tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2014 הציג המנכ"ל חאליד נאסר אלראזוקי את גוגל גלאס למשטרה כדי להוציא קנסות ולזהות מכוניות מבוקשות.
בשנת 2018 שונה שמה של המחלקה כדי להתאים לכיוון הממשל החדש ולפיתוח בינה מלאכותית לשירות המשטרה.
זו המחלקה העיקרית למלחמה בפשע של משטרת דובאי.
התמודדות עם פשעים יומיומיים וקטנים (מריבות, קללות והוצאת דיבה).
טיפול בפשעים בעלי אופי מסוכן, כגון רצח, אונס, שוד מזוין, חטיפה.
טיפול בפשע מאורגן (סחר בסמים, הלבנת הון, עבריינים מבוקשים בינלאומיים ועוד).
שירותים חברתיים כגון אבדות, חפצים שנמצאו, תעודות התנהגות טובה, רישיונות מכל הסוגים).
שימוש בכלים מדעיים (כגון רפואה משפטית, טביעות אצבע, מסמכים, הצתות, ניתוח כימי, כלי ירייה ועוד).
תפעול אמצעי זיהוי (כגון טביעות אצבע, DNA, רישומים פליליים ועוד).
שיטות למניעת פשע (הנחיות, הוראות, מעקב, תחזיות סטטיסטיות, כתבי עת ועוד).
המדים הסטנדרטיים של שוטר משטרת דובאי הם חולצה בצבע ירוק זית עם רצועה אדומה שעוברת מתחת לזרוע השמאלית, כומתה בצבע ירוק כהה עם טלאי זהב המתאר את לוגו המשטרה, מכנס ירוק זית ומגפיים שחורים.
קצינות נוהגות ללבוש מטפחת בשל העובדה שהאסלאם הוא הדת העיקרית באיחוד האמירויות הערביות.
לחלופין, הקצינים לובשים חולצה חומה בהירה ומכנסיים, אם כי שאר המדים נשארים זהים.
קצינים בכירים חובשים כאפיה ודרגות על הצווארון, יחד עם מדים חומים בהירים.
בדובאי נושאים שוטרים אקדחים אוטומטיים למחצה כמו אקדחי קרקאל וזיג זאואר, ואילו יחידות חירום מיוחדות (המקבילות ל-SWAT) מחזיקות בארסנל מגוון של כלי נשק כמו תת מקלע Heckler & Koch MP5, אקדחי גלוק 17, איתקה 37, שוטגאן, רובה M4 ורובה M16, אקדחי קולט, X26 וטייזרים, רימוני הלם וכלי נשק אחרים.
ניידות המשטרה של דובאי צבועות בצבעים לבן וירוק כהה, עם אורות החירום הכחולים.
בשנת 2013, המשטרה קלטה לשירותה כלי רכב חדשים ידידותיים לסביבה, בעלי מושב אחד אך יכולים לשאת נוסע נוסף.
בנוסף למכוניות, המשטרה מפעילה גם אופנועים (כגון: ימאהה YZF-R6), מסוקים וסירות.
משטרת דובאי רכשה כמה רכבי יוקרה לשימוש באזורי תיירות דוגמת בוגאטי ויירון, למבורגיני אורוס, פרארי FF ומקלארן 650s.
משטרת האוויר היא יחידה של משרד הפנים הפדרלי של אוסטריה הפועלת כזרוע אווירית של המשטרה הפדרלית לזרועות אכיפת החוק במדינה.
המשטרה מספקת תפקידי תמיכה אווירית למשטרה האוסטרית בעניינים פליליים.
היא מספקת תמיכה לשירותי הכיבוי בעת מאבק בשריפות מהאוויר או במהלך אסונות טבע אחרים, ומבצע חיפוש והצלה עבור רשות התעופה האזרחית ("Zivilluftfahrtbehörde").
לעיתים קרובות מאוד, המשטרה גם מנהלת מבצעי חילוץ בשטח אלפיני או בחיפוש אחר נעדרים.
ברמה האירופית ישנה חשיבות גוברת למעורבות במשימות במסגרת שיתוף פעולה משטרתי עם סוכנות הגבולות האירופית Frontex.
היא מספקת הדרכה לטייסים, למשקיפי טיסה ולמחלצים (למשל אימוני טיסה לכבאים).
ומספקת שירותי אבטחה וחקירת אירועי גבול בשמיים ותקיפות על ביטחון התעופה האזרחית.
משטרת בית המשפט העליון של ארצות הברית היא כוח משטרה פדרלי אמריקאי, המופקד על אבטחת שופטי בית המשפט, עובדיו, משכנו והמבקרים בו.
משטרת בית המשפט העליון הוקמה בשנת 1935, סמוך לאחר סיום בנייתו של בניין בית המשפט החדש.
עד אז שכן בית המשפט בבניין הקפיטול, וראשוני המשרתים במשטרה החדשה - 33 במספר - נבחרו מקרב שוטרי משטרת הקפיטול.
כיום (2020) משרתים במשטרת בית המשפט העליון 145 איש.
הפיקוד עליהם נתון בידי המרשל של בית המשפט העליון .
תפקידיה של משטרת בית המשפט העליון הם להגן על שופטי בית המשפט, על בניין בית המשפט וחצריו ועל הנמצאים בהם, לרבות מבקרים.
אנשיה שומרים על הסדר בבית המשפט, מסייעים למבקרים בו, מספקים הגנה לנכבדים המגיעים אליו ומאומנים להגיב למצבי חירום.
בעת הצורך הם משתתפים במשמרות כבוד מטעם בית המשפט.
יחידות משטרת בית המשפט כוללות:
צוות לטיפול בפצצות ובחומרים מסוכנים
יחידה לבדיקות רקע של אישים
שוטרי המשטרה עוברים אימונים במרכז האימונים של סוכנויות אכיפת החוק הפדרליות , השוכן במדינת ג'ורג'יה.
מאז 1982 יש להם סמכות חוקית לשאת נשק חם.
השוטרים רשאים לפרוש לפנסיה בגיל 50 אם שירתו 20 שנה, או בכל גיל אם שירתו 25 שנה.
המרשל של בית המשפט העליון
המרשל של בית המשפט העליון, המפקד על משטרת בית המשפט, הוא בעל תפקיד שמונה לראשונה בשנת 1867. בית המשפט הוא הממנה אותו.
תפקידיו וסמכויותיו מוסדרים בחוק הפדרלי.
התפקיד הידוע ביותר של המרשל הוא לקרוא את הקריאה המסורתית המוכרזת עם פתיחת כל ישיבה של בית המשפט.
עד לשנת 2020 כיהנו עשרה אישים כמרשלים של בית המשפט.
פמלה טוקין , שפרשה מהתפקיד בשנת 2020 לאחר 19 שנות כהונה, הייתה האישה הראשונה למלא אותו.
המשטרה למלחמה בסמים באפגניסטן היה כוח מומחה תחת משרד הפנים האפגני שנוצר בשנת 2003. המשטרה הייתה הסוכנות המובילה לחקירות סמים באפגניסטן ושירתו בה כ-3,000 קצינים.
המועמדים לקורס עוברים 5 שבועות אחרי שסיימו קורס משטרה בסיסי של 8 שבועות ונבחרו בקפידה.
הסניף העסוק והמוצלח ביותר באפגניסטן היה ממוקם בלשכר גאה, בירת מחוז הלמנד.
בריטניה מימנה שוטרים בדימוס לעבוד בצוות השיקום המחוזי של הלמנד כדי לסייע בתוכנית ההכשרה והפיתוח של המשטרה.
יועץ המבצעים של הלמנד היה קצין צבאי בריטי בכיר שהיה מספק הנחיות לפעולות המונחות על ידי מודיעין ומלווה גם את המשטרה בפעולות חשאיות ברחבי מחוז הלמנד, וסיפק הכוונה לאיסוף ראיות וניצול מודיעיני.
מנהל המשטרה למלחמה בסמים של הלמנד במרבית שנות קיומה היה סגן אלוף עבדול קדיר.
בנוסף לתפיסת סמים ומעצרים של מעורבים בסחר בסמים, הצוות של קדיר עסק במאבק בייצור הרואין, כולל סוחרי אופיום וספקים/מפיצים של סמים שונים.
לעיתים קרובות מאוד קציני המשטרה ובני משפחותיהם נטו להתגורר באותה שכונה כמו העוסקים בסחר.
הדבר היווה בעיית אבטחה עצומה מכיוון שהשוטרים חששים מתגמול אם הם נקטו בפעולה.
משטרת הלסינקי (בפינית: poliisilaitos Helsingin) היא מחלקה במשטרת פינלנד מעיר הבירה הלסינקי.
אחריותה כוללת אכיפת החוק ושירותי אבטחה לעיר.
במשטרת הלסינקי עובדים קרוב ל-1,600 איש.
בשל מעמדה של הלסינקי כבירת המדינה, משטרת הלסינקי היא הגדולה והבולטת במדינה.
המשטרה הוקמה בשנת 1826 בהוראת בכירים באכיפת החוק בדוכסות הגדולה של פינלנד, שהייתה ממשלה אוטונומית פינית של האימפריה הרוסית.
במרץ 1882, המשטרה מומנה באופן זמני והיו רק ארבעה סוסים פנויים לסיורים קבועים.
כמה שנים מאוחר יותר, אלכסנדר השלישי ביקר בהלסינקי בביקור רשמי שהעניק למשטרה יותר משני סוסים.
כח המשטרה גדל בסופו של דבר לאט.
בתחילת המאה העשרים, למשטרת העיר הייתה יכולת לסייר בעיר כולה, כולל שטחי הפארק והיער הנרחבים של שכונת Tölö.
בשנות העשרים של המאה העשרים היו לפחות 100 איש בכח המשטרה שכלל וטרינרים, חיילים, קצינים ואנשי מיליציות שהשתתפו בעבודות המשטרה.
המשטרה לקחה חלק בהתערבויות ובסכסוכים רבים בתולדותיה, כמו ההפגנות בבירה נגד הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה באוגוסט 1968.
המשטרה גם סיפקה אבטחה לאירועים רבים, כגון הפסטיבל העולמי השמיני של נוער וסטודנטים בשנת 1962 ופסגת הלסינקי בשנת 2018.
משטרת דנמרק (בדנית: Politiet, פארואזית: Løgreglan, בגרינלנדית: Politiit) הוא כוח המשטרה הלאומי של דנמרק האחראי לביטחון הפנים במדינה (בעוד הצבא הדני אחראי על ביטחונה החיצוני) של הממלכה הדנית.
המשטרה מוסמכת לאכוף את החוק ולבצע משימות שיטור ושמירת הסדר הציבורי והחברתי, כמו גם אחראית על בקרת הגבולות.
משטרת דנמרק מורכבת מ-12 מחוזות המנוהלים כל אחד על ידי מנהל ושני מחוזות קטנים בגרינלנד ובאיי פארו, המנוהלים על ידי מפקד משטרה מקומי.
מחוז קופנהגן מסודר באופן שונה בשל גודלו והיותה בירת המדינה וכח המשטרה בה הוא הגדול בממלכה.
מלבד המחוזות הרגילים קיימים ארגונים אחרים הפועלים מחוץ למשטרה כדוגמת:
Rigspolitiet - משטרה ארצית עם משימות מיוחדות ובה מחלקות כמו תקציבים וחשבונות, מחלקת מדידה והמחלקה לחקירת נתונים.
Politiets Efterretningstjeneste - סוכנות הביון והביטחון הלאומי של דנמרק.
Politiets Aktionsstyrke - יחידת כוחות מיוחדים של המשטרה הדנית.
פעולת המשטרה הדנית מוסדרת ומעוגנת בחוק אכיפת המשטרה (da: Lov om politiets enterprise), הידוע בכינויו חוק המשטרה (da: politiloven) שאומץ ב-20 באוגוסט 2015.: "על המשטרה לפעול להבטחת ביטחון, בטיחות, השלום והסדר בחברה.
על המשטרה לקדם מטרה זו באמצעות מניעה, סיוע ואכיפה".
הסעיף השני קובע כי תחומי שיפוט אחרים של המשטרה כוללים גם:
מניעת פעולות פליליות, הפרעות לשלום והסדר הציבורי וסכנה לאזרחים בודדים וביטחון הציבור.
עצירת פעולות פליליות וחקירה והעמדה לדין של מבצעי מעשים פליליים.
ביצוע משימות אחרות הנוגעות לתפקידי המשטרה.
המשטרה הצבאית בדנמרק היא יחידת משטרה בתוך סניפי הכוחות המזוינים.
לכל ענף יש שוטר צבאי משלו, אם כי לעיתים קרובות הם עובדים יחד ולובשים סמלים דומים.
אנשי המשטרה הצבאית בדרך כלל עוטים מדים ספציפיים עם סימון כתף לבן או את מדי הקרב היומיומיים בענף עם כומתה אדומה.
לאנשי המשטרה הצבאית אין בדרך כלל סמכות שיפוט על אזרחים במקומות שאינם צבאיים, אלא רק על אנשי צבא ועל כל מי שנמצא במתקנים צבאיים (גם מקומות הנגישים לציבור כמו בסיס הצי הולמן בקופנהגן), בבניינים שבהם שוכן משרד הגנה, ארמונות מלוכה (כמו ארמון אמלינבורג) וחלקים מארמון כריסטיאנסבורג.
בהזדמנויות מסוימות, אנשיה יכולים לספק תמיכה למשטרה האזרחית במשימות מסוימות.
משטרת דנמרק יכולה להזמין סיוע ממשמר המולדת הדני: Politihjemmeværnet, שמהווה גוף עזר משטרתי, המבצע משימות סיור.
המתנדבים משמשים בעיקר לבקרת תנועה בפסטיבלים, בחיפוש נעדרים ושמירה על מתקנים קהילתיים ולעולם אינם משמשים במשימות הכרוכות בעימות ישיר עם אזרחים (כמו סיכול מהומות או מעצרים מתוכננים).
אנשי המשמר עוטים מדי קרב יומיומיים, הכוללים כומתות ירוקות ואפודים צהובים בהירים עם הטקסט "POLITI HJEMMEVÆRNET" (משמר המולדת של המשטרה).
משטרת הבונדסטאג הגרמני הידוע גם בכינוי "משטרת הפרלמנט" (Parlamentspolizei), הוא כוח משטרה גרמני האחראי על אכיפת החוק ושמירת הסדר במתחם הבונדסטאג - הבית התחתון של הפרלמנט הגרמני.
הכוח כפוף לנשיא הבונדסטאג באופן אישי.
מיד עם הקמת מתחם הבונדסטאג בבון ב-1949, הופעלו מספר בלשים אשר היו כפופים לנשיא הבונדסטאג במטרה לשמור על הסדר בדיוני הבית.
באפריל 1950 הוחלט להקים כוח גדול יותר בעל סמכויות רשמיות, ולשם כך הוקם "שירות אבטחת הבית" (Hausordnungsdienst).
אנשי השירות לבשו בגדים רגילים עם סרט ירוק שעליו נכתב "שירות אבטחת הבית".
אנשי השירות היו אחראים על משימות אבטחה ושימשו גם כסדרנים בדיוני הבונדסטאג, אולם שאר הפעולות המשטרתיות בתחומי הבונדסטאג היו באחריותה של המשטרה הפדרלית.
ב-31 בדצמבר 1960 עוגנו סמכויותיו של שירות אבטחת הבית ב"חוק השוטרים הפדרליים", וסמכויותיו הורחבו.
ב-1969 שונה שמו ל"פיקוח הבית" (Hausinspektion).
סמכויות הכוח הורחבו בשנות ה-70 לנוכח פעולות הטרור של סיעת הצבא האדום.
ב-1975 הוענקו לו סמכויות לעצור אנשים ולהחרים ראיות.
ב-1989 שינתה נשיאת הבונדסטאג ריטה זיסמוט את שם הכוח באופן רשמי ל"שירות המשטרה וביטחון בבונדסטאג הגרמני".
במסגרת שינוי זה, גם הוענקו לכוח כל הסמכויות והזכויות מהן נהנים כוחות המשטרה הרגילים בגרמניה.
ב-1994 הועבר הבונדסטאג מבון לברלין ומאז פועלת היחידה שם.
היחידה פועלת מתוקף סעיף 40, 2 של חוקת גרמניה, אשר מכפיפה אותה ישירות לנשיא הבונדסטאג.
עם זאת, סמכויות היחידה, דרגותיה והמבנה שלה אינם מעוגנים בחוק ונתונים לשיקול דעתו של הנשיא.
המשטרה אחראית על הגנת מתחם הבונדסטאג מפני סכנות לשלום הציבור והפרעה לעובדי המתחם במילוי תפקידם.
הם אחראים גם על הסדר במהלך דיוני הבונדסטאג.
אנשי היחידה אינם לובשים מדים, אולם עונדים תג המזהה אותם כאנשי משטרה.
בניגוד לשאר כוחות המשטרה בגרמניה, לאנשי משטרת הבונדסטאג נאסר להשתתף בחקירות פליליות של הפרקליטות, אלא באישור מפורש מנשיא הבונדסטאג.
משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה (MPDC), הידועה יותר בשם משטרת וושינגטון DC, היא סוכנות אכיפת החוק העיקרית של מחוז קולומביה-וושינגטון די.סי בירת ארצות הברית.
המשטרה מונה כ-3,500 שוטרים ו-600 צוותים אזרחיים, זוהי מחלקת המשטרה העירונית השישית בגודלה בארצות הברית.
המחלקה משרתת שטח של 68 מייל רבועים (180 קמ"ר) ואוכלוסייה של למעלה מ-700,000 איש.
משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה הוקמה ב-6 באוגוסט 1861והיא אחת מעשר סוכנויות האכיפה המקומיות הגדולות והוותיקות בארצות הברית, והיא מהווה את גוף השיטור המרכזי של המחוז.
המטה של MPD נמצא בבניין הנרי ג'יי דאלי, הממוקם בשדרות אינדיאנה בכיכר המשפט מול בית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה.
ראשית האכיפה במחוז קולומביה מתוארכת לשנת 1790, עת ויתרו מדינות מרילנד ווירג'יניה על חלק משטחן לצורך הקמת העיר הפדרלית.
במשך עשר השנים שלאחר מכן אוישה העיר בידי שוטרים שמונו על ידי שתי המדינות.
בשנת 1802, עם אישור האמנה המקורית של וושינגטון, רוכזו סמכויות השיטור וניתנה לעיר הסמכות להקים סיורים, להטיל קנסות, ולייסד מנגנוני פיקוח ורישוי.
עד להקמת משטרת המטרופולין בשנת 1861 פעל בעיר משמר עזר מצומצם, שכלל קצין אחד ו־15 שוטרים.
הקמת המשטרה המטרופולינית נעשתה ביוזמת הנשיא אברהם לינקולן, אשר גילה עניין אישי בהקמת כוח משטרתי סדיר לבירה.
עם פרוץ מלחמת האזרחים גברה הסכנה הביטחונית בעיר, שהכילה יחידות צבא רבות, מספר רב של עובדי ממשל ואוכלוסייה מזדמנת.
לינקולן שלח נציג ממועצת נציבי המשטרה לניו יורק כדי ללמוד את שיטת הארגון שם, שהתבססה על מודל משטרת המטרופולין הלונדונית.
ממצאי הבדיקה הובילו להקמת המשטרה ב־6 באוגוסט 1861. בחודש שלאחר מכן מונה עורך הדין ויליאם ב.
ווב למפקד הראשון, עם כוח מורשה של 10 סמלים ומספר שוטרי סיור לפי הצורך, עד לתקרה של 150 שוטרים, ו־10 תחנות משטרה לכל היותר.
הדרישות לשירות כללו אזרחות אמריקאית, ידיעת קרוא וכתוב באנגלית, מגורים במחוז במשך שנתיים לפחות, היעדר עבר פלילי, גיל בין 25 ל־45, וגובה של לפחות 1.68 מטרים.
השוטרים עבדו במשמרות של 12 שעות, שבעה ימים בשבוע, ללא ימי מנוחה, וללא ציוד או תגי זיהוי שסופקו מטעם המחלקה.
כלי הנשק נרכשו על ידם.
המעצר הראשון שנרשם בידי המשטרה היה בגין שכרות.
מהקמה זו צמחה המשטרה והתרחבה בגודלה, בתפקודיה ובמקצועיותה.
בשנת 1881 מונו לראשונה נשים לתפקידי מטרוניות, וב־1918 גויסו שלוש שוטרות להקמת "לשכת הנשים", אשר טיפלה בענייני נשים בוגרות וקטינות שבאו במגע עם המשטרה.
בשנת 1919 הוקמה בבית התחנה במחוז 7 "בית הספר להדרכה", שבו הוכשרו קבוצות של 22 שוטרים בקורס בן 30 יום שכלל את עיקרי עבודת השיטור, דיני מעצר ונוהלי בתי המשפט.
בשנת 1930 הוקם בית ספר משטרתי רשמי, שהאריך את ההכשרה לשלושה חודשים ושילב מרצים מומחים חיצוניים.
באוגוסט 2025 הודיע נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, כי בעקבות עלייה ניכרת בשיעורי הפשיעה במחוז קולומביה, הוא מכריז על "מצב חירום למען בטיחות הציבור במחוז קולומביה".
במסגרת הצו נקבע כי משטרת המטרופולין תועבר לפיקוח פדרלי, וכי ייפרסו בוושינגטון הבירה כוחות המשמר הלאומי בהיקף של 800 חיילים.
בנוסף, הורה הנשיא לסוכנויות האכיפה הפדרליות להגביר את נוכחותן בעיר למשך שבעה ימים, עם אפשרות להארכה בהתאם לצורך.
הסוכנויות פדרליות — ובהן השירות החשאי, ה־FBI ושירות המרשלים של ארצות הברית — הקצו למעלה מ־120 קצינים וסוכנים לסיוע במשימות האכיפה והביטחון בעיר.
המשימה של המחלקה היא "להגן על מחוז קולומביה ולהגן על תושביו ומבקריו תוך הערכה גבוהה ביותר לקדושת חיי אדם".
תקנות ה-MPD מקובצות בכותרת 5, פרק 1 של קוד מחוז קולומביה.
למשטרת המטרופולין יש תפקיד ייחודי בכך שהיא משמשת כמחלקת משטרה מקומית, עם אחריות מחוזית, מדינתית ופדרלית, והוא תחת ממשלה עירונית אך פועל תחת סמכות פדרלית.
הם אחראים על הפעלת מרשם עברייני המין של המחוז, אישור כל הבקשות לשיירות רכב של הנשיא וסגן הנשיא, מנהיגי מדינות זרות מגיעות לבירה, הפגנות, הפגנות ואירועים ציבוריים אחרים, ותחזוקת מרשם כלי הנשק של המחוז.
עם זאת, משטרת המטרופולין נותרת בסופו של דבר הסוכנות העיקרית בעיר ובעלת הסמכות לחקור את כל הפשעים בעיר ללא קשר למקום בו התרחש.
משטרת המטרופולין של מחוז קולומביה (MPD) היא גוף שיטור מקומי הכפוף לראש העיר ולמועצה של וושינגטון די.סי., ולפיכך נשיא ארצות הברית אינו מחזיק בסמכות ישירה לפקד על פעולותיה השוטפות.
סמכויות הנשיא כלפי ה־MPD הן עקיפות ומוגבלות, ונובעות ממעמדו המיוחד של מחוז קולומביה כשטח פדרלי.
במצבי חירום עומדים לרשות הנשיא כלים ייחודיים, נוכח מעמדו של מחוז קולומביה כשטח פדרלי:
הפעלת כוח חירום פדרלי – הנשיא יכול, באמצעות צו או הכרזת מצב חירום, להפעיל סוכנויות פדרליות שייקחו פיקוד זמני על הביטחון בעיר, ובכך לעקוף את הסמכות המקומית (לדוגמה, באמצעות השירות החשאי, ATF,DEA או ה־FBI).
Home Rule Act) – החוק מעניק לנשיא, דרך מזכיר הצבא (Secretary of the Army) או מחלקת המשפטים, אפשרות להפעיל את המשמר הלאומי של מחוז קולומביה (D.C.
בשעת חירום, הנשיא יכול להורות על שיתוף פעולה בין המשמר הלאומי ל־MPD ואף להציב את הכוחות הפדרליים במקומות מפתח בעיר.
אירועים פדרליים מיוחדים – באירועים שמוגדרים כ־National Special Security Event (למשל השבעת נשיא, ביקורי ראשי מדינות), האחריות הביטחונית עוברת להובלת השירות החשאי (U.S Secret Service), וה־MPD פועלת בתיאום ובכפיפות מבצעית חלקית להנחיות הפדרליות.
כך למשל באוגוסט 2025 הכריז הנשיא דונלד טראמפ על מצב חירום במחוז קולומביה, העביר את משטרת המטרופולין לפיקוח פדרלי ופרס 800 חיילי משמר לאומי.
בנוסף תגברו סוכנויות פדרליות את נוכחותן בעיר בלמעלה מ־120 קצינים וסוכנים.
ל-MPD יש מגוון רחב של שירותים מיוחדים הכוללים: צוותי SWAT, K9, סיור נמל, סיוע אווירי, חטיבת מטעני חבלה, ביטחון פנים, מודיעין פלילי, סמים ויחידה לשחזור נשק.
ה-MPD מפעיל גם את מרכז המידע לפיקוד (CIC) המנטר מאות מצלמות ברחבי העיר, קוראי לוחיות רישוי, ShotSpotter ומכשירי מודיעין ומעקב רבים אחרים.
משטרת המטרפולין של מחוז קולומביה מחולקת לשני שירותים גאוגרפים (המקבילים למחוז משטרתי) כאשר תחתיהם מספר מחוזות של העיר (רבעים)מבנה הסיור החדש נועד לתמוך בצמיחתו של מחוז קולומביה, ולספק למפקד המשטרה ולצוות ההנהלה הבכיר ראות מוגברת ותובנות נוספות באשר לפעילות ולשירותי הסיור של משטרת המטרופולין:
מעניקים פיקוד ביצועי על פעילות הסיור של משטרת המטרופולין במחוזות:
המחוז השני- משתרע על חלק נרחב מהרבע הצפון־מערבי של מחוז קולומביה, וכולל את שכונות צ'בי צ'ייס, קליבלנד פארק, פוגי בוטום, ג'ורג'טאון, פליסיידס, ספרינג ואלי ושכונות מגורים נוספות.
ברחבי המחוז עוברים רחובות מסחריים מרכזיים, בהם שדרות קונטיקט (Connecticut Avenue) ושדרות ויסקונסין (Wisconsin Avenue).
בתחום המחוז נמצאים גם אתרים בולטים ומוערכים של וושינגטון די.סי., בהם פארק הנשיא, הבית הלבן, הקתדרלה הלאומית, גן החיות הלאומי, קטעים מפארק רוק קריק, ומספר רב של שגרירויות זרות.
המחוז השלישי- המחוז השלישי ממוקם ברבע הצפון־מערבי של מחוז קולומביה, סמוך למרכז העיר.
הוא כולל שכונות בולטות כגון אדמס מורגן, קרדוזו–שו, קולומביה הייטס, דופון סירקל, פאראגט נורת', קלורמה, לוגן סירקל ומאונט פלזנט., ומתאפיין במגוון אתני ותרבותי.
לצד אזורי מגורים משולבים בו צירי עסקים ובילוי מרכזיים, בהם רחוב U ההיסטורי, אזור דופון סירקל והאזור המתפתח סביב רחוב 18 ושדרת קולומביה.
המחוז הרביעי- משתרע על החלק הצפון־מערבי העליון של העיר ממזרח לפארק רוק קריק, ועל החלק הצפון־מזרחי, וכולל את שכונות קרטר ברון, 16th סטריט הייטס, פורט טוטן, למונד/ריגס, שפרד פארק, טקומה ופטוורת'.
צירי המסחר המרכזיים בו כוללים את רחוב 14, שדרות ג'ורג'יה וניו המפשייר, רחוב קנדי ורחוב ריגס.
בתחומי המחוז מצויים גם מספר מבצרים מתקופת מלחמת האזרחים והמחוז ההיסטורי של טקומה.
המחוז החמישי- משתרע על חלק נרחב מהרבע הצפון־מזרחי של העיר, וכולל מגוון שכונות בעלות אופי ייחודי, בהן ברוקלנד, אייבי סיטי, טרינידד וודרידג'.
בתחומו שוכן גם אחד מאתרי הציון הבולטים בעיר – הארבורטום הלאומי.
אחראית על הפיקוד הביצועי של פעולות הסיור ב:
מחוז הראשון- ממוקם בחלקה התחתון־מרכזי של וושינגטון די.סי., וכולל את מרכזי העסקים והפוליטיקה של העיר.
בתחומו מצויים כמה מאתרי הציון המוכרים והחשובים ביותר בארצות הברית, בהם גבעת קפיטול, בית המשפט העליון, וכן שכונות מגוונות ובעלות עניין.
המחוז מחולק תפעולית לשני אזורים: מערבי ומזרחי.
האזור המערבי כולל את הקפיטול, מרכז העסקים של מרכז העיר (ובו מרכז הכנסים של וושינגטון וזירת "קפיטל ואן"), שכונת צ'יינהטאון והטיילת הדרום־מערבית.
רוב המגורים באזור זה מרוכזים ברבע הדרום־מערבי סמוך לחוף, לצד אוכלוסייה הולכת וגדלה בשכונות עירוניות במרכז, כגון פן קוורטר.
האזור המזרחי, המנוהל מתחנת המשנה של המחוז הראשון (1D-1), כולל את שכונת קפיטול היל ההיסטורית ואת מספנת הצי של וושינגטון.
קפיטול היל היא מהאזורים העתיקים בעיר, ובה מבנים ובתים היסטוריים רבים, בהם ספריית הקונגרס, שוק איסטרן, תחנת יוניון, וכן הקפיטול ובית המשפט העליון.
המחוז השישי- משתרע על חלקים מהרבע הדרום־מזרחי והצפון־מזרחי של העיר, ממזרח לנהר אנאקוסטיה.
בו נמצאים גני המים קנילוורת' ופארק פורט דופון המשתרע על 376 אקרים.
מוקדי הקניות הבולטים כוללים את מרכז פן-בראנץ', מרכז פיירפקס וילג' ומרכז הקניות החדש בשדרת אלבמה ורחוב ניילור, לצד ריכוזי עסקים ברחוב מינסוטה וברחוב גוד הופ.
המחוז השביעי- משתרע על חלק נרחב מהרבע הדרום־מזרחי של העיר, וכולל את שכונות אנאקוסטיה, בארי פארם, ניילור גארדנס וושינגטון היילנדס.
בתחומו מצויים אתרים ופארקים חשובים, בהם פארק פורט סטנטון, האתר ההיסטורי הלאומי פרדריק דאגלס (סידר היל) ובסיס הצי המשותף אנאקוסטיה–בולינג.
המחוז מאופיין בקהילה תוססת, עשירה בהיסטוריה ובתרבות, הפועלת בשיתוף פעולה עם המשטרה להפחתת הפשיעה ולשיפור איכות החיים באזור.
משטרת ביטחון הציבור (בפורטוגזית: Polícia de Segurança Pública) הוא גוף אכיפת החוק, ושמירת הסדר הציבורי של הרפובליקה של פורטוגל.
ייעודה של משטרת ביטחון הציבור היא שמירה על הסדר הדמוקרטי, ביטחון הציבור וזכויות האזרח במדינה.
משטרת ביטחון הציבור מתמקדת באכיפת החוק בערים, בעוד אכיפת החוק באזורים הכפריים בידי הז'נדרמריה ואילו חקירת פשעים חמורים היא בידי משטרת המשפט.
בראש משטרת ביטחון הציבור עומד המנהל ארצי, הנתון למרותו של שר הפנים.
משטרת דרום ויילס היא כוח המשטרה הגדול ביותר בוויילס, המספק שירותי שיטור לכ־1.3 מיליון תושבים – כ־42% מאוכלוסיית ויילס כולה.
אף שתחום אחריותה משתרע על שטח של כ־812 מיילים רבועים בלבד (כ־10% משטחה של המדינה), היא אחראית על אזור המאופיין בשילוב של ערים, אזורים כפריים וחופים, ובו שוכנות שתי הערים הגדולות בוויילס – קארדיף, בירת המדינה, וסוונזי.
המשטרה מונה קרוב ל־3,000 שוטרים ולמעלה מ־2,200 עובדים אזרחיים, בהם קציני סיוע קהילתיים (Police Community Support Officers – PCSOs), מתנדבים ייעודיים וכ־200 שוטרי מתנדבים (Special Constables) ועוד כ־200 מתנדבי נוער (Police Youth Volunteers).
בראש הכוח עומד המפקד הראשי, ולצדו נציבת המשטרה והפשע (Police and Crime Commissioner).
השניים קובעים את סדרי העדיפויות האסטרטגיים של הארגון באמצעות המועצה האסטרטגית של משטרת דרום ויילס (South Wales Police and Crime Commissioner Strategic Board).
בשטח האחריות של משטרת דרום ויילס נמצאות 63 מתוך 100 הקהילות העניות ביותר בוויילס, והמשטרה פועלת לשמירה על ביטחון הציבור ולחיזוק הקשר עם קהילות מגוונות מבחינה חברתית וכלכלית.
המשטרה מקיימת מדיניות קבועה של שיתוף הציבור והיוועצות קהילתית.
אחד הכלים המרכזיים לכך הוא סקר Compass (Community Perception and Satisfaction Survey), המופץ בדואר למדגם אקראי של בתי אב ברחבי דרום ויילס.
הסקר בוחן את תחושת הביטחון של התושבים, את תפיסת הפשיעה וההתנהגות האנטי-חברתית, את שביעות הרצון מהמשטרה ואת רמת המעורבות הציבורית.
ממצאי סקר Compass משמשים לשיפור השירות, להבנת צורכי הקהילה ולהגברת האמון הציבורי במשטרת דרום ויילס.
משטרת המדינה של איטליה (באיטלקית: Polizia di Stato) היא אחד מגופי השיטור הלאומיים של איטליה.
לצד הקרביניירי (Arma dei Carabinieri), היא מהווה את כוח השיטור המרכזי האמון על ביצוע משימות משטרה, בעיקר בערים וביישובים גדולים.
באמצעות יחידותיה הייעודיות היא אחראית גם על סיור בכבישים המהירים (autostrade), אבטחת רשת הרכבות (ferrovie), שדות התעופה (aeroporti), פעולות מכס בשיתוף עם משמר הכספים (Guardia di Finanza) וכן פיקוח על נתיבי מים מסוימים וסיוע למשטרות המקומיות.
עד לשנת 1981 פעלה משטרת המדינה כגוף בעל אופי צבאי.
עם חקיקת חוק מס' 121 באותה שנה הוסבה לכוח אזרחי.
שינוי זה הבדיל אותה משני גופי השיטור המרכזיים האחרים באיטליה: הקרביניירי, המהווים כוח ז'נדרמריה צבאי, ומשמר הכספים, שהוא גוף בעל מעמד צבאי האחראי על אכיפת דיני מכס, גבולות ועבירות כלכליות.
משטרת המדינה היא הגוף העיקרי האמון על שמירת ביטחון הציבור (pubblica sicurezza) באיטליה, ופועלת ישירות תחת המחלקה לביטחון הציבור (Dipartimento della Pubblica Sicurezza).
היא אחראית גם על שמירת הסדר הציבורי (ordine pubblico).
על פי תיאור האינטרפול, תחומי אחריותה העיקריים כוללים חקירות פליליות ואכיפת חוק, וכן אבטחת רשתות הכבישים המהירים, הרכבות ונתיבי המים במדינה.
יישום מדיניות הסדר והביטחון הציבורי מופקד בידי המחלקה לביטחון הציבור (Department of Public Security), שבראשה עומד מפכ"ל המשטרה – המנהל הכללי לביטחון הציבור.
המפכ"ל מתמנה על ידי שר הפנים וממונה באופן רשמי בידי נשיא הרפובליקה האיטלקית, בכפוף להחלטת מועצת השרים.
לצדו פועלים סגן ראשון למנהל הכללי, סגן מנהל כללי האחראי על תיאום כוחות המשטרה, וסגן מנהל כללי המופקד על מינהל המשטרה הפלילית הארצית.
המחלקה לביטחון הציבור מתאמת את פעילות כוחות השיטור, ומנהלת ומארגנת את פעילות משטרת המדינה – המשטרה הלאומית של איטליה.
המחלקה לביטחון הציבור כוללת מזכירות, 13 מנהלות מרכזיות ו-4 משרדים.
חלק מן היחידות הן בעלות מעמד בין-סוכנותי, שכן הן מאוישות באנשי משטרת המדינה וכן באנשי משמר הכספים והקרביניירי.
בכל אחת מ־103 ערי הבירה המחוזיות באיטליה פועלת קווסטורה (Questura), האחראית על כלל הפעילות שמבצעת משטרת המדינה (Polizia di Stato) בתחום המחוז.
בערים גדולות וביישובים עתירי אוכלוסייה פועלות תחנות משטרה המכונות "קומיסריאטו" (Commissariato).
כל קומיסריאטו כפוף לסמכותה של הקווסטורה המחוזית.
תפקידן של יחידות אלה הוא פיקוח, מניעה ומאבק בפשיעה בתחום שיפוטן, וכן טיפול בעניינים מינהליים שונים, ובהם בקשות לרישיונות נשק, הנפקת דרכונים, היתרים שונים והסדרת מעמדם של אזרחים זרים.
בכל קווסטורה פועל חדר בקרה ומוקד מבצעי המוכן לתת מענה לאזרחים הפונים למספר החירום 113. יחידות סיור נשלחות לשטח בהתאם לפניות המתקבלות.
שוטרי שיטור קהילתי פועלים בכל אחת מ־103 ערי הבירה המחוזיות באיטליה, ומופקדים על שמירת ביטחון השכונות ובטיחות התושבים.
הם מצוידים במחשבי כף יד ובטלפונים ניידים, המאפשרים להם להגיב לפניות אזרחים בזמן אמת.
ברחבי המדינה פועלות גם יחידות ייעודיות, ובהן משטרת התנועה, משטרת הרכבות, משטרת התקשורת, משטרת הגבולות ויחידות מיוחדות נוספות, הממלאות את תפקידיהן בכל רחבי איטליה.
המינהל המרכזי של המשטרה הפלילית
המינהל המרכזי של המשטרה הפלילית (Direzione centrale della polizia criminale), שהוקם בשנת 1984, מופקד על תיאום חקירות המשטרה הפלילית באיטליה ועל שיתוף פעולה בינלאומי במאבק בפשיעה, לרבות חילופי מידע ואסטרטגיות מבצעיות.
בנוסף, הוא אחראי על תוכניות להגנת עדים ועל תיאום מדיניות כללית למניעה ולפיקוח על השטח ברמה הארצית.
במסגרת המינהל פועלים הגופים הבאים:
השירות לשיתוף פעולה משטרתי בינלאומי (Servizio per la Cooperazione Internazionale di Polizia) – גוף בין-סוכנותי לשיתוף פעולה מבצעי בינלאומי.
במסגרתו פועלים הלשכה המרכזית הלאומית של אינטרפול, היחידה הלאומית האיטלקית של יורופול וחטיבת S.I.RE.N.E.
השירות לניתוח פלילי (Servizio Analisi Criminale) – גוף בין-סוכנותי לניתוח אסטרטגי של פשיעה.
השירות המרכזי להגנת עדים (Servizio Centrale di Protezione) – אחראי על הפעלת תוכניות להגנת עדים.
המינהל המרכזי למאבק בפשיעה (Direzione centrale anticrimine (DAC)) הוקם בשנת 2005 במטרה להיאבק בפשיעה חמורה ובפשיעה מאורגנת.
תפקידו לתאם את שירותי החקירה של משטרת המדינה (Polizia di Stato), אשר היו כפופים בעבר למינהל המרכזי הבין-סוכנותי של המשטרה הפלילית.
במקרים מורכבים במיוחד משתף ה-DAC פעולה עם יחידות החקירה הפליליות הפועלות בכל קווסטורה.
המינהל משתתף בתוכניות חילופי מומחים בינלאומיות בתחום הפשיעה המאורגנת ומארח קציני קישור מה-FBI ומהמשטרה הצרפתית.
השירות המרכזי למבצעים (Servizio Centrale Operativo) – יחידה מרכזית לתיאום ניתוחים, חקירות ומבצעים של מחלקות החקירה במשטרת המדינה.
השירות לפיקוח על השטח (Servizio Controllo del Territorio) – אחראי על מניעה כללית ושליטה טריטוריאלית, לרבות ייעול השימוש בניידות המשטרה.
השירות למשטרה מדעית (Servizio di Polizia Scientifica) – מסייע לחקירות באמצעות מומחים בביולוגיה, כימיה, פיזיקה, זיהוי פלילי, רפואה משפטית ועוד.
פועל באמצעות משרדים בין-אזוריים, אזוריים ומחוזיים ברחבי איטליה.
המינהל המרכזי למניעה Direzione centrale della polizia di prevenzione (DCPP) ) מופקד ברמה הארצית על סיכול טרור, וברמה המחוזית בידי יחידות DIGOS הפועלות בכל קווסטורה.
פעילותו מתמקדת בקיצוניות פוליטית, טרור, אלימות קבוצתית ואלימות באירועי ספורט.
המינהל אחראי גם על יחידת NOCS – יחידת עילית למבצעי סיכון גבוה, ובהם חילוץ בני ערובה ופשיטות נגד עבריינים וטרוריסטים בכל סביבה.
המינהל המרכזי לשירותי סמים (Direzione centrale per i servizi antidroga) גוף בין-סוכנותי המאויש באנשי משטרת המדינה, הקרביניירי ומשמר הכספים.
המינהל מתאם ומתכנן מבצעי אכיפה בתחום הסמים באיטליה וכן חקירות בינלאומיות בתחום.
המינהל המרכזי להגירה ומשטרת הגבולות
המינהל המרכזי להגירה ומשטרת הגבולות (Direzione centrale dell'immigrazione e delle frontiere) עוסק במדיניות הגירה ובפיקוח גבולות, תוך פיתוח אסטרטגיות למאבק בהגירה בלתי חוקית מנקודת מבט בינלאומית.
משטרת הגבולות אחראית לבדיקת זהות וניירות בכניסה וביציאה מאיטליה דרך גבולות יבשתיים, ימיים ואוויריים, וכן למניעת פשיעה באזורי גבול.
המינהל לחקירות נגד המאפיה (Direzione Investigativa Antimafia) גוף חקירתי בין-סוכנותי המתמחה במאבק במאפיה ובפשיעה מאורגנת בכל רחבי איטליה.
ייעודו לתאם חקירות יזומות נגד ארגוני פשיעה על כל צורותיהם.
הלשכה הבין-סוכנותית המרכזית לביטחון אישי
הלשכה הבין-סוכנותית המרכזית לביטחון אישי (Ufficio centrale interforze per la sicurezza personale) היא גוף בין-סוכנותי המופקד על הגנת אנשים החשופים לסיכון מיוחד בשל טרור, פשיעה מאורגנת, סחר בסמים, חומרים רדיואקטיביים, איומים ביולוגיים או כימיים ועוד.
הלשכה אחראית גם על הגנת אישים איטלקים וזרים.
המינהל המרכזי למשטרת התנועה, הרכבות, הדואר והתקשורת והיחידות המיוחדות
מינהל זה כולל מספר זרועות ייעודיות:
משטרת התנועה – אחראית על פיקוח על כ-7,000 ק"מ של רשת האוטוסטרדות והכבישים הראשיים, טיפול בעבירות תעבורה, תאונות, חילוץ ובטיחות בדרכים.
משטרת הרכבות – מונעת פשיעה ברכבות ובמתקני מסילה, חברה ברשת Railpol לשיתוף פעולה אירופי.
משטרת הדואר והתקשורת – מטפלת בעבירות הקשורות לדואר ותקשורת, לרבות פשיעה מקוונת, פורנוגרפיית ילדים ברשת, פריצות מחשב, הונאות טלפוניות ועוד.
יחידות ניידות לטיפול בהפרות סדר והתקהלויות.
צלפים להגנה על אישים ואתרים רגישים.
מומחי NBCR לאיומים גרעיניים, ביולוגיים, כימיים ורדיולוגיים.
יחידות כלבנים (כ-250 כלבים ב-29 צוותים).
יחידות רכובות לפיקוח בפארקים ואתרים ארכאולוגיים.
יחידות אוויריות (מטוסים ומסוקים) לסיור, חילוץ וסיוע חקירתי.
יחידות ימיות לסיור בחופים, במים טריטוריאליים ובאגמים ונהרות.
משטרת ישראל היא חלק ממערכת הביטחון הישראלית הממונה על אכיפת החוק, שמירת הסדר הציבורי וביטחון הפנים של מדינת ישראל.
משטרת ישראל החליפה את משטרת המנדט ופועלת מכוחה של פקודת המשטרה [נוסח חדש], התשל"א–1971 שמקורה אף הוא בימי המנדט הבריטי.
בראש משטרת ישראל עומד המפקח הכללי (מפכ"ל), והוא אחראי לניהולה, בהתאם למדיניות הנקבעת על ידי השר לביטחון לאומי.
חיוג 100 מכל טלפון בישראל ינתב את השיחה למוקד חירום טלפוני של משטרת ישראל לצורך קבלת קריאת חירום, וחיוג 110 פונה לשירות המידע של משטרת ישראל.
מטה משטרת ישראל נמצא בבניין המטה הארצי בקריית הממשלה ע"ש מנחם בגין שבמזרח ירושלים.
בהתאם לדרישות החוק, משטרת ישראל מנהלת ומתחזקת גם גיליון הרשעות קודמות של אזרחי ישראל.
משטרת ישראל היא זרוע אחידה של הממשל המרכזי.
להבדיל ממשטרות במדינות פדרליות, משטרת ישראל היא כלל ארצית ואיננה צירוף של משטרות נפרדות.
כמו כן, היא לא משויכת לשלטון העירוני ומפקדיה לא עומדים לבחירת הציבור.
היא ארגון היררכי שבו כל פרט כפוף למפקדיו, לתקנות המשטרה ולחוקי מדינת ישראל.
אי ציות לתקנות המשטרה או להוראות הממונים או לחוקי המדינה מהווה עבירה משמעתית.
השיפוט המשמעתי מתבצע בפני דן יחיד או בפני בית דין משמעתי.
במקרים חמורים, המהווים עבירה גם על החוק הפלילי, מועבר השיפוט לבתי המשפט האזרחיים.
חקירת תלונות נגד שוטרים מתבצעת על ידי המחלקה לחקירות שוטרים אשר במשרד המשפטים.
נכון לשנת 2022 משרתים במשטרת ישראל 32,543 שוטרים, מתוכם 5,570 שוטרי חובה ותקציבה עומד על 13.3 מיליארד ש"ח.
בנוסף, במשמר האזרחי משרתים 25,070 אזרחים.
המונח העברי "משטרה" היא מחידושי אליעזר בן-יהודה.
החידוש התבסס על המילה המקראית "שוטרים" (בכתיב המקראי "שֹׁטְרִים").
על צוות שבראשו עמדו יחזקאל סהר ועוזרו יוסף נחמיאס הוטל להכין תוכנית להקמת משטרה.
במרץ 1948 הוקמה משטרת ישראל בתור חטיבה צבאית של "ההגנה".
מיד לאחר הקמת משרד המשטרה הופרדו יחידות המשטרה מן הצבא והוכרזה כמשטרת ישראל האזרחית של מדינת ישראל.
עם הקמת המדינה פורק המבנה הארגוני של משטרת המנדט ולאחר שפוטרו מאות שוטרים ששירתו תחת שלטון הבריטים החלה התארגנות מחדש להקמתה של "משטרת ישראל".
מספר החירום של המשטרה בעת הקמתה היה 999 שהוחלף בהמשך ל-100, הקריאות היו מתקבלות במוקדים העירוניים והן אלו שהזניקו את ניידות המשטרה.
עם הקמת המדינה, ב-15 במאי 1948 מינה שר המשטרה, בכור-שלום שטרית, את יחזקאל סהר למפכ"ל המשטרה הראשון.
עם הקמתה, אמצה משטרת ישראל שיטות עבודה של משטרת המנדט בתחומים כגון מנהל, הדרכה, חקירות, זיהוי פלילי, תנועה ועוד.
כ-700 מן השוטרים היהודים ששירתו במשטרת המנדט גויסו לארגון החדש.
ב-9 במאי 1948 פורסמה בעיתון הרשמי פקודה ולפיה כל מי ששירת במשטרת ארץ ישראל עם סיום המנדט, ישרת זמנית כשוטר, אלא אם כן מקום שירותו הרגיל לא היה בשטח המדינה, או שקיבל הוראה אחרת, או שלא נשבע אמונים בתוך חודש.
המשטרה הייתה מכשיר מרכזי של השלטון הזר בשנותיו האחרונות של המנדט, במלחמה כנגד המחתרות, שפעלו להגנה עצמית, ולעלייה לארץ ישראל, שהיו עתה ערכים מרכזיים של השלטון החדש.
השוטרים ששירתו במנגנון זה היו בחזקת חשודים, אם בחוסר מהימנות פוליטית, ואם בקבלת שוחד.
יחס זה ביטא שר המשטרה החדש בכור-שלום שטרית כאשר נאם בפני המחזור הראשון של שוטרים שנשבע נאמנות למדינה ב-30 במאי 1948:
ב-14 ביולי 1948 רשם דוד בן-גוריון ביומנו: "בא יחזקאל סהר (סחרוב), מפכ"ל המשטרה, יש לו עד עכשיו 1,700 שוטרים.
מאלה 400 בירושלים, בחלקו אין זה חומר טוב.
יש בהם אנשים שהתחמקו מהצבא.
יש בהם גם אנשי שוחד.
הבדיקה, שנערכה על ידי ועדת חקירה בראשותו של שמואל רפופורט הביאה לפיטורי כ-180 שוטרים וקצינים בטענות של אי מהימנות, ורמיזות על קבלת שוחד בעבר.
בג"ץ מצא פגמים בסדרי עבודתה של הוועדה, באשר לחלק מן העותרים, והורה, באפריל 1949, להחזיר חלק מהעותרים למשטרה.
אלו מהשוטרים שלא הוחזרו לשירות הגיבו באלימות, וערכו בבנייני המשטרה הפגנה שהידרדרה לשימוש בכוח משני הצדדים ובגז מדמיע.
למחרת ההפגנה הושמו כ-25 ממנהיגי ההפגנה במעצר בית.
שלושה אלמנטים שהותירה משטרת המנדט היוו נכס חשוב להקמתה ולפעולתה של משטרת ישראל בשנותיה הראשונות – הסגל המיומן, שחלקו הגיע לתפקידים בכירים במשטרת ישראל, פקודת המשטרה שבנוסחים שונים נותרה בתוקף עד 1977, והסדירה את עבודת כוח המשטרה באופן יעיל, והמתקנים, בהם מצודות טגארט המשמשים כתחנות משטרה עד היום.
מבחינה חוקית משטרת ישראל הוקמה וקיימת במטרה לשמור על הביטחון והסדר הציבורי, ומהווה את הרשות המבצעת בעיקרון הפרדת 3 הרשויות.
תוקף פעולות משטרת ישראל ניתנו לשוטרי משטרת ישראל לטובת שמירה על שלום הציבור: אדם, ציבור או ביטחון המדינה.
וזאת בהתאם לסעיף 24 ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971", סעיף3(ג) ב"חוק סמכויות לשם שמירה על ביטחון הציבור, תשס"ה-2005" וסעיף 70א ב"חוק המאבק בטרור, תשע"ו-2016".
סעיף 3 ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" מדגיש כי תפקיד המשטרה יהיה מניעה וגילוי עבירות , מעצר והעמדה לדין של עבריינים, תוך שמירה על אסירים, "וקיום הסדר הציבורי וביטחון הנפש והרכוש".
לפי סעיף 14-11, 17 ו-19 ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" תקופת מינוי של 5 שנים תאושר לאחר ביצוע בדיקות רפואיות, בדיקת פוליגרף להתאמה לתפקיד ולסיווג ולאחר תקופת ניסיון של 2 שנים.
גיוס מחייב חתימה על "הצהרת גיוס" כשדין מסירת מידע כוזב שלא בתום לב הוא 6 חודשי מאסר ופיטורים.
הארכת מינוי תישקל בהגשת הבקשה על ידי השוטר המעוניין להאריך שירות 7 חודשים לפני תום התקופה, והארכת השירות אם תאושר תהיה עד לתקופה של 5 שנים כל פעם, ובאישור המפקח הכללי של משטרת ישראל.
לאחר תקופת שירות של 20 שנה ביכולת המפקח הכללי להאריך שירות ללא קצובה.
התשובה על הארכת המינוי או לא תיעשה בין 90-60 יום ממועד הגשת הבקשה.
ביכולת המפקח הכללי להאריך שירות לכל שוטר בשעת חירום.
על תהליך בדיקת ההתאמה לתפקיד להתקיים ולשלוח תוצאות בזמן סביר.
חיסיון חומר בדיקה: ראיות מפלילות שעלו בבדיקת הפוליגרף להתאמה לתפקיד ולסיווג לא ישמשו ראיה בהליך שיפוטי, ויישארו חסוים לכל אדם.
אלא אם ביקש המועמד את הפרטים לצורך הגשת תביעה מינהלית והסתייגות בעניין תוצאות התהליכים בבית הדין לעבודה.
סמכויות השוטרים ומתנדבי משטרת ישראל
במקרה ובסוף התברר כי הפעולה הייתה מיותרת והוכח כי התבצעה בתום לב, השוטר או המתנדב פטורים מאחריות פלילית.
משטרת ישראל כפופת לממשלת ישראל ולשר המשטרה.
כששר המשטרה אחראי על סדרי העדיפויות, תוכניות עבודה, הנחיות כלליות, מדיניות תחום החקירות, ההוראות הכלליות ומימוש כלל סמכויותיו בכל הנוגע לתקציב המשטרה, בהתאם לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, וההוראות לפיו, וכן יקיים פיקוח ובקרה על פעילות המשטרה ועל רמת מוכנותה.
תוך פרסום המדיניות באתר האינטרנט של המשרד לביטחון הפנים והגשת דו"ח אחת לשנה לוועדה לביטחון לאומי של הכנסת.
זיהוי והזדהות שוטרים: שוטר מחויב לשאת תג שם על מדיו, שוטר ללא מדים מחויב למסור במקרה הצורך ודרישה את שמו; בכל מקרה מחויב שוטר למסור את מספרו האישי, תוך הצגת תעודת שוטר במקרה דרישה.
אלא אם מסירת הפרטים מהווים סכנה לשלום השוטר או אדם אחר.
הגנת משפטית על שוטרים: חלה במידה והשוטר ביצע את שעשה על סמך צו משופט או ראש הוצאה לפועל.
אחריות על רכוש המשטרה: במקרה נזק לכסף, ציוד או רכוש משטרה שלא במסגרת תאונה בלתי-נמנעת, גניבה לא רשלנית מצדו או מילוי תפקידו למעשה; ניתן לנכות את הוצאות תיקון הציוד משכר השוטר הפוגע.
שעות התפקיד: לפי סעיף 16-15 ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" על שוטר להיות בכוננות תמידית, כאילו בתפקיד 24/7 וניתן לדרוש את שירותיו בכל עת בכל מקום בארץ.
קיים איסור על עבודה נוספת אלא באישור המפקח הכללי של משטרת ישראל.
חקירת שוטרים: תיעשה אך ורק על ידי המחלקה לחקירות שוטרים, ובסיוע משטרת ישראל.
תחת הכללים שינחו פרקליט המדינה והמפקח הכללי.
איסור פעילות בארגון עובדים: לפי סעיף 93ב ב"פקודת המשטרה [נוסח חדש], תשל"א-1971" קיים איסור על שוטרים פעילים להקים, להשתתף או להיות פעילים בארגון עובדים .
התפטרות: תיעשה בהודעה מוקדמת של 3 חודשים להמפקח הכללי, אלא באישור חריג.
באותה העת יש להחזיר גם ציוד.
בשנת 1953 הוקם במסגרת המשטרה "חיל הספר" (משמר הגבול), למטרת לחימה במסתננים ושמירה על גבולות המדינה.
בשנת 1957 ייסד ניצב יהודה פראג את בית הספר לקצינים בכירים, שיועד לפיתוח, העשרה והדרכה של קציני משטרה בדרגות ניצב משנה המיועדים לקידום.
בהמשך שונה שמו ל"מכללה לקצינים בכירים".
בעת הקמתו שכן בית הספר לקצינים בכירים ב"דרך לוד" אשר בתל אביב, משם עבר למכללה הלאומית לשוטרים בנעורים.
בשנת 1960 הוחלט להקים מחלקת סיור של שוטרות וכפועל יוצא של החלטה זו באותה שנה יוסד קורס השוטרות הראשונות בארץ.
שני כלי רכב בולטים של המשטרה מאמצע שנות ה-60 היו: הלארק תוצרת סטודיבייקר והקונטסה 1300 ששירתה ביחידת הסיור והתנועה של משטרת ישראל, בין השנים 1965 ל-1975.
לאחר מלחמת ששת הימים קיבלה המשטרה אחריות גם על השיטור וביטחון הפנים בשטחים שנכבשו.
בנוסף, הועבר המטה הארצי מתל אביב לירושלים.
בשנת 1973 נחנך בניין המטה הארצי של משטרת ישראל בקריית הממשלה במזרח ירושלים.
התמקצעות בביטחון פנים ולחימה בטרור
בשנת 1974, בעקבות התגברות הטרור הפלסטיני ובעקבות הפיגוע במעלות החלה המשטרה בהיערכות לתפקידי לוחמה בטרור.
יחידה מיוחדת ללוחמה בטרור, הימ"מ, הוקמה והוכפפה לפיקודו של משמר הגבול.
מאותה סיבה הוקם המשמר האזרחי – ארגון התנדבותי שהורכב מאזרחים חמושים שסיירו בשכונות בלילה על מנת למנוע הסתננויות של מחבלים ופורעי חוק.
מערך החבלה של משטרת ישראל גדל באופן משמעותי ושם דגש על התמודדות עם מטעני תופת.
המשמר פועל מתוקף התיקון לפקודת המשטרה משנת 1971.
בשנות ה-80 המאוחרות, כאשר הטרור נחלש, המשטרה לקחה תחת חסותה את המשמר האזרחי והפכה אותו לארגון שמסייע למשטרה בעבודת אכיפת החוק היומיומית – כולל טיפול בפשיעה, פיקוח על התנועה ומניעת עבריינות.
ב-1997 הוקם אגף התנועה במשטרת ישראל ככוח שיטור ייעודי לאכיפת החוק בכבישים ומאבק בתאונות הדרכים.
באירועי אוקטובר 2000 הוטל על המשטרה לטפל בהפגנות ובהפרות הסדר של ערביי ישראל, שנפתחו ביחד עם האינתיפאדה השנייה הפלסטינית ואשר על מהותן היה ויכוח חריף בציבור.
בעקבות האירועים, בהם נהרגו 13 ערבים ואזרח יהודי אחד, הוקמה ועדת אור לחקירת האירועים.
במהלך האינתיפאדה השנייה – בה מחבלים פלסטינים ביצעו פיגועי טרור רבים ולמעלה מ-160 פיגועי התאבדות בישראל – היוו השוטרים את קו ההגנה האחרון בפני המחבלים המתאבדים ולא אחת מנעו אסון כבד כאשר הצליחו להשתלט על מחבל מתאבד ממש לפני שהצליח לפוצץ את עצמו.
יחידת החבלנים של המשטרה "הכחולה", ניטרלה כמות רבה של מטעני חבלה ואף פירקה חגורות נפץ אותן נשאו מחבלים מתאבדים.
משמר הגבול פעל בירושלים, ביהודה ושומרון ובתוך הקו הירוק במשימות אבטחה וביטחון שוטף, טיפול בהפרות סדר ובלחימה במחבלים.
יחידות העלית של משמר הגבול, הימ"מ והימ"ס, ביצעו מאות פשיטות על קיני הטרור בשטחים, עצרו מאות מחבלים, הרגו מספר רב של מחבלים (הימ"מ לבדה חיסלה כ-180 מחבלים) וסיכלו מספר רב מאוד של פיגועים.
על פעילותה למניעת טרור זכתה המשטרה להערכה רבה.
בשנים 2004 ו-2005 גברה הביקורת על המשטרה, על כישלונה במניעת התחזקות הפשע המאורגן ועל אי הצלחתה בסיכול גל ההתנקשויות בעולם התחתון, שכלל גם הפעלת מטעני חבלה ורקטות לאו, ועלה בחייהם של עוברי אורח חפים מפשע.
בשנת 2005 נחשפה "פרשת האחים פריניאן" בה נחשף ששוטר יס"מ בעבר עבד כ"מחסל" עבור ראשי הפשע והתגלו מחדלים רבים בעבודת המשטרה.
בסופו של דבר, גרמה הפרשה לסגירתה ופירוקה של ימ"ר דרום.
ב-2009 ו-2010 החלה המשטרה בהחלפת רובה ה-M1 קרבין הוותיק לטובת רובי M-16 מקוצרים כנשק הארוך הסטנדרטי של המשטרה "הכחולה" והמשמר האזרחי.
ב-2010 ו-2011 זכתה הימ"מ בתחרות "Urban Shield" הבינלאומית ליחידות ללוחמה בטרור.
בשנת 2012 המשטרה שילמה פיצויים של למעלה מ-27 מיליון שקלים, בשל תביעות מצד אזרחים על רשלנות.
בשנים 2013–2015, תחת פיקודו של יוחנן דנינו, נקלעה המשטרה למשבר פיקודי ותדמיתי בעקבות פיטוריהם של הסמפכ"ל ניסים מור מפקד מחוז ירושלים ניסו שחם, ומפקד מחוז חוף חגי דותן, ופרישתם הבלתי צפויה של ארבעה ניצבים נוספים.
כתוצאה ממשבר זה החליט השר לביטחון פנים גלעד ארדן למנות מפכ"ל מחוץ לשורות המשטרה.
בתקופה זו מילא ניצב בנצי סאו את תפקיד ממלא מקום המפכ"ל, וכיהן במקביל כמפקד מחוז תל אביב.
סאו החל בצעדים לשיפור אמון הציבור במשטרה.
בין השאר החליט סאו לחייב את שוטרי הסיור והתנועה בישראל לענוד עליהם מצלמות ולתעד כל מפגש עם אזרחים, על מנת לשפר את היחסים בין השוטר לאזרח.
כמו כן נאסר על השוטרים למחוק את התיעוד ללא אישור חריג מקצין.
בינואר 2016 מונה סגן ראש השב"כ, רוני אלשיך, למפכ"ל משטרת ישראל.
בתחילת ה'תשע"ו (אמצע ספטמבר 2015) התמודדה המשטרה עם גל טרור פלסטיני שהתבטא במאות פיגועים בירושלים, יהודה ושומרון ואף בתוך הקו הירוק.
רוב הפיגועים היו יידוי אבנים ופיגועי דקירה אך אירעו גם פיגועי ירי ומטעני חבלה.
המשטרה נפרשה בכוחות גדולים של שוטרים חמושים, לוחמי מג"ב ופלוגות מילואים של משמר הגבול.
גל הטרור נמשך גם לתוך 2016 ועד ספטמבר נרצחו בו כ-40 ישראלים.
מנגד, הימ"מ ומספר שוטרים קיבלו צל"שים ועיטורים על לחימתם בטרור, הריגתם של למעלה מ-200 מחבלים ומעצר מאות נוספים.
בסוף שנה זו דעך גל הטרור.
במרץ 2018 פרסם מבקר המדינה יוסף שפירא דו"ח העוסק באי-סדרים בהתקשרויות של המשטרה עם ספקים חיצוניים.
בין היתר, עסק הדו"ח בהתקשרות עם המימד החמישי.
בפברואר 2020 הורה ממלא מקום פרקליט המדינה, דן אלדד, לפתוח בחקירה בעניין.
באפריל 2023 פרקליט המדינה עמית איסמן אימץ את המלצת המשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים ופרקליטות מחוז ירושלים, והחליט לסגור את תיק החקירה.
בינואר 2021 מונה יעקב "קובי" שבתאי למפכ"ל משטרת ישראל, אחרי ששירת כמפקד משמר הגבול.
בתחילת כהונתו נדרש להתמודד עם אסון הר מירון, שתפקוד המשטרה בו הועבר לחקירת מח"ש, ועם המהומות בישראל במהלך חודש הרמדאן ומבצע שומר החומות.
בנובמבר 2021 ערכה המשטרה את "מבצע אושן" בו עצרה 78 סוחרי נשק בלתי-חוקי גדולים במגזר הערבי ותפסה עשרות אמצעי לחימה בלתי-חוקיים, בהם רובי סער ואקדחים.
כחלק מהחלטת הממשלה להקמת תוכנית לטיפול בתופעות הפשיעה והאלימות בחברה הערבית באוקטובר 2021, נפתח "מבצע מסלול בטוח" מבצע אכיפה משולב של משרדי הממשלה ורשויות האכיפה כנגד מחוללי פשיעה מרכזיים בחברה הערבית.
במהלכו נתפסו מעל 530 אמצעי לחימה, הוגשו 456 כתבי אישום נגד מחוללי פשיעה, כתבי אישום הוגשו נגד יעדים המוגדרים כחברים בארגוני פשיעה, בשיתוף פעולה עם רשת המיסים חולטו 411 כלי רכב, נרשמו 15,016 דוחות תנועה נגד מחוללי פשיעה,.
במהלך הפעילות המבצעית במסגרת "מסלול בטוח" נעצרו 3,224 חשודים ובוצעו מעל 2,300 חיפושים.
בתחילת 2022 נחשף כי במהלך כהונתו של רוני אלשיך כמפכ"ל החלה המשטרה להשתמש ברוגלה לצורך מעקב אחר חשודים.
באוגוסט 2024 מונה דניאל לוי למפכ"ל משטרת ישראל.
על פי מקורות שונים, נכון לשנת 2025 עומדים בפני המשטרה אתגרים לשמור על עצמאותה המקצועית לנוכח לחצים פוליטיים.
דוגמה: ביולי 2025 הסתייג השר לביטחון הפנים, איתמר בן גביר מקידומה של קצינה שהעידה במשפט נתניהו.
המשנה ליועצת המשפטית לממשלה, גיל לימון, העיר על כך: "מתעורר אפוא חשש כבד להתנהלות בלתי תקינה הגורמת לפגיעה חמורה בקצינה.
יתרה מכך, הדברים עולים לכאורה לכדי הרתעת קצינים שביצעו את עבודתם נאמנה, הרתעת עדים ושיבוש התנהלותו התקינה של הליך פלילי".
בנובמבר 2025 פורסם על ירידה חדה באמון השוטרים בפיקוד הבכיר ובהליך הקידום במשטרה.
לוחמה בטרור בשנות ה-20 של המאה ה-21
בשנים 2022–2023, במסגרת מבצע שובר גלים, פעלו יחידות משמר הגבול, בהובלת הימ"מ וימ"ס איו"ש, לסיכול פיגועים ויירוט מחבלים.
הימ"מ והימ"ס הרגו ועצרו עשרות מחבלים, וסיכלו מספר רב של פיגועים.
על כך הוענק להן צל"ש המפכ"ל.
לימ"מ הוענק גם צל"ש הרמטכ"ל (ראשון מסוגו ליחידה משטרתית) ולימ"ס איו"ש צל"ש אלוף ממפקד פיקוד המרכז.
כ-70 שוטרים קיבלו צל"שים ועיטורי משטרת ישראל על פעילותם לסיכול טרור.
במהלך המבצע נהרג לוחם הימ"מ רנ"ג נעם רז.
בטבח שבעה באוקטובר של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר היוו השוטרים את קו ההגנה הראשון על התושבים בפני מאות מחבלים שפלשו מרצועת עזה לשטח ישראל, וטבחו בלמעלה מ- ישראלים, רובם אזרחים ואזרחים זרים.
לזירות הקרב הוקפצו כוחות רבים, בהם כל הימ"מ, החטיבה הטקטית של משמר הגבול, מג"ב דרום, יס"מ, ימ"ס ועוד שלחמו לצד שוטרי מחוז דרום שמוצבים בגזרה כדרך קבע.
בקרבות הרגו השוטרים 356 מחבלים אך למעלה מ- מהם נפלו בקרבות.
לוחמי הימ"מ ביצעו מספר פעולות של חילוץ בני ערובה – באופקים וליד שדרות – בהן הם שחררו את החטופים והרגו את המחבלים.
בהמשך הלחימה ביצע הימ"מ – ביחד עם שירות הביטחון הכללי וצה"ל – שתי פעולות חילוץ בני ערובה מלב רצועת עזה: מבצע יד זהב (12 בפברואר 2024) ומבצע ארנון (8 ביוני 2024), בהם חולצו 6 בני ערובה.
המטה הארצי הוא מטה מקצועי לזרועותיה של משטרת ישראל.
המטה הארצי שוכן בבניין המטה הארצי בירושלים.
אגף משאבי אנוש (ראש האגף: ניצב אלונה שושן).
אגף התנועה – אחראי על קביעת המדיניות להפעלת מערך התנועה במשטרת ישראל, על הנחייתו ועל הפיקוח עליו (מפקד: ניצב חיים שמואלי).
אגף חקירות ומודיעין (ראש האגף: ניצב בועז בלט).
להב 433 – בתחילת שנת 2008, הוחלט על הכפפת כל היחידות הארציות תחת פיקוד אחד ובראשו קצין בדרגת ניצב (ראש היחידה: ניצב מני בנימין).
יאחב"ל – יחידה ארצית לחקירות פשעים חמורים בינלאומיים.
היאחב"ל הוקמה כיאח"פ יחידה ארצית לחקירות פשעים בסוף שנות השבעים בעקבות מסקנות ועדת שימרון ללחימה בפשע המאורגן (ראש היחידה: תת-ניצב אסף צור).
יאח"ה – היחידה הארצית לחקירות הונאה (ראש היחידה: תת-ניצב אלי מקמל).
יאל"כ – היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית (ראש היחידה: תת-ניצב ירון בן דוד).
אתג"ר – היחידה הארצית למלחמה בגנבות הרכב (ראש היחידה: ניצב משנה רונן חכמון).
חטיבת החקירות (ראש החטיבה תת-ניצב שלומית לנדס)
חטיבת המודיעין (ראש החטיבה תת-ניצב אושרי אבוקסיס)
חטיבת התביעות (ראש החטיבה תת-ניצב דדו זמיר)
חטיבת הזיהוי הפלילי, ידועה יותר בראשי התיבות הקודמים שלה, מז"פ.
מפעילה גם את המעבדה הניידת.
יחידת הסייבר – אחראית על אבטחת מידע ומאבק בעבירות מחשבים ואינטרנט.
אגף מבצעים ושיטור – אגף המבצעים של המשטרה, כולל גם את המשמר האזרחי (ראש האגף: ניצב דוד פילו).
חטיבת השיטור - (ראש החטיבה תת-ניצב נתי גור)
חטיבת המבצעים (ראש החטיבה תת-ניצב מירב וגנר)
חטיבת הרישוי והאבטחה (ראש החטיבה תת-ניצב אופיר בוקי)
מחלקת החבלה – האחראית על פעילות החבלנים וסילוק הפצצות.
אגף תמיכה לוגיסטית (ראש האגף: ניצב אשר אילוז).
אגף תכנון וארגון – אגף שתפקידו הוא בניין הכוח המשטרתי (ראש האגף: ניצב יוסי רופא).
אגף ההדרכה – אחראי על תחום ההדרכה וההכשרה במשטרה.
(ראש האגף: ניצב הדס שפירא-מדמוני).
אגף הטכנולוגיה והתקשוב (אטו"ב) – מנהל טכנולוגיות (מנ"ט) לשעבר (ראש האגף: ניצב לימור נח).
אגף סי"ף – אגף שמטרתו סיכול פשיעה בחברה הערבית (ראש האגף: ניצב רן לוי)
היחידה לשיפור השירות – הוקמה ב-2002 וכפופה לסמפכ"ל.
מנהלת לשיפור והנגשת שירותי המשטרה ביישובים הערביים – הקמתה החלה ב-2016.
מחוזות, מרחבים, תחנות אזוריות ותחנות
עוסקים בביצוע תפקידי המשטרה ומשימותיה, כל גוף בתחום הטריטוריאלי שעליו הוא מופקד.
בראש כל מחוז עומד מפקד מחוז (ממ"ז) בדרגת ניצב.
יס"מ – "יחידת סיור מיוחדת/מרחבית".
יחידה של שוטרים לוחמים ניידים שמספקים מענה ראשוני לאירועים אלימים, בהם פיגועי טרור.
תפקיד עיקרי נוסף שלהן הוא דיכוי מהומות אלימות, טיפול בהפרות סדר ופיזור הפגנות אלימות.
בנוסף הן מטפלות בפשיעה קשה.
כלבנים – יחידת הכלבנים של המשטרה, המפעילה כלבי משטרה.
מערך החבלה של משטרת ישראל – יחידה מיוחדת שמפעילה חבלנים מומחים לחבלה וסילוק פצצות ונטרול מטעני חבלה.
בניגוד לחבלנים משטרתיים בעולם, חבלני משטרת ישראל מוכשרים ומטפלים גם בנפלי תחמושת.
חבלני משטרת ישראל מטפלים בכמות רבה ומגוון רב של חפצים חשודים, מטעני חבלה ונפלי תחמושת.
הם נחשבים למקצועיים ביותר וזוכים למוניטין גבוה בעולם.
ימ"ר (יחידה מרכזית) – הימ"רים הן יחידות עילית מחוזיות ללוחמה בפשע ושייכות למשטרה הכחולה.
עיקר עיסוקן הוא בלחימה בתופעות הפשע המאורגן (סמים, הלבנת הון, סחר בנשים, מאבק בהימורים הלא חוקיים, פרשיות סחיטה באיומים ורצח).
יחידה 747 - יחידה מיוחדת השייכת למגזר המודיעין והבילוש אשר פועלת בתחום נמל התעופה בן-גוריון, כפופה ארגונית למחוז מרכז וייעודה יירוט ותפיסת בלדרי סמים ומשלוחי סמים ואמל"ח הנשלחים מחו"ל לישראל, אופי עבודתה ודרכי פעולתה חסויות.
יחידת השיטור הימי – מפעילה כלי שיט וצוללים.
היחידה האווירית של משטרת ישראל – יחידה באגף שיטור וביטחון המפעילה כלי טיס לביצוע משימות מבצעיות.
דוברות המשטרה – אחראית על יחסי הציבור של המשטרה, הסברה, קשר עם הציבור, העברת הודעות המשטרה (כגון חסימת כבישים) והפעלת הניו מדיה של המשטרה.
יחידת הגדעונים – יחידת עילית משטרתית ללוחמה בטרור, בפשיעה קשה ואיסוף מודיעין במשטרת ישראל.
היחידה היא חלק מיחידת להב 433 וכפופה למפקד היחידה.
יחידת יואב – יחידה מחוזית הכפופה למחוז דרום ומופעלת בכל מתארי הפעילות כגון: פח"ע, הפרות סדר (הפס"ד), פשיעה חמורה, תיאום, הנחיה ושילוב בין היחידות הממשלתיות הפועלות לאכיפת דיני מקרקעין תחת ארגון וניהול משטרת ישראל.
מנהלת תיאום פעולות אכיפה – מתמקדת בתיאום, בהנחיה ובשילוב בין היחידות הממשלתיות הפועלות לאכיפת החוק כנגד עבירות בניה, פלישות למקרקעי ציבור ושימוש במקרקעי ציבור ללא היתר כדין, כולל ביצוע האכיפה בפועל.
יחידות מיוחדות של משמר הגבול
ימ"מ – "יחידה מרכזית/משטרתית מיוחדת" – היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור.
זוהי יחידת ההשתלטות הלאומית של ישראל ויחידת העילית של המשטרה ומשמר הגבול ללוחמה בטרור, טיפול בפיגועי מיקוח, חילוץ בני ערובה, פעולות שיטור מיוחדות, SWAT משטרתי, הפעלת צלפים וביצוע מבצעים לסיכול פיגועים.
אחת מיחידות השתלטות של ישראל יחד עם לוט"ר אילת וסיירת מטכ"ל ושייטת 13 של צה"ל, ויחידת מצדה של שירות בתי הסוהר.
ימ"ס – הידועה כ"מסתערבים" – היא בעצם מספר יחידות מיוחדות של מג"ב שלוחמיהן מומחים בפעולות עומק חשאיות בשטחים – לרבות איסוף מודיעין, "חטיפות" מבוקשים, מעצרים, הפעלת צלפים, סיכול ממוקד וטיפול בהפרות סדר.
לוחמי היחידה מומחים במיוחד בהיטמעות באוכלוסייה הערבית ופעולות חשאיות בשטח מבלי להתגלות.
ימ"ס איו"ש פועלת גם תחת פיקוד צה"ל ביהודה ושומרון.
ימ"ר מג"ב (יחידה מרכזית) – הימ"רים הן יחידות עילית מרחביות ללוחמה בפשיעה במגזר הכפרי ובדגש על פשיעה חקלאית ושייכות למשמר הגבול.
ימ"ג – יחידות בילוש של מג"ב פועלות בסמיכות לימ"רים המחוזיים ובכפיפות למפקדת מג"ב כמו כן משמשות כיחידות לטיפול בהפרות סדר קשות (בדומה לסמ"ג).
מתיל"ן – מארבים תצפיות יירוט ולוחמה ניידת – יחידות מיוחדות העוסקות במארבים ותצפיות עובדות בעיקר בקו התפר ונלחמות במעבר שב"חים עבריינים ומחבלים מהשטחים לתוככי מדינת ישראל נוסף על כך יחידות אלו מפעילות אמצעי תצפית מיוחדים ונותנות איתם סיוע ליחידות משטרתיות אחרות.
סמ"ג – סיירת משמר הגבול – יחידות ייעודיות לטיפול בהפרות סדר וכן משמשות ככוח עתודה זמין ומיידי במחוזות משטרת ישראל.
פועלות בדומה ליס"מ אך כפיפותן הראשונית היא למפקדת מג"ב האזורית ודרכה למחוז המשטרתי בתחומו היא עובדת.
חבלה מג"ב איו"ש – מחלקת החבלה וסילוק הפצצות של משמר הגבול ביהודה ושומרון.
השוטרים חמושים באופן תקני באקדח 9 מ"מ כנשק אישי וכל ניידת סיור מחויבת לכלול לפחות כלי נשק ארוך אחד (כלומר: רובה), שהוא בדרך כלל M1 קרבין, גליל, M-16 או M4 קרבין.
עד ל-2010, כלי הנשק הארוך של מתנדבי המשטרה והמשא"ז היה ה-M1 קרבין אך הוא הוחלף ברובה M-16 מקוצר.
מתנדבים בעלי רישיון נשק אישי יכולים להשתמש בו לצורך הגנה עצמית בזמן הפעילות, בתנאי שהאקדח והתחמושת מאושרים על ידי המשטרה.
הלוחמים הסדירים של משמר הגבול חמושים באופן תקני ברובי M-16, CAR-15 או M4 קרבין, בדומה ללוחמי צה"ל.
קציני מג"ב חמושים גם באקדחים.
גלוק 17 וגלוק 19 (ימ"מ ויחידות מיוחדות, נבחר ב-2016 במכרז כאקדח השירות של כלל השוטרים)
דגמי M16 ונגזרותיו (כלי הנשק הארוכים הסטנדרטים של המשטרה)
רובה M16 (מוחלף ברובי M16 מקוצרים ורובי M4A1)
רובה סער CAR15 (M16A1 מקוצר)
רובה שירות M4A1 קרבין (כולל בימ"מ)
רובה סער קרבין IWI ערד (בימ"מ)
רוגר 10/22 ורוגר SR-22 (רובי קלעים לטיפול בהפס"ד ומהומות)
רובה בקליבר 5.56 מדגם EMTAN MZ-4 ומדגם EMTAN MZ4-P ומדגם EMTAN MZ-15 7.5
רמינגטון 700P על גרסאותיו השונות
רובה M14 (בעיקר במשמר הגבול)
ראו גם: צליפה בימ"מ#רובי הצלפים של הימ"מ לרשימה מורחבת.
היחידה האווירית של משטרת ישראל מפעילה כלי טיס, בעיקר מסוקים וכלי טיס בלתי מאוישים, אך גם מטוסי כיבוי אש.
בסוף שנת 2016 נקלטו ביחידה 4 מסוקים מתקדמים מדגם איירבוס H125 ו-2 מסוקים גדולים יותר מדגם איירבוס H145. המסוקים, שנקראים בשם העברי "כחל" ו"דוכיפת" בהתאמה, מצוידים בטכנולוגיה מתקדמת, מערכות מחשב ושליטה ובקרה, מצלמות, זרקור רב-עוצמה, אמצעי תקשורת ואמצעים נוספים.
המסוקים החדשים החליפו בשנת 2017 את מסוקי הבל 206 שיצאו מהשירות.
עד סוף העשור הראשון של שנות ה-2000 השתמשה משטרת ישראל ברשת קשר אנלוגית.