tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרג'רה התמודד לאורך השנים עם אתגרים הקשורים להתמכרות לאלכוהול וסמים.
בשנת 2009 נכנס למרכז גמילה אך הוא עזב את המרכז לאחר ששהה בו ארבעה ימים בלבד.
במהלך העשור הבא, הוא נכנס למרכזי גמילה שבע פעמים נוספות, אך בכל פעם הוא עזב לפני שסיים את התוכנית.
ב-18 בספטמבר 2024 מרג'רה נעצר בפנסילבניה בגין נהיגה בשכרות.
המעצר בוצע לאחר שקיבל בעבר שישה חודשי מאסר על תנאי על כך שביוני 2023 הוא תקף את אחיו ואיים לירות בבני משפחה אחרים.
לקח חלק בכתיבת התסריטHumanity Stokedבתפקיד עצמוסרט דוקומנטריTBAThe Brandon Novak Storyבתפקיד עצמוסרט דוקומנטרי
היה מהיוצרים, היה שותף להפקה, והשתתף בבימוי בתפקיד עצמומנחהבתפקיד עצמומנחה2011בתפקיד עצמוהשתתף בפרק אחדA Tribute to Ryan Dunnבתפקיד עצמוספיישל טלוויזיוני2012–2013Loiter Squadבתפקיד עצמוהשתתף ב-3 פרקים2013Ridiculousnessבתפקיד עצמוהשתתף בפרק אחד2014Access Hollywoodבתפקיד עצמוהשתתף בפרק אחדBam's Bad Ass Game Showבתפקיד עצמולקח חלק ביצירת התוכנית, היה מפיק בפועל, ומנחהCKY: The Greatest Hitsבתפקיד עצמוספיישל טלוויזיוני2016Family Therapy with Dr.
Jennבתפקיד עצמוהשתתף ב-2 פרקים2017Epicly Later'd: Bam Margeraבתפקיד עצמוסרט דוקומנטרי2018King of the Roadבתפקיד עצמו2019ד"ר פילבתפקיד עצמוהשתתף בפרק אחד
סרטים אותם הפיק/ערך אשר יצאו ישירות לשוק הבייתי
לקח חלק בכתיבת התסריט2017Element: Welcome Back Bamבתפקיד עצמו2020Steve-O: Gnarlyבתפקיד עצמוהופעות אורח
באן (בהונגרית: Bán) היה תואר אצולה בהונגריה, בנסיכות ולאכיה, בנסיכות מולדובה ובכמה מארצות חצי האי הבלקני.
נראה שמקור השם הוא במילה המונגולית bajan, במשמעות של בעל נכסים.
המילה הגיעה לעמי האזור באמצעות האווארים.
הבאן היה כינויו של רוזן הונגרי במחוזות הגבול המזרחיים ומהשפה ההונגרית התואר עבר גם אל הרומנית, הסרבית והצ'כית.
בוולאכיה הבאן היה אציל בעל אחוזה, החשוב שבין הדרגטורים.
הבאן הרומני הוא האציל היחיד המוסמך להטיל עונש מוות.
התואר מופיע לראשונה במועצה המלכותית של מירצ'אה הזקן.
מסוף המאה ה-15 הבאן הוא מנהיג/שליט המחוז אולטניה.
החל משנת 1761 כבר לא הוצב באן באולטניה, אלא ממלא מקום לבאן, בכינוי הטורקי, הקאימאקאן של קראיובה.
באנים היו מורשים להטביע מטבעות, לכן ניתן השם באן למטבע הכסף רומני ובמשך הזמן זה הפך להיות השם הרומני לכל מטבע.
המטבע הרומני לאו מתחלק ל-100 באני.
חבל ארץ במפגש גבולות רומניה, הונגריה וסרביה, שנשלט תקופה ארוכה במהלך ההיסטוריה על ידי באן, נקרא על כן באנאט.
בנסיכות מולדובה הבאן היה דרגטור רב מעלה, שרק הספטאר הגדול היה גבוה ממנו בדרגתו.
הכנסתו נקבעה כאחוז מסוים מהכנסות שנוצרו ממכירות המלח שנחצב במכרות אוקנלה מאר (Ocnele Mari).
באמצע הרומן הוא ספרו של חנוך ברטוב, שיצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1984.
הספר מתאר את ניסיונו של בן זועם וממורמר לכתוב, בעל כורחו, את סיפורו של אביו.
האב הוא סופר מתוסכל, שקם באמצע כתיבת הרומן, שלשמו נטל לו שנת חופשה מעבודתו כעורך ספרותי בעיתון ערב, ונסע לארצות הברית למסע הרצאות חפוז בעקבות מלחמת יום הכיפורים.
בנו הוא היסטוריון, השקוע בכתיבת עבודת הדוקטורט שלו.
נסיעתו של בלפור שו"ב, גיבור הספר, הייתה אמורה להימשך שלושה שבועות, שבסופם ישוב ארצה ויחזור אל הרומן שלו, שעליו המשיך לעבוד עד רגע יציאתו מן הבית ממש.
אלא שהשתלשלות האירועים, שראשיתם הן בעבר הקרוב, בביקורו הקודם בארצות הברית והן בעבר הרחוק, בילדותו ובנעוריו, מביאה לכך, שמסעו בגולה מתמשך עוד ועוד.
למשפחתו הוא מודיע, שבאמריקה מעוניינים להוציא את ספרו, שאת כתב היד שלו לקח עמו לנסיעה, והוא רואה חובה לעצמו להישאר שם עד שיוסדרו כל ענייני התרגום וההוצאה, אך האמת, שהוא ממשיך לשמור מפניהם, שונה לגמרי.
תמר, אשתו של בלפור, מצליחה בעמל רב לשכנע את נמרוד לנסוע מיד אל אביו החולה, אולי גוסס, בתקווה שיגיע בעוד מועד להתפייס איתו ואולי אף להשיבו ארצה.
לאחר שלושה ימים טרופים של הכנות בהולות, חוסר שינה ומתיחות עצבים, מגיע נמרוד לניו יורק בכוונה להמשיך מיד עם אחותו לקליפורניה, ושומע ממנה, כי האב נפטר בלי שיחזור להכרתו כשמטוסו של הבן היה בדרכו מישראל לאמריקה.
כשנמרוד ישן, לבסוף, בבית אחותו, מגיע טלפון מסתורי מאישה, סוכנת ספרותית, שבלפור הכיר עוד בביקורו הראשון באמריקה ונתקע בביתה בביקורו השני, בנסיבות בלתי ברורות.
היא מצליחה להניע את נמרוד, הזועם והחשדן, לבוא אליה לקבל כתב יד של ספר, שעליו אינה מוכנה להרחיב את הדיבור בטלפון.
נמרוד נענה בלית ברירה, בניגוד לרצונו, ובבואו אל הדירה, מיד עם כניסתו אל פנימה החשוך, הוא שומע את קול אביו מדבר.
ללא הסבר, המום לחלוטין, הוא מובל, מושב על כיסא מרופד ושומע את קול אביו מספר על ילדותו ונעוריו.
רק כעבור דקות ארוכות משתתק הקול, שבעליו מת לפני שעות אחדות בקצה השני של ארצות הברית, עולים האורות וקארן, בעלת הדירה, מפענחת את המסתורין.
בדירה, היא מסבירה, הותקנה עוד לפני בואה לשם מערכת הקלטה משוכללת, מוסווית, וכשבלפור התגורר אצלה כאשר השהה את שובו הביתה, הקליטה את סיפוריו האינסופיים שלא בידיעתו ושמרה על הקלטות, מחשש שישמיד אותן כפי שהשמיד את כתב היד שהביא עמו מן הארץ.
זה הספר שעליו דיברה, ולדעתה הוא עולה פי כמה על הרומן, שבכתיבתו עסק לפני נסיעתו ובמהלכה, עד שהשליך אותו למשרפת האשפה.
נמרוד לוקח עמו את הילקוט עם 24 הקלטות של קול אביו, המספר על חייו, ומאותו רגע הוא נשאב אל תוך הסיפור ומשתעבד לו בניסיונו ליצור ממנו את הספר, שאביו הוא מחברו אך עליו המשימה לכתוב אותו.
צירופי הדברים ששמע מאחותו וגיסו, מדודתו ודודו ומקארן, המאהבת הנושנה-חדשה, חושפים לפניו את שלוש השנים האחרונות לחיי אביו - אדם תקוע, כפי שהוא מגדיר את עצמו, החותר בציפורניו במחילה בעובי האדמה ומקווה להיחלץ אל אור היום ולחזור הביתה.
מכל אלה מתאמץ נמרוד ליצור את הספר, שיהיה חיי אביו, ובינתיים הוא עצמו נתקע ללא מוצא, עד לרגע השחרור ממועקת המשימה שנטל על עצמו.
הספר גדוש רמזי מפתח שונים לדמויות בעולם הספרות הישראלי ולא מעט פרטים אוטוביוגרפיים מחיי ברטוב עצמו.
כת הבאמלאכי הייתה כת נוצרית פרוטסטנטית באוגנדה שפרשה בשנת 1913 מהכנסייה הרשמית בשל דבקות חבריה במצוות המקרא שאינן מקוימות על ידי הנוצרים.
הכת, שנקראת על שם מייסדה, מלאכי מוסאג'קאווה (Malaki Musajakawa) הצליחה לסחוף רבים באוגנדה ובשנת 1921 היו בה כ-100,000 חברים.
בין חברי הכת היה סמיי קאקונגולו, מצביא משבט הבוגנדה אשר לאחר מכן הקים את קהילת האבאיודאיה שמקיימת אורח חיים יהודי.
הכת מסתמכת על מצוות מקראיות שנשכחו או הודחקו על ידי הנצרות ובהן:
שמירת יום השבת ככתוב בתורה ודרישה להכרה רשמית ביום זה כיום מנוחה.
איסור על הסתייעות ברופאים או שימוש בתרופות – האל הוא המושיע את האדם בעת מחלה ואסור לנסות להשפיע על תוצאות מעשיו.
עיקרון זה נשאב מספר דניאל, פרק ג', שבו הקב"ה מציל אדם מאש התופת ולכן, אם ירצה יציל גם את החולה ביותר.
התרת פוליגמיה בטענה שאברהם אבינו נשא מספר נשים.
התנגדותם של חברי הכת לחסן את הבקר מפני מגפות גרמה למאבקים קשים בינם לבין השלטונות הבריטיים באותה תקופה.
ב-1926 הוגלה מאלכי לצפון אוגנדה ומת שנה לאחר מכן לאחר שביתת רעב.
באמיר מירטזה תופי (Bamir Myrteza Topi; נולד ב-24 באפריל 1957 בטירנה) הוא נשיא אלבניה לשעבר.
בעל תואר דוקטור בביולוגיה מטעם האוניברסיטה החקלאית, טירנה.
דוקטור למדע, איטליה, 1990. דוקטור (כבוד) מטעם אוניברסיטת פרישטינה, אלבניה, 2008. בשנת 1997 נבחר לאספה הלאומית של אלבניה.
סגן יו"ר המפלגה הדמוקרטית, ראש הקבוצה הפרלמנטרית.
נחשב לתומך נלהב של עצמאות קוסובו.
ב-20 ביולי 2007, לאחר ארבעה סיבובי הצבעה שהתקיימו באותו חודש, נבחר תופי לנשיא.
תופי החל את כהונתו ב-24 ביולי 2007. הוא סיים את כהונתו ב-24 ביולי 2012, עם כניסתו של בויאר נישני לתפקיד.
דאג'אזמאץ' באלצ'ה סאפו (ידוע גם בכינוי באלצ'ה אבא נפסו 1863–1936) היה מושל וגנרל אתיופי, שנלחם במלחמה האתיו-איטלקית הראשונה והשנייה.
הוא הגיע ממשפחה לא אריסטוקרטית.
באלצ'ה היה בן לעם הגוראגה שנפל בשבי חיילי מנליק סורס והועבר לשרת בחצרו באדיס אבבה
עלה לגדולה כגזבר והצטיין כאיש ארטילריה בקרב אדווה (1 במרץ 1896) נגד האיטלקים, ולאחר קרב זה הועלה לדרגת דאג'זמץ
לאחר מכן כיהן כמושל סידאמו ולאחר מות דאג'זמץ יאלמה מקונן היה מושל הרר בשנים 1908-1910.
ב-1916 עזר להכות את ליג' ייאסו נכדו ויורשו של מנליק ויריבו של טפרי מקונן (מי שיהיה לימים הקיסר היילה סלאסי).
מאוחר יותר דאג'זמץ באלצ'ה שהיה שמרן התנגד לרפורמות של טפרי מקונן וב-1928 נאלץ להיכנס למנזר
הוא נהרג ב-1935 בקרבות מול צבאות הפלישה הפאשיסטיים.
בּאלק או בֶּלק (Balc או Bâlc, ?
- לפני 1404?) היה, לפי חלק מההיסטוריונים (א.ד.
פאסקו וכו'), השליט שלישי של נסיכות מולדובה מהשושלת של דראגוש.
בהונגריה נקרא גם "באלק בלטקי" Bélteki Balk (באלק מ"בלטק", הוא היישוב "בלטיאג" Belteag במחוז סאטו מארה, כיום ברומניה) ומכונה גם "באלק סאזברקי" לפי שם היישוב סאזברק Százberek (הנמצא בחבל וארמג' בהונגריה).
באלק היה בנו של השליט סאס ומלך תקופה קצרה, בערך בין השנים 1358–1359.
הוא אינו מופיע ברצף שליטי מולדובה המוזכר בכרוניקות הסלאוויות-רומניות.
מלכותו הועמדה מהר באתגר על ידי טוען אחר לכתר מולדובה, הנסיך בוגדאן ממרמורש שמרד במלך הונגריה וחדר למולדובה, כנראה מיד עם מותו של השליט הקודם, סאס, וחבר לכוחות המקומיים שהתנגדו לחסות ממלכת הונגריה.
באלק נלחם באומץ בראש אנשיו נגד יריבו, בוגדאן, אבל הובס ונפצע קשה בקרב.
כמה מבני משפחתו ופמלייתו נהרגו.
בסופו של דבר הצליח לברוח להונגריה.
חזר למולדובה יחד צבאו של מלך הונגריה אבל לא הצליחו לנצח את בוגדאן ונסוגו.
לפי דיפלומה שהוצאה על ידי מלך הונגריה, לאיוש הגדול (1342-1382), ב-2 בפברואר 1365, באלק ואחיו (דראג, דרגומיר ושטפאן, יואן?
) קיבלו כגמול לנאמנותם למלך ולהתנהגותם המסורה במולדבה, את קוּהְיָה (או קוהיא) Cuhea ועוד כמה אחוזות בחבל מרמורש.
אחוזת קוהיה וכפרים מסביבה היו בעבר בבעלות הוויווד בוגדאן, אבל הופקעו על ידי מלך הונגריה, אחרי שבעל המקום מרד והשתלט על מולדובה.
באלק מונה לרוזן של סטמאר ושל אוגוצ'ה Ugocsa (כיום אזור שרובו באוקראינה המערבית, וחלקו ברומניה), ויחד עם אחיו דראג, לקניאז ורוזן של מרמורש ול"אישפאן" (רוזן) של הסקלרים בטרנסילבניה (1387-1390)
צאצאיו של באלק בהונגריה נקראו משפחת "באלקפי" (בני באלק).
בשנת 1391 באלק ודראג השיגו מהפטריארך אנטוניוס (אנדוניוס) מקונסטנטינופול מעמד מוביל מיוחד, של "סטבריופיגיון" בשביל המנזר ששיקם אביהם סאס ביישוב פרי Peri במרמורש (כיום חרושבו - באוקראינה).
לאלכסנדרו - שאנדור נולדו גם כן שלושה בנים ובת:
יאנוש שאנדרינפי או בלטקי באלקפי Bélteki Balkfi Sándrinfi János (1431-1446)
לאסלו דאנדרינפי או בלטקי בלקפי (נ' 1431) Bélteki Balkfi או Sándrinfi László
מיכאי שאנדרינפי או בלטקי באלקפי Bélteki Balkfi או Sándrinfi Mihály
אנה שאנדרינפי או בלטקי באלקפי (נ' 1446) Bélteki Balkfi Anna או Sándrinfi
אלסוורת' ריימונד "באמפי" ג'ונסון היה גנגסטר אמריקאי בשכונת הרלם, ניו יורק, במחצית הראשונה של המאה העשרים.
ג'ונסון נולד בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית.
כבר מגיל צעיר הוא התבלט בחוכמתו, בהיותו בן 8 הוא כבר קפץ שתי כיתות.
כשמלאו לו 10, אחיו הצעיר, וילי, הואשם ברציחתו של אדם לבן.
הוריו שחששו מהאפשרות שכנופיה תבצע בו לינץ', משכנו את ביתם הקטן וגייסו כסף כדי לשלוח את וילי צפונה לחיות עם קרוביהם.
כשבאמפי גדל הוריו דאגו מפני אופיו חם המזג ועזות-מצחו כלפי לבנים, לכן הם שלחו אותו לחיות עם אחותו הגדולה, מייבל, בהרלם, ב-1919.
ג'ונסון היה עמיתה של 'מספרים' ('numbers' ;הגרלה לא חוקית) המלכה מאדאם סטפני סנט קלייר.
אחרי ששוחרר מהכלא בשנת 1932 באשמת תקיפה, למד באמפי שהגנגסטר המפורסם דאץ' שולץ, שהיה ידוע כברון הבירה של הברונקס, עבר לעסוק בעסקי ה'מספרים' בהרלם.
כל בנקאי 'מספרים' שסירב למסור את פרטי מבצעי המספרים שלו לשולץ היה קורבן לאלימות ואפילו לרצח.
כשאנשיו של שולץ פשטו על אחד אתרי המספרים של מאדאם המלכה – אילצו אותה להסתתר בפח זבל – החליט באמפי שהגיע הזמן להעמיד את שולץ במקום.
בעזרת צוות קטן של אנשים חמושים – במימונה של סנט קלייר ומעט בנקאי מספרים אחרים שערקו – באמפי ניהל לוחמת גרילה נגד שולץ וכנופייתו.
אם כי הגנגסטרים היהודים עלו עליהם במספרם, הצליחו באמפי ואנשיו ללחום בשולץ במלחמה ללא הכרעה עד 1935. באוקטובר של אותה שנה שולץ ושלושה משומרי ראשו נהרגו לפי פקודתו של צ'ארלס "לאקי" לוצ'יאנו.
לוצ'יאנו השתלט על רוב פעולות המספרים של שולץ בהרלם, אולם רקם עסקה עם באמפי שהתירה לבנקאים שלחמו עבור עצמאותם להישאר בלתי תלויים.
עסקה זו הפכה את באמפי לגיבור בן לילה בעיני רבים מתושבי הרלם, שהתרשמו מהגבר השחור הנועז בן ה-27 שהצליח לאסור מלחמה על המאפיה היהודית, ולעשות עסקים עם המאפיה האיטלקית.
באמפי הפך לאדם חשוב בהרלם, והתחבר עם רבים מהידוענים בהרלם כמו ביל "בוג'נגלס" רובינסון (Bill "Bojangles" Robinson), לנה הורן, בילי הולידיי ושוגר ריי רובינסון.
הוא הפך לראש המאפיה הבלתי רשמי של הרלם, איש לא היה יכול לנהל פעילות פלילית בחלק זה של ניו יורק בלי שעבר דרכו.
ב-1948 הוא פגש את מיים הטצ'ר (Mayme Hatcher) בת ה-34 במסעדת פרייזר בשדרה השביעית בהרלם, והשניים נישאו שישה חודשים לאחר מכן.
ב-1952, הואשם באמפי בקנוניה למכור הרואין ונידון לחמש עשרה שנות מאסר בכלא.
הוא ריצה את רוב תקופת מעצרו באלקטרז, וסופר שהוא סייע לשלושה אסירים אחרים להימלט כשדאג לכך שסירה תאסוף אותם ברגע שהם יברחו ותביא אותם למפרץ סן פרנסיסקו.
באמפי שוחרר מבית הסוהר ב-1963 ושב להרלם, שם התקבל בתשואות.
ג'ונסון נאסר למעלה מ-40 פעמים ולבסוף ריצה שלוש תקופות מאסר בכלא בהאשמות הקשורות לסמים.
בדצמבר 1965, ג'ונסון ביצע שביתת שבת בתחנת משטרה, סירב לעזוב, כמחאה בגלל המעקב המתמשך אחריו.
הוא הואשם ב"סירוב לעזוב תחנת משטרה", אך השופט זיכה אותו.
נגד באמפי עמד כתב אישום פדרלי בשל סחר בסמים כשהוא נפטר מהתקף לב ביום ראשון, 7 ביולי 1968 בגיל 62. הוא היה במסעדת וולס Wells בהרלם מעט לפני השעה 2 בצהרים, והמלצרית בדיוק הגישה לו את הזמנתו, כשהוא התמוטט תוך שהוא לופת את חזהו.
הוא נלקח, באמבולנס, לבית החולים הרלם שם נקבע מותו.
הוא טמון בבית הקברות וודלון (Woodlawn).
בפרק של הסדרה Unsolved Mysteries, נטען שג'ונסון עזר לשלושה אסירים לברוח מאלקטרז לחופי סן פרנסיסקו.
מסופר שהוא ארגן סירה כדי שתאסוף את שלושת האנשים ותביאם למפרץ.
הסירה הורידה את הנמלטים במזח 13 במחוז הנטרס פוינט בסן פרנסיסקו.
מוזס גון (Moses Gunn) שיחק את "באמפי ג'ונאס" (Bumpy Jonas), דמות שמבוססת על ג'ונסון בסרט שאפט מ-1971.
המאבק בין באמפי ג'ונסון ודאץ שולץ מתואר בסרט Hoodlum, אותו ביים ביל דיוק.
בסרט, שיצא לבתי הקולנוע ב-27 באוגוסט 1997, מגלם את דמותו של ג'ונסון השחקן לורנס פישבורן.
פישבורן שיחק קודם לכן דמות המבוססת על באמפי ג'ונסון, "באמפי רודס" (Bumpy Rhodes), בסרט "מועדון הכותנה" The Cotton Club בשנת 1984.
בסרט אמריקן גנגסטר, משנת 2007 גילם את דמותו של ג'ונסון השחקן קלארנס ויליאמס השלישי (Clarence Williams III), ג'ונסון מתואר בסרט כמורהו הרוחני של פרנק לוקאס.
ויליאמס הופיע לפני כן בסרט Hoodlum, כיריבו של ג'ונסון, ועובד של דאץ' שולץ.
באמפי מוזכר בסדרה הסמויה בעונה ה-3 בפרק ה-2 אותו כתב ריצ'רד פרייס בדיוק לפני שעומר שודד את אחד stash houses של Avon Barksdale.
שני גנגסטרים זוטרים דנים על האירוע כשבאמפי, כך נטען, תוקף תחנת משטרה לבדו.
ריצ'רד פרייס הרחיב זאת בפרשנות האודיו של פרק זה.
ג'ונסון מוזכר ב"המעניש נואר מספר 2" של מארוול קומיקס כמעסיקו של ברקודה, מתנקש שהורג את אביו של המעניש (אם כי שמו מאוית לא נכון כ"באמבי" (Bumby))
ג'ונסון גם מוזכר בשיר "Failure" של לופה פיאסקו (Lupe Fiasco).
מותו של ג'ונסון מתואר בדקות הראשונות של הסרט אמריקן גנגסטר בכיכובו של דנזל וושינגטון.
בשנת 2019 יצאה ברשת Epix הסדרה "הסנדק של הארלם", המספרת על חייו של ג'ונסון לאחר שחרורו מהכלא ב־1963.
באמת הוא שירו של המשורר הישראלי מאיר ויזלטיר.
התפרסם בשנות השישים, ואחר כך הוכלל באסופת שיריו: קיצור שנות השישים, שראתה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1984.
"באמת" מתאפיין במחאתיות ובבוטות מופגנת שמובעת גם בשיריו האחרים של ויזלטיר, והוא עוסק בחיפוש אחר האמת תוך כדי לבטים, אבל מבלי לוותר עליה.
עבור ויזלטיר האמת יכולה להיות גם אי אפשרות; ויזלטיר עשוי לקבל את ההיגד שאין אמת כלל, אבל הוא אינו מכריז על כך כמסקנה סופית.
הוא מלגלג על המתנגדים לאמונה באמת וגם על המאמינים באמת לא נכונה או בלתי מציאותית.
על פי המשורר, האמת, תהא אשר תהא, עלולה להיות מפחידה ואף מאיימת מאוד, להפוך לבלתי נשלטת, ולחדור לכל מקום, כלומר לתודעה האישית והציבורית, מבלי שניתן יהיה לעצור אותה; תכונות אופייניות אלו הופכות אותה, עבור חלק מבני האדם בחלק מהזמנים והמקומות, לבלתי נסבלת ולמזיקה.
לכן, עבור החשים קושי מולה, היא מפחידה, מרגיזה, ואף ראויה להדברה כמו חרקים.
אם ישנה למשורר אמת משלו, המובעת בשיר זה, הרי היא הנחישות להישיר מבט אל האמת ולהִיצמד אליה בנחישות, כל כמה שתכאב; כי אין יקרה יותר מהאמת, תהא מהותה אשר תהא, גם כאשר היא מציקה או מכאיבה.
רעיונות אלו מנוסח במשפטים הפותחים של השיר:
וחוזרים ומנוסחים במהלך השיר בווריאציות שונות, המכוונות לשכנע את הקוראים באמיתות טענותו המהותית.
מאז שראה אור לראשונה בשנות השישים הוזכרו פסוקים מהשיר בתרבות העברית הישראלית, ונעשה אהוד.
באלינזית היא שפה מלאיו-פולינזית, המדוברת על ידי 3.9 מיליון תושבי האי באלי, תושבי צפון האי נוסה פנידה, מזרח האי לומבוק, ומערב האי ג'אווה שבארכיפלג האינדונזי.
מרביתם של דוברי השפה הבאלינזית, דוברים גם אינדונזית.
היות שבמוסדות הציבור, ובתקשורת, באי באלי, מדברים בעיקר אינדונזית ואנגלית, מספר המשתמשים בשפה הבאלינזית, הולך וקטן מדי יום.
רוב השולטים בשפה, משתמשים בה בעיקר לדיבור, תוך שמילים באינדונזית שזורות בה בערבוביה, בעוד שהשימוש בשפה בכתב, כמעט ונעלם.
+פונמות בבאלית סדקי וילוני חכי בתר־מכתשי שיני דו־שפתי אפיŋɲnm סותםɡkdtbp מחוכךʤʧ חוכך h s מקורב(צדי)wjl רוטטr * תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
באלמהורן (Balmhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,698 מטר, בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.
ההעפלה הראשונה להר הייתה ב־21 ביולי 1864 על ידי האחים פרנק ווקר, הורך ווקר, ולוסי ווקר, בליווי המדריכים בני הדודים ג'ייקוב ומלכיאור אנדרג.
על ההר ישנן מספר נקודות בהן ניתן לרכוש מזון וציוד.
באלמינה היא עיר במחוז אנטרים שבצפון אירלנד.
זוהי העיר השמינית בגודלה בצפון אירלנד.
באלמינה נבנתה על אדמה שניתנה ב-1626 למשפחת אדאיר על ידי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, על בסיס עריכתם של שני ירידים שנתיים ויום שוק חופשי בשבת שהעיירה תקיים לצמיתות.
ימי השוק בשבת מתקיימים עד ימינו.
באלמינה היא עיר הולדתו של השחקן ליאם ניסן, שב-2013 הוענק לו תואר יקיר העיר.
העיר היא אתר קניות פופולרי בצפון אירלנד והיא ביתה של קבוצת הכדורגל באלמינה יוניטד, המשחקת בליגת העל הצפון אירית.
בעבר הייתה העיר מארחת את התערוכה החקלאית הגדולה ביותר באירלנד.
במרכז העיר שוכנים מבנים היסטוריים רבים.
בניין העירייה נבנה ב-1924 במקום בו שכן בניין השוק הישן וב-2007 הוא שופץ בעלות של 20 מיליון ליש"ט.
תחילתה של ההיסטוריה המתועדת של באלמינה מתחילה בתקופת הנצרות הקדומה בין המאות החמישית והשביעית לספירה.
מצדים עגולים נתגלו בשטחים שברדיוס של שני ק"מ מסביב למרכז העיר.
שלושה ק"מ מצפון לעיר התגלו כנסייה ובית קברות המיוחסים לתקופת הנצרות הקדומה.
ב-1868 מצא חופר קברים לוח אבן גדול שעליו חקוק צלב והכתובת "ord do degen".
הכתובת מיוחסת לבישוף דיגאן, שחי באירלנד במהלך המאה השביעית.
אבן זו משמשת כיום כחלק מהמבואה של הכנסייה המקומית על שם פטריק הקדוש.
בסוף המאה החמישית, נמצאה כנסייה בקונור, שלושה ק"מ מדרום לבאלמינה.
לאחר מכן נבנה במקום מנזר.
ב-831 פלשו הנורדים לבאלמינה והעלו את הכנסייה באש.
במאה ה-12 כבשו הנורמנים את רוב שטחם של מחוז אנטרים ומחוז דאון, לאחר שהשתלטו על אנגליה במאה ה-11, הם יצרו את הגרעין של רוזנות אלסטר.
במהלך מסעם, הם בנו תלוליות עפר גדולות שבראשן ניצבו מגדלי עץ הקרויים mottes.
ב-1315 פלש אדוארד ברוס, אחיו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד, לאירלנד.
ב-10 בספטמבר אותה שנה, הוא ניצח את הקרב במקום הנמצא שמונה ק"מ מדרום לבאלמינה, את צבאו של ריצ'רד דה בורגו, הרוזן הנורמני של אלסטר.
ב-1576 העניקה המלכה אליזבת הראשונה לסר תומאס סמית', קרקעות שכללו את באלמינה.
הקרקעות חולטו לטובת הכתר לאחר מרידתו של שון אוניל בשנות השישים של המאה ה-16. סמית' הביא מתיישבים אנגליים לאזור, אחת הקבוצות הראשונות של מתיישבים אנגליים וסקוטים שהגיעו לאירלנד.
ב-1581 היה ברור שהתיישבותו של סמית' כשלה והאדמות הוחזרו לכתר.
ב-10 במאי 1607 העניק המלך ג'יימס הראשון למנהיג האירי המקומי, רואירי אוג מק'קילן את הנחלה שבה נמצאת באלמינה.
הנחלה עברה כמה בעלים ובסופו של דבר עברה לבעלותו של ויליאם אדאיר, בעל אחוזה מקינהילת שבדרום-מערב סקוטלנד.
שמה של הנחלה שונה באופן זמני ל"קינהילסטאון" על שמו של בעליה.
טירת באלמינה המקורית נבנתה בראשית במאה ה-17 במקום בו היה מעבר עתיק של הנהר ברייד.
ב-1626 אישר המלך צ'ארלס הראשון את בעלותו של ויליאם אדאיר על באלמינה ונתן לו את הזכות לקיים ימי שוק בעיר בימי שבת.
אדאיר שכר את שירותיהם של אירים מקומיים לעבוד באחוזתו והם שירתו כאריסים במשך יותר ממאתיים השנים הבאות.
ב-1641 הובס חיל המצב של באלמינה על ידי מורדים אירים בקרב.
ב-1684 הוקם בניין השוק הראשון של העיר (כיום מקומו של בניין העירייה).
ב-1690, השתמש הדוכס מוירטמברג, ממצביאיו של המלך ויליאם השלישי, בטירת באלמינה כמפקדתו.
סיר רוברט אדאיר גייס רגימנט רגלים לטובתו של המלך ונלחם בקרב בוין.
ב-1704 הגיע מספר תושביה של באלמינה ל-800. ב-1707 נבנתה הכנסייה הפרוטסטנטית הראשונה של הכנסייה של אירלנד.
ב-1740 חרבה טירת באלמינה המקורית בשריפה.
ב-1765 הוקם הכפר גרייסהיל על ידי מתיישבים ממוראביה.
במהלך המרד האירי של 1798 נכבשה העיר במשך שלושה ימים על ידי כוח של כ-10,000 אנשי החברה לאירלנד המאוחדת.
הם הסתערו על בניין השוק (כיום בניין העירייה) והרגו שלושה ממגיניו.
הכנסייה הקתולית המודרנית הראשונה נחנכה ב-1827. ב-1834 מנתה אוכלוסייתה של באלמינה כ-4,000 תושבים.
ב-1848 נסללה מסילת הברזל בין באלמינה לבין בלפסט.
ב-1865 החל רוברט אדאיר לבנות את טירת באלמינה.
עבודות הבנייה הושלמו ב-1887. ב-1870 נפתח הפארק של באלמינה (The People's Park), הפעיל עד היום.
ב-1900 הוענק לבאלמינה מעמד של עיר.
על פי חוק הקרקעות האיריות מ-1903 העבירה משפחת אדאיר את רוב נחלותיה בבאלמינה לאריסים שישבו עליהן ב-1904. ב-1919 נשרף בניין העירייה הישן שבו שכן גם משרד הדואר.
ב-24 ביולי 1924 הניח הנסיך אלברט, דוכס יורק (לימים המלך ג'ורג' השישי), את אבן הפינה לבניין העירייה החדש שנפתח רשמית ב-20 בנובמבר 1928. ב-1939 מנתה אוכלוסיית באלמינה 13,000 תושבים.
בשנות החמישים נהרסה טירת באלמינה.
בשנות מלחמת העולם השנייה קלטה באלמינה מספר גדול של מפונים מגיברלטר שהתארחו אצל משפחות מקומיות.
בשנות החמישים שימש מחנה פטריק הקדוש בבאלמינה כמתקן האימונים של הרובאים המלכותיים של אלסטר.
רבים מהמתגייסים לצבא הבריטי ביצעו את הכשרתם הבסיסית בבאלמינה, לפני שהוצבו ביחידותיהם הקבועות.
רבים מחיילים אלה שירתו במלחמת קוריאה בקפריסין ובארמיית הריין הבריטית.
כמו ערים רבות בצפון אירלנד, גם באלמינה סבלה במהלך הסכסוך בצפון אירלנד ("הצרות").
משנות השישים ועד 1998 היו בעיר מתחים דתיים ופוליטיים.
במהלך השנים הללו נהרגו בעיר ובסביבתה 11 אנשים, רובם חברי קבוצות יוניוניסטיות.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, חוותה באלמינה, כמו מרכזים תעשייתיים משגשגים לשעבר בצפון אירלנד, שינוי בכלכלתה ובתעשייתה.
רבים מבתי החרושת שלה נסגרו.
החל מראשית המאה ה-21 מהווה באלמינה מרכז חשוב לתקשורת ולמסחר.
עם זאת, עדיין קיים בה מגזר תעשייתי משגשג שהמעסיקים העיקריים הם מישלן, חברת הסיגריות JTI וחברת ייצור האוטובוסים Wrightbus.
במרץ 2000 הוצע לשחקן ליאם ניסן, יליד באלמינה, לקבל אזרחות כבוד של העיר.
המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית התנגדה לבחירה על רקע הערות שהשמיע ניסן בריאיון עיתונאי שנה קודם לכן על כך שכקתולי שגדל בעיר הוא חש תמיד שהוא "אזרח סוג ב'".
על רקע ביקורת זו סירב ניסן לקבל את התואר והוא ציין שהוא תמיד היה גאה בקשר שלו לעיר.
תחת זאת הוענק התואר בדצמבר 2004 לפוליטיקאי איאן פייזלי.
ניסן קיבל את התואר בסופו של דבר ב-2013.
באלמינה מתוארת על ידי כמה פרשנים כעיר שיושבת בליבה של חגורת התנ"ך של צפון אירלנד.
בעיר יש רוב פרוטסטנטי גדול.
בראשית שנות התשעים, המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית, שהייתה המפלגה השלטת במועצת העיר, אסרה את קיום הופעתה של הלהקה Electric Light Orchestra בטענה שהלהקה תגרום לתופעות פסולות כמו צריכת אלכוהול וסמים.
המועצה גם אסרה ב-2005 את הקרנתו של הסרט הר ברוקבק על רקע היחסים ההומוסקסואליים שהוצגו בו ואת הופעתו של הסטנד-אפיסט רוי "צאבי" בראון.
גישתה השמרנית של המועצה לא שיקפה בהכרח את דעת הקהל המקומית.
האוכלוסייה הקתולית של באלמינה מרוכזת בשניים מפרברי העיר.
בשנים האחרונות נוצרו מתחים באזור דונקלג שרוב תושביו קתולים.
מתחים אלו היו קשורים לאירועים של הצתת מדורות והנפת דגלים רפובליקניים.
רשויות העיר עמלו להפיג את המתחים הללו.
עקב בעיית סמים קשה בעיר, מכונה באלמינה "בירת הסמים של הצפון".
צעדים משמעותיים נעשים לפתרון הבעיה.
באמבלבי הוא סרט פעולה ומדע בדיוני אמריקאי שיצא לאקרנים בארצות הברית ב-21 בדצמבר 2018. הסרט הוא פריקוול של סדרת הסרטים "רובוטריקים".
הסרט מתרחש 20 שנה לפני אירועי הסרט הראשון, בשנת 1987, באמבלבי מוצא מקלט קטן במגרש גרוטאות בחוף קטן בקליפורניה, שם נערה מתבגרת בשם צ'ארלי ווטסון לוקחת אותו איתה.
אולם, שניהם מוצאים את עצמם נרדפים על ידי יחידה ממשלתית בשם "סקטור 7", אשר מנהיג אותה הסוכן בארנס.
כאשר הם בורחים מהיחידה, שניהם לומדים שיש עוד רובוטריקים בכדור הארץ, ויש עוד רובוטים אחרים לא ידידותיים במיוחד.
צ'ארלי ווטסון (היילי סטיינפלד) - נערה מתבגרת אשר מוצאת את באמבלבי ומתיידדת איתו.
ג'ק ברנס (ג'ון סינה) - סוכן בסקטור 7
פאוול (ג'ון אורטיז) - סוכן בסקטור 7
אוטיס ווטסון (ג'ייסון דרוקר) - אחיה הקטן של צ'ארלי
סאלי ווטסון (פמלה אדלון) - אמא של צ'ארלי
באמבלבי (מדובב על ידי דילן או'בריאן).
אופטימוס פריים (מדובב על ידי פיטר קאלן).
שאטר (מדובבת על ידי אנג'לה באסט).
דרופקיק (מדובב על ידי ג'סטין ת'רו).
בליטזווינג (מדובב על ידי דייוויד סובולוב).
באריקייד (מדובב על ידי ג'ס הארנל).
אדריס פמי "באם" אדבאיו הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מיאמי היט מליגת ה-NBA ובנבחרת ארצות הברית, בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
אדבאיו נולד בעיר ניוארק שבניו ג'רזי, להורים שמוצאם בשבט יורובה מניגריה.
בילדותו קיבל מאימו את הכינוי "באם", מכיוון שהזכיר לה את הדמות "באמבאם ראבל" מסדרת האנימציה "משפחת פלינסטון".
בשנתו השלישית בתיכון קלע 32.2 נקודות למשחק עבור קבוצת הכדורסל של "תיכון נורת'סייד" הצנוע שבקרוליינה הצפונית, ובשנה העוקבת עבר ל"אקדמיית היי פוינט" הסמוכה, בה קלע 18.9 נקודות למשחק.
בסיום אותה עונה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין בקרוליינה הצפונית ("North Carolina Mr.
Basketball"), והוזמן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בשנת 2016 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת קנטקי, אליה הצטרף יחד עם שני מבטיחים נוספים – דיארון פוקס ומליק מונק.
שלושת השחקנים הצעירים הובילו את קנטקי עד לשמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Elite Eight"), בה הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית אשר זכתה בהמשך באליפות המכללות.
לאורך עונתו היחידה במכללות העמיד אדבאיו ממוצעים של 13.0 נקודות, 8.0 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק.
בדראפט ה-NBA 2017 נלקח אדבאיו על ידי מיאמי היט בבחירה ה-14, מעט אחרי חבריו פוקס ומונק אשר נלקחו בבחירות ה-5 וה-11, בהתאמה.
לאורך עונת הרוקי קלע 6.9 נקודות והוריד 5.5 ריבאונדים בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של הסנטר חסן וייטסייד, ובמהלך עונתו השנייה במיאמי תפס את מקומו של וייטסייד בחמישייה הפותחת.
ב-25 בנובמבר 2018 אסף שיא קריירה של 21 ריבאונדים במשחק מול טורונטו ראפטורס.
בעונתו השלישית הפך לאחד השחקנים המובילים של ההיט, לצד ג'ימי באטלר, וסייע לקבוצה לסיים במקום החמישי באזור המזרחי, עם ממוצעי שיא של 15.9 נקודות, 10.2 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק.
במהלך העונה השתתף לראשונה במשחק האולסטאר של ה-NBA, ובסיומה נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
כמו כן סיים במקום השני בהצבעות לפרס השחקן המשתפר של העונה, אחרי הזוכה ברנדון אינגרם.
בפלייאוף 2020 העפיל עם מיאמי לגמר ה-NBA, אולם במשחק הראשון של סדרת הגמר, מול לוס אנג'לס לייקרס, נפצע בכתפו ונאלץ להחמיץ את שני המשחקים הבאים.
חזרתו של אדבאיו במשחק הרביעי של הסדרה לא מנעה את ניצחונם של הלייקרס, אשר גברו על ההיט בתוצאה 2–4. לאורך 19 משחקיו בפלייאוף רשם אדבאיו ממוצעים של 17.8 נקודות, 10.3 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק.
באמבלבי הוא דמות בדיונית מהזיכיון הבדיוני רובוטריקים.
במרבית גלגוליה של הדמות, לרבות סדרת האנימציה "הרובוטריקים", באמבלבי הוא רובוטריק קטן וצהוב שמשנה את צורתו לחיפושית פולקסווגן.
אולם, החל מסדרת סרטי הלייב אקשן הוא הופיע במספר דגמים של מכונית הקמארו - מכונית השרירים של חברת שברולט.
הדמות נקראת על שם הבומבוס - דבורה מפוספסת בצבעי שחור וצהוב, שהיוו השראה גם לצבעי הדמות.
את דמותו של באמבלבי דיבב דן גילבזן בסדרת האנימציה המקורית ובאמפר רובינסון בסדרת רובוטריקים אנימייטד.
זיכיון סרטי הלייב אקשן, שהחל בשנת 2007, הציג את באמבלבי כדמות שאינה מדברת לרוב אלא משמיעה קולות ומדברת דרך שידורי רדיו.
את דמותו בסרט הלייב אקשן "באמבלבי" מדבב דילן או'בריאן.
את דמותו בסדרות האנימציה ששודרו בישראל מדבב דניאל מגון.
בשנת 2025 השיקה חברת Robosen צעצוע אספנות של באמבלבי שהוא למעשה מיני-רובוט ניתן לתכנות שיכול לשנות צורה בעצמו, לפי פקודה קולית.
באמבלבי הוא "האח הקטן" של סיעת הרובוטריקים הגיבורים, שמשמשים כפרוטגוניסטים בסדרת האנימציה המקורית משנות ה-80 של המאה ה-20. הוא דמותג הקבוצה, ומנסה ללא הרף להוכיח את עצמו בעיני אחרים, בעיקר בעיני מנהיגו אופטימוס פריים.
הדבר גורם לו לעיתים לקחת סיכונים שמסכנים את חייו.
למרות שהוא מתחכם רוב הזמן, הוא מצליח לשמש כשליח וכמרגל זריז ויעיל, ושיעור קומתו מאפשר לו להגיע למקומות שמפקדיו אינם יכולים להגיע אליהם.
באמבלבי נמנה בין הרובוטריקים אשר יוצאים למשימת מחקר בחלל כדי לחפש מקורות אנרגיה חלופיים לעולמם החרב סייברטרון.
ספינת החלל שלהם, "התיבה", מתרסקת בהר געש בכדור הארץ לאחר התקפת אויביהם השקרניקים, והם נכנסים למצב הקפאה למשך ארבעה מיליוני שנים.
עם התעוררותם של הרובוטריקים, באמבלבי מתחבר לבנו האנושי של ספארקפלאג ויטוויקי, ספייק, וזאת כאשר הרובוטריקים מצילים את בני האדם מהתקפה של השקרניקים ומנהיגם האכזר מגהטרון.
ברובה של העונה הראשונה והשנייה של הסדרה, באמבלבי נראה לצד וילג'ק - מכונאי הקבוצה - והשניים יוצאים יחדיו למשימות שטח.
ב"רובוטריקים: הסרט", השקרניקים השתלטו על סייברטרון, והרובוטריקים נאלצו לסגת לשני ירחיו של סייברטרון ולכדור הארץ.
באמבלבי מופיע לצד ג'אז וספייק הבוגר כשהם התיישבו באחד מבסיסי הירח.
בעונה השלישית של הסדרה, באמבלבי הוא חלק ממשלחת חילוץ שנשלחה בידי רודימוס פריים לחלץ את גופו של אופטימוס פריים מידיהם של שני מדענים אנושיים שונאי רובוטים שהתכוונו להשתמש בו כדי למשוך את הרובוטריקים למלכודת.
כשמשלחת החילוץ נכנסת למעבדה, היא מודבקת בנבגים סולאריים חייזריים שמעוררים דחפי זעם בכל אלה שבאים עמם במגע.
באמבלבי הוא היחיד שמתחמק מהידבקות בהם, אך הוא ניזוק קשה בידי סופריון אחוז הדיבוק.
חבר הקווינטסונס החייזרים מחזיר את אופטימוס לחיים, כדי שיוכל לעצור את "מגפת השנאה" ולרפא את באמבלבי.
אולם, הרובוטריק הקטן ניזוק בצורה כל כך מקיפה עד שהוא היה זקוק לבנייה מחדש.
בגופו החדש והנוצץ, הוא מעיר על כך שהפך מדבור לחרק זהוב וזוכה לשם החדש "גולד באג".
שחרור האנרגיות של המטריקס מצליח להשיב את עידן הזהב של סייברטרון, הרובוטריקים מנצחים במלחמה והשקרניקים נסוגים מהכוכב.
ב"רובוטריקים: אדוני הראש" (Transformers: The Headmasters), גולד באד היה בסייברטרון יחד עם המשנקטריקים (Throttlebots) כאשר מחשב-העל וקטור סיגמא החל להראות סימנים של חוסר יציבות.
הסיבה לכך הייתה נעוצה בעובדה שאופטימוס פריים שחרר את מטריקס המנהיגות, והאנרגיות שבו ריפאו את "מגפת השנאה".
השקרניקים ניצלו את המצב כדי לפלוש מחדש ולנסות להשתלט על מחשב-העל.
גולד באג והמשנקטריקים הצטרפו לגרימלוק ולסלאג הדינוטריקים בקו החזית נגדם.
לרוע מזלם הם נפלו מחוסרי הכרה בידי כוחו ההיפנוטי של השקרניק מיינדוייפ, אך הצליחו להחזיק בשקרניקים מספיק זמן כדי שאדוני הראש יגיעו וינצחו בקרב.
המשנקטריקים נעלמו לאחר העימות הזה, אך הופיעו כאשר השקרניקים החלו בתוכניתם הסופית להשמיד את כדור הארץ.
גולד באג והמשנקטריקים חברו לפאסטליין ולקלאוד רייקר בחקירתו של "מגדל מוות" שהגיח משום מקום בסנטיאגו דה צ'ילה.
הם גילו שפרדקינג - מצב הרובוט המשולב של חמשת הפראניקים - ממתין להם.
הם לחמו בעוז רוח, אך לא עמדו בפני חוזקו.
למזלם, אדוני המטרות (Targetmasters) הגיעו וניטרלו את הרובוט הענק.
לאחר יותר מעשור שבו דמותו של באמבלבי לא הופיעה בעיבודים טלוויזיוניים כמו "מלחמות החיות"/"רובוטריקים: מכונות חיות", "רובוטים במסווה" וטרילוגיית יוניקרון (ארמדה, אנרג'ון וסייברטרון), חברת ההוצאה לאור Dreamwave Productions הציגה עיבוד מחדש של המאה ה-21 להמשכיות הדור הראשון, ובאמבלבי היה נוכח בהרפתקאות הרובוטריקים פעם נוספת.
המיני סדרה "רובוטריקים: המלחמה שבפנים" (Transformers: War Within) התרחשה בעברו הרחוק של סייברטרון ותיארה את הרפתקאותיו של באמבלבי בקרב אלתיאקס ובהגנה על העיר איאקון מפני התקפתו של שוק-וייב.
כאשר אופטימוס פריים ומגהטרון נעלמים לאחר ניסוי מוקדם של גשר החלל, הרובוטריקים והשקרניקים מתפצלים לסיעות קטנות יותר, ובאמבלבי נשאר עם הרובוטריקים תחת פיקודו של פראול.
בסתיו של שנת 2005 חלה הרצה מחודשת שלישית לקומיקס של הרובוטריקים, הפעם תחת חברת ההוצאה לאור IDW Publishing.
היקום הבסיסי של החברה הוצג במיני סדרה בת שישה חלקים, "רובוטריקים: הסתננות" (Transformers: Infiltration), והובהר בה כי גרסתה זו של החברה לדור הראשון היה שונה באופן קיצוני.
באמבלבי מופיע כחבר קבוצה קטנה של רובוטריקים תחת פיקודו של פראול, שפועלת בחשאי בכדור הארץ בספינת "התיבה 19".
בגרסה זו הוא עדיין משנה צורה למכונית חיפושית, וכמו שאר הרובוטריקים הוא מחזיק ביכולת להקרין הולוגרמה של אווטאר בצורת נהגת צעירה שמתקשרת עם בני האדם.
במהלך חיפוש אחר בסיס שקרניקים נטוש יחד עם ראטצ'ט ושלושה צעירים אנושיים, באמבלבי מצליח להביס את סקיי וורפ בזמן התקפת השקרניקים תוך חשיבה מהירה ויירוטו מהשמיים למרות מערכת הטלפורטציה של השקרניק המעופף.
אחרי שבליצווינג וסקיי וורפ משמידים את הבסיס, באמבלבי עוזר להציל את בני האדם למרות שהעיר מקודם על כך שהם אבדות מתקבלות על הדעת.
כשמגהטרון מתעמת מול סטארסקרים הבוגדני בקרב, באמבלבי מתצפת על הקרב וניצל בידי פראול וג'אז לאחר שמבחינים בו.
במיני סדרת ההמשך, "רובוטריקים: הסלמה" (Transformers: Escalation) ניתן לו הפיקוד על ספינת "התיבה 19".
באמבלבי היה בין הרובוטריקים אשר התנגדו לשקרניקים ששירתו את האלים הבכירים בקומיקס "רובוטריקים: נגע 2" (Infestation 2: Transformers).
מצב שינויי הצורה של באמבלביבסרטי הלייב אקשן, שברולט קמארו משנים 1967 ו-2010.
באמבלבי הוא אחד מהרובוטריקים בזיכיון סרטי הלייב אקשן "רובוטריקים".
למרות שהוא שומר על מספר מאפיינים מהדור הראשון, כמו הקרניים המפורסמות שבראשו, ניתן לו מצב שינוי צורה של רכב שונה מאשר הדור הראשון.
במקום חיפושית, באמבלבי הופך בסרטים אלו לרכב מסוג שברולט קמארו, בתחילה לדגם משנת 1967 ולאחר מכן לדגם הקונספט משנת 2010. בתוספת ה-DVD של הסרט הראשון, הבמאי מייקל ביי ציין ששינוי מודל הרכב היה מכיוון שמכונית החיפושית הזכירה לו את הרבי, מכונית הפולקסווגן המונפשת מסרטי חברת וולט דיסני.
כתוצאה מפגיעת קרב, הוא נותר ללא יכולת דיבור ולמעשה מדבר באמצעות שידורי פלייבק של אותות רדיו וטלוויזיה (בדרך דומה בה מדבר הרובוטריק רק-גאר ב"רובוטריקים: הסרט").
למרות שקולו משוחזר בסוף הסרט הראשון, הוא בוחר להשתמש שוב באותות רדיו בסרט השני, ובשילוב של שניהם בסרט השלישי.
את קולו מדבב מארק ריאן.
בסרט הראשון, באמבלבי חוזר לתפקידו כחברו של בן האנוש הפרוטגוניסט - במקרה זה, סאם ויטוויקי.
סאם מחזיק במשקפיים של סבא רבא שלו, חוקר ידוע בשם קפטן ארצ'יבלד ויטוויקי, אשר נתקל בגופתו הקפואה של מגהטרון ב ובטעות הפעיל את מערכת החישה שלו.
על המשקפיים שלו הוטבעו נקודות ציון למקום הימצאו של הניצוץ, מקור כל חיי הרובוטריקים.
באמבלבי מופקד לשמור על סאם מפני כוחות השקרניקים, ומתחזה לשברולט קמארו ישנה בעוד סאם ואביו קונים את רכבו הראשון.
בהמשך, באמבלבי נוסע מביתו של סאם כדי לזמן את הרובוטריקים לכדור הארץ, וסאם חושב שרכבו נגנב, ורודף אחריו בעזרת אופניו.
הוא עד להפיכתו של באמבלבי למצב רובוט בפעם הראשונה.
בהמשך, באמבלבי חוזר ומרוויח את אמונו של סאם לאחר שמגן עליו ועל אהובתו מיקאלה מפני התקפתם של באריקייד ופרנזי.
כשמיקאלה מעירה על מצבו הנושן של הרכב אליו באמבלבי משנה צורה, הוא סורק מכונית קונספט נוסעת של שברולט קמארו והופך לאותו דגם.
הוא מסיע את השניים לסמטה בה הם פוגשים בשאר הרובוטריקים.
הם חוזרים לביתו של סאם כדי למצוא את המשקפיים אך נעצרים בידי ארגון ממשלתי סודי בשם מדור 7. הרובוטריקים מנסים להציל אותם אך באמבלבי נלכד ונלקח בידי מדור 7. הוא עובר ניסויים באמצעות שוקים חשמליים עד שסאם נושא ונותן את שחרורו.
באמבלבי שורד את שיאו של הקרב, למרות שמאבד את רגליו לאחר שעזר לאיירון הייד להדוף את אחד מטיליו של סטארסקרים.
בעזרתה של מיקאלה ומשאית גרר, הוא מצטרף שוב לקרב ומשמיד את בראול, שקרניק שמשנה צורה לטנק אימתני.
לאחר הקרב, באמבלבי עובר תיקונים ומבקש להישאר לצידו של סאם.
בתחילת הסרט השני, באמבלבי מציל את סאם ואת בני ביתו לאחר שרסיס של הניצוץ הקים לתחיה מוצרים חשמליים בביתם והפך אותם לרובוטים קטנים ועצבניים.
הוא מראה התלהבות כשסאם אומר לו שהוא הולך למכללה, אך מתאכזב כשסאם אומר לו שאסור לו לבוא איתו.
הוא גם נאלץ לעזוב את המוסך המשפחתי לאחר שבתקרית הרובוטים החריב את הבית.
עם תחילת הסמסטר, באמבלבי עוקב אחרי סאם למעונות ומנסה להזהיר אותו מפני מתחזה שקרניקית שעוקבת אחריו.
מעט לאחר שמגהטרון מוצא את סאם ומענה אותו, באמבלבי מגיע יחד עם אופטימוס פריים להילחם במגהטרון, סטארסקרים וגרינדור, אך מגהטרון הורג את פריים.
באמבלבי, סיידסווייפ, איירון הייד וראטצ'ט מחפים על בריחתו של סאם.
כשהרובוטריקים מתאבלים על מותו של פריים, סאם אומר לבאמבלבי שהוא אכזב את הרובוטריקים, אך באמבלבי מרגיע אותו ואומר שהוא האדם שהכי חשוב לו.
אחרי שבאמבלבי לוקח את סאם, מיקאלה, ליאו וסימונס למכון הסמית'סוניאן כדי להעיר את הרובוטריק הקדום ג'טפייר, באמבלבי עורך מסע עם בני האדם דרך גשר החלל אותו פתח ג'טפייר למצרים כדי למצוא את מטריקס המנהיגות.
בחורבות פטרה, באמבלבי עוזר לאחרים להיכנס לאחר שהוא מפוצץ דרך כניסה.
במהלך העימות האחרון, סאם ומיקאלה נכנסים למלכודת של ראמפייג', שמשתמש בהוריו של סאם כפתיון.
באמבלבי אורב לשקרניק החייתי וקורע אותו במו ידיו.
סאם אומר לבאמבלבי לדאוג להוריו, בעוד הוא יוצא להחיות את פריים עם מטריקס המנהיגות.
לאחר שמגהטרון הורג את סאם, באמבלבי מגיע למקום ונותר שבור לב על כך שנכשל בתפקידו לשמור עליו.
אולם, הוא שמח לראות שסאם חזר לחיים.
בסרט השלישי, באמבלבי לא חי יותר עם סאם ויוצא עם שאר הרובוטריקים למשימות שטח כמו ניטרול מתקן גרעיני ב.
בסרט זה נראה מצב החמקנות החדש שלו, שכולל כלי נשק רבים.
כשסאם מגיע עם קרלי, וילי ובריינז, באמבלבי מציל אותם מהחיילים שלקחו אותם בשבי.
לאחר מכן, באמבלבי מקבל שוב את תפקיד שומרו של סאם.
אחרי שסנטינל פריים בוגד ברובוטריקים וגורם להגלייתם מהכוכב, באמבלבי נפרד בעצב מסאם אך חובר אליו שוב בקרב בשיקגו כשהוא עוזר לו להציל את קרלי ולהרוג את לייזרביק.
אחרי שסאם הורג את סטארסקרים, באמבלבי מציל אותו ואת לנוקס מנפילה מגובה רב.
הוא נשבה בידי סאונד-וייב ונלחם נגדו, כשהוא מוכיח את עצמו כיריב שקול לו.
הוא גם משמיד את אחד מעמודי התמיכה הגדולים בהם השתמש סנטינל פריים כדי להקריב את כוכב סייברטרון לכדור הארץ, ובכך השבית את גשר החלל והשמיד את סייברטרון ואת השקרניקים הנותרים.
בסרט הרביעי, באמבלבי נוטל פיקוד על הרובוטריקים כאשר אופטימוס פריים משגר את עצמו לחלל כדי למצוא את יוצריו.
בסדרת ההנפשה משנת 2008, באמבלבי מתואר כרובוטריק צעיר וחם מזג שחובב מרוצים ומשחקי וידאו, מה שהופך את דמותו לדומה יותר להוט שוט מסדרת רובוטריקים ארמדה יותר מאשר באמבלבי המקורי מהדור הראשון.
בסדרה זו, באמבלבי משנה את צורתו למכונית משטרה מדגם סופרמיני.
באמצעות החיבור שלו עם סארי סאמדק ובולקהד, הוא שומר על חמימות הלב שלו ועל גישתו החברית כמו גרסתו מהדור הראשון.
למרות שהוא נחשב בעיני רבים מחבריו הרובוטריקים לילדותי ומרוכז בעצמו, הוא מראה צד נאמן ואכפתי לחבריו ומגונן על סארי סאמדק גם במחיר פגיעה בעצמו.
מספר שנים לאחר מאורעות "רובוטריקים פריים", באמבלבי חוזר לכדור הארץ כאשר דור חדש של שקרניקים מאיים על שלום העולם.
הוא אוסף תחת פיקודו חבורת רובוטריקים הכוללת את סייד-סווייפ המרדן, מיניקון ההיפראקטיבי העונה לשם פיקסיט, את גרימלוק מנהיג הדינוטריקים ורובוטריקית חניכה ממשמר האליטה בשם סטרונג-ארם.
באמיאן (בפרסית/דארי: ولایت بامیان) הוא אחד מתוך 34 מחוזות אפגניסטן.
המחוז ממוקם במרכז המדינה והיותו ממוקם על גבי רכס הרי הינדו-כוש הופכת אותו להררי.
זהו המחוז הגדול ביותר באזור הזארהסתאן (ארצם של ההזארים) ולאורך ההיסטוריה שימש בתור מפגש תרבויות מרכזי עולמי, דוגמה לכך ניתן לראות בפסלי בודהה בבמיאן, אשר הושמדו בתקופת האמירות האסלאמית של אפגניסטן.
היסטורית, באמיאן ממוקם על גבי דרך המשי, מה שהשפיע על קישורו ההיסטורי של האזור לתרבויות הינדיות, בודהיסטיות, הלניסטיות, פרסיות, ערביות, טורקיות ועוד.
ההוכחה המרכזית לקיומה של התרבות הבודהיסטית היא מתקופת הממלכה ההודית גנדהארה, לפני עלייתה של הממלכה האחמנית, כאשר נוצרו שני פסלי הבודהה בבאמיאן שנותרו עומדים מאות שנים לאחר שהאסלאם עלה באזור ונהרסו לבסוף בשנת 2001 עקב דרישות הממשל הרדיקלי של הטליבאן על אפגניסטן.
מחוז באמיאן ממוקם במזרח אפגניסטן.
אוכלוסייתו המונה כ-400,000 בעיקרה מורכבת מבני הזארה; עם נוודי פרסי שיעי ברובו, עם 16% בני שבט סאדאת, 15% טג'יקים ועוד מגוון קבוצות אתניות שמייצגות חלקים פחותים באוכלוסייה הכוללת, כגון טטרים, קיזילבאשים ופשטונים.
גידול חקלאי ובעלי חיים הוא העיסוק העיקרי של התושבים ואילו עבודת בית היא משנית.
חיטה, שעורה ותפוחי אדמה נשארים מזה שנים הגידולים הפורחים.
במסגרת משק הבית מגדלים בעיקר כבשים, עזים וסוסים.
במחוז ישנם 279 מוסדות חינוך ו-24% מכלל האוכלוסייה יודעים אוריינות.
ישנם 30 בתי חולים ו-23 קופות חולים.
רק ל-21% מכלל האוכלוסייה ישנה זמינות למקורות מים 24 שעות ביממה הכוללים נהרות, מעיינות, בארות ועוד.
רכס הינדו-כוש מאפיין את הטופוגרפיה ההררית של המחוז ומאפשר מעבר נרחב של נהרות ומאגרי מים.
המושל, מוחמד טהיר זהיר, הוא הזארי אתני שכיהן במגוון תפקידים ברחבי ממשלת אפגניסטן.
הוא פיקד על כוחות הקרקע בבאמיאן בין השנים 2001–2004 והיה דוברו של נשיא אפגניסטן אשרף גאני אחמדזאי במהלך הבחירות ב-2014. מינויו של זהיר למושלות נתקל בהתנגדות עזה מצד גורמים מקומיים והאוכלוסייה בהתבסס על האשמות בחוסר יכולת ואפליה גזעית.
על פי הדיווחים מונה מושל חדש מצד הטליבאן במהלך פברואר 2016, אך זהותו אינה ידועה.
על פי מגוון דיווחים, לטליבאן לא הייתה כל השפעה בבאמיאן החל מנובמבר 2018. ניתן לקשר את היציבות היחסית של בבאמיאן ללכידות החברתית בקרב תושביה, האוכלוסייה ההזארית השיעית מתנגדת נחרצות לטליבאן הסוני.
עם זאת, התקפות על מחסומי המשטרה על ידי מורדי הטליבאן התרחשו ביולי 2018. כל הנפות של באמיאן מסווגות תחת שליטת הממשלה האפגנית.
4 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 - פברואר 2019 (ממוצע של 0.1 אירועים בשבוע).
דוגמאות לאירועים כוללים התקפה של מורדי הטליבאן ביולי 2018 על כמה מחסומי משטרה בנפת קהמרד, הרג זקן שבטי אחד וחטיפת ארבעה אזרחים הזארים.
בסוף נובמבר 2018 עצרו הרשויות האפגניות את מנהיג המיליציה ההזארית באשמת תקיפת כוחות הביטחון וכן על סחיטת נוסעים בידי חמושים בעודם עוברים על כבישים המהירים במחוזות באמיאן, גור ווורדכ.
תועדו 7 נפגעים אזרחיים (הרוג אחד ו-6 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 1.5 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים.
הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו מוקשים, ואחריהם פיגועים מעל פני השטח בשטחים ציבוריים.
בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 8 אנשים מביתם במחוז באמיאן, כולם הועברו למקומות אחרים בתוך שטח המחוז.
באותה תקופה עקרו 3,091 אנשים למחוז באמיאן ממחוזות אחרים, עקב השקט היחסי במחוז.
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז באמיאן ואוכלוסייתן.
באלף (בהונגרית: Balf; בגרמנית: Wolfs; לשעבר "סנקט וולפגאנג") הוא חלק מהעיר שופרון בהונגריה, אשר עד 1985 היה כפר עצמאי.
הוא נודע בענבי היין ובמעיינות המרפא שלו, ומהווה חלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מקורותיו ההיסטוריים מגיעים כבר לתקופה הרומית, ובמהלך הדורות התפתח כאתר רחצה ונופש מרכזי, לצד היותו אתר לאירועים טראגיים במלחמת העולם השנייה.
באלף שוכן כ־7 ק"מ ממרכז שופרון, סמוך לאגם נויזידלרזה, מונה כ־1,000 תושבים, ושומר על אופיו הכפרי.
הוא התפרסם בענבי היין ובמעיינות המרפא שלו, והוא חלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
שמו הופיע לראשונה ב־1199 כ"פרקשד" ולאחר מכן ב־1278 מוזכר כ"וולף" (זאב בגרמנית), שממנו נגזר שמו ההונגרי.
כבר בתקופה הרומית (המאה ה־2 לספירה) נעשה שימוש במעיינות המרפא שלו, ובימי הביניים הפך המקום לאתר רחצה מוכר.
בשנת 1560 נבנו במקום בתי מרחץ חדשים, ובמאה ה־17 נודע כספא פופולרי למשפחות אצולה.
לאחר חוזה טריאנון זכה היישוב לפריחה מחודשת כאתר נופש.
במלחמת העולם השנייה הוקם בו מחנה של שירות העבודה, שבו נספו כ־2,000 יהודים, בהם אנשי הרוח ג'ורג' שארקזי, גאבור הלאס ואנטאל סרב.
"באמצע יום" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת.
השיר יצא לאור ב-2 בפברואר 2016, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל השמיני מתוך האלבום.
הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "הלב שלי עומד למכירה", שיצא לאור במרץ 2019.
השיר הגיע למקום הרביעי במדיה פורסט וה-18 ברשת ג'.
השיר נכתב על ידי גל שריג והופק על ידי ירון כהן.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר ואמר כי: "המנגינה – ממש בסדר, עיבוד שמוביל אותה לשיאי הרגש.
לא יגיע אל תוכנית הלימודים בחוג לכתיבה יוצרת.
מצד אחד, היא פוחדת שישכח כמה אהבתה חצתה גבולות, מצד שני, מוכנה לוותר על חזרתו ("לא מבקשת שתחזור") אם טוב לו במקום שנמצא".
לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-2 בפברואר 2016, בסמוך לצאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה.
האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-275,000 צפיות בסך הכול.
מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, ואת מילותיו של השיר.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם2 בפברואר 2016הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתהפי"ל
באמצע הלילה הוא הספר השלישי בסדרת הספרים קהילים נגד וספרים, סדרת ההמשך ל-"39 רמזים".
הספר נכתב על ידי פיטר לרנג'יס.
הספר יצא לאור ב-6 במרץ 2012 בארצות הברית ותורגם לעברית בשנת 2013 על ידי הוצאת צלנטר מודן.
הספר מתחיל עם אטיקוס רוזנבלום, שנחטף על ידי האחים ויומינג בסוף הספר הקודם.
אטיקוס קשור במשאית לחם, והם נוסעים לשדה התעופה בפראג כדי לטוס למפקדה ווספרית.
בשרותי שדה התעופה הוא מפעיל מכשיר המשדר לדן ואיימי איפה הוא נמצא.
הם נוחתים בטורקיה, ונוסעים לגרמה.
הם נכנסים למערה, אשר בתוכה יש מפקדה ווספרית, ומנסים להוציא מאטיקוס מידע על הגוננים.
אטיקוס משקר לאחים ויומינג שהוא יודע צופן למידע על הגוננים, ומפעיל בטעות מנגנון השמדה עצמית.
אטיקוס בורח למנהרה וקספר ושאיין רודפים אחריו.
הוא מטפס, יוצא מהמנהרה ופוגש את דן, איימי, וג'ייק, אבל המקום מתפוצץ והם בורחים.
הם מגלים ששאיין וקספר לא מתו, והם מתקשרים עם ווספר אחת דרך הטלפון של שאיין.
הם מגלים לו שהיעד הבא הוא סמרקנד שבאוזבקיסטן, והוא שולח להם "הביא לי א' לב צורט".
הוא שואל אותם מאיזה קהיל הם רוצים להיפרד אם הם לא ישלימו את המשימה.
בשנייה האחרונה דן בוחר באליסטר הו.
הם פוגשים את ארסמוס יילמז, שמספר להם שויליאם מקינטייר מת.
איימי שולחת את ארסמוס, המילטון הולט וג'ונה וויזרד לפומפיי, כדי לחקור רשימה שמקינטייר עבר עליה לפני שמת.
במלון דן ואטיקוס מעלים השערה ש"לב צורט" זו אנגרמה, ומנסים למצוא את המילה הנכונה.
במעלית המלון איימי רואה אדם עם משקפי שמש וחליפה שחורה.
היא חושדת שהוא ווספרי אבל מתברר שזה היה חשש שווא.
מנהל המלון, בארטו, מסגיר אותם לאינטרפול.
במקביל, החטופים מנסים להימלט דרך מעלית המזון, אבל נכשלים, ואיאן קברה מגלה שאימו קשורה לווספרים.
באינטרפול, לונה אמאטו (השותפה של מילוש וואנק), משחררת את דן ואיימי ונותנת להם לאכול ארוחת צהריים.
דן ואיימי מגלים שלונה היא ווספר-5, ובורחים מביתה.
הם נוסעים לשדה התעופה ועולים על הטיסה לסמרקנד, מחופשים, ומגלים שווספר אחת יודע על התחפושות שלהם.
דן ואיימי נוסעים למצפה עם אטיקוס וג'ייק וחוקרים על אולוג בג.
הם רואים את סקסטנט פחרי, ומגלים שישנה מגדת עתידות בשם לבצ'ה רט.
איימי וג'ייק הולכים אליה, ודן ואטיקוס הולכים בינתיים לאכול פלוב.
דן רוצה לקנות מזכרת, ואטיקוס חושד בגיטריסט מדוכן המזון שהוא ווספרי.
דן קונה את ההפרשה של תולעי המשי, שהיא הרמז הכי קשה להשגה, ובינתיים הגיטריסט אומר לאטיקוס שאביו מתגעגע אליו וקורא לו לחזור הביתה.
ווספר אחת שולח לדן ואיימי תמונה של החטופים, עם הכיתוב "נשאר עוד יום וחצי".
בתמונה נלי מחזיקה לטאה ודן ואיימי מבינים שאם יצליחו לפענח מאיפה בעולם הלטאה הזו הם יגלו את המיקום של החטופים.
בינתיים, בפומפיי, המילטון הולט וג'ונה וויזרד חושפים בטעות את הזהות של ג'ונה, וכל המעריצים רודפים אחריהם.
בבניין האו"ם איאן קברה שואל את אימו על קשריה עם הווספרים, ומגלה שהעמותה שלה "עזרה עושה פלאים" היא כיסוי לפעילות אחרת.
הוא נוסע לתחנה של "עזרה עושה פלאים" באמצע יער ואומר לעובדים שכל העמותה היא שקר.
ובמפקדה באטלבורו שינייד חושבת שאיאן הוא חפרפרת ווספרית, ומנסה לזהות את הלטאה שנלי החזיקה בתמונה.
היא מגלה שאוון פרסם את תמונת הלטאה בלוח המודעות הקהילי, ומנסה להכריח אותו ללבוש מכשיר מעקב.
דן ואיימי מגלים שהחפץ שעליהם להשיג הוא אצטרולב, ונוסעים למצפה הכוכבים כדי להשיג אותו.
הם משיגים את האצטרולב אבל משטרה מגיעה למצפה, ובשנייה האחרונה הם שולחים לווספר אחת שהאצטרולב בידיהם.
המשטרה תופסת את ג'ייק, אבל הוא מצליח לברוח והם מוצאים אותו חסר הכרה בנקודת המשלוח, בית קברות ליד השוק.
נשר מגיע, לוקח מאיימי את האצטרולב, ומביא אותו לווספרי שיושב במכונית.
דן ואיימי מגלים שהמשימה הבאה שלהם היא לגנוב תכשיט יקר ערך מברלין, גרמניה.
בסוף הספר דן שואל את אביו שאלה שרק אביו יכול לענות עליה, ואביו עונה נכונה.
באלרופ (בדנית: Ballerup) היא עיירה דנית בת 40 אלף תושבים, הנמצאת בפרברי קופנהגן.
היא מחוברת לעיר הגדולה ברכבת פרוורים.
העיירה ידועה עוד מתקופת הוויקינגים.
בתחילת המאה ה-13 העיירה גדלה ובאותה תקופה נבנתה הכנסייה הראשונה.
בעיירה נבנה ולודרום מהגדולים בסקנדינביה אשר אירח מספר אליפות העולם ברכיבת מסלול בין היתר בשנים 2002, 2010, 2024 ומשמש לארוח אליפויות נוספות בענף ספורט זה כגון UCI Track Cycling World Championships .
בשנת 1962 בעיירה נבנה בית חרושת ומטה של חברת השוקולד "אנטון ברג".
באלסס (בפורטוגזית: Balsas, בתרגום לעברית: רפסודות) היא עיר בדרום מדינת מרניאו בברזיל.
נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר נאמדת בכ־97,000 תושבים.
בסוף המאה ה-19 ביקרו באזור תיירים רבים.
מבקרים שחיבבו את האזור החליטו להקים יישוב, והוא נקרא "סנטו אנטוניו דה באלסס".
ב־10 ביולי 1892 הוחלט כי היישוב יאבד את עצמאותו, והוא הוכרז כיישוב קטן המשול תחת יישוב אחר גדול יותר.
ב־22 במרץ 1918 הוחלט על הפיכת היישוב לעצמאי והוא הוכרז כעיר.
ב־30 בדצמבר 1943 קוצר שם העיר ל"באלסס" באופן רשמי.
שטח העיר עומד על 13,141.637 קילומטרים רבועים.
היא נמצאת באזור הסראדו, המאופיין בצמחייה נמוכה רבה.
הנהר ריו דאס בלסאס עובר במזרח העיר.
האקלים בבאלסס מוגדר כאקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן).
במשך כל השנה, טמפרטורת המקסימום היומית נעה לרוב בין 31 ל־35 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה המינימלית היומית נעה לרוב בין 20 ל־23 מעלות צלזיוס.
הטמפרטורות עלולות להגיע למעל 40 מעלות צלזיוס ולרדת אל מתחת ל־13. רוב המשקעים יורדים בין אוקטובר לאפריל, ובשנה ממוצעת יורדים מעט יותר מ־1,200 מילימטרים.
הלחות גבוהה במשך כל השנה, אם כי בין יולי לספטמבר היא נמוכה יותר.
נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר נאמדת ב־96,951 תושבים.
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, כ־65% מהאוכלוסייה הם קתולים וכ־35% הם אנגווליסטים.
שיעור תמותת התינוקות הוא 35.1 מקרי מוות / 1,000 לידות חי ותוחלת החיים היא 64.1 שנים.
העיר היא מקום מושבה של הדיוקסיה הרומית-קתולית של בלסה.
סויה היא הגידול העיקרי באזור, כאשר בשנת 2015 גודלו באזור העיר (דרום מרניאו) כשני מיליון טונות ממנה.
גידולים נוספים באזור הם תירס, שעועית, כותנה ואורז.
בעיר עצמה קיימים שלל מוקדי תעסוק, כמו בנקים, בתי חולים, מרכולים, מלונות ועוד.
את העיר משרת נמל התעופה בלסאס .
העיר מחוברת לרשת הכבישים הלאומית.
באלין (באוקראינית וברוסית: Балин; בפולנית: Balin) הוא כפר במחוז חמלניצקי באוקראינה.
הכפר נמצא בחבל פודוליה ושוכן על גדות נהר מוקשה .
ב-10 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות גרמניה הנאצית כבשו את הכפר מידי ברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה.
הוא שוחרר על ידי הצבא האדום ב-31 במרץ 1944.
ראשיתה של הקהילה היהודית במקום במאה ה-18, וב-1765 נמנו במקום 177 יהודים.
לאחר שנרצחו במקום מספר יהודים באחת מהמרידות של ההיידמקים האוכלוסייה היהודית נותרה יחסית קטנה לאורך ההיסטוריה של היישוב.
ב-1897 נמנו בבאלין 357 יהודים שהיו כ-22% מהאוכלוסייה הכללית.
בין הרבנים שכיהנו בעיר באותה תקופה ניתן למנות את ישראל אברהם לרנר וישראל יהודה גן.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה אחרי מלחמת העולם הראשונה התרחש בכפר פוגרום.
בתקופה הסובייטית רוב היהודים עבדו בקולחוז וב-1926 נמנו 293 יהודים, 7.5% מכלל האוכלוסייה.
עד שכוחות גרמניה הנאצית כבשו את הכפר ביולי 1941 מיעוט מהיהודים גויס לצבא האדום או הצליח להימלט מזרחה.
זמן קצר לאחר הכיבוש הגרמני הוקם מעין גטו פתוח, הוטל על היהודים לשאת טלאי צהוב, היהודים אולצו להעביר לשלטונות המקומיים את דברי הערך שלהם, חלקם נלקחו לעבודות כפייה ובמקרים מסוימים הגרמנים רצחו יהודים.
בתחילת ספטמבר 1942 כל היהודים שנותרו רוכזו במרכז באלין, כמה עשרות יהודים שהיו חזקים וכשירים נשלחו לגטו של קמניץ-פודולסק ואילו היתר נלקחו לבור הריגה שנחפר מראש במכרה חרסית מחוץ לכפר ונרצחו שם.
לפי ההערכות בסך הכול נרצחו בבאלין בין 150 ל-250 יהודים.
באלינט באלאשי, ברון ד'יארמאט וקֶקֶה (בהונגרית:Gyarmati és kékkői báró Balassi Bálint ד'יארמטי אֵש קֶקֶיי באלאשי באלינט, בסלובקית:Valentín Balaša (Valaša) barón z Ďarmôt a Modrého Kameňa, 20 באוקטובר 1554 - 30 במאי 1594) היה משורר לירי ומתרגם הונגרי מעידן הרנסאנס, אציל ואיש צבא.
הוא נחשב למייסד השירה הלירית והארוטית ההונגרית.
"שיריו נשאו עליהם חותם של שירת האבירים האירופית" (א.
באלינט (ולנטין) באלאשי נולד ב-1554 בזויום (כיום זבולן שבסלובקיה) אז ב"קפיטנות של ציסדנוביה וערי המכרות" בצפון ממלכת הונגריה כבנם של יאנוש באלאשי ושל אנה לבית שויוק לצ'קאי (Iekcsei Sulyok).
הוא היה צאצא למשפחת אצולה הונגרית אמידה ממוצא סלובקי משפחת באלאשה או באלאשי.
אבותיו היו במאה ה-13 בעלי קרקעות באיליאנוב (בהונגרית - אילאנו) ופאלודזה (בהונגרית מאג' פאלודיה) אותן החליפו מאוחר יותר ביישוב דיארמאט (כיום בלשדיארמט) שבצפון-הונגריה.
במאה ה-14 הוסיפו לרכושם גם את אחוזת קְֵיקֶה (Kékkő) ("האבן הכחולה" בסלובקית - מודרי קאמן) ובשנים 1600-1554 הייתה בבעלותם גם טירת ליפטוב ( ליפטובסקי הראדוק, בהונגרית- ליפטו-אויוואר).
אחד מדודיו מצד אביו, אימרה באלאשי כיהן כשליט טרנסילבניה.
אמו אנה שויוק הייתה גיסתו של אישטוואן דובו מרוסקה הקפטן של מבצר אגר..
באלאשי בילה את ילדותו בטירת המשפחה בזויום אך גם בטירה בליפטו-אויוואר.
הוא זכה להשכלה רחבה והתחנך באמונה הקלוויניסטית אצל אמו ואצל המטיף פטר בורנמיסה.
במהלך חייו למד שבע שפות, כולל לטינית, גרמנית וטורקית.
יצירתו הראשונה הייתה תרגום מגרמנית של Wurtzgertlein für die krancken Seelen ("גן עשבים קטן לנשמות חולות") מאת מיכאל בוק, שמטרתה הייתה לנחם את אביו בשעה שנושל מנכסיו.