tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במקביל נוסעת גייל לקולג' כדי לסקר את הרצח של פיל ומורין, ואיתה מגיעים הצלם החדש שלה ג'ואל (דואן מרטין) ודבי סולט (לורי מטקאלף), כתבת אחרת שמנסה להתחנף לגייל כדי לקבל ממנה מידע.
בנוסף קוטון וירי (לייב שרייבר), האיש שהופלל על ידי בילי לומיס וסטו מאכר ברצח מורין פרסקוט, מגיע ללמוד משחק.
בערב, מתקיימת מסיבה בבית האחווה "אלפא, בטא, זטא" וכל הסטודנטים הולכים לשם למעט סיסי קופר, סטודנטית שלומדת קולנוע יחד עם רנדי ומיקי, שנשארת בבית האחווה השני "אומגה, בטא, זטא" למקרה שמישהו יהיה שיכור מדי ויצטרך טרמפ.
סיסי מקבלת שיחת טלפון מאיימת מהרוצח ולאחר מכן היא מותקפת ונרצחת.
כשכל הסטודנטים שומעים על הרצח, הם הולכים ל"אומגה, בטא, זטא" ורק סידני ודרק נשארים ב"אלפא, בטא, זטא", שם סידני מקבלת שיחת טלפון מאיימת מהרוצח שתוקף אותה ואת דרק.
סידני מצליחה לברוח ואילו דרק נפצע באופן קל וחייו ניצלים על ידי דיואי שמגיע בזמן ומבריח את הרוצח.
סידני חושדת שקוטון הוא הרוצח שבא להתנקם בה על זה שהאשימה אותו ברצח אימה וכמעט הוצא להורג.
יום למחרת רנדי, גייל, דיואי וג'ואל דנים על הרצח בחצר הקולג' ושמים לב ששמות הקרבנות דומים לשמות שלושת הקרבנות הראשונים של הרציחות בוודסבורו.
שם משפחתו של פיל סטיבנס דומה לשמו הפרטי של סטיבן אורת, שמה הפרטי של מורין אוונס זהה לשמה הפרטי של מורין פרסקוט ואילו שמה המלא של סיסי הוא קייסי, שזה גם היה השם של קייסי בקר.
כשג'אל שומע ששם משפחתו זהה לשם משפחתו של קני ג'ונס הוא מתפטר והולך מחשש לחייו.
רנדי מקבל שיחת טלפון מתגרה מהרוצח המודיע לו שהוא צופה בהם.
גייל ודיואי חוזרים לרכב ומוצאים את גופתו של רנדי.
דיואי מבין שהרוצח עוקב אחרי סידני ומציב שני שוטרים, ריצ'רדס ואנדרוס כדי לשמור על סידני ולהוביל אותה למקום בטוח.
דיואי וגייל הולכים לבית הקולנוע שם נרצחו פיל ומורין על מנת לבדוק את מצלמות האבטחה כדי לחפש רמזים לגבי זהות הרוצח ושם הם מגלים שהרוצח צילם את שיחות הטלפון של סיסי ורנדי.
באופן מפתיע הרוצח תוקף את השניים ומתחיל לרדוף אחרי גייל אשר נועלת את עצמה בחדר הקלטה.
דיואי מגיע לצידו השני של חדר ההקלטה וחלון זכוכית קשיחה מפרידה בין השניים.
הרוצח מופיע מאחורי דיואי ודוקר אותו, הוא אינו מצליח לפרוץ את הזכוכית וגייל נשארת לכודה.
כשהשוטרים מסיעים את סידני והאלי למקום בטוח הרכב נתקע והרוצח מנצל זאת ורוצח את אנדרוס.
ריצ'רדס יוצא מהרכב ומנסה לירות ברוצח אשר מתחיל לנסוע, מתנגש באתר בנייה ומוט ברזל משפד את ראשו של ריצ'רדס והרוצח מאבד הכרה.
סידני והאלי יוצאות מהמכונית אך סידני חוזרת כדי לגלות את זהות הרוצח אשר נעלם ומיד לאחר מכן מופיע מאחורי האלי ודוקר אותה למוות.
סידני בורחת מהרוצח ומגיעה לתיאטרון של הקולג', שם היא מגלה שדרק קשור לאביזר במה.
כשסידני מנסה לשחרר את דרק הרוצח מופיע וחושף את זהותו: מיקי.
מיקי מסביר שהמניע שלו הוא להתפס על הרציחות ולזכות בפרסום.
בנוסף הוא רוצה להטיל אשמה על סרטי אימה שהם גורמים לאלימות (הוא טען את זה מוקדם יותר בסרט בכיתת הקולנוע ורנדי וסיסי יצאו נגד טענה זו).
הוא חושף שהוא שותף לרוצח השני אשר נכנס לאולם וחושף את עצמו כדבי סולט אשר מחזיקה את גייל כבת ערובה.
דבי מספרת ששם משפחתה האמיתי הוא לומיס וכך מסתבר שהיא אימו של בילי.
היא מימנה את שכר הלימוד של מיקי על מנת שיעזור לה במסע הרצח כדי להתנקם בסידני על זה שהרגה את בילי בסרט הקודם.
על מנת להסיר איום פוטנציאלי דבי יורה למוות במיקי אשר בטעות יורה בגייל אשר נופלת מהבמה.
סידני כעת לבדה מתמודדת לבדה מול דבי ומתחיל מרדף ארוך ברחבי התיאטרון שמסתיים במאבק.
כשנראה שידה של דבי על העליונה, לפתע מגיע קוטון אשר יורה בדבי.
גייל מתגלה כחיה והיא נעזרת בקוטון וסידני כדי לעלות על הבמה.
כשהשלושה מתכננים ללכת מיקי מתגלה כחי אך מיד נורה למוות על ידי סידני וגייל ולאחר מכן סידני יורה פעם נוספת בראשה של דבי על מנת לבצע וידוא הריגה.
מתגלה כי דיואי שרד את הדקירה.
הוא וגייל לוקחים אמבולנס לבית החולים.
בבית החולים, צוות חדשות מגיע ומנסה לקבל סיפור מסידני.
למרות שסידני היא הגיבורה, היא אומרת להם כי קוטון הוא האיש שצריך לראיין.
צוות החדשות הולך אליו, אחרי שקוטון אומר להם ש"יש מקום וזמן" לראיון, הוא אומר, "זה יהיה סרט מגניב".
סידני לאחר מכן נראית כשהיא הולכת מהקמפוס, לאחר ששרדה שוב מסע רצח.
דייוויד ארקט - דיואי ריילי
אליס ניל - האלי מק'דניאל
ג'רי אוקונל - דרק פלדמן
טימותי אוליפנט - מיקי אלטירי
שרה מישל גלר - קייסי "סיסי" קופר
לורי מטקאלף - ננסי "דבי סולט" לומיס
ג'יידה פינקט סמית' - מורין אוונס
עומאר אפס - פיל סטיבנס
פורשיה דה רוסי - אחות מאחוות מרפי
רבקה ג'יי הארט - אחות מאחוות לואיס
מריסול ניקולס - דוני קופר
ג'קסון - קולו של גוסטפייס
לואיס ארקט - צ'יף הרטלי
הת'ר גראהם - שחקנית מסרט "דקירה", משחקת את קייסי בקר
ג'ושוע ג'קסון - בחור מכיתת קולנוע
טורי ספלינג - טורי ספלינג (בתפקיד עצמה)
לוק וילסון - שחקן מסרט "דקירה", משחק את בילי לומיס
סלמה בלייר - חברה טובה של סיסי (בקול)
מספר הקורבנות הוא תמיד גדול יותר.
סצנות המוות הן תמיד יותר מורכבות, עם יותר דם וזוועה.
רנדי מתחיל לתאר את הכלל השלישי: "אם אתה רוצה שהסרטים שלך יהיו סדרה מצליחה, אף פעם..." בטרם נקטע על ידי דיואי.
עם זאת, הטריילר המקורי של הסרט מציג גרסה מורחבת של סצנת הכללים שמגלה כי במקור הכלל השלישי היה אמור להיות "לעולם, לעולם, בשום פנים ואופן אין להניח שהרוצח מת." זה הפניה לשורה אחרונה של רנדי ב'צעקה' שבו קבע כי הרוצח תמיד חוזר לחיים להפחדה אחרונה.
צעקה 3 הוא סרט אימה שיצא בשנת 2000, והחלק השלישי בסדרת סרטי "צעקה" המצליחה.
בסרט מככבים נב קמפבל, דייוויד ארקט וקורטני קוקס, המשחזרים את תפקידם פעם נוספת.
זהו הסרט היחיד בזיכיון סרטי "צעקה" אשר לא נכתב על ידי קווין ויליאמסון, מפני שהוא היה עסוק בעבודה על תוכנית הטלוויזיה שלו, 'Wasteland'.
ארן קרוגר אשר כתב את התסריט לסרט '"סכנה ברחוב ארלינגטון'" ובהמשך גם את התסריטים עבור '"הצלצול", "הצלצול 2" ו"סודות נעולים", כתב את התסריט בהתבסס על הערות שויליאמסון עצמו רשם.
קוטון מסרב לסחיטה וממהר לביתו, בזמן שהרוצח רודף אחרי כריסטין אשר נועלת את עצמה בחדרה.
כשקוטון מגיע, כריסטין תוקפת אותו עם מחבט גולף ומשוכנעת שהוא הרוצח.
יום למחרת, מארק קינקייד, בלש משטרה, מיידע לגייל ודיואי על הרצח של ווירי, ושואל אם הם יכולים לדעת משהו על תמונה של אישה צעירה שנמצאה בזירת הרצח.
הם מזהים את האישה כמורין פרסקוט, אמה של סידני.
אחרי ששני צוות שחקנים של הסרט "דקירה 3: חזרה לוודסבורו", שרה דרלינג וסטיבן סטון, נרצחים, דיואי וגייל מבינים כי הרוצח הורג אנשים לפי הסדר שבו הם מתים בתסריט.
בינתיים, סידני, שהתרחקה מעין הציבור ומחבריה אחרי האירועים שקרו בקולג' וינדזור, מוטרדת על ידי הרוצח שמתקשר אליה הביתה, ומתאחדת עם דיואי וגייל כדי לעזור להם עם החקירה.
בלילה, צוות השחקנים שנשארו: אנג'לינה טיילר, טייסון פוקס, טום פרינז וג'ניפר ג'ולי, מוזמנים על ידי המפיק של הסרט "דקירה 3: חזרה לוודסבורו", ג'ון מילטון, למסיבה באחוזה שלו, שם נוכחים גם דיואי וגייל והבמאי של הסרט, רומן ברידג'ר.
כשהאורחים מתפצלים כדי לחקור את הבית, דיואי וגייל מוצאים את התלבושת של הרוצח וכן מכשיר משנה קול.
הם מבינים כי הרוצח שכפל את הקולות של כולם והונה אותם כדי שיתאספו בבית, ומתפצלים לכנס את השחקנים ולהימלט.
הרוצח מופיע בבית ורוצח את כולם, מלבד דיואי וגייל; ראשית את רומן, אז את טום, אחריו את אנג'לינה, לאחר מכן את טייסון ולבסוף את ג'ניפר.
בתחנת המשטרה, הרוצח מתקשר לסידני ומודיע לה שהוא תפס את דיואי וגייל ואם היא רוצה לדעת מי הרג את אמה היא צריכה לבוא לאחוזה.
כשהיא מגיעה, סידני מרמה את הרוצח ויורה בו, אבל לפני שהיא יכולה לשחרר את דיואי וגייל הגופה שלו נעלמת.
קינקייד מגיע למקום ואף שבתחילה החשד נופל עליו לאחר שגילתה קודם לכן כי הוא ארב למקרה שלה, סידני למעשה ניצלת מפני התקפה של הרוצח על ידו, אבל קינקייד נדקר ושוכב מחוסר הכרה.
אחר כך סידני נרדפת לחדר שבו הרוצח לוכד אותה.
הוא מספר לסידני על החיפוש שלו אחר אמו, רינה ריינולדס, מי שהיא מזהה כמורין פרסקוט, ועל סירובה של מורין להכיר בו כבנה.
לאחר מכן, הרוצח חושף את עצמו כרומן (שזייף את מותו).
הוא מספר לסידני שהוא אחיה למחצה, שנולד לאחר שמורין עברה אונס קבוצתי.
הוא גם אומר לסידני שהוא הסיבה לכך שבילי לומיס התחיל את הרציחות בוודסבורו, לאחר שהוא הראה לו סרטון וידאו של אביו ומורין מתנשקים.
רומן כועס על סידני בגלל החיים שהיו לה עם מורין ולטענתו היו צריכים להיות שלו ורוצה לסיים את הכול בכך שיהרוג אותה ויטען כי הוא השורד היחיד של מסע הרציחות שלה.
לאחר שהתמודדה עם יותר מדי רוצחים סדרתיים מטורפים בחייה, סידני נוזפת ברומן שממציא תירוצים כדי לכסות את הרצונות האישיים שלו להרוג אנשים, והם מתחילים מאבק אלים.
אחרי שכמעט נהרגת, סידני מצליחה להביס את רומן על ידי דקירתו בגב ובלב.
דיואי וגייל נכנסים לחדר כשרומן גוסס.
הם וסידני עומדים לעזוב, אבל רומן קם על רגליו ומחדש את הניסיון לחסל את סידני.
דיואי יורה בו שוב ושוב באזור החזה, אך לשווא, שכן רומן לובש אפוד מגן.
בהנחיית סידני, דיואי יורה בראשו של רומן ומחסל אותו אחת ולתמיד.
למחרת, בבית המבודד של סידני, דיואי מפתיע את גייל בהצעת נישואין, אשר גייל מסכימה לה.
קינקייד, שעדיין מחלים מפציעותיו, מזמין את סידני להצטרף אליו, דיואי, וגייל לצפות בסרט.
סידני סוגרת את דלת הכניסה שלה, אבל זו נפתחת כעבור כמה רגעים.
סידני מגיבה בחיוך לתופעה זו, ומתרחקת מן הדלת, משום שהיא מבינה שאינה צריכה לפחד עוד ושהיא מצאה חופש מן הסיוטים שליוו אותה זמן רב.
פארקר פוזי - ג'ניפר ג'ולי
פטריק דמפסי - מארק קינקייד
סקוט פולי - רומן ברידג'ר
לאנס הנריקסן - ג'ון מילטון
מאט קיסלר - טום פרינץ'
ג'ני מקארתי - שרה דרלינג
אמילי מורטימר - אנג'לינה טיילר
דיון ריצ'מונד - טייסון פוקס
הת'ר מטרזו - מרתה מיקס
קלי רתרפורד - כריסטין המילטון
פטריק וורברטון - סטיבן סטון
למרות מותו בסרט השני, רנדי עושה הופעה מיוחדת בקלטת וידאו שהדמות עשתה במהלך האירועים של צעקה 2. בקלטת הוא קובע כי אם הסרט השלישי הוא עוד סתם סרט המשך, אז הכללים המקובלים להמשך חלים.
עם זאת, "אם אתה מוצא את עצמך מתמודד עם סיפור אחורי לא צפוי, ועודף אקספוזיציה, אז כללי ההמשך אינם חלים.
מכיוון שאתה לא מתמודד עם המשך, אתה מתמודד עם פרק הסיום של טרילוגיה." הכללים בפרק הסיכום הסופי של טרילוגיה שונים:
"יש לכם רוצח שהולך להיות על אנושי.
בעקרון בשלישי, אתה חייב להקפיא את ראשו, לערוף אותו, או לפוצץ אותו."
"כל אחד, כולל הדמות הראשית, יכול למות."
"העבר יחזור כדי להתנקם בך.
כל מה שאתה יודע על העבר, תשכח את זה.
כל חטאים שאתה חושב שנעשו בעבר עומדים לפרוץ החוצה ולשבור אותך."
לסיום רנדי ממשיך ואומר בהצלחה, וכל טוב, ושהוא יראה כמה מהאנשים בקרוב כי על פי הכללים, חלקם לא הולכים לעבור את זה.
כי הוא לא, לא אם הם צופים בקלטת הזו.
צעצוע של סיפור 2 הוא סרט קולנוע משנת 1999, המהווה סרט ההמשך ל"צעצוע של סיפור" משנת 1995. את הסרט ביים במאי הסרט הראשון ג'ון לאסיטר.
הסטודיו פיקסאר הפיק את הסרט וחברת וולט דיסני הפיצה אותו ברחבי העולם.
זהו הסרט השלישי שפיקסאר הפיקו.
סרט זה הופק תחילה עבור קלטות וידאו ו-DVD בלבד, אך לבסוף הוחלט להפוך את הסרט לסרט המיועד לאקרנים, וכך היה בשנת 1999, ונחל להצלחה רבה.
בהמשך הוא יצא בצורת קלטות וידאו ו-DVD.
זמן מה לאחר אירועי הסרט הקודם, אנדי מתכונן לצאת למחנה הבוקרים עם וודי, אך תוך כדי משחק קורע את זרועו של וודי.
מפני שאינו יכול לקחת איתו את וודי למחנה, אימו של אנדי מניחה את וודי על המדף.
למחרת מוצא וודי את בובת הפינגווין ויזי, שננטש על המדף מפני שהצפצפה שלו נהרסה.
וודי מפחד שגורלו יהיה כשל ויזי, במיוחד כשאמו של אנדי לוקחת פריטים מהחדר, כולל את ויזי, למכירת חיסול.
וודי יוצא להציל את חברו ויזי בעזרת הכלב של אנדי, באסטר, אבל מוצא עצמו נעול בקופסה של מכירת החיסול בחצר הבית על השולחן אחרי שהציל את ויזי.
אל מקויגן, אספן צעצועים כפייתי, מוצא את וודי ותחילה מנסה להתמקח עליו עם אמא של אנדי, אך לבסוף גונב אותו.
באז שנות-אור מנסה להציל את וודי, אך לא משיג את מכוניתו של אל.
לאחר מכן משתמש באז באותיות לוחית הרישוי של הרכב ובנוצה שעפה מתוכו כדי לזהות שזה אל מ"חוות הצעצועים של אל".
בכך יוצאים למסע הצלה נועז באז, מר ראש תפוד, רקס הדינזואור, סלינקי הכלב והאם החזיר, יוצאים להציל את וודי ולהחזיר אותו לפני שאנדי יחזור הביתה.
אל לוקח את וודי לדירה שלו, שם וודי פוגש צעצועים אחרים: בוקרת שעושה יודל בשם "ג'סי", סוס בשם "עין השור", ואת "פיט המסריח" שכורה זהב (פריט אספנים שעדיין בתוך הקופסה המקורית).
וודי לומד משאר הצעצועים שהוא בובת אספנים בשם "שריף וודי", ושהוא כוכב של סדרת טלוויזיה לילדים שבוטלה בשם "וודי הכוכב".
וודי מבין כי הוא הצעצוע האחרון שאל צריך כדי למכור את הצעצועים ולמיין את פריטי האספנות למוזיאון לצעצועים ביפן.
בהתחלה נדהם וודי מההצגה, ומסרב לנסוע ליפן ולנטוש את אנדי.
הוא משתכנע לבסוף לאחר שג'סי מספרת לו על אמילי, ילדה שאהבה אותה כשהייתה קטנה, אך כשהתבגרה, תרמה אותה לנזקקים, ואותו דבר יכול לקרות עם אנדי.
אל מזמין את משחזר הצעצועים כדי שיתקן וינקה את וודי לפני הנסיעה.
באז ושאר הצעצועים עושים את דרכם לחוות הצעצועים של אל, שממוקמת מול הדירה של אל.
כשכולם מחפשים בחנות, באז מתחיל לריב עם "באז שנות-אור" משוכלל יותר.
באז החדש נלקח בטעות על ידי הקבוצה, ובאז האמיתי נשאר תקוע בקופסת תצוגה.
הקבוצה מוצאת את אל במשרדו ונכנסת לתוך תיק הבד שלו, בעודו לוקח את התיק לדירתו.
באז האמיתי מצליח להיחלץ מקופסת התצוגה וחוצה את הכביש במהירות, אך משחרר בטעות את הצעצוע של קיסר הרשע זורג, המוגדר כאויבו של באז, שמתחיל לעקוב אחריו.
הצעצועים האחרים נשארים במכונית של אל, ומגיעים דרך פיר המעלית לדירה של אל.
וודי אומר להם שהוא לא רוצה לחזור, ומתעקש לנסוע עם חבריו החדשים ליפן, מפני שהוא פריט אספנים עכשיו.
באז האמיתי מגיע אל הדירה ואומר לוודי שהוא צעצוע שנועד שישחקו בו, ולא יוצג לראווה במוזיאון.
על פי עצתו של באז, מתחרט וודי על הנסיעה ליפן, ומזמין את שאר חבורת "וודי הכוכב" להיות הצעצועים של אנדי.
ג'סי ועין-השור מסכימים, אבל פיט המסריח, ששונא צעצועי חלל כמו באז שגורמים לצעצועים כמותם לצאת מהאופנה, יוצא מהקופסה שלו ונועל את וודי, ג'סי ועין-השור בחדר.
פיט אומר שהטיול ליפן הוא הצ'אנס הראשון שלו, מאחר שהוא מעולם לא נמכר, והוא לא מוכן שוודי יהרוס לו את זה.
אל נכנס לחדר ואורז את הצעצועים לפני שבאז והקבוצה באים לעזור להם, ונוסע לשדה התעופה.
באז האמיתי ושאר הצעצועים גונבים רכב של משלוחי פיצה ונוסעים לשדה התעופה.
באזור המזוודות הם מוצאים את התיק עם חבורת "וודי הכוכב" ומצילים את וודי ועין-השור מידי פיט המסריח שמנסה לעצור אותם; הצעצועים שולחים את פיט המסריח עם בובת ברבי צבועת פנים, ונותנים לו לרכוש ניסיון עם ילדים.
עם זאת, הקבוצה לא הספיקה להציל את ג'סי, מפני שהתיק כבר הועמס על המטוס.
וודי, באז, ועין-השור דוהרים בעקבות המטוס ומצליחים להציל אותה לפני שהמטוס ממריא, אך וודי קורע את זרועו שוב במהלך ההצלה.
לאחר מכן, הצעצועים חוזרים לחדרו של אנדי, בדיוק כשאנדי חוזר מהמחנה; הצעצועים הגיעו בעזרת נושאת מטען משדה התעופה, שאותה הם החנו בחצר של השכנים.
אנדי מופתע לגלות את ג'סי ואת עין-השור, חושב שהם מתנות מאימו, וניגש לתקן את וודי בזהירות; ג'סי ועין-השור מאושרים לחזור להיות צעצועים של מישהו.
הצעצועים מגלים שאל פשט את הרגל מפני שלא הצליח לשלוח את הצעצועים למוזיאון.
וודי מודה לבאז שהוא יודע שיום יבוא ואנדי ינטוש אותו, אבל אז באז יהיה שם איתו כדי שלא ישעמם לו, "עד האינסוף ומעבר לו".
הדיון לגבי המשך ל-"צעצוע של סיפור" החל בערך חודש לאחר יציאת הסרט בדצמבר 1995. כמה ימים אחרי יציאת הסרט ג'ון לאסיטר, הבמאי, ראה ילד משחק בבובה של וודי בנמל התעופה.
לאסיטר תיאר את ההתרגשות שעלתה בו והבין כי דמויות "צעצוע של סיפור" כבר לא שייכות רק לליבו אלא גם לשל האחרים.
את "צעצוע של סיפור 2" יצר בשביל הילד ובשביל כל מי שאהב את הדמויות.
אד קאטמוול, לאסטר וראלף גוגנהיים ביקרו את ג'ו רות', המחליף של ג'פרי קצנברג שפוטר לאחרונה כיו"ר חברת וולט דיסני, זמן קצר לאחר מכן.
רות' התלהב ואימץ את הרעיון של סרט המשך.
דיסני רק לאחרונה החלה להפיק סרטי המשך ישירות לווידאו לסרטיה המצליחים, ורות' רצה לטפל גם בסרט ההמשך של "צעצוע של סיפור" בדרך זו.
בהתחלה, כל מה שקשור ל'צעצוע של סיפור 2' היה לא ברור: האם הכוכבים טום הנקס וטים אלן יהיו זמינים ובמחיר סביר, מה תהיה עלילת הסיפור, ואפילו האם הסרט יונפש במחשב בפיקסאר או יצויר ביד באולפני ההנפשה של וולט דיסני.
לאסיטר ראה בפרויקט הזדמנות לטפח כישרונות בימוי חדשים, שכן הנבחרים המובילים כבר היו שקועים בפרויקטים אחרים.
אש ברנון, אנימטור צעיר שבעבר היה במאי אנימציה ב'צעצוע של סיפור', נבחר על ידי לאסיטר לביים לאחר שהעריך את עבודתו בסרט הראשון.
פיקסאר החליטו שמועד ההפצה של הסרט יהיה ב-12 במרץ 1999.
כוונתו של לאסיטר עם סרט המשך הייתה ליצור כבוד לסרט המקורי של צעצוע של סיפור וליצור את העולם הזה שוב.
הסיפור נולד מתוך תהייתו של לאסטר מה היה מצער צעצוע, איך היה מרגיש צעצוע אם הילד לא שיחק בו או, גרוע מכך, אם הילד גדל על צעצוע.
הדמויות המשניות במערך של וודי הושפעו מתוכניות מערביים ותוכניות בובות לילדים משנות ה-40 וה-50, כגון four feaders fall, Hopalong Cassidy ו-Howdy Doory.
פיתוחה של ג'סי הונע על ידי אשתו של לאסיטר, ננסי, שלחצה עליו לכלול דמות נשית חזקה בהמשך, עם יותר עומק מאשר בו פיפ.
בנובמבר 1997, רות' ו-פיטר שניידר, ראש מחלקת האנימציה של וולט דיסני, צפו בגליוני הסיפור של הסרט, שכללו חלק מהאנימציה המושלמת, בחדר הקרנה בפיקסאר.
הם התרשמו מאיכות העבודה והתעניינו בהפצת 'צעצוע של סיפור 2' בבתי קולנוע.
בנוסף לרמה האמנותית הבלתי צפויה, היו סיבות נוספות שהפכו את האפשרות של הפצה קולנועית לאטרקטיבית יותר.
הכלכלה של הפצת פיקסאר ישירה לווידאו הייתה חלשה בשל השכר הגבוה של הצוות.
לאחר המשא ומתן, ג'ובס ורות' הסכימו שהחלוקה של העלויות והרווחים עבור 'צעצוע של סיפור 2' תעקוב אחר מודל של עסקה חדשה עם חמישה סרטים, אך 'צעצוע של סיפור 2' לא ייחשב כאחד החמישה.
דיסני ניהלה במרמה בחוזה עבור חמישה סרטים מקוריים, לא חלקים שנוספו, ובכך הבטיחה חמש מערכות של דמויות חדשות לפארקי השעשועים והמוצרים שלה.
ג'ובס אסף את הצוות והודיע על שינוי התוכניות לסרט ב-5 בפברואר 1998
הם כיבו את שרתי הקבצים, אך כבר איבדו 90% מהעבודה של השנתיים האחרונות.
בנוסף, התגלה שהגיבויים לא פעלו במשך כחודש.
הסרט נגרם להצלה כאשר הבמאי הטכני גיילין סוסמן, שעבדה מרחוק כדי לטפל בתינוקה שזה עתה נולד, גילתה שהיא מחזיקה עותק גיבוי של הסרט במחשב הביתי שלה.
צוות פיקסאר הצליח לשחזר כמעט את כל הנכסים האבודים למעט כמה ימי עבודה אחרונים, מה שאיפשר לסרט להתקדם.
רבים מהצוות היצירתי בפיקסאר לא היו מרוצים מהאופן שבו ההמשך התקדם.
לאחר שחזר מהסיבוב הפרסומי האירופאי של "באג לייף", צפה לאסטר בגלילות הפיתוח והסכים שזה לא עובד.
פיקסאר נפגשה עם דיסני והודיעה להם שהסרט יצטרך עיבוד מחדש.
דיסני לא הסכימה והיערה שלפיקסאר אין מספיק זמן לשחזר את הסרט לפני תאריך ההשקה שנקבע.
פיקסאר החליטו שהם פשוט לא יכולים לאפשר לסרט להיות משוחרר במצבו הנוכחי וביקשו מלאסיטר לקחת על עצמו את ההפקה.
לאסיטר הסכים, ושכר את צוות היצירתי מהסרט הראשון, כולל אנדרו סטנטון ו-פיט דוקטר, לפתח מחדש את הסיפור ולקחת על עצמו את הבימוי במקום בראנון, שיישאר בפרויקט כבמאי משותף לצד לי אנקריץ'.
כדי לעמוד במועד הסיום של דיסני, פיקסאר נאלצה להשלים את כל הסרט תוך תשעה חודשים.
ברנון התמקד בפיתוח, סיפור ואנימציה; לאסיטר היה אחראי על אמנות, דוגמנות ותאורה; אנקריץ' פיקח על העריכה, הצילום והעיצוב.
השלושה נפגשו מדי יום כדי לדון בהתקדמותם, כי רצו לוודא שכולם מתקדמים באותו כיוון, מה שגרם לגבולות האחריות שלהם לחפוף.
כפי שהיה מקובל בסרטי פיקסאר, ההפקה הפכה לקשה ככל שתאריכי ההפצה התקרבו והשעות התארכו בהכרח.
ובכל זאת, צעצוע של סיפור 2, עם לוח ההפקות הדחוס שלו, היה במיוחד מאתגר.
בעוד שעבודה קשה ושעות ארוכות היו דבר שבשגרה בצוות באותה תקופה — במיוחד ללסטר — הריצה הקשה של צעצוע סיפור 2 חודשים אחרי חודש החלה לגבות מחיר.
העבודה המופרזת גרמה תסמונת התעלה הקרפלית עבור חלק מהאנימטורים.
נחשף מאוחר יותר שכשליש מהצוות סבלו מסוג כלשהו של RSI כשהסרט הושלם.
פיקסאר לא עודדה שעות עבודה ארוכות, ובפועל קבעה גבולות למספר השעות שהעובדים יכולים לעבוד על ידי אישור או דחיית שעות נוספות.
הדחפים העצמיים של העובדים להצטיין לעיתים קרובות גברו על כל מגבלה אחרת, והיו נפוצים במיוחד בקרב עובדים צעירים.
שריף וודי (דרור קרן), (טום הנקס) - גיבור הסרט הראשון מופיע גם בסרט ההמשך.
וודי הוא שריף צעצוע ששייך לאנדי.
הוא היה הצעצוע האהוב על בעליו עד שהגיע באז שנות אור - מגן החלל.
בסרט "צעצוע של סיפור 2" הוא לומד כי הוא צעצוע נדיר מאוד וכי "מלך הצעצועים", בעל חנות צעצועים גדולה, מעוניין בו מאוד כדי להשלים סדרה יוקרתית של צעצועים נדירים שהופיעו פעם בסדרת טלוויזיה לילדים.
באז שנות-אור (אלון נוימן), (טים אלן) - בסרט הראשון נתגלע סכסוך בינו לבין וודי, והם לבסוף נהפכים לידידים טובים.
בסרט ההמשך באז שנות אור מוביל מבצע חילוץ כדי לשחרר את חברו וודי מידיו של "מלך הצעצועים" ומוביל את כל חבריו הצעצועים לחנותו של "מלך הצעצועים".
באז המתחזה (אלון נוימן), (טים אלן) - צעצוע זהה לבאז.
אינו יודע שאינו אלא צעצוע.
לוכד את באז המקורי בקופסה בחנות הצעצועים של אל, בעוון "בגידה" ויציאה מהקופסה בטרם הזמן.
המתחזה מוביל את החבורה לשחרר את וודי, עד שבאז המקורי משתחרר.
מר ראש תפוד (שמעון כהן), (דון ריקלס) - ראש-תפוד, בובה בצורת פרצוף שיש להרכיבה.
בדרך כלל הוא זעפן וקשוח
גברת ראש-תפוד (אתי שילוני), (אסטל האריס) - אשתו של מר ראש תפוד.
הם חברים והיא גורמת לו להתאהב בה כל פעם מחדש.
היא גם כמו מר תפוד בובה בצורת פרצוף תפוח אדמה היא לעומת אדון תפוד רגשנית ואוהבת.
סלינקי (יהודה אפרוני), (ג'ים ואני) - בובת כלב קפיצית וחברו של וודי.
רקס (ליאור זוהר), (וולאס שון) - בובת טירנוזאורוס-רקס בצבע ירוק, אשר חובב משחקי מחשב של באז שנות אור.
הָאם (אבי אוריה), (ג'ון רצנברג) - קופת חיסכון בצורת חזיר בצבע ורוד.
העלמה בו-פיפ (עדי טופול), (אני פוטר) - רועת כבשים אשר מחבבת את וודי.
הכבשים (ללא קול) - בובה של כבשה עם שלושה ראשים.
נמצאת בדרך כלל עם העלמה בו-פיפ.
ג'סי (שרית וינו אלעד), (ג'ואן קיוזאק) - בוקרת עיקשת.
עין-השור (ללא קול) - הסוס הנאמן של וודי וג'סי.
פיט המסריח (יוסי יבלונקה) - כורה ומחפש זהב.
הופיע עם וודי, ג'סי ועין-השור בתוכנית עבר שירדה לאחר שילדים חדלו להתעניין בה.
זורג (מיכה מורים), (אנדרו סטנטון) - אויבו המושבע של באז שנות אור.
בסרט הוא מופיע ומנסה להרוג את "באז המתחזה", ולבסוף הם נקשרים לאחר שזורג טוען שהוא אביו של באז המתחזה (בדומה לדארת' ויידר מסרטי מלחמת הכוכבים).
ברבי (הילה סורג'ון פישר), (ג'ודי בנסון) - בובת ברבי חייכנית אשר מוצגת כמדריכת טיולים שלא מפסיקה לחייך.
סמל (אורי הוכמן) - צעצוע של חייל פלסטיק שמפקד על פלוגת חילי פלסטיק.
הפלוגה מבצעת הרבה מבצעים חשובים בעולם הצעצועים.
ויזי (אבי חדש) - פינגווין צפצפה אשר הועמד למכירה על ידי אימו של אנדי אך וודי מציל אותו.
החייזרים - 3 בובות חייזרים בעלי 3 עיניים באז ראש תפוד האם סלינקי וודי ועין השור הביאו אותם מהמכונית של הפיצה.
המשפץ - מתקן צעצועים מבוגר.
תיקן את וודי לאחר שזרועו נקרעה.
הופיע במקור בסרט הקצר של פיקסאר "המשחק של גרי".
אנדי דייוויס (דניאל מגון) - ילד בן שש.
הבובות האהובות עליו ביותר הן וודי ובאז.
מלבד זאת הוא רוחש רגשות חיבה כלפי כל אחת מהבובות שלו וכאשר צריך לבחור אחת מהן הוא מתלבט.
תיקן את וודי בסוף הסרט לאחר שזרועו נקרעה בשנית.
מולי דייוויס (קול תינוק) - אחותו בת השנה של אנדי.
גב' דייוויס (רמה מסינגר) - אמא של אנדי ומולי, לא ידוע מה שמה.
אל (אברהם מור) - בעל חנות צעצועים גדולה.
הייתה לו פרסומת על באז שנות-אור בסרט הראשון, הוא מופיע בפרסומת לחנותו בתור תרנגולת.
הוא גם אספן צעצועים ומשלים בעזרת וודי את הסדרה של הצעצועים הנדירים מהסדרה משנות ה-50 (ג'סי, עין-השור ופיט) והולך למכור את הרביעייה למוזיאון "קונישי" בטוקיו שביפן ולהרוויח כסף רב.
וודי נלחם כדי לברוח ממנו וגורר אחריו את ג'סי ועין-השור.
גנב את וודי לאחר שאימו של אנדי הודיעה לו שוודי אינו למכירה (אף על פי שאל הציע לה סכום נאה עבור וודי).
בארצות הברית הסרט הכניס כ-245 מיליון דולר בסך הכל ובשאר העולם כ-265 מיליון דולר מה שמסתכם בכ-511 מיליון דולר בסך הכל.
לעומת השבוע הראשון בו הסרט הרוויח כ-23 מיליון דולר, בשבוע השני התבצעה עלייה משמעותית של 185% בנתוני הקופות ברחבי העולם.
ב-IMDb קיבל הסרט דירוג ממוצע מהמשתמשים של 7.9/10.
ב-Rotten Tomatoes קיבל הסרט דירוג של 100% ביקורות חיוביות מצד המבקרים על סמך 174 ביקורות.
מהמשתמשים קיבל ציון של 87% ביקורות חיוביות על סמך בערך 250,000 דירוגים.
רוג'ר איברט העניק לסרט 3.5 כוכבים מתוך 4. הוא ציין שמה שלדעתו הופך את הסרט למיוחד הוא הקשר הרגשי בין אנדי לצעצועיו.
רוג'ר שיבח את הדרך שבה הדמויות החדשות מוסיפות עומק רגשי לסיפור.
בדירוג סרטי פיקסאר ב-Mako דורג הסרט במקום ה-12 מתוך 20 על ידי תומר קמרלינג בטענה שהוא היה הצלחה מסחרית אבל שבכל המדדים הלא כלכליים זו נפילה.
רנדי ניומן, שחיבר והלחין מוזיקה לסרט המקורי "צעצוע של סיפור", חזר לחבר את הפסקול להמשך הסרט.
הוא כתב שני שירים מקוריים – "When she loved me" בביצוע שרה מקלאקלן, ו-"Woody's Roundup" בביצוע Riders in the Sky – בנוסף להלחנת הפסקול.
השיר מתוך צעצוע של סיפור, "You've Got a Friend in Me", שוחזר גם כן.
השיר בוצע בשני רגעים שונים בסרט על ידי טום הנקס בתור וודי ורוברט גוולט, קול השירה של וויזי.
הפסקול יצא במהדורת Walt Disney Records ב-9 בנובמבר 1999. השיר "When She Loved Me", שנחשב לאחד מהרגעים הכי עצובים בסרטי דיסני ופיקסאר ושיר הסרט העצוב ביותר שנכתב אי פעם, זכה לשבחים על שירתה של מקלאקלן והלחנתו של ניומן.
השיר היה מועמד באוסקר 2000 לשיר המקורי הטוב ביותר, אם כי הפרס ניתן לפיל קולינס על השיר "You'll Be in My Heart" מתוך סרט אנימציה אחר של דיסני, טרזן.
צעירים לנצח הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של מיקי בהגן שהופק בשנת 1996 עם סער בדישי, אורי גבריאל, רון עומר ומיכל זוארץ בתפקידים הראשיים.
הסרט מבוסס על מקרה אמיתי של תאונה בערבה, שנגרמה ב-1993, בה נהרגו ארבעה צעירים בחוזרם מחופשה באילת.
המקרה התפרסם משום שהצעירים תיעדו את כל חופשתם בווידאו, לרבות הנסיעה האמורה.
הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה ובפסטיבל הסרטים בדנוור.
הסרט שודר לראשונה בערוץ 2 תחת הזכיינית "רשת" בדצמבר 1996
ב-6 בנובמבר 1993 נהרגו ארבעה צעירים בכביש הערבה, בהתנגשות חזיתית בין רכבם הפרטי למשאית הובלות.
ארבעת הצעירים היו: משה ("מוש") מילר, דניאל מרכוס, אבי לוי וערן פרחי.
התאונה ארעה כאשר הארבעה חזרו מחופשה באילת.
מצלמת הווידאו שלהם הנציחה כל רגע בחופשה ועד לרגע התאונה.
מספר ק"מ לאחר היציאה מהעיר ליד קיבוץ יטבתה נצפו הארבעה על ידי ניידת משטרה כשנסעו במהירות של 115 קמ"ש אך הניידת לא עצרה אותם.
הנהג משה מילר נסע במהירות גבוהה של 120 קמ"ש במכונית אלפא רומיאו שהייתה שייכת לדניאל.
ליד מושב עין יהב איבד מילר את השליטה ברכב והתנגש חזיתית במשאית ההובלות אשר נסעה בנתיב הנגדי.
ארבעת החברים נהרגו במקום כתוצאה מההתנגשות.
בשימוש בקטעי הווידאו אשר צילמו הארבעה, יצר מיקי בהגן סרט הדוקומנטרי, בן 50 דקות בשם "תאונה בערבה".
הסרט שודר בערוץ הראשון ב-1996 שלוש שנים לאחר התאונה.
בעקבות סרט זה, ביקשו ממנו משרד הביטחון ומשרד החינוך ליצור סרט עלילתי סביב הסיפור, כדי להראות את הסכנה שכרוכה בנסיעה במהירות.
לבסוף הוחלט שרק מסגרת הסיפור תשמש כבסיס לסרט, ובוצעו מספר שינויים בהם העובדה כי הנסיעה כלל לא מצולמת.
המכונית הוחלפה במכונית מסוג פיג'ו, ודמויותיהם של ארבעת החברים הוחלפו בדמויות של שני צעירים שנקראים שחר וגילי (אורי ורדי וסער בדישי) ושתי צעירות שנקראות ליז ומילי (תמר ורון וחדווה פיגנבלט-נוביץ').
דמויותיהם של שני החברים הנוספים של החבורה אייל דיין ודני שקד הוחלפו בצעיר שנקרא דני (רון עומר) וצעירה שנקראת טל (מיכל זוארץ).
התאונה תוארה באופן הבא: המכונית הפרטית מתנגשת חזיתית במשאית ההובלות, עולה באש, מדרדרת לצד הימיני של הכביש, והמשאית אחריה.
בסוף הסרט מראים את ארבעת החברים בצילום בחופשה.
כדי ליצור את החיבור עם הסרט הדוקומנטרי, התמונה מתמוססת והופכת לשלג בדיוק כפי שבוצע בסופו של סרט הדוקומנטרי.
הסרט, ששודר בערוץ 2 בדצמבר 1996, חשף לראשונה את להקת "היהודים" שעד אז הייתה לחלוטין בלתי מוכרת.
מספר מיקי בהגן: "חיפשתי להקות וזמרים לשבץ את שיריהם בפס בקול של הסרט.
החלטתי שהסרט ישובץ במוזיקת רוק ישראלית.
חברות התקליטים הציפו אותי בעשרות דיסקים.
דיסק אחד משך את תשומת לבי.
היה בחיספוס של השירים בזעקותיה של הזמרת, בסאונד, בלחנים ,בטקסטים, בסולו גיטרה משהו שהתאים לי מאד.
חיפשתי מוזיקה שתמחיש מה נעשה ברכב גדוש בנעורים דוהרים לקראת תאונה חזיתית.
הסתבר לי שהד ארצי השקיעו בהם הרבה כסף אך היא לא מתרוממת.
מגיעים 7 אנשים להופעה.הסברתי להם שיש כאן טעות.
נפגשתי עם חים שמש שהיה אז מנהל המחלקה העברית בהד ארצי.
הגענו להסכם נאות עם הד ארצי שהיו מוכנים לכל סיכום שיגרום ללהקה להמריא.
לפי הסיכום אנחנו נשבץ אותם בסרט.
נעשה להם קליפ, ובתמורה נקבל לא רק את הרשות להשתמש בשירים אלא גם תמלוגים נאים ממכירות הדיסקים שלהם.
אני נתתי להם בונוס ובמהלך הסרט שני גיבוריו אף משוחחים עליהם.
סער בדישי עונה לשאלתה של מיכל זוארץ מדוע הם לא מתרוממים: מקדימים את זמנם.
הסרט שודר בערוץ 2 בדצמבר 1996 עם 22 אחוזי צפייה ולמחרת כבר לא היה ילד שלא הכיר אותם."
פסקול הסרט הורכב בחלקו משירים של להקת "היהודים" ולהקת "סטלה מאריס".
צעצוע של סיפור 3 הוא סרט קומדיית הרפתקאות דרמטית בהנפשה ממוחשבת של פיקסאר מ-2010. הסרט בוים על ידי לי אנקריץ', ותסריטו נכתב על ידי מייקל ארנדט.
זה הפרק השלישי בסדרת "צעצוע של סיפור", והוא מהווה המשך ל"צעצוע של סיפור 2" מ-1999.
באוגוסט 2010 שבר הסרט את שיא ההכנסות הקודם, שהיה שייך ל"שרק 2", והפך לסרט ההנפשה המצליח ביותר בכל הזמנים, עם הכנסות של יותר ממיליארד דולר ברחבי העולם.
הסרט החזיק בשיא במשך שלוש שנים עד שב-2013 שבר את השיא "לשבור את הקרח" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - הנפשה, וכן בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר ובפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
כמו כן הסרט היה לסרט המונפש השלישי בהיסטוריה והשני של פיקסאר שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
אנדי מתכונן לעבור ללמוד במכללה.
הוא לא שיחק בצעצועים שלו במשך שנים וחלקם נמכרו או נתרמו.
אלו שנשארו כוללים את וודי, באז, ג'סי, עין-השור, מר ראש תפוד, גברת ראש תפוד, סלינקי, האם, רקס והחייזרים הירוקים.
רגע לפני שאנדי עוזב הוא מחליט לקחת איתו את וודי למכללה ואת שאר הצעצועים הוא אורז בשקית זבל ומתכנן לשים אותם בעליית הגג, אך בעקבות בלבול אמו של אנדי חושבת שהשקית מיועדת לאשפה ומניחה אותה על המדרכה.
הצעצועים מצליחים לברוח ונכנסים לקרטון שנועד לתרומה לגן סאניסייד יחד עם בובת הברבי של מולי וגם וודי שמנסה להסביר להם שחל בלבול, אבל הם מסרבים להקשיב לו וחושבים שאנדי התכוון לזרוק אותם.
החבורה מגיעה לסאניסייד ופוגשת את צעצועיי הגן בהנהגתו של לאצו הדוב המחבק, שמסביר להם שפה הם אינם צריכים לפחד שהילדים יגדלו ויעזבו וכי בכל שנה ילדים אחרים מגיעים.
הצעצועים מחליטים להישאר בגן וברבי מתאהבת בבובת קן, אבל וודי מנסה לברוח ובטעות נמצא על ידי ילדה בשם בוני שלוקחת אותו לביתה ומשחקת איתו.
הצעצועים שנשארו בגן מגלים שהילדים שמשחקים איתם הם פעוטות שמאוד אגרסיביים עם הצעצועים ושולחים את באז לבקש שיעברו לחדר אחר, היכן שנמצאים הילדים הבוגרים יותר.
באז נתפס על ידי עוזריו של לאצו שמצליחים "לאתחל" את באז חזרה להגדרות היצרן, מה שגורם לו להאמין שוב שהוא מגן חלל אמיתי ושלאצו הוא המפקד שלו.
בפקודתו של לאצו, באז כולא את שאר הצעצועים למשך הלילה.
הם מגיעים לסאניסייד ושם לאצו הפך את הגן לכלא לצעצועים תחת הנהגתו.
וודי מגיע לסאניסייד ובעזרת בובת טלפון לפעוטות הוא לומד על דרך לברוח משם ומגבש יחד עם חבריו תוכנית בריחה.
התכנית מצליחה בחלקה, אולם בעקבות טעות באז שוב "מאותחל" חזרה להגדרות היצרן, אבל הפעם הוא מדבר בספרדית.
בזמן ניסיון הבריחה החבורה נתקלת בלאצו שתופס אותם.
וודי מעמיד את לאצו במקומו לאחר שהוא מזכיר לו את דייזי וגורם לתינוק (שהבין כי לאצו שיקר לו כל הזמן כשאמר לו שדייזי הפסיקה לאהוב אותו ומנע ממנו לחזור אליה) ולשאר עוזריו לבגוד בו ולזרוק אותו לאשפה.
החבורה מנסה לברוח לפני שמשאית הזבל מגיעה, אך לאצו תופס את רגלו של וודי ומושך אותו לפח וכך כל הצעצועים מגיעים למשאית זבל היישר למזבלה.
במזבלה כולם מנסים לברוח מגריסה ולאצו מטפס לעבר כפתור החירום, אך לא לוחץ עליו ומשאיר את כולם מאחור.
כמה רגעים לפני שהם נשרפים בכבשן לוהט, בובות החייזרים מצליחות לתפעל צבת מתכת ענקית ומצליחים לחלץ את החבורה.
בינתיים מתגלה שלאצו לא הספיק לברוח רחוק ונמצא על ידי נהג משאית זבל שקושר אותו למכסה מנוע יחד עם בובות נוספות.
הצעצועים מצליחים להגיע לביתו של אנדי ורגע לפני שוודי נפרד מכולם הוא מבין שעליית הגג היא לא מקום בשביל צעצועים ומצליח להתל באנדי לשלוח את כל החבורה כתרומה.
אנדי מגיע עם הארגז לביתה של בוני, מציג לה את כל הצעצועים שלו ומשחק איתה פעם אחרונה לפני שהוא עוזב ולבסוף משאיר את כולם אצלה.
במהלך הכתוביות וודי והחבורה מתרגלים לביתם החדש אצל בוני בעוד שברבי נשארה ביחד עם קן בסאניסייד, שהפך למקום יותר הוגן ומכיל כלפי צעצועים תחת הנהגתם.
הסרט נגמר עם באז וג'סי שרוקדים לצלילי השיר "You've Got a Friend in Me" בספרדית.
דמותתיאורדיבוב בגרסה האנגליתדיבוב בגרסה העבריתוודי השריףבובת בוקר.
אחד משני הצעצועים האהובים ביותר על אנדי ומנהיג חבורת הצעצועים.טום הנקסדרור קרןבאז שנות-אורבובת מגן חלל פופולרית.
אחד משני הצעצועים האהובים ביותר על אנדי.
אנדי קיבל אותו ליום-הולדתו כשהיה ילד.טים אלןאלון נוימןג'סיבובה של בוקרת.ג'ואן קיוזאקשרית וינו אלעדמר ראש תפודבובת ראש תפוד, בדרך כלל זעפן וקשוח אלא אם גברת ראש תפוד נמצאת לצידו.דון ריקלסשמעון כהןגברת ראש תפודאשתו של מר ראש תפוד, היחידה היכולה להרגיע אותו.אסטל האריסאתי שילוניעין-השורסוסה של ג'סי, השתתף בעבר בסדרת הבוקרים.
מפקד על חיילים נוספים ומסייע לוודי.ר.
לי ארמייורם יוספסברגטוראיחייל צעצוע מפלסטיק ירוק.
תחת פיקודו של סמל.אוהד שחרחייזריםשלוש בובות קטנות, של חייזרים ירוקים, בעלי שלוש עיניים.ג'ף פידגאוןדור סרוגו, עדי רז ויובל סגללוטס-או-האגן בר (לאצו)דוב ורוד פרוותי עם ריח של תותים.
אף על פי שבתחילה הוא מציג עצמו כנחמד, בהמשך הוא מתגלה כאנטגוניסט המרכזי בסרט.
וודי מגלה למה הוא נהפך לרשע כל כך.נד ביטיצביקה שוורצברגקןבובת קן, בן זוגה של ברבי, המוחה על כך שהוא נחשב צעצוע של בנות.
משתתף במזימותיו של לאצו, אך בסוף עוזר לוודי וחבורתו.
גר עם ברבי בבית הבובות ומשנה את הגן.מייקל קיטוןבועז קונפורטיתינוקבובת תינוק גדולה, המתגלה כשותפה למזימותיו של לאצו.
לא מדברת למעט מילה אחת ("אמא").
מפסיק לשתף איתו פעולה בסוף הסרט, לאחר שמגלה ששיקר לו לגבי עברם המשותף עם הילדה דייזי.וודי סמיתטוויץ'בובת אקשן פיגר של חרק ירוק.
אחד הבריונים של לאצו שעוזר לתכנת מחדש את באז.ג'ון סייגןעמי מנדלמןסטרץ'בובת גומי של תמנון.
היא הבת היחידה בחבורתו של לאצו.
תחילה נחמדה אך עוזרת לתפוס את הגיבורים עם זרועותיה הגמישות.וופי גולדברגענת ניבתולעת ספריםתולעת צעצוע ירוקה, עם פנס ומשקפיים.
נותנת ללאצו את הוראות ההפעלה של באז.
בסרט השלישי הוא גדל ומתכונן לעבור למכללה.ג'ון מוריסדניאל מגוןמולי דייוויסאחותו הקטנה של אנדי.
לאחר שאנדי עוזב בסרט השלישי היא אמורה לקבל את חדרו.
בסרט הראשון היא הייתה תינוקת.ביאה מילרלורה שופובבוני אנדרסוןילדה קטנה בגן הילדים שנהנית לשחק בצעצועים.אמילי האןבר סבירגברת דייוויסאמו של אנדי.לורי מטקאלףרמה מסינגרגברת אנדרסוןאמה של בוני.לורי אלןחגית דסברגדייזיהילדה שלאצו היה שייך לה ואהבה אותו מאוד עד שאיבדה אותו והחליפה אותו בלאצו אחר.
על פי החוזה בין חברת וולט דיסני לאולפני ההנפשה פיקסאר, כל הדמויות שיופיעו בסרטי ההנפשה המשותפים של השניים יהיו בבעלותה הבלעדית של דיסני.
כמו כן, דיסני תוכל להפיק סרטי המשך באמצעות אולפני ההנפשה שלה מבלי לשתף את פיקסאר בתהליך היצירה, על אף שלפיקסאר תהיה זכות ראשונים לעבוד על סרטי המשך.
ב-2004, לאחר שהמשא ומתן בין שתי החברות על המשך עבודה משותפת התפוצץ, יו"ר דיסני מייקל אייזנר הורה על הקמת אולפנים חדשים, "Circle 7 Animation", שיעסקו בהפקת סרטי המשך לאלו של פיקסאר.
בין הפרויקטים השונים נכלל גם "צעצוע של סיפור 3", והוא יועד לצאת לאקרנים במהלך 2008.
הבמאי ברדלי ריימונד נשכר לביים את הסרט, והתסריטאים ביל וצ'רי שטיינקלנר החלו לפתח את התסריט.
הרעיון המקורי לסרט הציג עלילה בה אנדי והצעצועים שלו מעבירים לילה בבית סבתו בזמן שחדרו עובר שיפוץ.
כמה מהצעצועים נעלמים, וחבריהם יוצאים בחיפושים אחריהם ברחבי הבית במה שהופך לתעלומה בלשית.
דיסני התרשמה מהרעיון והשאירה אותו כאופציה לפרק רביעי בסדרת הסרטים, אך דחתה אותו כעלילה לסרט השלישי.
לאחר כמה כשלים עם הזוג שטיינקלנר, לפרויקט הובא התסריטאי ג'ים הרצפלד, והוא כתב את הגרסה הסופית לתסריט בהפקת "Circle 7 Animation".
עלילה זו עסקה בבאז שנקרא לתיקון על ידי חברת הייצור ושב למפעל בטאיוואן.
כאשר חבריו מחפשים מידע נוסף באינטרנט אודות התקלה ממנה באז סובל, הם מגלים כי בפס הייצור הייתה טעות ששולחת את כל הצעצועים מדגם זה להריסה.
בדאגה לחבריהם, הם שולחים עצמם בדואר לטאיוואן על מנת לחלץ את באז.
במסעם, הם פוגשים בצעצועים נוספים שחזרו לחברה בעקבות תקלות ונשארו ללא ילדים שיחקו בהם.
בינואר 2006, דיסני רכשה את פיקסאר.
המפיק ג'ון לאסיטר והנשיא אדווין קאטמול מונו לאחראים על כל פעילות ההנפשה של החברה, ופעילות "Circle 7 Animation" הושבתה.
כתוצאה מכך, הפקת "צעצוע של סיפור 3" בגרסה זו בוטלה.
בחודש שלאחר מכן, המנכ"ל בוב אייגר הכריז כי הליך ההפקה עתיד להתחדש, אם כי תחת פיקסאר.
לאסיטר, אנדרו סטנטון, פיט דוקטר ולי אנקריץ' הסתגרו לבד במהלך סוף שבוע על מנת להעלות רעיונות ולפתח את העלילה עבור "צעצוע של סיפור 3" בגרסה משלהם, וסטנטון עיבד את התוכן אותו הם יצרו לטיוטת תסריט.
בפברואר 2007, אד קטמול הודיע כי לי אנקריץ' ייקח את המושכות מג'ון לאסיטר ויביים את הסרט לבדו ושמייקל ארנדט יכתוב את התסריט.
בעקבות מותם של ג'ים ורני וג'ו ראנפט שדיבבו את סלינקי וויזי הפינגווין, ויזי הפינגווין יצא מהסרט ואת סלינקי מדבב בלק קלארק.
כמו כן, ג'ודי בנסון דיבבה את ברבי כמו בסרט השני.
בו פיפ (אנני פוטס) שכיכבה בשני הסרטים הראשונים לא חזרה לסרט, אולם דמותה נראתה בפלאשבק של תחילת הסרט.
ב-14 באוגוסט 2015, נודע כי סרט ההמשך "צעצוע של סיפור 4" יתמקד בסיפור האהבה של וודי ובו-פיפ.
באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 98% ביקורות חיוביות מהמבקרים.
באתר IMDb קיבל הסרט ציון כולל של 8.3/10
באתר Metacritic דירוג המבקרים של הסרט עומד על 92%.
רוג'ר איברט שיבח את ההומור של הסרט אך מתח ביקורת על כך שהסרט מעדיף לספק הומור מאשר עומק ורגש.
באתר Empire דן ג'ולין שיבח את הסרט, טען שהסרט מיועד לילדים ומבוגרים כאחד ושהגאגים הויזואלים שבו מוצלחים.
ב-"הארץ" אורי קליין שיבח את הסרט, את השנינות שלו ואת רגעיו הנוגעים ללב.
צעירים יפים ומבריקים הוא סרט קולנוע בריטי משנת 2003 שכתב וביים סטיבן פריי.
התסריט, המבוסס על הרומן "Vile Bodies" מאת הסופר אוולין וו, הוא ביקורת חברתית סאטירית על אנשי לונדון האריסטוקרטים והבוהמיינים חסרי הדאגות.
כמו כן זוהי סאטירה על החברה בכללותה בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.
הדמויות הראשיות בסרט הן אדם פנוויק-סייקס, סופר שאפתן בתחילת דרכו, וארוסתו נינה בלאונט.
אדם מוצא עצמו במצוקה כספית כאשר שלטונות המכס בנמל דובר מחרימים את הרומן שכתב, בטענה שמדובר בחומר תועבה.
המו"ל, איל ההון לורד מונומרק, שעבורו נכתב הספר, שילם עבורו מראש והוא מכריח את אדם לכתוב את הספר מחדש.
משום כך אדם ונינה נאלצים לדחות את נישואיהם.
גם פנייתו הנואשת של אדם אל אביה העשיר והתמהוני של נינה אינה מביאה להם את הכספים שהם מקווים לקבל.
במלון שהוא שוהה בו, אדם מרוויח אלף ליש"ט בתרגיל של זריזות ידיים, מייג'ור אלמוני מציע לאדם להמר בשבילו על סוס חסר סיכויים במרוץ הסוסים הבא.
אדם מתפתה לסיכוי להרוויח הון ומפקיד את הכסף בידי המייג'ור, בסופו של דבר יעברו כעשור שנים עד שיזכה לקבל את כספי הזכייה.
אדם ונינה מוקפים בחבורה של צעירים דקדנטיים, שמעבירים את חייהם במסיבות פרועות ובצריכת אלכוהול, קוקאין ורכילות המופצת על ידי בעל הטור סיימון בלקיירן הידוע לקהל בשם "הפטפטן" (Mr.
החבורה מונה את אגאתה רנקבל האקסצנטרית, שחייה הפרועים מובילים אותה לאשפוז בבית חולים פסיכיאטרי.
מיילס שנאלץ להימלט מארצו כדי להימנע מהעמדה לדין על היותו הומוסקסואל.
סנית', צלם פפראצי, המתעד את אורח חייהם ההולל של אותם צעירים, וג'ינג'ר ליטלג'ון, המחזר הקודם של נינה, שמצליח לחזור לחייה למגינת לבו של אדם.
בילויי הצעירים העשירים והנהנתנים מגיעים לקצם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה המשפיעה בדרכים הרסניות על כולם.
הסרט הוא סרטו הראשון של סטיבן פריי כבמאי וכתסריטאי, הוא גם מופיע לרגע בסרט בהופעת קמע כנהג.
זהו הסרט האחרון שבו הופיע השחקן ג'ון מילס, בתפקיד קטן של אורח במסיבה המוקסם מהשפעות הקוקאין.
דמותו של לורד מונומרק מבוססת על איש העסקים הקנדי-בריטי, מקס אייטקן, שהעסיק את אוולין וו ככתב בעיתונו ה"סאנדיי אקספרס".
הפסקול כולל שירים המאפיינים את התקופה, כגון "נינה", "בלוז המאה העשרים", "רקדי, ליידי קטנה" ו"המסיבה נגמרה" המבוצעים על ידי נואל קאוורד.
השיר "Mairzy Doats" בוצע על ידי להקת "מרי מאקס", והזמר ויקטור סילבסטר ביצע את "Hear My Song, Violetta".
הסרט הוקרן לראשונה במאי 2003 בפסטיבל קאן, ואחר כך בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
בלונדון הוצג הסרט ב-28 בספטמבר 2003, במסגרת אירוע צדקה.
בארצות הברית הוקרן הסרט בשנת 2004 במסגרת פסטיבל סאנדנס, וכן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של פורטלנד, בפסטיבל "US Comedy Arts Festival" באספן ובפסטיבל הסרטים בקליבלנד.
צעקה 4 הוא סרט אימה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת ב-15 באפריל 2011 והסרט הרביעי בסדרת סרטי צעקה.
הסרט בוים על ידי וס קרייבן ונכתב על ידי קווין ויליאמסון, הכותב של "צעקה" ו"צעקה 2", ומככבים בו דייוויד ארקט, נב קמפבל, קורטני קוקס, אמה רוברטס, והיידן פנטייר.
העלילה סובבת סביב סידני פרסקוט החוזרת לוודסבורו לאחר עשר שנים במסגרת קידום הספר שלה.
ברגע שהיא מגיעה, גוסטפייס שוב מתחיל להרוג תלמידים מתיכון וודסבורו, כולל חבריה של בת דודתה הצעירה.
פרסקוט, גייל וות'רס-ריילי, ודיואי ריילי שוב חוברים יחד כדי לעצור את הרציחות, אבל לא לפני שלומדים מן הדור החדש את "הכללים החדשים" כדי לשרוד בסרטי אימה.
במקור, סדרת סרטי "צעקה" תוכנן להיות טרילוגיה, אבל אחרי עשר שנים, בוב ויינסטין חשב שזה הזמן הנכון לעוד סרט.
בהתאם לרווחים בקופות, "צעקה 4" נועד להיות הראשון בטרילוגיה חדשה.
ויליאמסון היה צריך לעזוב מוקדם את ההפקה בשל התחייבויות חוזיות וארן קרוגר ("צעקה 3") הובא כדי לכתוב מחדש.
קמפבל, ארקט וקוקס הם חברי הצוות היחידים שחזרו מן הסרטים הקודמים והראשונים לחתום על הסרט בספטמבר 2009. פנאטיר ורורי קולקין היו הראשונים לחתום במאי 2010. אשלי גרין הייתה בתחילה הבחירה של הדמות הראשית, ג'יל, אבל התפקיד בסופו של דבר הלך לרוברטס.
הצילומים התקיימו באזור אן ארבור, מישיגן מיוני 2010 עד לספטמבר 2010 וצילומים נוספים בתחילת 2011.
"צעקה 4" יצא ב-15 באפריל 2011 וזכה לביקורות מעורבות.
הסרט הכניס בשבוע הפתיחה 19.3 מיליון דולר בארצות הברית וקנדה, מה שהפך אותו לפתיחה השנייה הנמוכה ביותר אחרי הסרט הראשון.
ביום השנה ה-15 לרציחות וודסבורו, תלמידות תיכון ג'ני רנדל ומארני קופר רואות את ההתחלה של "דקירה" 7 וג'ני עולה למעלה בטענה ששמעה משהו.
באותו הזמן הטלפון מצלצל ומרני עונה.
דרך הטלפון שומעים את קולו של גוסטפייס אבל מסתבר שזו מתיחה של ג'ני.
אלא שאז ג'ני שומעת אותה נרצחת דרך הטלפון.
היא יורדת למטה וחושבת שמדובר במתיחה אבל גוסטפייס האמיתי מצלצל בטלפון ומפחיד אותה ולאחר מכן זורק את גופתה של מרני דרך החלון.
ואז הוא מופיע ומתפתח מרדף בין ג'ני לרוצח ולבסוף הוא רוצח גם אותה.
למחרת, סידני פרסקוט חוזרת לוודסבורו לקידום הספר החדש שלה עם אשת יחסי הציבור שלה רבקה וולטרס.
סידני הופכת להיות חשודה ברציחות, לאחר שראיה נמצאת ברכב השכור שלה, והיא חייבת להישאר בעיר עד שהרציחות ייפתרו.
בת דודתה, ג'יל, שעוסקת בבגידה של החבר לשעבר שלה, טרבור שלדון, מקבלת שיחת טלפון מאיימת מגוסטפייס, וכך גם חברתה אוליביה מוריס.
ג'יל ואוליביה, לצד חברתן קירבי ריד, נחקרות על המקרה בידי דיואי ריילי, כיום השריף של העיירה, ואחת מסגניו, ג'ודי היקס.
בינתיים, אשתו של דיואי, גייל וות'רס ריילי, נאבקת במחסום כתיבה.
סידני נשארת עם דודתה קייט רוברטס.
מאוחר יותר באותו לילה, אוליביה, המתגוררת ליד ג'יל, מותקפת ונרצחת על ידי גוסטפייס כשסידני, ג'יל וקירבי צופות באימה.
סידני וג'יל נפצעות בניסיונן להציל את אוליביה, והן נלקחות לבית החולים, שם רבקה נרצחת בחניון.
גייל, המנסה לפתור את הרציחות, מגייסת את עזרתם של שני תלמידי תיכון חובבי קולנוע, צ'רלי ווקר ורובי מרסר, שמסבירים כי הרוצח משתמש בחוקים של סרטי רימייק כדי לרצוח.
צ'רלי סבור כי הרוצח צפוי לתקוף במסיבה המתקיימת באותו לילה.
גייל הולכת למסיבה כדי לחקור, אך היא מותקפת ונפצעת על ידי גוסטפייס, הבורח כשדיואי מגיע.
הוא לוקח אותה לבית החולים, וזמן קצר לאחר מכן, בביתה של ג'יל, השוטרים פרקינס והוס נמצאים מתים.
סידני מגלה כי ג'יל עזבה והלכה לביתה של קירבי ויורדת לספר לקייט, אבל הרוצח מגיע ורודף אחריהן, וקייט נהרגת.
אחרי שסגנית ג'ודי היקס מגיעה, סידני ממהרת לביתה של קירבי כדי להציל את ג'יל בכוחות עצמה.
ג'יל, קירבי, צ'רלי, רובי וטרבור נמצאים בבית של קירבי כאשר גוסטפייס מופיע ורוצח את רובי השיכור.
קירבי נאלצת לענות לשאלות בנושא סרטי אימה כדי להציל את צ'רלי, הקשור בחוץ.
סידני עולה למעלה כדי למצוא ג'יל ומבטיחה לחזור לקירבי.
קירבי מאמינה שהיא ניצחה במשחק של גוסטפייס ויוצאת להתיר את צ'רלי, אך הוא דוקר אותה בבטן וחושף את עצמו כגוסטפייס.
סידני מתעמתת מול צ'רלי וגוסטפייס נוסף, אשר מתגלה להיות ג'יל.
היא מסבירה כי היא רוצה את תשומת הלב שסידני קיבלה, וכי הזוג רוצה להיות מפורסמים כניצולים, ומתכוונים להפליל את טרבור כגוסטפייס; אז היא מוציאה את טרבור מהארון והורגת אותו עם כדור בראש.
לאחר מכן ג'יל בוגדת בצ'רלי והורגת גם אותו כדי להצמיד אותו כשותף של טרבור, מה שהופך אותה לניצולה האחרונה.
ג'יל דוקרת את סידני בבטן פעמיים ופוצעת את עצמה כדי להיראות כאילו טרבור תקף אותה, בעוד דיואי, ג'ודי, ושאר השוטרים מגיעים.
ג'יל נלקחת לאחר מכן לבית החולים.
אחרי שגילתה כי סידני שרדה, היא הולכת לחדר של סידני ומנסה לרצוח אותה.
בדיוק בזמן, דיואי, גייל, וג'ודי מתערבים, לאחר שמצאו כי זה מוזר שג'יל ידעה איכשהו על הפציעה של גייל.
ג'יל מכניעה אותם, אך סידני יורה בה בחזה והורגת אותה.
דיואי קורא ליחידות המשטרה, בחוץ, הכתבים שעוד לא יודעים את האמת מכנים את ג'יל "גיבורה".
קורטני קוקס - גייל וות'רס-ריילי
אמה רוברטס - ג'יל רוברטס
היידן פנטייר - קירבי ריד
רורי קאלקין - צ'רלי ווקר
ניקו טורטורלה - טרבור שלדון
אריק קנודסן - רובי מרסר
מריל ג'ף - אוליביה מוריס
מארלי שלטון - ג'ודי היקס
מרי מקדונל - קייט רוברטס
אנתוני אנדרסון - אנתוני פרקינס
אדם ברודי - רוס הוס
אליסון ברי - רבקה וולטרס
איימי טיגרדן - ג'ני רנדל
בריט רוברטסון - מארני קופר
"צעקה 4" הוכרז על ידי חברת ויינסטין ביולי 2008. וס קרייבן ציין כי לא יהיה אכפת לו לביים את הסרט אם התסריט יהיה טוב כמו "צעקה".
במרץ 2010 אושר כי הוא אכן יביים והצהיר כי "אני שמח לקבל את ההצעה של בוב ויינסטין לקחת את המושכות על פרק חדש בהיסטוריית "צעקה".
לעבוד עם קורטני, דייוויד ונב היה הפיצוץ לפני עשר שנים, ואני בטוח שזה יהיה שוב.
אני לא יכול לחכות כדי למצוא את הכישרון שיביא דם חדש למסך גם כן.
קווין ממש עכשיו עובד על תסריט חדש - הדמויות והסיפור עם פיצוח של אנרגיה ומקוריות - שלא לדבר על חלק מההפחדות מסמרי השיער שראיתי בתסריט מאז...
ובכן, מאז סדרת "צעקה" המקורית.
במאי 2010, קאתי קונרד, שהפיקה את שלושת הסרטים הראשונים בסדרה, הגישה תביעה בסך 3 מיליון דולר נגד חברת ויינסטין, בטענה שהפרו הסכם בכתב כי לחברה שלה, "Cat Entertainment", יש זכויות ראשוניות להפיק את כל הסרטים שבסדרה.
ויינסטין טענו שהחוזה דורש את שירותיה של קונרד להיות בלעדיים לזיכיון, שאותו קונרד קוראת "תואנה כוזבת".
התביעה האשימה את ויינסטין בהתנהגות חשאית ו"בושה לאלץ את התובעת ללכת מזיכיון "צעקה" ללא פיצוי", מה שמאפשר להם לחסוך בעלויות של שכירת מישהו אחר כדי להפיק (אשתו של קרייבן, איה לבונקה, לא נקראה בתביעה).
באפריל 2011, נמסר כי ויינסטין היו מחוץ לכותלי בית המשפט עם קונרד, הפרטים נותרו חסויים, אך נטען כי היא תקבל תשלום במזומן בתוספת אחוז מהרווחים מ"צעקה 4".
קרייבן ציין כי בתוך עשר השנים שחלפו בין "צעקה 3" ו"צעקה 4" לא היו רציחות ב"חיים האמיתיים" שנעשו על ידי "Ghostface" אבל היו המשכים רבים בסרט בתוך סרט "דקירת המוות".
הוא התייחס גם למצב החיים של סידני פרסקוט, "היא עשתה כמיטב יכולתה לעבור מן האירועים שהתרחשו בסרטים הקודמים, אפילו שחרר ספר מוצלח".
קרייבן אמר כי סרטי ההמשך האינסופים, החידושים המודרניים, אולפני הסרטים, והבמאים הם הדברים הנלעגים בסרט.
הדמויות הראשיות צריכות להבין איפה ז'אנר האימה בימים הנוכחים כדי להבין את האירועים המתרחשים סביבם.
בטיוטה מוקדמת של התסריט, היה לגייל ודיואי תינוק, אבל זה השתנה לאחר שהוחלט שלהביא תינוק אל תוך הסרט יגרום צילום "בלתי אפשרי".
בתסריט ראשוני, סצנת הפתיחה סובב סביב סידני הולכת ראש בראש מול "Ghostface" ונשארת למוות.
היה אמור להיות פער של שנתיים בסיפור בזמן שהיא מתאוששת, עם זאת, חשש בוב ויינסטין שזה יאט את הקצב של הסיפור ושלהביא דמויות צעירות יסתדר טוב יותר.
תסריטאי "צעקה 3", ארן קרוגר, גויס במהלך ההפקה לעשות כתיבה מחדש.
קרייבן, אמר, "תראה, הייתה תקופה גבשושית כשדברים הוזזו מקווין לארן.
אני חתמתי לעשות תסריט של קווין ולצערי זה לא הלך כל דרך הצילומים.
אבל זה בהחלט תסריט של קווין".
נמסר כי השחקנים לא קיבלו את 140 עמודי התסריט, אלא עד עמוד 75 כדי להגן על זהותו של הרוצח.
בספטמבר 2009, וראייטי דיווח כי נב קמפבל, דייוויד ארקט, וקורטני קוקס יחזרו.
קרייבן בקצרה הסביר את תפקידם בראיון מאוחר יותר עם אנטרטיינמנט ויקלי, ואמר "זה שילוב כולל של שלושה אלה וילדים חדשים.
הסיפור של סיד, גייל, ודיואי הוא במידה רבה חלק מהסרט." במסיבת עיתונאים ל"המעקלים", לייב שרייבר, ששיחק את קוטון וירי בשלושת הסרטים הראשונים, אמר שלא היו תוכניות לחזרה שלו.
בריאיון עם "Fearnet", המשיך ויליאמסון להכחיש שמועה שג'יימי קנדי חוזר, "הייתי שמח שג'יימי קנדי יהיה בסרט.
עם זאת, לשים את רנדי בסרט, היא סוג של פשוט לוקח את זה...
אני מתכוון "צעקה 2" היה שקר, אתה יודע?
אז אני פשוט לא אעשה את זה.
אני פשוט לא אעשה את זה." באפריל, יותר מ-12 צדדי ליהוק שוחררו לציבור כדי לקנות לאודישנים של הסרט.
במאי 2010, היידן פנטייר ורורי קאלקין חתמו.
לאשלי גרין הוצע התפקיד של בת דודתה של סידני, ג'יל, אבל התפקיד לאחר מכן הלך לאמה רוברטס.
במקור התסריט לסידני היה אמור להיות בן דוד שעתיד היה לגלם דמות המשך לסידני בסדרת צעקה אך השחקן יצא מספר ימים לפני תחילת הצילומים עקב התנגשויות בזמנים והתפקיד בוטל.
לייק בל הייתה אמורה לשחק את סגנית ג'ודי היקס, אך הוצאה ארבעה ימים לפני תחלית הצילומים והתפקיד עבר למרלי שלטון.
ננסי או'דל חזרה לתפקידה מהסרט השני והשלישי ככתבת.
ג'קסון חזר כקולו של "Ghostface".
לורן גרהאם הייתה אמורה לשחק את קייט רוברטס, אמה של הדמות של רוברטס, אבל נשרה כמה ימים לפני הצילומים.
לקרייבן, כמו בשלושת הסרטים הקודמים, יש הופעת אורח ושאל בטוויטר את המעריצים לבחור את התפקיד שלו.
"The Hollywood Reporter" דיווח שאנה פקווין וקריסטן בל יעשו הופעת אורח בתחילת הסרט בדומה לדרו ברימור וג'יידה פינקט סמית' בצעקה 1 ו-2. לשנה גריימס ולוסי הייל יש גם הופעת אורח בסרט.
בתקציב של 40 מיליון דולר, שלב הצילומים החל ב-28 ביוני 2010. הצילומים היו אמורים להסתיים ב-6 בספטמבר, לאחר 42 יום של צילומים, אבל במקום זה הסתיימו ב-24 בספטמבר.
הצילומים התקיימו באן ארבור, מישיגן.
סצנות מסוימות לסצנת פלאשבק המתאר בית ספר המופיע בסרט "צעקה" קודם צולמו בבית הספר התיכון וודוורת בדירבורן, מישיגן.
בית המשפט המחוזי לשעבר בבליבוניה, מישיגן שימש כתחנת משטרה.
באפריל 2010, בעודו מחפש אחר חנות ספרים לשימוש בסרט, הבחין קרייבן בחנות ספרים חדשה שלא נפתחה עדיין במרכז העיר נורתוויל, מישיגן.
קרייבן אהב את הבניין באופן מיידי והחליט להשתמש בו לסרט.
הוא גם שכר את השף של הבעלים להכין מזון ומאפה לסצנה בסרט.
סצנות אלו צולמו בשבוע הראשון של יולי.
לאחר הקרנת מבחן בינואר, קרייבן וויינסטין לא חשבו ששתי סצנות משחקות טוב לקהל.
איימי טיגרדן ואליסון ברי חזרו לדטרויט בסוף ינואר ובתחילת פברואר למשך ארבעה ימים נוספים של צילומים.
סצנות אלו כוללות את דמותה של טיגרדן המוטרדת בבית שלה, והדמות של ברי המותקפת בחניה.
הסרט גם משתמש באופן נרחב ב-CGI בפעם הראשונה בסדרה.
לדוגמה, במקום להשתמש ב"סכין מתקפלת", הלהב של סכין נוסף במהלך פוסט-פרודקשן עם אפקטים CGI.
מותו של אנדרסון צולם עם 30 מצלמות בזוויות שונות.
סצנת המוות הייחודית שבו הוא נדקר המצח והולך כמה צעדים תוך כדי דיבור ולבסוף נופל אל מותו, לא היה בתסריט, אלא נכתב בהשראת "מצב חירום רפואי" שקרייבן ראה בסרט תיעודי על אדם שנדקר בראשו ונכנס לחדר מיון.
הוא חשב שזה "יוצא דופן אם מישהו נדקר בראשו ועדיין בחיים במשך זמן מה".
קרייבן גם לא סיפר לאולפן שהוא לקח מקרה זה והפך לסצנת מוות, ואמר כי הוא קיווה שהוא לא יפוטר למחרת.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות וציון של 60% באתר Rotten Tomatoes אך נהפך לסרט הכי פחות מצליח בסדרת סרטי צעקה עם הכנסות של 97,231,420$ בלבד.
צעצוע של סיפור היא זיכיון של חברת וולט דיסני ופיקסאר, המבוסס על סדרת סרטי הנפשה ממוחשבת שהחלה בשנת 1995 עם הסרט "צעצוע של סיפור", שהופק על ידי פיקסאר והופץ על ידי דיסני.
הזיכיון מבוסס על קונספט האנשה, על פיו לכל הצעצועים יש תודעה והם מנהלים חיים סודיים, ללא ידיעתם של בני האדם; הסרטים מתמקדים בקבוצה מגוונת של צעצועים, שבה חברים בין היתר הבוקר שריף וודי ומגן החלל באז שנות-אור.
בכל אחד מסרטי הסדרה יוצאים הצעצועים באופן מפתיע להרפתקה חדשה, המאלצת אותם לעמוד בפני אתגרים שונים.
עמוד זה כולל רשימת דמויות אנימציה שונות אשר הופיעו בסרטים ובספיישלים של צעצוע של סיפור.
דמויות שהוצגו בצעצוע של סיפור
הצעצועים של אנדי נראו גם בשני הסרטים הבאים, בסוף הסרט השלישי הם נתרמו לבוני.
טום הנקס (דיבוב מקורי, סרטים מרכזיים, סרטונים וספיישלים)
ג'ים הנקס (דיבוב מקורי, משחקי וידאו)
שריף וודי הוא בובת בוקר משנות ה-50 של המאה ה-20, והצעצוע האהוב על אנדי.
הוא הופיע בכל ארבעת סרטי צעצוע של סיפור, הוא המנהיג של כל הצעצועים של אנדי.
היריבות שלו עם באז מהווה בסיס לסרט הראשון.
בסרט צעצוע של סיפור 2, הוא נגנב במכירת חצר על ידי אספן צעצועים בשם אל, והצעצועים האחרים יצאו למבצע הצלה.
בסרט זה, מתגלה שהוא היה כוכב בתוכנית טלוויזיה בשם וודי הכוכב.
בסרט צעצוע של סיפור 3, הוא וכל שאר הצעצועים נתרמו לגן ילדים ומוכרחים לחזור הביתה לפני שאנדי יעזוב לקולג'.
מאוחר יותר הוא תורם את עצמו ואת שאר הצעצועים לבוני.
בסרט צעצוע של סיפור 4, הוא פוגש את בו פיפ בקרנבל, נפרד מחבריו הצעצועים ומצטרף אל בו פיפ עם משפחתם החדשה ויחד עזרו לצעצועים אבודים למצוא בעלים חדשים.
בסרט השני נרמז שוודי הוא צעצוע שעבר בירושה במשפחה.
טים אלן (דיבוב מקורי, סרטים מרכזיים, סרטונים וספיישלים)
פאטריק ווארברטון (דיבוב מקורי, באז שנות אור ממפקדת הכוכב)
אלון נוימן (דיבוב עברי, סרטים מרכזיים, סרטונים וספיישלים)
ליאור אשכנזי (דיבוב עברי, באז שנות אור ממפקדת הכוכב)
באז שנות-אור הוא בובת "מגן חלל" מודרנית, אשר לובש חליפת חלל ירוקה ולבנה עם מגוון שכלולים כגון: כנפיים וקסדת אוויר, "רובה" לייזר, ומגוון אפקטים קוליים.
בסרטים, הוא התנהג בתור המנהיג השני של וודי.
בסרט צעצוע של סיפור, הוא חשב שהוא מגן חלל אמיתי והפך להיות היריב של וודי אשר הפסיד את כל תשומת הלב לטובת באז.
משפט המחץ שלו הוא "אל האינסוף ומעבר לו!".
במשך הסרט הוא מבין שהוא רק צעצוע, והוא וודי החלו להיות חברים טובים.
הוא הכי נאמן לחברים שלו.
בסרט צעצוע של סיפור 2, באז יחד עם מר ראש תפוד, האם, רקס וסלינקי יצא להציל את וודי מפני אל ולאחר ההצלה הוא החל להתיידד עם ג'סי הבוקרת, בסרט צעצוע של סיפור 3, הוא וג'סי החלו בקשר רציני.
הוא אפילו רקד איתה סלסה בסוף הסרט בגרסה הספרדית שלו.
בסרט צעצוע של סיפור 4 הוא עודד את וודי להיות עם בו פיפ וזכה להיפרד ממנו.