארל בסרט "מיאמי וייס", שגרף הכנסות רבות ברחבי העולם.
ב-2007 כיכב בסרטו של וודי אלן "חלומה של קסנדרה".
בשנת 2008 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "ברוז'", בגינו זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מחזמר.
בשנת 2009 שיחק בסרט "מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס" בתור אחד המחליפים של הית' לדג'ר, שנפטר במהלך הצילומים.
באותה שנה כיכב בתפקיד הראשי בסרט הדרמה הרומנטית "אונדין".
בשנת 2010 שיחק לצד קירה נייטלי בסרט "לונדון בולווארד".
בסרט הוא משחק פושע שיצא מהכלא אחרי שלוש שנים ומנסה ללא הצלחה לבנות את חייו מחדש.
בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנועי "איך להיפטר מהבוס" תפקיד של ספק קוקאין, ובסרט האימה "ליל האימה".
בשנת 2012 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "זיכרון גורלי".
באוקטובר 2012 שוחרר הסרט "שבעה פסיכופתים" שם הוא משחק תסריטאי שנמצא בקשיים ומסתבך עם העולם התחתון בלוס אנג'לס.
בשנת 2013 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "האישה מאחורי הנקמה" לצידם של טרנס הווארד ונומי ראפאס.
ודיבב את רונין בסרט "הממלכה הסודית".
בשנת 2014 שיחק בתפקיד הראשי לצד ראסל קרואו ומאט בומר בדרמה הרומנטית "אגדת חורף".
הסרט זכה לביקורות גרועות, בגלל שהסרט רומנטי מידי לדעת המבקרים.
לעומת הביקורות הלא אוהדות לסרט פארל הוצג כשחקן שהחזיק את הסרט ויצר את סצנות האהבה הרומנטיות ביותר לשנת 2014. באותה שנה שיחק בסרט הדרמה "מיס ג'ולי" בבימויה של ליב אולמן, ולצידם של ג'סיקה צ'סטיין וסמנתה מורטון.
בינואר אותה שנה שיחק בסרט "להציל את מיסטר בנקס".
בסרט מגלם פארל את אביה של הסופרת פמלה לינדון טרברס, שיצרה את דמותה של מרי פופינס.
פארל מגלם אב בעל רוח עליזה ודמיון עשיר שמדרדר את המשפחה בגלל בעיות השתייה שלו.
על תפקידו זכה לביקורות חיוביות ויש שאמרו שזהו משחקו הטוב ביותר.
בשנת 2015 שיחק בדרמה הקומית "הלובסטר" לצידם של אוליביה קולמן, רייצ'ל וייס ובן וישו.
על תפקידו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה.
בשנת 2016 שיחק בסרט הפנטזיה "חיות הפלא והיכן למצוא אותן", הסרט הוא ספין אוף לסדרת הסרטים של הארי פוטר.
בסרט הוא משחק לצד אדי רדמיין, עזרא מילר וסמנתה מורטון.
בשנת 2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרטה של סופיה קופולה "הפיתוי", וכן הופיע בתפקיד הראשי בסרט "להרוג אייל קדוש".
בשנת 2018 שיחק בסרטו של סטיב מקווין "אלמנות" .
בשנת 2019 הופיע בתפקיד הראשי בסרט "דמבו".
בשנת 2020 שיחק בסרט "הג'נטלמנים" של הבמאי גאי ריצ'י.
באותה שנה שיחק במותחן הנקמה "סוכנת במילכוד", בכיכובה של ג'סיקה צ'סטיין.
בהמשך, שיחק בסרט הפנטזיה של קנת בראנה "ארטמיס פאול" שמבוסס על הספר באותו שם מאת הסופר האירי אואן קולפר.
בשנת 2022 כיכב בסרט הדרמה והמדע בדיוני "אחרי יאנג" מאת הבמאי האמריקאי הדרום קוריאני קוגונאדה; בכורת הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-8 ביולי 2021. באותה שנה גילם את דמותו של הפינגווין בסרט גיבורי העל "באטמן"; אותו שב לגלם במיני-סדרה של HBO "הפינגווין".
על תפקידו בסדרה זכה בפרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר במיני סדרה.
ביוני 2022 לוהק פארל לגלם את הדמות הראשית בסדרת הדרמה והמד"ב "שוגר" אשר עלתה לשידור ברשת אפל TV פלוס במהלך 2024.
בספטמבר 2022 יצא לאור הסרט "רוחות אינישרין" בו מככב פארל בתפקיד פאדריק סוילאבהאיין.
על תפקידו קיבל פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה לשנת 2022 והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
ביולי 2001 התחתן עם השחקנית האנגליה אמיליה וורנר.
הזוג התגרש ארבעה חודשים לאחר מכן.
ב-12 בספטמבר 2003 נולד בנו הראשון, מהדוגמנית האמריקאית קים בורדנייב.
באוקטובר 2007 חשף פארל כי בנו לוקה בתסמונת אנגלמן.
ב-9 באוקטובר 2009 נולד בנו השני, מהשחקנית הפולנייה אליציה בכלדה , אותה הכיר במהלך צילומי הסרט "אונדין".
על הקמיצה השמאלית שלו, מעל למפרק מקועקע השם "מילי", שם החיבה של אמיליה וורנר, בת-זוגו לשעבר.
יש לו שני קעקועים נוספים על זרועו השמאלית: הראשון היא המילים "Carpe Diem" (בלטינית "תפוס את היום") והשני הוא צלב שחור.
פארל ידוע באורח חייו השנוי במחלוקת, ותקריות שהיה מעורב בהן, כמו נהיגה בשכרות, אי הופעה לצילומי סרטים, קיום יחסי מין עם קטינה, פרסום קלטת סקס שלו ושל חברתו באינטרנט ומעצר משטרתי.
הוא סבל מנדודי שינה כרוניים מאז שהיה בן 12. אחד הספרים האהובים עליו הוא "כשניטשה בכה" מאת ארווין יאלום.
פארל ידוע גם כאקטיביסט למען זכויות להט"ב באירלנד, על רקע היות אחיו, אמון חלק מהקהילה.
בדצמבר 2005 פארל נרשם מרצונו לטיפול גמילה מסמים וממשככי כאבים.
הוא סיים את הטיפול בינואר 2006. בתוכניתו של דייוויד לטרמן דיבר על השינוי שעבר מאז שהפסיק להשתמש בסמים.
ב-2003 נכנס פארל לרשימת "50 האנשים הכי יפים" של מגזין פיפל.
בנוסף, באותה שנה הוא דורג במקום ה-6 ברשימת "הגברים הכי סקסיים".
ב-2015 מונה לשגריר של טורניר הצדקה "Homeless World Cup" .
מועמד פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן הטוב ביותר
פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה (2023)
מועמד פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מחזמר (2022)
מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (2023)
מועמד פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה (2023)
מועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר 2024המשחק היפה מפיק2025A Big Bold Beautiful Journeyדייוויד2026באטמן – חלק 2אוסוולד "אוז" קובלפוט / הפינגוויןTBAThe Ballad of a Small Playerלורד דוילBelly of the Beastגם מפיק
+שנהסדרהתפקידהערות1998Falling for a Dancerדניאל מקארתי3 פרקים1998–1999Ballykissangelדני ביירן18 פרקים2005סקראבסבילי קלהאןפרק: "My Lucky Charm"2015בלש אמיתיהבלש ריימונד וולקורותפקיד ראשי (עונה 2); 8 פרקים2021The North Waterהנרי דראקסמיני-סדרה2024שוגרג'ון שוגרתפקיד ראשי; 8 פרקים
גם מפיק בפועלהפינגוויןאוסוולד "אוז" קובלפוט / הפינגוויןתפקיד ראשי; 8 פרקים
זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (2025)
זוכה פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2025)
זוכה פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה השחקן הטוב ביותר בסרט/מיני סדרה
זוכה פרס סאטורן לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה (2025)
מועמד פרס סטלייט שחקן הטוב ביותר במיני סדרה, סדרה מוגבלת או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה (2025)
קולין מקלורן , מתמטיקאי סקוטי.
פיתח את טורי מקלורן ושיטות קירוב אחרות, והיה מן הראשונים שכתבו ספרי לימוד על שיטותיו של אייזק ניוטון.
מקלורן נולד בקילמודן שבארגיל לכומר ג'ון מקלורן.
אביו מת כשהיה בן שנים אחדות, ואמו מתה לפני שהגיע לגיל תשע.
הוא גדל בבית דודו, דניאל מקלורן, הכומר של קילמודן.
את לימודיו באוניברסיטת גלאזגו החל בגיל 11, דבר שלא היה כה חריג באותה תקופה, ובגיל 14 הגן בהצלחה על תזת מאסטר בנושא "כח המשיכה".
הוא המשיך ללמוד תאולוגיה, וב-1717, בגיל 19, נבחר כפרופסור למתמטיקה בקולג' מרסיקל של אוניברסיטת אברדין.
בחופשות ב-1719 וב-1721 נסע ללונדון, שם פגש את סר אייזק ניוטון, את סמואל קלארק, את המתמטיקאי מרטין פולקס, והוגים אחרים, והתקבל כחבר בחברה המלכותית.
ב-1722, לאחר שמצא מחליף שלימד במקומו באברדין, נסע לאירופה כמחנכו של ג'ורג' יום, בנו של אלכסנדר יום, הרוזן השני ממרצ'מונט.
בזמן שהיו בלורן שבצרפת, כתב מסה על "התנגשות בין גופים", שזכתה ב-1724 בפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים.
מקלורן חזר לאברדין עם מותו של תלמידו במונפלייה.
ב-1725 מונה לסגנו של הפרופסור למתמטיקה באדינבורו, ג'יימס גרגורי (אחיינו של האסטרונום והמתמטיקאי ג'יימס גרגורי).
המינוי היה בהמלצתו של ניוטון בכבודו ובעצמו, לאחר שזה התרשם מעבודתו עד שהציע לשלם את שכרו של מקלורן.
ב-3 בנובמבר באותה שנה החליף מקלורן את גרגורי, ומייחסים לו את העלאת קרנה של אוניברסיטת אדינבורו כמוסד מדעי מוביל.
פיתוחו המתמטי החשוב ביותר של מקלורן הוא טורי מקלורן הקרויים על שמו.
אלו הם טורי חזקות מהצורה , כאשר הם מקדמים ממשיים, האמורים, ולעיתים קרובות אף עולה בידם, לייצג פונקציות מורכבות וקשות לחישוב.
טורים כאלה פותחו גם על ידי ג'יימס גרגורי (הדוד), אבל מקלורן לא היה מודע לפיתוח זה, וגילה את הטורים מחדש בעצמו.
במקביל ללאונרד אוילר, הוא גילה גם את נוסחת אוילר-מקלורן, המקרבת אינטגרלים באמצעות ממוצע של ערכי הפונקציה, וחוסמת את השגיאה במונחי הנגזרות הגבוהות של הפונקציה המדוברת.
ב-1733 נשא לאשה את אן סטיוארט, בתו של וולטר סטיוארט שהיה בשנים 1721-1720 פרקליט המדינה של סקוטלנד; לזוג נולדו שבעה ילדים.
הוא התנגד נמרצות למרד היעקוביטי של 1745, ופיקח על הפעולות להגנת אדינבורו כנגד המורדים; עם כניסתם לעיר, ברח ליורק בהזמנת הארכיבישוף של יורק.
במסעו דרומה נפל מסוסו, והעייפות, החולשה והקור שפקדו אותו גרמו להופעת בצקת.
הוא חזר לאדינבורו כשצבא היעקוביטים עזב אותה, אבל מת זמן קצר אחר-כך.
קולין גילון (4 בינואר 1909 - 10 באפריל 1961) היה משפטן ישראלי ופרקליט המדינה השלישי.
גילון נולד בשם קולין גלוקמן (Colin Gluckmann) ביוהנסבורג שבדרום אפריקה.
אביו היה עורך דין ואמו עמדה בראש קרן קיימת לישראל בדרום אפריקה.
למד בבית ספר אנגלי, וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג, לצד פעילות בתנועה הציונית "הבונים".
בשנת 1937 עלה לארץ ישראל, נישא ועבד בעריכת דין במשרד שניהל יחד עם אשתו בשם גלקמן את פרומקין.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הצטרף לצבא הבריטי ויצא לשרת כקצין בבריגדה היהודית.
במלחמת העצמאות שירת בצה"ל בדרגת רב-סרן, ובסוף המלחמה היה קצין קשר ישראלי ראשי לאו"ם.
עם שחרורו חזר לעבוד לתקופה קצרה כעורך דין פרטי, אך עוד בשנת 1949 הצטרף לשירות המדינה והיה סגן פרקליט המדינה.
בשנת 1953 מונה לראש הפרקליטות וכיהן בתפקיד עד מותו, בשנת 1961. במשפט של נאשמי טבח כפר קאסם הוא הופיע מטעם התביעה לצדו של התובע הצבאי הראשי, משה דוד.
לצורך כך הוא גויס לצה"ל והוענקה לו דרגת סגן-אלוף.
נפטר מסרטן ריאות בגיל 52, ונקבר בבית הקברות סנהדריה לצד קברו של חותנו השופט פרומקין.
הלווייתו התקיימה ביום בו נפתח משפט אייכמן, ולכן תחילת הישיבה השנייה – ישיבת אחר הצהריים – התחילה מאוחר על מנת שהשופטים יוכלו לקחת חלק בהלוויה.
גילון היה נשוי לסעדה פרומקין, בתם של השופט גד פרומקין ושל חנה, בת אהרן אייזנברג, איש העלייה הראשונה וממקימי המושבה רחובות.
סעדה גילון הייתה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
ילדיו הם השופט אלון גילון, יעל שילוח וכרמי גילון.
השף קולין גילון, בנו של אלון נקרא על שמו.
קולין היגינס היה תסריטאי, במאי, מפיק ושחקן אמריקאי ממוצא אוסטרלי.
נודע במיוחד הודות לכתיבת תסריט הסרט "הרולד ומוד" (1971).
היגינס נולד בנומאה בקלדוניה החדשה, שטח באוקיאניה השייך לצרפת, לאם אוסטרלית בשם ג'וי קלי ולאב אמריקאי בשם ג'ון אדוורד היגינס.
אחיו, ג'ון היגינס, הוא שחקן אוסטרלי.
חלק מילדותו בילה ברדווד סיטי ובאוקלנד, קליפורניה, ובסידני באוסטרליה.
בשנת 1958 סיים היגינס בהצטיינות את בחינות הבגרות במכללת סנט אנתוני ברוברטסון , מדינת ניו סאות' ויילס באוסטרליה.
בשנת 1959 למד למשך שנה באוניברסיטת סטנפורד שבה היה פעיל בחוגי התיאטרון בכתיבה ובמשחק.
נטש את הלימודים כדי לנסוע בטרמפים עד ניו יורק, שם עבד בשליחויות עבור רשת הטלוויזיה ABC ולמד לפרק זמן קצר בבית הספר לתיאטרון "אולפן השחקנים" בניו יורק.
אחרי שנה נוספת בסטנפורד התגייס לצבא וסיים קורס בבית הספר לתקשורת בפורט סלוקום, ניו יורק.
הוא שובץ בהמשך כעורך משנה בחטיבה השנייה לרגלים "באיונט" בפורט בנינג, ג'ורג'יה.
אחר כך בשנת 1963 נשלח לחו"ל ונסע ברחבי אירופה כעיתונאי וכתב ספורט בשרות ביטאון החטיבה שמינית "דה ארו" Arrow וסוכנות החדשות "דה סטארס אנד סטרייפס" של צבא ארצות הברית.
לאחר סיום שירותו הצבאי בשנת 1965 למד במשך חצי שנה בסורבון ושיחק לראשונה בסרט הצרפתי "הז'נדארם בניו יורק" עם לואי דה פינס (1965).
הוא חזר ב-1966 לסטנפורד על מנת ללמוד כתיבה יוצרת אצל וולאס סטגנר ובמקביל עבד בערבים כשחקן בתיאטרון הרפרטוארי בסטנפורד במסגרת "קומדיה רפרטורי קומפני" בפאלו אלטו.
הופעתו הראשונה בסרט אמריקאי הייתה כניצב ב"פטוליה" (1968).
לאחר מכן התגייס כמלח לצי המסחרי ושרת על אנייה שנסעה חצי שנה למזרח.
טייל בהזדמנות זאת כחצי שנה ברחבי יפן, בהונג קונג ובדרום האוקיינוס השקט.
ב-1967 השלים את לימודי התואר BA בספרות אנגלית.
אחר כך למד תסריטאות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס UCLA וסיים שם תואר MFA - מסטר באמנות יפה.
בשנת 1969 נבחר לשחקן הטוב ביותר של השנה על ידי חברת הסטודנטים לתיאטרון ב-UCLA על משחקו במחזה של אוסקר ויילד "חשיבותה של רצינות".
באוניברסיטה יצר שני סרטי סטודנטים - Opus one, סאטירה על סרטי סטודנטים, ו-Retreat שזכה בפרס הגדול בפסטיבל לסרטים בלונג ביץ'.
במשך תקופה קצרה לימד מקצועות קולנוע והפקה במסגרת האוניברסיטה והשתתף בחבר השופטים בפסטיבל מדיה באוניברסיטת מינסוטה.
עבודת המאסטר שלו - התסריט "הרולד ומוד" זכתה בפרס השני בתחרויות ע"ש סמואל גולדווין.
אחרי שסיים את תואר MFA שלו בשנת 1970 הקים את חברת ההפקות שלו וחתם על חוזה עם אולפני סרטי פרמאונט כדי ליצור סרט על פי התסריט בבימויו של האל אשבי.
בעת שהיה בפריז היגינס הצטרף לקבוצת התיאטרון הבינלאומית של פיטר ברוק כדרמטורג שלה ויחד עם המחזאי דניס קנון עבד על עיבוד ספרו של קולין טרנבול - The Mountain People ("אנשי ההרים").
המחזה שנוצר הוצג בשם The Ik או Les Iks ובתרגומו של קארייר ב-12 בינואר 1975 בתיאטרון של ברוק בפריז.
סיור עם המחזה הזה ברחבי ארצות הברית מומן על ידי ממשלת צרפת כמתנה לרגל מלאת מאתיים שנה לארצות הברית ב-1976.
פרט לתסריט לסרט המפורסם "הרולד ומוד" שבהמשך לסרט כתב גם רומן ומחזה בשם זה, קולין היגינס כתב את התסריטים וביים כמה מהסרטים הפופולריים ביותר בשנות השבעים והשמונים, תוך שיתוף פעולה עם שחקנים כמו ג'יין פונדה, גולדי הון, ריצ'רד פריור, דולי פרטון וברט ריינולדס.
ב-1982 ביים את הסרט המוזיקלי "בית הזונות הקטן הטוב ביותר בטקסס בכיכובם של דולי פרטון וברט ריינולדס.
בשנת 1986 ייסד היגינס קרן למטרות הומניטריות.
היגינס נפטר מאיידס בגיל 47 בביתו בבוורלי הילס בשנת 1988. הוא הובא לקבורה בבית הקברות פארק הזיכרון ולהאלה בצפון הוליווד.
עבודת המאסטר של קולין היגינס שימשה כבסיס לתסריט לסרט "הרולד ומוד".
בסרט זה, שהוקדש ליחס אהבה מיוחד בין צעיר בן 18, אובססיבי למוות ללוויות ולניסיונות התאבדות ובין אישה בת 80, באד קורט שיחק את תפקידו של הצעיר הרולד ורות גורדון את זה של מוד.
הסרט זכה לפופולריות רבה, כמו גם פסקול הסרט מאת קט סטיבנס.
על סמך התסריט היגינס כתב רומן שתורגם לחצי תריסר שפות, כולל בצרפתית (על ידי ז'אן-קלוד קארייר).
היגינס התבקש על ידי הבמאי הצרפתי ז'אן-קלוד בארו לעבד את הספר כמחזה תיאטרון ויצירה הוצגה בפריז מחזה בהצלחה רבה במשך ארבע שנים רצופות.
בישראל העיבוד לתיאטרון של ספרו ותסריטו של היגינס הוצגו בשנות השבעים של המאה ה-20 בתיאטרון באר שבע עם ג'טה לוקה ודורון תבורי, ובשנות התשעים של המאה ה-20 בתיאטרון בית ליסין עם ליא קניג ודודו ניב.
ב-2011 הוצגה בתיאטרון מיקרו ההצגה "הזכות להיות אידיוט" על פי אותו רומן, בבימויה של אירינה גורליק, עם אולגה קטאייבה ומיכאל גורודין.
הקרן ע"ש קולין היגינס, שהוקמה מיוזמתו של האמן בשנת 1986, מעניק כל שנה האות לעוז לצעירים המפגינים אומץ מול ביטויי אפליה, חוסר סובלנות וקנאות על רקע הבדלי ג'נדר או נטייה מינית.
1978 Foul Play ("תרגיל לבלשית מתחילה")
1971 Harold and Maude, (הרולד ומוד) במאי:האל אשבי
1976 Silver Streak,(קו הכסף), במאי:ארתור הילר
1976 Foul Play תרגיל לבלשית מתחילה
1987 Out on a Limb (תלויה על חוט השערה), במאי: רוברט באטלר
1987 Out on a Limb מיני סדרת טלוויזיה לפי ספרה של שירלי מקלין
קולין צ'ארלס גרינווד הוא מוזיקאי אנגלי.
ידוע בעיקר בתור הבסיסט של להקת הרוק האלטרנטיבי רדיוהד.
הוא מנגן גם בקלידים ובסינתיסייזר.
קולין הוא אחיו הגדול של חברו ללהקה, ג'וני גרינווד.
קולין ריי ג'קסון, מפקד הוא אתלט עבר מבריטניה, הוא סגן אלוף אולימפי (סיאול 1988), פעמים אלוף עולם (שטוטגרט 1993 וסביליה 1999), 4 פעמים ברציפות אלוף אירופה ושיאן עולם במשך 13 שנים בריצת 110 מטר משוכות (12.91 שניות).
ג'קסון הוא האתלט הגבר הראשון בעולם ברמתו שיצא מהארון כהומו, 84 שנים אחרי אוטו פלצר מגרמניה.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה באתונה, יוון ביולי 1986 זכה ג'קסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.44 שניות.
שבועיים לאחר מכן, במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 13.42 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 זכה ג'קסון במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.38 שניות, אחרי גרג פוסטר מארצות הברית (13.21 שניות) ובן ארצו ג'ון רידג'און (13.29 שניות).
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה ג'קסון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.28 שניות, אחרי רוג'ר קינגדום מארצות הברית (12.98 שניות) ולפני טוני קמפבל אף הוא מארצות הברית (13.38 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה ג'קסון במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.45 שניות, אחרי רוג'ר קינגדום שקבע שיא תחרות חדש של 7.43 שניות.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוקלנד, ניו זילנד בסוף ינואר 1990 זכה ג'קסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.08 שניות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בספליט, קרואטיה בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 13.18 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיים ג'קסון במקום 16 בריצת 110 מטר משוכות לאחר שלא התייצב לריצה בשלב חצי הגמר.
בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 13.25 שניות, שהייתה מספיקה למדליית ארד.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים ג'קסון במקום שביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.46 שניות.