tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משחקי התקופה הנורדית כוללים גם מצב אתגרי, שממוקם בממלכת מוספלהיים ומעניק פריטים שונים כאשר משלימים אותו.
במשחקים "God of War II", "God of War III" ו-"Ghost of Sparta", קיימות זירות קרב שמאפשרות לשחקן לקבוע את רמת הקושי ומול מי יתמודדו.
חבילת ההרחבה "Valhalla" של המשחק "Ragnarök" כוללת גרסה משלה לזירת קרב שכזו, בצורת "המבחנים של ולהאלה", והיא כוללת אלמנטים של משחקי רוגלייק , כמו למשל ניווט במבוך ומוות תמידי.
המשחק "Ascension" הוא היחיד שאיפשר מצב משחק מקוון של מולטיפלייר, הן תחרותי והן קואופרטיבי.
עד שמונה שחקנים בשני צוותים של ארבעה נלחמים לשליטה על המפה כדי לזכות בפרסים מהאלים.
השחקים יכולים להילחם זה נגד זה בקרבות יחיד.
על השחקנים לצדד עצמם בצד של זאוס, האדס, ארס או פוסידון, מה שמקנה להם שימוש בכלי נשק ושריונות גוף שונים, כמו גם יכולות קסם בהשראת האל בו בחרו.
הוא הושפע בחלקו מסרטי הקולנוע "שודדי התיבה האבודה" ו"התנגשות הטיטאנים" משנת 1981, באומרו שהרעיון היה למזג את הסרט האחרון עם מגזין Heavy Metal.
הוא הוסיף וציין שאהב את "הנושאים הילדותיים בשילוב עם המיתולוגיה היוונית" ואת הוספתם של נושאים שמותאמים יותר למבוגרים, כמו סקס ואלימות.
למרות שהמשחק התבסס על המיתולוגיה היוונית, צוות המפתחים הרשה לעצמו חופש יצירתי יותר כדי לשנות את המיתולוגיות, וג'ף ציין שהם לקחו את "האספקטים המגניבים ביותר של הנושא ויצרו אמנות וסיפור תוך שימוש באלמנטים הללו".
המשחק משתמש באותו מנוע משחק אותו הם פיתחו עבור המשחק "קינטיקה".
משחק המשך ל-"God of War" נרמז כבר בסוף כתוביות הסיום של המשחק הראשון, עם ציון "קראטוס עוד יחזור".
ואכן, המשחק "God of War II" הוכרז בכנס מפתחי המשחקים של שנת 2006. דייוויד ג'ף שימש כמנהל יצירתי, בעוד קורי ברלוג החליף אותו כדירקטור המשחק.
ברלוג ציין ש"לשחקנים יהיה קנה מידה גדול יותר לתפקידו של קראטוס בעולם המיתולוגי.
כמו קודמו, משחק ההמשך משתמש באותו מנוע גרפי של Kinetica.
התקפות קסם הפכו לעניין אינטגרלי יותר במערכת הקרבות, והן היו מלוטשות יותר.
נוספו למשחק יצורים וגיבורים אחרים מהמיתולוגיה, כמו גם קרבות בוס.
גם ג'ף וגם ברלוג לא ראו את "God of War II" כמשחק המשך, אלא יותר כהארכה של המשחק הראשון.
ג'ף ציין שהם לא היו מעוניינים להשתמש בספרה הרומית II לכותר המשחק מסיבה זו, אך לא רצו שהמשחק ייחשב כחבילת הרחבה.
השניים ציינו כי הסיבה לכך שהמשחק "God of War II" יצא לקונסולת פלייסטיישן 2 ולא לפלייסטיישן 3 - אשר יצאה כארבעה חודשים לפני כן - היא שיהיו באותה עת מאה מיליון שחקנים שיוכלו לשחק את המשחק ברגע שיצא לשווקים.
ברלוג הבטיח שניתן יהיה לשחק את המשחק בקונסולה החדשה, לה הייתה יכולת תאימות לאחור.
באירוע ההשקה למשחק "God of War II", ברלוג הזכיר את פיתוחו של משחק שלישי בסדרה.
המשחק "God of War III" הוכרז רשמית בתערוכת Electronic Entertainment Expo של שנת 2008. אחרי ששימש כדירקטור המשחק במהלך שמונה חודשי פיתוחו, ברלוג עזב את אולפני סנטה מוניקה בחיפוש אחר הזדמנויות אחרות, והחליף אותו סטיג אוסמוסן, ארט דירקטור ואמן סביבתי למשחקים "God of War" ו-"God of War II".
אוסמוסן ציין שאחד האתגרים הגדולים ביותר בפיתוח "God of War III" עבור קונסולת פלייסטיישן 3 היה "המוּרכבות של כל דבר".
מטלות בודדות כמו עיצוב עריפת ראשו של הליוס יכלו לקחת כשנה לפתח, משום ש"רמת הפירוט שעמדה בציפיות הייתה כה גבוהה ועדינה.
היא הצריכה מספר מחלקות כדי לבצע זאת".
הוא ציין שיכולות החומרה של קונסולת פלייסטיישן 3 איפשרו גמישות רבה יותר ביצירת הדמות ובאינטראקציה הסביבתית עם דמויות אחרות.
מנוע המשחק של "God of War III" עבר הסבה משני המשחקים הקודמים אל הפלייסטיישן 3. בזמן פיתוח המשחק, מחלקת הקידוד החליפה את רכיבי פלייסטיישן 2 ברכיבים של פלייסטיישן 3, החליפה את מנוע הרינדור וכן את מערכות החלקיקים וההתנגשויות.
למרות שצוות המפתחים השתמש באותו מנוע משחק קודם, מערכת הקידוד הייתה חדשה לגמרי.
בפרק הזמן שבין תערוכת E3 2009 לבין צאתו של המשחק, נוספה מערכת להחלקת קצוות (anti-aliasing), ומעבד הגרפיקה בן דיימונד ציין שהמערכת משפרת את הקצוות באופן דרמטי וחוסכת קצב פריימים במידה משמעותית.
דיימונד ציין בנוסף תוספות של עומק שדה, שבירה, טשטוש תנועה וקרני דמדומים (Crepuscular rays), אשר שיפרו את האיכות והמהירות.
ב-12 באפריל 2012, חברת ההפצה סוני שחררה טיזר של תמונה למשחק "Ascension" בעמוד הפייסבוק שלה, מה שהוביל להכרזה רשמית של המשחק ב-19 באפריל בבלוג פלייסטיישן.
טוד פאפי, שעבד כמעצב במשחקים "God of War" ו-"God of War II" וכמנהל עיצובי ב-"God of War III", החליף את סטיג אוסמוסן בתפקידו כדירקטור המשחק, מאחר שהיה עסוק בפרויקט אחר באולפני סנטה מוניקה.
ההכרזה אישרה את שם המשחק, ופאפי ציין שהוא לא ייקרא "God of War IV" כדי למנוע בלבול, מאחר שהמשחק הוא הקדמון לטרילוגיה ולא המשכון.
המשחק הציג גרסה משופצת של מנוע "God of War III", שאיפשר קרבות מולטיפלייר של עד שמונה שחקנים.
ההחלטה לגבי הוספת מצב משחק זה נבעה מסקרנות, לדברי מעצב הקרבות הראשי ג'ייסון מקדונלד.
קראטוס היה לדמות הראשונה שנעשו עליה ניסיונות במשחק רשת, ומקדונלד ציין שהיה לצוות הבודקים כיף גדול.
בראותם את תגובת הבודקים, צוות המפתחים הרגיש שלמצב המולטיפלייר יש ערך, והם החלו להכניס לתוכו מרכיבים של יקום הזיכיון.
במעבר הפיתוחי מ-"God of War III" ל-"Ascension", אחד מעובדי העיבוד הגרפי, סדריק פרתויס, ציין שמגבלות מנוע המשחק של "God of War III" מנעו חופש יצירתי, ולכן הם ניסו למתוח את הגבולות ככל האפשר מבלי לאבד את היכולת הביצועית.
בסופו של דבר, המשחק "Ascension" לא זכה לשיפור גרפי באותה מידה כמו "God of War III".
למשחק נוספה תאורה דינמית, שאיפשרה למפתחים להוסיף מחזוריות זמן למשחקיות.
גם מערכת החלקיקים זכתה לשיפור במשחק זה.
אולפני סנטה מוניקה החלו לעבוד על משחק חמישי בשנת 2014, וקורי ברלוג שב כדירקטור המשחק.
הוא אישר את דבר הפיתוח של המשחק באירוע השנתי PlayStation Experience שנערך בידי חברת ההפצה סוני ב-6 בדצמבר 2014. ההכרזה הרשמית הייתה בכנס E3 של שנת 2016, בה הוקרן גם קדימון של המשחקיות.
המשחק נקרא בפשטות "God of War" ללא ספרה נומרית, ולמרות שמדובר בהמשך של סדרת המשחקים, צוות המפתחים שכתב את הכל מהיסוד.
לתפאורה החדשה נשקלו מיתולוגיות נוספות, לפני שנבחרה מיתולוגיה נורדית כדי להתמקד יותר בדמותו של קראטוס.
נשקל גם להשתמש בפרוטגוניסט אחר, אך הוחלט לשמור על דמותו של קראטוס מאחר שהיה מחובר באופן מהותי לסדרת המשחקים.
על אימוצה של המיתולוגיה הנורדית לראשונה בסדרת המשחקים, ברלוג ציין שקיימים תרגומים ועיבודים שונים לתקופה זו, וכמו שהם עשו עם המיתולוגיה היוונית במשחקים קודמים, הם מצאו דרך למצוא הקבלה עם אלמנטים מסוימים כדי שיתאימו לסיפור.
מרבית מצוות המפתחים שעבד על המשחק המקורי חזר לשתף פעולה במשחק החדש.
המפתחים ציינו שהם התאימו את המשחקיות החדשה עם אותה נגישות שהייתה למשחקים הקודמים.
כמה מאפיוני משחקיות שהיו קיימים במשחקים קודמים נחתכו בגלל מיקום המצלמה החדשה, בין היתר האפשרות לקפוץ, לשחות ולפתור אתגרי משחק פלטפורמה.
למרות שהמשחק "Ascension" הציג את מצב המולטיפלייר לסדרה, צוות המפתחים ביטל את האפשרות כדי להתמקד יותר בחווייה של שחקן יחיד.
גרזן הלווייתן נבחר בתור כלי הנשק העיקרי החדש של קראטוס, מכיוון שהמפתחים רצו כיוון ריאליסטי יותר לסדרה.
הכמות האפשרית לאויבים במשחק תוגברה כדי לתמוך בכמאה אויבים על המסך בו-זמנית (בעוד המשחקים "God of War III" ו-"Ascension" תמכו עד בכחמישים אויבים בו-זמנית).
המשחק פותח אמנם עבור קונסולת המשחקים פלייסטיישן 4, אך ברלוג ציין שהוא ירוויח מכוח המחשוב של PlayStation 4 Pro - גרסה מתקדמת יותר של פלייסטיישן 4 שיכולה לרנדר משחקים ברזולוציה 4K, ואשר שוחררה כמה חודשים לפני שהוכרז המשחק החדש.
הוערך כי לוקח בין 25 ל-35 שעות כדי לסיים את סיפור המשחק - היקף גדול בהרבה מהזמן הנדרש להשלים את המשחקים הקודמים (עשר שעות מקסימום כ"א).
לפיכך, זו הפעם הראשונה שכותר בסדרת המשחקים יצא לפלטפורמה שאינה פלייסטיישן.
לאחר ההכרזה על המשחק החדש ביוני 2016, קורי ברלוג ציין שזה לא יהיה המשחק האחרון של קראטוס.
גם סיום המשחק רמז על המשך עם בואו של הראגנארוק, בנוסף לסיום סודי שהראה חזיון של אל האסיר תור, אשר מתעמת עם קראטוס ואטראוס בחורף הארוך.
במהלך אירוע ההשקה של פלייסטיישן 5, שנערך ב-16 בספטמבר 2020, הוכרז על משחק חדש בסדרת "God of War" עם תאריך יציאה של 2021, שמיועד לקונסולה החדשה.
למרות ההכרזה שמדובר במשחק ל-PS5 בלבד, הובהר ביוני 2021 שמיועדת לצאת בנוסף גם גרסה ל-PS4. תהליך הפיתוח הושפע ממגפת הקורונה, והמשחק נדחה לשנת 2022. בספטמבר 2021 אושר שמו הרשמי של המשחק, "God of War Ragnarök".
בזמן השקת הפלייסטיישן 5, הוכרז שאריק ויליאמס ישמש כדירקטור המשחק.
ויליאמס, שעבד בעבר על משחקים קודמים בסדרה, החליף את ברלוג, ששימש כמנהל יצירתי וכמפיק.
כמו כן, אושר שהמשחק ישמש כאפילוג התקופה הנורדית.
הסיבה לכך נעוצה בעובדת גודלו של המשחק וקנה המידה רחב-ההיקף שלו.
תהליך הפיתוח של המשחקים מהתקופה הנורדית ארך כחמש שנים כ"א, ולכן אולפני סנטה מוניקה בחרו שלא להשקיע חמש שנים נוספות בסיפור אחד.
המשחק תומך באופציות לבחור לשחק את המשחק ברזולוציה גבוהה יותר או עם ביצועים טובים יותר, כולל 4K בקצב פריימים של 30fps, 1080p ב-60fps, רזולוציה גבוהה יותר ב-4K ב-40fps או מצב ביצועי המסונכרן ל-120 הרץ.
שתי האופציות האחרונות היו זמינות רק בגרסת ה-PS5 של המשחק ודרשו חיבור HDMI 2.1. מאחר שהמשחק יצא גם ל-PS4, הוא לא משתמש ביכולות הגבוהות שפלייסטיישן 5 מציע.
כמו כן, גרסת הפלייסטיישן 4 היא שיפור גרפי משמעותי מהמשחק מ-2018, בעוד גרסת הפלייסטיישן 5 היא "שדרוג של מה שכבר אפשרי ב-PS4".
אולם, המשחק כולל מאפיינים שבלעדיים לקונסולת PS5, כמו אפקט שמע תלת-ממד, טכנולוגיה הפטית (יכולת חישה באמצעות חליפה מיוחדת), קצב פריימים גבוה יותר ויכולת גרפית טובה יותר.
למשחק "Ragnarök" יצאה חבילת הרחבה בשם "Valhalla" בדצמבר 2023, אשר שימשה כאפילוג הסיפור והציגה משחקיות בסגנון רוגלייק.
גם המשחק וגם חבילת ההרחבה שלו עברו הסבה למחשב האישי בספטמבר 2024, שכללה שיפורים ביצועיים.
עם השקתה של קונסולת PlayStation 5 Pro, אולפני סנטה מוניקה הוציאו לגרסת ה-PS5 של "Ragnarök" טלאי תוכנה, המשדרג את יכולות המשחק בהתאם לקונסולה החדשה.
לפני יציאתו של המשחק "God of War" משנת 2018, קורי ברלוג אישר שאחרי התקופה הנורדית, משחקים עתידיים בסדרה יכולים לעסוק במיתולוגיה מצרית, הינדואית, סינית, רומית ושל המאיה.
הוא ציין שלמרות שהמשחק משנת 2018 (והבא אחריו) מתמקד בתקופה הנורדית, הוא רמז על קיומן של מיתולוגיות אחרות בעולם המשחק.
ברלוג ציין שהוא אהב את העובדה שלכל משחק יש מנהל אמנותי שונה, ולמרות שייתכן ולא יביים משחק נוסף בסדרה, הוא עדיין יעבוד באולפני סנטה מוניקה על משחקים אחרים בסדרה.
אחרי צאתו של המשחק הראשון בסדרה, החברה המפתחת Ready at Dawn העלתה רעיון לאולפני סנטה מוניקה למשחק "God of War" עבור קונסולת המשחקים הניידת PlayStation Portable.
קורי ברלוג אישר את פיתוחו של המשחק "God of War: Chains of Olympus" באירוע ההשקה של "God of War II", באומרו שמדובר ב"סיפור עצמאי שמתקשר לסיפור הכללי".
משחק זה משתמש במנוע המשחק הנרכש של החברה, שהורחב מאז צאת משחקם הקודם, "Daxter" מ-2006. המשחק עוצב לתמוך במעבד 222 מגהרץ המוגבל של קונסולת PSP.
סטודיו Ready at Dawn שכנע את חברת ההפצה סוני להעלות את מהירות המעבד ל-333 מגהרץ, ואכן החברה שחררה עדכון לחומרה.
המעבד המהיר יותר איפשר אפקטים מציאותיים יותר של דם, תאורה וצללים, כמו גם בינה מלאכותית טובה יותר של האויבים, אם כי במחיר חיי סוללה קצרים יותר.
אחרי השלמתו של המשחק, דירקטור המשחק רוּ ויראסוּריאה ציין שצוות המפתחים נאלץ להסיר מספר אלמנטים מהמשחק, כמו מצב המולטיפלייר, חידות הגיון, דמויות ודיאלוגים עקב מגבלות זמן.
המשחק "God of War: Ghost of Sparta" הוכרז ב-4 במאי 2010 בבלוג פלייסטיישן.
לדברי סוני, החברה המפתחת Ready at Dawn השתמשה בטכנולוגיה ויזואלית חדשנית ומתקדמת, אשר סיפקה איכות גבוהה של תפאורה ודמויות.
המשחק מכיל מידה גדולה יותר של משחקיות מאשר "Chains of Olympus", והוא מוסיף דמויות יריבות ובוסים.
תהליך הפיתוח של המשחק נמשך כ-23 חודשים.
עקב לוח הזמנים הצפוף של ויראסוריה, דיינה ג'אן החליף אותו כדירקטור המשחק, לאחר ששימש כמעצב עבור המשחק "Chains of Olympus".
בכנס קומיק-קון, סן דייגו של שנת 2010, ג'אן ציין שפיתוח המשחק החל ב-2008 במטרה להפוך אותו לגדול יותר מ-"Chains of Olympus" ולמתוח את גבולות ה-PSP עד סופם, או כדבריו "לקיבולת חריגה של ה-PSP".
הקונספט של המשחק נעשה במקור כקדימון לשחקנים אשר השיגו את גביע הפלטינום מהמשחק "God of War III".
הגביע חשף כתובת אינטרנט תחת השם spartansstandtall.com, שהפך ב-4 במאי לאתר הרשמי של "Ghost of Sparta".
ג'אן ציין שהסיבה לכך שהם בחרו למקם את עלילת המשחק בין "God of War" המקורי לבין "God of War II" הייתה "משום שזה נראה הגיוני מאוד למלא את החלל (בין המשחקים)".
המשחק "God of War: Betrayal" הוכרז כממשחק עבור טלפונים חכמים במסיבת עיתונאים שנערכה בלוס אנג'לס במאי 2007 בידי חברת Daybreak Game Company, חברה בת של סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט.
המשחק משתמש בכמאה אנימציות שונות וגרסה דו-ממדית של הגרפיקה התלת-ממדית שהוצגה במשחקים הראשיים בסדרה.
דירקטור המשחק פיל כהן ציין שלמרות שהיה מהנה לפתח אותו, האתגר הגדול ביותר היה ליצור סכמת צבעים יחידה שתהיה מגוונת דיה כדי לשרטט מספר תפאורות, מפאת גודל אחסון מצומצם של הטלפונים החכמים - ועדיין לעמוד בסטנדרטים אותם הציבו אולפני סנטה מוניקה.
הרעיון העיצובי למשחק נכתב בין ספטמבר לאוקטובר 2005, ועבר שכתוב באוגוסט 2006, החודש בו החל תהליך הפיתוח.
הגרסאות לטלפונים חכמים ברמה גבוהה הושלמו באפריל 2007, בעוד הגרסאות לסמארטפונים תקציביים הושלמו ביוני 2007. צוות ההסבה התאים את המשחק לכמאתיים מכשירים ניידים תוך מספר שבועות.
גם דייוויד ג'ף וגם קורי ברלוג הבטיחו שצוות המפתחים של "Betrayal" לכד את סגנון המשחקיות, הקרבות והמראה הוויזואלי, וכן תמכו באמצעות פידבקים.
מספר מדבבים מוכרים בתעשיית הבידור מספקים את קולם לדמויות המאכלסות את עולמו המיתולוגי של קראטוס.
במשחקים החדשים של התקופה הנורדית, "God of War" ו-"God of War: Ragnarök", קראטוס מדובב על ידי כריסטופר ג'אדג', מכיוון שפיתוח המשחק דרש שחקן שממדיו יתאימו יותר לדמות של קראטוס לאחר המעבר לשימוש בטכנולוגיית לכידת תנועה.
אדפטציה קולנועית לזיכיון המשחקים הוכרזה כבר בשנת 2005. יוצר המשחק דייוויד ג'ף אישר שתסריט בכתיבתו של דייוויד סלף הושלם וממתין לבחירת הבמאי.
הוא ציין שסרטי יוניברסל עמדו מאחורי הפקת הסרט, אך לא היה מודע לשלב ההפקה שלו ומאוחר יותר הביע ספק אם אכן סרט זה יופק.
ביולי 2012, מגזין הוליווד ריפורטר ציין שהתסריטאים פטריק מלטון ומרקוס דנסטן נשכרו כדי לעבד את זיכיון המשחקים לסרט קולנועי, מתוך כוונה לתת עיבוד אנושי לדמותו של קראטוס ולחקור את עברו.
מלטון ציין שהשניים מעורבים מאוד בתהליך ההפקה, שיכול להיות שיהיה מדובר בסדרת סרטים, ושארס יהיה נבל עיקרי בכולם.
בעקבות יציאתו של המשחק משנת 2018, לא פורסמו כל עדכונים על מצב הפקת הסרט, והחלו לרוץ שמועות על עיבוד קולנועי למשחק החדש בתקופה הנורדית.
דינייט, במאי פסיפיק רים: המרד, ציין כי הוא מעוניין לביים עיבוד קולנועי למשחק, ושהוא דיבר עם סוני לגבי סיווג הסרט לרייטינג R.
במאי 2021, דובר חברת סוני אישר שנכון לאותו תאריך אין כל אישור להפקתו של סרט קולנועי.
ב-7 במרץ 2022, מגזין דדליין ציין שמתנהלים מגעים עם פריים וידאו להפקת סדרת טלוויזיה בלייב אקשן.
על ההפקה עבדו מארק פרגוס והוק אוסטבי, צמד התסריטאים שעמדו מאחורי כתיבת "המרחב", "איירון מן" ו"הילדים של מחר", יחד עם רייף ג'אדקין, השואו ראנר של סדרת הפנטזיה "מחזור כישור הזמן".
במהלך כנס משקיעים שנערך ב-26 במאי 2022, ג'ים ראיין, נשיא סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט, אישר את הפקתה של סדרת הטלוויזיה בידי פריים וידאו.
הסדרה הוזמנה לשידור באופן רשמי ב-14 בדצמבר 2022, והיא מופקת על ידי Sony Pictures Television ואולפני אמזון, בשיתוף עם פלייסטיישן הפקות.
בין המפיקים בפועל של הסדרה נמנים המנהל היצירתי של המשחקים קורי ברלוג, אסאד קיזילבש וקרטר סוואן מפלייסטיישן הפקות, יומי יאנג מאולפני סנטה מוניקה ורוי לי מורטיגו אנטרטיינמנט, בעוד ג'ף קצ'ם מאולפני סנטה מוניקה משמש כמפיק שותף.
אושר גם כי הסדרה של פריים וידאו תעבד את התקופה הנורדית של סדרת המשחקים, החל ממאורעות המשחק משנת 2018.
באוקטובר 2024, הוכרז שפרגוס, אוסטבי וג'אדקין עזבו את הפרויקט, מאחר שהאולפנים רצו לאתחל את הפרויקט בכיוון חדש.
מור, השואו ראנר של סדרות כמו "בטלסטאר גלקטיקה", "זרה" ו"עבור כל האנושות", נשכר לתפקיד המפיק, הכותב והשואו ראנר הראשי.
ראיין הרסט, שגילם את קראטוס במשחק "Ragnarök", לוהק לתפקיד הראשי, ואליו הצטרפו השחקנים טרסה פאלמר, מקס פארקר, אולפור דארי אולפסון, מנדי פטינקין ואלסטר דאנקן לתפקידיהם של סיף, היימדאל, תור, אודין ומימיר, בהתאמה.
בשנת 2010 הופק סרט תיעודי על התקופה היוונית של משחקי God of War.
הסרט, "God of War: Unearthing the Legend" ("אל המלחמה: לחשוף את האגדה"), הוצג בידי השחקן פיטר ולר, וניהל דיון על ההקשר שבין המשחקים לבין המיתולוגיה היוונית.
בסרט השתתפו חברי צוות המפתחים של המשחק "God of War III", בנוסף להיסטוריונים מוסמכים.
הסרט התיעודי נכלל במהדורה האולטימטיבית של המשחק "God of War III" שיצאה באמריקה הצפונית ובמהדורת הטרילוגיה האולטימטיבית שיצאה לאירופה, אוסטרליה וניו זילנד.
ב-25 במרץ 2010, הוא יצא לרכישה בחנות המקוונת של פלייסטיישן.
באותה שנה יצא סרט תעודי נוסף בשם "God of War - Game Directors Live", בהם משתתפים חמישה מבמאי המשחקים של התקופה היוונית - דייוויד ג'ף, קורי ברלוג, רו ויראסוריאה, סטיג אסמוסן ודיינה ג'אן.
הסרט התיעודי מורכב מפאנל ראיונות בהנחיית אליסון הייסליפ מערוץ G4 עם חמשת הבמאים, 150 חברי בלוג פלייסטיישן, וכן חברי האתרים הרשמיים GodofWar.com ו-SpartansStandTall.com.
הסרט צולם בתיאטרון אל פורטל שבלוס אנג'לס ב-1 בספטמבר 2010, ויצא כבונוס להזמנה מוקדמת של המשחק "Ghost of Sparta" ב-2 בנובמבר 2010. מאוחר יותר נכלל באוסוף המקורות וכן בחנות המקוונת של פלייסטיישן לרכישה.
"Raising Kratos" הוא סרט המיועד ל-Youtube, שיצא ב-10 במאי 2019 לרגל ציון יום השנה לצאת המשחק משנת 2018, והוא תיעד את תהליך הפיתוח בן חמש השנים של אולפני סנטה מוניקה על המשחק החדש של התקופה הנורדית.
ממרץ 2010 ועד לינואר 2011 יצאה סדרת קומיקס דו-חודשית בשם "God of War" בת שישה חלקים בכתיבתו של מארב וולפמן ובהוצאת DC קומיקס.
הסדרה מתרחשת בתקופה היוונית, ונרטיב הסיפור מתחלף בין עברו של קראטוס לפני מאורעות "Ascension" וזמן ההווה לפני מאורעות המשחק המקורי.
עלילת הסיפור מביאה את קורותיו של קראטוס כחייל ספרטני, היוצא לחיפוש אחר האמברוסיה של אסקלפיוס בשל תכונות הריפוי האלוהיות, שיצילו מאוחר יותר את גופה הנגוע של בתו קאליופה.
בהמשך, קראטוס יוצא למסע להשמדת האליקסיר כדי למנוע מחסידיו של ארס להקים אותו לתחייה אחרי שקראטוס הרג אותו.
הסדרה נאספה לאוגדן בכריכה רכה במרץ 2011.
סדרת קומיקס בת ארבעה חלקים בשני כרכים פורסמה בהוצאת דארק הורס קומיקס ועוקבת אחרי מסעו של קראטוס מאז "God of War III" ועד למשחק משנת 2018. הסדרה נכתבה בידי כריס רוברסון ואוירה בידי טוני פארקר.
ארבעת חלקי הכרך הראשון, שנקרא בפשטות "God of War", פורסמו בין נובמבר 2018 לפברואר 2019, כאשר מהדורה מוגבלת מספר 0 צורפה דיגיטלית לשלוש מהדורות מיוחדות של המשחק מ-2018. ארבעת חלקי הכרך הראשון משמשים כפריקוול ישיר למשחק.
עלילת הקומיקס מביאה את ניסיונו של קראטוס להשאיר את עברו כאל המלחמה מאחור, ולחיות חיים שלווים עם משפחתו החדשה.
ארבעת חלקי הכרך השני, שנקרא "Fallen God", פורסמו מדי חודש בין מרץ ליוני 2021. במקור, כרך שני נועד להחל בהפצה ביוני 2020, אך נדחה עקב מגפת הקורונה.
הכרך השני מתרחש לפני מאורעות הכרך הראשון ומתעד את תקופת הזמן שבין "God of War III" לבין עלילת הכרך הראשון ואת מסעו של קראטוס מיוון העתיקה למצרים העתיקה ומשם לסקנדינביה.
שני הכרכים נאספו לאוגדנים בכריכה רכה במאי 2019 ובדצמבר 2021
מספר נובלות על "God of War" מגוללות את אירועי המשחקים ומספקות הבנה עמוקה יותר לסיפורים שבהם.
ב-1 במרץ 2005 יצא הפסקול הרשמי "God of War: Original Soundtrack from the Video Game", שזכה לתשבחות על נעימות המקהלה ועל השימוש בכלי נגינה עתיקים ואתניים.
המלחינים זכו לשבחים גם על כך שנמנעו מהצורך להלחין נעימות קרב בלתי נגמרות.
פסקול המשחק השני, "God of War II: Original Soundtrack from the Video Game" יצא ב-10 באפריל 2007 וזכה לתשבחות על היותו עוצמתי, עם נעימות מקהלה מסתוריות, ועם שיתופי פעולה מעורבים ויחודיים יותר של המלחינים מאשר הפסקול הקודם.
פסקול המשחק השלישי, "God of War III: Original Soundtrack from the Video Game" יצא ב-30 במרץ 2010 ונכלל גם כתוכן להורדה במהדורה האולטימטיבית ובמהדורת הטרילוגיה האולטימטיבית.
פסקול זה זכה לתשבחות ונחשב לפסקול הסדרה הטוב ביותר לזמנו.
הפסקולים לשלושת משחקי הסדרה הראשונים זכו במועמדות לפסקול הטוב ביותר בטקס פרסי משחקי הווידאו Spike לשנים 2005, 2007 ו-2010. פסקול הטרילוגיה נכלל כתוכן להורדה במהדורה האולטימטיבית ובמהדורת הטרילוגיה האולטימטיבית של המשחק השלישי.
אלבום הטרילוגיה זכה לתשבחות המבקרים על כך שזו הדרך הטובה ביותר לחוות את ההתפתחות המוזיקלית של הסדרה באותם זמנים, כמו גם את התפתחותם של המלחינים.
ב-18 באוקטובר 2010 יצא הפסקול למשחק הצדדי "רוח ספרטה", "God of War: Ghost of Sparta – Original Soundtrack from the Video Game", לחנות המקוונת אייטונס.
הוא נכלל גם כתוכן להורדה בהזמנה המוקדמת של המשחק, בצירוף שלוש רצועות שמע שלא שוחררו מהאלבום של "Chains of Olympus".
כמה מהרצועות הופקו למטרות הקשריות בלבד, בעוד אחרות התקבלו היטב יחסית לפסקולים של המשחקים העיקריים.
הפסקול הבא, "God of War: Ascension Original Soundtrack" היה שונה מהפסקולים הקודמים בכך שהוא הולחן כולו על ידי טיילר בייטס לבדו - האלבום היחיד בסדרת המשחקים עליו עבד, בניגוד לשאר המלחינים שעבדו על מספר פסקולים מהסדרה.
פסקול זה יצא ב-5 במרץ 2013 לאייטונס ונכלל כתוכן להורדה במהדורות המיוחדות של המשחק.
מבקרי הפסקול ציינו שמדובר בפסקול כוחני, עשיר ופועם, אם כי חוזר על עצמו לעיתים.
עבור שני המשחקים מהתקופה הנורדית נשכר בר מק'קרירי, מלחין סדרות טלוויזיה בעיקר.
הפסקול "God of War PlayStation Soundtrack" יצא ב-20 באפריל 2018 על ידי סוני קלאסיקל רקורדס.
מק'קרירי הלחין מוזיקה חדשה לגמרי לפסקול המשחק, ולא השתמש כלל בחומרים מהפסקולים של התקופה היוונית.
אולם, הוא הושפע מהצלילים שלהם והמציא אותם מחדש לתקופה הנורדית בהשתמשו בכלי נגינה אתניים.
הפסקול קיבל ביקורות חיוביות וזכה למועמדויות שונות, ביניהן הישגים מיוחדים במוזיקה מקורית מטעם האקדמיה לאמנויות ולמדעים אינטראקטיבים.
פסקול משחק ההמשך "God of War Ragnarök Original Soundtrack" יצא ב-9 בנובמבר 2022 על ידי סוני קלאסיקל רקורדס, והזמרת הפארואזית אייבור פאלסדוטיר נשכרה כדי לתרום בו.
אמן מוזיקת הפולק הוזייר משתתף בשיר "Blood Upon the Snow".
מק'קריר עבד במשותף עם סם יואינג ועומר בן צבי מחברת התקליטים שלו גם על מוזיקת חבילת ההרחבה, "Valhalla", תוך שילוב הנעימות המרכזיות של ג'רארד מרינו מהפסקולים של התקופה היוונית.
האלבום "God of War Ragnarök: Valhalla Original Soundtrack" יצא דיגיטלית ב-15 בדצמבר 2023 על ידי סוני קלאסיקל רקורדס.
לרגל 20 שנות קיומו של זיכיון המשחקים, כל הפסקולים יצאו יחד עם פסקול Chains of Olympus לתקליט אוסף מיוחד.
האלבום "God of War: Blood & Metal" הוא הומאז' הבי מטאל המבוצע על ידי מספר להקות, ויצא תחת לייבל רודרנר רקורדס.
באלבום מופיעים שירים המושפעים מהתקופה היוונית של סדרת המשחקים.
המיני-אלבום יצא לרכישה ב-2 במרץ 2010, והוא זמין בחנויות המקוונות אייטונס ו-ShockHound.
הוא כלל גם כתוכן להורדה במהדורה האולטימטיבית ובמהדורת הטרילוגיה האולטימטיבית של המשחק "God of War III".
מגזין משחקי הווידאו 1Up העניק לאלבום 2.5 כוכבים מתוך חמישה, בציינו ש"האלבום אינו פוגעני לאוזניים, ומאזיני מוזיקת המיינסטרים יכולים להנות ממנו".
מגזין Square Enix Music Online העניק למיני-אלבום ציון של 8 מתוך 10, בציינו שהוא "מבחר טוב של מוזיקת מטאל", וש"המאזינים יופתעו מהמגוון המוצע בו".
נכון לנובמבר 2023, זיכיון משחקי "God of War" מכר למעלה מ-66 מיליון עותקים ברחבי העולם, לפי שקלול מכירת עותקים פיזיים ודיגיטליים כאחד.
לדברי עובד לשעבר של אולפני סנטה מוניקה, ארון קאופמן, זיכיון המשחקים הוא המותג מכניס הרווחים העיקרי של סוני.
בזמן יציאתו של המשחק המקורי, ריימונד פדייה ממגזין GameSpy ציין שמדובר ב"משחק הפעולה הטוב ביותר שאי פעם כיבד את הפלייסטיישן 2".
הוא זכה במעל לתריסר פרסי משחק השנה, ביניהם פרס משחק השנה מטעם האקדמיה לאמנויות ולמדעים אינטראקטיבים.
בשנת 2009, מגזין IGN דירג אותו במקום הרביעי ברשימת 25 משחקי הפלייסטיישן 2 הגדולים של כל הזמנים, כאשר המשחק השני דורג במקום השני של אותה רשימה.
המשחק "Betrayal", שנועד לטלפונים חכמים ואולץ להסיר רבים מהאלמנטים שבמשחקים העיקריים עקב מגבלות מקום, עדיין נחשב לנאמן ביותר לשאר משחקי הסדרה במשחקיות, בסגנון האמנותי ובגרפיקה שלו.
המשחק "Chains of Olympus" זכה לשבחים על הגרפיקה "הפנטסטית" ועל תגובת הלחצנים המהוקצעת לקונסולת PSP לאותה תקופה.
בשנת 2009, מגזין IGN הכתיר את "Chains of Olympus" בתור משחק הפעולה הטוב ביותר לקונסולת PSP.
האקדמיה לאמנויות ולמדעים אינטראקטיבים העניקה לו את "משחק השנה למכשירים ניידים".
בספטמבר 2010, המשחק נכלל גם ברשימת מגזין GamePro בתור משחק ה-PSP הטוב ביותר.
המשחק "God of War III" זכה לשבחים בשל הגרפיקה שלו, ובמיוחד זו של קראטוס.
כריס רופר ממגזין IGN ציין שקראטוס היה "אולי הדמות המרשימה היחידה במראה שלה שהייתה קיימת אי פעם במשחקי הווידאו".
בביקורתו, הוא מציין ש"המשחק הגדיר מחדש את המונח 'קנה מידה' לזמן בו יצא, בכל הקשור למשחקי וידאו, מאחר שהוא זורק את השחקן לסצנות בהן מופיעים טיטאנים שגדולים יותר מכל שלב במשחק וידאו אחר".
המשחק השלישי זכה בפרסי משחקי הווידאו של Spike על "המשחק המצופה ביותר לשנת 2010" ו"משחק הפלייסטיישן 3 הטוב ביותר" בשנים 2009 ו-2010. המשחק גם זכה בפרס ההישג האמנותי המיוחד לשנת 2011 מטעם האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.
כריס פריירה ממגזין 1Up שיבח את הגרפיקה ונרטיב הסיפור של המשחק "Ghost of Sparta", באומרו שמדובר במשחק האישי ביותר של קראטוס מכל יתר המשחקים שקדמו לו.
המשחק זכה במספר פרסים בתערוכת E3 2010, ביניהם "המשחק הנייד הטוב ביותר", "משחק ה-PSP הטוב ביותר" ו"משחק התערוכה הטוב ביותר ל-PSP".
המשחק זכה בקטגוריית "המשחק הנייד הטוב ביותר" לשנת 2010 בטקס פרסי משחקי הווידאו של Spike ושל האקדמיה לאמנויות ולמדעים אינטראקטיבים.
המשחק "God of War" משנת 2018 קיבל שבחים על הניהול האמנותי, הגרפיקה, מערכת הקרבות, המוזיקה, הסיפור, השימוש במיתולוגיה הנורדית, הדמויות והתחושה הסינמטית.
מספר מבקרים גם הרגישו שהמשחק מחייה מחדש בהצלחה את הסדרה מבלי לאבד את הבסיס של המשחקים הקודמים בסדרה.
הוא זכה במספר פרסים, ביניהם פרסי The Game Awards לשנת 2018 בקטגוריות משחק השנה והניהול האמנותי, פרס ג'ויסטיק הזהב] לשנת 2018 בקטגוריות הסיפורת הטובה ביותר ומשחק השנה של פלייסטיישן, ופרס משחק השנה והישגים מיוחדים בניהול אמנותי מטעם האקדמיה לאמנויות ולמדעים אינטראקטיבים.
מספר מבקרים מתחו ביקורת על סדרת המשחקים עקב בעיות עם חידות ההגיון, כלי הנשק ובעיות טכניות אחרות.
על המשחק "Chains of Olympus" נמתחה ביקורת מאת המגזין G4, משום שסבל לעיתים מעיוות במסך, נפילות בקצב פריימים ודרגה קשה ביותר ומתסכלת של חידות ההגיון.
על המשחק נמתחה גם ביקורת על חוסר גיוון באויבים שבו, על השימוש החוזר בחידות הגיון שדרשו מהשחקן להזיז ארגזים, והסיפור הקצר יחסית שבו.
גם על המשחק "God of War III" לא נחסכה ביקורת.
פיל הורנשואו ממגזין GameFront מצא שהפרוטגוניסט הראשי היה אכזרי מדי, ומי שתכנן את המשחק הניח שהשחקן יטבע ביגון ובאלימות באותה מידה שקראטוס חש.
מבקר מגזין IGN התלונן על כלי הנשק, באומרו ששניים משלושת כלי הנשק הנוספים שאותם השחקן מרוויח תוך כדי משחק דומים מאוד ללהבי הכאוס שכבר נמצאים ברשותו.
אמנם יש להם כוחות שונים ותנועות שונות במקצת, אך עדיין הם אותו דבר.
על המשחק "Ghost of Sparta" נמתחה ביקורת ממגזין Eurogamer, שציין שהבעיה העיקרית במשחק היא המיקוד המובנה שבו, ושיש תחושה שמדובר בצעד לאחור מהמשחק הקודם.
מספר מבקרים התלוננו שסיפור המשחק "Ascension" לא היה מושך כמו זה של קודמיו, ומגזין IGN הוסיף וציין שבהשוואה לזאוס ולארס, הפוריות פשוט אינן מספיק מאיימות.
מצב המולטיפלייר קיבל ביקורות מעורבות.
למרות שהיו מבקרים שציינו שהמשחקיות עברה בהצלחה למצב של משחק רשת, הם מתחו ביקורת על איזון הקרבות והשטחיות שלהם.
מגזין Edge שיבח את מצב המולטיפלייר, וציין שמדובר בצעד מהפכני עם "כמה רעיונות טובים...
שיבנו את הבסיס לעתידו של הז'אנר".
על המשחק משנת 2018 נמתחה ביקורת על כך שהמעבר המהיר מנקודה לנקודה נפתח לשחקנים רק בשלב מאוחר של המשחק.
בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק "God of War" משנת 2018 במקום ה-39 ברשימת 50 משחקי הווידאו הגדולים בכל הזמנים.
Goats Head Soup (מרק ראש עז) הוא אלבומם של להקת הרוק הרולינג סטונז.
האלבום יצא לאור בשנת 1973.
האלבום כולל עשרה שירים אשר שניים מתוכם יצאו כסינגלים.
הוא יצא מיד אחרי אלבומם המצליח של הלהקה, Exile on Main Street, אשר תרם משמעותית להצלחתו.
זהו האלבום האחרון אשר הופק על ידי ג'ימי מילר.
עטיפת האלבום צולמה על ידי דייוויד ביילי, חבר של מיק ג'אגר.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האמריקאי והבריטי, והגיע למעמד של פלטינה משולשת.
הוא כלל בין השאר את הלהיט Doo Doo Doo Doo Doo (Heartbreaker), וכן את הלהיט הגדול באלבום: Angie, בלדת רוק אקוסטית, שהגיע למקום הראשון בבילבורד.
למרות הצלחתו המסחרית של האלבום, הוא נחשב לפחות מוצלח מקודמיו, ולאחר שיצא חלה ירידה בהצלחתה של הלהקה.
כל השירים נכתבו בידי מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס פרט ל-Winter, אשר נכתב בידי מיק ג'אגר ומיק טיילור.
מיק ג'אגר - שירה, גיטרות, מפוחית, קלידים
קית ריצ'רדס - גיטרות, שירה, בס, קולות
מיק טיילור - גיטרות, בס, קולות
GOstyle (במקור GO, ראשי תיבות של Girls Only) היה מגזין אופנה ולייף סטייל ישראלי, בהוצאת קבוצת ידיעות אחרונות, שיצא לאור אחת לחודש ועסק באופנה, טיפוח, אהבה, סקס, רכילות ובידור.
הירחון החל להופיע בינואר 2004 והפסיק להופיע בפברואר 2020. קהל היעד של המגזין היה נשים בנות 18–45.
הירחון התמחה בהפקות אופנה מסוגננות ובתכני חדשות אופנה וטיפוח, כתבות בנושאי אהבה ויחסים, ראיונות עם כוכבי בידור ודוגמניות וכדומה.
במגזין הופיעו גם מדורים נוספים העוסקים בתרבות ובידור, צרכנות, אסטרולוגיה ותשבצים.
החל מחודש פברואר 2011 בוצע שינוי משמעותי במגזין.
הוא שינה את שמו ל-"GOstyle", ומדורי עיצוב הפנים, האופנה והטיפוח הורחבו ומספר העמודים הכללי בכל גיליון גדל.
בנובמבר 2014 אוחדה מערכת פנאי פלוס עם זו של GOstyle והעורכת של GOstyle, ליאת לוי-קופלמן, הפכה להיות העורכת של 2 המגזינים יחדיו.
מדי חודש התפרסמה במגזין כתבה ראשית עם כוכבת ידועה שתמונתה מופיעה על עמוד השער: דוגמנית, שחקנית או כוכבת תוכנית מציאות.
בין הכוכבות שכיכבו בשער מספר פעמים: בר רפאלי, נינט טייב, רותם סלע ומירי בוהדנה.
כמה פעמים בשנה המגזין יצא בגיליונות נושא מיוחדים כמו גיליון ספטמבר, גיליון טרנדים, גיליון סוף שנה ועוד.
בינואר 2020 פורסם כי הירחון במתכונתו העצמאית ייסגר וכי המגזין יהפוך למוסף של לאשה שיצורף אחת לרבעון.
God game (בתרגום חופשי לעברית: משחק אלוהות) היא סוגת משחקי וידאו בה השחקן מבצע תפקיד או מנהל ארגון כלשהו בחייו ובדרכי התנהלותו, ואינו מגלם או מפעיל דמות מרכזית כלשהי.
במשחקים מסוג זה, השחקן מקבל את תפקיד הישות הכול-יכולה כביכול, שיש לה חופש בחירה ופעולה ומטרתה לעצב את מושא המשחק.
אחד המשחקים הראשונים בז'אנר היה אוטופיה.
מספר משחקים בולטים בז'אנר כוללים את סדרת משחקי סים סיטי, המאפשרים לבנות ולתכנן עיר, או את סדרת משחקי The Sims, בהם השחקן שולט בתושבי העיר עצמם ומנחה אותם בחייהם.
משחקים אחרים מתרחשים בקנה מידה גדול יותר, כגון זה של עם או תרבות - כגון במשחקי Civilization - ואף גזע שלם, מינקות ועד לשיא אבולוציוני, כפי המתרחש במשחק ספור.
למשחקים אלו אין תמיד תנאי ניצחון חד-משמעיים, ובחלקם אין בכלל, והאתגר המוצג לשחקן הוא להמשיך ולנהל את מושא המשחק באופן הטוב ביותר לאורך זמן.
גם כאשר ישנם תנאי ניצחון אשר אמורים להוביל לסיום המשחק - לעיתים יכול השחקן לבחור להמשיך ולנהל את מושא המשחק גם לאחר שהשיג אותם, ולאורך פרק זמן בלתי מוגבל, לבחירתו.
"Go West" (בעברית: "נלך מערבה") הוא שיר משנת 1979 שבוצע על ידי הרכב הדיסקו וילג' פיפל.
השיר זכה בסופו של דבר להצלחה גדולה בהרבה יותר כאשר זכה בשנת 1993 לגרסת כיסוי שבוצעה על ידי להקת הפט שופ בויז.
הגרסה המקורית של וילג' פיפל
הגרסה המקורית יצאה לשווקים כסינגל במהלך שנת 1979. השיר לא זכה לפופולריות רבה בדומה לסינגלים האחרים של הלהקה מאותה התקופה כגון "Y.M.C.A." ו-"In the Navy".
השיר נכתב על ידי ויקטור ויליס (הסולן המקורי של להקת אנשי הכפר) וז'אק מוראלי.
מילות השיר מתייחסות לציטוט מהמאה ה-19 "Go West, young man" (לך מערבה, איש צעיר) אשר בדרך כלל מיוחס למו"ל האמריקני הוראס גרילי, אשר קרא להתרחבות של ארצות הברית מערבה תוך התיישבות באדמות החדשות.
אף על פי שוויקטור ויליס הכחיש כי הוא כתב את השיר באופן מכוון עם תמה הומוסקסואלית, השיר נחשב על ידי רבים כביטוי לתפיסה לפיה סן פרנסיסקו הייתה האוטופיה של התנועה ההומוסקסואלית בארצות הברית במהלך שנות השבעים.
גרסת הכיסוי של להקת פט שופ בויז
גרסת הכיסוי של השיר בביצוע להקת הפט שופ בויז יצאה לשווקים במהלך 1993. הסינגל החדש זכה להצלחה ענקית בכל העולם, ובישראל בפרט, כשקטף את תואר "שיר השנה" לשנה זו במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של רשת ג'.
הקליפ אשר בוים על ידי הווארד גרינהול השתמש באופן ניכר באנימציית מחשב בדומה לשאר הקליפים לסינגלים של להקת פט שופ בויס מתוך האלבום Very.
בתחילת הקליפ מוצג פסל החירות אשר צבוע בצבע אדום, ולאחר מכן מוצגת עיר עתידנית בה ניכר כי השלטון הוא קומוניסטי בשל השימוש באלמנטים ויזואליים סובייטים רבים (כגון כוכבים אדומים ודגלים אדומים, אנדרטת יורי גגארין ואנדרטת כובשי החלל).
בהמשך מוצגים קבוצה גדולה של גברים במדים אשר צועדים במעלה גרם מדרגות לעבר העננים, לכאורה, לכיוון החברה המערבית.
ניל טננט וכריס לואו מופיעים בחלקים רבים לאורך הקליפ לבושים בסרבלים וקסדות עתידניות בצבעים כחול וצהוב בהתאמה.
במהלך הקליפ טננט ולאו נראים אף חוצים את הכיכר האדומה במוסקבה.
הווידאו קליפ היה מועמד לפרס גראמי בשנת 1995 אך הפסיד לבסוף לווידאו קליפ לשירם של להקת הרולינג סטונז "Love Is Strong".
God Put a Smile upon Your Face הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית קולדפליי.
הסינגל, כמו קודמיו, נכתב על ידי כל חברי הלהקה, והוא ראה אור בתור הסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבום האולפן השני של הלהקה, A Rush of Blood to the Head.
השיר בנוי סביב מנגינת גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית, שמלווה בקצב תופים עולה.
השיר הופץ כסינגל ביולי 2003, כמעט שנה לאחר יציאת האלבום A Rush of Blood to the Head.
השיר הופץ כסינגל בעיקר באירופה, קנדה, אוסטרליה ועוד מספר מדינות בודדות.
God Put a Smile upon Your Face הוא הסינגל היחידי שלא זכה להצלחה רבה במצעדים מתוך האלבום, כשהוא לא הצליח להגיע לטופ 100 במצעד הסינגלים הבריטי.
למרות זאת, הסינגל הגיע למקום ה-3 במצעד הסינגלים הפולני ולמקום ה-35 בניו זילנד.
Godbluff הוא האלבום החמישי של להקת ואן דר גראף ג'נרייטור.
זהו האלבום הראשון של הלהקה לאחר שהופיעו ב-1975, וכן הראשון שהופק על ידי הלהקה עצמה.
האלבום בעל צליל הדוק ושונה יותר מאשר ההקלטות של הלהקה עם ג'ון אנתוני.
באלבום זה, גם הסולן פיטר האמיל משתמש בקלידי Hohner Clavinet D6.
ההוצאה לאור הראשונה יצאה בארצות הברית על ידי מרקיורי רקורדס.
הגרסה המחודשת של האלבום משנת 2005, כוללת שתי הקלטות של הופעה של הלהקה ובהם הלהקה מבצעת את השירים של המיל מאלבומו The Silent Corner and the Empty Stage שיצא בשנת 1974. ההקלטות הוקלטו בהופעה באיטליה.
עטיפת האלבום כוללת את שם האלבום ולוגו חדש של הלהקה שעוצב על ידי ג'ון פש.
לאחר מכן, להקת The Fall עשתה פרודיה לעטיפה Fall Heads Roll.
אלבום זה כולל ארבעה שירים ארוכים ומורכבים.
כל השירים נכתבו על ידי פיטר האמיל למעט איפה שמצוין.
"Scorched Earth" (האמיל, דייוויד ג'קסון) – 9:48
פיטר האמיל - שירה, פסנתר, קלבינט, גיטרה חשמלית
גאי אוונס - תופים, כלי הקשה
דייוויד ג'קסון - סקסופון, חליל צד
?God Is Dead הוא סינגל מאת להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת', שיצא לאור ב-19 באפריל 2013, ונכלל באלבום האולפן התשעה עשר שלהם, 13 שיצא ביוני באותה שנה.
הוא הסינגל הראשון של בלאק סבאת' עם אוזי אוסבורן מאז "Psycho Man" ו-"Selling My Soul" מ-Reunion.
שם השיר מתייחס לאמרתו המפורסמת של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה אודות מות האלוהים.
השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום השישי במצעד הבריטי, וכן לביקורות חיוביות.
ב-10 ביוני 2013, שוחרר וידאו קליפ של השיר.
את הקליפ ביים פיטר ג'וזף, מייסד תנועת צייטגייסט שגם הפיק את הסרט צייטגייסט.
השיר הופיע בפרומו של העונה השישית של סדרת הטלוויזיה ילדי האנרכיה.
Go Fish (גו פיש) הוא סרט דרמה אמריקאי עצמאי משנת 1994, בבימויה של רוז טרוש.
הסרט עוקב אחר חיי החברה, חיי האהבה והמשברים של חמש נשים לסביות בשיקגו.
הסרט חוקר סוגיות של רווקות ומערכות יחסים לסביות ממגוון זוויות, תוך שימוש בכלים קולנועיים שונים.
מקס היא סטודנטית לסבית המתגוררת בשיקגו, ומזה עשרה חודשים לא קיימה יחסי מין.
היא, ושותפתה לדירה קיה, פוגשות במקרה את אלי, היפית ארוכת צמות.
מקס לא מגלה עניין באלי, אך הן הולכות ביחד לסרט, ואחריו, הן מתנשקות.
אך הרגע נקטע כאשר קייט, איתה אלי מנהלת מערכת יחסים "לונג דיסטנס" במשך שנתיים, מתקשרת.
כשאלי מבינה שמקס חושבת שהיא תקועה בשנות השישים, היא מסתפרת ונפטרת מצמתה, ונותרת עם תספורת בוצ'ית קצרה.
כשהיא נתקלת במקס בחנות ספרים, זו לא מזהה אותה.
בינתיים, קיה מנסה לעזור לחברתה אווי, לטינה לסבית בארון, החיה עם אמה ויוצאת עם ג'וניור.
כשג'וניור רואה את אווי בבר לסביות, הוא מספר לאמה וזו זורקת אותה מהבית.
אווי עוברת לגור עם מקס וקיה.
החברה החמישית - דריה, שותפתה של אלי - מכעיסה את הקהילה הלסבית כאשר היא מחליטה לשכב עם גבר.
אלי ודריה מזמינות את החברות לארוחת ערב חגיגית בביתן, ואחרי משחק מעולם לא (never), מקס ואלי שוב מתקרבות, ומתנשקות.
הן שומרות על קשר טלפוני, במהלכו מספרת אלי למקס שיחסיה עם קייט הסתיימו.
הן קובעות לצאת לדייט שני, אך הן לא יוצאות מהבית.
מקס גוזרת לאלי את הציפורניים, ומתפתח משחק מקדים שלאחריו הן מקיימות יחסי מין.
הסרט מסתיים בסצנות המתארות את יחסיהן המתמשכים של הזוג.
קמיל "מקס" ווסט - גוויניביר טרנר
פרס טדי לסרט הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, 1994
פרס הקהל, ומועמדות של רוז טרוז לפרס המבקרים, פסטיבל הסרטים דוביל, 1994
פרס "כף יד פתוחה" לרוז טרוש, פרסי גות'אם, 1994
פרס הסרט הטוב ביותר, פרסי GLAAD, 1995
מועמדות לפרס השופטים, פסטיבל סאנדנס, 1994
ברודי, פרס אינדפנדנט ספיריט, (1995)
מועמדות לפרס זכויות האדם, האגודה לקולנוע פוליטי, 1995
God Lives Underwater הוא מיני אלבום של להקת האינדסטריאל מטאל האמריקאית גאד ליבס אנדרווטר, ואלבום הבכורה שלה.
האלבום יצא לאור בשנת 1995, למרות שההקלטות הסתיימו כבר בשנת 1993, שנתיים קודם לכן.
האלבום מוגדר על פי רוב כאלבום אינדסטריאל מטאל, אך ניתן לזהות בו מאפיינים מסוגות מוזיקליות שונות, ביניהן מוזיקת טכנו
אומנם האלבום לא זכה לביקורות רבות, אך במעט הביקורות שעבר הוא קיבל בעיקר ביקורות בינוניות.
אתר Allmusic העניק לאלבום שניים וחצי כוכבים מתוך החמישה האפשריים - ציון נמוך יחסית, בטענה: "שום דבר באלבום הוא לא הפתעה גדולה, אבל הוא בהחלט נקודת פתיחה טובה שדברים יכולים להתפתח ממנה".
כל השירים הולחנו על ידי כל חברי הלהקה.
No More Love פורסם כסינגל.
בקליפ ניתן לראות את חברי הלהקה מנגנים מסביב לכור גרעיני מעלה עשן, דבר המרמז על כך שהלהקה מנגנת בזמן דליפה גרעינית.
הקליפ בוים והופק על ידי קלארק אדי.
ג'ף טורזו - גיטרה, קולות רקע
קריסטין קאנו - עיצוב עטיפת האלבום
God Is a Woman (בעברית: אלוהים היא אישה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, מתוך אלבומה הרביעי, Sweetener.
השיר יצא לאור ב-13 ביולי 2018, כסינגל השלישי מתוכו, וזכה להצלחה רבה.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, והרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-24 בדצמבר 2022, השיר חצה את רף 900 מיליון ההשמעות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי, ונהפך לשירה ה-10 של גרנדה אשר עושה זאת.
השיר נכתב על ידי אריאנה גרנדה, איליה סלמנזאדה, מקס מרטין, סוואן קוטצ'ה וריקארד גורנסון והופק על ידי איליה סלמנזאדה גם כן.
בנוסף לכך, השיר הוא מעין שיר פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון ההיפ הופ, בדומה לשירים נוספים מתוך האלבום.
במקור, היה צריך השיר לצאת ב-20 ביולי 2018, אך לבסוף הוחלט כי צאתו תוקדם והוא יצא ב-12 ביולי 2018.
הווידאו קליפ המלא של השיר בוים על ידי דייב מאיירס והועלה לערוץ ה-Vevo של אריאנה גרנדה ב-13 ביולי 2018. הקליפ מכיל בתוכו מסרים פמיניסטיים ומציג את גרנדה בשלל סצנות שונות.
באחת מן הסצנות, ניתן לשמוע את מדונה מקריאה קטע קריאה מסוים.
נכון לינואר 2026 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-421 מיליון צפיות.
שנהטקסקטגוריהתוצאה2019פרס הווידאו-קליפים של MTVאפקטים הוויזואליים הטובים ביותרפרסי גראמיהופעת הפופ הטובה ביותרNorway GAFFA Awardsהשיר הבינלאומי הטוב ביותר
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם13 ביולי 2018סטרימינג • הורדה דיגיטליתריפבליקאיטליהרדיו להיטיםיוניברסלבריטניהאיילנדארצות הברית24 ביולי 2018ריפבליקרדיו קצבי
God's Plan (בעברית: תוכניתו של אלוהים) הוא סינגל של הזמר והראפר הקנדי דרייק, אשר יצא לאור בתאריך 19 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים יאנג מאני.
השיר נכתב על ידי דרייק והופק על ידי שלושה מפיקים מוזיקליים.
השיר הוא מתוך המיני אלבום השני של הזמר הקנדי Scary Hours וגם מתוך אלבום האולפן החמישי שלו Scorpion.
מבחינה מוזיקלית, השיר מתואר כשיר פופ, ומילותיו מתכוונות על תהילה וגורל.
השיר קיבל שבחים מצד מבקרי המוזיקה אשר טענו שזהו אחד השירים הטובים ביותר של הזמר.
מבחינה מסחרית, הסינגל הפך להיות הסינגל ה-29 בהיסטוריה אשר הפך להיות במקום הראשון במצעד הוט 100, אשר הופך את דרייק לטפסן המצעדים הרביעי שעושה את זה.
השיר טיפס במצעדים בארבע עשרה מדינות, כולל הממלכה המאוחדת, וקנדה, והרוויח בטופ 10 בתשע מדינות נוספות.
השיר שבר שיא בכך שהושמע הכי הרבה פעמים באתר הסטרימינג ספוטיפיי, ובאפליקציה של אפל אפל מיוזיק.
שיא זה נשבר בהמשך על ידי "" של אריאנה גרנדה.
לסינגל זה יצא וידאו קליפ אשר בוים על ידי קרנה אבנס, והועלה בערוץ היוטיוב של הזמר בתאריך 16 בפברואר 2018. בווידאו רואים את דרייק תורם קרוב למיליון דולר לאנשים בפלורידה.
דרייק קיבל לווידאו קליפ הזה חמש מועמדויות בטקס ווידאו קליפים של MTV של אותו השנה, כולל וידאו של השנה ושלוש מועמדויות בטקס פרסי גראמי, בתקליט השנה, שיר השנה, והשיר הראפ הטוב ביותר.
"God Control" (בעברית: "הַשְּׁלִיטָה שֶׁל אֱלֹהִים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן הארבעה-עשר שלה, (2019).
הוא נכתב על ידי מדונה, עמיתה הוותיק מירווה והמוזיקאי האמריקאי קייסי ספונר.
מדונה ומירווה הפיקו את השיר יחד עם מייק דין.
מבחינה לירית, השיר מדבר על שליטה בנשק ונוגע גם לאקלים הפוליטי של ארצות הברית באותה תקופה.
זהו שיר פופ ניסיוני, דיסקו, Hi-NRG ואלקטרופופ הכולל קטע של מקהלת ילדי טיפין שחוזרת על השורה לאורכו של השיר.
בקליפ, ניתן יכולים לראות את מדונה מקלידה ולא כפי שמרמז שם השיר.
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי מוזיקה, שראו בו כאחד השירים הטובים ביותר באלבום.
ב-26 ביוני פורסם וידאו קליפ נלווה בבימויו של יונס אוקרלונד; הוא שילב צילומים של מדונה בתור האלטר אגו שלה מאדאם X עם סצנות של מועדון לילה שבו מתרחש ירי המוני.
הקליפ נוצר בהשראת פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו וספג ביקורות מעורבות בתקשורת וניצולי הירי.
עם זאת, הוא זכה לשבחים מטעם מספר תומכי פיקוח על נשק.
מדונה ביצעה את "God Control" במהלך הופעתה במהלך Stonewall 50 – WorldPride NYC 2019 ובמהלך סיבוב ההופעות האחד-עשר שלה, "" (2019–2020); הוא היה השיר איתו פתחה את כל הופעות שאירעו במסגרת הסיבוב.
בשנת 2017, מדונה עברה לליסבון, פורטוגל, וחיפשה אקדמיית כדורגל מובילה עבור בנה דייוויד, שרצה להפוך לשחקן כדורגל מקצועי.
בעת שגרה בעיר החלה לפגוש אמנים, ציירים ומוזיקאים, שהזמינו אותה ל"מפגשי סלון".
במפגשים הללו הם היו מביאים אוכל, יושבים סביב השולחן ומוזיקאים היו מתחילים לנגן בכלים, לנגן ולשיר מוזיקת פאדו וסמבה.
כשהיא הרגישה , החליטה הזמרת ליצור אלבום; .
ב-15 באפריל 2019, מדונה חשפה את Madame X בתור שם האלבום.
במסגרת האלבום היא עבדה עם עמיתה הוותיק מירווה אחמדזאי, שעבד בעבר על אלבומיה (2000), (2003) ו- (2005), וכן עם מייק דין, ששימש כמפיק ב- (2015), ודיפלו.
"God Control" נכתב על ידי מדונה ומירווה והופק על ידי השניים האחרונים יחד עם מייק דין.
הוא תואר כשיר פופ ניסיוני, דיסקו, Hi-NRG ואלקטרופופ.
מבחינה לירית, הוא עוסק בשליטה בנשק, כמו גם בדמוקרטיה והמצב הפוליטי של ארצות הברית.
מבחינה מוזיקלית, הוא תואר בתור ושילוב של כינורות וצליל רטרו.
הוא כולל מקהלת גוספל, צלילי ירי וצלילי וקודר.
השיר מתחיל כשמדונה מבצעת את השורה בסגנון , ואחריה מקהלת ילדי טיפין חוזרת על המשפט .
לאחר מכן, מבוצע פזמון "שמאלצי" בהשראת פילדלפיה סול , במסגרתו מדונה שרה בשילוב שירת רקע בה נאמר .
בהמשך, ישנו קטע ראפ שהוביל להשוואה בידי מספר מבקרים לסגנון הקולי שבו השתמשה בפסקול I'm Breathless מ-1990 ולצמד האלקטרוני דאפט פאנק.
באותו הקטע, היא שרה ומדברת על המוח שלה, שהוא .
בנובמבר 2019, קייסי ספונר טען שהוא היה שותף לכתיבה של "God Control", אך מעולם לא קיבל קרדיט או פיצוי על כך.
ספונר אמר שהוא הלחין את השיר בעת שמירווה ביקש ממנו לשכתב את המילים ולמקסס את האודיו של גרסת הדמו לאלבום הסולו שלו, שבו רצה לשיר בשפה האנגלית על פוליטיקה אמריקאית.
זמן קצר לאחר מכן, מירווה נטש את הפרויקט כדי לעבוד עם מדונה; ספונר הביע עניין בעבודה עם הזמרת אך מעולם לא קיבל תגובה.
כשספונר שמע לראשונה את המנגינה של "God Control", הוא הרגיש שהיא דומה מדי לזו שהלחין והאשים את המפיק בשימוש ביצירתו ללא רשות; לאחר מכן הוא פרסם קטע, המשווה את שני השירים, בחשבון האינסטגרם שלו.
לדברי ספונר, ברגע שמדונה שמעה זאת, היא יצרה עמו קשר בטענה שאינה מודעת לתרומתו, והציעה לו 10,000 דולרים כמקדמה – שהוגדלה מאוחר יותר ל-25,000 דולרים – כמו גם חמישה-עשר אחוזים מזיכוי הכתיבה והתמלוגים.
ספונר דחה זאת, כיוון שלטענתו יקבל 10,000 דולרים בלבד במסגרת ההסדר של 25,000 הדולרים לאחר הורדת המיסים ושכר הטרחה.
בהמשך לכך, הצהיר כי , ודרש שישלמו לו אחוז אחד מרווחי ההופעות של הזמרת כדי .
הרצועה זכתה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה.
סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic, כתב כי .
ג'רמי הליגר מווראייטי השווה את "God Control" ו-"Dark Ballet" ל-"Bohemian Rhapsody" מאת הלהקה האנגלייה קווין ותיאר אותו כשיר .
הליגר המשיך ואמר שהוא .
אלכסנדרה פולארד ממגזין האינדפנדנט אמרה כי בשיר "תוקפת מדונה את חוקי השליטה הרופפים של אמריקה".
בן בומונט-תומאס, מגרדיאן, כינה אותו בתור אחד מהשירים הבולטים ביותר באלבום והוסיף כי .
מייק ואס מאיידולטור, אמר שזה היה .
רוב שפילד מרולינג סטון התייחס לזה בתור .
לואיז ברוטון מאייריש טיימס, הצהירה כי השיר הוא .
מוריאן מ-Parade דירג אותו במקום ה-96 ברשימת "100 השירים הגדולים של מדונה".
לפי ניקולאס הוטמן מ-, "God Control" הוא השיר ביותר של מדונה מאז "Gang Bang" מ-2012.
דניאל מגרי מגיי טיימס גרס שזה , כמו גם השיר הטוב ביותר באלבום.
ג'וני קולמן מהוליווד ריפורטר כינה את הרצועה .
בראדלי סטרן מפייפר תיאר זאת בתור .
בעת שסקרה את Madame X עבור האינדפנדנט, אמרה אלכסנדרה פולארד ש-"God Control" הוא .
סאל צ'ינקוומני, מסלנט סבר שזהו , כמו גם .
עבור ספנסר קורנהייבר מאטלנטיק, זה הרגיש .
אף על פי כן, הוא כינה את זה ושיבח אותו על היותו וגם .
רן גרייבס, מכתב העת המקוון Consequence of Sound, הגדיר את "God Control" כאחת הרצועות הבולטות ביותר ב-Madame X; .
דניאל ולש שכותב עבור האף-פוסט טען שזה .
רובי בארנט מוושינגטון בלייד השווה את "God Control" לשירים של מדונה "Music" ו-"Impressive Instant" מ-2000, וכינה אותו .
הוא טען שמדובר בשיר הדאנס הטוב ביותר של הזמרת מאז "" (2005) כמו גם השיר הטוב ביותר באלבום.
בביקורת מעורבת יותר בהשוואה לאחרות שפורסמו, ריץ' ג'וזוויאק מפיצ'פורק אמר שזה .
במרץ 2023, דירגו במגזין בילבורד את "God Control" כשירה ה-89 הגדול ביותר של מדונה, כאשר ג'ו לינץ' כתב כי .
במהלך ריאיון עם פיפל, מדונה אמרה שאחת הסיבות העיקריות לכך שהיא צילמה קליפ ל-"God Control" היו הילדים שלה; .
בהצהרה אחרת, אמרה שבכוונתה למשוך תשומת לב לבעיה מתמשכת באמריקה.
אלה שמתחו ביקורת על פעולותיה קיבלו תגובה במסגרתה אמרה .
בקליפ השתתפו הדראג קווין מונה אקס צ'יינג', השחקנית סופיה בוטלה והיוטיוברית ג'יג'י גורג'ס.
הוא נפתח בקטע בו נאמר .
מסופר באמצעות פלשבקים בסדר כרונולוגי הפוך, הקליפ מתחיל עם מדונה בתור האלטר אגו שלה מאדאם X, חובשת פאה שחורה קצרה ויושבת ליד מכונת כתיבה ומקלידה את מילות השיר, בשילוב סצנות הירי במועדון לילה דמוי סטודיו 54 בניו יורק.
מבקרים שונים ציינו שסצנות אלו מזכירות את פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו ופיגוע הירי בת'אוזנד אוקס.
לאחר מכן, הקליפ חוזר אחורה בזמן ומראה את מדונה מתכוננת ליציאה; היא לובשת חליפת מכנסיים מזהב בהשראת שנות ה-1970 ופאה קארה בלונדינית.
סצנות אחרות מציגות את מדונה מותקפת בדרכה למועדון הלילה, מקהלת ילדים שרה בכנסייה וצילומי מחאות נגד רובים ואיגוד הרובאים הלאומי של אמריקה (NRA).
הוא מסתיים במילה , ובציטוט של פעילת זכויות האדם וחברת הפנתר השחור אנג'לה דייוויס, .
הקליפ ספג ביקורת שונות על תיאור האלימות שלו והסצנות הגרפיות שהוא כולל.
ראיין ריד מרולינג סטון, אמר שהוא עוסק בנושא של חוסר היכולת של החברה להגביל בעלות על נשק, ושסצנות מסוימות הן ניגוד בין ו.
אלכסה קאמפ מסלנט ציינה קווי דמיון לקליפ המקורי של "American Life"; בעוד שהשני היה , "God Control" הוא .
קאמפ הדגישה גם מספר ביצי פסחא, כולל מספר קטעי וידאו של מדונה מהעבר.
ניתן לראות בסצנה שבה הזמרת מותקפת התייחסות לקליפ שלה מ-1989 עבור "Like a Prayer", שבו מדונה עדה לרצח נערה המותקפת מינית בידי קבוצת גברים.
סצנת הקרוסיפיקס בה שולבו כתמי דם הייתה התייחסות נוספת ל-"Like a Prayer", לפי קאמפ.
המבקרת הבחינה בתמונות ממוסגרות של פרידה קאלו, סימון דה בובואר, פטי סמית' ומרתה גרהם התלויות על הקירות סביב שולחנה של מדונה; זו האחרונה, על פי הזמרת, העניקה לה את ההשראה להשתמש בכינוי "מאדאם X" כבר בשנות ה-1970.
כריסטופר רודולף מ-The Backlot כינה זאת .
ספנסר קורנהייבן אמר שהטונים הגרפיים של הקליפ החלישו את של השיר, וביקר אותו על כך שהוא גורם לטראומה ו, מבלי .
דניאל מגרי מגיי טיימס כינה אותו של הזמרת עד לנקודה בה פורסם.
סאל צ'ינקוומני מבילבורד דירג את "God Control" כאחד מתשעת הקליפים השנויים במחלוקת ביותר של מדונה.
באיידולטור כינו אותו בתור "הקליפ הטוב ביותר של 2019"; מייק ניד אמר שזה מראה שמדונה עדיין מסוגלת .
שאנון ווטס, שייסדה את "Moms Demand Action", הודתה למדונה על העלאת המודעות לזוועות האלימות בנשק.
השחקן ג'ורג' טאקיי, שהקים את קבוצת האנטי-נשק 1Pulse4America לאחר פיגוע הירי באורלנדו, ומצעד למען חיינו, קבוצת הלובי שנוסדה לאחר הטבח בתיכון דאגלס, היו בין אלה ששיבחו את הזמרת ואת הקליפ.
פיישנט קרטר, ניצולת הירי באורלנדו, צייצה בטוויטר: .
באופן דומה, ברנדון וולף אמר שהוא מעריך את המסר, אך הרגיש שהזמרת משתמשת בטרגדיה ובקורבנות כ"אביזרים".
אקס גונזלס, ניצולי הירי בתיכון סטונמן דאגלס, מתחו ביקורת על הקליפ גם כן.
מדונה ביצעה לראשונה את "God Control" במהלך הופעתה ב-Stonewall 50 – WorldPride NYC 2019 ; היא עטתה רטייה עם X, שעוצבה בצבעי דגל הגאווה, בעוד רקדניות הליווי שלה היו מחופשות לשוטרות המחזיקות מגני קרב.
במגזין בילבורד שיבחו אותה וכתבו כי .
כמו כן, הוא בוצע בתור שיר הפתיחה של סיבוב ההופעות האחד-עשר שלה, "" (2019–2020).
ההופעה התחילה בציטוט של הסופר האמריקאי ג'יימס בולדווין: .
ואז, צל של אישה יושבת ליד מכונת כתיבה מוצג; כל לחיצה על מקש נשמעת כמו יריית אקדח, מלווה ברקדנית מיוסרת שנראית כאילו נורתה.
לאחר מכן נראית מדונה, כשהיא בלבוש נוצץ של מלחמת העצמאות וכובע שלוש פינות מנוצות, תוך שהיא מתחילה לבצע את השיר; ההופעה כללה שני גרמי מדרגות, שנעו והתפרקו לאורכה ושוטרים תוקפים רקדנים מתחת למונטאז' וידאו של קטעי חדשות.
בביקורתה על אחת מההופעות בתיאטרון ווילטרן בלוס אנג'לס, קלי סייק פדרוסקי סברה כי .
הקרדיטים מותאמים מהערות האלבום של Madame X.
מקהלת ילדי טיפין – שירת רקע
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם14 ביוני 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאינטרסקופ
"Gods & Monsters" (בעברית: "אלים ומפלצות") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך המיני-אלבום השלישי שלה, Paradise ומתוך ההוצאה המחודשת של Born to Die, Born to Die: The Paradise Edition.
במרוצת השנים הוקלט השיר מחדש פעמים רבות, תוך שנעשו לו רמיקסים וגרסאות שונות.
אחת מגרסאות הכיסוי הבולטות ביותר שנעשו עבורו, יצאה בשנת 2014 ובוצעה על ידי ג'סיקה לאנג, במהלך תוכנית הטלוויזיה "אימה אמריקאית", בעונה "אימה אמריקאית: פריק שואו".
יחד עם "Body Electric" ו-"Bel Air", השיר הופיע בסרט הקצר של דל ריי, Tropico.
לאחר יציאתו של הסרט, הוציאה דל ריי מיני-אלבום בעל אותו השם ב-6 בדצמבר 2013, שכלל את "Body Electric", "Gods & Monsters", "Bel Air" והסרט Tropico עצמו.
ג'סיקה לאנג הקליטה את השיר במהלך הפרק השלישי של "אימה אמריקאית: פריק שואו".
גרסת הכיסוי של לאנג הופצה בפורמטים הדיגיטליים ב-22 באוקטובר 2014. בנוסף לכך, נכלל השיר בפסקול BOSCH: The Garden of Dreams, של הסרט "El Bosco.
"Gods & Monsters" זכה לביקורות חיוביות ומעורבות כאחד מטעם מבקרי המוזיקה.
קרל ויליוט מ-Idolator אמר כי "על הנייר, חלקים מ-"Gods & Monsters" דומים מאוד לשיר "S&M" של הזמרת ריהאנה.
ניתן לראות זאת בשורות "הייתי מלאכית / חיפשתי רק לקיים יחסי מין חזקים...
לעזאזל כן, תן לי / זה גן עדן; זה מה שאני באמת רוצה".
עם זאת, הוסיף כי הדבר לא בטוח וכי הדיבור על יחסי מין וכל הנושא שקשור אליו יכול להיות פרשנות אישית שדל ריי כלל לא התכוונה אליה.
כמו כן, נאמר שם כי "השיר מרושל ומהפנט בו זמנית".
בעקבות ההצלחה של המיני-אלבום Paradise, "Gods & Monsters" וכמה שירים נוספים, הצליחו להיכנס למצעדי הפזמונים בשנת 2012. בממלכה המאוחדת, הצליח להגיע למקום ה-39 בעקבות הופעתו ב-"איסטאנדרס", במסגרת "".
במצעד שירי הרוק הגיע למקום ה-15. בשנת 2014, זכה השיר להצלחה מחודשת בעקבות גרסת הכיסוי שביצעה ג'סיקה לאנג במסגרת "אימה אמריקאית: פריק שואו".
לאורכו של הקטע, ניתן לראות סצנות שונות נוספות.
הסרט הקצר זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות.
קליפ אלטרנטיבי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של Mermaid Motel ב-8 במרץ 2020. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות סצנה עקבית בה מוצגת דל ריי כשהיא בתוך כלוב ולגבה מחוברות כנפיים, תוך שהיא עצמה לובשת חלק תחתון בלבד והחלק העליון שלה מוסתר על ידי הידיים שלה.
במהלך הקליפ, מגיעים למקום מבקרים שונים שבאים להביט בה.
הקליפ צבר למעלה מ-3 מיליון צפיות.
ב-9 בנובמבר 2014, פורסם קליפ המילים של השיר באיכות של הפרדה גבוהה ובו מוצגות מילות השיר.
קליפ המילים צבר למעלה מ-5.7 מיליון צפיות.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דל ריי ב-3 ביולי 2019; שבע שנים מצאתו המקורית.
מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-1.7 מיליון צפיות.
אודיו נוסף של השיר צבר למעלה מ-2.3 מיליון צפיות.
בשנת 2014, הועלתה הסצנה של ג'סיקה לאנג ליוטיוב, בה ביצעה את השיר.
הסצנה לקוחה מתוך הפרקים "Edward Mordrake, Parts 1 and 2" שנכללו בעונה החמישית של תוכנית הטלוויזיה "אימה אמריקאית".
במהלך הסצנה, ניתן לראות את לאנג כשהיא מבצעת את השיר בקרקס וזאת, לאור העובדה שהוא ריק ממבקרים.
בהמשך, מגיע אדוארד מורדייק להאזין לשירתה ובסוף הסצנה היא מגלה שהדבר לא היה.
הסצנה זכתה להצלחה רבה כאשר צברה למעלה מ-4.3 מיליון צפיות.