tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לעומת זאת, נושאים חינוכיים כמו היסטוריה, ילדים, ערכים חברתיים, מסעות וקומדיה נמצאו באופן נדיר.
צריכת אלכוהול הוצגה בצורה גלויה, למרות שנוזל זה נאסר לשימוש בארצות הברית.
בבחינת השפעת התכנים על הצופים העלו תוצאות מחקרי הקרן חמש מסקנות חשובות.
רכישת מידע: נמצא כי סרטים מביאים לזכירת עובדות טובה יותר משיטות רגילות של שינון.
שינוי עמדות: החוקרים בדקו את השפעת הצפייה בסרטים על עמדות הנוער בנושאים שונים, כמו העדפת קבוצות אתניות דוגמת יהודים, סינים ועוד.
הממצאים לא אחידים אולם בהרבה מקרים נמצא כי הצפייה בסרטים מביאה לשינוי עמדות בכיוון העמדות המוצגות בסרט, כך לדוגמה לאחר צפייה בסרט על גיבור סיני גברה האהדה לסינים.
עירור רגשות: המחקרים הראו כי הילדים הגיבו לסרטים בעוררות רגשית גבוהה בהשוואה למבוגרים שכנראה למדו להיות רחוקים ברגשות שלהם מהסרט המוקרן.
נזק לבריאות: במחקרים נבדקה השפעת הצפייה בסרטים על שנת הצופים ונמצא כי אכן סרטים מסוימים גרמו להפרעות בשינה שיכולים להפריע לבריאות.
שחיקת נורמות מוסריות: מהשוואת התכנים של הסרטים עם הנורמות המוסריות והערכים של החברה נמצא כי ישנה סתירה בין הנורמות בחברה לתיאורים המוצגים בסרטים.
סיכום מחקרי קרן המחקר קובע כי תקשורת המונים מייצרת השפעות על התנהגות.
מחקר אחד השווה בין ילדים שהרבו לבקר בקולנוע לבין ילדים שלא צפו בסרטים בכלל, נמצא כי מורים נתנו הערכות נמוכות יותר לתלמידים שנהגו לצפות בסרטים וגם ההישגים שלהם היו נמוכים מההישגים של התלמידים שלא ביקרו בקולנוע.
למרות העובדה כי מחקרי הקרן מצאו השפעה גדולה ומקיפה של התקשורת על האנושות, מחקרים אלו הראו כי ההשפעה אינה ברורה וחד משמעית.
על כן מחקרים אלו מצאו שלאמצעי תקשורת ההמונים אין כוח בלתי מוגבל כמו שהיה נהוג לחשוב עד שנות הארבעים, אלא כוחם מוגבל.
המחקרים וממצאיהם גרמו למעבר מאסכולת ההשפעות הכל-יכולות למסורת ההשפעות המוגבלות
פיטנגו (Pitango VC) סוג חברה פרטית תחום קרן הון סיכון נוסדה 1993 מייסדים רמי קליש, חמי פרס מטה תל אביב-יפו, ישראל מספר עובדים כ־40 נכסים בניהול כ־3 מיליארד דולר אתר www.pitango.com
פיטנגו , שהוקמה ב-1993, היא קרן ההון סיכון הגדולה והוותיקה בישראל, עם נכסים מנוהלים בשווי של למעלה מ-3 מיליארד דולר (נכון ל-2025).
בשנת 2020 גייסה הקרן סבב בהיקף 750 מיליון דולר, מה שהפך אותה לקבוצת ההשקעות הגדולה בישראל.
משרדי החברה ממוקמים בשרונה, תל אביב-יפו.
פיטנגו גייסה 14 קרנות והשקיעה ביותר מ-300 חברות, כאשר מעל 90 מהן הונפקו בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בניו יורק או נרכשו בידי חברות כמו Google ,Apple, IBM, Cisco.
בין משקיעי הקרן נמנים גופים מוסדיים ושותפים אסטרטגיים מארצות הברית, אירופה, יפן ודרום-מזרח אסיה, ובהם Time Warner, Citigroup, Eastman Kodak, Deutsche Bank ו-HarbourVest Partners.
הקרן פועלת באמצעות שלושה מסלולי השקעה: Pitango First (השקעות בשלבים מוקדמים), Pitango HealthTech (השקעות בתחום הבריאות), ו-Pitango Growth (השקעות בשלבי צמיחה).
פיטנגו משקיעה במגוון רחב של תחומים טכנולוגיים וחדשניים, כולל בינה מלאכותית יוצרת, מחשוב קוונטי, אבטחת מידע, מחשוב ענן, DevOps, תשתיות ארגוניות, פינטק, TransitTech, מכשור רפואי, ביוטכנולוגיה, טכנולוגיות שיווק ומסחר מקוון.
הקרן הוקמה ב-1993 בשם "Polaris Venture Capital" על ידי רמי קליש.
ב-1996 הצטרף חמי פרס, בנו של נשיא המדינה לשעבר שמעון פרס, והוקמה הקרן Polaris Fund II שגייסה מעל 100 מיליון דולר והשקיעה ב-35 חברות היי-טק.
ב-2001 שינתה הקרן את שמה ל-"Pitango Venture Capital" כדי למנוע בלבול עם הקרן האמריקאית "Polaris Venture Partners".
השם "פיטנגו" נלקח מצמח הגדל בישראל.
מאז התרחבה החברה וכוללת כיום 14 שותפים, צוות Value-Add, צוות תפעול ותמיכה ושותפים בקרנות הון סיכון.
חברה תחום פעילות תיאור אקזיט / הנפקה טבולה.
InstallFree תוכנה טכנולוגיית וירטואליזציית יישומים נרכשה בדצמבר 2012 על ידי WatchDox.
ClearForest תוכנה ניתוח טקסטים לזיהוי הונאות, הלבנת הון וציות רגולטורי נרכשה על ידי רויטרס בשנת 2007 תמורת 25 מיליון דולר.
Radcom Ltd תקשורת ציוד תשתית רשת הנפקה בנאסד"ק בשנת 1997. Boxee אלקטרוניקה נרכשה על ידי Samsung Electronics בשנת 2013 תמורת 30 מיליון דולר.
מובייל יישומים לניהול פיננסי במובייל נרכשה על ידי Intuit בשנת 2014 תמורת 360 מיליון דולר.
AeroScout Industrial תקשורת טכנולוגיית RFID נרכשה על ידי Stanley Black & Decker בשנת 2012. BioLineRx ביוטכנולוגיה הנפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
dbMotion תוכנה אינטגרציית מערכות בתחום הבריאות נרכשה על ידי Allscripts בשנת 2013 תמורת 235 מיליון דולר.
EarlySense טכנולוגיה רפואית חברת מכשור רפואי נמכרה ל-Hillrom ב-2021 תמורת 30 מיליון דולר ותמלוגים.
קרן עווֹרַאת (קרן האישה), שנוסדה ב-1986, היא ארגון למען זכויות נשים המבוססת באסלאמאבאד, פקיסטן.
מייסדות הקרן הן ניגאר אחמד ושהלה זיא.
הקרן עוסקת בשתדלנות והסברה למען נשים, מארגנת מחאות והפגנות ועוסקת בהסברה ופעילות תקשורתית להעלאת מודעות.
קרן עווראת היא ארגון ללא מטרת רווח, חוץ ממשלתי, שמטרתה העצמת נשים וממשל תקין ודמוקרטי.
המשרד הראשי של הקרן יש את המשרד הראשי הוא באיסלמבאד, ויש ארבעה משרדים אזוריים בערי בירה של הפרובינציות (לאהור, קראצ'י, פשאוור וכוויתה).
בנוסף, לקרן יש רשת מתנדבות ברחבי פקיסטן, הפועלות כקבוצות או באופן אינדיבידואלי.
בין הקבוצות ישנן ועדות פעולה, מרכזי משאבים, ומרכזי מידע.
עם קבוצות אלה, בכל 110 מחוזות פקיסטן, קרן עווראת היא הארגון בעל הרשת המקומית הגדולה במדינה.
הקרן נותנת סיוע לעמותות וארגונים אזרחיים אחרים, ופועלת מול רשויות מקומיות ופדרליות, מפלגות, מוסדות ומול מערכת המשפט.
היא מבקשת להשפיע על מדיניות ולקדם הקמת תוכניות שיעניקו לנשים כוח כלכלי ופוליטי גדול יותר.
סיוע לנשים להשיג שליטה רבה יותר על ידע ומשאבים ובהתנהלות מול מוסדות.
השפעה של גישות והתנהגות חברתיות כדי לייצר סביבה רגישה והיענות גדולה יותר לסוגיות נשים והתפתחותן.
פיתוח רשת חזקה של ארגוני החברה האזרחית כדי לתמוך בנשים ברמה הקהילתית והמחוזית.
קיום מערכות הסברה עבור עובדי ונציגי הציבור לפיתוח מדיניות ותכנון וכן חקיקה תומכת אשר תגביר את הגישה של נשים להזדמנויות ומשאבים.
עידוד השתתפות של נשים בממשל ובתהליכים פוליטיים.
פיתוח וחיזוק רשתות ארגונים אזרחיים למען חיזוק המאבק למען ממשל אחראי ושקוף, בדמוקרטיה השתתפותית.
פעילות הארגון מתמקדת בתחומים הבאים:
עווראת מחזקת ארגונים שעובדים עם נשים בסיוע ליכולתן להתפרנס, לקבל הכרה תחת חוקי התעסוקה, ולקבל זכאות להטבות סוציאליות.
הקרן מתמקדת במתן מענקים וקידום תקציבים ממשלתיים לטובת תעסוקת נשים.
תפקידה הקריטי של קרן אורת הוא לחזק ולהקל על ארגוני החברה האזרחית העובדים עם עובדות במגזר הבלתי פורמלי, כדי לאפשר להם להגדיל את התפוקה וההכנסה שלהם, לקבל הכרה על פי חוקי העבודה ולהיות זכאים להגנה חברתית.
הדגש הוא על הענקת מענקים, מתן תמיכה לקידום העצמה כלכלית של נשים באמצעות הקצאת תקציבים מגבילים, שילוב של דאגות של נשים במסגרת המדיניות המקרו-כלכלית ובתוכניות להגנה על הסביבה.
פעילות זו כוללת הדרכה וחינוך פוליטי עבור אקטיביסטיות, כדי להבטיח המשך מעורבותן של נשים בהגדרת סביבתן הפוליטית והחברתית.
בתוך זה, מתקיימים סמינרים, אספות ציבוריות, ופרסום מידע.
המידע מתמקד בתפקידן של נשים בתור מחוקקות, מנהיגות אזרחיות, ובעלות מקצוע.
סיום אלימות נגד נשים הוא תנאי קריטי להעצמת נשים והבטחת זכויותיהן.
קרן עווראת תומכת בצעדים כגון רפורמה במדיניות, חקיקה וחיזוק מנגנונים של אכיפת החוק, בנוסף לפעולה ישירה לחיסול האלימות נגד נשים וליישום נהלים לתמיכה בנפגעות אלימות וניצולי אלימות.
מטרות אלה מיושמות באמצעות שלוש תוכניות עיקריות:
תוכנית מידע לארגונים עממיים ופעילות נשים
תוכנית לחיזוק אזרחים למען קידום ופעילות נשים
תוכנית למען חקיקה ומדיניות עבור נשים
בין הקמפיינים הלאומיים שניהלה קרן עווראת:
קמפיין להכללת עבודת נשים במפקד האוכלוסין של שנת 1998: עמדת הממשלה הייתה לרוב שנשים עוסקות בעיקר בעבודות בית וגידול משפחה, ולכן מיאנה לרוב להכיר במאמציהן של נשים רבות לטובת כלכלת משפחותיהן.
בעיקר בשנים של האסלאמיזציה של פקיסטן, תחת שלטונו של מוחמד זיא אל-חאק, נשים הודרו מן המרחבים הציבוריים, ולכן גם עבודתן נעשתה במרחבים ביתיים, או בתיווך גברים.
משום כך, נושא ההכרה בעבודת נשים הפכה לאחד הנושאים המרכזיים במאמצים של ארגונים פמיניסטיים, ביניהם גם פורום פעולת נשים.
קמפיין להכללת נושא זכויות נשים בבחירות הלאומיות מאז שנת 1993.
קמפיין לביטול חוקי חדוד, אשר הכשירו אלימות כלפי נשים, והפכו מגוון סוגים של יחסים לפליליים, ומיגור תופעת "רצח על רקע כבוד המשפחה"
קמפיין אשר מתנהל מאז שנות ה-90 לשריון 33% מקומות בפרלמנט לנשים
מבצע סיוע לקורבנות אסונות טבע (כמו רעידת האדמה של 2005 והשטפונות של שנת 2009)
קמפיין זכויות יוצרים של נשים ילידיות
קמפיין לרישום ומעקב אלימות נגד נשים בפקיסטן
תוכנית מענקים למען שוויון מגדרי בשיתוף עם USAID
קמפיין למען שלום באפגניסטן ועיראק (2002–2004)
הקרן גם מעניקה פרסים במגוון תחומים, כמו אוריינות ויזמות חברתית.
קרן פרידריך אברט היא קרן גרמנית ללא כוונות רווח, המשלבת עבודה של צוותי חשיבה ברמה המקומית והבינלאומית.
זו הקרן הפוליטית הוותיקה ביותר בגרמניה.
ערכי הקרן מבוססים על ערכי היסוד של הסוציאל-דמוקרטיה: חופש, צדק וסולידריות, קידום הדמוקרטיה וההשכלה הפוליטית ושאיפה לחברה חופשית שמאפשרת שוויון הזדמנויות פוליטי, כלכלי, חברתי ותרבותי ללא הבדלי מוצא, מגדר או דת, הקרן היא גוף פוליטי עצמאי ופרטי, בעלת קרבה רעיונית למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית– SPD.
נשיא הקרן, נכון ל-2021, הוא מרטין שולץ.
הקרן הוקמה בשנת 1925 על ידי קונרד לודוויג, היא קרויה על שמו של הנשיא הראשון של רפובליקת ויימאר - פרידריך אברט, שבזכות מורשתו הפוליטית נוסדה הקרן והוגדרו מטרותיה.
פעילות הקרן הופסקה ב-1933 בגלל עליית המפלגה הנאצית לשלטון, וחודשה ב-1946.
מטה הקרן יושב בערים בון וברלין ומנהל משרדים ופרויקטים במעל ל-100 מדינות.
פעילות למען קידום ההשכלה הפוליטית: שיפור מעורבות החברה האזרחית בפוליטיקה ובשיח הציבורי והחברתי.
ייעוץ פוליטי: פיתוח אסטרטגיות בשאלות מרכזיות בתחומי המדיניות הכלכלית והחברתית, החינוך וקידום הדמוקרטיה.
שיתוף פעולה בינלאומי: שיתוף פעולה בדרכי שלום למען זכויות אדם וחיזוקן של מערכות דמוקרטיות וחברתיות ואיגודים מקצועיים.
קידום כישרונות: קידום סטודנטיות וסטודנטים עם מתן עדיפות למשפחות מעוטות יכולות וממשפחות של מהגרים.
טיפוח המורשת הקולקטיבית של הסוציאל-דמוקרטיה מחקר היסטורי, חברתי-פוליטי לשימור זכר שורשי הסוציאל-דמוקרטיה והאיגודים המקצועיים באמצעות הארכיון והספרייה ופרויקטים העוסקים בהיסטוריה בת-זמננו.
מאז שנת 1982, הקרן נותנת פרס של 10,000 יורו שנקרא "The Political Book" על מנת לקדם ספרות פוליטית איכותית ונועד להזכיר את שריפת הספרים בגרמניה הנאצית ב-1933.
לקרן יש נציגות רשמית בישראל, ברמת גן ואף אתר הנתמך בעברית.
מטרת עבודתה של הקרן בישראל היא לקדם את יחסי הגומלין והדו-שיח בין החברה הישראלית לחברה הגרמנית ולחזק את הידידות ושיתוף הפעולה תוך קידום דיאלוג בין אישים מעצבי דעת קהל בישראל ובגרמניה, ובראשם חברי כנסת בישראל וחברי פרלמנט גרמנים.
הכנת פרסומים המכילים ניתוח פוליטי של נושאים שעל סדר היום על-מנת לקדם בקרב מקבלי החלטות בשתי המדינות סדר יום ותהליכי קבלת החלטות.
שיתופי פעולה עם גורמים מקומיים, אזוריים ובינלאומיים כדי לחזק את הצדק החברתי.
שימור ערוצי תקשורת בין ישראל לפלסטינים ולשחקנים אחרים באזור על מנת לקדם שיח שתומך בפתרון שתי מדינות לשני העמים.
תמיכה לתוכניות של חילופי משלחות של צעירים מישראל ומגרמניה.
שלום עכשיו מקבלת כספים מקרן פרידריך אברט, והסמל של הקרן אפילו מתנוסס בכרזות של שלום עכשיו שקראו להגיע לבלפור ולהפגין נגד נתניהו
בהסתמך על נתונים שאספה תנועת אם תרצו פורסם על ידי יפעת ארליך כי קרן פרידריך אברט שפועלת בישראל כחברת חוץ לא הגישה דו"ח רבעוני על קבלת תרומה מישות זרה, זאת בניגוד להוראות החוק הישראלי.
קרן סל (ETF) היא סוג של קרן השקעות שנסחרת בבורסה.
קרנות סל מחזיקות בנכסים פיננסיים כגון מניות, איגרות חוב, מטבעות, חובות, חוזים עתידיים ו/או סחורות כמו מטילי זהב.
רשימת הנכסים שבבעלות כל קרן סל מתפרסמת באתר האינטרנט של החברה המנפיקה מדי יום, או מדי רבעון במקרה של קרנות סל פעילות לא שקופות.
קרנות סל מספקות רמה מסוימת של גיוון ההשקעה בהשוואה לבעלות על מניה בודדת.
קרן סל מחלקת את הבעלות על עצמה למניות המוחזקות על ידי בעלי המניות.
מנפיק קרנות סל יכול להיות תאגיד, נאמנות, חברת השקעות או נאמנות לקרן השקעות יחידה , בהתאם לחוקי המדינה.
בעלי מניות מחזיקים בעקיפין בנכסי הקרן וזכאים לחלק מהרווחים, כגון ריבית או דיבידנדים, ויהיו זכאים לכל ערך שיורי אם הקרן תעבור פירוק.
הם גם מקבלים דוחות שנתיים.
קרן סל פועלת בדרך כלל עם מנגנון ארביטראז' שנועד לשמור על מסחר קרוב לשווי הנכסים הנקי שלה, אם כי לעיתים עלולות להתרחש חריגות קטנות.
לקרנות הסל הגדולות ביותר, העוקבות באופן פסיבי אחר מדדי שוק המניות, יש יחסי הוצאות שנתיים נמוכים של עד 0.03% מהסכום המושקע, אם כי לקרנות סל מסוימות יכולות להיות עמלות שנתיות של 1% או יותר מהסכום המושקע.
עמלות אלו משולמות למנפיק קרנות הסל מתוך דיבידנדים המתקבלים מהחזקות הבסיס או ממכירת נכסים.
בארצות הברית מושקעים 5.4 טריליון דולר בקרנות סל המחזיקות מניות ו-1.4 טריליון דולר מושקעים בקרנות סל המחזיקות איגרות חוב.
באירופה מושקעים 1.0 טריליון דולר בקרנות סל מחזיקות מניות ו-0.4 טריליון דולר מושקעים בקרנות סל המחזיקות איגרות חוב.
באסיה מושקעים 0.9 טריליון דולר בקרנות סל מחזיקות מניות ו-0.1 טריליון דולר מושקעים בקרנות סל המחזיקות איגרות חוב.
ברבעון הראשון של 2023, המסחר בקרנות סל היווה 32% מסך נפח המסחר בדולרים בארצות הברית, 11% מנפח המסחר באירופה ו-13% מנפח המסחר באסיה.
בארצות הברית, מנפיקי קרנות הסל הגדולות ביותר הן iShares של בלאקרוק עם נתח שוק של 34%, Vanguard עם נתח שוק של 29%, State Street Global Advisors עם נתח שוק של 14%, Invesco עם נתח שוק של 5%, וצ'ארלס שוואב עם נתח שוק של 4%.
קרנות סל מפוקחות על ידי גופים ממשלתיים (כגון הוועדה לניירות ערך ולבורסות והוועדה למסחר בחוזים עתידיים בארצות הברית) וכפופות לחוקי ניירות ערך (כמו חוק חברות ההשקעות משנת 1940 וחוק בורסת ניירות ערך מ-1934 בארצות הברית וחוק ניירות ערך בישראל).
קרן נאמנות סגורה אינה נחשבות לקרן סל.
תעודת סל היא מכשיר חוב שאינה קרן נסחרת בבורסה.
קרנות סל לעומת קרנות נאמנות
קרנות סל דומות במובנים רבים לקרנות נאמנות, פרט לכך שקרנות סל נסחרות על ידי כל סוחר לאורך כל היום בבורסות, ואילו קרנות נאמנות נסחרות רק מהמנפיק ועל סמך מחירן בסוף היום.
קרנות סל גם שקופות יותר מכיוון שהאחזקות שלהן מתפרסמות באופן מקוון מדי יום, ובארצות הברית הן יעילות יותר במס מאשר קרנות נאמנות.
בניגוד לקרנות נאמנות, קרנות סל נסחרות בבורסה, ניתנות למכירה בחסר, ניתנות לרכישה באמצעות כספים שהושאלו מסוכן מניות (מרווח ), וניתן לרכוש ולמכור אותן באמצעות פקודות מוגבלות , כשהקונה או המוכר מודעים למחיר למניה מראש.
קרנות סל וקרנות נאמנות גובות עמלות ניהול שנתיות שנעות בין 0.03% משווי ההשקעה ועד למעלה מ-1% משווי ההשקעה.
לקרנות נאמנות יש בדרך כלל עמלות שנתיות גבוהות יותר מכיוון שיש להן הוצאות שיווק, הפצה וחשבונאות גבוהות יותר (ראה ).
קרנות סל בדרך כלל זולות יותר לתפעול שכן, בניגוד לקרנות נאמנות, הן אינן צריכות לקנות ולמכור ניירות ערך ולשמור על עתודות מזומנים כדי להכיל רכישות ופדיונות של בעלי המניות.
ברוקרים גובים עמלות עבור רכישה ומכירה של קרנות סל וקרנות נאמנות.
בנוסף, מכירות של קרנות סל בארצות הברית כפופות לעמלות עסקה שבורסות ניירות הערך הלאומיות חייבות לשלם לוועדה לניירות ערך ולבורסות לפי סעיף 31 של חוק בורסת ניירות ערך משנת 1934 , אשר, נכון לפברואר 2023, הם 8 דולר לכל מיליון דולר של הכנסות.
בארצות הברית, קרנות סל אטרקטיביות יותר מבחינת מס מאשר קרנות נאמנות.
עם זאת, בבריטניה ובגרמניה אין הטבות מס לקרנות סל, מה שכן יש שם בקרנות נאמנות.
בארצות הברית, בכל פעם שקרן נאמנות מממשת רווח הון שאינו מאוזן על ידי הפסד (כלומר כאשר הקרן מוכרת מניות כדי לעמוד בפדיונות של משקיעים), בעלי המניות המחזיקים את הקרן חייבים לשלם מס רווח הון על חלק מהרווח.
עם זאת, משקיעי קרנות סל בדרך כלל מממשים רווחי הון רק כאשר הם מוכרים את המניות שלהם תמורת רווח.
ניתן לקנות ולמכור קרנות סל במחירי שוק עדכניים בכל עת במהלך יום המסחר, בניגוד לקרנות נאמנות, שניתן לסחור בהן רק בסוף יום המסחר.
כמו כן בניגוד לקרנות נאמנות, משקיעים יכולים לבצע את אותם סוגים של עסקאות שהם יכולים לבצע עם מניה, כגון פקודות הגבלה, המאפשרות למשקיעים לציין את נקודות המחיר שבהן הם מוכנים לסחור, פקודות הפסקת הפסד, קניית מרווחים , גידור, ואין דרישת מינימום להשקעה.
ניתן לסחור בקרנות סל לעיתים קרובות כדי לגדר סיכון או ליישם אסטרטגיות השקעה בניסיון לתזמן את השוק, בעוד שלקרנות נאמנות רבות יש הגבלות על מסחר תכוף.
ניתן לרכוש אופציות של קרנות סל, מה שלא אפשרי בקרנות נאמנות.
קרנות נאמנות חייבות להישמר בחשבון בחברה המנפיקה, בעוד שניתן לסחור בקרנות סל באמצעות כל סוכן מניות.
ברוקרים מסוימים אינם מאפשרים השקעות חוזרות אוטומטיות או סחר במניות חלקיות של קרנות סל, בעוד שהדברים מותרים על ידי כל מנפיקי קרנות הנאמנות.
קרנות הסל הפופולריות ביותר כגון אלו העוקבות אחר מדד S&P 500 נסחרות בעשרות מיליוני מניות ביום ויש להן נזילות שוק חזקה, בעוד שישנן קרנות סל שלא נסחרות בתדירות גבוהה, ולכן עשויות להיות קשות למכירה.
קרנות הסל הפעילות ביותר הן נזילות מאוד, עם נפח מסחר קבוע גבוה ומרווחי הצעות מחיר (הפער בין מחירי הקונה והמוכר) גדולים, והמחיר משתנה לפיכך לאורך היום.
זאת בניגוד לקרנות נאמנות, שבהן כל הרכישות או המכירות ביום נתון מבוצעות באותו מחיר בסוף יום המסחר.
המנפיקים נדרשים על ידי הרגולטורים לפרסם את הרכב התיקים שלהם באתרי האינטרנט שלהם מדי יום, או מדי רבעון במקרה של קרנות סל פעילות לא שקופות.
קרנות סל מתומחרות באופן רציף לאורך כל יום המסחר ולכן יש להן שקיפות מחירים.
קרנות סל מחקות פיזיות - רוב קרנות הסל הן קרנות מחקות: כלומר, הן עוקבות אחר הביצועים של מדד, בדרך כלל על ידי החזקת ניירות ערך באותם פרופורציות של מדד שוק מניות מסוים, מדד שוק אג"ח או מדד כלכלי אחר.
קרנות סל העוקבות אחר ה-S&P 500, המונפקות על ידי קבוצת ואנגארד , iShares , ו-State Street Corporation .
קרנות סל העוקבות אחר מדד נאסד"ק 100 (), וקרן הסל iShares Russell 2000, העוקבת אחר מדד ראסל 2000 , המורכב כולו מחברות בעלות שווי שוק קטן.
קרנות אחרות עוקבות אחר מדדים של מדינה מסוימת או כוללות רק חברות שבסיסן אינו בארצות הברית.
קרנות סל מסוימות עוקבות אחר סוג מסוים של חברות, כגון iShares Russell 1000 Growth ETF, העוקבת אחר מניות "הצמיחה" במדד ראסל 1000 .
State Street Corporation הנפיקה קרנות סל העוקבות אחר מרכיבי ה-S&P 500 בכל ענף (סקטור): לדוגמה, קרן Technology Select Sector SPDR עוקבת אחר חברות הטכנולוגיה שנמצאות ב-S&P 500 ו-The Financial Select Sector SPDR Fund עוקבת אחר חברות הפיננסים ב-S&P 500. קרן הסל iShares Select Dividend עוקבת אחרי מניות שמשלמות דיבידנד גבוה.
מדדים אחרים עליהם מבוססים קרנות סל מתמקדים בתחומי נישה ספציפיים, כגון אנרגיה בת קיימא או סביבה, חברה וממשל.
רוב קרנות הסל המחקות מדדים משקיעות 100% מנכסיהן באופן יחסי בניירות הערך שבבסיס המדד.
קרנות סל פקטור הן קרנות מדד המשתמשות בהצמדה משופרת למדד , המשלבות ניהול אקטיבי עם ניהול פסיבי בניסיון להשיג תשואות גבוהות יותר מהמדד.
קרנות סל פקטור נוטות להיות עם יחסי הוצאות ותנודתיות מעט גבוהים יותר מאשר קרנות סל מחקות פסיביות לחלוטין.
קרנות סל סינתטיות, הנפוצות באירופה אך נדירות בארצות הברית, הן קרנות סל מחקות שאינן מחזיקות בניירות ערך אלא עוקבות אחר מדדים באמצעות נגזרים והחלפות.
הם בעייתיות משום שאינן שקופות, מורכבות, ויש בהן חוסר ציות לרגולציה.
קרנות סל מנוהלות באופן פעיל
קרנות סל המנוהלות באופן פעיל הן קרנות סל המנוהלות בניהול אקטיבי, ומנהל הקרן מבצע אסטרטגיית מסחר ספציפית במקום לשכפל את הביצועים של מדד בורסה.
ניירות הערך המוחזקים על ידי קרנות כאלה מתפרסמים באתרי האינטרנט שלהם מדי יום, או מדי רבעון במקרים של קרנות סל פעילות לא שקופות.
קרנות הסל עשויות להיות בסיכון מאנשים שעלולים לבצע אסטרטגיית ריצה קדמית מכיוון שדוחות התיק יכולים לחשוף את אסטרטגיית המסחר של המנהל.
חלק מקרנות סל המנוהלות באופן פעיל מטפלות בבעיה זו על ידי מסחר שבועי או חודשי בלבד.
קרנות סל נושאיות הן קרנות סל, כולל קרנות סל מחקות מדדים וגם קרנות סל מנוהלות באופן פעיל, המתמקדות בנושא כגון טכנולוגיות משבשות, שינויי אקלים, התנהגויות צרכנים משתנות, מחשוב ענן, רובוטיקה, רכב חשמלי, מסחר אלקטרוני או אנרגיה נקייה.
קרנות סל אג"ח הן קרנות סל המשקיעות באג"ח.
לקרנות סל אג"ח יש בדרך כלל הרבה יותר נזילות בשוק מאשר אג"ח בודדות.
קרנות סל סחורות הן קרנות סל המשקיעות בסחורות כמו מתכות יקרות, מוצרים חקלאיים או פחמימנים כמו נפט וכפופות לתקנות שונות מקרנות סל שמחזיקות בניירות ערך.
ב-SPDR Gold Shares , קרן נסחרת בבורסת זהב, כל מניה מייצגת בעלות על עשירית אונקיית זהב.
רוב קרנות הסל על סחורות מחזיקות בסחורה הפיזית.
SPDR Gold Shares מחזיקה בנאמנות למעלה מ-40 מיליון אונקיות זהב.
עם זאת, קרנות סל רבות כגון קרן הנפט של ארצות הברית מחזיקות רק בחוזים עתידיים.
קרנות סל סחורות יכולות להיות גם קרנות מחקות מדד העוקבות אחר מדדי סחורות.
קרנות סל מטבעות הן קרנות סל שמאפשרות למשקיעים להשקיע בכל מטבע או בסל מטבעות.
הם מונפקים על ידי אינבסקו ודויטשה בנק בין היתר.
משקיעים יכולים להרוויח מהשינוי בשערי מט"ח, תוך קבלת שיעורי ריבית מקומיים.
קרנות סל ממונפות וקרנות סל הפוכות הן קרנות סל שמשתמשות בהשקעות בנגזרים כדי להשיג תשואה יומית בלונג או בשורט של הביצועים היומיים של מדד.
לדוגמה, Direxion מציעה קרנות סל ממונפות וקרנות סל הפוכות המנסות להשיג פי 3 מהתשואה היומית של השקעה ב-S&P 500. כדי להשיג תשואות אלה, המנפיקים משתמשים בטכניקות שונות של הנדסה פיננסית , כמו החלפת מניות , נגזרים, חוזים עתידיים, איזון מחדש והצמדה מחדש למדד.
לאיזון מחדש והצמדה מחדש למדד של קרנות סל ממונפות עשויות להיות עלויות ניכרות כאשר השווקים תנודתיים.
קרנות סל ממונפות מגדילות ביעילות את החשיפה לפני זמן מפסיד ומקטינות את החשיפה לקראת זמן מרוויח.
בעיית אסטרטגיית האיזון מחדש היא שמנהל הקרן סופג הפסדי מסחר כי הוא צריך לקנות כשהמדד עולה ולמכור כשהמדד יורד כדי לשמור על יחס מינוף קבוע.
למינוף יש פוטנציאל להניב רווחים משמעותיים, אך הוא גם עלול להביא להפסדים משמעותיים.
קרנות סל מטבעות קריפטו הן קרנות סל שמשקיעות במטבעות קריפטו כגון ביטקוין, אתריום או סל של מטבעות קריפטוגרפיים שונים.
ישנם שני סוגים של קרנות סל קריפטו.
קרנות סל קריפטו נקודתיות משקיעות ישירות במטבעות קריפטוגרפיים, עוקבות אחר מחיריהן בזמן אמת, ומחירי המניות שלהן משתנות עם מחירי מטבעות הקריפטו שהם מחזיקים.
לעומתם, קרנות סל קריפטו מבוססות עתיד אינן משקיעות ישירות במטבעות קריפטו אלא בחוזים עתידיים של קריפטו.
חוזים אלו הם הסכמים לקנייה או מכירה של מטבעות קריפטוגרפיים במחיר שנקבע מראש בעתיד.
כתוצאה מכך, מחירי המניות ומגמות התנודות במחירים של קרנות בשני הסוגים הללו עלולות להיות שונות, למרות שהן מחזיקות במטבעות קריפטוגרפיים וסכומים זהים.
מניות קרנות סל נוצרות ונפדות כאשר ברוקר דילר , או מיופי הכוח (AP) פועלים בתור עושי שוק ורוכשים ופודים מניות קרנות סל ישירות ממנפיק קרנות הסל בחלקים גדולים, בדרך כלל 50,000 מניות, הנקראות "יחידות יצירה" (creation units).
רכישות ופדיונות של יחידות היצירה הן בדרך כלל בשווה כסף, כאשר עושה השוק נותן או מקבל ניירות ערך מאותו סוג ובאותו שיעור המוחזק על ידי קרן הסל.
רשימות אחזקות קרנות סל מתפרסמות באתר האינטרנט של קרן הסל.
היכולת לרכוש ולפדות יחידות יצירה מעניקה לקרנות סל מנגנון ארביטראז' שנועד למזער את הסטייה הפוטנציאלית בין מחיר השוק לשווי הנקי של מניות קרנות הסל.
עושי השוק מספקים נזילות בשוק למניות קרנות הסל ומסייעות להבטיח שמחיר השוק שלהן מתקרב לערך הנכסים הנקי של נכסי הבסיס.
משקיעים אחרים, כגון אנשים המשתמשים בברוקר קמעונאי, סוחרים במניות קרנות סל בשוק המשני .
אם יש ביקוש גדול של משקיעים לקרנות סל, מחיר המניה שלה יעלה זמנית מעל הערך הנכסי הנקי למניה, מה שייתן לעושי השוק תמריץ לרכוש יחידות יצירה נוספות ממנפיק קרן הסל ולמכור את מניות קרנות הסל המרכיבות בשוק הפתוח.
ההיצע הנוסף של מניות קרנות סל מפחית את מחיר השוק למניה, ובדרך כלל מבטל את הפרמיה על הערך הנכסי הנקי.
תהליך דומה חל כאשר יש ביקוש חלש לקרנות סל: מניותיה נסחרות בהנחה מערכן הנכסי הנקי.
קרנות סל תלויות ביעילות מנגנון הארביטראז' על מנת שמחיר המניה שלהן יעקוב אחר שווי הנכסים הנקי או שווי המדד.
רכישות ומכירה של סחורות על ידי קרנות סל יכולות להשפיע באופן משמעותי על המחיר של סחורות כאלה.
לפי קרן המטבע הבין-לאומית, "הפופולריות הגוברת של קרנות סל (ETF) אולי תרמה לעלייה במחירי המניות בכמה כלכלות מתעוררות" והם מזהירים כי מינוף המוטמע בקרנות סל עלול להוות סיכוני יציבות פיננסית אם מחירי המניות היו אמורים לרדת לתקופה ממושכת".
לפי ההשערות, שימוש בקרנות סל כדי לתמרן את מחירי השוק, כמו למשל בשילוב עם מכירה בחסר, הוא שתרם לקיום שוק הדובי בארצות הברית בשנים 2007–2009 .
מנפיקים בולטים של קרנות סל
AdvisorShares : מנפיקה קרנות סל המנוהלות באופן פעיל בלבד
ARK Investment Management : מנפיקה קרנות סל המנוהלות באופן אקטיבי המשקיעות בחברות המעורבות בחדשנות משבשת
Banco Itau : מנפיקה קרנות סל בברזיל
BetaShares : מנפיקה קרנות סל באוסטרליה
BNP פריבה: מנפיקה קרנות EasyETF באירופה
Boost ETP : מנפיקה מוצרים קצרים (הפוכים) וממונפים הנסחרים בבורסה כולל פי 3 מוצרי מניות וסחורות באירופה
תאגיד צ'ארלס שוואב : מנפיק קרנות סל
דויטשה בנק: מנפיק קרנות סל של Xtrackers ומנהל קרנות סל מבוססות סחורות ומטבעות של PowerShares DB
סוסייטה ז'נרל: מנפיקה קרנות סל של Lyxor בצרפת
Abrdn : מנפיק קרנות סל של סחורות
קבוצת ואנגרד : מנפיקה קרנות סל
ספרה ניהול קרנות היא מנהלת קרנות הגידור הגדולה בישראל, המנהלת הון של כמיליארד וחצי דולר ב-7 קרנות.
קרן ספרה הוקמה בשנת 2004 על ידי שלושה שותפים מייסדים - ישראל מור, דורון ברין ורון סנטור.
הקרן מתמחה באסטרטגיית השקעות מסוג לונג־שורט (מכירה בחסר) במניות של חברות ציבוריות בינוניות וגדולות, רובן ישראליות או בעלות זיקה לישראל.
תחומי השקעות הקרן מגוונים וכוללים נדל"ן, טכנולוגיה, טלקום, אנרגיה, תעשייה, שירותים, פיננסים ועוד.
עם השנים התרחבה פעילות החברה, והוקמו 5 קרנות גידור נוספות:
קרן ספרה גלובל הלת'קר הוקמה בשנת 2007 בשותפות עם מורי ארקין.
הקרן משקיעה במניות של חברות תרופות וביוטכנולוגיה גלובאליות על סמך מחקר אנליטי של צוות מדענים, רופאים ומומחי השקעות.
בשנת 2011 החלה לפעול קרן ספרה Small Cap.
השקעות הקרן מתרכזות בחברות ישראליות קטנות ובינוניות, בעלות מאפייני שווי שוק נמוך יחסית, הנסחרות במדדי היתר בבורסה בתל אביב ומתומחרות בחסר לאור היעדר כיסוי אנליטי נרחב או סחירות נמוכה יותר בהשוואה למדדים המובילים בבורסה בתל אביב.
בשנת 2018 הוקמה קרן ספרה ביוטק, אף היא בשותפות עם מורי ארקין.
הקרן מתמחה בהשקעות בחברות קטנות ובינוניות בתחום התרופות והביוטכנולוגיה, המאופיינות בחדשנות מדעית וטכנולוגית.
בשנת 2019 הוקמה קרן ספרה גלובל אקוויטי (Sphera Global Equity) הפועלת באסטרטגיות לונג-שורט ומשקיעה במניות של חברות גלובאליות, רובן אמריקאיות במגוון רחב של סקטורים עסקיים – תעשייה, טכנולוגיה, שירותים, טלקום, מדיה ועוד.
בשנת 2022 הוקמה קרן ספרה טק פאנד (Sphera Tech Fund) הפועלת באסטרטגיות לונג שורט ומשקיעה בחברות טכנולוגיה גלובאליות, בדגש על חברות ישראליות שהונפקו בארצות הברית.
בשנת 2021 הקימה ספרה קרן פרטית סגורה ראשונה – ספרה פארק־אין, קרן PE סגורה בתחום הנדל"ן המתמחה בחניונים.
ספרה מעסיקה כארבעים עובדים ומשרדיה ממוקמים בתל אביב וניו-יורק.
בפברואר 2022 מונה אמיר לוי כשותף ומנכ"ל ספרה
קרן סרצ'לייט היא קרן השקעות פרטית בריטית, שהוקמה בשנת 2010 על ידי שלושת השותפים אריק צינטרהופר (חתנו של רון לאודר), אוליבר הרמן וארול אוזומרי.
ביוני 2015 רכשה כ-40% ממניות חברת Choice Cable TV, חברת הכבלים השנייה בגודלה בפוארטו ריקו תמורת כ-272.5 מיליון דולר.
בדצמבר 2019 רכשה בהשתלטות עוינת כ-60% ממניות חברת בי קומיוניקיישנס אשר מחזיקה את השליטה בחברת בזק הישראלית.
לקרן משרדים בטורונטו, ניו יורק, ולונדון.
קרן פול היא זמרת-יוצרת בריטית.
קרן פולי נולדה בלונדון למשפחת מוזיקאי.
בתחילת הקריירה היא הייתה שרה עם אחותה בדואט Alisha's Attic.
הרכב של אחיות זכה להצלחה באירופה והוציא שלושה אלבומים, כאשר אחד מהם זכה למעמד אלבום פלטינה.
האחיות נפרדו בשנת 2004 והחלו בקריירה נפרדת.
קרן פולי זכתה לפרסום נוסף ככותבת שירים לזמרים מפורסמים כמו קיילי מינוג, לילי אלן, שוגאבייבז, ואני.
שירים רבים של קרן פולי הגיעו לטופ 20 במצעד השירים בבריטניה.
בשנת 2015 היא כתבה מחזמר ביחד עם לילי אלן.
קרן נדבנות היא גוף ללא כוונת רווח, המבוסס על הון פרטי או ציבורי שהוקדש למטרות כלליות, חברתיות או ציבוריות.
הקרנות פועלות בישראל במגוון תחומים ובהם חינוך, רווחה, תרבות, בריאות, מחקר מדעי, סביבה וקליטת עלייה.
חלקן מוקמות על ידי ממשלות, רשויות מקומיות או מוסדות לאומיים, ואחרות על ידי משפחות, אנשי עסקים ונדבנים פרטיים מהארץ ומהעולם.
בישראל התפתחה פעילות הקרנות החל מהקדשים קהילתיים בתקופה העות'מאנית, דרך קרנות ציוניות לאומיות בתקופת המנדט הבריטי, ועד לקרנות פרטיות ובין-לאומיות גדולות הפועלות כיום.
הקרנות ממלאות תפקיד מרכזי בחברה האזרחית ומספקות מענקים, מלגות ותמיכה במוסדות ועמותות בתחומים מגוונים.
בישראל, קרנות נדבנות פועלות במסגרת החוק לעמותות או כחברות לתועלת הציבור.
על הקרנות חלות הדרישות הבאות:
עליהן להיות רשומות כדין (כעמותה או כחברה לתועלת הציבור).
עליהן להחזיק בתקנון רשמי הקובע את מטרותיהן ואופן פעילותן.
הקרן מחויבת לפעול ללא מטרות רווח, והכנסותיה נועדו לשמש להשגת מטרותיה בלבד.
חל איסור על חלוקת רווחים לבעלי תפקידים או מייסדים.
תורמים לקרנות מוכרות זכאים להטבות מס בהתאם לחוק.
הקרן מחויבת לפרסם דוחות שנתיים כספיים ודוחות מילוליים.
עליה לעמוד בכללי שקיפות, ניהול תקין ובקרה ציבורית.
קרנות נדבנות מוקמות לרוב במטרה לענות על צרכים חברתיים שלא מקבלים מענה מספק מן המדינה או השוק הפרטי.
מטרות אופייניות כוללות קידום חינוך, צמצום פערים חברתיים, פיתוח תרבות ואמנות, תמיכה במחקר מדעי, קידום בריאות ורווחה, שמירת איכות הסביבה וחיזוק הדמוקרטיה והחברה האזרחית.
רבות מן הקרנות פועלות לטווח ארוך ומגדירות חזון רחב של שינוי חברתי.
קרנות נדבנות בישראל לפי תקופות
הקדשים יהודיים – מוסדות צדקה מסורתיים שפעלו בקהילות היהודיות בארץ ישראל בתחומי רווחה, דת וחינוך.
קרנות קהילתיות קטנות של יהודי ירושלים, צפת וטבריה, שנועדו לסייע לעניים ולמוסדות לימוד תורה.
קרן קיימת לישראל (קק"ל) – נוסדה ב־1901, במטרה לרכוש קרקעות ליישוב היהודי בארץ.
קרן היסוד – הוקמה בשנת 1920, לגיוס תרומות מיהדות התפוצות לפיתוח היישוב היהודי.
הדסה – ארגון נשים ציוני אמריקאי שהקים בתי חולים ומוסדות רפואה בישראל.
הג'וינט (JDC) – החל לפעול בארץ לסיוע הומניטרי, רווחה וקליטת עולים.
מפעל הפיס – הוקם ב־1951, משמש קרן ציבורית למימון חינוך, תרבות ורווחה.
הקרן לירושלים – נוסדה ב־1966, תומכת בפרויקטים בתחומי תרבות, חינוך וחברה בעיר ירושלים.
קרנות משפחתיות ועמותות קהילתיות נוספות שהחלו לצמוח בשנות ה־50 וה־60, בעיקר סביב חינוך וקליטת עולים.
קרן רש"י (1984) – פועלת למוביליות חברתית, חינוך ורווחה בפריפריה.
קרן עזריאלי (2008) – תומכת בחינוך מצטיינים, מחקר מדעי, תרבות וזיכרון השואה.
יד הנדיב (קרן רוטשילד) – המשך למפעל הפילנתרופי של משפחת רוטשילד, פועלת בתחומי חינוך, תרבות, סביבה ויהדות אזרחית.
קרן שוסטרמן – קרן בינלאומית ציונית הפועלת בישראל בתחומי חינוך וחברה אזרחית.
קרן וקסנר – קרן בינלאומית לפיתוח מנהיגות ציבורית בישראל.
Open Society Foundations – תומכת בארגוני חברה אזרחית, זכויות אדם ודמוקרטיה.
ק.מ.ח – קידום מקצועי חרדי (2007) – קרן חרדית לשילוב האוכלוסייה החרדית בשוק העבודה.
קרנות נוספות במגזר הדתי-לאומי, כדוגמת קרן דניאלי וקרן גשר, התומכות בחינוך, תרבות ודיאלוג חברתי.
טבלה של קרנות נדבנות בישראל
קרן פורום העתיד גרמניה ישראל היא חברה לתועלת הציבור שנוסדה בשנת 2007 על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ומדינת ישראל ומקום מושבה הוא ברלין.
מטרתה העיקרית היא קידום שיתופי פעולה גרמניים-ישראליים, הן באמצעות מימון פרויקטים חיצוניים והן באמצעות פיתוח תוכניות עצמאי.
מטרה זו מבוצעת בטווח הארוך בייחוד באמצעות התוכניות האלה: מימון פרויקטים, רשת העתיד גרמניה-ישראל, תוכנית מענקי מחקר על-שם סילקה טמפל ופרס שמעון פרס.
את רעיון הקמת הקרן הגו נשיא רפובליקת גרמניה ונשיא מדינת ישראל לרגל יובל ארבעים שנות יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ומדינת ישראל.
קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל נוסדה רשמית בדצמבר 2007 והחלה בפעילותה בפברואר 2009. הקרן שמה לעצמה למטרה לקשר בין בני אדם צעירים מישראל ומגרמניה ולתמוך בהם בעבודה המשותפת למען עתיד משותף על בסיס ערכי הדמוקרטיה, החופש והסובלנות.
בראש ובראשונה אלה הם אנשי מקצוע והנהגה בגילאי 18 עד 45 שהקרן מעוניינת לרתום לעיצוב יחסי גרמניה-ישראל.
המנכ"ל בעת הקמת הקרן היה השגריר בדימוס ד"ר אלברט שפיגל.
משנת 2009 ועד 2016 היה ד"ר אנדראס אברהרדט מנכ"ל הקרן.
באפריל 2016 נכנסה לתפקיד ד"ר תמרה אור, ומאז היא מנהלת את פעילות הקרן.
גם אופי עבודת הקרן השתנתה במרוצת השנים.
תחילה, עמדו במוקד הפעילות קידום פרויקטים גרמניים-ישראליים ומימון קורסי שפה, ואילו כיום פעילות הקרן מגוונת יותר, בדגש על ביצועיות.
חבר הנאמנים הוא הגוף העליון של קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל.
תפקידיו הם ייעוץ, תמיכה ופיקוח על המנכ"ל.
12 חבריו הם אישים מתחומי המדע, התקשורת, התרבות, הכלכלה והפוליטיקה; מחצית מהם מתמנים בידי ממשלת גרמניה ומחצית בידי ממשלת ישראל.
כל אחת מהממשלות מיוצגת על ידי חבר אחד בחבר הנאמנים.
החל משנת 2015 יושב ראש חבר הנאמנים הוא ההיסטוריון ד"ר ד"ר הרמן סימון, סגן היושב ראש הוא איש העסקים יאיר המבורגר.
חברים נוספים נוכחיים הם: אֶלקֶה בידנבנדר, פרופ' דוריס דרי, ד"ר יעל הדס, יאנה הנזל, שגריר ישראל בגרמניה ג'רמי יששכרוף, ד"ר אסתר לופטין, סגנית השר מישל מינטפרינג, פרופ' ד"ר אירית שגיא, נילי שלו וד"ר תומאס שפאר.
סגנית השר בדימוס פרופ' מריה בומר
סגן השר בדימוס ד"ר מיכאל יאנסן (יו"ר)
סגנית השר בדימוס קורנליה פיפר
לצד אירועים, שיחות מקוונות, השתתפות בדיונים מקצועיים, פעילות ציבורית וכיוצא בזה, פועלת הקרן בעיקר בתחומי מימון הפרויקטים, רשת העתיד גרמניה-ישראל, תוכנית מענקי המחקר על-שם סילקה טמפל והענקת פרס שמעון פרס.
הקרן מקדמת פרויקטים לשיתוף פעולה גרמני-ישראלי מכווני-עתיד בשלושה תחומי פעילות:
כל הפרויקטים שהקרן מממנת מתייחסים מבחינה נושאית לפחות לאחת ממטרות האו"ם לפיתוח בר קיימא.
הפרויקטים יוצאים לפועל בישראל ובגרמניה באופן שווה פחות או יותר.
מאז הקמת הקרן קודמו יותר מ-200 פרויקטים בילטרליים כאלה.
בשנת 2018 נפתחה התוכנית "רשת העתיד גרמניה-ישראל".
הרשת מאפשרת לאקטיביסטים, פעילים ומנהיגים צעירים למצוא במאמץ מופחת, באמצעות Matchmakers (חברי רשת מתווכים), שותפים לפרויקטים גרמניים-ישראליים לא-מסחריים.
על פי נתוני הקרן כמעט מחצית מן ה-Matchmakers פעילים בתחום החברה האזרחית, כשליש עוסקים בתחומי הכלכלה והמדע, כרבע מעורבים בתחומים טכנולוגיה ואמנות ותרבות (ריבוי תשובות היה אפשרי).
את הפלטפורמה המקוונת של רשת העתיד מספק הסטארט-אפ הישראלי Clique.
תוכנית מענקי מחקר על-שם סילקה טמפל
החל משנת 2019 מקיימת קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל את תוכנית מענקי המחקר לזכרה של העיתונאית ד"ר סילקה טמפל, שישבה בחבר הנאמנים של הקרן.
במסגרת התוכנית מוענקות מלגות מחקר למדענים ולעיתונאים צעירים מגרמניה ומישראל.
התוכנית עומדת תחת חסותו של שר החוץ לשעבר של גרמניה זיגמר גבריאל ובתמיכה של שרת החוץ לשעבר של ישראל ציפי לבני.
תוכנית מענקי המחקר מתקיימת בשיתוף פעולה עם גופים שהיו קשורים לסילקה טמפל ועוסקים בנושא השנתי הנבחר.
בשנה הראשונה, 2019, הקרן שיתפה פעולה עם האגודה הגרמנית למחקרי מזרח-אירופה, עם המועצה הגרמנית ליחסי חוץ ועם המרכז למודרניות ליברלית.
המאמרים שנכתבו במסגרת התוכנית בנושא קהילות דוברות רוסית בגרמניה ובישראל פורסמו במהדורה של כתב העת "מזרח-אירופה".
תוכנית מענקי המחקר על-שם סילקה טמפל לשנים 2020 ו-2021 עוסקת ביחסים בין גרמניה, ישראל וארצות הברית.
קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל משתפת פעולה עם הוועד היהודי-אמריקני, רשת המנהיגות האירופאית, המגזין "פוליטיקה בינלאומית" וארגון נשים בביטחון הבינלאומי.
התוצאות יפורסמו במהדורה מיוחדת של המגזין "פוליטיקה בינלאומית".
בשיתוף פעולה עם קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל מעניק משרד החוץ הגרמני החל משנת 2017 מדי שנה פרס על-שם חתן פרס נובל לשלום שמעון פרס.
הפרס מוענק לפרויקטים ולאנשים, אשר תרמו תרומה מיוחדת לעיצוב יחסי ישראל-גרמניה.
כלות וחתני הפרס נבחרים על ידי חבר שופטים, שכיום חברים בו כריסטיאן ברקל, ד"ר אליס בראונר, דרוויש הזרג'י, אחמד מנסור, ד"ר ד"ר הרמן סימון ואנטוניה ימין.
משפחת פרס מיוצגת בחבר השופטים בידי הדיפלומט לשעבר נדב תמיר, המשמש יועץ בכיר במרכז פרס לשלום וחדשנות.
בעבר נמנו על חבר השופטים מוחמד דראושה, קאי דיקמן, פרופ' ד"ר ענת פיינברג, שרה פון שוורצה ויוטה וֶדוּבֶן.
חבר השופטים מתמנה על ידי שר החוץ של גרמניה.
בטקסי הענקת הפרס בעבר הופיעו בין היתר דנה אינטרנשיונל, עידן רייכל ויוני פרס.
להקת המחול "יסמין גודר" (ישראל) ומוניקה ג'ילט (גרמניה) עם הפרויקט הפרעה Störung/
עמותת "OTHER MUSIC" / קיץ יידי בוויימאר (גרמניה); החוג למוזיקה של אוניברסיטת חיפה / התזמורת הערבית-יהודית (ישראל), עם הפרויקט "תזמורת קרוואן"
קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, אנו – עושים שינוי בע"מ, גרין צילום והפקות (ישראל); One Two Films (גרמניה), עם הפרויקט "Out of Place"
Arbeitsgemeinschaft Jugendfreizeitstätten Sachsen e.V (גרמניה) ומכללת ספיר (ישראל), עם הפרויקט "חילופים מקצועיים: הבנה ואחריות"
מדרשת אדם לדמוקרטיה ולשלום (ישראל) והאקדמיה למנהיגות ולכישורים במרכז למחקר פוליטי יישומי, אוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (גרמניה), עם הפרויקט "יותר מדמוקרטיה אחת"
החברה להגנת הטבע, האגודה להגנת הסביבה בגרמניה ע"ר (NABU), נוער להגנת הסביבה בגרמניה ע"ר (NAJU), עם הפרויקט "שיתוף פעולה בין ישראל לגרמניה בתחום החינוך הסביבתי"
המרכז לחינוך בְּרֶדבֶּק (גרמניה), המכללה האקדמית ספיר בשדרות, המחלקה למנהל ומדיניות ציבורית (ישראל), אוניברסיטת בְּרֵמֶן, מכון ללימודי דת וחינוך (גרמניה), עם הפרויקט "הכלה בחברה הגרמנית והישראלית – אתגרים בעבודה סוציאלית עם בנות ובני נוער"
קרן עושר ריבונית או קרן הקניין הלאומי היא קרן השקעות בבעלות אזרחי מדינה המוחזקת בנאמנות ע"י המדינה המשקיעה בנכסים ריאליים ופיננסיים כגון מניות, איגרות חוב, נדל"ן, מתכות יקרות או בהשקעות חלופיות כגון קרנות השקעות פרטיות וקרנות גידור.
קרנות עושר ריבוניות משקיעות ברחבי העולם.
רובן ממומנות על ידי הכנסות מיצוא סחורות או מעתודות מטבע חוץ שמחזיק הבנק המרכזי.
קרנות עושר ריבוניות עשויות להיות מוחזקות על ידי הבנק המרכזי, הצובר את הכספים במהלך ניהול המערכת הבנקאית של המדינה; לסוג זה של קרן יש בדרך כלל חשיבות כלכלית ופיסקלית.
קרנות עושר ריבוניות אחרות הן פשוט החיסכון הממלכתי המושקע על ידי גופים שונים לצורכי החזר השקעה, ושייתכן שאין להן תפקיד משמעותי במדיניות הפיסקלית של המדינה.
הכספים שנצברו עשויים להיות מפיקדונות במטבע חוץ, זהב, זכויות משיכה מיוחדות (Special drawing rights) מקרן המטבע הבינלאומית או יתרות שבידי בנקים מרכזיים ורשויות מוניטריות, יחד עם נכסים לאומיים אחרים כגון השקעות מכספי פנסיה, קרנות נפט או החזקות תעשייתיות ופיננסיות אחרות.
מדובר בנכסים של מדינות ריבוניות המוחזקים בדרך כלל במטבעות רזרבה (Reserve currency) כגון דולר אמריקני, יורו, לירה שטרלינג או ין יפני.
גופים לניהול השקעות כאלה עשויים להקים בין היתר חברות השקעה רשמיות, קרנות פנסיה ממלכתיות או קופות ריבוניות.
היו ניסיונות להבחין בין כספים המוחזקים בידי גופים ריבוניים לבין עתודות מטבע חוץ המוחזקות על ידי בנקים מרכזיים.
ניתן לאפיין את קרנות ההון הריבוניות כממקסמות תשואה לטווח ארוך, כאשר עתודות המט"ח משרתות את "ייצוב המטבע" לטווח קצר וניהול נזילות.
בנקים מרכזיים רבים מחזיקים ב ברזרבות העולות על צורכי נזילות או ניהול מטבע חוץ.
יתרה מכך, סבורה רווחת שרובם החלו משקיעים באופן רחב בנכסים שאינם נכסים כספיים קצרי טווח, נזילים מאוד, אם כי כמעט אין נתונים זמינים לציבור לגיבוי קביעה זו.
במונח "קרן עושר ריבונית" נעשה שימוש לראשונה בשנת 2005, על ידי הכלכלן אנדרו רוזנוב, במאמר שכותרתו "מי מחזיק בעושר האומות?", בכתב העת "הבנקאי המרכזי".
עותק קודם של כתב העת תיאר את המעבר מניהול רזרבות מסורתי לניהול עושר ריבוני; לאחר מכן המונח זכה לשימוש נרחב, עם העלייה בהשקעות של מדינות ריבוניות בנכסים ברחבי העולם.
כמה מההשקעות משכו תשומת לב, כהשקעות גרועות במספר חברות פיננסיות בוול סטריט, דוגמת סיטיגרופ, מורגן סטנלי ומריל לינץ', שנזקקו להזרמת הון עקב הפסדים כתוצאה מניהול כושל ומשבר הסאבפריים ב-2008. קרנות עושר ריבוניות משקיעות במגוון סוגים של נכסים, דוגמת מניות, איגרות חוב, קרנות השקעות פרטיות וקרנות גידור.
קרנות ריבוניות רבות משקיעות ישירות גם בנדל"ן מניב.
קרנות עושר ריבוניות קיימות כבר יותר ממאה שנים, אך מאז שנת 2000 מספר הקרנות גדל באופן דרמטי.
הקרנות הראשונות היו כספי מדינה לא-פדרליים בארצות הברית, שהוקמו באמצע המאה ה-19, למימון שירותים ציבוריים ספציפיים.
מדינת טקסס הייתה הראשונה שהקימה תוכנית כזו, למימון חינוך ציבורי.
הקרן הקבוע לבתי ספר (Permanent School Fund), שהוקמה בשנת 1854 לטובת מימון בתי הספר היסודיים והתיכוניים, כאשר קרן האוניברסיטה הקבועה (PUF) הוקמה בשנת 1876, לטובת מימון האוניברסיטאות.
לקרן ניחנו אדמות ציבוריות, שעל בעלותן שמרה המדינה על פי תנאי הסכם הסיפוח משנת ,1845 בין רפובליקת טקסס וארצות הברית.
קרן העושר הראשונה שהוקמה על ידי מדינה ריבונית הייתה רשות ההשקעות של כווית, בשנת 1953, עוד לפני שכווית קיבלה עצמאות מבריטניה.
הקרן ממומנת מהכנסות הנפט של המדינה.
על פי הערכות, שווי הקרן של כווית עמד ב-2020 על כ-600 מיליארד דולר.
קרן עושר ריבונית מוקדמת נוספת היא קרן העתודה לשוויון הכנסות של קיריבטי.
הקרן הוקמה ב-1956, כאשר הממשל הבריטי של איי גילברט במיקרונזיה הטיל היטל על ייצוא פוספטים לדשן.
מאז צמחה הקרן לכ-520 מיליון דולר, נכון ל-2007.
לפי ההסכמה ההיסטורית, קרן הנאמנות לביטוח לאומי של ארצות הברית (Social Security Trust Fund), שבשנת 2014 הייתה בעלת נכסים בשווי 2.8 טריליון דולר, וקרנות דומות, דוגמת החזקות של 200 טריליון יין יפני בבנק הדואר של יפן, לא נחשבות לקרנות עושר ריבוניות.
קרנות אלו צברות נכסים על מנת לממן תשלום קצבאות רווחה.
הקמת קרן העושר של ישראל אושרה בכנסת ב-14 ביולי 2014, בעקבות מסקנות ועדת ששינסקי.
על פי התוכנית שהוצגה, בקרן ייצברו לפחות כ–72 מיליארד דולר מהכנסות המדינה מגז ונפט.
הקרן הייתה אמורה להתחיל לצבור נכסים במהלך שנת 2018. אך היקף הגבייה מיזמי הגז ונפט היה נמוך מהצפוי, ומכיוון שהיא לא הגיעה לרף ההכנסות המינימלי הנדרש לפעילותה לפי חוק, הפעלתה נדחתה לסוף 2022.
במאי 2021 דווח כי ראש המוסד לשעבר יוסי כהן מקים קרן ההשקעות בשיתוף קרנות העושר של איחוד האמירויות, כווית וקטר.
קרנות עושר ריבוניות נוצרות בדרך כלל כאשר לממשלות יש עודפים תקציביים, ויש להם מעט או הן ללא חוב בינלאומי.
לא תמיד ניתן או רצוי להחזיק עודף נזילות זה ככסף או לתעל אותו לצריכה מיידית.
זהו במיוחד המקרה כאשר אומה תלויה בייצוא חומרי גלם כמו נפט, נחושת או יהלומים.
במדינות כאלה, הסיבה העיקרית ליצירת קרנות עושר ריבוניות היא בגלל המאפיינים של הכנסות משאבים: תנודתיות גבוהה של מחירי המשאבים, חוסר יכולת לחזות את קצב הפקתם, ומיצוי המשאבים.
ישנם שני סוגים של קרנות: קרנות חיסכון וקרנות ייצוב.
קרנות ייצוב נוצרות כדי להפחית את התנודתיות של הכנסות הממשלה, במטרה להתמודד עם ההשפעה השלילית של מחזורי הפריחה על הוצאות הממשלה והכלכלה הלאומית.
קרנות חיסכון נוצרות עבור הדורות הבאים.
קרן אחת כזו היא קרן העושר של נורווגיה.
קרנות עושר ריבוניות, של מדינות עשירות במשאבים, יכולות לעזור להימנע מקללת משאבים, אך הספרות בשאלה זו שנויה במחלוקת.
ייתכן שממשלות יוכלו להוציא את הכסף באופן מיידי, אך עלולות לגרום לכלכלה להתחמם יתר על המידה, למשל, בוונצואלה של הוגו צ'אבס או איראן בתקופת השאה.
בנסיבות כאלה, לרוב רצוי לחסוך את הכסף להוצאתו בתקופה של אינפלציה נמוכה.
סיבות אחרות ליצירת קרנות עושר ריבוניות עשויות להיות כלכליות, או אסטרטגיות, כגון חיסכון עתידי לסכנות עתידיות.
לדוגמה, רשות ההשקעות של כווית במהלך מלחמת המפרץ, ניהלה יתרות עודפות מעל הרמה הדרושה עבור יתרות מטבע (אם כי בנקים מרכזיים רבים עושים זאת כעת).
הקרנות של ממשלת סינגפור הם חלקית ביטוי לרצון לחזק את מעמדה של סינגפור כמרכז פיננסי בינלאומי.
תאגיד ההשקעות של קוריאה מנוהל מאז באופן דומה.
קרנות עושר אלו משקיעות בכל סוגי החברות והנכסים, כולל חברות אנרגיה מתחדשת כמו Bloom Energ וחברות הזנק דוגמת שיאומי מסין וגם בישראל.
מספר קרנות עושר שנצרו בעקבות הפקת נפט וגז, גם משקיעות בחברות נפט וגז במדינות אחרות ברחבי העולם.
לפי מחקר משנת 2014, קרנות עושר ריבוניות לא מוקמות מסיבות הקשורות לצבירת רזרבות, והתמחות בייצוא סחורות.
במקום זאת, ניתן להבין את הפיזור של קרנות עושר ריבוניות כאופנה, לפיה ממשלות מסוימות רואות שזה אופנתי ליצור קרנות עושר והן מושפעות ממה שעושות ממשלות אחרות.
קרנות עושר ריבוניות, משתמשות בהשקעות גם לרכישת השפעה וכוח פוליטי בזירה הבינלאומית, עבור הממשלות שלהם.
דוגמה בולטת לכך היא הקרנות הריבוניות של קטר, שמאז שנות ה-2000 השקיעו עשרות מיליארדים בכלכלה האירופית, ובמיוחד ב, בעיקר בנדל"ן, ובמוסדות פיננסיים.
קרן העושר של נורווגיה מסרבת להשקיע בחברות שמוצריהן בעייתיים מבחינה אתית, כמו טבק וחלק מהחברות בתעשיית הנשק.
הקרן גם מתרחקת מהשקעות בחברות שמקושרות לשחיתות, חברות מזהמות, כאלה שמעסיקות ילדים או פוגעות בזכויות אדם.
כך לדוגמה מכרה הקרן החזקות שהיו לה בחברות הישראליות: אלביט מערכות, שפיר הנדסה ותעשייה, מבנה נדל"ן ודניה סיבוס, בגלל פעילותן בשטחים.
בשנת 2008, גברה הדאגה מצד משקיעים ורגולטורים בנוגע לקרנות עושר ריבוניות, חלקית לגבי הנראות שלהם, על האחריות התאגידית והמבנה המנהלי שלהם.
כדי להתמודד עם החששות הללו, מאמץ משותף בין קרן המטבע הבינלאומית (IMF) ו"קבוצת העבודה הבינלאומית של קרנות העשור הריבוניות" (IWG-SWF), אשר ייצגו 14 קרנות, כולל כמה מהגדולות ביותר, כגון GIC מסינגפור ורשות ההשקעות של אבו דאבי.
לאחר מכן, ה-IWG-SWF ניסח את 24 עקרונות סנטיאגו, כדי לקבוע סטנדרטים בינלאומיים משותפים לגבי שקיפות, עצמאות וממשל שקרנות עושר ריבוניות צריכות לפעול לפיהם.
אלה פורסמו לציבור לאחר שהוצגו בפני הוועדה הפיננסית המוניטארית הבינלאומית של קרן המטבע הבינלאומית ב-11 באוקטובר 2008.
קבוצת העבודה הוחלפה אז בגוף קבוע ב-6 באפריל 2009, "הפורום הבינלאומי של קרנות העושר הריבוניות" (IFSWF), כדי לשמור ולקדם את הסטנדרטים החדשים לעתיד, ולעודד קרנות עושר ריבוניות אחרות להצטרף.
על פי ה-IFSWF, יצירת עקרונות סנטיאגו הונעה על ידי היעדים הבאים:
לסייע בשמירה על מערכת פיננסית גלובלית יציבה וזרימה חופשית של הון והשקעות;
לעמוד בכל דרישות הרגולציה והגילוי החלות במדינות שבהן הם משקיעים;
להבטיח שקרנות עושר ריבוניות ישקיעו על בסיס סיכון כלכלי ופיננסי ושיקולים הקשורים לתשואה;
להבטיח שלקרנות עושר ריבוניות יש מבנה תאגידי שקוף ואיתן המספק בקרות תפעוליות נאותות, ניהול סיכונים ואחריות.
לאחר החלטת הממשלה על הקמת קרן העושר הריבונית של ישראל, בפברואר 2012, הודיע משרד האוצר שהמבנה המתוכנן שלה יפעל על פי עקרונות סנטיאגו.
מדינות המזרח התיכון ואסיה מהוות 77% מכלל קרנות עושר הריבוניות.
קרן צנזור-הלל (נולדה ב-1979) היא חוקרת ישראלית בתחום מדעי המחשב, פרופסורית מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון, זוכת פרס קריל למדעים.
תחום המחקר העיקרי שלה הוא תיאוריה של חישוב מבוזר.
אביה הוא הפרופסור למתמטיקה יאיר צנזור, אחיה הם הפרופסור למדעי המוח ניצן צנזור והדוקטור למתמטיקה אביב צנזור.
צנזור-הלל סיימה תואר ראשון במתמטיקה בטכניון בשנת 2003. בשנת 2006 הוענק לה תואר שני במדעי המחשב בטכניון, כאשר עבודת התזה שלה עסקה ב-" Constrained Codes for Two-Dimensional Channels".
בשנת 2010 הוענק לה תואר דוקטורט במדעי המחשב בטכניון.
צנזור-הלל היא פרופסורית חברה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון, החל משנת 2018 וחברת סגל בטכניון החל מ-2013. במהלך השנים הנחתה מספר סטודנטים לקראת תואר שני, דוקטורט ופוסט-דוקטורט.
בנוסף, העבירה קורסים בנושאים אלגוריתמים מבוזרים ולוגיקה.
צנזור-הלל חברה במועצת העורכים של כתב העת SIAM Journal on Computing , העוסק בהיבטים המתמטיים והפורמליים של מדעי המחשב.
בשנת 2013 הוענקה לה מלגת אלון.
בשנת 2016 זכתה בפרס קריל למדעים על מחקרה העוסק בחקר הכח החישובי של מודלים לחישוב מבוזר.
בשנת 2017 קיבלה עבור המחקר שלה מענק ERC של האיחוד האירופי.
בשנת 2019 זכתה בפרס ינאי להצטיינות בהוראה.
קרן ציטר (נולדה ב-22 באוגוסט 1977) היא אמנית חזותית וסופרת ישראלית.
ציטר, נולדה בגבעתיים וגדלה באריאל.
בשנים 1997–1999 למדה אמנות פלסטית במכון אבני לאמנות ועיצוב, תל אביב.
לאחר שהצליחה בגלריות שונות בארץ, עברה בשנת 2002 לאמסטרדם במלגה מבית הספר לאמנות האטלייה (De Ateliers), שם למדה אצל וילם דה רויג' ומרלן דיומא.
היקף עבודתה כולל סרטים, מיצבי וידאו, מיצגים, רישומים וצילום.
היא גם כותבת רומנים, מחזות תיאטרון ושירה.
לאחר שסיימה את לימודיה באמסטרדם, ציטר יצרה מספר עבודות וידאו שהוצגו ברחבי העולם, כולל "סדרת התאריכים" (2004, סדרה של נרטיבים קצרים שנכתבו, צולמו והופקו במהלך שנה אחת), "הקורבן" (2006), "דחיה" (2005, מבוסס על הדחיה של פולנסקי), ו"החלבן" (2003).
אחת מיצירותיה המפורסמות ביותר היא "דר שפיגל" מ-2007. "ארבע עונות" (2009) היא דוגמה נוספת לעבודתה של ציטר: תערובת אבסורדית של מגוון ז'אנרים קולנועיים, מפילם נואר ועד מלודרמה, מגיעה לשיאה בצילום האייקוני של עץ חג המולד בוער, על רקע המוזיקה הדרמטית של פרנטה וטייכר.
בשנת 2008 הקימה ציטר להקת ריקוד בשם DIE NOW (Dance International Europe Now) המורכבת מ-5 רקדנים לא מקצועיים.
היא יזמה את הקרן שלה APE – עידן פרויקטים אמנותיים יחד עם האוצרת ההולנדית מאיקה גוונברג ב-2010. מטרת הארגון היא לפתח פרויקטים (מופעים, תערוכות, דפוס, פגישות) שלא בהכרח ניתנים למימוש במסגרת פורמטים או מסגרות מוסדיות מסורתיות.
מאוחר יותר באותה שנה היא כתבה וביימה את המחזה "הצג דרמה אמיתית", שהופק על ידי APE ומבוסס בחלקו על חייהם של שני השחקנים שלה, סוזנה מאייר ופביאן שטום.
ביצירה, המשתמשת בסרטונים ובדיאלוג חוזר ותנועות היוצרות קו עלילה שבור אך אמפתי, הם נאבקים בעסקי הבידור התובעניים בעוד מערכת היחסים ביניהם מתפרקת אט אט.
באביב 2010 הוצגה עבודתה על שער מגזין האמנות האמריקאי ארטפורום, שפרסם סיפור נרחב על עבודתה.
המחזה הבא שלה "אנקה איננה או שאני אוכל חמוצים בהלוויה שלך" נפתח בברלין ב-הבל אם אופר בשנת 2011 והוזמן לפסטיבל התמונות בטורונטו בשנת 2012.
בשנת 2013 ציטר שיתפה פעולה עם המוזיקאים קיירה פוקס, צ'רלי פיינשטיין ודייוויד איירד ב"קולני", שילוב קולח של קונצרט מוזיקלי, עבודת וידאו והופעה שהוצג במכון ICA לאמנות עכשווית, לונדון.
אדריאן סירל כתב בביקורת שלו בגרדיאן: "כשילוב של הופעה חיה ווידאו, שיתוף הפעולה האחרון בין אדם קרטיס ומאסיב אטאק בפסטיבל הבינלאומי של מנצ'סטר קבע סטנדרט.
קולני הוא גם אינטימי יותר, מנוכר יותר, וגם יותר מעורבב (...) לאחר זמן מה התייאשתי מלנסות לעקוב אחר כל דבר כמו סיפור, אם היה כזה, או לרדוף אחרי התמונות המוקרנות, שבאו והלכו לסירוגין, תחילה על מסך אחד, ואז אחר.
הרגשתי קצת מטומטם, רץ בין הקהל עם מחברת, מנסה לעמוד בקצב, כמו שוטר סמוי שמפוצץ את הכריכה שלי.
לקראת הסוף, פוקס ופיינשטיין לוקחים את התופים האלקטרוניים, ופוקס מתחיל לשיר מתוך סדין מרופט של מילים, המוזיקה מגיעה לגובה כזה ששערות הנחיריים שלי מתחילות לרטוט באהדה."
לאחר שש שנים בברלין, ציטר עברה לניו יורק ב-2012, שם יזמה פרסום רבעוני המתמקד באמנות ושירה.
הפרסום יצא לאור על ידי APE, עד כה הופיעו בו נורה שולץ, ג'ון קלסי וכתביהם של יוזף שטראו, מתיו דיקמן, רומן באמבייב, רוג'ר ואן וורהיס וסילביה מיי גורליק.
מוצגות תמונות של חברים, עמיתים, אוצרים שנתקלה בהם, מוזיאונים שעבדה בהם, נופים שעברה והופעות שלה.
האוסף מורכב מיותר מ-800 פולרואידים.
במאי 2019 ערכה ציטר את מצגת הסולו המוסדית הראשונה שלה בישראל, שכותרתה "תוכן ממומן".
התערוכה נושאת נימה אוטוביוגרפית עמוקה, אם כי, כמו תמיד בעבודתה, עצם הטון הזה נרמז ומוצע, תוך הימנעות מכל התייחסות ישירה.
לתערוכה זו, המנוסחת בשתי גלריות, הגתה האמנית תצוגה סוחפת המזמינה את הצופה למפגש פיזי יוצא דופן עם יצירתה, מייצרת מרחב הרהור, מעלה את כל שלבי החיים השונים, מילדות ועד נערות, מבגרות ועד גיל העמידה ועד הגיל מבוגר.
ציטר חיברה גם שירה ופרוזה.
"למדתי אמנות כי רציתי לנסוע לניו יורק ולשטוף כלים".
קשה לתפוס, יש להם נטייה למות אחרי שעשו משהו משמעותי".
"לא לאנשים אפילפטיים." (על הופעתה 'קולני', 2013)
2001 קרן ציטר - גלריה רוזנפלד, תל אביב
2003 קרן ציטר - משפחה - גלריה רוזנפלד, תל אביב
2006 קרן ציטר- רתיעה - נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2012 Video Art Manual - נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2015 פה ושם - נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2019 תוכן מקודם - המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב
2020 ימי פרא: רוחות רפאים של נעורים מאוסף "הארץ" - מינוס אחת, תל אביב
2007 הביאנלה הראשונה לאמנות עכשווית - מוזיאון הרצליה לאמנות, בית יד-לבנים, הרצליה
2008 שמיים, גן, עולם הבא - נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2010 מהו הפוליטי - מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית, בת-ים
2010 נאו-ברבריזם - רוטשילד 69, תל אביב
2013 ארבע - גלריה דביר, תל אביב
2013 ביחד - גלריה דביר, תל אביב
2015 Turn On, עבודות וידאו מאוסף יוליה שטושק - גלריה רב-תכליתית ע"ש לילי ויואל משה אלשטיין; הבניין ע"ש שמואל והרטה עמיר, מוזיאון תל אביב לאמנות
2015 שיבולת - גלריה דביר, תל אביב
2017 מסע בערפל - נגא, גלריה לאמנות עכשווית, תל אביב
2006 פרס בלואה בארט בזל, שווייץ.
2008 פרס ארט ויוה, ברלין, הייתה אחת מארבעת המועמדים לפרס
2008 פרס בגלריה הלאומית לאמנות צעירה, ברלין, הייתה אחת מארבעת המועמדים לפרס
2009 המקבלת הראשונה של פרס אבסולוט לאמנות בסטוקהולם
2010 הייתה ברשימה הקצרה של פרס הדור העתידי לאמנות, ברלין, גרמניה
2010 נבחרה לאחת מ-10 האמנים הישראלים הכי נמכרים בעולם / אין אמן בארצו, גלובס
2010 נבחרה למקום השני ברשימת 100 האמנים המבטיחים של מגזין האמנות "פלאש ארט".
2021 מלגת גוגנהיים לאמנויות יצירתיות, ארצות הברית וקנדה
קרן לוג'ין נייברג היא מהנדסת מכונות אמריקאית ואסטרונאוטית לשעבר בנאס"א.
נייברג הפכה לאישה ה-50 בחלל במשימה הראשונה שלה ב-2008. נייברג הוא בבעלת דוקטורט בהנדסת מכונות.
היא החלה את קריירת החלל שלה ב-1991 ובסך הכל בילתה 180 ימים בחלל ב-2008 וב-2013 כמומחית למשימה ב- STS-124 ומהנדסת טיסה ב- סויוז TMA-09M.
נייברג נולדה ב-7 באוקטובר 1969 בפאקרס פריירי, מינסוטה, ארצות הברית להורים קנת ופיליס נייברג ממוצא נורווגי.
היא סיימה את בית הספר התיכון הציבורי בהנינג, מינסוטה, בשנת 1988.
נייברג סיים בהצטיינות יתרה את לימודיה בתואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת דקוטה הצפונית ב-1994. היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת טקסס באוסטין, וקיבלה תואר שני במדעים בהנדסת מכונות ב-1996. מחקריה התרכזו בוויסות תרמי אנושי ובבדיקה ובקרה מטבולית ניסיונית, והתמקדו בבקרה של נייטרליות תרמית בחליפות חלל.
עבודה זו במעבדה להעברת ביו-חום באוסטין הובילה לדוקטורט שלה בהנדסת מכונות ב-1998, גם היא מאוניברסיטת טקסס באוסטין.
היא נבחרה כמועמדת לאסטרונאוטית על ידי נאס"א ביולי 2000. לאחר שנתיים של הכשרה והערכה היא הוסמכה כמומחית למשימה והוקצתה לתפקידים טכניים בענף התפעול של משרד האסטרונאוטים.
היא הייתה אסטרונאוטית תמיכה בצוות של משלחת 6 במהלך משימתם בת ששת החודשים לתחנת החלל הבין-לאומית.