tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפי בקשת הרב בנימין זאב בנדיקט והקהילה הדתית בשכונת אחוזה, החל למלא מניסן תשנ"ז (1997) את מקומו של הרב בנדיקט בפעילויות השונות באחוזה (העברת שיעורי תורה, תשובות לשאלות הלכתיות, מכירת חמץ, סידור חופה וקידושין ועוד).
בניסן תשס"ג (2003) הוכתר רשמית כרב השכונה.
הרב הרשקוביץ מעביר שיעורים ביהדות בקהילות שונות בחיפה וברחבי הארץ.
נמנה עם חבר השופטים להענקת פרס ישראל לשנת תשע"ה.
על פועלו, זכה הרשקוביץ להוקרה רבה, בישראל ומחוצה לה.
בין היתר, קיבל בשנת 1982 את פרס לנדאו למחקר.
בשנת 2008 קיבל את מגן נגיד רוטרי לסובלנות.
הרשקוביץ קיבל גם את אות יקיר העיר חיפה לשנת 2021.
הרשקוביץ נמנה עם מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים ציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה יחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין ומהשמאל.
ב-8 בדצמבר 2008, נבחר ליו"ר מפלגת "הבית היהודי", התארגנות פוליטית חדשה שהורכבה מהמפד"ל, מולדת ותקומה.
הבחירה נעשתה על ידי מועצה ציבורית עצמאית, מבין שלושה מועמדים אחרים והוצב בראש הרשימה.
זמן קצר לאחר מכן, עוד בטרם הוגשו הרשימות, פרשו מולדת ותקומה מהבית היהודי והתמודדו במסגרת האיחוד הלאומי שהוקם מחדש.
הרשקוביץ נבחר לכנסת ה-18 לאחר ש"הבית היהודי" זכו ב-3 מנדטים בכנסת ה-18. עם הצטרפות המפלגה לממשלת ישראל ה-32 הוא מונה לשר המדע והטכנולוגיה, משרד שנולד מפיצול משרד המדע, התרבות והספורט למשרד המדע והטכנולוגיה ומשרד התרבות והספורט.
ב-2009 הביא למינויו של שר-שלום ג'רבי, למנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה.
המינוי זכה לתמיכת היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז, חרף התנגדותה של ועדת המינויים בראשות נציב שירות המדינה, שקבעה כי הזיקה הפוליטית של ג'רבי חזקה מדי, ואילו כישוריו אינם עונים על דרישות הסף לתפקיד.
בעקבות עתירה של התנועה לאיכות השלטון, ביטל בג"ץ את המינוי וקבע כי ההחלטה חורגת ממתחם הסבירות המינהלית וכי ההחלטה "נגועה בחוסר סבירות קיצוני" והממשלה "סטתה מתנאי הסף שהיא עצמה קבעה לתפקיד".
בתפקידו כשר המדע פעל הרשקוביץ ליצירת שילוב בין תורה למדע, ובמסגרת זו הוציא קול קורא לתמיכה ממשלתית ביוזמות מסוג זה.
הרשקוביץ עמד בראש ועדת השרים לשיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון, והיה אחראי על מנהלת השירות הלאומי, שהועברה בהסכם הקואליציוני לאחריות משרד המדע והטכנולוגיה.
באוקטובר 2012, לקראת הבחירות לכנסת ה-19 והפריימריז למפלגת הבית היהודי, הודיע הרשקוביץ על פרישתו מהמירוץ לראשות המפלגה ועל תמיכתו בחה"כ זבולון אורלב.
לאחר זכייתו של בנט, פרש הרשקוביץ מהחיים הפוליטיים, ומעט לאחר מכן מונה לנשיא אוניברסיטת בר-אילן.
הוא כיהן בתפקיד קדנציה אחת והוחלף ב-1 באוקטובר 2017 על ידי פרופ' אריה צבן.
ב-12 בספטמבר 2018 אישרה הממשלה את מינויו לנציב שירות המדינה.
הוועדה למינויו בראשות השופט חנן אפרתי אישרה את המינוי אך גינתה את ניסיונו בעבר למנות את מזכ"ל הבית היהודי למנכ"ל משרד המדע.
כמו כן קבעה הוועדה כי השכלתו של הרשקוביץ אינה רלוונטית לתפקיד.
במסגרת התפקיד ביקש הרשקוביץ להאציל סמכויות ניהול שוטפות בגזרת ההון האנושי למנכ"לים של משרדי הממשלה ויחידות הסמך.
לגישתו, הנציבות תתמקד בגיוסים, הכשרות ובניית עתודות ניהוליות.
הרשקוביץ גם הרחיב את האפשרות של עובדי מדינה לעבוד מהבית.
עם מינויו הצהיר, כי הוא רוצה להפחית את הרגולציה על המינויים, וכי הוא בעד טוהר מידות, "אך נגד טהרנות".
בתקופת כהונתו היה עיכוב ניכר במינוי בכירים, בהם מנכ"לים של משרדי ממשלה, פרקליט המדינה, מפכ"ל המשטרה, נציב בתי הסוהר, החשב הכללי, מנהל אגף התקציבים ומנהלי רשויות ממשלתיות.
כחלק מהרפורמה בהמשך לפיילוט משנת 2017 (לפני תחילת כהונתו של הרשקוביץ), העבירה הנציבות סמכויות קביעת תקנים של כוח אדם בשירות המדינה ממנה לגופים הממשלתיים: משרדי הממשלה, יחידות הסמך ובתי החולים יוכלו לקבוע בעצמם משרות, תקנים, דרגות ומסלולי קידום.
הגופים חולקו ל-3 קבוצות מבחינת העברת הסמכויות: תקינה מלאה (כל הסמכויות עוברות), חלקית (רק חלק מהסמכויות עוברות) וקבוצה שתיוותר מחוץ לאצילת הסמכויות.
בתקופת כהונתו של הרשקוביץ התקבלו החלטות רבות לפטור ממכרז, הרבה יותר מאשר הנציבים שקדמו לו.
כמו כן החליט הרשקוביץ שמשרות חדשות יקבלו פטור ממכרז, לעיתים מבלי לציין מספרים וצרכים, ובמקרים רבים משרה זמנית קיבלה פטור ממכרז ובהמשך הפכה למשרה קבועה.
בתפקידו כנציב שירות המדינה קבע כי אדם פסול לשרת בתפקיד ציבורי, אפילו אם החוק מתיר לו, במידה והוא כשל מוסרית.
הרשקוביץ פסל מינוי של רופא, שזכה במכרז של שירות המדינה, כי בעברו הורשע בפדופיליה.
אותו רופא תבע את הנציבות בבית הדין לעבודה - וזכה בתביעה.
הרשקוביץ, בשם הנציבות, עתר לבג"ץ, שהפך את פסיקת בית הדין לעבודה והצדיק את העיקרון שקבע הנציב הרשקוביץ.
ב-2023 בעקבות עבודה משותפת של הסתדרות עובדי המדינה עם הממונה על משרדי הממשלה ואגף בכיר גיוס ומכרזים בנציבות שירות המדינה, הכריז על פיילוט לשנתיים לפיו עובדי מדינה ותיקים, ללא השכלה אקדמית, יוכלו להתמודד במכרזי כוח אדם בשירות המדינה, כאשר הם בעלי ניסיון מקצועי רלוונטי, עשיר ומשמעותי.
בנובמבר 2025 אישר הרשקוביץ, לבקשת שר המשפטים יריב לוין, את מינויו של השופט בדימוס יוסף בן חמו לפרקליט מלווה של חקירת פרשת הדלפת הסרטון ממחנה שדה תימן, וקבע כי בן חמו עומד בקריטריונים שהציב בג"ץ - לרבות הדרישה להיות "עובד מדינה בכיר".
בדצמבר 2025 פסל בג"ץ פה אחד את המינוי, בקובעו כי בן חמו אינו עומד בדרישה זו, שכן נקלט לשירות המדינה זמנית אך ורק לצורך התפקיד הספציפי ואינו "עובד מדינה בכיר מכהן".
בהמשך, ניסה לוין למנות עוד מספר מועמדים אשר הרשקוביץ דחה בטענה שהם אינם עומדים בקריטריונים שהציב בג"ץ ולבסוף החליט לוין שלא למנות מלווה חיצוני לחקירה.
ב-8 בספטמבר 2024 האריכה ממשלת ישראל את כהונתו כנציב שירות המדינה עד ל-12 בדצמבר.
ביקורת על תפקודו כנציב שירות המדינה
ביקורת הופנתה לתפקודו של הרשקוביץ כנציב שירות המדינה, בכלל זה על מינויים לא ראויים, משרות שלא אוישו זמן רב, תלונות לנציבות שנותרו ללא מענה והפרות בכירים שלא טופלו על ידו.
הופנתה ביקורת גם לכך שהרשקוביץ וקודמו בתפקיד משה דיין ביצעו רק באופן חלקי רפורמה בכח האדם בנציבות.
מבקר המדינה מתניהו אנגלמן הקדיש דוח ביקורת לנושא זה.
בקיץ 2021 הורה הרשקוביץ לשנות מודעה שכללה לשון א-מגדרית עם נקודה, באופן הנוגד את כללי האקדמיה ללשון העברית.
ביולי 2023 הורה הרשקוביץ להפסיק לפרסם מכרזים וחוזרים על תפקידים באמצעות לוכסן המאפשר פנייה לשני המינים, ולפרסמם רק בלשון זכר סתמי בהתאם לכללי האקדמיה ללשון העברית.
מוסדות אקדמיה, חברות ציבוריות וכן ארגוני נשים תקפו הנחיה זו בטענה לאי שוויון מגדרי והצהירו כי המדיניות שלהם תמשיך לכלול פנייה לשני המינים.
בנציבות הציעו שיטות שונות להדגשה של הפנייה השוויונית לנשים ולגברים, התואמות את כללי האקדמיה ללשון העברית ואת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה.
ממלא מקום נציב שירות המדינה
ביוני 2025 מונה לממלא מקום נציב שירות המדינה, לאחר שראש הממשלה בנימין נתניהו נכשל במינוי נציב קבוע.
בריאיון לערוץ 7 הצהיר הרשקוביץ על מחויבתו לעקרון של "ארץ ישראל לעם ישראל לפי תורת ישראל" ולערכי הציונות הדתית.
על ההתנתקות אמר: "כעיקרון הייתי נגד ההתנתקות, אבל חלק גדול מההתנגדות שלי לא נבע מטעמים הלכתיים.
חשבתי שלפינוי יישובים יש היבט ערכי חמור, ושעצם הנסיגה מסוכנת כי היא מעודדת טרור, ושבכל מקרה אסור לוותר באופן חד צדדי על קלפי מיקוח."
ערב פגישת ראש הממשלה בנימין נתניהו עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה בחודש מאי 2009, ובעת שגורמי שמאל מחו על פרסומה של תוכנית ממשלה להרחבת יישוב בבקעה, אמר הרשקוביץ: "שוב מסתבר שהבעיה של מדינת ישראל אינה אובמה.
מדובר בניסיון ציני של גורמי שמאל לחנוק את ההתיישבות בכל מחיר וליצור תקרית מדינית מדומה, על רקע סיור קבלנים בבקעת הירדן".
את נאומו האחרון בכנסת הקדיש לנושא השוויון בנטל וחובת הגיוס.
בנאומו קבע הרשקוביץ, כי "השירות הצבאי אינו 'נטל' – זו זכות".
הוא חזר על עמדתו זו גם בראיון ל"מקור ראשון".
דניאל הרשקוביץ מתגורר בשכונת אחוזה בחיפה.
הוא נשוי לשמעונה, לשעבר מנהלת בית הספר "אבן גבירול" שהוא חטיבת ביניים ותיכון חינוך מיוחד.
לזוג שלושה בנים ושתי בנות.
בתו הבכורה היא ד"ר פנינה נויבירט - שופטת בבית המשפט המחוזי בירושלים, שהייתה נשואה לרב רונן נויבירט, ממייסדי ארגון הרבנים "בית הלל".
בנו השני הוא הרב ד"ר צחי הרשקוביץ - מרצה בכיר במחלקה לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן, ובעבר רב קהילת "נצח שלמה" בפתח תקווה ור"מ בישיבת אורות שאול.
סוכת פרגולה ("תחומין" כרך י"ט)
קידוש במקום סעודה ("תחומין" כרך כ"ב)
קריאה לאב בשמו ("דברים שיש להם שיעור", מכון צומת)
שותפות בין לומדי תורה לבין אנשי צבא ("תחומין" כרך כ"ט)
ברכת העולה לגדולה ("תחומין" כרך ל')
תוכנת המחשב "כתוּבּה כהלכתה" להכנת כתוּבּוֹת מדויקות על פי הכללים ההלכתיים השונים.
דניאל הארוויץ (Daniel Harrwitz ; 23 באפריל 1823 – 9 בינואר 1884) היה אמן שחמט יהודי-גרמני.
לשיא יכולתו הגיע בשנות ה-50 של המאה ה-19 כאשר היה הראשון בעולם.
הארוויץ דורג בין עשרת הטובים בעולם בין השנים 1846 ל-1860.
הארוויץ נולד בברסלאו (ורוצלב) במחוז הפרוסי של שלזיה.
הוא צבר מוניטין בפריז, במיוחד כשחקן של שחמט עיוור.
בשנת 1846 הפסיד בדו-קרב באנגליה להווארד סטאונטון למרות שסטאונטון נתן לו יתרון של רגלי ומסע.
למרות יתרון זה היו המשחקים בלתי שקולים וסטאונטון ניצח 7-0. שנתיים מאוחר יותר סיים בתיקו דו-קרב שנערך בגרמניה עם אדולף אנדרסן.
הארוויץ חי באנגליה משנת 1849 ויסד את העיתון British Chess Review.
בשנת 1856 עבר לפריז, שם ניצח דו-קרב מול ג'ול ארנו דה ריוויאר.
בשנת 1858 שיחק מול פול מורפי דו-קרב בפריז.
הארוויץ זכה בשני המשחקים הראשונים אך הפסיד בדו-קרב 5.5-2.5. הארוויץ פרש מהדו-קרב בתרצו זאת במצבו הבריאותי.
בשנת 1862 פרסם את הספר Lehrbuch des Schachspiels ספר לימוד של משחק השחמט.
בהמשך עבר לדרום אוסטריה, לטירול, ושם מת בדוזן בשנת 1884.
להארוויץ הייתה תוצאה חיובית מול אנדרסן, ולמרות שנוצח על ידי מורפי בדו-קרב, היה אחד האמנים הבודדים שהצליחו לנצח את מורפי בכלים השחורים: אחד מניצחונותיו בפריז בשנת 1858.
דניאל השטר (Daniel Hechter) (נולד ב-30 ביולי 1938) הוא מעצב אופנה יהודי-צרפתי ועסקן כדורגל.
היה ממקימיה ונשיאה של קבוצת הפאר הצרפתית פריז סן-ז'רמן.
השטר, יליד פריז, הוא בעל חברת האופנה "דניאל השטר" שהוקמה בשנת 1962 ומתמקדת בלבוש אלגנטי ובחליפות לגברים ונשים.
לה סניפים רבים בעולם, לישראל סחורתה מיובאת בלעדית על ידי רשת החנויות פולגת.
השטר עיצב את חליפותיהם של אלופי מונדיאל 1998, נבחרת צרפת בכדורגל.
באביב 2012 נבחר השחקן ג'יימס דנטון לדגמן את בגדי המותג.
הקבוצה הוקמה בשנת 1971, ונחשבת לאחת הצעירות בכדורגל האירופאי.
השטר שימש כיו"ר דירקטוריון הקבוצה ולאחר מכן כנשיא שלה.
באותה תקופה, שיחק הכדורגלן הישראלי מרדכי שפיגלר בקבוצתו ונרקמו בין השניים קשרי חברות הדוקים.
את הקבוצה עזב בשלהי 1978.
דניאל ואן בויטן הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם בבאיירן מינכן ובנבחרת בלגיה.
בעונת 2003-2004 ואן בוייטן, כשחקן אולימפיק מרסיי, הושאל לתקופה קצרה למועדון האנגלי מנצ'סטר סיטי אבל לא השלים את מעברו הרשמי לפרמייר ליג.
ביוני 2006, באיירן מינכן הכריזה שרכשה את ואן בוייטן מיריבתה לבונדסליגה המבורג, והחתימה אותו על חוזה עד לעונת 2009-2010.
ואן בויטן הרשים מאוד בעונתו הראשונה במועדון הבווארי, כשיצר מרכז הגנה חזק מאוד ביחד עם שותפו הברזילאי לוסיו.
ואן בוייטן הבקיע את שערו הראשון למען באיירן מינכן במשחק מול אנרג'י קוטבוס ב-9 בדצמבר 2006. כמו כן הבקיע את שערו השני למועדון בהפסד לבורוסיה דורטמונד.
למרות זאת, תרומתו החשובה ביותר של ואן בוייטן הגיעה מול מילאן ב-3 באפריל 2007, במשחק הראשון של רבע גמר ליגת האלופות.
ואן בוייטן כבש שני שערי חוץ וגרם לשוויון שהביא לבאיירן מינכן יתרון למשחק הגומלין.
ואן בויטן זומן לסגל נבחרת בלגיה למונדיאל בברזיל בשנת 2014. הוא היחיד בסגל הנבחרת הבלגית ששיחק בנבחרת גם במונדיאל 2002, המונדיאל הקודם שבו השתתפה.
באוגוסט 2014 החליט לפרוש ממשחק פעיל.
אביו פרנץ היה מתאבק נודע באירופה בין השנים 1960-1980. אמו רנטה גרמנייה.
כאשר שיחק במדי מנצ'סטר סיטי, ואן בויטן, ביחד עם השחקנים ג'אמל בלמדי וויסנטה ווסו, היו קורבנות למעילה שבוצעה על ידי שני בנקאים, שבה נגנבו למעלה מ-350,000 פאונד מחשבונותיהם של השלושה.
בינואר 2006 שני עובדי הבנק נדונו למאסר.
דניאל (דני) הורוביץ (נולד ב-25 באוקטובר 1941) הוא מחזאי, במאי ותסריטאי ישראלי.
את שירותו הצבאי עשה בלהקת גייסות השריון ולאחר שחרורו למד באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות עברית ופילוסופיה, וסיים תואר מוסמך בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
ראשית פרסומיו היו באנתולוגיה "ביכורי עטים", בעריכת הפרופסור מתי מגד ("הוצאת מסדה",1971), בה התפרסמו בין השאר גם יצירותיהם הראשונות של ויקי שירן, חזי לסקלי, אריה קרישק וחנן עזרן.
בין השנים 1990–1995 היה דרמטורג בתיאטרון חיפה, ומאז מרצה לתיאטרון בבית הספר לאמנויות הבמה בסמינר הקיבוצים.
הורוביץ ביים הצגות במספר מקומות בעולם.
בין היתר ביים את "הכלה וצייד הפרפרים" מאת נסים אלוני בתיאטרון ארגו ברומא, את "הדיבוק" עם להקת סמינר הקיבוצים, את "וויצק", "בית מלאכה" ו"ארבעה נכנסו לפרדס".
ותרגם מחזות לעברית, בהם "שבת ראשון שני" של אדוארדו דה פיליפו ו"מסיה איברהים ופרחי הקוראן" של הנס עמנואל שמידט.
הורוביץ השתתף בכתיבת תסריטים עבור "מסע אלונקות" (1975), "טרנזיט" (1980, יחד עם דני וקסמן) ו"כפות רגליה" (1999).
זכה בפרס ראשון לדרמה קצרה בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בפרס ראשון בפסטיבל קאט בתל אביב ובציון לשבח בפסטיבל קרקוב בפולין עבור "המקלחת" (1998), וכן בפרסים ראשונים בפסטיבלים באורוגוואי וצ'ילה.
עבור סרטו "השרשרת של פסיה" שהוקרן ביום השואה 2006 זכה בפרס המבקרים בפסטיבל לקולנוע יהודי בגירונה, ספרד.
"יום אחד מתעוררים" (הקאמרי-צוותא ת"א 1972) זוכה בפרס ברץ עבור מחזה.
"ילדה וצפור גדולה" (תיאטרון ארגו, רומא 1996) זוכה פרס רומא עבור מחזה.
"מעשה מופלא" (2000) זוכה בפרס ראשון בפסטיבל עכו עבור מחזה.
"אורח בגן הדובדבנים" (תיאטרונטו 2001), "על אבות ובנות" (התיאטרון הערבי-עברי ביפו וכן בפסטיבל ישראל בירושלים, 2003), "חשבונית הנפש" (תיאטרון הפרינג' בתל אביב 2002), "משחיז הסכינים הסיני" (תיאטרון החאן 2009).
בשנת 1996 זכה בפרס ראש הממשלה ליצירה עבור המחזה "מעשה מופלא".
שירים שנכתבו על ידי דניאל הורוביץ:
שתיקת האוהב נכתב כשהיה חייל וחבר בלהקת גייסות השריון ב־1962, ללחן של נורית הירש (הלחן שימש אחר כך לשיר "פרח הלילך")."צמד דרום" ביצעו והקליטו אותו ב־1966
הורוביץ נשוי בשלישית לשחקנית והבמאית היהודיה-איטלקייה קלאודיה דה-לסטה.
אדם הורוביץ - מוזיקאי ואיש חיי הלילה – יריב הורוביץ במאי קולנוע, טלוויזיה ופרסומות ואיתי הורוביץ - רופא מתמחה בפסיכיאטריה.
שכול וכישלון: מחזה, חיפה: התיאטרון העירוני חיפה, 1973.
"שכול וכישלון": מחזה על פי הרומן של י"ח ברנר (תל אביב, 1975) עבודת גמר לתואר מ"א באוניברסיטת תל אביב - הפקולטה לאמנויות - החוג לתיאטרון
עלילות יחזקאל פיירמאן, מחזה (תל אביב: פרוזה, 1986)
כמו גשר תקוע: (ספר) שיחות עם השחקנים מוחמד בכרי, סלווה נקארה-חדאד, מכרם ח'ורי, ח'אולה חאג' וסלים דאו (בית ברל, צופית: המרכז לחקר החברה הערבית בישראל, תשנ"ג 1993)
ארבעה מחזות: מעשה נורא, יוסלה גולם, ארבעה נכנסו לפרדס, קמצא ובר קמצא (תל אביב: ספרא: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ, החוג לאמנות התיאטרון, 2007), עריכה: שמעון לוי
חיים גורי, אני מלחמת אזרחים, תל אביב: ד' די-נור, 2004.
דניאל האנן (באנגלית Daniel Hannan, נולד ב-1 בספטמבר 1971) הוא עיתונאי, סופר ופוליטיקאי בריטי, חבר המפלגה השמרנית, המכהן בפרלמנט האירופי כנציג דרום-מזרח אנגליה.
האנן נולד בחווה של הוריו ליד לימה, פרו, לאב ממוצא אירי ולאם סקוטית.
הוא גדל בפרו וערך ביקורים תכופים בחוות הכותנה של משפחתו בסנטה קרוס, בוליביה.
את השכלתו האקדמית רכש באנגליה.
במהלך לימודיו היה פעיל בתא המפלגה השמרנית באוקספורד, בו פעל למען "בריטניה עצמאית" כנגד הגברת הכפיפות של בריטניה לאיחוד האירופי.
בספטמבר 1992 הוביל האנן הפגנה נגד פסגה כלכלית בבאת' שזכתה לתהודה רבה.
לטענתו, ההפגנה הובילה לפרישת בריטניה ממערכת תאום שערי המטבע של האיחוד האירופי.
בשנת 1996 הוא החל לעבוד בדיילי טלגרף.
בשנת 1997 הוא היה לעוזר וכותב נאומים של מייקל הווארד ובהמשך היה כותב נאומים של ויליאם הייג.
בשנת 1999 נבחר לפרלמנט האירופי.
הוא כיהן בוועדת הדיג ובמשלחת ליחסים עם אפגניסטן.
בשנים 2004 ו-2009 הוא נבחר מחדש עם רמת תמיכה גבוהה.
האנן מתנגד לאיחוד האירופי ופעל רבות למניעת חיזוק סמכויותיו כלפי המדינות החברות בו.
הוא דרש להעמיד את אמנת ליסבון למשאלי עם במדינות האיחוד וקרא למצביעים להצביע נגדה.
האנן תומך במדיניות של שוק חופשי ומתנגד למדיניות של מדינת רווחה.
בשנת 2011 יצא לאור ספרו "הדרך החדשה לשעבוד: מכתב אזהרה לאמריקה", בעקבות ספרו של פרידריך האייק "הדרך לשעבוד" מ-1944.
האנן יצא כנגד המימון של האיחוד האירופי לפלסטינים וטען שהמימון מאריך את הסכסוך.
במהלך ביקור בישראל ב-2010 אמר:
"ישראל היא הדוגמה המובהקת של העיקרון הלאומי; כלומר, של השאיפה של כל עם למדינה משלו.
האיחוד האירופי, בניגוד לכך, מתבסס על הרעיון כי נאמנות לאומית היא שרירותית, ארעית ובסופו של דבר מבישה.
בעצם קיומה, ישראל מערערת את ההצדקה האינטלקטואלית לאחדות אירופית".
דניאל הנדרסון היא סופרת, בלוגרית וחוקרת פמיניסטית אפרו-אמריקאית, בוגרת התוכנית ללימודי נשים ומגדר באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.
הנדרסון גדלה במשפחה לא-מתפקדת בעיירה וורוויק (Warwick) שבמדינת ניו יורק.
בבגרותה היא התנסתה במגורים במקומות רבים, ביניהם, אלסקה, קליפורניה, העיר ניו יורק, בוסטון, אנגליה ורוד איילנד.
היא סיימה את לימודי התואר הראשון באנגלית ולימודי נשים בהצטיינות יתרה באוניברסיטת רוד איילנד ותואר שני בלימודי נשים ומגדר באוניברסיטת ויסקונסין וסיימה את הלימודים בשנת 2013. היא המשיכה לתואר שלישי אך נשרה לאחר זמן קצר.
דניאל הנדרסון עוסקת גם בכתיבת תסריטים לסדרות.
ספרה הראשון של הנדרסון, Tales From Fish Camp, התפרסם בשנת 2004 בהוצאת AiT/Planet Lar.
עיקר פרסומה של הנדרסון נובע מבלוג בשם "Feminist Ryan Gosling", שהיא כותבת החל מסוף שנת 2011, ובשנת 2012 אף פרסמה ספר המתבסס על בלוג זה בהוצאת Running Press.
כתיבתה סאטירית והומוריסטית ומתמקדת בעיקר בנושאים פמיניסטיים וחברתיים.
הנדרסון השיקה את הבלוג Feminist Ryan Gosling באוקטובר 2011, זמן קצר אחרי שהחלה את לימודי התואר השני שלה במגדר.
לדבריה, המניע העיקרי לכתיבת הבלוג היה "תסכול אקדמי" וצורך לנווט בכלי עזר לניווט בנבכי התאוריות המסובכות בהן הייתה שקועה.
הבלוג קרוי על שמו של השחקן ראיין גוסלינג, ומבוסס על מם אינטרנטי פופולרי, שבו מופיעות תמונות של השחקן עם הכותרת "Hey Girl".
לגוסלינג עצמו אין שום קשר לבלוג (או לספר שיצא לאור בעקבותיו).
כאמור, הבלוג החל כשעשוע שהיה מיועד לקבוצת חברים קטנה, וככלי עזר להתמודדות עם עיסוק אינטנסיבי במספר רב של תאוריות פמיניסטיות ואחרות; אך במהרה הוא צבר פופולריות רבה – יותר מ-20,000 עוקבים, וזכה לאזכורים באתרים ובכתבי עת נחשבים כמו הפינגטון פוסט, Ms.
השימוש בפנייה המזלזלת "Hey Girl", כפי שהופיעה במם המקורי, הוא מכוון, בבחינת "הפוך על הפוך", בהקשר הפמיניסטי.
כמו כן, הנדרסון הצהירה על רצונה להנגיש תאוריות אקדמיות שאינן נהירות לקהל הרחב, או לכל הפחות, "לנעוץ סיכה בנפיחותן", כדבריה בהקדמה לספר.
באותה הקדמה לספר, שאותו הקדישה לסבתה, קרול, "שלימדה אותה, להחטיף", הנדרסון מציינת כמקור השראה מיידי את הסרט דרייב (בכיכובו של גוסלינג), אותו ראתה כמה ימים לפני שיצאה לדרך עם הבלוג, ומצהירה כי כוונתה "אינה ללעוג לפמיניזם; אלא, להשתעשע עם פמיניזם".
הבלוג מהווה דוגמה לשילוב בין עולם התוכן האקדמי לעולם התוכן של התרבות הפופולרית.
הספר (כמו הבלוג) מורכב מתמונות שונות של ראיין גוסלינג והיגדים שמתלווים אליהן, כולם בהקשר פמיניסטי.
אפשר לחלק את ההיגדים לשלושה תחומים:
תאוריות הקשורות לעולם התוכן הפמיניסטי
עניינים חברתיים, כלכליים ותרבותיים הנמצאים על סדר היום הפמיניסטי
מגמות ודמויות בולטות בתעשיית התקשורת והבידור, על מגוון ענפיה.
אחת מהתכונות המיוחסות באופן סטריאוטיפי לפמיניסטיות היא "היעדר חוש הומור".
הבלוג של הנדרסון מתכתב במכוון עם הסטריאוטיפ הזה, בניסיון להתייחס בקלילות ובהומור עצמי לנושאים פמיניסטיים כבדי משקל.
ה"האשמה" הנפוצה הזו כנגד פמיניסטיות, היא נגזרת של סירובן לקבל בדיחות מצ'ואיסטיות ומיזוגניות ככלל, ויחסן המחמיר להומור נחות הניזון מהחפצת נשים, מזלזול בהן ומהנצחתן כיצורים רדודים ושטחיים בפרט.
כאשר פעילות פמיניסטיות מגיבות בחריפות ל"הלצות" מסוג זה, הן מותקפות מייד כ"היסטריות", "יבשושיות" וכ"נעדרות חוש הומור".
אמנם, זוהי כבר מוסכמה שאין להתבדח על חשבונן של אוכלוסיות מוחלשות כגון נכים, מפגרים, פגועי נפש וקבוצות אתניות למיניהן (שחורים, אסייתיים) – הומור כזה הוא בעליל פוגעני, חסר רגישות וגזעני; אולם, בנשים, מותר גם מותר להשתלח.
אלה שמפצירים בפמיניסטיות להיות יותר קלילות ולפתח חוש הומור, עושים זאת "לטובתן", במסגרת מה שמקובל לכנות הסגברה- כך, מוסבר לנשים שמאבקן למען הפמיניזם רק יצא נשכר אם ישכילו להתייחס אליו בהומור .
דניאל הלפר (גרמנית: Daniel Halfar; נולד ב-7 בינואר 1988) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר.
הלפר החל לשחק כדורגל בקבוצת MFC פניקס מנהיים 02. ב-1997 הוא הצטרף לקבוצת קייזרסלאוטרן.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 בדצמבר 2005 מול באיירן מינכן.
שערו הראשון שהבקיע, היה חלק מצמד שערים במשחק מול דיסבורג, והפך אותו למבקיע הצעיר ביותר בכל הזמנים עבור קייזרסלאוטרן בגיל 18 ו-28 ימים בלבד.
באוגוסט 2007, הלפר חתם בארמיניה בילפלד.
ב-22 בנובמבר 2008, הוא כבש את שערו הראשון עבור מועדונו החדש, במשחק מול שטוטגרט.
אחרי 3 עונות בבילפלד, הוא נמכר למינכן 1860 בה הוא נכנס להרכב הפותח במקום דניאל בירופקה.
הלפר שיחק במינכן 3 עונות לפני שחתם על חוזה תלת-שנתי בקלן, בקיץ 2013. בעונתו הראשונה בקבוצה היה שותף הלפר להעפלתה של קלן לבונדסליגה.
בשנת 2015 חתם הלפר בקייזרסלאוטרן וחזר לקדנציה נוספת בקבוצה.
בשנת 2018, לאחר שהקבוצה ירדה אל הליגה הגרמנית השלישית, תם חוזהו של הלפר והוא שוחרר מהמועדון.
מאז הוא מועסק כמאמן בקבוצות בליגות נמוכות בגרמניה.
בשנים 2008–2009 הוא שיחק בנבחרת הנוער של גרמניה וכבש צמד שערים ב-3 משחקים.
דניאל בראם הבר הוא כדורגלן עבר קנדי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ.
הבר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת קורנל במדיה כבש 17 שערים ובישל 8 שערים במשך שנתיים בהם שיחק בקבוצה.
בסוף עונת 2012 הוא זכה בתואר כדורגלן השנה של ליגת המכללות ונכלל בנבחרת העונה של הליגה לצד חלוצים נוספים לרבות פטריק מלינז.
ב-6 בינואר 2013 חתם לשנתיים וחצי במכבי חיפה.
בשלושת החודשים הראשונים שלו בישראל הבר לא זכה לדקות משחק, אך שותף ב-4 משחקים לקראת סיום העונה בהם כבש שני שערים.
ב-24 ביוני 2013 חתם הבר באפולון לימסול הקפריסאית.
ב-28 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד אלקי לרנקה.
לאחר שלא היה מרוצה ממעמדו בלרנקה, ב-25 ביולי 2014 הושאל לאיה נאפה בה היה שותף ב-30 משחקים בהם כבש רק 3 שערים.
ב-22 ביולי 2015 חתם בהפועל ניר רמת השרון מהליגה הלאומית.
בינואר עזב את המועדון וחתם בוייטקאפס 2, קבוצת המילואים של מועדון ה-MLS ונקובר וייטקאפס.
ב-23 במאי 2013 הבר זומן לראשונה לסגל נבחרת קנדה לקראת המשחק נגד .
5 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד קוסטה ריקה בו הפסידה קנדה 0–1. בהמשך הוא זומן לעוד מספר משחקי ידידות.
דניאל דריי (נולד ב-12 במרץ 1965) הוא רופא סקסולוג ישראלי, מטפל בתחום הזוגיות והמיניות, מרצה בענייני מיניות ושדרן רדיו.
דניאל דוד דריי נולד ב-12 במרץ 1965 למשפחה יהודית בעיר ליון שבצרפת, הצעיר מבין חמישה ילדים.
סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ליון בהצטיינות יתרה בשנת 1993, ואז הצטרף למחזור הראשון של לימודים אקדמאיים בסקסולוגיה רפואית באוניברסיטת ליון, וגם אותם סיים בהצטיינות.
את לימודי ההמשך בסקסולוגיה רפואית למד באוניברסיטת לאונרד דה וינצ'י (פריז XIII) גם את הלימודים הללו סיים בהצטיינות ב-1998. בנוסף למד אנדרולוגיה (חקר המאפיינים האנטומיים של גברים), ביולוגיה של הפריון באוניברסיטת ופסיכולוגיה רפואית.
בין השנים 1993–1999 מילא שורת תפקידים בכירים שונים בבתי חולים בעיר ליון.
עסק במחקר בתחום האנדוקרינולוגיה וניהל קליניקה פרקטית לסקסולוגיה וטיפול זוגי.
בשנת 1999 עלה לישראל, ופתח קליניקה פרטית לסקסולוגיה וטיפול זוגי בתל אביב.
הוא עבד בבית החולים איכילוב-סוראסקי וכרופא יחידה בצבא עד שנת 2004. דריי חבר באיט"ם (האגודה הישראלית לטיפול מיני), בהיל"ם (החברה הישראלית להפרעות בתפקוד מיני), באגודה הצרפתית לסקסולוגיה ובארגון הצרפתי לרפואת נשים פסיכוסומאטית.
נשוי לסיון גורן, ואב לארבעה ילדים.
גיסתו היא ענת גורן, אשתו של רביב דרוקר.
דריי פיתח את שיטת שבעת השלבים לפתרון משולב של בעיית השפיכה המוקדמת שהיא הבעיה המינית השכיחה ביותר אצל גברים בחברות מערביות.
דריי מבסס את שיטתו על ניסיונו הן כסקסולוג והן כמטפל זוגי והיא נועדה לסייע לאנשים הסובלים מבעיות מיניות ונמצאים או מבקשים להימצא בקשר זוגי.
לאחר מחקר בפציינטים הסובלים גם מבעיות זקפה וגם משפיכה מהירה ולאור תוצאות המחקר, הגיש בקשה לפטנט על פורמולה היוצרת אפקט סינרגטי בין תרופות בתחום של הטיפול בשפיכה מוקדמת ובבעיות זקפה.
בנוסף, יחד עם הפיזיותרפיסטית קלודין הטב-בלום, פיתח דריי שיטה של השבת השליטה על שרירי רצפת האגן לטיפול בכאבי חדירה אצל נשים במקרים של וגיניזמוס או וסטיבוליטיס.
דריי פיתח תאוריה של טיפול זוגי חדשה המבוססת על הגדרה של שלושה טיפוסים זוגיים ספציפיים: הנוירוטי, הפסיכוטי והגבולי.
מתחילת הקריירה שלו, ראה דריי חשיבות בתקשורת עם הקהל הרחב והפיכת נושא הבריאות המינית למובן ונגיש לכולם.
כבר בצרפת השתתף במספר תוכניות רדיו ובטלוויזיה, בין היתר בתוכנית "sex on the t.v." בה היה הרופא המומחה.
בישראל השתתף דריי בתוכנית "סקר הסקס הגדול" ב-YTV בשנת 2003, ובהמשך הצטרף כאורח קבוע של תוכניות בוקר של אודטה בערוץ 10 ושל קארין מגריזו בערוץ 2. דריי זכה לדמות משלו בתוכנית הסטירית "ארץ נהדרת".
ב-2005 הנחה בערוץ 2 תוכנית אירוח לילית בשם "רצים לזוגיות".
הוא הצטרף לתוכנית הרדיו של איריס קול בתחנה רדיו ללא הפסקה, ובהמשך הנחה תוכנית קבועה ברצועת "המומחים" ברדיו ללא הפסקה עד שנת 2010. משנת 2013 מנחה דריי את "תוכנית האהבה של ד"ר דריי" ברדיו תל אביב.
לאחר שניהל את פורום סקסולוגיה באתר ynet מאז הקמת האתר במשך שנים רבות, דריי הקים, כתב וערך את אתר התוכן הראשון בעברית בתחום הסקסולוגיה הרפואית, אתר "תורת היחסים".
בשנת 2019 יצא לאור את ספרו "לאהוב במאה ה-21 המדריך לזוגיות מאושרת", הספר הוא מדריך מקיף לחיי אהבה, זוגיות ומיניות מלידה ועד זיקנה.
בצעירותו בצרפת היה דריי פעיל בתפקידים בכירים בתנועות הנוער הצופים ובהמשך בבית"ר.
בתקופת לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת קלוד ברנרד שבליון, בהיותו בהנהגה הארצית של ארגון הסטודנטים היהודים בצרפת ואחראי על זיכרון השואה, ניהל את המאבק כנגד המרצה מכחיש השואה ברנרד נוטין עד הדחתו מכל תפקיד אקדמאי.
נוטין, שנתמך בין השאר בידי מכחיש השואה רובר פוריסון, פרסם מאמר שבו הכחיש את קיומם של תאי הגזים, ושכלל אמירות גזעניות ואנטישמיות.
דריי הוגדר אז בעיתונים ניאו נאציים באירופה אחד מהאישים היהודים שחייבים לפגוע בהם.
בתקופת לימודיו היה דריי ממקימי תחנת הרדיו החופשית היהודית הראשונה "רדיו ג'ודאיקה" והנחה בה מספר תוכניות רדיו.
בינואר 2019 הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום נגד דניאל דריי בגין עבירות מס.
דריי הורשע בהסדר טיעון בעבירות על , שכללו השמטה של מיליון ש"ח לפחות מהכנסותיו בשנים 2006–2014 באמצעות פנקסי חשבונות כוזבים, ונגזר עליו עונש של מאסר בפועל לתקופה של 6 חודשים, שירוצה בדרך של עבודות שירות, מאסר על תנאי למשך 8 חודשים וקנס בסך 40,000 ש"ח או שני חודשי מאסר תמורתו.
דניאל אלן "דן" ובסטר הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית.
מכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 של מדינת פלורידה מאז 2017. הוא חבר בית הנבחרים ברציפות מאז 2011, כשבעבר ייצג מחוזות קונגרס אחרים של פלורידה, והם מחוז הקונגרס השמיני (2013-2011) והעשירי (2017-2013).
נולד בשנת 1949 בצ'ארלסטון, וירג'יניה המערבית.
כשובסטר היה בן שבע, עבר עם משפחתו לאורלנדו שבפלורידה, שם גדל.
את לימודיו האקדמאים עשה במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה, שם סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל בשנת 1971. היה אמור לשרת במלחמת וייטנאם, אך לא עבר את המבדקים הגופניים.
בשנת 1980 נבחר לבית הנבחרים של פלורידה, והמשיך לכהן בתפקיד זה עד שנת 1998. בשנתיים האחרונות שלו בתפקיד אף שימש כיו"ר בית הנבחרים, הרפובליקני הראשון הנושא בתפקיד מזה 122 שנים.
בשנים 1998-2008 היה חבר בסנאט של פלורידה.
בשנת 2002 ניסה ללא הצלחה להיבחר לנשיא הסנאט.
החל משנת 2006 ועד סוף כהונתו שימש כמנהיג הרוב הרפובליקני.
במשך שנים ובסטר דחה הצעות מטעם גורמים במפלגתו להתמודד על מקום בבית הנבחרים הארצי.
הוא החליט לעשות זאת לקראת הבחירות בשנת 2010 וניצח בהן את חבר בית הנבחרים אלן גרייסון ותפס את מקומו.
הוא נבחר מחדש בבחירות בשנים 2012, 2014 ו-2016. מחליפתו במחוז הקונגרס העשירי היא ואל דמינגס.
דניאל הלל (13 בספטמבר 1930 – מרץ 2021) היה אגרונום וחוקר ישראלי.
מחקריו בנושא השקיה שיפרו באופן דרמטי את התפוקה החקלאית באזור הנגב, ובאזורים צחיחים אחרים ברחבי העולם.
בשנותיו האחרונות עסק במחקר במטרה להתאים טכניקות חקלאיות להתמודדות עם מחסור במים הנובע מתהליכי מדבור.
בשנת 2012 זכה בפרס המזון העולמי, והוא הישראלי היחיד שזכה בפרס זה.
דניאל הלל נולד בלוס אנג'לס שבארצות הברית, בנם של שרה פרנסיס ומוריס יעקב בוגסלב.
בהיותו בן שנה התאבד אביו, ואמו עם חמשת ילדיה עלו לארץ ישראל, בה חיו הוריה.
בגיל 9 נשלח לחיות בקיבוץ, שבו צמחה אהבתו הגדולה לקרקע והבנתו את החשיבות של שימור מקורות מים.
ב-1946 שב לארצות הברית ללמוד בבית-ספר תיכון בקרוליינה הדרומית.
ב-1950 קיבל תואר ראשון בלימודי חקלאות באוניברסיטת ג'ורג'יה, וב-1951 קיבל תואר שני במדעי הקרקע מאוניברסיטת ראטגרס.
ב-1951 שב לישראל והחל לעבוד במשרד החקלאות, אך במהרה הצטרף לקבוצה חלוצית שהקימה את קיבוץ שדה בוקר ב-1952. דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון, התאהב במקום בביקורו הראשון, ולימים הפך אותו לביתו.
בשנת 1957 קיבל תואר דוקטור בפיזיקה של הקרקע ובאקולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 1959–1961 עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה.
ב-1972 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית.
החל מימי קדם שיטת ההשקיה המקובלת במזרח התיכון ובצפון אפריקה היא שיטת ההצפה, במטרה להרוות את הקרקע במים.
שיטה זו הייתה בזבזנית במים וחונקת שורשים.
בסוף שנות ה-50 פיתח צוות בראשות הלל שיטה המסתמכת על הכוונה מיטבית של תכיפות ההשקיה וכמויות המים הניתנות בכל השקיה.
באמצעות שיטה זו נשמר בית השורשים בלחות מתמדת ברמה המיטבית.
שיטת השקיה זו הביאה לעלייה ביבולים ולמיקסום ההכנסה ליחידת מים, שהייתה הגורם שבמחסור באזורים הצחיחים.
שיטות אלו הסתמכו, בין היתר, על שימוש בטנסיומטרים ששימשו למדידת לחות הקרקע.
שיטה זאת שינתה לחלוטין את החקלאות באזורים צחיחים ברחבי העולם, ותרמה לחיסכון במים באזורים אלה.
במחצית השנייה של המאה ה-20 הקדיש הלל את חייו לשליחויות לשם הקניית ידע חקלאי והידרולוגי בעשרות מדינות באפריקה, באסיה (כולל במדינות ערב שעוינות לישראל) ובאמריקה הלטינית, מטעם הבנק העולמי, הארגון לחקלאות ומזון של או"ם והסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי.
הלל עסק גם במחקר באוניברסיטת קולומביה, במכון גודארד לחקר החלל ובמכוני מחקר נוספים.
פרסם יותר מעשרים ספרים בתחומי מומחיותו, ואלה תורגמו ל-12 שפות.
ביוני 2012 היה לישראלי הראשון שזכה בפרס המזון העולמי, שהוא המקבילה לפרס נובל בתחום החקלאות, וכך נכתב בנימוקי הפרס:
"עבודתו המדעית החלוצית בישראל חוללה מהפכה בתחום אספקת המזון במהלך חמשת העשורים האחרונים, בתחילה במזרח התיכון ולאחר מכן באזורים אחרים בעולם...
עבודתו הניחה את היסודות לניצול מקסימלי של מים בחקלאות, הגדילה את היקף היבולים, וצמצמה למינימום את הפגיעה בסביבה".
הלל היה נשוי עד לפטירתו לפרופ' מיכל ארצי.
נפטר במרץ 2021 ונקבר בבית הקברות בזכרון יעקב.
אחותו הייתה סופרת הילדים חנה הורן.
דניאל ג'יימס האוול הוא יוצר תוכן ב-YouTube (יוטיובר) בריטי.
הערוץ הגיע ליותר מ-6 מיליון רשומים.
הוא שידר יחד עם פיל לסטר תוכנית בידור ברדיו בתחנה "רדיו 1" של ה-BBC מינואר 2013 עד אוגוסט 2014. הצמד יצר בתוכנית פינה חודשית בשם "השתלטות האינטרנט" ("The Internet Takeover"), שפעלה מספטמבר 2014 עד אפריל 2016 והציגה כוכבי רשת.
האוול נולד וגדל בווקינגהאם, ברקשייר, אנגליה.
אמו למדה פילוסופיה ועשתה תואר בנושא, ואביו ייצר אפקטים לסרטים ועבד כתקליטן.
להאוול אח קטן בשם אדריאן.
כילד גילה עניין בתיאטרון, ובגיל 8 הצטרף לחוג תיאטרון.
לפני שהשיק את ערוץ ה-youtube שלו, הוא עבד ברשתות קמעונאות המתרכזות במוצרי "עשה זאת בעצמך" ("DIY"), ומאוחר יותר בסופרמרקט אסדה.
בשנת 2010, עם תום לימודיו בבית הספר, החל ללמוד משפטים באוניברסיטת מנצ'סטר.
הוא נשר מלימודיו כדי לפתח קריירה בתחום ה-Youtube והרדיו.
האוול פרסם את סרטונו הראשון ב-16 באוקטובר 2009, תחת הכותרת "HELLO INTERNET" ("שלום אינטרנט").
בעקבות כך, חבריו עודדו אותו להמשיך להעלות סרטונים, ועם הזמן הפך ליוטיובר מצליח.
בנוסף לערוצו הראשי ("Daniel Howell"), הוא מפעיל גם ערוץ משנה הנקרא "danisnotinteresting".
ערוץ אחרון זה צבר עד כה מיליון ו-500 אלף רשומים ו־39.5 מיליון צפיות (נכון למאי 2017).
דן גם מפעיל יחד עם חברו פיל לסטר ערוץ הנקרא DanAndPhilGAMES, שהוא ערוץ הגיימינג המשותף שלהם עם מעל 3 מיליון רשומים.
במהלך קריירת ה-youtube שלו, צבר האוול למעלה מ-6 מיליון רשומים, שנצברו לאורך הזמן לפי הפירוט הבא:
שנהתאריךמספר רשומים20134 בפברואר1 מיליון רשומים201330 ביולי2 מיליון רשומים20141 בינואר3 מיליון רשומים201411 בספטמבר4 מיליון רשומים201520 באוגוסט5 מיליון רשומים201610 באוגוסט6 מיליון רשומים
בינואר 2013, רדיו ה-BBC הציע לדניאל ופיל להיות מגישי תוכנית אירוח שתעסוק במוזיקה ובריקודים עדכניים, בלהיטים למיניהם ובראיונות.
הוא יצא מהארון בסרטון שפורסם בערוץ היוטיוב שלו ב-13 ביוני 2019.
מאוגוסט 2011, האוול גר עם פיל לסטר .
השניים עברו יחד ללונדון ביולי 2012. ב-2025, חשפו כי השניים בזוגיות 16 שנה מאז 2009.
2013 - פרס שורטי לכוכב יוטיוב
2013 - פרס האוזניות המוזהבות של סוני
2014 - מועמדות לפרס נבחרי הנוער (teen choice award)
פרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית סרט השנה
פרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית שיתוף הפעולה של השנה, עם פיל לסטר, על הסרטון Phil is not on fire 7
מועמדות לפרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית שיתוף פעולה של השנה עם פיל לסטר, על הסרטון Dan & Phil's Story of TATINOF
מועמדות לפרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית סדרת השנה
מועמדות לפרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית שיתוף הפעולה של השנה עם לואיז פאנטלאנד (Louise Pentland), על הסרטון Our Awkward Fancy Meal
מועמדות לפרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית השימוש הטכנולוגי הטוב ביותר בווידאו
מועמדות לפרס יוצר התוכן הבריטי האינטרנטי בקטגוריית יוצר השנה
דניאל לורנזו האקט (באנגלית ובאיטלקית: Daniel Lorenzo Hackett; נולד ב-19 בדצמבר 1987) הוא כדורסלן אמריקאי-איטלקי המשחק בווירטוס בולוניה המתמודדת בליגת העל האיטלקית וביורוליג, ובנבחרת איטליה בכדורסל.
דניאל האקט נולד באיטליה לאב אמריקאי, הכדורסלן רודי האקט ולאם איטלקייה.
האקט למד באוניברסיטת דרום קליפורניה וייצג את קבוצתה בליגת המכללות ואף הצטיין.
לאחר שניסה להיבחר בדראפט 2009 ללא הצלחה.
חזר האקט לאיטליה, והצטרף לבנטון טרוויזו.
ביולי 2010 חתם האקט בסקאבוליני פזארו וכעבור שנתיים, ב-2012, הצטרף האקט למונטפסקי סיינה.
האקט הפך לאחד מכוכבי הקבוצה ולאחד המצטיינים בה.
הוא זכה איתה באליפות איטליה ובגביע האיטלקי ונבחר למצטיין העונה בליגה האיטלקית.
בעקבות זאת, ב-2013 חתם האקט לשלוש שנים באולימפיה מילאנו.
העונה הראשונה שלו במילאנו הייתה מוצלחת (אליפות איטליה והסופר קאפ האיטלקי) לעומת העונה השנייה שהסתיימה ללא זכייה בתארים.
ביוני 2015 שוחרר האקט ממילאנו וחתם ביולי בתחנה הראשונה שלו מחוץ לאיטליה, אולימפיאקוס פיראוס היוונית.
כמו במילאנו, גם באולימפיאקוס העונה הראשונה הייתה מוצלחת (זכייה באליפות יוון), אך העונה השנייה הסתיימה ללא זכייה בתארים, ובתומה, שוחרר מאולימפיאקוס.
ביולי 2017 חתם בברוזה במברג הגרמנית לשנתיים, אך שוחרר ממנה בתום עונה אחת בלבד.
ביולי 2018 חתם האקט בקבוצת הפאר הרוסית, צסק"א מוסקבה.
במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, עזב האקט את צסק"א לטובת וירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית והיורוקאפ, כמו שעשה כמה ימים מאוחר יותר חברו לקבוצה טורניקה שנגליה.
אף על פי שיש לו אזרחות אמריקאית, בחר האקט לייצג את מולדתו.
הוא זכה עם נבחרת איטליה עד גיל 20 בכדורסל במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה באיטליה בשנת 2007 והיה מכוכבי הנבחרת.
האקט שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה שהתקיימה בליטא ב-2011, ומאז משחק במדי הנבחרת באופן די קבוע.
דניאל הדפי (בהונגרית: Dániel Hadfi; נולד ב-13 במאי 1982) הוא ג'ודוקא עבר הונגרי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.
ב-13 בפברואר 2005, זכה הדפי במדליית הזהב הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה בטורניר 'World Cup Budapest' לאחר שניצח בגמר את סטושי אישי היפני.
באליפות אירופה 2006 שנערכה בטמפרה שבפינלנד, זכה הדפי במדליית כסף לאחר שהגיע לגמר בו הפסיד לרוסלן גסימוב הרוסי.
באליפות אירופה שנה לאחר מכן שנערכה בבלגרד, הדפי זכה במדליית הזהב.
ברבע הגמר הוא ניצח את דימיטרי פיטרס הגרמני, בחצי הגמר הוא ניצח את אלקו ואן דר חייסט ההולנדי ובגמר גבר על רוסלן גסימוב הרוסי, לו הפסיד בגמר שנה קודם לכן.
בפברואר 2007 זכה הדפי במדליית זהב בטורניר פריז היוקרתי (Super World Cup Tournoi de Paris) לאחר שניצח בחצי הגמר את ניידנגין טובשינבאייר המונגולי ובגמר את סרגיי קוקרנקה הבלארוסי.
באליפות העולם בשנת 2007 שנערכה בריו דה ז'ניירו, זכה הדפי במדליית הארד לאחר שניצח חמישה מתוך שישה קרבות.
בסיבוב הראשון הוא ניצח את אדלר ולמר האמריקאי, בסיבוב השני הוא ניצח את פרנץ בירקפלנר האוסטרי ובשמינית הגמר הוא ניצח את ויטלי בובון האוקראיני.
ברבע הגמר הדפי גבר על זולטן פלקובץ' הסלובקי אך בחצי הגמר הוא הפסיד ללוסיאנו קוראה הברזילאי ונשר לקרב על מדליית הארד.
בקרב על הארד הדפי ניצח את אמל מקיץ' הבוסני.
הדפי התחרה באולימפיאדת בייג'ינג 2008 וסיים במקום השביעי כאשר הודח בשלב רבע הגמר לאחר שלושה ניצחונות ושני הפסדים.
בסיבוב הראשון הוא ניצח באיפון את מוחמד בן סלח מלוב, בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את פרנק מוסימה הקמרוני וברבע הגמר הפסיד לאסחט ז'יטקייב הקזחי ונשר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את אמל מקיץ הבוסני והפסיד לפשמיסלב מטיאשק הפולני.
דניאל "דני" וַאס (בדנית: Daniel "Dani" Wass; נהגה "Vas"; נולד ב-31 במאי 1989) הוא כדורגלן דני המשחק בברונדבי ובנבחרת דנמרק במספר עמדות שונות, כגון מגן שמאלי, מגן ימני, קשר, וקיצוני.
בעברו שיחק בקבוצות בספרד כגון ולנסיה, סלטה ויגו, ואתלטיקו מדריד, לפני שחזר בחזרה לארץ מולדתו ולקבוצתו הראשונה ברונדבי.
במשך רוב ילדותו שיחק ואס במחלקות הילדים של המועדון מפרוורי קופנהגן, BK אברטה, עד שב-2006 התגלה על ידי סקאוטר של מועדון הפאר הדני, ברונדבי ומיד הצטרף לאקדמיית הנוער של המועדון.
לאחר כשנה בקבוצות הנוער של ברונדבי עלה ואס לקבוצת הבוגרים בעונת 2007–2008.
לאחר שקודם לקבוצת הבוגרים, כאמור בפתיחת עונת 2007–2008, על ידי המאמן של ברונדבי טום קוהלרט, שיחק ואס כחצי ממשחקי ברונדבי באותה עונה אך לאחר מכן הושבת בגלל פציעה.
לאחר שיקומו מהפציעה התבסס ואס בהרכב ברונדבי בעונת 2008–2009, ועזר לה להגיע למקום השלישי בליגת העל הדנית - הישגה הטוב ביותר מאז עונת 2005–2006, אז סיימה במקום השני.
ואס שיחק באותה עונה 28 מתוך 33 משחקי ברונדבי.
בעונה החולפת המאמן המחליף, קנט נילסן, סבר כי על ואס לצאת להשאלה בקבוצה אחרת על מנת שימשיך להתפתח לכן המועדון השאילו לקבוצה הנורווגית, פרדריקסטאד.
ב-21 באוגוסט 2009 ערך ואס את הופעת הבכורה שלו בפרדריקסטאד, כאשר הוא שיחק בהפסד 1:4 לרוזנבורג.
ב-1 בנובמבר 2009 כבש ואס את שער הבכורה שלו בפרדריקסטאד בניצחון 5:0 על לין.
כאשר פוטר מאמן פרדריקסטאד ומונה טום נורדי במקומו, הובהר לואס שאין צורך במגן ימיני תוקף עוד, ולכן עד חזרתו לברונדבי בדצמבר 2009 שיחק ואס 3 משחקים בלבד.
עד לסיום עונת 2009–2010 שיחק ואס עוד משחקים במדי ברונדבי וביסס שנית את מקומו ב-11 הפותחים.
בעונה העוקבת, 2010-2011, הוכיח ואס את חשיבותו לברונדבי ופתח בכל 19 המשחקים הראשונים של עונה זו.
בפגרת החורף של עונה זו הכריז ואס כי הוא לא יחדש את חוזהו בקבוצה שהיה אמור לפוג בתום עונה זו, ומרגע זו החלו שמועות על מעברו הצפוי לבנפיקה.
לאחר פגרת החורף, במרץ 2011, החל ואס לשחק בעמדת הקשר/ קיצוני ימיני והוכיח את יכולותיו גם שם כאשר כבש שלושה שערים ב-14 משחקים מעמדה זו, מה שעזר לברונדבי להבטיח את המקום השלישי בליגה בפעם השלישית ברציפות.
ב-20 במאי 2011 חתם ואס על חוזה לחמש שנים בבנפיקה ליסבון, אך למרות זאת הושאל למועדון הצרפתי אוויאן, מבלי לשחק משחק רשמי אחד במדי בנפיקה.
באוויאן הצטרף לחבריו הדנים סטפן אנדרסן, כריסטיאן פולסן ותומאס קהלנברג.
בארבעת חודשיו הראשוני באוויאן לא הצליח ואס לתפוס את מקומו בהרכב, והביע את רצונו לחזור למועדון האם שלו.
רק ב-15 באוקטובר 2011 ערך ואס הופעת בכורה, בעמדת הקשר הימיני, ואף בישל במשחק זה ליאניק סאבגו בהפסד 1:2 לסנט אטיין.
מספר שבועות לאחר מכן הבקיע בשני משחקים ברציפות, נגד לוריין וראן.
הוא הבקיע את שערו השלישי באותה עונה בהפסד 1:2 לטולוז.
כאשר המאמן החדש פאבלו קוראה מונה הועבר ואס לעמדת המגן השמאלי, כאשר גם שם ביסס את מקומו בהרכב.
למרות זאת, הוא איבד שוב את מקומו בהרכב, ורק כעבור מספר חודשים חזר בעמדת המגן השמאלי ולאחר מכן שינה שוב פעם את עמדתו - חזרה לעמדת הקשר הימני - שם הבקיע את שערו הרביעי באותה עונה בניצחון 2:1 על אז'אקסיו.
ב-20 ביוני 2012 חתם ואס באופן קבוע באוויאן, עם סכום העברה המוערך בכ-2.5 מיליון אירו.
ב-12 באוגוסט 2012, במשחק הפתיחה של עונת 2012–2013, כבש ואס מבעיטה חופשית בהפסד אוויאן 2:3 לבורדו.
ב-26 בינואר 2013 כבש ואס בעיטה רחוקה אף יותר בתיקו 1:1 נגד אז'אקסיו.
גם בעונה זו שיחק ואס במספר עמדות בהגנה ובקישור.
ב-22 ביוני 2015 חתם ואס לארבע שנים בסלטה ויגו, כאשר במהלך תקופה זו כבש ובישל בתיקו 2:2 נגד ריאל מדריד.
ב-10 ביולי 2018 חתם ואס על חוזה לארבע שנים בוולנסיה.
ב-27 בנובמבר 2019, ואס הדיח את צ'לסי מליגת האלופות, כשהבקיע בבעיטה מזווית כמעט בלתי אפשרית, שהפתיעה את השוער קפה אריסבלאגה.
בקיץ 2021, בזמן החלמה מפציעה בשריר שהטרידה אותו גם ביורו, דניאל ואס ביקש לעזוב את ולנסיה באופן מיידי.
ההנהלה ניסתה להקשות על המהלך, מכיוון שהיה חלק מהתוכניות של בורדלאס לעוניה החדשה.
בסופו של דבר נשאר לעוד עונה.
בהגעתו של המאמן החדש חוסה בורדלאס ב-2021, עבר ואס לשחק בקישור, כקשר מרכזי, כחלק מהתוכנית החדשה של המאמן הספרדי.
ב-12 באוגוסט 2022 חזר לקבוצת נעוריו, ברונדבי.
ואס ערך את הופעתו הבינלאומית הראשונה נגד אנגליה ב-2011.
במאי 2018 נכלל ואס בין 35 המוזמנים לנבחרת דנמרק לקראת מונדיאל 2018, אך למרות זאת לא הצליח להיכנס לסגל הסופי לטורניר.
זומן למונדיאל 2022 כחלק מהסגל הדני.
ואס הוא בן דודו של ניקי בילי נילסן, אף הוא כדורגלן.
הוא השקיע באפליקציה הדיגיטלית הדנית InchByInch.
דניאל ואן הייל (בהולנדית: Daniel van Heil; 1604 – 1664) היה צייר נוף פלמי.
הוא התמחה בשלושה סוגים של נופים: סצנות אש, נופים עם חורבות ונופי חורף.
מעט ידוע על חייו והכשרתו של דניאל ואן הייל.
אביו ליאו היה צייר ושניים מאחיו היו גם הם אמנים: ליאו היה אדריכל וצייר ויאן בפטיסט היה צייר דיוקנאות.
לא ידוע אצל מי דניאל למד ציור, ככל הנראה אצל אביו.
הוא הפך לחבר בגילדת לוקאס הקדוש בבריסל בשנת 1627.
בנו, תאודור ואן הייל, הוכשר אצלו ויצר ציורי נופים בנושאים דומים בסגנון הדומה לאביו.
האמן נפטר בבריסל בשנת 1664.
דניאל ואן הייל היה צייר נוף.
התמחותו הייתה בעיקר בנופי חורף, שריפות ערים ונופים עם חורבות.
נושא השריפות בערים, שהופיעו בראשית המאה ה-17, לא היה חדש באיקונוגרפיה הפלמית.
הנושא הופיעה לעיתים קרובות באמנות הפלמית כנושא משני בתיאורי אפוקליפות מקראיות או מיתולוגיות.
עבודות קודמות לפניו, מציגות בדרך כלל את נושא השרפה בלילה, בסביבה המאוכלסת לעיתים ביצורים פנטסטיים או דמוניים.
הנושאים של סצנות אלה כללו את נפילת טרויה, מראות העולם התחתון ומהפכת סדום ועמורה.
הירונימוס בוש היה האמן הצפוני הראשון שצייר סצנות אש כאלה ואחר כך נוספו ציירים משושלת ברויגל שפיתחו את הנושא עוד יותר.
במאה ה-17 נושא ציורי השריפות בערים הפך לנושא עצמאי.
הוא התפתח בעיקר בגלל ההיבטים הפורמליים שלו ואפשרויותיו הציוריות: תיאור ההשפעות המרהיבות של אור וצל הפך למטרה בפני עצמה.
במקביל התפתחו הקומפוזיציות ואלמנטים של מסורת וחדשנות שהתערבבו.
הדבר בא לידי ביטוי בתפאורה האדריכלית של נוף העיר, שתאם את האדריכלות של התקופה, אבל היוותה את הרקע לסצנה המיתולוגית או המקראית.
שילוב זה של מיתוסים ואירועים היה אולי תוצאה של חוויותיו של האמן שחי בתקופה שבה מלחמות והרס ערים בידי צבאות לא היו מחזות נדירים.
יצירות אלה השתמשו אפוא בדוגמאות האיקוניות של העת העתיקה הקלאסית כדי להשמיע את המחאה מההריסות הערים שהאמנים היו עדים להם.
תכונה זו מודגמת על ידי הציור של ואן הייל השרפה באנטוורפן עם הסוס הטרויאני.
קומפוזיציה זו מציגה שילוב של אירועים מאותם ימים, כמו ההרס של אנטוורפן על ידי חיילים ספרדים בשנת 1576 המכונה "הזעם הספרדי", עם אלמנטים מיתולוגיים כמו הסוס הטרויאני.
לא לגמרי ברור האם העיר המתוארת היא למעשה אנטוורפן.
הכנסייה המצוירת במרכז העיר דומה לקתדרלה של אנטוורפן, אולם הארכיטקטורה העירונית כוללת עוד את אנדרטה שדומה לה נמצאת ברומא.
חלק מהבניינים המתוארים עשויים להיות למעשה בניינים בבריסל.
שילוב זה של אלמנטים אמיתיים ופנטסטיים ביצירה מחזק את הרושם שהעיר המצוירת היא דמיונית.
הנושא של נפילת טרויה היה נושא אליו חזר ואן הייל לעיתים קרובות.
בסצנותיו של טרויה הציג האמן גם חזון אנכרוניסטי של העיר על ידי שילוב של חורבות עתיקות עם מבנים מימיו.
מה שמודגם ב"שריפת טרויה" בו נמצאים מבנים קלאסיים בסמוך לצריחי כנסייה ובזיליקות, על רקע של בתים פלמיים צנועים בחזית.
על ידי הדגשת המבנים המגוונים, קשר ואן הייל את בריסל כמקום מושבם של הארכידוכסים אלברט ואיזבלה עם טרויה העתיקה.
האדריכלות חולשת על הקומפוזיציה של התמונה, והדמויות האנושיות המופיעות כמיניאטורות זעירות.
הטרגדיה האנושית העזה של הסצנה באה לידי ביטוי בשמים האדומים והמאיימים שתופסים חלק גדול מהבד בפורמט אנכי שהיה יוצא דופן עבור האמן.
נופי החורף של דניאל ואן הייל היו כמיטב המסורת של ברויגל האב, עם נטייה לאימפרסיוניזם קדם-רומנטי.
נופי החורף שצייר, מראים את השפעת אמנים אחרים, מהם הוא לקח את תוכנית הקומפוזיציה של הנוף החורפי.
מוטיב אופייני לנופיו הוא נוכחותם של עצים שעומדים בשלכת, המוארים מאחור עם ענפיהם השזורים, הממסגרים את הסצנה.
נופיו עם חורבות היו בסגנון של ציירי נוף איטלקיים והולנדים.
דניאל ואן הייל שיתף פעולה עם אחיו יאן בפטיסט בציור "אינפנטה איזבלה בגני ארמון קודנברג" (בערך 1630).
על פי ההערכה, דניאל היה אחראי לציור הנוף בזמן שאחיו יאן בפטיסט היה אחראי על ציור הדמויות האנושיות ובעלי החיים.
הציור מראה נוף של ארמון מושלי דרום הולנד ליד בריסל.
בחזית הולכת הדוכסית איזבלה, אלמנתו של הארכידוכס אלברכט, עם חבורת אנשים, בגני הארמון המלכותי לבושה בבגדי המיסדר שהצטרפה אליו לאחר מותו.
היל הוא שחקן אנגלי הידוע מהופעותיו בטלוויזיה, בתיאטרון ובקולנוע.
הוא שיחק בתפקיד הארווי ביינס, המנהל תאב הבצע של בית הגמלאים, בסדרה "Waiting for God" לצדם של סטפני קול וגרהם קרודן.
לפני כן הופיע יחד עם ויליאם גונט ומרטין קלונס בסיטקום "אין כמו בבית".
עוד הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כגוון "Blake's 7", בפרק "The Dessert Song" בסדרה "Minder", ובתפקיד כריס פרסונס בסיפור "Shada" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
תפקידים נוספים שלו כוללים את טייס חיל האוויר המלכותי בדרמה "Secret Army" של ה-BBC, הארי במיני-סדרה "ימי בית הספר של טום בראון", גאוור בסדרה "טרי וג'ון", סטיבן בסיטקום "על שוטים ואנשים", טום רדברן בסדרה "טנקו".
עוד הופיע בסדרות "Bad Girls", "תקווה ותהילה", "השופט ג'ון דיד", ו"רוז ומלוני".
ב-2001 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "Popstars".
ב-2009 הופיע היל בסיבוב הופעות של המחזה "Pack of Lies", ואחר כך שיחק במחזה "Dial M for Murder" בתפקיד קפטן לסגייט.
היל הופיע בתפקיד קטן בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות" כעובד משרד הקסמים.
ב-2019 שיחק היל בתפקיד טיי ויר באופרת הסבון "רופאים" של ה-BBC.
ג'יימס דניאל הווארד הוא פקיד ממשל אמריקאי לשעבר.
הוא שימש כעוזר מיוחד לנשיא ארצות הברית רונלד רייגן מיולי 1986 ועד פברואר 1988, לאחר מכן ועד מאי 1989 הוא היה סגן מזכיר ההגנה ליחסי ציבור, ולאחר מכן ועד 1993 הוא היה תת-מזכיר הצי.
דניאל הווארד נולד בצ'טנוגה, טנסי.
לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ושירת ביפן בין השנים 1961–1965. לאחר שחרורו הוא החל ללמוד באוניברסיטת צ'טנוגה וב-1969 קיבל תואר ראשון.
לאחר סיום לימודיו הוא עבר לדנוור כדי לעבוד כנציג שטח של הצלב האדום האמריקאי.
בהמשך הוא שב ללימודים וב-1972 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת טנסי.
עם סיום לימודיו הוא עבר לוושינגטון די.
כדי להתחיל הכשרה כצוער בשירות החוץ.
הצבתו הראשונה של הווארד במסגרת שירות החוץ הייתה ביפן, שם הוא עבר הכשרה בשפה היפנית ביוקוהמה בין השנים 1974–1975 ולאחר מכן ועד 1977 הוא שירת כמנהל המרכז האמריקאי בסאפורו.
מסיום תפקידו זה ועד 1980 הוא שירת כנספח העיתונות בשגרירות ארצות הברית בטוקיו.
בשנים 1981–1982 הוא היה קצין לענייני תרבות בשגרירות ארצות הברית בוורשה.
במהלך תקופה זו הוכרז בפולין משטר צבאי.
הווארד נעצר על ידי הרשויות בפולין שלוש פעמים ובסופו של דבר הוכרז כאישיות בלתי רצויה ובמאי 1982 הוא גורש.
לאחר מכן הוא נשלח לקפריסין, שם הוא היה קצין יחסי ציבור בשגרירות ארצות הברית בניקוסיה.
הוא היה מעורב בפינוי של האמריקאים מביירות הסמוכה לאחר הפיצוץ בשגרירות ארצות הברית ב-1983, הפיצוץ בבניין המשנה של השגרירות ב-1984 והפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות ב-1983. השבועיים האחרונים של הווארד בניקוסיה עברו עליו בניסיון לפתור את חטיפת טיסה 847 של TWA.
ב-1985 שב האוורד לארצות הברית ושימש כיועץ ליחסי ציבור למשרד למזרח אסיה והאוקיינוס השקט במחלקת המדינה.
על פועלו במסגרת המהפכה בפיליפינים ב-1986 הוא קיבל את פרס הכבוד הגבוה (Superior Honor Award) של מחלקת המדינה.
ב-1986 מינה נשיא ארצות הברית רונלד רייגן את הווארד כעוזר מיוחד לנשיא וכסגן מזכיר העיתונות של הבית הלבן ליחסי חוץ, שם הוא עבד יחד עם היועץ לביטחון לאומי פרנק צ.
קרלוצ'י ועם סגנו, הגנרל קולין פאוול.
הווארד התמקד בסוגיות בקרת הנשק והמשיך לשמש בתפקידו בתקופה בה נחתם הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני בינואר 1988. הוא גם עסק בסוגיות רבות הקשורות לפרשת איראן-קונטראס.
סגן מזכיר ההגנה ליחסי ציבור
בדצמבר 1987 מינה הנשיא רייגן את הווארד כסגן מזכיר ההגנה ליחסי ציבור, תפקיד בו הוא שימש מפברואר 1988 ועד מאי 1989. הוא עבד עבור מזכיר ההגנה פרנק קרלוצ'י וטיפל בתוצאות הפלתה של טיסה 655 של איראן אייר על ידי הסיירת האמריקאית "וינסנס" ושל הפיצוץ בצריח אוניית המערכה איווה.
בהמשך הוא סייע למזכיר ההגנה קרלוצ'י בדיונים הישירים להורדת המתיחות עם ברית המועצות, כולל הביקור ההיסטורי הראשון של מזכיר ההגנה במוסקבה ובסבסטופול ב-1988. הוא קיבל את "פרס השירות האזרחי המצטיין" של מחלקת ההגנה.
ביולי 1989 מינה הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש את הווארד כתת-מזכיר הצי.
לאחר אישור המינוי על ידי הסנאט, החל הווארד לשמש בתפקיד זה באוגוסט.
תקופת כהונתו בתפקיד זה עמדה בעיקר בסימן התפרקות ברית המועצות והצמצום המשמעותי של תקציב ההגנה שאירע כתוצאה ממנה, מלחמת המפרץ ב-1991 והאירועים שבאו אחריה ושערוריית טיילהוק .
ביוני 1992 הוא שימש כמזכיר הצי בפועל, כאשר מזכיר הצי הנרי גארט אולץ על ידי הנשיא בוש להתפטר כתוצאה משערוריית טיילהוק שבה ביצעו יותר ממאה אנשי הצי וחיל הנחתים תקיפה מינית ב-83 נשים ובשבעה גברים במלון הילטון בלאס וגאס.
מיד עם כניסתו לתפקיד הורה הווארד על עצירת אימונים מוחלטת בצי ובחיל הנחתים למטרת מניעת אלימות מינית.
חודש לאחר מכן החליף אותו בתפקיד המבקר של מחלקת ההגנה, שון או'קיף.
בספטמבר אותה שנה הוציא המפקח הכללי של מחלקת ההגנה דוח בו הוא סיכם שתת-מזכיר הצי הווארד, המפקח הכללי של הצי, התובע הכללי של הצי ומנהל שירות החקירות הפליליות של הצי (NCIS), כשלו בניהול חקירה נאותה בנוגע להאשמות בהתנהלות הבלתי ראויה שבוצעו במסגרת הפרשה.
בדוח נאמר שהווארד התמקד יתר על המידה בדרגי הפיקוד הנמוכים ושהוא עסק יותר בהגנה על שמו הטוב של הצי מאשר בירידה לפרטי ההאשמות.
הועלתה השערה שאו'קיף יאלץ את הווארד להתפטר ברגע שהתובע הכללי של הצי, אדמירל משנה ג'ון גורדון וראש ה-NCIS, אדמירל משנה דובאל מ.
ויליאמס, הודחו בשל ניסיונותיהם לטייח את חקירת הפרשה, אך בצעד מפתיע, הודיע או'קיף שהוא ממשיך לתת "אמון מוחלט" בהווארד.
הווארד המשיך לשמש בתפקידו עד תום נשיאותו של בוש וסיים את כהונתו ב-20 בינואר 1993. ביוני אותה שנה פרש הווארד משירות החוץ בדרגת ציר-יועץ וקיבל את "פרס הכבוד הראוי לשבח" (Meritorious Honor Award) על הישגיו בקריירה שלו.
ב-15 בינואר 2013 נעצר הווארד על החזקת פורנוגרפיית ילדים.
הוא הורשע וריצה 7 חודשי מאסר.
הרב דניאל הרטמן (נולד ב-13 באוקטובר 1958) הוא נשיא מכון שלום הרטמן ומנהל פרויקט Speaking iEngage.
הרטמן נולד בניו יורק בשנת 1958 לברברה ודוד הרטמן.
כשהיה בן 13 עלתה משפחתו לישראל.
למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת הר עציון.
התגייס לחיל השריון שם פיקד על טנק ולחם במלחמת לבנון הראשונה.
בעקבות המלחמה חזר הרטמן לארצות הברית שם למד לתואר שני וכיהן כרב במרכז קהילתי בניו ג'רזי.
בהמשך חזר הרטמן לישראל והחל לעבוד עם אביו במכון שלום הרטמן, מאז 1997 הוא המוביל בפועל של המכון ומאז 2005 הוא הנשיא הרשמי של המכון.
להרטמן תואר דוקטור לפילוסופיה יהודית מהאוניברסיטה העברית, תואר שני בפילוסופיה מדינית מאוניברסיטת ניו יורק, תואר שני בלימודי דתות מאוניברסיטת טמפל והסמכה לרבנות ממכון שלום הרטמן.
הרטמן כיהן בעבר כחבר הוועד המנהל של הקריה האקדמית אונו.
הרטמן הקים תוכנית במכון שלום הרטמן, שתוביל להסמכה של רבנים מחוץ לסמינרים הרבניים הדתיים הקיימים בישראל.
נשוי לעדינה, אב לשלושה, וסב לשלושה.
פרופ' טובה הרטמן - דיקנית הפקולטה למדעי הרוח והחברה בקריה האקדמית אונו, פעילה לשוויון מגדרי ומיני, מייסדת קהילת שירה חדשה בירושלים.
רנן הרטמן - יוזם ומנכ"ל הקריה האקדמית אונו
דבורה כ"ץ - הייתה אשתו של הנווט אהרן כץ, שנהרג במלחמת שלום הגליל.
יהדות ואתגרי החיים המודרניים (2007)
אלוהים בעדיפות שנייה: כיצד להציל את הדת מעצמה (2016)
דניאל קן הולצקלו הוא קצין סיור לשעבר במשטרת אוקלהומה, שהורשע בדצמבר 2015 בעבירות רבות של אונס, הטרדה מינית, מעשי סדום בכפייה ואישומים מיניים אחרים.
הולצקלו הורשע בשמונה עשר סעיפים שבהם היו מעורבים שמונה נשים שונות.
לטענת חוקרי המשטרה, הולצקלו עשה שימוש לרעה בתפקידו כקצין על ידי ביצוע בדיקות רקע כדי למצוא מידע שיכול לשמש בכפיית קורבנות למין.
במהלך המשפט הטילה ההגנה ספק באמינות הקורבנות במהלך החקירה הנגדית והציגה את רישומיהן הפליליים.
מתוך שלוש עשרה הנשים שהאשימו את הולצקלו, כמה מהן היו בעלות עבר פלילי כמו מעצרי סמים וכולן אפרו-אמריקאיות.
התביעה טענה כי הולצקלו בחר בהן בכוונה מסיבות אלה.
הולצקלו כפר באשמה בכל ההאשמות.
הולצקלו המשיך לטעון שהוא חף מפשע.
ב-1 באוגוסט 2019 נדחה ערעורו על ידי בית המשפט לערעורים פליליים באוקלהומה, אשר אישר את הרשעותיו וגם את עונש המאסר.
ההגנה עתרה לבית המשפט העליון של ארצות הברית על בסיס מיזוג שבע עשרה התיקים יחד תוך ערעור אמינות הקורבנות.
ב-9 במרץ 2020 סירב בית המשפט העליון לעתירה ודחה אותה.
דניאל הולצקלו נולד ב-10 בדצמבר 1986, בגואם, לאריק הולצקלו וקומיקו הולצקלו, שהיא יפנית.
אביו הוא סגן במשטרת אניד, כ- צפונית לאוקלהומה סיטי.
הולצקלו סיים את לימודיו בתיכון אניד בשנת 2005. בהיותו שם שיחק פוטבול כשחקן קו אחורי, וקבע שיא בית ספר של 25 תיקולים במשחק.
הוא שיחק גם באוניברסיטת מזרח מישיגן, שם סיים תואר במשפט פלילי בשנת 2010. לאחר סיום הלימודים, הולצקלו ניסה ללא הצלחה להתקבל לקבוצת NFL.
בעקבות זאת הצטרף למשטרת אוקלהומה סיטי.