tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא העסיק את עצמו בהרהורים על מה שקרא בכתביהם של הוגו גרוטיוס ותומאס הובס, ובנה במוחו מערכת של משפט אוניברסלי.
בסיום תקופת שביו, הוא ליווה את תלמידיו, בניו של קויה, לאוניברסיטת ליידן.
בליידן הותר לו לפרסם, בשנת 1660, את פירות הרהוריו תחת הכותרת "Elementa jurisprudentiae universalis libri duo" ("יסודות הפסיקה האוניברסלית: שני ספרים").
החיבור הוקדש לקרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ, שיצר עבור פופנדורף קתדרה חדשה באוניברסיטת היידלברג, עבור משפט הטבע והאומות.
משרת פרופסור זו הייתה הראשונה מסוגה בעולם.
בשנת 1665 נישא פופנדורף לקתרינה אליזבת פון פלטן, אלמנתו של עמית לעבודה.
בשנת 1667 כתב, בהסכמת הנסיך הבוחר, מסה בשם "De statu imperii germanici liber unus" ("על מצבה הנוכחי של האימפריה הגרמנית: ספר אחד").
החיבור פורסם תחת שם עט בז'נבה ב-1667, והוצג כפנייה של אדון מוורונה, סוורינוס דה מונזמבאנו, לאחיו לליוס.
מחברה קרא תיגר באופן ישיר על הארגון של האימפריה הרומית הקדושה, גינה בחריפות את מחדליו של בית אוסטריה, ותקף במרץ את הפוליטיקה של הנסיכים-הבישופים (אנשי הכמורה).
לפני פופנדורף, כתב הפובליציסט והחייל תחת שם העט "היפוליטוס מלפיד", חיבור בשם "De ratione status in imperio nostro romano-germanico" ("על טעם המדינה באימפריה הרומית-גרמנית שלנו").
כמניץ, שהיה עוין בדומה לפופנדורף לבית הבסבורג האוסטרי, הרחיק לכת עד כדי פנייה לצרפת ושוודיה.
פופנדורף, לעומת זאת, דחה כל רעיון של התערבות זרה, ותמך ביוזמה לאומית.
כאשר המשיך פופנדורף למתוח ביקורת על מס חדש שהוטל על מסמכים רשמיים, הוא לא קיבל את הקתדרה למשפטים ונאלץ לעזוב את היידלברג ב-1668. סיכויי הקידום היו קלושים בגרמניה שעדיין סבלה מפגעי מלחמת שלושים השנים (1618–1648), ולכן פופנדורף עקר לשוודיה, שם זומן באותה שנה לאוניברסיטת לונד.
ב-1672 הופיע "De jure naturae et gentium libri octo" ("על חוק הטבע והאומות: שמונה ספרים"), וב-1673 הופיע תקציר שלו תחת הכותרת "De officio hominis et civis iuxta legem naturalem" ("על חובת האדם והאזרח, על פי חוק הטבע"), אשר בין היתר כלל את הניתוח שלו ל.
בחיבור "De jure naturae et gentium" אימץ פופנדורף במידה רבה את התאוריות של גרוטיוס וביקש להשלים אותן באמצעות הדוקטרינות של הובס ורעיונותיו שלו על .
הנקודה החשובה הראשונה שלו הייתה שחוק הטבע אינו חורג מגבולות החיים בעולם הזה, ומוגבל להסדרת מעשים חיצוניים בלבד.
הוא חלק על תפיסתו של הובס לגבי מצב הטבע והסיק שמצב הטבע אינו מצב של מלחמה אלא של שלום.
עם זאת, שלום זה הוא חלש ולא בטוח, ואם לא יבוא משהו אחר לעזרתו הוא לא יוכל להועיל רבות לשימור המין האנושי.
באשר למשפט הציבורי, פופנדורף, המכיר במדינה ("civitas") כאישיות מוסרית ("persona moralis"), מלמד שרצון המדינה אינו אלא סכום הרצונות האינדיבידואליים המרכיבים אותה, וכי התאגדות זו מסבירה את המדינה.
בתפיסה אפריורית זו, הוא מסתמן כאחד ממבשריו של ז'אן-ז'אק רוסו והאמנה החברתית.
פופנדורף מגן בתוקף על הרעיון שהמשפט הבין-לאומי אינו מוגבל לעולם הנוצרי, אלא מהווה קשר משותף בין כל האומות, משום שכל האומות מהוות חלק מהאנושות.
בחיבור "De officio hominis et civis iuxta legem naturalem" פופנדורף מחלק את החובות למספר קטגוריות: חובות כלפי האל, חובות כלפי העצמי, וצורות שונות של חובות כלפי אחרים.
החובות כלפי העצמי סווגו כ"חובות הנפש", כגון פיתוח כישורים וכישרונות, ו"חובות הגוף", הכוללות הימנעות מגרימת פגיעה עצמית.
בשנת 1677 זומן פופנדורף לסטוקהולם כ.
פופנדורף כתב בסגנון יבש למדי, אך תוך כבוד רב לאמת והסתמכות על מקורות ארכיוניים.
עם זאת, עבודותיו ההיסטוריות היו מאוד פרו-שוודיות והוא תמך בטענה שמזרח דנמרק הייתה במקור שוודית.
בשנת 1658 נאלצה דנמרק למסור לשוודיה את המחוזות המזרחיים סקונה, הלנד ובלקיניה (בתוספת מספר טריטוריות נורווגיות).
פופנדורף הגן על מהלך זה ועמד על כך שמחוזות אלו "אוחדו מחדש" עם שוודיה, וכי המחוזות הסקוניים היו שייכים מאז ומתמיד ליטאלנד.
הוא כתב ש"גבולותיה הישנים של שוודיה אוחו מחדש".
בחיבורו "De habitu religionis christianae ad vitam civilem" ("על יחסה של הדת הנוצרית לחיים האזרחיים") הוא מתווה את הגבולות בין השלטון הכנסייתי לאזרחי.
חיבור זה הציג לראשונה את מה שמכונה התאוריה ה"קולגיאלית" של הממשל הכנסייתי (Kollegialsystem), שהיוותה בסיס ליחסי דת ומדינה בגרמניה וביתר שאת בפרוסיה, ואפשרה בעקיפין את עקרון הסובלנות הדתית.
תאוריה זו עושה הבחנה יסודית בין סמכות השיפוט העליונה בעניינים כנסייתיים ("Kirchenhoheit" או "jus circa sacra"), אותה היא תופסת כטבועה בסמכות המדינה כלפי כל קהילה דתית, לבין הסמכות הכנסייתית ("Kirchengewalt" או "jus in sacra") הטבועה בכנסייה, אך במקרים מסוימים מוענקת למדינה בהסכמה שבשתיקה או בהסכמה מפורשת של הגוף הכנסייתי.
לתאוריה זו הייתה חשיבות רבה, שכן על ידי ההבחנה שעשתה בין כנסייה למדינה תוך שמירה על העליונות המהותית של האחרונה (המדינה), היא סללה את הדרך לעקרון הסובלנות.
התאוריה יושמה במידת מה בפרוסיה במאה ה-18; אך רק כאשר השינויים הפוליטיים של המאה ה-19 הובילו לתערובת גדולה של זרמים דתיים תחת ממשלות המדינות השונות, היא זכתה לקבלה אוניברסלית בגרמניה.
התאוריה לא התקבלה תחילה על ידי ציבור הבישופים הקתולים (האפיסקופט), אך למרות זאת היא אפשרה לממשלות הפרוטסטנטיות להגיע לפשרה מעשית עם רומא (האפיפיורות) בכל הנוגע ל שפעלה במדינותיהן.
בשנת 1688 נקרא פופנדורף לשירותו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
הוא קיבל את ההצעה, אך עם הגעתו הנסיך מת.
בנו, פרידריך השלישי, קיים את הבטחות אביו; פופנדורף מונה להיסטוריוגרף וליועץ סתרים, ונדרש לכתוב את ההיסטוריה של הנסיך הבוחר פרידריך וילהלם.
מלך שוודיה המשיך להפגין את רצונו הטוב כלפי פופנדורף, ובשנת 1694 העניק לו תואר ברון.
באותה שנה, בעודו בשוודיה, לקה פופנדורף בשבץ, ומת ב-26 באוקטובר 1694 בברלין.
הוא נקבר בכנסיית ניקולאי, שם עדיין ניתן לראות כתובת לזכרו.
את מקומו כהיסטוריוגרף בברלין ירש .
ג'ון לוק, דייוויד יום, אדוארד גיבון, וולטר, ז'אן-ז'אק רוסו ודני דידרו המליצו כולם על שילובו של פופנדורף בתוכניות לימוד משפטים, והוא השפיע רבות על ויליאם בלקסטון ועל מונטסקייה.
המריבות של פופנדורף עם גוטפריד וילהלם לייבניץ פגעו במוניטין שלו.
פופנדורף ולייבניץ חלקו השקפות תאולוגיות רבות, אך היו חלוקים בבסיסם הפילוסופי, כאשר פופנדורף נטה לפונדמנטליזם נוצרי.
הריב ביניהם החל סביב הפמפלט של סוורינוס דה מונזמבאנו.
לייבניץ ביטל אותו פעם במילים: "איש שבקושי נחשב למשפטן, ועל אחת כמה וכמה שאינו פילוסוף" (Vir parum jurisconsultus, minime philosophus).
סמובר הוא כלי מתכת רוסי ומזרח אירופאי המשמש להרתחת מים.
הסמובר לרוב כולל שפופרת חימום המוסקת על ידי פחמים, אם כי סמוברים מודרניים משתמשים בחשמל, וברז ממנו נמזגים המים הרותחים.
הסמובר מזוהה עם תרבות התה הרוסית, ולסמוברים רבים יש תוספת בצורת טבעת מסביב לארובה המשמשת להנחת קומקום התה לחימום בזמן חימום המים.
מאז המצאת הקומקום החשמלי ירדה קרנו של הסמובר, וכיום נדיר לראות אותו בשימוש.
הסָמוֹיֵד (Samoyed) הוא גזע של כלבי בית השייך לקבוצת כלבי השפיץ.
שמו לקוח משם השבט "סמוייד", שמוצאו בטונדרה, המשתרעת לחופי אוקיינוס הקרח הצפוני מהים הלבן במערב ועד להרי סיביר במזרח.
הכלב שימש לשמירה על עדרי איילים, הובלתם, גרירת מזחלות ושמירה מפני חיות טורפות.
בעליהם התנהגו אליהם כאל בני בית, וחלקו איתם את מזונם וביתם, גורם שהשפיע מאוחר יותר על האופי הידידותי של הסמוייד, אך גם קיימים שבטים בסיביר שהיו מוציאים אותם למסעות ארוכים, כשמזונם היחיד היו חבריהם למסע שמתו מחולשה או מחלה.
גופו של הסמוייד מוצק, וגבו שרירי, הראש משולש והזנב ארוך ומסתלסל.
הוא בעל פרווה מלאה וכפולה.
צבעה של הפרווה, הוא ברוב המקרים לבן, אך ייתכנו גם צבעים קרמיים; למרות זאת קובע תקן הגזע כי הוא צריך להיות לבן.
גובהו של הזכר מגיע ל-57 ס"מ וגובהה של הנקבה מגיע ל-53 ס"מ.
משקלו הממוצע כ-25 ק"ג ותוחלת החיים הממוצעת - כ-14 שנים.
הסמוייד הוא כלב חברותי מאוד, גם כלפי כלבים אחרים, ומתאים במיוחד עבור ילדים קטנים.
הוא חכם, מסור לבעליו, נמרץ עד גיל מתקדם, בעל ביטחון עצמי רב, מסתגל בקלות, אך עם זאת גם עצמאי ומאוד עקשן.
בגלל תכונות אופי אלו, הסמוייד לא תמיד יתאים ככלב שמירה (בגלל החברותיות הרבה שלו, גם כלפי זרים) ובגלל עקשנותו זקוק לחינוך ואילוף קפדניים בשנותיו הראשונות.
כינויו של הגזע הוא "סם המחייך" או "סמיילי" בגלל מיקום העיניים ביחס לפה וצורת המשיכה של הפה לאחור שנראים כמו הבעת חיוך, התואמת לאופיו החברותי.
נדיר מאוד למצוא סמוייד תוקפני.
לסמוייד יצא שם של כלב לא אינטליגנטי בגלל האילוף הקשה שלו וחוסר היכולת שלו לקלוט תרגילים חדשים וכדומה, אך למעשה הסמוייד הוא כלב חכם במיוחד.
הקושי באילוף נובע מעקשנותו ומהביטחון העצמי הרב שלו.
דגש חשוב נוסף בגידול הסמוייד כחיית מחמד, הוא הצורך בתשומת לב רבה ופעילות.
הסמוייד הוא כלב פעיל ונמרץ מאוד, והוא צריך להוציא אנרגיה לעיתים קרובות.
מקורו של הסמוייד הוא בארצות צפוניות וקרות, כך שהוא רגיל למזג אוויר קר וטמפרטורה נמוכה.
לכן, בימים ובאזורים חמים, יש צורך לדאוג לו לאזור נעים ולהניחו בפנים הבית הממוזג.
אסור לספר או לגלח סמויידים, ולרוב צריך לדלל את הפרווה התחתונה בידי מומחה כדי שיוכלו להחליף פרווה וכדי שיהיה להם חם פחות.
כמו כן, לפעמים צריך לגלח את אזור פי הטבעת שלהם בגלל הפרשות שנוטות להצטבר באזור כשהפרווה צפופה.
טיפול לא נכון בחום הקיץ עלול להוביל לבעיות עור.
בגלל המגוון הגנטי המצומצם של הסמוייד הוא עלול לסבול ממספר מחלות, ביניהן בעיות עיניים ובעיות אגן גנטיות, אליהן יש לשים לב ולעקוב אחר מצבו הבריאותי.
כמו כן, החזקת סמוייד בסביבה חמה מדי עשויה, כאמור, לגרום לבעיות עור, בעוד הזנחה כללית וטיפול לקוי עלולים להביא אף לבעיות של סוכרת.
הגזע הגיע לישראל החל משנות ה-70 של המאה ה-20. רוב הגזעים שהגיעו לארץ התבססו על כלבים מבתי גידול מקנדה ומארצות הברית.
בשנת 1994 נרשמו בארץ כ-700 כלבי סמוייד.
כלב הסמוייד הוא הסמל של החוג הישראלי לכלבי שפיץ ושל אגודת כלבי השפיץ הישראלית.
סמוך למודע, הידוע גם כפְּרֵה־מודע או קדם־מודע , על פי התאוריה הפסיכואנליטית, הוא כלל הזכרונות, הרגשות והמחשבות שאינם נמצאים במודעות האדם ברגע נתון, אך הם נגישים לתודעה, ולכן אינם נחשבים לא-מודעים לחלוטין.
זהו הרובד האמצעי במודל הטופוגרפי של זיגמונד פרויד, המצוי בין הרובד המודע לבין הרובד הלא-מודע.
התכנים המצויים בחלק הסמוך למודע של האדם, כוללים זכרונות של אירועים אישיים, מידע שנצבר לאורך החיים (למשל הידע לגבי משמעותן של מילים), ידע לגבי מיומנויות נרכשות (למשל סדרת הפעולות לקשירת שרוכי נעליים או לנהיגה במכונית), מידע שהאדם חש שנמצא "על קצה הלשון", ועוד.
ברגע שמיומנויות מסוג זה נרכשות, הן בדרך כלל מבוצעות מחוץ להכרה המודעת, אך תשומת לבו של האדם יכולה להיות מופנית אליהם בקלות יחסית, או עם מאמץ מנטלי מסוים, לכשירצה בכך.
על פי המודל הפרוידיאני, התכנים בסמוך למודע אינם מודחקים, כפי שמתרחש במקרה של תכנים קשים להתמודדות שמודחקים אל הלא-מודע, ולכן תכנים שבסמוך למודע זמינים בקלות להיזכרות והעלאה למודע.
תפקיד נוסף שממלא הסמוך למודע, על פי המודל, הוא תפקיד של צנזור - זהו החלק בו רעיונות לא רצויים עוברים אל הלא-מודע, בעוד תכנים נוחים להתמודדות נותרים זמינים למודעות ברובד הסמוך למודע או המודע.
סֶמוַּיז (סם) גַּמְגִּ'י (נולד ב-2980 לעידן השלישי) הוא דמות מהארץ התיכונה מסדרת "שר הטבעות" מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין.
סם הוא הוביט פשוט, שמלווה את פרודו בגינס במסע להשמדת הטבעת האחת שיצר שר הרשע סאורון.
סם הוא אחת הדמויות הראשיות בספר ונחשב בעיני רבים לגיבור הגדול של הסיפור (לצד פרודו, גנדלף וארגורן).
סם הוא הבן של האמפאסט גמג'י, גנן במעון באג.
לאחר שאביו פרש לגמלאות, הוא המשיך בדרכו והפך לגנן במעון באג.
בילבו בגינס לימד אותו לקרוא ולכתוב וסיפר לו סיפורי הרפתקאות.
כ"עונש" על כך שהקשיב לשיחה של גנדלף עם פרודו בגינס בעניין הסכנות של הטבעת האחת, גמג'י היה הראשון שנבחר ללכת עם פרודו לריוונדל בתחילת עלילת שר הטבעות.
לאחר שהגיעו לריוונדל, התנדב פרודו מרצונו החופשי לקחת את הטבעת להר האבדון שבלב מורדור ולהשמידה שם.
סם, אף על פי ששוחרר ממחויבותו לגנדלף, התנדב אף הוא מרצונו ללוות את פרודו במסעו הקשה.
במהלך המסע להר האבדון הציל סם את חייו של פרודו מספר פעמים.
לאחר ששילוב העכבישה תקפה את פרודו, ונדמה היה שהרגה אותו, סם לקח את הטבעת מפרודו כדי להשלים את המשימה.
מכיוון שנשא אותה למשך זמן מה, הוא נחשב לאחד מנושאי הטבעת.
הטבעת ניסתה לפתות אותו להשתמש בה כשהיא הראתה לו מראה של מורדור בתור גינה ירוקה, אך הוא עמד בפיתוי.
לאחר מכן סם גילה שפרודו עדיין חי במגדל האורקים קירית אונגול, וחילץ אותו משם.
אחרי שחילץ אותו משם, סם החזיר לפרודו את הטבעת מרצונו, ובכך גילה כוח רצון חזק ושליטה עצמית רבה.
לאחר מכן, ליווה סם את פרודו אל לוע הר האבדון, כאשר בדרך הוא נאבק בגולום ולאחר השמדת הטבעת חילץ את פרודו מההר שהחל לקרוס לתוך עצמו.
לאחר מלחמת הטבעת, סם התחתן עם רוז קוטון בפלך.
היו להם 13 ילדים: אלאנור הנאווה, פרודו, רוז, מרי, פיפין, גולדילוקס, האמפאסט, דייזי, פרימרוז, בילבו, רובי, רובין וטולמן.
לאחר שוילי וייטפוט פרש מתפקיד ראש הפלך בשנת 7 לעידן הרביעי, סם נבחר לתפקיד לשבע תקופות רצופות של 7 שנים כל אחת.
אחרי שאשתו מתה בשנת 62 לעידן הרביעי, סם השאיר את הספר האדום עם אלאנור, ועזב את הארץ התיכונה להצטרף לפרודו בואלינור.
שמו הפרטי המקורי של סם, כפי שנכתב בספר האדום, הוא "בנזיר", שם שמשמעותו בלשונם של ההוביטים היא "חכם-למחצה".
השם המתורגם, "Samwise", הוא צורה מודרנית של המילה "Samwîs" באנגלית עתיקה, שמשמעותה דומה.
מקורו של השם גמג'י הוא מהמילה גמג'י ששימשה באזורים הכפריים באנגליה ככינוי לצמר גפן.
טולקין למד את המילה כאשר התגורר בכפר סיירהול שבאנגליה יחד עם אחיו ואמו.
את דמותו של סם בסרט האנימציה "שר הטבעות" בבימויו של ראלף באקשי מדבב השחקן מייקל גרהם קוקס.
בטרילוגיית שר הטבעות של פיטר ג'קסון מגלם אותו השחקן שון אוסטין.
סמוּט היא יחידת מידה למרחק ששמשה למדידת אורכו של גשר הרווארד שחוצה את נהר הצ'ארלס ומגשר בין בוסטון לקיימברידג'.
היחידה קרויה על שמו של אוליבר סמוט, שהיה מועמד להיות חבר באחווה למבדה-כי-אלפא ב-MIT.
בחודש אוקטובר 1958 נישא סמוט על ידי חבריו לאחווה לאורך הגשר.
יחידת המידה שווה בערכה לגובהו של סמוט (חמש רגל ושבעה אינצ'ים, שווה ערך ל-1.70 מטר), והגשר נמדד להיות באורך של "364.4 סמוט עם שגיאה של אוזן אחת" .
סימוני המרחק לאורך הגשר נראים עד היום והם מתוחזקים בכל שנה על ידי המועמדים להצטרפות לאחוות למבדה-כי-אלפא.
הסימונים מופיעים בדרך כלל כל 10 סמוטים, אם כי יש סימונים מיוחדים, למשל לא סומן קו ה-70 סמוט אלא יש דווקא סימון ל-69 סמוט.
במקום שבו עובר הסימון ל-182.2 סמוט כתובות המילים "Halfway to Hell" ("חצי הדרך לגיהנום") בליווי חץ המצביע לעבר MIT.
הסימונים הפכו לחלק מפולקלור העיר עד כדי כך שהמשטרה משתמשת בהם לעיתים כדי לדווח על מיקום תאונות לאורך הגשר.
יחידת המידה הקרויה על שמו של סמוט הייתה רק תחילת הקריירה של אוליבר סמוט, שסיים את לימודיו בשנת 1962. עם השנים הוא מונה להיות יו"ר מכון התקנים האמריקאי (ANSI) ונשיא ארגון התקינה הבינלאומי (ISO).
סמואל רנדלט (11 בינואר 1930 - יולי 2023) היה אמן אוריגמי בעל שם עולמי.
פיתח יחד עם רוברט הרבין שיטה לרישום תהליך קיפול הנייר בדיאגרמות סטנדרטיות.
סמולביצ'י (בבלארוסית: Смалявічы, רוסית: Смолевичи, ביידיש נקראת גם סמאלעוויטש וסמאלביטש) היא עיירה בבלארוס במחוז מינסק.
העיירה משמשת כמרכז אזור סמולביצ'י ונכון ל-2005, אוכלוסייתה מונה כ-17,000 תושבים.
עד מלחמת העולם השנייה הייתה בעיר קהילה יהודית גדולה.
ברבנותה כיהנו רבנים נודעים כמו: הרב אליעזר רבינוביץ, חתנו של הגדול ממינסק; והרב יחזקאל אברמסקי.
בתחילת המאה ה-20 בעיר התגורר אחד מאילי ההון היהודיים בליטא, סוטין.
בעיירה נולד הצייר חיים סוטין, שחי ופעל בצרפת, וגם פרופ' חיים נחמן שפירא, מחנך, מרצה, מחבר ספרי עיון, מתרגם יהודי, פעיל ציוני, ומהדמויות הבולטות ביהדות ליטא בין שתי מלחמות העולם.
עם כיבוש העיירה בסוף יוני 1941 בידי הגרמנים, רוכזו כ-1,400 יהודיה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם באזור הרוס בה.
ב-28 ביולי 1941 נרצחו כ-120 גברים יהודים מהגטו, וב-28 באוגוסט 1941 רצחו גרמנים וליטאים את כל יושבי הגטו הנותרים ביער גורודישצ'ה הסמוך ליישוב.
סמול פורוורד היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם "עמדה מספר 3".
לרוב, הסמול פורוורד גבוה וחזק יותר מהקלע, וכן נמוך וזריז יותר מהפאוור פורוורד, וגובהו בין 1.98 ל-2.06 מטרים.
תפקיד הסמול פורוורד נחשב לתפקיד המגוון ביותר מבין חמש עמדות הכדורסל, מאחר ששחקנים בעלי סגנונות משחק שונים יכולים למלא אותו.
שחקנים מסוימים בעמדה זאת מתבססים על הקליעה שלהם מרחוק, אחרים בולטים ביכולתם לחדור לסל וישנם אף שחקנים המנצלים את כוחם כדי לגבור על יריבם במהלכי פוסט-אפ.
הסמול פורוורד נדרש להיות אתלטי מספיק כדי לחדור לסל ולצאת מהר להתקפות מעבר, וכן עליו להיות חזק מספיק כדי להיאבק על ריבאונדים מול שחקנים גבוהים ממנו.
חשיבותו של הסמול פורוורד מתבטאת גם בהגנה - סמול פורוורד המסוגל לשמור על שחקנים מעמדות שונות מעניק לקבוצתו יתרון משמעותי במקרים בהם שחקנים "מחליפים שמירות".
סמול פורוורדים כדוגמת סקוטי פיפן, ברוס בואן, קוואי לנארד, שון מריון ואנדריי קירילנקו נודעו בזכות יכולתם לשמור על שחקנים מכל העמדות, למעט סנטרים.
סמול פורוורדים בולטים בעבר כוללים את לארי בירד, ג'וליוס ארווינג, כרמלו אנתוני, ריק בארי, אלג'ין ביילור וסקוטי פיפן.
בין הסמול פורוורדים הבולטים כיום ניתן לציין את לברון ג'יימס, קווין דוראנט וקוואי לנארד.
כמו כן קיים המונח "סווינגמן" , או "גארד-פורוורד", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הסמול פורוורד והן בעמדת הקלע.
אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח.
לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר.
שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', וינס קרטר, פול פירס, אנדרה איגודלה ואנדרו ויגינס ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין וטרייסי מקגריידי.
לארי בירד הוא מקרה מיוחד של סמול-פורוורד שהיה יכול לשחק היטב בכל העמדות כחברו הקרוב ויריבו הגדול מג'יק ג'ונסון שעמדתו העיקרית הייתה רכז.
סמוך ונראה הוא הכרך השישי בסדרת כל סיפוריו של ש"י עגנון.
כותרת המשנה שלו היא "סיפורים עם ספר המעשים".
הכרך יצא לאור בשנת 1950 (ה'תשי"א), אך כמעט כל הסיפורים הנכללים בו ראו אור במהלך עשרים השנים שקדמו לצאתו.
הצירוף "סמוך ונראה" נובע ממשפטים אחדים במסכת מגילה, בתלמוד הבבלי ובתלמוד הירושלמי, העוסקים בקריאת מגילה, ובהם נאמר: "הסמוך לכרך והנראה עמו", "כרך וכל הסמוך לו וכל הנראה עמו", "נראה אף-על-פי שאינו סמוך", "סמוך אף-על-פי שאינו נראה".
על בחירת שמו של הספר כתב שלמה זלמן שוקן ליוסף הרמן, מנהל הוצאת שוקן בתל אביב:
עגנון אומר שבידיו כרך סיפורים חדש כמעט גמור.
הוא מחשיב את הסיפורים מאוד ורוצה לקרוא לספר "סמוך ונראה".
עדיין אין זה בטוח אם יבחר בכותרת זו.
למעשה בחירת השם היא גם מעניינה של ההוצאה, כי הכותרת יש לה השפעה על השוק.
באמריקה בשוק הספרים יש חשיבות רבה לשם הספר.
שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו: פורסם לראשונה ב"לוח הארץ" לשנת ה'תש"ז.
בסיפור מוצבות שתי דמויות מעולם בית המדרש היהודי, שביניהן מתגלעת מריבה קשה.
רבי משה פנחס הוא תלמיד חכם רווק ממשפחה ענייה, אשר את מקומו כתלמיד חכם רכש לעצמו במאמצים מרובים וללא זכות אבות.
לעומתו, רבי שלמה הלוי הורוויץ הוא בן לשושלת רבנים מכובדת הנשוי עם משפחתו של גביר עשיר.
הבדלי המעמדות המוצגים באנלוגיה הניגודית שבין שתי הדמויות, מייצגים את המתח החברתי-כלכלי בין המעמדות, המתבטא גם בקונפליקט דתי.
אצל חמדת: פורסם לראשונה ב"לוח הארץ" בשנת ה'תש"ג.
בין שתי ערים: פורסם לראשונה ב"לוח הארץ" בשנת ה'תש"ו.
האדונית והרוכל: פורסם לראשונה בשנת ה'תש"ג בקובץ "סער" שבעריכת יעקב פיכמן.
מספר על רוכל יהודי המגיע לביתה של אדונית ועובר להתגורר בו.
ספר המעשים: 20 סיפורים קצרים שראו אור בשנים 1932–1950.
פרקים של ספר המדינה: מורכב מארבע סאטירות, הלועגות לסדרי הממשל והדיון הציבורי.
פתיחה לקדיש - אחר מיטתם של הרוגי ארץ ישראל: ראה אור בערב יום הכיפורים תש"ח (1947).
אפרים אלימלך אורבך מבהיר כי מרכיביו של הספר "סמוך ונראה" לא קובצו אליו באקראי, שכן יש זיקה הדוקה בין מרכיבים אלה.
על ארבעת הסיפורים הראשונים הוא מעיר:
על סיפורי "ספר המעשים" הוא מציין שהם מעשים של יחידים, אבל "בהם שזורים ואחוזים מעשי הציבור והמדינה".
סמואל (שמואל דוד) שיינביין היה יהודי אמריקאי שהואשם ברצח בארצות הברית ונמלט לישראל.
סוגיית הסגרתו הביאה לשינוי חוק ההסגרה הישראלי.
נהרג בחילופי אש בבית הסוהר רימונים לאחר שפתח בירי על סוהרים.
שיינביין גדל באזור פרוורי במדינת מרילנד שבארצות הברית.
בשנת 1997, בהיותו בן 17, החליט לרצוח את בן זוגה של בחורה ששיינביין חיזר אחריה.
הוא הציע פרס של 5,000$ לאדם שיסכים לרצוח במקומו, ואף הציע 1,000$ נוספים לאדם שישכנע את הקרבן להיכנס לרכב, שבו ירצח אותו האדם השני.
במקביל, הוא עצמו המשיך לעבוד כל אותה העת על תכנון הרצח.
במקביל, ארון (אהרון) נידל, צעיר שהכיר את שיינביין מלימודי יהדות, לכאורה, הוכה בפני חברתו על ידי צעיר אחר, בשם אלפרדו "פרדי" טלו.
נידל נפגע עמוקות מההשפלה, והחליט לפנות לשיינביין ולהצטרף אליו ברצח בן הזוג של הבחורה, בתנאי שירצחו את טלו קודם לכן.
השניים הכינו רשימת מצרכים לרצח על דף מחברת, שמאוחר יותר הגיע לידי התביעה וכונה "המתכון לרצח".
ברשימה נכללו אקדח הלם, תרסיס פלפל, אזיקוני מתכת, מעילי גשם להסוואה, סכין ציד מדגם ספציפי וזוג נעליים הגדולות ב-4 מידות ממידת הנעליים שלהם, כדי להסוות את זהותם.
ב-19 בספטמבר 1997, שיינביין ונידל קבעו להפגש עם טלו, פיתו אותו לעלות על רכבם, חשמלו אותו באקדח ההלם, חנקו אותו, דקרו אותו מספר דקירות בחזה ובצוואר והכו אותו בראשו באמצעות רובה ציד עד שמת.
בדו"ח הנתיחה שלאחר המוות מצוין שהמוות נגרם כתוצאה מכל הדברים יחד: החבטות בראש, החניקה והדקירה.
לאחר שהרגו אותו, השניים הביאו את הגופה למרתף ביתו של שיינביין, שם הם ניסרו את גפיו באמצעות מסור חשמלי, שרפו את השאריות וחילקו אותן למספר שקיות.
ב-1997, לאחר שהוצא נגדו צו מעצר בארצות הברית, ברח שיינביין לישראל ונעצר בידי משטרת ישראל.
ארצות הברית ביקשה את הסגרתו, אולם התעוררה סוגיה משפטית עקב היותו אזרח ישראלי בנוסף לאזרחותו האמריקאית.
התברר שסבו וסבתו עלו לישראל בשנות ה-30 של המאה העשרים, הולידו בישראל את שני ילדיהם, ובהם אביו של שיינביין, וירדו לארצות הברית ב-1950. בשל כך החזיקו באזרחות ישראלית, שעליה ביקשו לוותר ב-1960 אך סורבו.
במסגרת הליכי ההסגרה טענו סניגוריו, בהם פרופסור דוד ליבאי, כי החוק בישראל אינו מאפשר להסגיר אזרח ישראלי.
ב-1999 בית המשפט העליון פסק ברוב של שלושה נגד שניים, בניגוד לעמדת היועץ המשפטי לממשלה דאז אליקים רובינשטיין, כי הסניגורים צודקים.
המדינה עתרה לקיים דיון נוסף אך בקשתה נדחתה על ידי המשנה לנשיא בית המשפט העליון.
בעקבות המקרה והביקורת הקשה שעורר בארצות הברית, תוקן חוק ההסגרה כך שניתן יהיה להסגיר גם אזרחים של ישראל.
עם זאת נקבע סייג לפיו יוכל האזרח לרצות את עונשו בישראל.
הסייג חל רק אם האדם שעבר את העבירה היה אזרח ותושב ישראל בעת ביצוע העבירה.
שיינביין נשפט בישראל ונגזרו עליו 24 שנות מאסר במסגרת עסקת טיעון.
בהם הוא היה מיוצג על ידי אורית חיון.
באפריל 2011 הוצא שיינביין מסבב החופשות בעקבות עבירות משמעת.
בעקבות עתירה שלו כנגד הנהלת בית הסוהר, קבע שופט בינואר 2012 ששלילת החופשות הייתה שלא כדין, אולם מכיוון שבינתיים עבר עוד עבירות משמעת, לא ניתן להורות על הכנסתו לסבב החופשות.
עם זאת הורה השופט לבחון מחדש תוך 21 יום את זכאותו לחופשות.
ב-23 בפברואר 2014, בעת היותו בבית סוהר רימונים, ירה שיינביין בשלושה סוהרים ולאחר מכן התבצר בתא השירותים.
לאחר משא ומתן פתח שיינביין שוב באש ונורה למוות בידי כוח לוחמים מיחידת מצדה של השב"ס.
בחקירה התברר כי שיינביין ככל הנראה הבריח את הנשק אל תוך הכלא בעת שהיה בחופשה שבוע קודם לכן.
בעקבות המקרה מונתה ועדת חקירה שהמליצה על העברת אסירים בין בתי סוהר כדי למנוע המצאות אסיר באותו בית סוהר למשך זמן רב.
סמואל שיידט היה מלחין, נגן עוגב ומורה גרמני מראשית תקופת הבארוק.
שיידט נולד בהאלה ואחרי סיום לימודי היסוד שם, נסע לאמסטרדם ללמוד אצל סוולינק, המלחין ההולנדי ידוע השם, שחותמו ניכר בבירוד בסגנונו של שיידט.
עם שובו להאלה התמנה לנגן העוגב, ואחר לממונה על המוזיקה (קאפלמייסטר) בחצר המרקיז מברנדנבורג.
שלא כמוזיקאים גרמנים רבים, כמו היינריך שיץ, למשל, נשאר שיידט בגרמניה במהלך מלחמת שלושים השנים והחזיק מעמד בהוראה ובשורה של משרות קטנות יותר עד שהיציבות נכונה מחדש וניתן לו לשוב למשרתו כקאפלמייסטר.
שיידט היה המלחין הראשון לעוגב בבארוק הגרמני שזכה לפרסום בינלאומי, והוא מייצג את פריחתו של הסגנון הצפון-גרמני החדש, שהתהווה במידה רבה כתוצאה מן הרפורמציה הפרוטסטנטית.
בדרום גרמניה ובעוד כמה ארצות באירופה נותרה איתנה כשהייתה השפעתה הרוחנית והאמנותית של רומא, כך שהמוזיקה ברובה הגדול המשיכה להסתמך על מודלים איטלקיים.
בחבלי הארץ שעברו זה לא מכבר לפרוטסטנטיות, דחף הניתוק מרומא את המוזיקאים לפתח רעיונות סגנוניים חדשים, שונים במידה רבה מן המקובל על שכניהם.
המוזיקה של שיידט מתחלקת לשתי קטגוריות עיקריות: מוזיקה אינסטרומנטלית, הכוללת מספר רב של יצירות לכלי מקלדת, בעיקר עוגב; ומוזיקת קודש ווקאלית, חלקה א'קאפלה וחלקה עם בסו קונטינואו או ליווי אינסטרומנטלי אחר.
המוזיקה שלו לעוגב הייתה מפורסמת בשעתה, אף כי בהמשך העיבה עליה המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך.
בכוראל פרלודים הרבים שלו הרבה שיידט להשתמש בטכניקה של "וריאציה מדוגמת", שבה כל פסוק של הכוראל משתמש במוטיב רתמי שונה וכל וריאציה (המורכבת מפסוקים אחדים) משוכללת מקודמתה, עד שהחיבור מגיע לשיאו.
נוסף לכוראל פרלודים שלו, כתב שיידט מספר רב של פוגות, סוויטות מחולות (לעיתים קרובות בצורה מחזורית, עם בס יסודי משותף) ופנטזיות.
שיידט כתב גם כמות גדולה של מוזיקה ווקאלית, הן דתית והן חילונית, שחלק גדול ממנה שרד.
הכוראל פרלודים של שיידט מיוצגים בכל הקבצים הגדולים של כוראל פרלודים של מחברים שונים, ובהם:
"אוצר הזהב של נגן העוגב הכנסייתי" (שלושה כרכים) בעריכת קרל פ.
דייויסון (תאודור פרסר ושות', פנסילבניה).
80 כוראל פרלודים מן המאה ה-17 וה-18 בעריכת הרמן קלר (פיטרס).
"כוראל פרלודים של אמני העבר" בעריכת קרל שטראובה (פיטרס) (קיים גם בהדפסה חוזרת ממאסטרס מיוזיק פאבליקיישנס).
מכלול יצירתו של שיידט יוצא לאור בהוצאת ברייטקופף והרטל בסדרה של 16 כרכים בעריכת גוטליב הארמס, כריסטהארד מאהרנהולץ וכריסטוף וולף.
סמוט פרקן (בתאית: สมุทรปราการ ) הוא מחוז במרכז תאילנד, שהוקם ב-9 במרץ 1946.
המחוז הוא חלק ממטרופולין בנגקוק, המחוז גובל בבירה בנגקוק בצפון ובמערב, במחוז צ'אצ'ואנגסאו במזרח, ובמפרץ תאילנד בדרום.
נמל התעופה סוברנבהומי ממוקם באמפור בנג פלי שבמרכז המחוז.
מקור שם המחוז הוא בשתי מילים בסנסקריט: סמודרה (נהגה Samudra) שמשמעותה "ים" ופרקארה (נהגה prākāra) שמשמעותה "מצודה" או "חומות".
המחוז מחולק לשישה אמפורים, המחולקים לחמישים טמבונים, ול-396 מובאנים (Muban).
במחוז יש עיר (תסבאן נאקון) אחת, שלוש עיירות (תסבאן מואנג), ו-13 נפות (תסבאן טמבון).
בבחירות הארציות, מתחלק המחוז לשלושה אזורים, אחד שולח שלושה מחוקקים לבית הנבחרים, והשניים הנותרים, שולחים כל אחד שני מחוקקים.
3. בנג פלי4. פרה פראדנג
סמוך על סול היא סדרת דרמה אמריקאית מאת וינס גיליגאן ופיטר גולד.
הסדרה בת שש עונות ששודרו בשנים 2015–2022 והיא מהווה פריקוול לסדרה "שובר שורות".
הסדרה מתמקדת בדמותו של עורך דין מאלבקרקי שבניו מקסיקו, סול גודמן, ששמו המקורי הוא ג'ימי מק'גיל, עורך דין צנוע הנאבק על הישרדותו הפיזית והכלכלית.
הסדרה עוקבת אחר התהליך שעובר ג'ימי מק'גיל עד הפיכתו לסול גודמן, כשהוא מוקף בגלריית דמויות המייצגות את הצדדים הלגיטימיים והפחות לגיטימיים של החוק.
הסדרה מתמקדת גם במייק ארמנטראוט, שוטר לשעבר בגמלאות השולח יד לעיתים בעסקים הקשורים למאפיה.
ברצף הזמן הטלוויזיוני, עלילת הסדרה מתרחשת כ-6 שנים לפני תחילת העלילה של סדרת האם: "שובר שורות".
בארצות הברית, החלה הסדרה את שידוריה ב-8 בפברואר 2015 בערוץ "AMC".
הסדרה חודשה לעונה רביעית, שעלתה לשידור ב-6 באוגוסט 2018. בסוף יולי 2018 נוספה לסדרה גם עונה חמישית, שעלתה לשידור ב-23 בפברואר 2020. ב-16 בינואר 2020 פורסם כי לסדרה תתווסף גם עונה שישית ואחרונה, בת 13 פרקים.
עונה זו יועדה תחילה לשידור ב-2021, אך הפקתה התעכבה בגלל מגפת הקורונה בארצות הברית.
צילומי העונה הזו החלו במרץ 2021 והסתיימו בפברואר 2022. העונה שודרה בשני חלקים כאשר שבעת הפרקים הראשונים שודרו החל מ-18 באפריל 2022, ושידור ששת הפרקים הנותרים החל ב-11 ביולי 2022. פרק סיום הסדרה שודר ב-15 באוגוסט 2022.
בישראל, משודרת הסדרה בערוץ "HOT HBO" של HOT, "yes Oh" של yes, בשירות ה-VOD של סלקום tv, ובנטפליקס.
בשנות ה-90 פעל ג'יימס "ג'ימי" מקגיל כעבריין הונאות קטן בסיסרו, אילינוי, יחד עם חברו מרקו.
לאחר שנאשם בהתערטלות בציבור, ג'ימי ביקש סיוע משפטי מאחיו, עורך הדין צ'אק מקגיל.
צ'אק הבטיח לעזור לו, בתנאי שיחזור למוטב ויעבור לגור לידו באלבקרקי.
ג'ימי מסכים, מזוכה במשפט, ומתחיל לעבוד בחדר הדואר של משרד עורכי הדין של אחיו צ'אק: "המלין, המלין ומקגיל" ("HHM").
במקביל לעבודתו מתחיל ג'ימי לימודי משפטים בהתכתבות באוניברסיטת סמואה האמריקנית, ולימים – מוסמך כעורך דין.
ג'ימי מבקש להתקדם ב-HHM ולהתמנות לעורך דין, אך צ'אק מורה בסתר לשותפו הווארד המלין להתנגד לבקשת אחיו.
מייק ארמנטראוט, קצין משטרה לשעבר במשטרת פילדלפיה, מגלה שבנו השוטר – מאטי, נרצח על ידי שניים מחבריו השוטרים כדי להשתיקו, פן יעיד על שחיתותם.
מייק מחסל את שניהם כנקמה, מעלים את הראיות, מתפטר מהמשטרה ועובר להתגורר בניו מקסיקו בעקבות סטייסי, אלמנת בנו, ובתה קיילי.
ב-2002, כשש שנים לפני אירועי הסדרה "שובר שורות", ג'ימי חי ועובד כעורך דין קטן המתנהל מתוך מחסן אחורי זעיר של סלון לטיפול בציפורניים.
צ'אק לוקה בתסמונת של רגישות לקרינה, ספק פיזיולוגית ספק פסיכולוגית, ומרותק לביתו.
מייק עובד כשומר בחניון בית המשפט המחוזי.
ג'ימי מבקש לייצג את בני הזוג קטלמן בתיק מעילה, אך הם מסרבים ושוכרים את HHM.
ג'ימי חובר לשני גולשי סקייטבורד שמזייפים תאונות מדומות, ויוצר תוכנית הונאה שתגרום לזוג קטלמן לשכור את שירותיו.
התוכנית נכשלת וג'ימי מסתבך עם ברון הסמים טוקו סלמנקה ועוזרו נאצ'ו.
ג'ימי משכנע את טוקו לחוס על חייהם ולהסתפק בעונש "קל" של שבירת רגלי שני הגולשים.
נאצ'ו מספר לג'ימי על כוונתו לשדוד את הכסף שגנבו הקטלמנים.
ג'ימי מזהיר את הקטלמנים בעילום שם, והם נעלמים.
נאצ'ו נעצר בחשד לחטיפת הקטלמנים.
ג'ימי מוצא את הקטלמנים ביער עם כספם והם משחדים אותו כדי שלא יסגירם למשטרה.
ג'ימי מפרסם את שרותיו בשלט חוצות הדומה למודעות הפרסום של חברת HHM, אך מאולץ להסיר את הפרסום.
ג'ימי מביים תקרית מצולמת בה העובד המסיר את מודעתו נופל והוא נחלץ לעזרתו.
המקרה המזויף מסוקר בתקשורת המקומית, והפרסום מביא לג'ימי לקוחות.
הוא נכנס לתחום הייעוץ המשפטי למבוגרים ומתחיל לפתח עסקים בבתי אבות.
מייק מחפש דרכים להרוויח יותר כסף כדי לסייע כלכלית לכלתו סטייסי ובתה קיילי.
הוא מועסק כשומר ראש לפרייס בעסקת מכירת גלולות שגנב מהספקים.
ג'ימי מציע לקים לעזוב את HHM ולהצטרף אליו, אך היא מסרבת.
הקטלמנים עוזבים את HHM לאחר שלא קיבלו עסקת טיעון שתשאיר את קרייג מחוץ לכלא, והם פונים לבסוף לג'ימי.
הוא מסרב, מחזיר להם את הכסף שנתנו לו ומשכנע אותם לחזור ל-HHM ולקבל את עסקת הטיעון.
ג'ימי מגלה כי אחת מלקוחותיו בבית האבות "Sandpiper" מנוצלת על ידי המוסד, הגובה מהשוהים בו כספים רבים שלא כחוק.
הוא פונה לצ'אק ויחד הם בונים את התיק המשפטי נגד בית האבות.
צ'אק מבין שהתיק הכבד ידרוש השקעת משאבים רבים ומציע להעבירו לחברת HHM תמורת אחוזים מדמי התביעה.
ג'ימי מנסה להתקבל, במקביל, כעו"ד בחב' HHM.
הווארד מתנגד ובהמשך מסתבר לג'ימי כי אחיו צ'אק הוא שפעל מאחורי הקלעים לחסום את קבלתו ל-HHM.
ג'ימי מסדיר עם הווארד את הטיפול בצ'אק וחוזר לשיקגו.
הוא פוגש את חברו/שותפו להונאות בעבר מרקו, והשניים חוזרים לסורם במשך כשבוע, עד שמרקו נפטר מהתקף לב.
ג'ימי מקבל הצעת עבודה ממשרד עורכי דין בניו מקסיקו.
הוא רומז למייק על כוונתו לשוב ולפעול כעבריין.
ג'ימי מסרב להצעת עבודה ממשרד עורכי הדין "דייוויס ומיין".
קים מתעמתת איתו, אך הוא נחוש בדעתו ומשכנע אותה לשתף עמו פעולה בתרגיל נוכלות.
קים נלהבת מהחוויה ומבלה את הלילה עם ג'ימי.
לבסוף, ג'ימי נמלך בדעתו ומקבל את המשרה בחב' דייוויס ומיין.
פרייס מוותר על שירותי האבטחה של מייק, כשלטענתו אינו זקוק עוד לשומר ראש.
נאצ'ו מנצל את תמימותו ומשיג את פרטיו האישיים של פרייס, פורץ לביתו וגונב משם סמים ואוסף קלפים.
השוטרים מאתרים בדירתו של פרייס חלל מאחורי הספה היכול לשמש להסלקת סחורה וחושדים בו.
מייק מזהיר את פרייס מפני המשטרה ומציע למצוא עבורו את קלפי הבייסבול.
מייק חושד בנאצ'ו ודורש ממנו להחזיר את אוסף הקלפים.
ג'ימי מייצג את פרייס במשטרה ומספר לחוקרים שהחלל בדירתו שימש להסתרת סרטי וידאו מביכים הכוללים קטעי פטיש עם עוגות, ולראיה מצלם סרט וידאו עם פרייס.
קים מגנה את ג'ימי על זיוף הראיות ומבקשת לא לשתפה יותר בסיפורים על מעשים דומים.
ג'ימי משחד נהג אוטובוס המסיע דיירים של "Sandpiper" ומשיג כך לקוחות חדשים.
צ'אק חושד בשידול לקוחות על ידי אחיו ומחבל בהתקדמותו המקצועית.
קים מפצירה בג'ימי לפעול בדרכים חוקיות, מאחר שהיא המליצה עליו לדייוויס & מיין, ולכן עלולה להיפגע מפעולותיו.
ג'ימי מצלם פרסומת טלוויזיה ללא אישור של הנהלת החברה.
הפרסומת זוכה להצלחה, אך קליף מיין זועם על ג'ימי, ועובדת בשם ארין נשלחת לפקח עליו.
צ'אק והאוורד נוזפים בקים על שלא יידעה אותם על הפרסומת של ג'ימי, ומורידים אותה לתפקיד זוטר.
מייק עוזר לסטייסי לעבור לשכונה יקרה יותר.
הוא מתבקש על ידי נאצ'ו לחסל עבורו את טוקו.
הוא מסרב ומציע לחלופין לגרום לטוקו לתקוף אותו.
טוקו אכן נעצר, ומואשם בתקיפה באיומים ובהחזקת נשק.
דודו של טוקו, הקטור סלמנקה, מבקש ממייק לשנות את גרסתו ולטעון שהאקדח של טוקו שייך בעצם למייק עצמו, זאת במטרה להפחית את תקופת מאסרו של טוקו, ומציע למייק 5,000 דולר בתמורה.
מייק מסרב להצעתו של הקטור; ברם, אחרי שהוא מקבל איומים על חיי נכדתו קיילי הוא מסכים לבסוף לעסקה, אך דורש לקבל בתמורה 50,000 דולר.
מסכום זה הוא נותן לנאצ'ו 25,000 דולר, מאחר שכשל בביצוע חלקו בעסקה הקודמת איתו.
קים מצליחה להשיג את בנק "מסה ורדה" בתקווה לחזור לתפקידה הקודם, אך האוורד מחליט להשאירה בסריקת מסמכים.
צ'אק מסייע לה לשוב לתפקידה, ובמקביל היא מקבלת הצעת עבודה משווייקהרט & קוקלי, ויוזמת תרגיל נוכלות נוסף עם ג'ימי.
ג'ימי גורם לפיטוריו שלו מדייוויס & מיין, ומציע לקים להיות שותפה שלו במשרד עורכי דין עצמאי משלהם.
קים מציעה במקום – שהשניים יחלקו מבנה משותף, אך ינהלו שני משרדים עצמאיים, וג'ימי מסכים.
קים מודיעה להאוורד על התפטרותה מ-HHM ומצליחה לקחת איתה את בנק מסה ורדה כלקוח.
צ'אק נפגש עם אנשי מסה ורדה ומנסה להשאיר אותם ב-HHM, אך מתמוטט לאחר הפגישה בשל החשיפה לחשמל.
ג'ימי מצלם פרסומת על שירותי עריכת דין לאזרחים ותיקים; הוא מבקר אצל אחיו צ'אק ומחבל במסמכים של מסה ורדה הנמצאים בביתו של צ'אק.
מייק שודד משאית של קרטל הסמים בה הוסלק סכום של רבע מיליון דולר.
נאצ'ו מגלה למייק כי עובר אורח תמים שחרר את נהג המשאית, אך בהמשך נרצח בהוראת הקטור.
מייק רוכש רובה צלפים כדי לחסל את הקטור, אך נאצ'ו מסתיר את הקטור ומונע ממייק לפגוע בו.
מייק מגלה פתק על שמשת מכוניתו עם המילה "Don't".
הטעות במסמכים שצ'אק הגיש מתגלה, ומסה ורדה מחליטים לעבור לטיפולה של קים.
צ'אק מאשים את ג'ימי בחבלה בתיק.
קים מצדדת בג'ימי ואומרת כי יחסו של צ'אק לג'ימי הפך אותו למי שהוא.
ג'ימי משחד פקיד בחנות הצילום וקונה את שתיקתו.
צ'אק מגיע למקום זמן קצר לאחר מכן ומאבד את הכרתו כתוצאה מחשיפה לקרינת חשמל.
ג'ימי צופה במתרחש בסתר, וכשאחיו מתמוטט – הוא אץ לחנות הצילום כדי להצילו.
צ'אק נאלץ לעבור סריקת CT, המאשרת כי הוא בריא פיזית.
האוורד מבשר לג'ימי שצ'אק התפטר מ-HHM, וג'ימי מוצא את אחיו בביתו מכסה במשטחי נייר כסף את כל הקירות, הרצפות והתקרות.
צ'אק טוען שהקירות הדקים החשופים הגבירו את חשיפתו לקרינת החשמל, הובילו להתדרדרות ביכולותיו השכליות וגרמו לו לטעות במסמכים של מסה ורדה.
ג'ימי חש אשמה ומתוודה בפניו על זיוף המסמכים, בלא שידע כי אחיו צ'אק מקליט את וידויו ברשמקול מוסתר, לצורך שימוש עתידי בזה כראיה נגד ג'ימי.
ג'ימי, תחת זהותו של ג'ין – מנהל סניף ה"סינבון" בקניון בנברסקה; כשהוא בהפסקה, הוא רואה גנב צעיר מתחבא בתא צילום קטן בקניון.
ג'ימי מסגיר אותו, ובמקביל מייעץ לו להשיג עורך דין.
לאחר מכן הוא חוזר לעבודתו הרוטינית, ומתעלף.
צ'אק רוקם תוכנית שתביא את דבר קיום הקלטת לידיעתו של ג'ימי ותוביל את השניים לעימות משפטי, שבסופו – כך מקווה צ'אק, יבוטל רישיון עורך הדין של אחיו.
כשנודע לג'ימי על הקלטת, הוא פורץ לביתו של צ'אק, מוצא ומשמיד את הקלטת.
צ'אק מתלונן במשטרה וג'ימי נעצר על פריצה, תקיפה והשמדת רכוש.
ג'ימי מסכים לעסקת טיעון, וכתוצאה – לשכת עורכי הדין דנה בשלילת רישיונו: הוא נידון להשעייה מעיסוק בעריכת דין למשך שנה, אחרי ששיכנע את לשכת עורכי הדין כי התסמונת ממנה סובל אחיו היא נפשית (הוא מניח סוללת טלפון נייד טעונה בכיסו למשך זמן רב ומוכיח שצ'אק אינו סובל מרגישות לקרינה).
קים לוקחת לטיפולה תיק לקוח נוסף; היא מתישה עצמה בעבודה, ועוברת תאונת דרכים.
ג'ימי משכנע את הקשישים בבית האבות להתפשר בתביעתם באמצעות מניפולציה, ומייצר איבה בין הקשישים; ברם, מצפונו מייסר אותו והוא מחליט להתוודות, מה שמחסל את הצלחתו כיועץ משפטי לקשישים.
ג'ימי וקים עוזבים את משרדם הפרטי כדי לחסוך בעלויות.
ג'ימי מתחיל לעסוק לפרנסתו בפרסום עסקים בטלוויזיה.
מסתבר לו כי חברת הביטוח תעלה לו בתום השעייתו את הפרמיות על רשלנות מקצועית באופן ניכר.
הוא מגלה להם על המחלה הפסיכו-סומטית של צ'אק וחברת הביטוח מחליטה להעלות את הפרמיות לכל עורכי הדין של HHM.
הווארד חש כי צ'אק מהווה מעמסה על החברה ומאלצו להתפטר מ-HHM.
אחרי שיפור במצבו הרפואי צ'אק מבין כי מחלתו היא פסיכולוגית, אך הוצאתו הכפויה לגמלאות גורמת לרגרסיה נפשית, ובסופו של דבר הוא מפיל עששית-גז על עיתונים ושורף את הבית על עצמו.
בנברסקה, ג'ין (ג'ימי) נלקח לבית חולים לבדיקות אחרי התעלפותו ומסתבר שלא לקה בהתקף לב.
ב-2003, ג'ימי מתגבר על מותו של צ'אק וממשיך בחייו.
בעקבות השעייתו מעיסוק בעריכת דין הוא מוצא עבודה כמנהל חנות טלפונים ניידים.
הוא מתחיל למכור טלפונים חד פעמיים לפושעים קטנים וסוחרי סמים תחת השם "סול גודמן".
לאחר שנה, הוועדה שדנה בעניינו מסרבת להשיב לו את רישיון עריכת הדין בשל היעדר חרטה מצידו על מות אחיו.
בעזרתה של קים, ג'ימי מזייף חרטה ורישיונו מוחזר לו.
הוא מחליט להירשם כעורך דין תחת השם סול גודמן.
גאס מגלה שנאצ'ו ניסה להרוג את הקטור סלמנקה, הוא מודיע לו שמעתה "הוא שייך לו" ועליו לשרתו.
הקטור מחלים אך נשאר מרותק לכיסא גלגלים ואינו יכול לדבר.
אחיינו, לאלו סלמנקה, מגיע כדי לפקח על העסק המשפחתי.
גאס ומייק שוכרים צוות גרמני בראשות המהנדס וורנר זיגלר כדי להקים בחשאיות מעבדת מת' תת-קרקעית.
העבודה מתארכת, וזיגלר מנסה לברוח מאתר העבודה, בניגוד לחוזה, כדי לפגוש את אשתו.
מייק מצליח לתפוס אותו ומצווה על ידי גאס להרוג את זיגלר.
נהג המונית שזיהה את ג'ין בנברסקה ניגש אליו ושואל האם הוא סול גודמן.
ג'ימי, תחת השם סול גודמן, חוזר לעריכת דין, ומגן על פושעים וסוחרי סמים.
הוא מקבל הצעה מהאוורד להצטרף ל-HHM.
קים מתחילה לאמץ את שיטות הפעולה של ג'ימי.
ג'ימי וקים מתחתנים כדי למנוע מקים להעיד נגד ג'ימי אם ייתפס.
נוכחותו של לאלו מפריעה לגאס, שנעזר במייק כדי להפליל את לאלו ברצח.
לאלו שוכר את ג'ימי כדי להגן עליו ומבטיח לו שיהיה "חבר של הקרטל".
הערבות לשחרור לאלו נקבעת על סכום של שבעה מיליון דולר וג'ימי נשלח למדבר כדי לאסוף את הכסף.
במדבר הוא מותקף וכמעט נהרג.
גאס נעזר בנאצ'ו ושולח מתנקשים שיחסלו את לאלו.
לאלו נשאר בחיים ומבין שנאצ'ו בגד בו.
בשנת 2004, נאצ'ו מנסה להימלט מהאחים סלמנקה לאחר ניסיון החיסול הכושל של לאלו, אך לבסוף, על פי הסכם שעשה עם גאס ומייקל, מקריב את עצמו בתמורה לביטחונו של אביו.
לאלו מתחיל במסע נקמה כנגד גאס.
ג'ימי וקים מערערים את המוניטין של הווארד כדי להביא לפשרה בתיק "סנדפייפר קרוסינג".
הווארד מגיע לביתם ומתעמת איתם, אך נרצח על ידי לאלו.
לאחר שהכריח את קים לגשת לביתו של גאס ולירות בו, כפעולת הסחה, לאלו אורב לגאס במעבדת המת' הנבנית.
גאס הורג את לאלו עם אקדח שהסתיר במקום מראש.
מייק גורם למותו של הווארד להיראות כהתאבדות.
הווארד ולאלו נקברים מתחת למעבדה.
קים עוזבת את מקצוע עריכת הדין ומגישה מסמכי גירושין מג'ימי.
באפילוג המתרחש כחצי שנה לאחר תום אירועי "שובר שורות", ג'ימי חומק מהרשויות הרודפות אותו בשל מעורבותו בעסקי הסמים של וולטר וייט.
הוא חי בזהות הבדויה "ג'ין", ועובד ברשת בתי הקפה "סינבון", זאת כפי שחזה שיקרה בשיחתו האחרונה עם וייט.
בשנת 2010, ג'ימי, שחי תחת השם ג'ין, משתף פעולה עם ג'ף, נהג המונית שזיהה אותו, והם גונבים בגדים יקרים מחנות כלבו.
בהמשך ג'ין רוקם תוכנית לגניבת זהותם של גברים עשירים, שאותם הוא מוכר למטרות רווח.
התוכנית משתבשת, ג'ף נעצר, וג'ין נתפס בסופו של דבר.
הוא מוסגר לאלבוקרקי לצורך המשפט ומעמיד פנים בעדות המערבת את קים כדי שיוכל לזמן אותה לבית המשפט.
הוא מודה בפני קים ושאר הנוכחים במשפט על פשעיו במהלך השנים ומקבל מאסר של 86 שנים.
ג'ימי מוכר בכלא כסול וזוכה לפופולריות בקרב האסירים.
קים מבקרת אותו והם חולקים סיגריה לפני שנפרדים שוב.
ג'יימס מורגן "ג'ימי" מקגיל/סול גודמן/ג'ין טאקוויק (בוב אודנקירק) – דמות הפרוטגוניסט בסדרה.
עבריין הונאות לשעבר, ההופך לעורך דין ומנסה למצוא את מקומו במערכת המשפט.
מוצג בסדרה כעורך דין חלקלק שנוהג להתבדח הרבה, אך יעיל מאוד בעבודתו.
בתחילת הסדרה, העריץ את אחיו הבכור, צ'אק, על אף שצ'אק נטר לו טינה וזלזול בסתר.
בעבר כונה "ג'ימי החלקלק" על שם נוכלותו.
בשלב מתקדם בסדרה הוא מחליף את שמו לסול גודמן (על משקל "it's all good, man", או "הכל טוב, גבר" בעברית) – שם סטריאוטיפי יהודי (Saul הוא הכתיב האנגלי לשם "שאול"), כיוון שמאמין שהדבר יביא לו להצלחה כלכלית.
מייקל "מייק" ארמנטראוט (ג'ונתן בנקס) – דמות הדאוטרגוניסט בסדרה.
קצין משטרה לשעבר, שעזב את חייו כשוטר בפילדלפיה וברח לאלבקרקי, ניו מקסיקו, לאחר שהרג צמד שוטרים מושחתים שרצחו את בנו השוטר, כשהאחרון סירב לשתף פעולה עם השחיתות שלהם.
הוא עובד כשומר חניון פשוט, ובמהלך הסדרה הוא לוקח עבודות לא חוקיות מהצד כדי להרוויח כסף.
בהמשך נעשה מחסל ואיש הביצועים האישי של גוסטבו פרינג.
מייק מוצג כאדם "קשוח אבל הוגן" – הוא מבצע את משימותיו ביעילות, דיסקרטיות ומקצועיות, ולעולם לא לוקח כסף שאינו מגיע לו.
הוא מנסה לפצות על מותו של בנו באמצעות העברת זמן עם כלתו סטייסי ונכדתו קיילי, ותומך בהן כלכלית מהצד.
קימברלי "קים" וקסלר (ריי סיהורן) – עורכת דין וקולגה של ג'ימי, שבהמשך הופכת לבת זוגו של ג'ימי ונסחפת אחרי עולמו.
פגשה לראשונה בג'ימי לאחר שהוא התחיל לעבוד בחדר הדואר של חברת עריכת הדין של אחיו צ'אק, כשהיא הייתה מתמחה באותו זמן.
מוצגת כבן אדם חזק ואינטליגנטי, ואולי הבן אדם היחיד שבאמת אוהב את ג'ימי ומקבל אותו כמו שהוא.
צ'ארלס "צ'אק" מקגיל (מייקל מקקין) – דמות האנטגוניסט הראשית בחלק הראשון של הסדרה.
שותף בכיר במשרד עורכי הדין שהקים HHM.
בעקבות רגישות לקרינה שפיתח (שמוצגת כבעיה פסיכיאטרית המחריפה ונסוגה לסירוגין בחלוף הזמן) הוא מסתגר בביתו שניתק מהחשמל וללא מכשירים חשמליים, כאשר ג'ימי מגיע לביתו מדי יום כדי לספק לו מוצרים בסיסיים וקרח כדי לשמור על המזון שלו.
לאחר תקופת שהות ארוכה בביתו, הוא מנסה בהדרגה לחזור לעולם שבחוץ, אך עדיין מצריך שכל המכשירים החשמליים שבסביבתו יכובו.
הוא מתואר כאדם ועורך דין מבריק וחריף ביותר אבל שיפוטי ומופנם, ולזכותו הרבה מאוד הישגים בעולם המשפטים.
בעיניו, החוק הוא דבר קדוש שאין לסטות ממנו, ועל כן הדבר יצר חיכוכים תמידיים עם אחיו ג'ימי, שבניגוד אליו אינו מכבד את החוק ומוצא דרכים לעקוף ולהפר אותו כל הזמן.
יחסיו עם ג'ימי ידעו עליות ובעיקר ירידות במהלך השנים, והוא נוטר לו טינה וזלזול בסתר עוד מתקופת ילדותם.
הוא גם מטרפד ניסיונות של ג'ימי להתקדם בחייו המקצועיים כעורך דין, מאחר שאינו חושב שלג'ימי יש את המשמעת והמוסריות בשביל להיות אחד כזה.
באמצע הסדרה, לאחר סכסוך משפטי עם ג'ימי שגרם למצג בו צ'אק נראה כאדם חולה שבין היתר הוביל לסילוקו ממשרד עריכת הדין שלו, מצבו מדרדר מאוד ולבסוף מתאבד בשריפה בביתו.
איגנסיו "נאצ'ו" וארגה (מייקל מאנדו) – סוחר סמים העובד בשירותם של משפחת סלמנקה.
משמש כסגנו של טוקו ובהמשך של דודו של טוקו, הקטור.
מתעב בסתר את בני משפחת סלמנקה בגלל אכזריותם הרבה והפסיכוזות שלהם.
בעונה הראשונה נאצ'ו שוכר את ג'ימי כעורך דין לאחר שנתפס מנסה לתכנן שוד, ובהמשך עובד איתו בעל כורחו כדי לדאוג לאינטרסים של משפחת סלמנקה.
נאצ'ו התחיל לעבוד עם מייק בסתר כדי להפיל את טוקו סלמנקה, והצליח להכניס אותו לכלא.
לאחר מכן, הקטור סלמנקה רוצה להשתמש במוסך של אביו הישר ושומר החוק של נאצ'ו בשביל עסקיו הלא חוקיים, וזה בתגובה רוקם תוכנית להחליף את התרופות ללב של הקטור בגלולות מזויפות כדי לגרום למותו.
הוא מצליח באופן חלקי, וגורם לשבץ אצל הקטור אשר מותיר אותו נכה על כיסא גלגלים בלי יכולת לדבר ובקושי לזוז.
בהמשך הוא עובד עבור פרינג לאחר שזה גילה את מעשיו וכעת הוא סוחט אותו שיספר לבני משפחת סלמנקה ויהרוג את אביו אם לא יעשה כדבריו.
בעונה השישית מקריב את חייו לאחר שהקרטל מחד ופרינג מאידך מאיימים על חיי אביו.
הווארד המלין (פטריק פביאן) – עורך דין, חברו הטוב של צ'אק ושותפו במשרד עריכת הדין שלהם HHM.
כמו צ'אק, יחסיו עם ג'ימי ידעו עליות ומורדות, אך בניגוד לצ'אק, הוא רחש כבוד לג'ימי וזיהה את הפוטנציאל שלו בתור עורך דין.
עם זאת, יחסיו עם ג'ימי התדרדרו מאוד לאחר שג'ימי האשים אותו במותו של צ'אק, ובעונה השישית הוא מנסה להרוס את המוניטין שלו בניסיון להציגו כמכור לסמים.
נרצח בסוף הסדרה על ידי אדוארדו "לאלו" סלמנקה, פושע מהקרטל, בן משפחת סלמנקה והאנטגוניסט הראשי בחלק השני של הסדרה, אשר הגיע לדירתם של ג'ימי וקים כדי להתעמת איתם על מעורבותו של ג'ימי בניסיון התנקשות כושל בלאלו, ונכנס באמצע עימות של הווארד עם ג'ימי וקים על מעורבותם בהריסת המוניטין של הווארד.
הקטור "תיאו" סלמנקה (מארק מרגוליס) – דודו של טוקו, התאומים ליונל ומרקו סלמנקה ואדוארדו "לאלו" סלמנקה, ומשמש כראש המשפחה.
פושע מזדקן שעובד אצל הקרטל, וידוע באכזריות הרבה שלו.
נהיה מרותק לכיסא גלגלים בלי יכולת לזוז או לדבר לאחר שנאצ'ו וארגה סגנו מחליף בסתר את התרופות ללב שלו בגלולות מזויפות.
סימן ההיכר שלו נהיה הפעמון שמחובר לכיסא הגלגלים שלו, שעליו הוא לוחץ בכל פעם שהוא רוצה להגיד משהו או להביע רגש.
גוסטבו "גאס" פרינג (ג'יאנקרלו אספוזיטו) – סוחר סמים ואיש עסקים מצליח ממוצא צ'יליאני העובד עבור הקרטל המקסיקני.
הוא אדם קר, מחושב ורגוע, שמתכנן את צעדיו בקפידה ולא נותן לרגש להשתלט עליו.
כלפי חוץ, גוסטבו שומר על פרופיל נמוך ועל תדמית של איש עסקים לגיטימי וחביב שתורם רבות לקהילה.
העסק העיקרי שבבעלותו – רשת המזון המהיר למוצרי עוף "לוס פויוס הרמנוס" (בתרגום מילולי – "האחים התרנגולים"), משמש כמצג שווא לעסקיו החוקיים, כאשר בפועל הוא משתמש במערכת השינוע של העסק כדי להפיץ סמים.
על כן מכונה בלעג "איש העופות" אצל יריביו בקרטל.
הוא רוחש שנאה לאנשי הקרטל, ובמיוחד להקטור סלמנקה, שכן זה רצח מול עיניו את חברו הטוב בשנות השמונים עקב אי הבנה בין גוסטב וחברו לבין אנשי הקרטל.
במהלך הסדרה מוצגת רכישתו של גאס של המכבסה והבנייה של מעבדת המת' מתחתיה, אותה מעבדה שתשמש לאחר מכן את וולטר וייט וג'סי פינקמן בסדרה המקורית שובר שורות לייצור קריסטל מת'.
טוקו סלמנקה (ריימונד קרוז) – סוחר ומפיץ סמים.
אחיינו של הקטור ובן דודם של התאומים ליונל ומרקו, ולאלו סלמנקה.
מוצג כאדם מופרע, חמום מוח, אלים וחסר גבולות.
נפגש לראשונה עם ג'ימי כאשר זה דופק על ביתו בניסיון למצוא שני אנשים שג'ימי שכר כדי לבצע תרמית של תאונת דרכים מפוברקת, אך נדרסים באמת על ידי סבתו של טוקו ורודפים אחרי מכוניתה לבית שלו.
לבסוף טוקו גורר את השלושה למדבר כשהוא מתכנן לרצוח את השניים לאחר שקראו לסבתו "כלבה" (באנגלית "biznatch"), אך ג'ימי מצליח "להמתיק את העונש" לרק שבירת הרגליים של השניים באמצעות דיבורים, אשר מותירים רושם על טוקו.
בהמשך, נאצ'ו וארגה רוקם תוכנית עם מייק ארמנטראוט כדי להיפטר מטוקו משום שזה מכור לסמים, ובכל פעם שהוא משתמש הוא נהיה יותר מופרע ואלים.
הם מצליחים, וגורמים לטוקו להיכנס לכלא לכמה שנים.
אדוארדו "לאלו" סלמנקה (טוני דלטון) – פושע כבד מהקרטל, והאנטגוניסט הראשי בחלק השני של הסדרה.
אחיינו של הקטור סלמנקה, ובן דודם של טוקו סלמנקה והתאומים ליונל ומרקו סלמנקה.
לאלו הוא רוצח חסר לב, ומראה חוסר אכפתיות מוחלט כלפי האנשים שהוא פוגע והחיים שהוא הורס, והוא נוטה להקיף את עצמו באנשים "בעלי תחלופה" שיוכל להשתמש בהם בעת הצורך ולהיפטר מהם לאחר מכן.
לאחר שהקטור נכנס לקומה בעקבות השבץ שחטף, הוא מגיע כדי לנהל את העסקים של משפחת סלמנקה באלבקרקי במקומו, והופך את נאצ'ו לעוזרו האישי.
כאשר דומינגו עוזרו של נאצ'ו נכנס לכלא, הוא שוכר את שירותיו של ג'ימי כדי לטפל בעניינים המשפטיים, לאחר ששמע עליו מטוקו שהצליח לשכנעו בדיבורים לא להרוג שני אנשים אלא "רק" לשבור להם את הרגליים, והתרשם ממנו מאוד.
כמו דודו הקטור, הוא מתעב את גאס ומחפש דרכים להפילו, והוא עוקב אחריו ואחרי עובדיו באופן קבוע.
גאס מודע לדבר, ומשתמש בנאצ'ו כסוכן כפול עבורו, שמעביר לו מידע אודותיו ועל מעשיו.
באחת הפעמים שלאלו מנסה לעקוב אחר מייק, הוא הורג אדם חף מפשע, וגאס מנצל זאת כדי להכניסו לכלא.
עם זאת, הוא מגיע להבנה שיהיה לו קשה להיפטר ממנו בכלא מבלי שאנשי הקרטל יחשדו בו, והוא שולח את מייק ששוב ישכור את שירותיו של ג'ימי כדי להוציא אותו מהכלא.
ג'ימי מצליח לפברק הופעה בבית המשפט כדי לקבוע ללאלו שחרור בערבות, והוא נשלח על ידיו להביא את הכסף לערבות במדבר, שם הוא נתקל במארב של חמושים שניסו להרוג אותו, אך מייק הציל אותו.
עם זאת, במארב נהרסו מכוניותיהם של ג'ימי ומייק, והשניים נתקעים קרוב ליומיים במדבר.
כאשר ג'ימי חוזר לבסוף ומשחרר את לאלו, הוא מעורר עליו את חשדו בגלל העיכוב שהיה לו ומתעמת איתו על כך, אך קים נחלצת לעזרתו ומשכנעת את לאלו להאמין שלא היה דבר חשוד בעיכוב.
לאלו חוזר לביתו במקסיקו עם נאצ'ו, שם הוא עוזר לחמושים ששלח גאס להיכנס לביתו ולהתנקש בחייו ולאחר מכן בורח משם.
לאלו מצליח לשרוד את ההתנקשות והורג את החמושים, אך נותן לכולם לחשוב שהוא מת, והוא מתחיל לתכנן את המהלך שלו נגד גאס.
הוא מגיע לגרמניה, שם הוא מצליח להוציא מידע מאלמנתו של וורנר זיגלר (מהנדס גרמני שהוא וצוותו בנו בשביל גאס מעבדה) ועובד שלו מידע אודות המעבדה שגאס בונה מתחת למכבסה שבבעלותו, וחוזר לניו מקסיקו כדי להרוג את גאס.
גאס, שמראש היה ספקן לגבי אמיתות מותו של לאלו, מגביר את השמירה סביבו, סביב נכסיו וסביב אנשים שלאלו עלול ליצור קשר איתם, ביניהם ג'ימי וקים.
לאלו אכן מגיע לדירתם של ג'ימי וקים, רוצח את הווארד שהיה עמם בדירה באותו רגע, ושולח את קים לביתו של גאס עם אקדח כדי שתהרוג אותו, כשהוא מאיים על חייו של ג'ימי.
מטרתו האמיתית של לאלו הייתה למשוך את מאבטחיו של גאס לביתו כדי שהוא יוכל להיכנס למכבסה ולחכות לגאס, שם הוא מפתיע אותו, הורג את אנשיו ומתעמת עם גאס על המעבדה שלו וניסיון ההתנקשות שלו, כשהוא מצלם את הכל.
בסופו של דבר, גאוותו של לאלו גוברת עליו, וגאס מצליח להגיע לאקדח שהיה חבוי במעבדה והורג את לאלו.
גופתו של לאלו נקברה ביחד עם גופתו של הווארד מתחת למעבדה.
קרייג קטלמן (ג'רמי שאמוס) – גזבר מחוז ברנילו לשעבר, אשר מואשם במעילת מיליוני דולרים מקופת המחוז.
מיוצג תחילה על ידי קים ב"המלין, המלין ומק'גיל", אך בהמשך על ידי ג'ימי.
נכנס לכלא כחלק מעסקת טיעון.
מתואר כגבר כנוע וחלש אופי, ונותן לאשתו לעשות את כל הדיבורים וההחלטות עבורו.
היה הלקוח המשמעותי הראשון של ג'ימי.
בטסי קטלמן (ג'ולי אן אמרי) – רעייתו של קרייג.
שותפה למעילת מיליונים מקופת מחוז ברנילו ביחד עם בעלה.
מתוארת כאישה שתלטנית שמחליטה עבור קרייג הכל, ומעמידה אותו במקומו באופן קבוע.
סטייסי ארמנטראוט (קרי קונדון) – כלתו של מייק.
לאחר מותו של בעלה מאטי (בנו של מייק), היא עוברת עם בתה קיילי לניו מקסיקו כדי לפתוח דף חדש, ומייק מצטרף אליהן מאוחר יותר.
מרקו (מל רודריגז) – חברו הטוב של ג'ימי משיקגו, ושותפו לשעבר להונאות.
קיילי ארמנטראוט (בעונה 1: פייט הילי) (בעונות 2–4: אביגייל זואי לואיס) – נכדתו של מייק.
רבקה בויס (אן קוזאק) – גרושתו של צ'אק.
מרומז כי בעיית הרגישות של צ'אק לקרינה חשמלית החלה לאחר גירושיהם.
דומינגו "קרייזי 8" מולינה (מקסימינו ארסינייגה) – פועל כמפיץ סמים זוטר אצל משפחת סלמנקה, ועובד תחת נאצ'ו.
מנואל וארגה (חואן קרלוס קנטו) – אביו של איגנסיו "נאצ'ו" וארגה.
בעל מוסך, ומתואר כאדם פשוט ושומר חוק.
מנואל מודע למעורבותו של בנו בעולם הפשע, ומפציר בו שוב ושוב לעזוב את החיים הללו ולפתוח דף חדש.
מנגד, נאצ'ו עושה כל שביכולתו כדי למנוע את מעורבותו של אביו בעולמו, ושומר עליו.
כאשר הקטור סלמנקה רוצה להשתמש במוסך של אביו בשביל פעולות לא חוקיות, נאצ'ו רוקם תוכנית להחליף את התרופות ללב של הקטור בגלולות מזויפות ולגרום למותו.
אף על פי שנאצ'ו "רק" גורם להקטור לחטוף שבץ ולהיות מרותק לכיסא גלגלים בלי יכולת לזוז או לדבר, התוכנית של הקטור להשתמש במוסך של אביו יורדת מהפרק.
בסופו של דבר, נאצ'ו מקריב את חייו כדי להגן על אביו, כאשר גאס מצד אחד איים עליו שיהרוג את אביו אם לא יעשה את מבוקשו, ומצד שני יש את הקרטל שחושד בו על מעורבותו בהתנקשות בלאלו סלמנקה.
מנואל זוכה לסגירת מעגל על ידי מייק לגבי מותו של בנו, כאשר מייק מספר לו שבנו היה אדם טוב שהסתבך עם אנשים רעים, ומבטיח להשיג לו צדק.
חואן בולסה/"דון חואן" (חאבייר גרג'דה) – בכיר בקרטל, והבוס הראשי של גאס, שאליו גאס מעביר את כספי הסמים שלו, וממנו אל הקרטל.
מתואר כאדם קצת יותר "מתון" בהתנהגות שלו לעומת בני משפחת סלמנקה, ומדי פעם מגיע כדי לנסות ליישב סכסוכים בין גאס לסלמנקות.
בסדרה שובר שורות, בולסה נרצח על ידי גאס, לאחר שגאס ארגן מארב של המשטרה המקסיקנית על ביתו של בולסה.
וורנר זיגלר (ריינר בוק) – מהנדס גרמני שגאס שכר כדי לבנות את מעבדת הסמים שלו מתחת למכבסה.
וורנר ואנשיו הגיעו לאלבקרקי מגרמניה כדי לבנות את המעבדה, כשהדבר נעשה בסודיות ודיסקטיות מוחלטת.
בזמן שהם לא עובדים, מייק סידר לוורנר ואנשיו עיסוקים בשביל הפנאי במתחם שהם שוהים בו, שמצולם ונצפה 24/7, ומדי פעם אף אפשר להם לצאת החוצה ולפרוק מתחים.
העבודה על המעבדה נמשכת יותר זמן מהצפוי, ו-וורנר מדבר עם מייק על כך שהוא מתגעגע הביתה לאשתו, ומבקש ממנו לצאת לסוף שבוע אחד ולחזור, כשבינתיים אחד מעובדיו ינהל את העבודה במקומו.
מייק עם זאת מפציר בוורנר לגמור עם העבודה כמה שיותר מהר, כדי שכולם יוכלו ללכת הביתה.
יום לאחר מכן, וורנר בורח מהמתחם כשהוא מתחמק מהמצלמות, ומייק שולח צוותים לחפש אותו ברחבי ניו מקסיקו.
בסופו של דבר מייק מוצא את וורנר, אך גאס לא מרוצה מהתנהגותו של וורנר, ורוצה להיפטר ממנו.
מייק מסכים בחוסר רצון להרוג את וורנר, והוא לוקח אותו למדבר בלילה, ויורה בו.
מרגרט זיגלר (אנדריאה סוץ') – אשתו ולאחר מכן אלמנתו של וורנר זיגלר.
לאחר שוורנר ברח כדי להיות עם אשתו, היא הגיעה לארצות הברית, אך איך כשהגיעה וורנר נתפס על ידי מייק, וזה הכריח אותו לשקר לה שהוא לא רוצה לראות אותה ושתחזור לגרמניה.
מאוחר יותר, לאחר שוורנר מת, עורכי דין מטעמו של גאס מגיעים לביתם של וורנר ומרגרט ומספרים לה שוורנר נהרג "בתאונת עבודה", תוך כדי שהם לוקחים מביתם חפצים ומסמכים שעלולים לקשור את גאס לוורנר.
בעונה השישית, לאלו סלמנקה במסווה של איש עסקים מניו מקסיקו בשם "בן" נפגש עם מרגרט בבר, ומנסה להוציא ממנה מידע על וורנר ובמה שעסק באלבקרקי.
הוא לא מצליח להוציא ממנה מידע שימושי, ויום לאחר מכן הוא פורץ לביתה ומצליח למצוא שם כלי עבודה שאחד מעובדיו של וורנר שלח לו בתוך מסגרת פלסטיק עם חתימה "באהבה, מהבנים", עם כתובת של המקום שיצר את המסגרת.
באמצעות הכתובת, לאלו מצליח לאתר את אחד מעובדיו של וורנר, ומוציא ממנו מידע על המעבדה שהם בנו בשביל גאס.
המפטון) – עובד זוטר ב-HHM וחבר של ג'ימי מהחברה.
כאשר מתגלה לג'ימי שצ'אק טרפד ניסיון שלו לעבוד כעורך דין בחברה כשג'ימי הצליח לעבור את מבחני הלשכה לעריכת דין, ג'ימי מחליט להפסיק להגיע לביתו של צ'אק ולהביא לו מוצרי מזון וקרח, וארנסטו מחליף אותו.