tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר שנה אחת ב"תיכון הקתולי לויולה" שבמיסיסוגה עבר ל"תיכון דרום קנט" שבקונטיקט, ובשנת 2010 עבר ל"תיכון סנט מרקס" שבמסצ'וסטס.
בשנתו האחרונה בתיכון, 2011/2012, העפיל עם קבוצת הכדורסל של סנט מרקס למשחק הגמר של טורניר אליפות התיכונים של ניו אינגלנד.
במשחק הגמר קלע סטאוסקאס 17, אך קבוצתו הפסידה מול "תיכון טילטון" בהובלתו של נרלנס נואל.
בשנת 2012 החל ללמוד באוניברסיטת מישיגן, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם שלושה מבטיחים נוספים – קאריס לוורט, גלן רובינסון ומיץ' מקגרי.
באותה עונה הובילו את הקבוצה טים הארדוויי וטריי ברק לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה מזה 20 שנה.
במשחק חצי הגמר גברה מישיגן על אוניברסיטת סירקיוז בתוצאה 61–56, ובמשחק הגמר מול אוניברסיטת לואיוויל הפסידה בתוצאה 76–82. לאחר שהצטיין ברבע הגמר עם 22 נקודות מול אוניברסיטת פלורידה, הוגבל סטאוסקאס בשני משחקי הפיינל פור ל-3 נקודות במצטבר, כשחקן חמישייה.
בעונת 2013/2014, עם עזיבתם של הארדוויי וברק ל-NBA, היה סטאוסקאס הקלעי המוביל של מישיגן, עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק.
במשחק רבע גמר אליפות המכללות הוליך את קבוצתו עם 24 נקודות, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת קנטקי בתוצאה 72–75 והודחה מהטורניר.
לאורך העונה היה קלעי השלשות המצטיין במחוז ה-Big Ten עם 44.2% קליעה, ובסיום העונה זכה בפרס השחקן המצטיין של המחוז ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
בדראפט ה-NBA 2014 נלקח סטאוסקאס בבחירה השמינית, על ידי סקרמנטו קינגס.
לאורך עונת הרוקי שלו שימש כמחליפו מהספסל של בן מקלמור, וקלע 4.4 נקודות בממוצע למשחק.
במהלך משחק מול פילדלפיה 76' במרץ 2015, הופיע שמו בטעות כ-"Sauce Castillo" (בתרגום חופשי: "רוטב קסטילו") בכתוביות לחירשים שהוצגו בשידור המשחק בטלוויזיה.
שגיאה זו הפכה במהרה לתופעת אינטרנט, ומאז מכוּנה סטאוסקאס בשם זה.
לאחר עונה אחת בלבד בסקרמנטו הועבר סטאוסקאס בטרייד לפילדלפיה, יחד עם קארל לנדרי וג'ייסון תומפסון.
ב-4 במרץ 2017 קלע שיא קריירה של 24 נקודות במשחק מול דטרויט פיסטונס.
ב-159 משחקיו בפילדלפיה רשם ממוצעים של 8.7 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
בדצמבר 2017 הועבר יחד עם ג'אליל אוקפור בטרייד לברוקלין נטס, בתמורה לטרבור בוקר.
במשחק הבכורה שלו עם הנטס קלע 22 נקודות מול טורונטו ראפטורס, אך 34 המשחקים הבאים שלו בקבוצה קלע 4.6 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
לקראת עונת חתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס.
במשחקו הראשון בפורטלנד השווה את שיא הקריירה שלו כשקלע 24 נקודות מול לוס אנג'לס לייקרס.
ב-43 המשחקים הבאים שלו עם הטרייל בלייזרס קלע 5.7 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של סי.
ב-4 בפברואר 2019 נשלח יחד עם ווייד בולדווין ושתי בחירות דראפט עתידיות לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לרודני הוד.
בימים הבאים הועבר בשני טריידים נוספים, ליוסטון רוקטס ואז לאינדיאנה פייסרס, אשר שחררה אותו מהסגל ב-8 בפברואר.
ב-11 בפברואר חתם על חוזה בקליבלנד עד לסיום עונת .
באוגוסט 2019 עזב סטאוסקאס את ה-NBA לאחר 5 עונות, וחתם על חוזה בסאסקי בסקוניה המשתתפת בליגת העל הספרדית וביורוליג.
בפברואר 2020 שוחרר מהקבוצה בשל פציעה בברכו, לאחר 22 משחקים ביורוליג.
לקראת עונת חזר סטאוסקאס לשחק ב-NBA, כשחתם על חוזה בקבוצת מילווקי באקס, אולם נופה מסגל הקבוצה לפני תחילת העונה.
ב-31 בדצמבר 2021 חתם על חוזה לעשרה ימים במיאמי היט.
בשנת 2009 השתתף סטאוסקאס בטורניר אליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 16, כחבר נבחרת קנדה, וסייע לה לזכות במדליית הארד.
לאורך הטורניר קלע 9.4 נקודות בממוצע למשחק.
בטורניר אליפות האמריקות בכדורסל 2015 שיחק לראשונה עבור נבחרת קנדה הבוגרת, וב-9 משחקיו בטורניר קלע 12.3 נקודות בממוצע למשחק.
בשל הרעלת מזון החמיץ סטאוסקאס את המשחק האחרון בטורניר, על מדליית הארד, בו גברה קנדה על נבחרת מקסיקו.
ניק קורדרו היה שחקן קנדי, שנודע במיוחד בזכות תפקידי הבמה שלו בתיאטראות ברודוויי.
הוא היה מועמד לפרס טוני בשנת 2014. הקריירה שלו כללה גם תפקידי טלוויזיה ותפקידי קולנוע.
הוא נפטר מסיבוכים שנגרמו עקב מחלת נגיף קורונה 2019 בגיל 41.
קורדרו נולד וגדל בהמילטון, אונטריו, קנדה.
קורדרו סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בהמילטון, ולמד במשך שנתיים באוניברסיטת ריירסון בטורונטו לפני שעזב על מנת להופיע עם הלהקה Lovemethod.
הופעת הבכורה של קורדרו הייתה בתפקיד הראשי בהפקת אוף ברודוויי של "The Toxic Avenger".
הוא גם גילם את התפקיד של דניס במחזמר רוק לנצח בברודוויי בשנת 2012 ובסיבוב ההופעות.
קורדרו הופיע בברודוויי בשנת 2014 במחזמר קליעים מעל ברודוויי בתפקיד צ'יץ', עבורו היה מועמד לפרס טוני ולפרס דרמה דסק.
הוא זכה בפרס מעגל המבקרים החיצוני בקטגוריה "שחקן מוביל מצטיין במחזמר" ובפרס הבינלאומי על התפקיד.
במרץ 2016 הוא הצטרף להפקה של "מלצרית" בברודוויי, כששיחק בתפקיד ארל.
הוא עזב את המחזה על מנת לשחק בבכורת המחזמר סיפור מרובע ברונקס בברודוויי, כשהוא מגלם את סאני החל מ-3 בנובמבר 2016. עבור תפקיד זה היה מועמד קורדרו לפרס דרמה דסק בשנת 2017.
בשנת 2017 הוא גילם את תפקידו של ויקטור לוגו בסדרת הטלוויזיה "שוטרים בדם" ששודרה ברשת CBS.
הוא חזר על התפקיד בשנת 2018.
ב-3 בספטמבר 2017 התחתן קורדרו עם אמנדה קלוץ.
בנם היחיד, אלביס, נולד ביוני 2019.
במרץ 2020 אובחן קורדרו כחולה ב-מחלת נגיף קורונה 2019 ואושפז בבית חולים ב-30 במרץ.
אשתו דיווחה כי הוא במצב אנוש, מונשם, ומטופל באמצעות דיאליזה וחמצון חוץ-גופי באמצעות ממברנה.
ב-18 באפריל 2020, רגלו הימנית נכרתה כתוצאה מסיבוכים ממחלתו.ב-1 במאי 2020, התגלה שנגרם לו נזק חמור לריאות והוא לא חזר להכרה, לאחר שהופסקה נתינת משככי כאבים.
ניק קורדרו נפטר ב-5 ביולי 2020 בלוס אנג'לס, בקרב אשתו אמנדה ומשפחתו, לאחר 95 יום באשפוז בבית החולים.
+שנה שם תפקיד הערותמקור 2007Apartments at 254 ג'ון קצר 2011 Don Juan דון ג'ואן 2016A Stand Up Guy סאל 2017פורשים בסטיילקצב 2019Inside Game פיט רוגיירי 2019Mob Town וינסנט ג'יגנטה
ניקולס סקוט קאנון הוא שחקן, קומיקאי, ראפר ומנחה טלוויזיה אמריקאי.
קאנון נולד ב-8 באוקטובר 1980 בסן דייגו, קליפורניה.
את קאנון גידל בעיקר סבו מצד אביו, אותו הוא וגם אביו הביולוגי כינו "אבא".
כילד, קאנון גדל בפרויקטים למגורים במפרץ ויסטה של לינקולן פארק, שהוא קטע רדוף כנופיות בדרום מזרח סן דייגו.
בשנות ההתבגרות שלו, הוא היה מזוהה עם חבורת הרחוב "לינקולן פארק בלאדס", אך הצהיר כי הותיר אחריו את השתייכותו לאחר שאיבד חבר קרוב.
בשנת 1998 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון מונטה ויסטה בעמק ספרינג, שם היה נשיא קואליציית הסטודנטים האפריקאית והשתתף במסלול השטח.
אביו של קאנון עבד עבור ערוץ כבלים מקומית, פריצתו הראשונה של קאנון הייתה בהופעת סטנד-אפ בערוץ זה.
כנער, קאנון היה חלק מהרכב הראפ "Da G4 Dope Bomb Squad".
בשנת 2001, לאחר שחתם בג'ייב רקורדס, השתתף לצד רומיאו מילר ו-3LW בפסקול הסרט ג'ימי ניוטרון, עם גרסת כיסוי לשיר "Parents Just Don't Understand" משנת 1988. בשנת 2003, הוציא את אלבום הבכורה שלו, הנושא את שמו.
בשנת 2005 הקים קאנון את חברת התקליטים Can-I-Ball Records, עם תוכניות להוציא את אלבום האולפן השני שלו, ששמו Stages, בהמשך השנה.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Can I Live?", שיר נגד הפלות, יצא ביולי 2005, ואחריו הסינגל השני, "Dime Piece", במרץ 2006. בסופו של דבר, האלבום לא יצא עקב קריירת המשחק של קאנון.
2009–2012: אנ'קרדיבל אנטרטיינמנט, סליק ניק ו-Child of the Corn
בשנת 2009, ניק קאנון הקים לייבל חדש, לאחר שסגר את הלייבל הישן שלו Can-I-Ball Records, בשם "אנ'קרדיבל אנטרטיינמנט.
בשנת 2010, יצר קאנון פרודיה על חלוץ ההיפ-הופ סליק ריק בשם "סליק ניק".
הוא הוציא בתור הדמות את "I'm a Slick Rick", פריסטייל ראפ על "Teach Me How to Dougie" של קאלי סוואג דיסטריקט , בו ביצע דיס על הראפר אמינם, ו-"Nick's Story", גרסת פריסטייל ראפ ל-"Children's Story" של סליק ריק.
בדצמבר 2011, הוציא קאנון את מיקסטייפ הבכורה שלו, Child of the Corn.
ב-26 ביולי 2013, ניק קאנון הציג לראשונה את הסינגל החדש שלו, "Me Sexy" והכריז לאחר למעלה משבע שנים לאחר שגנז את האלבום Stages כי הוא עובד אל אלבומו השני, ששמו White People Party Music, ובו שיתופי פעולה עם אפרוג'ק, פיטבול, פיוצ'ר ופולואו דה דון.
בפברואר 2014, הוציא את הסינגל השני מתוך האלבום, "Looking for a Dream", בו משתתף אפרוג'ק.
לפני צאת המיקסטייפ, יצא קליפ לסינגל "If I Was Your Man" ב-7 בנובמבר 2016. ב-2 בדצמבר, הוציא קאנון לאייטונס סינגל בשם "Hold On".
ב-9 בדצמבר 2019, הוציא שיר דיס על הראפר אמינם בשם "The Invitation", כתגובה לשיר "Family Ties" של פאט ג'ו ודרה, "Family Ties", בו מתארח אמינם ומבצע דיס על קאנון.
בשיר השתתף המפיק המוזיקלי לשעבר והעבריין המורשע שוג נייט, כמו גם הראפרים היטמן הולה, צ'ארלי קליפס ופרינס איזי, אותם כינה קאנון "The Black Squad".
לאחר שאמינם הגיב לקאנון עם שני ציוצים בטוויטר, פרסם קאנון למחרת דיס נוסף על אמינם, ובו אותם ראפרים, שנקרא "Pray for Him".
בשנת 2005, קאנון יצר, הפיק והנחה את סדרת הקומדיה המאולתרת של MTV, Wild 'N Out.
באותה השנה, הוא הנחה את טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון, בו כדור תותח אנושי נורה לרפש.
הוא הנחה גם את העונה הראשונה והיחידה של התוכנית Friday Night Slimetime של ניקלודיאון.
בנוסף, היה התקליטן בתוכנית Bigger, Longer and Wider של אלן דג'נרס.
ב-11 בדצמבר 2009 הנחה קאנון את טקס פרסי HALO של ניקלודיאון יחד עם ג'סטין טימברלייק, היידן פנטייר, לברון ג'יימס, קלי רולנד ואלישה קיז.
ב-4 ביולי 2011 הנחה קאנון את תחרות אכילת הנקניקיות של ניית'נ'ס, תחרות אכילה אמריקאית.
ב-12 בנובמבר 2012, MTV2 הכריזו על תחייתה של סדרת הקומדיה Wild 'N Out.
המופע המחודש הופק על ידי חברת "אנ'קרדיבל אנטרטיינמנט" של קאנון והסדרה הוקרנה בבכורה בשנת 2013, עם כמה פרצופים חוזרים שהצטרפו לסגל הכישרונות הטריים.
כשנשאל על חזרת התוכנית, אמר קאנון: "עם הקאסט המקורי של התוכנית שלנו, כולם מקווין הארט ועד קאט ויליאמס, אפיון קרוקט וטרן קילם הופכים לשמות ביתיים, אני מצפה לעבוד עם MTV2 על הצגת הכוכבים הקומיים של מחר עם שובו של Wild 'N Out".
עונתה החמישית של התוכנית הוקרנה בבכורה ב-9 ביולי 2013, וזכתה למדרוג הגבוה ביותר בתולדות MTV2. לאחר מכן, חודשה לשתי עונות נוספות.
ב-4 בנובמבר 2013, קאנון הנחה ואף זכה בפרס בטקס פרסי Power 100 של המגזין "Ebony".
בשנת 2014, החל להנחות את תוכנית הטלוויזיה Caught on Camera With Nick Cannon של NBC.
ב-4 באוגוסט 2016, Wild 'N Out חזרה לעונה שמינית, לאחר שלוש עונות שוברות שיאים.
בשנת 2019 הוכרז כי קאנון יופיע לראשונה בתוכנית השיחה המופעלת בשעות היום שלו בשנת 2020 באמצעות Debmar-Mercury של ליונסגייט וחברת ההפקות של קאנון עצמו, "אנ'קרדיבל אנטרטיינמנט".
ב-14 ביולי 2020, פוטר קאנון על ידי ענקית הטלוויזיה האמריקאית ViacomCBS מ-"Wild 'N Out", לאחר שסירב להתנצל על תאוריות קונספירציה אנטי-ציוניות ובכללן אנטישמיות, שהעלה כשאלות בראיון גזעני גם ביוטיוב וגם בפודקאסט שלו.
בהצהרה של ViacomCBS, צוין כי מערכת היחסים של החברה עם קאנון הופסקה בשל קידומו של קאנון "נאום שנאה ותיאוריות קונספירציה אנטישמיות".
מאוחר יותר, התנצל קאנון על דבריו המעודדים שנאת יהודים.
כשרשת הטלוויזיה הייתה מודעת לפודקאסט שלו, התייעצה איתו מיד וקיבלה את התנצלותו הציבורית, ואפשרה לו להנחות את תוכניתם, "הזמר במסכה".
את תרומת המשכורת הראשונה שלו הוא תרם למרכז סיימון ויזנטל, לאור האירוע.
בשנים 2009 עד 2016 שימש קאנון כמנחה של תוכנית המציאות "America's Got Talent" במשך שמונה עונות.
הוא הודיע כי לא יחזור להנחות את התוכנית בשנת 2017, וציין הבדלים יצירתיים בינו לבין מנהלי ה-NBC.
ההתפטרות הגיעה בעקבות הידיעה כי הרשת שקלה לפטר את קאנון לאחר שהעיר הערות מזלזלות אודות NBC בספיישל הקומדיה שלו Showtime, Stand Up, Don't Shoot.
"אני אוהב אמנות ובידור יותר מדי מכדי לראות את זה נהרס על ידי תאגידי שליטה ועסקים גדולים", אמר קאנון בהצהרה, בהתייחס לבעלותה של ענקית הכבלים קומקאסט ב-NBC.
קאנון, לעומת זאת, היה בחוזה תוכני להנחות את America's Got Talent ויכול היה להיתבע על ידי NBC בגין הפרת חוזה, אם כי זה נחשב לא סביר.
בכירים ב-NBC לא קיבלו את התפטרותו והצהירו כי הם מחזיקים אצבעות כי יבחר במקום זאת לחזור.
התפטרותו של קאנון התקבלה בסופו של דבר כסופית ללא תקריות נוספות, והוא הוחלף בתפקידו על ידי טיירה בנקס, שהנחתה גם את "הטופ מודל הבאה".
ניק קאנון הוא יו"ר TeenNick עבור ניקלודיאון ויועץ הפיתוח והיצירה של הרשת מאז 2009. בשנת 2012, ניק קאנון יצר סדרת סקיצות-קומדיה בשם Incredible Crew, בכיכובם של שישה בני נוער, כשקאנון כתב והפיק את שיר הנושא.
המופע הופק על ידי אולפני Cartoon Network, בשיתוף עם אנ'קרדיבל אנטרטיינמנט.
הסדרה שודרה ל-13 פרקים לפני שבוטלה.
ב-30 בנובמבר 2012, פורסמה תמונה של קנון באתר של אנ'קרדיבל אנטרטיינמנט, ודווח כי קאנון חתם על עסקה עם NBCUniversal על מנת להפיק חומרים עם תסריטים ובלתי כתובים כאחד לרשת.
בדצמבר 2015 מונה קאנון למנהל הקריאייטיב הראשי של RadioShack בתקווה לסעד לקהל צעיר יותר.
על פי החברה, תפקיד זה כולל "יצירת מוצרים בלעדיים ל-RadioShack ואוצרות החוויה בחנות".
לאחר מכן, הם השיקו את קו ה-NCredible של מוצרי שמע ואלקטרוניקה לצרכן, יחד עם האוזניות האלחוטיות Ncredible1.
ב-19 בינואר 2010 החל קאנון להנחות את תוכנית הבוקר (6-10AM) בתחנת הרדיו "92.3 NOW FM (WXRK-FM)" בניו יורק.
לקנון תוכנית בשם Cannon's Countdown, המשודרת ברדיו CBS.
ב-17 בפברואר 2012, התפטר קאנון מ-92.3 NOW FM (WXRK-FM), עקב בעיות בריאותיות.
נכון לעכשיו, מנחה קאנון את תוכניתו "Nick Cannon Mornings" בתחנת הרדיו פאוור 106 בלוס אנג'לס.
ב-13 ביולי 2010, הודיע קאנון כי הוא יוצא לסיבוב הופעות קומדי בסתיו 2010, החל מפסטיבל Just for Laughs במונטריאול.
בתחילת 2011 הקליט קאנון את ספיישל הסטנדאפ הראשון שלו, שכותרתו Mr.
Showbiz, באתר הקזינו פאלמס בלאס וגאס.
הספיישל הוקרן בבכורה בשואוטיים ב-14 במאי 2011. מהדורה דיגיטלית של הספיישל זמינה באייטונס החל מ-16 במאי 2011, יחד עם עותק פיזי של האלבום, שיצא ב-31 במאי.
קאנון התחתן עם הזמרת-יוצרת מריה קארי ב-30 באפריל 2008 באחוזתה הפרטית באי וינדרמיר שבבהאמה.
ב-30 באפריל 2011, יום נישואיהם השלישי, נולדו להם תאומים.
לאחר שש שנות נישואין, נפרד הזוג והגיש בקשה לגירושין בשנת 2014, אך התאחד לזמן קצר בשנת 2015. גירושיהם הסתיימו בשנת 2016.
לניק 12 ילדים משש נשים שונות (נכון ל-14/8/23) כאשר נשאל על כך ענה "אני לא מתכנן להפסיק להביא ילדים לעולם כל עוד אני יכול, אז אולי בגיל 85, אם לא אוכל עוד"
ניקולס הילמי "ניק" קיריוס הוא טניסאי אוסטרלי מקצועני.
קיריוס זכה ב-6 טורנירים מסבב ה-ATP והישג השיא שלו, הוא הגעה לשלב הגמר בטורניר גראנד סלאם, באליפות וימבלדון (2022), אז הפסיד בארבע מערכות לנובאק ג'וקוביץ'.
קיריוס הוא השחקן השלישי שניצח את רוג'ר פדרר, רפאל נדאל ונובק ג'וקוביץ' כבר במשחק הראשון שלו נגדם.
לקיריוס יש מוניטין של שחקן שנכנס לצרות על התנהגותו במגרש הטניס.
בטורניר סינסינטי מאסטרס שנערך ב-15 באוגוסט 2019 הוא נקנס בסכום של 113,000 דולר בגין התנהגותו, הקנס הגבוה ביותר שניתן בסבב ה-ATP.
הוא נודע גם כשחקן שאוהב להשתעשע במשחקים, למשל כאשר הוא מגיש את הכדור בין הרגליים וכך מפתיע את יריבו.
אימו נורליילה "ניל", היא בת משפחת המלוכה של סולטנות סלנגור שבמלזיה.
היא ויתרה על תואר הנסיכה שלה לאחר שבחרה להגר לאוסטרליה בשנות העשרים לחייה.
אביו, יוריוס, הוא צייר ממוצא יווני.
הוא נוצרי יווני אורתודוקסי ומקפיד לענוד שרשרת זהב עם צלב.
החל משנת 2020 הוא מנהל אורח חיים טבעוני.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2013 זכה קיריוס בתואר לנערים לאחר שניצח את בן ארצו תנסי קוקינאקיס.
אותה שנה באליפות וימבלדון הוא זכה בתואר לזוגות נערים ביחד עם תנסי קוקינאקיס.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2015 הגיע קיריוס למשחק רבע הגמר שבו הפסיד לאנדי מארי מבריטניה (6 בעולם) ב-3 מערכות (6-3, 7-6(7-5), 6-3) שלבסוף הגיע למשחק הגמר.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2022 זכה קיריוס באליפות עם תנסי קוקינאקיס, שאתו זכה ב-2013 באליפות אוסטרליה הפתוחה לנוער.
הייתה זו הפתעה גדולה, שכן קיריוס וקוקינאקיס לא שיחקו מעולם יחדיו בזוגות בסבב המקצועני, והיו מדורגים לפני התחרות במקומות 259 (קיריוס) ו-433 (קוקינאקיס) בזוגות בדירוג ה-ATP.
באליפות וימבלדון 2022 העפיל לראשונה בקריירה לגמר גראנד סלאם, בו הפסיד לנובאק ג'וקוביץ' בארבע מערכות.
ניקולס אדוארד פולס הוא שחקן פוטבול אמריקאי ששיחק בעמדת הקוורטרבק, בליגת ה-NFL.
פולס שיחק פוטבול מכללות עבור אוניברסיטת אריזונה ולאחר מכן נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2012 בסיבוב השלישי על ידי פילדלפיה איגלס.
את משחקו הראשון בקבוצה שיחק פולס לאחר שהקוורטרבק המוביל, מייקל ויק, נפצע ולא היה יכול לשחק.
בעונה לאחר מכן פולס היה הקוורטרבק המוביל ואף במשחק אחד רשם 7 טאצ'דאונים במסירה, והיה השביעי אי פעם לעשות זאת.
לאחר עונת הסופרבול, פולס שיחק רק 5 משחקים עבור קבוצתו וחזר להיות הקוורטרבק המשני.
עקב כך, פולס עזב את האיגלס ובשנת 2019 חתם בג'קסונוויל ג'אגוארס.
בעונת 2020, פולס הועבר לשיקגו ברס, על מנת להיות הקוורטרבק המשני עבור מיטשל טרוביסקי.
פולס נולד וגדל באוסטין, בירת טקסס, ארצות הברית.
בשנת 2007 פולס הצטרף לקבוצת הפוטבול של אוניברסיטת המדינה של מישיגן שם השתתף במשחק אחד, ובו רשם 5 מסירות שהושלמו, לאורך 57 יארדים.
בשנת 2008 פולס עבר לשחק עבור אוניברסיטת אריזונה בה נאלץ לא לשחק בעונת 2008 בשל חוקי התאחדות המכללות.
את עונתו הראשונה של פולס, עונת 2009, פולס סיים עם 260 מתוך 409 מסירות שהושלמו, לאורך 2,486 יארדים ו-19 טאצ'דאונים.
עקב ביצועי המרשימים, בעונת 2010 פולס היה הקוורטרבק המוביל של הקבוצה, ללא עוררין.
פולס סיים עם ביצועים מרשימים גם בעונה הזו, עם 3,191 יארדים.
בעונת 2011 פולס אף שיפר את ביצועיו וסיים את העונה עם 4,334 יארדים.
פולס נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2012 על ידי פילדלפיה איגלס בסיבוב השלישי במקום ה-88 וחתם על חוזה למשך 4 שנים.
למרות השמועות שלפיהן פולס יפתח במשחק של ערב שני (Monday Night Football) בעונת 2012, המאמן אנדי ריד החליט בסופו של דבר לפתוח עם מייקל ויק, הקוורטרבק הוותיק.
בשבוע לאחר מכן, ויק נפצע ולכן לא היה יכול לשחק, דבר שאפשר לפולס לשחק בפעם הראשונה ב-NFL, כנגד דאלאס קאובויס.
את המשחק סיים פולס עם 22 הלמות מתוך 32 ניסיונות מסירה לאורך של 219 יארדים וטאצ'דאון אחד.
בשבוע 11 במשחק נגד וושינגטון רדסקינס (כיום וושינגטון פוטבול טים), ויק נאלץ להפסיק לשחק ולכן פולס עשה את פתיחתו הראשונה ב-NFL.
לקראת סוף העונה, פולס שבר את ידו ולכן לא היה יכול לשחק בהמשך העונה.
לפני עונת 2013, המאמן החדש של הקבוצה, צ'יפ קלי, הכריז שפולס, ויק וקוורטבק נוסף יתחרו על הובלת הקבוצה, ובסופו של דבר התחרות הצטמצמה לויק ולפולס.
במשחקי קדם העונה ויק הצטיין בעוד שפולס שיחק ממוצע, ולכן ויק נבחר להוביל את הקבוצה.
את משחקו הראשון פולס שיחק נגד ניו יורק ג'איינטס לאחר שויק קרע את שריר מיתר הברך.
במשחק זה פולס הוביל את קבוצתו לניצחון בתוצאה 21–36 ועקב ביצועיו המרשימים באותו משחק, הוא נבחר להיות הקוורטרבק הפותח של הקבוצה בשבוע לאחר מכן.
כאשר קבוצתו של פולס הגיעה למאזן 6–8 והייתה במקום הראשון בבית המזרחי של חטיבת ה-NFC.
במשחק החשוב לאחר מכן נגד שיקגו ברס, פולס וקבוצתו הביסו את היריבה כאשר פולס סיים את המשחק עם 84% השלמה של מסירותיו.
יתר על כן, זהו היה משחקו התשיעי באותה עונה עם דירוג מוסר של יותר מ-100. פולס סיים את העונה הסדירה במאזן של 27 טאצ'דאונים ממול 2 אינטרספשנים בלבד כאשר קבוצתו סיימה במאזן 6–10 ועלתה מהמקום הראשון בביתה.
האיגלס סיימו את עונתם לאחר הפסד של השנייה האחרונה כנגד ניו אורלינס סיינטס בתוצאה 24–26 והודחו מהפלייאופס.
בזכות ביצועיו המרשימים של פולס, הוא נבחר להשתתף בפרו בול של עונת 2013.
לפני עונת 2014, המאמן של קבוצתו של פולס שחרר את התופס עם הביצועים הטובים ביותר של הקבוצה, דשון ג'קסון.
אף על פי כן, לפולס עדיין נשארו את ג'רמי מקליין, שהייתה ביניהם כימיה טובה, ואת זאק ארץ, שבזמנו היה בשנתו השנייה בליגה.
את משחקו הראשון של פולס באותה עונה כנגד ג'קסונוויל ג'אגוארס, פולס פתח בצורה נוראית, כאשר איבד את הכדור 3 פעמים (מתוכם 2 אינטרספשנים, השווה את כמות האינטרספשנים משנה שעברה) ואת המחצית סיימו פולס וקבוצתו בחיסרון של 17–0. כנגד הציפיות, הם הצליחו להשיב 34 נקודות שלא נענו והפכו את המשחק.
פולס סיים את המשחק עם 24 השלמות מתוך 45 ניסיונות לאורך 332 יארדים ו-2 טאצ'דאונים, ביחד עם 3 איבודי כדור.
פולס שיחק 8 משחקים בעונה וסיים אותה עם 2,163 יארדים במסירה.
עקב כך שביצועי הקוורטרבק השני של הקבוצה, מארק סנצ'נז, היו טובים בהרבה מאלו של פולס, הוא הוחלף בתפקיד הקוורטרבק הראשי.
לפני עונת 2015, פולס הועבר לסיינט לואיס ראמס (כיום לוס אנג'לס ראמס), ביחד עם כמה בחירות בדראפט הקרוב, עבור סאם ברדפורד ובחירת דראפט.
הוא חתם לעסקה לשנתיים בסך 24.5 מיליון דולרים אמריקנים.
את העונה פולס סיים עם ביצועים רעים ומאזן טאצ'דאונים- אינטרספשנים שלילי.
בעקבות בחירת הקוורטרבק ג'ראד גוף בדראפט ה-NFL של עונת 2016 (במקום הראשון בדראפט) פולס ביקש את שחרורו מהקבוצה, ובקשתו אושרה.
בעונת 2016 פולס חתם בקנזס סיטי צ'יפס בחוזה לשנה אחת.
הוא לא שיחק הרבה באותה עונה והקבוצה החליטה לא להאריך את חוזה, מה שאומר שהוא הפך לשחקן חופשי בשוק של הליגה.
לאחר עונת 2016, פולס חתם לחוזה למשך שתי שנים עם הקבוצה שבחרה אותו בדראפט, פילדלפיה איגלס, על מנת לגבות את קארסון וונץ, הקוורטרבק המוביל של הקבוצה שנבחר שנה לפני כן במקום השני בדראפט.
בשבוע ה-14 של עונת 2017, וונץ קרע את הרצועה הצולבת שלו, ופולס החליף אותו להמשך העונה.
בשבוע ה-15, פולס רשם 237 יארדים ו-4 טאצ'דאונים כאשר הוביל את קבוצתו לניצחון על ניו יורק ג'איינטס בתוצאה 29–34. בשבוע ה-17 פולס לא השתתף מכיוון שגם אם יפסידו, פולס וקבוצתו יהיו במקום הראשון בחטיבת ה-NFC, וכך היה.
את העונה סיימו האיגלס במאזן 3–13 והעפילו מהמקום הראשון בחטיבת ה-NFC, ודילגו על הסיבוב הראשון של הפלייאופס.
בסיבוב השני של הפלייאופס, האיגלס ניצחו את אטלנטה פלקונס בתוצאה 10–15 ופולס רשם באותו משחק 246 יארדים והשלים 23 מתוך 30 הניסיונות שלו.
בסיבוב השלישי של הפלייאופס נגד מינסוטה ויקינגס האיגלס גם כן ניצחו בתוצאה 7–38 והעפילו לסופרבול LII.
פולס רשם 352 יארדים והשלים 26 מתוך 33 הניסיונות שלו.
בסופרבול LII באצטדיון הביתי של מינסוטה ויקינגס, האיגלס התמודדו נגד ניו אינגלנד פטריוטס, מנצחת הסופרבול הקודם, שהובלו על ידי טום בריידי.
האיגלס ניצחו בתוצאה 33–41 וזכו בסופרבול.
פולס השלים 28 מתוך 43 ניסיונות המסירה שלו, 373 יארדים, 3 טאצ'דאונים במסירה וטאצ'דאון אחד בתפיסה (מהלך שנקרא "פילי ספיישל").
בזכות ביצועיו פולס נבחר להיות ה-MVP של משחק הסופרבול ואף נבנה פסל בדמותו בכניסה לאצטדיון של הקבוצה.
לאחר הזכייה בסופרבול LII, פולס הארך את חוזהו אצל האיגלס בשנה נוספת.
בשבוע ה-16 של עונת 2018, פולס רשם 471 יארדים במסירה וטאצ'דאון אחד בניצחון של קבוצתו נגד יוסטון טקסאנס בתוצאה 30–32, ועקף את השיא של דונובן מק'נאב ביארדים במסירה למשחק על ידי קוורטרבק של האיגלס.
את העונה סיימו האיגלס במאזן 7–9 ועלו לסיבוב הראשון של הפלייאופס מהמקום השני בבית המזרחי של חטיבת ה-NFC.
האיגלס סיימו את עונתם לאחר שניצחו בסיבוב הראשון של הפלייאופס נגד שיקגו ברס, אך הפסידו לניו אורלינס סיינטס ביסבוב השני.
בסוף העונה האיגלס שחררו את פולס והוא חזר להיות שחקן חופשי בשוק של הליגה.
לאחר עונת 2018 פולס חתם לחוזה למשך 4 שנים בסך 88 מיליון דולרים אמריקנים עם ג'קסונוויל ג'אגוארס.
פולס שיחק רק 4 משחקים בעונת 2019 ובהם לא הראה ביצועים מרשימים.
לפני עונת 2020 פולס עבר לשיקגו ברס, שם התחרה עם מיטשל טרוביסקי על תפקיד הקוורטרבק המוביל.
בשבוע ה-5 של עונת 2020 פולס רשם 243 יארדים וטאצ'דאון אחד בניצחון של קבוצתו כנגד טמפה ביי באקנירס, שהובלה על ידי טום בריידי וזכתה בסוף העונה בסופרבול LV, בתוצאה 19–20.
ניק כהן הוא עיתונאי וסופר יהודי בריטי.
ניק כהן נולד בסטוקפורט בסביבות מנצ'סטר.
אביו היה יהודי בעל שורשים מרוסיה.
ניקולס גדל במנצ'סטר ואחרי סיום בית הספר למד באוניברסיטת אוקספורד פילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה.
לאחר סיום הלימודים כהן החל לעבוד בתחום העיתונות.
תחילה בבירמינגהם ואחר כך ב"אינדפנדנט" ו"האובזרבר".
בתחילת הקריירה הוא היה מבקר מדיניות של טוני בלייר.
בשנת 2003 הוא תמך בהשתתפות בריטית במלחמת עיראק ובשנת 2011 בפעילות צבאית בלוב.
בשנת 2012 כהן קרא להתעברות צבאית פעילה במלחמת האזרחים בסוריה.
בשנת 2006 הוא נכלל ברשימת עיתונאים בריטים "אילמופובים" שפורסמה על ידי המועצה המוסלמית של בריטניה.
מאמר של כהן נגד UKIP שפורסם בשנת 2014 זכה בפרס העיתונות האירופאית.
ניק כהן מתנגד לפעילות של הרחבת התנחלויות, אך תומך בפעילות צבאית נגד חמאס.
ניק כהן פרסם מספר ספרים בנושאי פוליטיקה ואקטואליה.
בשנת 2012 הוא פרסם ספר You Can't Read this Book בנושא צנזורה.
ניקולס "ניק" פינק הוא שחיין אמריקאי, סגן האלוף האולימפי (פריז 2024) ואלוף העולם (דוחה 2024) במשחה ל-100 מטר חזה, אלוף העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-50 מטר חזה, ואלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) במשחים ל-50 מטר חזה ול-200 מטר חזה.
פינק נולד וגדל במוריסטאון, ניו ג'רזי.
הוא למד ושחה באוניברסיטת ג'ורג'יה.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני 2012 הוא סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.14 דקות, במקום 17 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.89 דקות ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.69 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים אלה.
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ביוני 2013 זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.24 דקות, אחרי קווין קורדס (59.99 שניות) ולפני מייק אלכסנדרוב (1:00.39 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.97 דקות, אחרי קווין קורדס (2:08.34 דקות) ובי.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.03 שניות.
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.10 דקות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 59.84 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה ב-2014 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.94 דקות, אחרי יאסוהירו קוסקי מיפן (2:08.57 דקות) ולפני קזוקי קוהינטה מיפן (2:10.14 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.24 דקות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה ב-2016 הוא סיים פעמיים במקום שביעי, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.39 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.55 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים אלה.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.56 דקות.
ב שנערכו בלימה, פרו באוגוסט 2019 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
במשחקים עצמם הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.93 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי בדצמבר 2021 הוא זכה ב-6 מדליות, 3 זהב, 2 כסף ו-1 ארד.
כשחיין שני הוא קבע ב"זינקו שליחים" תוצאה של 25.13 שניות.
מדליות כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 55.27 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 25.82 שניות.
מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 55.87 שניות, אחרי איליה שימנוביץ' מבלארוס שקבע שיא אליפות חדש של 55.70 שניות וניקולו מרטיננגי (55.80 שניות).
ניקולאס (ניק) פרי הוא מוזיקאי אמריקאי, זמר, פזמונאי, גיטריסט ומפיק מוזיקלי.
הוא אחד מחבריה המייסדים של להקת סילברטייד, מאונט הולי, SINAI, והאחרונה שבהן, דה אנדרגראונד ת'יבס ("The Underground Thieves").
פרי ניגן עם שיינדאון, פרי פארל, מאט סורום, אחותו הצעירה כריסטינה פרי, ג'ימי גנקו, דורותי ואחרים.
ב-2009 הוא השיק מותג גיטרות בשם "Perri Ink.", וב-3 באוקטובר 2011 פתח את החנות הקמעונאית הראשונה שלו, Perri Ink.
Cartel, אותה סגר ב-1 בנובמבר 2013 במטרה לחזור ולהתמקד במוזיקה.
נכון ל-2019 פרי כותב, מקליט ומופיע עם להקתו דה אנדרגראונד ת'יבס.
לפרי רקורד כאמן שהגיע למעמד פלטינה מספר פעמים.
ב-2016 הוא הפיק עבור הסברו וסוני אלבום אוסף עבור זיכיון הרובוטריקים.
פרי שיבץ מוזיקה בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ופרסומות; לרבות פרסומות עבור ה-NHL, רשת הטלוויזיה The WB, מותג התרופות נגד שיעול "Theraflu", חברת האינטרנט "Squarespace" ועוד.
הוא השתתף בסרטו של הבמאי מ.
נייט שאמלאן "נערה במים", ושני שירים שלו מופיעים בפס הקול של הסרט.
ב-2001 היה שותף בהקמת להקת סילברטייד (Silvertide).
ב-2002 הלהקה שחררה את ה-EP הראשון שלה, American Excess.
ב-2003 השלימה הלהקה את אלבומה הראשון Show and Tell ששוחרר בשנה בלאחר מכן, ויצאה לסיבוב הופעות שנמשך ברציפות עד 2006. במהלך סיבוב ההופעות הופיעה הלהקה עם להקות כמו ואן היילן, ולווט ריבולבר ומוטלי קרו.
אחרי התפרקות הלהקה ב-2007, עבר פרי ללוס אנג'לס וקיבל את תפקיד הגיטריסט המוביל של פרי פארל.
הוא הופיע עם פארל ועם סטלייט פארטי (Satellite Party) במשך שנה, ואז החליט לעזוב ולקבל על עצמו את תפקיד הגיטריסט המוביל של להקת הרוק שיינדאון.
פרי היה חבר בשיינדאון מ-2008 ועד 2009 והופיע איתה בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום The Sound of Madness.
ב-2009 החל לשתף פעולה עם המתופף מאט סורום.
פרי וסורום ניגנו בלוס אנג'לס ובלאס וגאס במשך שנה עם הרכב שנקרא "The Darling Stilettos".
ב-2010 חזר פרי לפילדלפיה היקם להקה חדשה בשם SINAI יחד עם סולן להקת סילברטייד לשעבר, וולט לפטי.
במשך השנה הבאה הם כתבו והקליטו, ובפברואר 2012 הכריזו שאלבומם הראשון עומד לצאת.
האלבום, שנקרא "A Pinch of Chaos", יצא לאור ב-1 באפריל 2012.
ב-2014, לאחר הפסקה שמטרתה הייתה קידום מותג הגיטרות שלו, חזר פרי להופיע עם חברו ג'ימי גנקו.
ב-3 במרץ 2015 הלהקה, שנקראה בתחילה "חבורת ניק פרי" (The Nick Perry Group) שינתה את שמה למאונט הולי (Mount Holly).
ב-2 בנובמבר 2017, לאחר שנתיים של עבודה משותפת, הודיע זמר הלהקה, ג'יימסון בארט, ברשתות החברתיות שהוא עוזב את הלהקה.
בעקבותיו עזבו גם יתר חברי הלהקה והלהקה התפרקה.
אלבומם הראשון והיחיד יצא לאור ב-3 בנובמבר 2017, ודורג במצעד הטופ 40 של הרוק האלטרנטיבי של iTunes.
בשיא הגיע האלבום למקום ה-32 במצעד.
ב-4 בינואר 2018 הציג פרי את להקתו החדשה, דה אנדרגראונד ת'יבס (The Underground Thieves).
הסינגל הראשון של הלהקה, "Graveyard Moon", יצא לאור ב-26 בינואר.
הלהקה מונה שישה חברים, כשפרי הוא זמר רקע וגיטריסט, אנתוני ומייקל מונטסנו זמרים וכותבי שירים, בריאן ויבר הוא הבסיסט, ג'סטין די'פבו קלידן וכותב שירים, וזיל פסלר בתפקיד המתופף.
שניים מהסינגלים שהוציאה הלהקה הגיעו למקום הראשון במצעד השבועי של LouderSound.com בבריטניה.
בשנים 2018 ו-2019 הופיע פרי עם להקת דורותי, ומילא את מקומו של הגיטריסט אוון בארי.
פרי הפך לאחד האמנים המייצגים של יצרנית הגיטרות גיבסון, לאחר שהשיקה את גרסת חגיגות ה-60 לגיבסון לס פול.
כריסטינה פרי - Lovestrong (2011)
דה אנדרגאונד ת'יבס + חברים - The Capistrano EP (2018)
ניק פרי ודה אנדרגאונד ת'יבס - Sun Via (2020)
פרי הוא בנם הבכור של מרי ודנטה פרי.
הוא גדל בבנסיילם, פרבר בפנסילבניה עם הוריו ואחותו הצעירה, הזמרת והפזמונאית כריסטינה פרי.
הוא למד בתיכון האב ג'אדג' ובתיכון בנסיילם והיה במגמת התיאטרון.
בשנתו הראשונה בתיכון כיכב בתפקיד הראשי במחזמר "המלך ואני".
הוא התחתן עם מיסי באומן ב-2011 ובתם טסלה נולדה ב-2014.
ניק מילר (נולד ב-27 בפברואר 1960) הוא מוזיקאי, גיטריסט, מלחין, מעבד, מפיק מוזיקלי ישראלי.
מילר נולד בעיירה קטנה בשם אדינץ בצפון מולדובה, לשעבר ברית המועצות.
בגיל מוקדם גילה את אהבתו למוזיקה ובגיל שמונה נחשף לראשונה ללהקת הביטלס שם - גם גילה לראשונה את הגיטרה החשמלית.
מיד ידע שזה מה שהוא רוצה לעשות כל החיים, להיות מוזיקאי וגיטריסט.
בגיל 11 קיבל את הגיטרה הראשונה.
מילר למד לנגן באופן עצמאי כי באותן שנים לא היו מורים לגיטרה.
למד בעיקר לפי שמיעה והקשבה להרבה מוזיקה.
מילר מעיד על עצמו שלא אהב ללמוד – במשך כל שנות לימודיו בבית הספר כמעט ולא נכח בכיתה והעדיף ללכת לבית התרבות המקומי מהבוקר עד הערב שם שמע מוזיקאים ולהקות מקומיות.
עם הזמן התחבר עם מוזיקאים מקומיים שנתנו לו להיות איתם גם בחזרות וגם בהופעות.
במקביל, המשיך לנגן וללמוד ובעיקר לשמוע רוק להקות כמו: לד זפלין, דיפ פרפל, אוריה היפ, לצד יצירות קלאסיות ומוזיקה עממית מולדובית.
בגיל 15 הצטרף מילר לאותם הרכבים מקומיים שניגנו בעיקר מוזיקה צוענית עממית.
בשנת 1978 כשהיה בן 18 עלה עם הוריו לישראל היישר לנצרת עלית שם חיפש מוזיקאים.
מהר מאוד הצטרף ללהקות מקומיות ובמקביל הקים הרכבים שניגנו בעיקר רוק.
בשנת 1980, התגייס לצה"ל ושירת בבסיס סטלה מאריס בחיפה ובפיקוד צפון.
בשנה זו פגש את פימה שוסטר לראשונה, כשניגנו שיר של סנטנה בחתונה של חבר משותף, ע" בקשת החתן.
בשנת 1982 הכיר שוסטר למילר את דובי סוני, ויחד הקימו את להקת אורניום, שהייתה פעילה עד שנת 1989. בשנה זו כל חברי הלהקה נסעו לארצות הברית וחתמו על חוזה הקלטות בחברת תקליטים אמריקאית, אשר רצו שיתמקמו כמה שנים על מנת לקדם ולהחתים אותם באחת החברות התקליטים הגדולות בארצות הברית.
חברי הלהקה לא הצליחו להחזיק מעמד בהרכב מלא, לכן חזרו לישראל.
בשנת 1990 החליטו מילר ושוסטר על הקמת הרכב חדש ביחד.
מילר פגש לראשונה את פבלו רוזנברג במשרד הרישוי, והציע לו להצטרף להרכב לאחר ששמע אותו בכמה הופעות ואהב את הכישרון המוזיקלי שלו.
מילר ושוסטר עבדו יחד עם רוזנברג על סקיצות ולאחר מכן צירפו את דובי סוני ואת איתן כודרג'י ללהקה.
במשך כשנתיים ניגנו יחד בלהקת חתונות, מה שאפשר להם להמשיך לעבוד על חומרים מקוריים ולנגן אחרי האירועים עד אור הבוקר.
בשנת 1992 החל האמרגן אבי פרץ, שייצג בין היתר את להקת "תיסלם", מני בגר וגלי עטרי, לייצג את הלהקה, שנקראה "סטלה מאריס".
לאחר שהגיע לשמוע את הלהקה בחדר חזרות בקריות הוא שידך אותם לחברת התקליטים "הליקון", והם חתמו על חוזה הקלטות.
בשנה זו הוציאה הלהקה סינגלים לרדיו, ובספטמבר יצא האלבום הראשון של הלהקה, שנקרא כשמה – "סטלה מאריס".
מילר השתתף בלחנים ברוב שירי האלבום, בין השאר ב"לילה טוב", "אישתר", "בואי כבר הביתה" ו"שגיאה".
בשנת 1994 הקליטה הלהקה את אלבומם השני, "השער נפתח", בהפקת המפיק הבינלאומי כריס טסנגרדיס .
בין השירים שמילר הלחין: "נר על החלון", "זה לא מאוחר", "משחקים אסורים", "בלי סוף" ועוד.
לאחר מכן הודיע רוזנברג שהוא עוזב לטובת קריירת סולו.
בשנת 1995 המשיך מילר לעבוד עם רוזנברג בתל אביב.
מילר הפיק, עיבד וניגן גיטרה בשני אלבומי הסולו הראשונים של רוזנברג, "רק הלב יודע", ו"בין ערביים".
בשנת 1998 התאחדה להקת סטלה מאריס, עם חזרתו של מילר לקריות.
הלהקה הוציאה את אלבומה השלישי עם הזמר דודו אסרף "סטלה מאריס 3".
בשנת 2000 הלהקה הקליטה את אלבומה הרביעי, שנקרא "פרשים", בשיתוף פעולה עם הזמר מני בגר.
משנת 2002 ניגן בהופעות של מיקי גבריאלוב, עד לשנת 2012.
בשנת 2005 להקת סטלה מאריס הקליטה עם הזמר דרור לוקץ' את אלבומה החמישי Searching for the Sun באנגלית בהפקת כריס טסנגרדיס.
במקביל הלהקה המשיכה מופע מחווה ללד זפלין, אשר נמשך עד לעצם היום הזה.
בשנת 2012 הקליט מילר אלבום סולו אינסטרומנטלי ראשון באנגליה, שהופק על ידי טסנגרדיס, "My Memories".
באותה שנה התאחדה להקת סטלה מאריס עם רוזנברג, לחגיגת 20 שנה להקמתה של הלהקה.
ההופעה התקיימה בזאפה תל אביב.
בשנת 2017 הופיע שוב באיחוד הלהקה "סטלה מאריס" בהופעה חד פעמית שחגגה 25 שנה להקמתה של הלהקה, בהופעה שהתקיימה בזאפה אמפי שוני.
ב-25 באפריל 2019, במהלך הופעה במועדון "זאפה" בחיפה, התמוטט מילר וסבל מדום לב, מילר ניצל לאחר שמתנדב מד"א ורופא שהיו בקהל ביצעו בו החייאה.
למתנדב היה דפיברילטור שהיה זמין מיד.
ב-28 באוקטובר 2021 הופיעה הלהקה שוב במועדון "זאפה" בחיפה, לאחר שמילר החלים.
כיום, ממשיך מילר להופיע עם הלהקה במופע לציון 30 שנות הפעילות.
בספטמבר 2022 סטלה מאריס הוציאה סינגל חדש "עוף החול" ב-2023 " יש סיבה לכל דבר" (לחן של מילר, מילים של דני רובס).
במרץ 2024 סטלה מאריס הוציאה סינגל חדש "נהר" שמילר הלחין עם פימה שוסטר.
ניקולס אלן סירסי הוא שחקן אופי אמריקאי הידוע בעיקר בזכות גילום סמפכ"ל המרשל של ארצות הברית ארט מולן בסדרה "צדק פרטי" של רשת FX.
היה לו גם תפקיד מרכזי במיני-סדרה בהפקתו של טום הנקס "מכדור הארץ לירח" בתור דיק סלייטון וגם בסרט המערבון "אימה בערבה".
בנוסף ביים את "משפטו של הרוצח הסדרתי הכי גדול באמריקה", סרט שיצא בשנת 2018.
ניקולס אלן סירסי נולד בעיירה קולוהי שבקרוליינה הצפונית.
הוא בוגר בית הספר תיכון של קולוהי.
לאחר מכן למד לזמן קצר בבית הספר לאומנות של קרוליינה הצפונית וסיים את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל עם תואר באנגלית בקיץ 1982.
מ-1982 עד 1989, סירסי התגורר בניו יורק, שם עשה מחזות אוף ברודוויי.
חלקם כללו "ברנשים וחתיכות", "קברט" ו"ישו כוכב עליון".
כשחזר לקרוליינה הצפונית, הוא החל לשחק בסרטים שצולמו במקום.
תפקידים קטנים ב"ימי הרעם" (1990) וב"נסיך הגאות והשפל" (1991) הובילו לתפקידים של פרנק הבעל המרושע ב"עגבניות ירוקות מטוגנות" (1991) וסגן השריף החביב ב"נל" (1994).
סירסי הופיע במספר סדרות טלוויזיה.
היה לו תפקיד חוזר ב-"Thunder Alley", תפקיד קבוע ב"אימה בטריניטי" ותפקיד אורח ב"רצח מדרגה ראשונה" וב"נאש ברידג'ס" בכיכוב דון ג'ונסון.
הוא היה דמות קבועה בסדרת של רשת UPN "שבעה ימים" משנת 1998 עד 2001, וגילם את בארי מרטין בסדרה של ABC, "רודני", משנת 2004 עד 2006. הוא גם שיחק במספר סרטי טלוויזיה.
בשנת 2014 הופיע בדרמה של CBS "אינטליג'נס" בכיכובו של ג'וש הולווי.
בקיץ 1996, סירסי הפיק, ביים ושיחק בסרט הקולנוע העצמאי שלו "Paradise Falls", שנכתב על ידי שון ברידג'רס, עליו הם זכו בפרסים בפסטיבל הסרטים של אטלנטה ובפסטיבל הסרטים של הוליווד.
בשנת 2011, סירסי הופיע בפרסומת לקמפיין של הרמן קיין "Yellow Flowers" ביוטיוב.
בשנת 2015, סירסי נבחר לביים את הסרט "משפטו של הרוצח הסדרתי הכי גדול באמריקה", דרמת פשע אמיתי המבוססת על רוצח התינוקות המורשע קרמיט גוסנל.
ב-27 בדצמבר 2017, סירסי התארח בתוכנית של ראש לימבו, "המופע של ראש לימבו".
בשנת 2022 הופיע בסרט המערבון של The Daily Wire "אימה בערבה" בכיכובה של ג'ינה קראנו.
סירסי מתגורר בדרום קליפורניה עם אשתו, השחקנית לסלי ריילי, ושני ילדיהם, קלואי ועומאר.
סירסי הוא שמרן גלוי; ההתנהגות הפוליטית והבין-אישית שלו במדיה החברתית, כמו טוויטר, בלטה במספר כלי חדשות.
סירסי הצהיר, "אני יודע שלאנשים יש רגשות.
זו הסיבה שאני מנסה לפגוע בהם".
בשנת 2013, סירסי לעג לדעותיו הפוליטיות של שון פן על מותו של הדיקטטור הוגו צ'אווס, אשר פן הביע הערצה כלפיו.
מאוחר יותר באותה שנה, הוא הגיב להערותיו של המתאבק המקצועי קווין נאש על חוק הגנת החולה בכך שכינה אותו "ממלכתי מנשק תחת".
בשנת 2014, סירסי הגיב למספר אנשים בדיון על נישואים חד-מיניים וגילוי עריות, במהלכו לעג לאנשים ולעיתונאים על בסיס משקלם, לאחר שכינו אותו ואת רפובליקנים אחרים "גזעני".
סירסי גם לעג לאנשים באופן שגרתי בגלל משקלם בשנת 2015, שוב כתגובה להאשמות כי אלו שמתנגדים למדיניות הדמוקרטית הם "גזענים".
סירסי גם ציין את הביקורת שלו על דונלד טראמפ בשנת 2016, ודיווח שחברים כועסים עליו בגלל בדיחות שאמר על המועמד לנשיאות באותה תקופה.
סירסי הצהיר, "יש לי בעיה למצוא את הבחירות האלו משהו אחר מלבד מגוחך".
בשנת 2017, הוא הביע אי ודאות אם הוא איבד את עבודתו בשל דעותיו הפוליטיות.
ניקולס ג'וזף ללוטה הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ניו יורק.
ללוטה הוא חבר המפלגה הרפובליקנית.
ללוטה נולד ב-23 ביוני 1978 בעיר ביי שור (Bay Shore) שבניו יורק.
בשנת 1996 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון סנט אנתוני השוכן בפרוור האמיד סאות' הנטינגטון, ובשנת 2000 היה לבוגר האקדמיה הימית של ארצות הברית.
במשך שמונה שנים שירת בצי ארצות הברית, ושלוש פעמים הוצב בשליחות מבצעית מעבר לים.
בנוסף, הוא בעל תואר שני במנהל עסקים ובמשפטים מאוניברסיטת הופסטרה.
בראשית דרכו הפוליטית היה ללוטה ראש הסגל של נציב מחוז סאפוק קווין מקפרי.
הוא גם כיהן כחבר במועצת הבחירות של מחוז סאפוק וכן כנאמן במועצת העיר אמיטיוויל שבניו יורק.
בבחירות 2022 התמודד ללוטה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון של ניו יורק במקומו של נציג המחוז המכהן לי זלדין, שפרש כדי להתמודד לתפקיד מושל ניו יורק.
בבחירות הכלליות ניצח ללוטה את ברידג'ט פלמינג, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, ונבחר אל הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
ב-27 בדצמבר 2022, עוד בטרם השבעתו לקונגרס, נהיה ללוטה לאחד הרפובליקנים הראשונים שקראו לבצע חקירה מלאה של ועדת האתיקה של בית הנבחרים של ארצות הברית בדבר הטענות הכוזבות בקורות חייו של עמיתו הרפובליקני מלונג איילנד, ג'ורג' סנטוס.
ניקולס סמית' ג'וניור הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע בלוס אנג'לס לייקרס.
סמית' ג'וניור נולד בג'קסונוויל, ארקנסו, והחל לשחק כדורסל בתיכון מקומי.
בתום התיכון נבחר לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובג'ורדן בראנד קלאסיק.
הוא בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ארקנסו, ובעונתו היחידה שם החמיץ את רוב העונה בשל פציעה בברך ושיחק רק שבעה משחקים, בהם קלע 69 נקודות ב-141 דקות משחק.
בדראפט נבחר סמית' ג'וניור בבחירה ה-27 על ידי שארלוט הורנטס, חתם על חוזה רוקי בקבוצה והצטרף לסגל הקבוצה לליגת הקיץ של ה-NBA.
לנגוורת'י נולד בג'יימסטאון, ניו יורק ב-1981. הוא למד בבית הספר המרכזי של פיין ואלי בעיר הולדתו, וסיים את לימודיו בשנת 1999. לאחר סיום הלימודים, הוא למד באוניברסיטת ניאגרה, שם הקים את שלוחת הרפובליקנים באוניברסיטה.
הוא סיים את לימודיו בניאגרה עם תואר ראשון במדעי המדינה.
לאחר שהתמחה במשרדו של המושל ג'ורג' פטאקי וניהל קמפיין לקונגרס עבור ברט זומר בשנת 2000, לאנגוורת'י מונה לעבוד תחת חבר הקונגרס תומאס מ.
הוא ניהל את מסעות הבחירות המוצלחים של ריינולדס בשנים 2004 ו-2006. בזמן שעבד עבור ריינולדס, לנגוורת'י פגש את אשתו לעתיד, ארין בייקר, שעבדה גם כן בצוות של ריינולדס.
לנגוורת'י ניהל מאוחר יותר את הקמפיין המוצלח של 2008 של הנציג כריס לי ושימש כמנהל המשרד המחוזי של לי עד מאי 2010.
לנגוורת'י הוא המייסד והנשיא של חברת הסקרים, Liberty Opinion Research.
לאחר שיו"ר הוועדה הרפובליקנית של מחוז ארי, ג'יימס פ.
דומגלסקי, התפטר מתפקידו ב-2010 כדי להתמודד לסנאט של מדינת ניו יורק, לנגוורת'י זכה פה אחד בבחירות מיוחדות לראשות, והפך ליו"ר הצעיר ביותר של כל אחת מהמפלגות בהיסטוריה של מחוז אירי.
בשנת 2016, הנשיא הנבחר דונלד טראמפ הודיע שלנגוורת'י יכהן בוועד המנהל של צוות המעבר שלו.
לנגוורת'י היה תומך נלהב בקמפיין הנשיאותי של טראמפ.
בשנת 2018, לנגוורת'י החל בקמפיין לראשות הוועדה הרפובליקנית של מדינת ניו יורק נגד יו"ר המדינה המכהן אד קוקס.
ב-20 במאי 2019, לאחר שהיו"ר הרפובליקני של מחוז מונרו ביל רייליך הודיע על תמיכתו בלנגוורת'י, הודיע קוקס כי הוא מסיר את מועמדותו לכהונה חדשה כיו"ר.
ב-1 ביולי 2019, לנגוורת'י מונה ליושב ראש הוועדה הרפובליקנית של מדינת ניו יורק.
הוא היו"ר המדינה הצעיר ביותר בתולדות המפלגה.
ביוני 2022, הודיע נציג כריס ג'ייקובס כי לא יתמודד לקדנציה נוספת בבית הנבחרים.
הוא הכריז לאחר מכן על מועמדותו למושב, המייצג חלק ממחוז אירי ורוב המחוז הדרומי.
הוא ניצח בפריימריז הרפובליקני ב-24 באוגוסט, כשניצח את קרל פלדינו.
בבחירות הכלליות ניצח את המועמד הדמוקרטי מקס דלה פיה.
הוא הושבע לתפקידו בראשית 2023.
ניקולס ג'וזף פיורי הוא דמות בדיונית המגולמת על ידי סמואל ל.
ג'קסון בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
פיורי הוא מרגל אומן והמנהל של .S.H.I.E.L.D.
פיורי מפעיל את יוזמת הנוקמים בתגובה לפלישה של לוקי לכדור הארץ – יוזמה שפיתח לאחר שפגש את קרול דנברס ולמד על איומים מחוץ לכדור הארץ.
בעקבות נפילת .S.H.I.E.L.D והמפגש הכמעט הרה אסון שלו עם חייל החורף, פיורי מזייף את מותו ועורך מצוד אחר תאי הידרה.
פיורי מסייע לנוקמים בקרב נגד אולטרון.
הוא נופל קורבן לההתפוררות, ועם השבתו לחיים מקדיש את זמנו לפיתוח .S.A.B.E.R – תחנת חלל הגנתית בין-גלקטית.
פיורי נקרא חזרה לכדור הארץ במאמץ לסכל פלישה של קבוצת עריקים של הסקרולים.
נכון לשנת 2023, פיורי הופיע באחד-עשר סרטים: "איירון מן" (סצנת אמצע כתוביות), "איירון מן 2", "תור" (סצנת אמצע הכתוביות), "קפטן אמריקה", "הנוקמים", "קפטן אמריקה: חייל החורף", "הנוקמים: עידן אולטרון", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (סצנה שלאחר הכתוביות), "קפטן מארוול", "הנוקמים: סוף המשחק" ו"ספיידרמן: רחוק מהבית".
הדמות מופיעה בתפקיד ראשי במיני-סדרה "פלישה סודית", ובשני פרקים בסדרה "סוכני .S.H.I.E.L.D".
כמו כן, גרסאות חלופיות של הדמות הופיעו בסדרה "מה אם...?", בדיבובו של ג'קסון.
ניקולס ג'וזף "ניק" פיורי נולד ב-4 ביולי 1950 בהאנטסוויל, אלבמה לג'ק ולקתרין פיורי.
הוא הצטרף לצבא ארצות הברית לאחר סיום לימודיו בתיכון, ועם הזמן הפך לקולונל.
מאוחר יותר, פיורי עזב את הצבא כדי להצטרף לסוכנות הביון המרכזית, שם שירת כמרגל במהלך המלחמה הקרה.
לאחר מכן, הוא גויס לסוכנות הריגול החשאית .S.H.I.E.L.D.
בשנת 1995, וירס – חברת כוח הכוכב של הקרי – מתרסקת בלוס אנג'לס ומושכת את תשומת ליבם של פיורי ופיל קולסון, סוכני .S.H.I.E.L.D, לחקור את המקרה.
בתקיפת הסקרול שבאה אחרי-כן, פיורי הורג סקרול שמתחזה לקולסון.
טאלוס – מפקד הסקרולים אשר מתחזה לקלר, המנהל של פיורי – מורה לפיורי לעבוד עם וירס ולשים עליה עין.
וירס, שברחה משבי הסקרולים, משתמשת בזיכרונות שהסקרולים חילצו ממנה כדי להביא את פיורי למתקן "פרויקט פגסוס" בבסיס של חיל האוויר של ארצות הברית.
השניים מגלים שווירס הייתה קרול דנברס – טייסת שהניחו שמתה בשנת 1989 בזמן שבדקה מנוע ניסיוני שתוכנן על ידי ד"ר ונדי לוסון, אותה וירס מזהה כאישה מהסיוטים שלה.
לאחר שפיורי מדווח ל-.S.H.I.E.L.D על המיקום שלהם, מגיע צוות בראשות טאלוס שמתחזה לקלר.
פיורי מגלה את התחבולה של טאלוס ועוזר לווירס להימלט בקוואדג'ט עם גוס, החתול של לוסון שמסתתר במטוס.
הם טסים ללואיזיאנה כדי לפגוש את הטייסת לשעבר מריה רמבו, האדם האחרון שראה את וירס ולוסון בחיים.
מאוחר יותר, דנברס, טאלוס, פיורי ורמבו מאתרים את המעבדה המוסוות של לוסון שנעה במסלול סביב כדור הארץ.
לוסון החביאה במעבדה כמה סקרולים, כולל את משפחתו של טאלוס, ואת הטסרקט - מקור הכוח של המנוע של לוסון.
דנברס נתפסת על ידי כוח כוכב, ובקרב שלאחר מכן, פיורי משיג בחזרה את גוס, שמתגלה כחייזר פלרקן.
גוס בולע את הטסרקט ושורט את פניו של פיורי – שעינו השמאלית מתעוורת.
דנברס עוזבת כדי לעזור לסקרולים למצוא עולם בית חדש, ומשאירה לפיורי זימונית משודרגת על מנת ליצור איתה קשר במקרה חירום.
בינתיים, פיורי מנסח יוזמה לאיתור גיבורים כמו דנברס, וקורא ליוזמה על שם אות הקריאה של דנברס בחיל האוויר, "נוקמת".
בשנת 1997, פיורי נפגש שוב עם הסקרולים מאחר שהם מנועים מלמצוא בית.
הוא וטאלוס מקיימים פגישה עם סורן, אשתו של טאלוס, בתם גאיה ועם פליטים נוספים של הסקרולים – בין היתר וארה, שמציגה בפניו את גראוויק.
פיורי אומר להם שהוא ודנברס יעמדו בהבטחתם למצוא להם בית אם הם בינתיים יעזרו להגן על כדור הארץ.
בשנת 1998, פיורי נוסע לניו יורק ונפגש במסעדה עם וארה – מתחזה לאישה בשם פריסילה – שחושפת מידע סודי ביותר.
בשלב מסוים, פיורי מתחתן עם פריסילה.
מאוחר יותר, פיורי הפך לסגן מנהל תחנת .S.H.I.E.L.D בבוגוטה, שם "הוכיח את אופי המנהיגות שלו" כשתכנן חילוץ בני ערובה שנתפסו על ידי מורדים קולומביאנים בשגרירות המדינה, כולל בתו של אלכסנדר פירס – מנהל .S.H.I.E.L.D דאז.
האירוע גרם לפירס להפוך את פיורי למנהל .S.H.I.E.L.D, בזמן שפירס הצטרף למועצת הביטחון העולמי.
בשנת 2010, פיורי מבקר אצל טוני סטארק בביתו במאליבו ומגייס אותו ל"יוזמת הנוקמים".
בשנת 2011, פיורי ניגש לסטארק וחושף בפניו ש"נטלי רושמן", העוזרת החדשה שסטארק שכר לאחרונה, היא למעשה נטשה רומנוף, סוכנת .S.H.I.E.L.D.
פיורי מוסיף כי הווארד, אביו של סטארק, היה מייסד .S.H.I.E.L.D שהוא הכיר אישית.
פיורי מסביר שאנטון – אביו של איבן ואנקו – והווארד המציאו יחד את כור הקשת, אך כשאנטון ניסה למכור אותו, הווארד גרש אותו.
פיורי נותן לסטארק חלק מהחומר הישן של אביו, מה שמאפשר לסטארק לסנתז יסוד חדש עבור כור הקשת שלו שמסיים את התלות בליבת הפלדיום.
מאוחר יותר, פיורי מודיע לסטארק שבשל אישיותו הבעייתית, .S.H.I.E.L.D מתכוונים להשתמש בו כיועץ בלבד.
בשנת 2012, זמן קצר לפני הקרב על ניו יורק, פיורי מגייס את ד"ר אריק סלוויג כדי לחקור את הטסרקט.
בניו יורק, פיורי מפקח על התוועדותו מחדש של סטיב רוג'רס לחברה.
פיורי נוכח עם עמיתתו וחברתו מריה היל במתקן .S.H.I.E.L.D כשלוקי מגיע לגנוב את הטסרקט ומשתלט על הסוכן קלינט ברטון ועל סלוויג.
פיורי מזעיק את רומנוף, סטארק, רוג'רס וברוס באנר להילחם בלוקי.
מאוחר יותר, פיורי משתמש במותו של קולסון להניע את הנוקמים – שעכשיו כוללים גם את תור – לעבוד כצוות, פעולה שמובילה את מאבקם כנגד לוקי ופלישת צבא הצ'יטאורי לניו יורק.
כשמועצת הביטחון העולמי מאשרת הפצצה גרעינית על העיר על מנת לסכל את הפלישה, פיורי משתמש במשגר רקטות כדי להפיל את אחד משני המטוסים החמושים לאותה משימה, אך לא מספיק לעצור את השני, שיורה טיל שסטארק מצליח ליירט.
לאחר התבוסה של לוקי, פיורי מאשר את השימוש בטכנולוגיה חייזרית כדי להחיות את קולסון, ובתגובה לפלישה, משכנע את מועצת הביטחון העולמי שהעולם זקוק ל"עלייה חדה בכמות ניתוח איומים".
בשנת 2014, פיורי מאמן את רוג'רס להיות סוכן .S.H.I.E.L.D ומציג בפניו את "פרויקט: תובנה" – שלוש נושאות מסוקים מרחפות חמושות המקושרות ללווייני ריגול, שנועדו לחסל איומים נגד אמריקה.
נושאות המסוקים מסוגלות לטוס טיסה היקפית רצופה, בשל מנועי Repulsor (הדיפה) חדשים שסטארק הציע.
כלי הנשק של נושאות המסוקים יכולים להרוג 1,000 מטרות בדקה.
הלוויינים, המופעלים מכלי השיט "הכוכב למוריאן" של .S.H.I.E.L.D, יכולים לקרוא את DNA המטרה בכל מקום בעולם.
אולם, שהפרויקט נמצא מספר שבועות מהשלמתו פיורי חושד בפרויקט.
הוא שוכר את שכיר החרב ג'ורג'ס באטרוק שיחטוף את הכוכב כסיפור כיסוי, על מנת לאפשר לרומנוף לעלות על הספינה עם רוג'רס כדי לשלוף נתונים על "פרויקט: תובנה".
למרות שרומנוף מצליחה להשיג את הנתונים, פיורי לא יכול לפענח אותם, דבר שמגביר את חשדותיו ומניע אותו לשכנע את פירס לעכב את הפרויקט.
זמן קצר לאחר מכן, נעשה ניסיון להתנקש בחייו של פיורי על ידי הידרה, שהשתלטה על .S.H.I.E.L.D.
פיורי נהרג לכאורה על ידי המתנקש המסוכן ביותר של הידרה, חייל החורף.
היל לוקחת את רוג'רס, סם וילסון ורומנוף לבונקר נסתר שם השלושה מגלים שפיורי חי.
פיורי מסביר כי זייף את מותו באמצעות תרופה שתוכננה על ידי באנר שמסוגלת להאט את קצב הלב לפעימה אחת בדקה.
לאחר שנחשף שפירס עובד עבור הידרה, פיורי מופיע מחדש כדי לבטל את השליטה של הידרה במערכות המחשב של .S.H.I.E.L.D.
פיורי מאלץ את פירס לפתוח את מסד הנתונים של .S.H.I.E.L.D כדי שרומנוף תוכל להדליף מידע מסווג ולחשוף את הידרה לציבור.
פיורי חושף שלמרות שפירס מחק את סריקת הרשתית של פיורי מהמערכת, לפיורי הייתה סריקת גיבוי של עינו השנייה שנהרסה.
אחרי כן, פיורי אומר לרוג'רס, וילסון ורומנוף שהוא יסתתר באירופה כדי לצוד תאי הידרה נוספים.
לאחר אירועים אלו פיורי מחלץ את הסוכנים ליאו פיץ וג'מה סימונס מטביעה באוקיינוס ומספק לסוכן קולסון את האקדח המשמיד כדי לחסל את חיילי האויב, לפני שהם מתעמתים עם ג'ון גארט ודת'לוק.
לאחר מכן, קולסון מאדה את גארט ומבקר את פיורי על שהשתמש ב-GH325 כדי להשיב אותו לחיים.
פיורי משיב שהוא מחשיב למעשה את קולסון כנוקם, משום שהוא מייצג את הלב והמרכז המוסרי של .S.H.I.E.L.D.
פיורי מכריז על קולסון כמנהל החדש של .S.H.I.E.L.D, מטיל עליו לבנות מחדש את הארגון מאפס, ומצייד אותו ב'ארגז כלים' המכיל נתונים שימושיים.
בשנת 2015, פיורי מגיע לביתו של ברטון כדי לעזור ולהניע את סטארק, רוג'רס, רומנוף, באנר וברטון לגבש תוכנית לעצירת אולטרון.
פיורי, היל, סוכני .S.H.I.E.L.D לשעבר נוספים וג'יימס רודס משתמשים בנושאת המסוקים המקורית כדי לעזור לנוקמים בסוקוביה במהלך הקרב האחרון נגד אולטרון.
לאחר מכן, פיורי מפקח על המעבר של הנוקמים למתחם הנוקמים החדש בצפון מדינת ניו יורק.
לאחר מכן, קולסון מגלה לגונזלס ולמועצה שלו שהוא ופיורי גילו שנושאת המסוקים המקורית שרדה את ההתקפה של הידרה ותיקנו אותה כאל-כשל במקרה חירום.
בשנת 2018, פיורי והיל מטיילים באטלנטה ודנים על מקום הימצאם של הנוקמים כאשר היל מתפוררת לפתע, דבר שגורם לפיורי להשתמש בזימונית שלו כדי לזמן את דנברס, לפני שגם הוא מתפורר.
בשנת 2023, פיורי מושב לחיים, משתתף בהלוויה של סטארק ומתאחד עם דנברס.
ממשלת ארצות הברית מטילה על פיורי להוביל את .S.A.B.E.R, ארגון המתמקד בהגנה על כדור הארץ מפני איומים מחוץ לכדור הארץ, ולנהל את תחנת החלל של הארגון.
פיורי ממנה את טאלוס וסורן להתחזות לו ולהיל.
בשנת 2024, טאלוס מעדכן את פיורי בשיחת טלפון שפיטר פארקר קיבל את המשקפיים של סטארק.
טאלוס מבקש מפיורי לחזור לכדור הארץ, כי אנשים מתחילים לשאול מה קרה לנוקמים.
פיורי, עדיין בחלל, מנתק את השיחה.
בשנת 2025, פיורי נקרא על ידי היל לשוב לכדור הארץ בגלל פלישת סקרולים.
היל אוספת את פיורי ולוקחת אותו למקום מסתור ברוסיה, שם הוא מתאחד עם טאלוס.
פיורי מעודכן על האיום שגראוויק מהווה ויוצא להליכה, בה הוא נלכד על ידי סוכני MI6. פיורי נלקח לביתה של סוניה פולסוורת', המודיעה לו שהוא לא מוכן למאבק ושהיא לא תשתף עימו פעולה.
פיורי מציב מיקרופון חבוי במשרד שלה וחוזר למקום המסתור, שם הוא, היל וטאלוס לומדים מידע נוסף.
הם לומדים מגאיה (שתומכת בארגון של גראוויק) על מתקפה מתוכננת ביום האחדות במוסקבה.
הם מסתננים כדי לעצור את ההפצצות, אך מסתבר שרומו על ידי גראוויק, אשר לועג לפיורי.
גראוויק משנה את צורתו לפיורי ויורה בהיל.
טאלוס לוקח את פיורי מזירת האירוע והם עולים על רכבת לוורשה.
פיורי מגלה שטאלוס זימן את מיליון הסקרולים שנותרו לכדור הארץ, מידע שמתסכל אותו והוא מסלק את טאלוס.
פיורי מגיע ללונדון ומתקשר לרודס, מבקש להיפגש איתו.
ללא ידיעתו של פיורי, רודס נחטף על ידי גראוויק והוחלף על ידי סוכנת סקרולית בשם ראווה.
פיורי מסנגר על עצמו על הימצאותו באתר התקיפה ומספר לרודס על פלישת הסקרולים.
לאחר שפיורי מסרב לקרוא לנוקמים לעזרה, רודס נותן לו שחרור צבאי.
פיורי עוזב, מוצא את כלי הרכב החבוי שלו, ומתאחד עם וארה בביתה.
פיורי שואל אותה אם היה לה קשר כלשהו עם גראוויק, אך היא מסרבת לענות.
במקום זאת היא מבקשת שיתנצל על שעזב אותה ברגע שהושב לחיים בהבזק.
פיורי עוזב את הבית ומחפש אחר טאלוס, מבקש שוב את עזרתו.
הם לומדים מגאיה שגראוויק גרם לכמה מאנשיו לחדור לצוללת של הצי המלכותי הבריטי במטרה לירות טיל לעבר מטוס שמעביר משלחת של האומות המאוחדות.
פיורי וטאלוס משיגים את זהותו ומיקומו של מפקד הצוללת מפולסוורת'.
השניים חודרים בהצלחה למגורי המפקד, הורגים את הסקרול המתחזה למפקד ועוצרים את מתקפת הטילים בעזרתה של גאיה.
פיורי לומד דרך מיקרופון חבוי השתול בטלפון של וארה, ש"רודס" הוא סקרול, ומצותת כשראווה פוקדת על וארה להרוג את פיורי או שתיהרג בעצמה.
פיורי יושב עם וארה, מכיר בטעותו שהזניח את אחריותיו כבעלה.
לאחר שהם מצטטים את "Late Fragment" מאת ריימונד קארבר אחד לשנייה, כל אחד מהם יורה בקיר שמאחורי השני, לפני שפיורי עוזב.
פיורי נפגש מחדש עם טאלוס, מסתנן לסוויטת המלון של ראווה ומשכנע אותה לשתות בקבוק בורבון יקר המכיל מכשיר מעקב נוזלי.
מכשיר המעקב מאפשר לפיורי וטאלוס לעקוב אחריה, והם נתקלים בגראוויק ואנשיו המבצעים מתקפה על שיירת המכוניות של הנשיא ריטסון.
פיורי וטאלוס עוצרים את המתקפה ומחלצים בהצלחה את ריטסון.
טאלוס נורה בכתפו על ידי פאגון ואחר-כך נדקר למוות על ידי גראוויק.
פיורי מביא את ריטסון לבית חולים ומתעמת עם ראווה, שחושפת שהדליפה סרטון על מותה של היל, דבר שממקם את פיורי ברשימת המעקב העולמית.
מאוחר יותר, פיורי נפגש עם גאיה, שחושפת שגראוויק מחפש אחר ה"יבול".
גראוויק מתקשר לפיורי, ומציע לבטל תקיפה אווירית מתוכננת על סקרולוס החדשה אם פיורי יביא לו את ה"יבול" באופן אישי.
בפינלנד, פיורי מוביל את פולסוורת' לקבר הנושא את שמו ומכיל את ה"יבול" – אוסף של DNA מגיבורי העל שנלחמו במהלך הקרב על כדור הארץ.
פיורי מעביר את היבול לגאיה, אשר עוטה את מראהו של פיורי על מנת להתעמת עם גראוויק ולהרוג אותו כנקמה על מות הוריה.