tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סדרת משחקי הווידאו פוקימון צינוק מסתורי (Pokémon Mystery Dungeon) היא סדרת ספין אוף לסדרת המשחקים הראשית, בסגנון משחק תפקידים ממוחשב (RPG), שפותחה על ידי חברת נינטנדו יחד עם חברת Spike Chunsoft.
הסדרה כוללת מספר משחקים שיצאו באופן בלעדי לשלל הפלטפורמות שנינטנדו פיתחה, החל מהגיימבוי אדוונס ועד לנינטנדו סוויץ'.
וכיום ניתן לשחקם גם במחשב האישי על ידי אימולטורים שונים.
בדומה לסדרת המשחקים הראשית, כל דור משחקים מקבל שניים או שלושה משחקים שדומים ברוב האפשרויות, אך גם מציעים חווית משחק שונה וייחודית.
יוצאי דופן היו שני המשחקים הראשונים בסדרה שהציעו חווית משחק דומה על קונסולות שונות.
המשחקים מבוססים על עולם בו פוקימונים מדברים ופועלים כמו בני אדם.
השחקן משחק בתור פוקימון ולא כאדם, והוא מתחיל את המשחק כפוקימון מסוים, כמו פיקאצ'ו או אחד מהפוקימונים האחרים.
הסדרה אהוהבה על מעריציה כיוון שהיא מציע לחוות את עולם הפוקימון מזווית שונה, עם משחקים שמתמקדים בסיפורים אישיים ובידוריים ופחות בקרבות ואימונים.
רוב המשחקים בסדרה זוכים לציונים בינוניים.
במשחקי פוקימון צינוק מסתורי, השחקן מתחיל כפוקימון במקום אדם, על פי בחירה במבחן אישיות.
יחד עם פוקימון שותף, יעבור השחקן במהלך המסע דרך מבוכים שנוצרים אקראית.
כל תנועה ופעולה במשחק הם תור במשחק סיבובי, כאשר השחקן יכול לבצע תקיפות, להשתמש בפעולות פוקימון ובפריטים.
מטרת המשחק היא להתמודד עם אתגרים שונים במסלולי המבוכים, לאסוף חפצים ולהתמודד עם פוקימונים אחרים בדרך.
השחקן יכול לגייס פוקימונים נוספים לצוות שלו, וכך להרחיב את צוות הפוקימונים שמלווה אותו במהלך המשחק.
המשחק מתמקד בהתפתחות הפוקימונים, בהחלטות השחקן, ובהבניית צוות מגוון של פוקימונים כדי להתמודד בצורה הטובה ביותר עם אתגרי המשחק.
במשחק יש דגש רב על הסיפור הראשי וכן סיפורים משניים שפתירתם יזכו את השחקן בפרסים ובחברי צוות נוספים.
פוֹקר הוא משפחה של משחקי קלפים פופולריים אשר מקורותיהם אינם ידועים.
הסברה המקובלת היא כי המשחק התפתח במזרח ארצות הברית בשלהי המאה ה-19 או בתחילת המאה ה-20. המשחק נפוץ בבתי קזינו, ועם התפתחות רשת האינטרנט הוא נפוץ גם ברשתות הימורים מקוונים.
המשחקים משוחקים לרוב עם חבילת קלפים סטנדרטית של 52 קלפים, אך קיימים גם משחקים המשתמשים בחלק מהקלפים בלבד.
מספר הקלפים המקבל שחקן משתנה בין משחקים, מ-2 בטקסס הולדם, 4 באומהה הולדם ו-7 ב-Seven-card stud, עד ל-13 בפוקר סיני.
ברוב וריאציות המשחק סבב ההימורים הראשון מתחיל על ידי הימור כפוי של אחד השחקנים או יותר, הנדרשים לשלם את הבליינד, אנטה או שניהם.
שלב ההימורים ממשיך כך שכל שחקן בתורו מחליט האם להשוות את ההימור, להעלות את ההימור, או לזרוק את הקלפים ולוותר על הקופה.
סבב ההימורים מסתיים כאשר כל השחקנים ביצעו את פעולותיהם והתור חוזר לשחקן האחרון אשר העלה את ההימור.
המשחק ממשיך עד שכל סבבי ההימורים מסתיימים או שרק שחקן אחד נשאר עם קלפים.
במצב בו יש יותר משחקן אחד עם קלפים לאחר סבב ההימורים האחרון, השחקן עם היד הטובה ביותר לפי חוקי המשחק הספציפי בו משחקים, מנצח וזוכה בקופה.
המשחק הישיר – גרסתו הראשונה של המשחק המוכר.
כל שחקן מקבל קלפים מוסתרים המרכיבים את היד של השחקן, ולאחר סבב הימורים השחקנים מציגים את ידיהם.
Draw poker – כל שחקן מקבל קלפים מוסתרים המרכיבים את היד של השחקן.
בתום כל סבב הימורים קיימת אפשרות להחליף קלף אחד או יותר.
המשחק הנפוץ בקטגוריה זו הוא Five-card draw.
Stud poker – כל שחקן מקבל קלפים אשר חלקם מוסתרים וחלקם גלויים לכל שאר השחקנים.
בתום כל סבב הימורים השחקנים אשר עדיין נמצאים במשחק מקבלים קלף נוסף אשר אף הוא מוסתר או גלוי בהתאם לחוקי המשחק.
בעבר במשחק הנפוץ ביותר כל שחקן קיבל חמישה קלפים, אך בהמשך התווספו שני קלפים נוספים והמשחק הנפוץ הוא Seven-card stud.
פוקר קהילתי – כל שחקן מקבל קלפים מוסתרים אשר איתם הוא מרכיב את ידו.
בתום כל סבב הימורים מוצגים קלף אחד או יותר המשותפים לכל השחקנים, אשר איתם ועם הקלפים המוסתרים כל שחקן מרכיב את ידו.
המשחקים הנפוצים הם טקסס הולדם ואומהה הולדם.
חוזקן של ידיים בפוקר מוערך בהתאם להסתברות הרכבתן.
ככל שההסתברות ליצירת היד נמוכה יותר כך היד מוערכת כחזקה יותר.
רצף מלכותי ("Royal flush", נקרא גם "צורה מלכותית") – A, K, Q, J, 10 מאותה צורה.
רצף-צורה ("Straight flush") – חמישה קלפים עוקבים מאותה צורה.
רביעייה ("Four of a kind", נקרא גם "קארה") – ארבעה קלפים בעלי ערך זהה.
בית מלא ("Full house") – שלישייה וזוג.
צבע ("Flush", נקרא גם "צורה") – חמישה קלפים בעלי אותה צורה.
רצף ("Straight", נקרא גם "קנטה") – חמישה קלפים עוקבים בסדר עולה.
שלישייה ("Three of a kind") – שלושה קלפים בעלי ערך זהה.
שני זוגות ("Two pair", נקרא גם "זוגיים") – שני זוגות של קלפים אשר כל אחד בנוי משני קלפים בעלי אותו ערך.
זוג ("Pair") – שני קלפים בעלי אותו ערך.
קלף גבוה ("High card") – יד המכילה חמישה קלפים אשר לא מרכיבים אחת מהידיים הקודמות.
הדוגמה הבאה נקראת אס גבוה:
אם מספר שחקנים מחזיקים ביד בעלת דירוג זהה, המנצח יקבע לפי
ערך הקלף המשתתף ביד הגבוה ביותר
ערך הקלף הלא משתתף ביד הגבוה ביותר (מתוך 5 קלפים בסך הכל)
דירוגים אלו מתאימים לרוב וריאציות המשחק, אך בחלקן הסדר הוא הפוך או לא רלוונטי, לדוגמה ב-Lowball או בדוגי.
משחקי ההימורים מחולקים ל-2 סוגים עיקריים.
משחקי כסף בהם השחקנים מהמרים על סכומי כסף באופן ישיר ושחקנים יכולים להוסיף כסף בין סבבי משחקים, ומשחקי טורנירים בהם לכל שחקן יש צ'יפים המייצגים נקודות, ושחקן אשר מפסיד את כל הצ'יפים יוצא מהטורניר וזוכה בסכום כסף בהתאם למקומו.
משחקי כסף מתנהלים בבתי קזינו על סכומים שונים המתחילים מבליינדים של דולר או אירו אחד באזורים הפתוחים לקהל הרחב, וסכומים גבוהים אשר אליהם ניתן להיכנס בהזמנה בלבד בחדרים צדדים, כמו "Bobby's Room" בבלאג'יו הנקרא על שמו של בובי בולדווין, אשר שם משחקים בבליינדים של מאות ואלפי דולרים.
משחקים גבוהים במיוחד מתקיימים גם בחדרים פרטיים במקאו אשר מנוהלים על ידי מריצי משחקים כפול פואה וניתן להיכנס אליהם בהזמנה בלבד.
משחקים אלו לרוב פרטיים מאוד ואין מידע רב עליהם.
ערוצי טלוויזיה שונים יוצרים משחקי כסף גבוהים אשר אליהם הם מזמנים שחקנים מוכרים וחובבנים על מנת לצלם את המשחקים ולשדרם כתוכנית טלוויזיה כ-"High Stakes Poker" ו-"Poker After Dark".
ישנם בתי קזינו היוצרים תוכניות עבור משחקים נבחרים בפלטפורמות שידור כיוטיוב ו-Twitch.tv, כמו "Live at the Bike" ו-"Hustler Live".
ברשתות הימורים מקוונים מתקיימים משחקים אשר מתחילים מבליינדים של סנט אחד ומגיעים למאות דולרים, אשר פתוחים לכל השחקנים.
מכיוון שמשחקי כסף בסכומים גבוהים הם לרוב פרטיים ואין גוף המרכז את הזוכים, לא ניתן לדעת בוודאות מי השחקנים עם סך הזכיות הגבוה ביותר.
משחקי טורנירים מתקיימים בסכומים שונים.
ברשתות ההימורים המקוונים ניתן למצוא טורנירים המשוחקים בעלות של סנטים בודדים ואף בחינם.
בבתי קזינו ובחדרים פרטיים מתקיימים טורנירים המגיעים לעלות כניסה של מעל למיליון דולר, כמו טורניר ה-"Big One for One Drop".
בעולם מתקיימים טורנירים עם סך פרסים המגיעים לעשרות מיליוני דולרים, בטורנירים בודדים או סבבי טורנירים מוכרים כאליפות העולם בפוקר, סבב הפוקר העולמי, סבב הפוקר האירופי וסבב טריטון.
ישנם מספר אתרים כ-"The Hendon Mob" אשר מרכזים את המידע על השחקנים הזוכים בטורנירים השונים.
נכון לספטמבר 2025, ברין קני מוביל את טבלת הזוכים בכל הזמנים עם זכיות בסך של כ-78.7 מיליון דולר וסטיבן צ'ידוויק אחריו עם זכיות בסך של כ-73.7 מיליון דולר.
שחקנים מוכרים רבים נמצאים ברשימה זו כג'ייסון קון (מקום 3), מיקיטה בדזיאקוסקי (מקום 4), ג'סטין בונומו (מקום 5), דן סמית' (מקום 6), אייזק הקסטון (מקום 7), דניאל נגראנו (מקום 8), פיל אייבי (מקום 9), אלכס פוקסן (מקום 11), אריק סיידל (מקום 14), פיל הלמות (מקום 30), ואחרים.
חוקיות משחק הפוקר משתנה בין מדינות אשר חלקן מאפשרות משחקי הימורים באופן גורף, אחרות אשר מאפשרות בבתי קזינו בלבד ומדינות אשר אוסרות על המשחק לגמרי.
בארצות הברית ישנן מדינות המאפשרות למשחקים להתקיים תחת רישיון בלבד המוענק לרוב לבתי קזינו כמו בנבדה.
בטקסס ניתן לקיים משחקי טורנירים, אך משחקי כסף יכולים להתקיים בתנאי ומארגן המשחק איננו לוקח תשלום על המשחק עצמו.
בישראל התקיימו דיונים רבים בנוגע לחוקיותו של המשחק המוגדר כמשחק מזל, וחל איסור לקיים משחקים המעורב בהם כסף או פרסים בעלי ערך כספי.
ב-2018 פסק בית המשפט העליון כי בתנאים מסוימים לעניין מיסוי פוקר אינו משחק מזל וממוסה כמשלח יד.
פסק הדין מבחין בין משחק בודד, לבין רצף משחקים וטורנירים בהם משתתפים שחקנים מקצוענים.
פני פוקר (Poker Face) – פנים אשר אינן מסגירות את מחשבות בעליהן
להחזיק את הקלפים קרוב לחזה – על אדם שלא מסגיר את העמדות או היתרונות שלו
יד מתה – יד שאינה משתתפת עוד במשחק
ידו של איש מת – יד המכילה זוג אס וזוג נוסף של שמיניות (בדרך כלל עם סמלים שחורים בלבד), מסמנת מזל רע.
על פי אגדת המערב הפרוע, ביל היקוק הפראי החזיק ביד זו לפני שנורה בגבו במשחק פוקר ב-2 באוגוסט 1876.
המילונאי ראובן אלקלעי ציין במילונו כי השם רֶצֶף במובן "קלפים (קלפי משחק) הערוכים ברציפות" הוא חידושו שלו.
פוקס טֵרִייר (Fox Terrier) הוא גזע של כלב הבית.
קיימים שני סוגים של פוקס טריירים: פוקס טרייר חלק שיער ופוקס טרייר מסומר שיער ששונים רק בפרווה.
הפוקס טרייר משמש לציד שועלים.
הוא מסוגל להיכנס לתוך מחילות ועל אף גודלו הקטן הוא חזק מספיק כדי להרוג שועל.
הפוקס טרייר משמש גם להברחת שועלים מהמחילות, לעיתים תוך עבודה משותפת עם כלבי פוקס האונד.
מוצאו של הפוקס טרייר הוא בבריטניה, במאה ה-17. קיימת הסברה כי נעשה שימוש בהכלאות של האונדים קטנים כגון תחש, ביגל ופוקס האונד ביחד עם טריירים מסומרי שיער כדי ליצור את הפוקס טרייר מסומר השיער.
כ-20 שנה לאחר הופעת הפוקס טרייר מסומר השיער הופיע הפוקס טרייר חלק השיער.
הגזע הוכר על ידי ה-UCI ב-1876.
פוקס טרייר הוא ידידותי, אינטליגנטי וקל לאילוף.
עם זאת, הוא נחשב לעקשן ודומיננטי, שנוהג לבדוק את הגבולות של הבעלים, פעלתן, ועם יצר משחק מפותח.
יש לו נטייה לעקוב אחרי גופים בתנועה כמו מכוניות, רוכבי אופניים וחתולים, והוא נהנה לרדוף אחריהם.
ללא אילוף מסודר, הוא עלול להיות תוקפן גם כלפי בני משפחה.
לאחר אילוף, ואם מאפשרים לו לפרוק את הצורך בפעילות גופנית קבועה, זהו כלב בית ומשפחה אידיאלי, ידידותי ואוהב משחק, שמתאים לסביבה עירונית.
הפוקס טרייר כמעט שאינו משיר את פרוותו ולכן הוא נחשב לכלב היפואלרגני, ומתאים גם לאנשים הסובלים מאלרגיה.
פוקס טריירים חיים כ-15 שנים בממוצע.
בעיות בריאות נפוצות בגזע זה הן, חירשות (בעיקר בכלבים לבנים לחלוטין או כמעט לחלוטין), קטרקט, ונטייה לפריקה של הכתף.
מהפוקס טרייר התפתחו מספר גזעים:
פוקס ניוז הוא ערוץ טלוויזיה אמריקני המשדר חדשות בארצות הברית ובעולם.
הערוץ בבעלות פוקס, ומהווה חברת בת של תאגיד החדשות של רופרט מרדוק ושל "פוקס".
הערוץ משדר בעיקר מהאולפנים שבמנהטן, ניו יורק.
בישראל הערוץ משודר ב-yes, ב-HOT, ובפרטנר TV.
הערוץ מזוהה עם הימין הפוליטי ועם המפלגה הרפובליקנית.
הערוץ הושק ב-7 באוקטובר 1996 על ידי איל התקשורת רופרט מרדוק, שמינה את יועץ התקשורת הרפובליקני רוג'ר איילס לנשיא החברה (1996–2016).
רשת החדשות התבלטה יותר ויותר לקראת המילניום, כשהיא מכרסמת באחוזי הצפייה של רשת CNN.
בדצמבר 2001 שידר הערוץ תחקיר, בן שלושה חלקים, שהתיימר לחשוף "פעולות ריגול ישראליות בארצות הברית".
בתחקיר העלו חשדות לדליפת מידע ביטחוני רגיש של ארצות הברית באמצעות מוצרים שסיפקו החברות הישראליות קומברס ואמדוקס.
מאז 2002 מדורג הערוץ במקום הראשון מבחינת אחוזי צפייה מבין כלל ערוצי החדשות בטלוויזיה בכבלים בארצות הברית עם ממוצע של 3.4 מיליון צופים בפריים טיים (לעומת 1.9 מיליון ל־MSNBC ו-1.6 מיליון ל־CNN).
בפברואר 2002 החל הערוץ להיות משודר גם בישראל, בטלוויזיה בלוויין yes ואחר כך גם בכבלים.
יצרנית מכונות ההצבעה "דומיניון" הגישה תביעת דיבה נגד "פוקס ניוז", בטענה שבמהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020 הרשת פרסמה מידע שקרי על פעילות החברה.
בפשרה שהושגה הסכימה "פוקס ניוז" לשלם ל"דומיניון" 787.5 מיליון דולר.
Fox & Friends, תוכנית הבוקר המונחית על ידי סטיב דוסי, בריאן קילמיד ואיינסלי אירהרדט
Studio B מונחה על ידי שפרד סמית' וטרייס גלאגר בסופי השבוע
Your World, תוכנית הכלכלה והעסקים העיקרית, מונחית על ידי ניל קבוטו
The Big Story מונחה על ידי ג'ון גיבסון
Special Report with Bret Baier, תוכנית המוקדשת בעיקרה לחדשות פוליטיות, מונחית על ידי ברט בייר
The Fox Report מונחה על ידי שפארד סמית' וטרייס גלאגר בסופי השבוע
Hannity, תוכניתו של שון האניטי
The Five, תוכנית בהנחיה משותפת של חמישה משתתפים מתחלפים
, תוכנית אירוח לילית יומית בהנחיית גרג גאטפלד, עם קאט טימף וטיירוס כמשתתפים קבועים
Hannity & Colmes, תוכנית בה המנחים שון האניטי השמרן ואלן קולמס הליברלי מנהלים את הדיונים הפוליטיים העדכניים עם אורחים ואנליסטים, נסתיימה ב-2009
GB - תוכנית שהוגשה עד אמצע 2011 על ידי גלן בק (ראשי התיבות של שמו מהוות את שם התוכנית).
גלן בק היה אחד המנחים הפופולריים ביותר בערוץ ובתוכניתו ראיין אורחים ודיבר על שלל הנושאים שעל הפרק בפוליטיקה של ארצות הברית.
לא אחת נמתחה עליו ביקורת בטענה שהוא בוטה מדי בביקורתו כלפי המפלגה הדמוקרטית ואנשי השמאל בארצות הברית.
במהלך 2009 אירח גלן בק בתוכניתו את בנימין נתניהו.
On the Record, תוכנית שהונחתה על ידי גרטה ואן ססטרן בשנים 2002–2016
The Kelly File, בהנחייתה של מייגן קלי בשנים 2013–2017
The O'Reilly Factor, הייתה תוכנית הפריים טיים המצליחה של הערוץ בשנים 1996–2017, שהציגה פרשנויות וראיונות על ידי ביל אוריילי.
התוכנית שנויה במחלוקת בארצות הברית בשל גישתו הלוחמנית של אוריילי, שנוטה לא אחת להרים את קולו על אורחיו ואף להורות על כיבוי המיקרופונים שלהם וסילוקם מהאולפן אם הוא מתנגד להתנהלותם בדיון.
התוכנית גורפת את הרייטינג הגבוה מבין כל תוכניות ערוצי החדשות בארצות הברית.
הפולמוס על האובייקטיביות של הערוץ
בארצות הברית מתקיים דיון ער בשאלת האובייקטיביות והגינות הסיקור העיתונאי של הערוץ.
חלק ממבקריו של הערוץ טוענים כלפיו כי הוא משמש שופר של המפלגה הרפובליקנית.
הערוץ מכחיש כל הטיה בדיווחי החדשות שלו וטוען כי שאר התקשורת היא זו שנוטה פוליטית לערכי המפלגה הדמוקרטית.
מסיסמאות הערוץ: "Fox News - Fair and Balanced" ("פוקס ניוז - הוגן ומאוזן"), "We Report, You Decide" ("אנחנו מדווחים, אתם מחליטים").
טענות כי פוקס ניוז היא ערוץ תעמולה
בשנת 2003 פרסם העיתונאי אל פרנקן, שלימים הפך לסנאטור מטעם מדינת מינסוטה, ספר בשם "Lies and the Lying Liars Who Tell Them: A Fair and Balanced Look at the Right", אשר מותח ביקורת חריפה ביותר על הרשת.
פוקס מתיימרת להציג נקודת מבט מאוזנת, לטענת פרנקן, בפועל, פוקס מהווה כלי תעמולה לטובת המפלגה הרפובליקנית.
בעקבות פרסום הספר נקלע פרנקן לעימות מילולי עם המנחה המוביל של החברה באותו זמן, ביל אוריילי.
רשת פוקס תבעה את פרנקן ואת הוצאת הספרים בתואנה כי הסלוגן "Fair and Balanced" המופיע גם בשמו של הספר, מוגן בזכויות יוצרים.
תביעה זו נדחתה על הסף בידי בית משפט מחוזי בארצות הברית.
בשנת 2004 יצא סרט דוקומנטרי בשם "מחוץ לפוקוס" (במקור: "Outfoxed") של הבמאי רוברט גרינוולד אשר הציג טענות דומות לאלה שעלו בספרו של פרנקן, שאף התראיין במסגרת הסרט.
עוד הופיעו בסרט עובדים רבים ברשת פוקס אשר העידו כי התמיכה הברורה של רשת פוקס ניוז בממשלו של הנשיא בוש הייתה מודעת לחלוטין ומתוך רצון לסייע לממשל בוש ולהתנגד ליריביו הדמוקרטים.
כל זאת, לטענת גרינוולד, בהנחייתו הישירה של רופרט מרדוק הרפובליקני ושל מנהלי הערוץ.
העיתונאים ג'רמי פיטרס ורייצ'ל אברמס, טענו בשנת 2022 כי סוזן סקוט, מנכ"לית פוקס ניוז, הפכה את הערוץ למותג צריכה, שמבצע קטיף דובדבנים - הוא מציג לצופים שלו רק מה שנוח להם לראות ומעלים מהם עובדות לא נוחות.
צנזורה עצמית של תוצאות הבחירות לנשיאות 2020
בליל הבחירות פוקס השתמשה במערכת החיזוי החדשה שלה, והייתה רשת החדשות הראשונה שדיווחה על תחזית על ניצחון לביידן במדינת אריזונה, תחזית שאכן התממשה.
תחזית מדויקת לפני המתחרים נחשבת להישג לרשת חדשות, אולם צופים ימנים רבים זעמו על הערוץ בגלל התחזית, וחלקם עברו לצפות ברשתות אחרות כמו הרשת הימנית Newsmax TV או ל-CNN.
הדבר עורר חשש בקרב קברניטי הרשת מפני פרסום תחזיות דומות נוספות וגרר צנזורה פנימית.
שלושה ימים לאחר הבחירות יכלה פוקס לחזות על סמך המודל שלה כי טרמאפ הפסיד במדינת נבדה, דבר שגרר את הפסד טראמפ בבחירות לנשיאות באופן סופי, אך נשיא פוקס סירב לפרסם את התוצאות.
בעוד שפוקס יכלה להיות הרשת הראשונה לבשר על נצחנו של ביידן בבחירות, הייתה זו רשת CNN שדיווחה על כך, ובעקבותיה רשתות אחרות.
פוקס הייתה הרשת האחרונה לדווח על ניצחון ביידן.
ב-16 בנובמבר, כשבועיים לאחר הבחירות נפגשו מספר בכירים בשאלה כיצד להתמודד עם אירועים כאלה בעתיד.
מנכל"ית הערוץ סוזן סקוט אמרה "זו המציאות העצובה: אם לא היינו מפרסמים את התחזית לגבי אריזונה, בשלושה -ארבעה ימים אחרי הבחירות - הרייטינג שלנו היה גבוה יותר.
המסתורין לגבי התוצאות עוד היה תלוי שם באוויר".
שני מגישים של הערוץ שהיו בפגישה הציעו כי מקום הגישה המסורתית לפיה התחזית מבוססת על נתונים כדאי לשקול מה עשויות להיות תגובות הצופים ולהתאים את התחזית לכך.
המגישה מרת'ה מקלוהם אמרה "בסביבה טרמפיסטית המשחק הוא שונה מאד מאד".
נשיא הרשת מאז היווסדה, רוג'ר איילס, פרש ביולי 2016 בעקבות תלונה על הטרדה מינית שהגישה נגדו מגישה לשעבר בערוץ, גרטשן קרלסון, שבה היו מעורבות גם נשים נוספות, מה שגרר בהמשך גם לפיטוריו של ביל אוריילי וכן לחקירות פדרליות נגד החברה, לצד מאמצים לשינוי תרבות זו בפוקס.
אוריילי, שתוכניתו הייתה הנצפית ביותר ברשת, פוטר עקב תלונות כי הטריד מינית 5 נשים.
החברה נמצאת תחת שתי חקירות פדרליות בנוגע להאשמת טיוח תלונות על הטרדות מיניות שבוצעו על ידי הנשיא שלה לשעבר, רוג'ר איילס.
תביעה בעקבות טענה לזיוף הבחירות בארצות הברית
ב-26 במרץ 2021 הגישה חברת מכונות ההצבעה דומיניון (Dominion Voting Systems) תביעת לשון הרע בסך 1.6 מיליארד דולר נגד פוקס ניוז, בטענה כי הרשת הפיצה שקר לפיו הבחירות לנשיאות בשנת 2020 זויפו באמצעות המכונות שלה.
התביעה טענה כי פוקס וכמה מנחים פופולריים שלה הפיצו תיאוריות קונספירציה על דומיניון, ואיפשרו לדוברים אורחים בחברה להצהיר הצהרות כוזבות על החברה.
כל זאת כאשר מנכ"לית הערוץ, סוזן סקוט ובכירים אחרים, מודעים לכך שמדובר בשקר
ב-18 במאי 2021 הגישה פוקס ניוז בקשה לדחיית התביעה.
החברה טענה כי התיקון הראשון לחוקה מאפשר לה "ליידע את הציבור על האשמות חדשותיות בעלות חשיבות ציבורית עליונה." בקשת הדחייה נדחתה ב-16 בדצמבר 2021, על ידי שופט בית המשפט העליון בדלאוור.
התביעה ציינה במפורש את הפרשנים Maria Bartiromo, Lou Dobbs,Jeanine Pirro וכן נגד למארחי הפריים-טיים טאקר קרלסון ושון האניטי.
בפברואר 2023 פרסם הצוות המשפטי של חברת דומיניון טקסטים ומוצרים אחרים במסגרת גילוי מסמכים נגד פוקס.
דומיניון חשפה קטעים מביכים של הודעות טקסט ותצהירים של מנהלים בכירים בפוקס ניוז, עיתונאים, אנשי צוות ומנחי תוכניות הטלווזיה.
הטקסטים הראו כי בחברה רווחה הדעה לפיה הטענות שדומיניון מסייעת לגניבת הבחירות לטובת ג'ו ביידן הם "דברים ממש מטורפים", כפי שניסח זאת יו"ר תאגיד פוקס, רופרט מרדוק.
עם זאת כמה תוכניות פוקס המשיכו להפיץ רעיון זה.
המסמכים גילו לדוגמה כי טאקר קרלסון, המגיש הפופולרי ביותר ברשת פוקס ניוז, הביע חוסר אמון בטענות הכוזבות שהבחירות ב-2020 נגנבו על ידי הדמוקרטים.
טענות אלה הושמעו בהתכתבויות שביצע עם עמתיו באופן פרטי, בזמן שקלרסון העביר לצופיו מסר אחר לגמרי.
באופן פרטי קלרסון לעג ליועצי טראמפ, כולל רודי ג'וליאני וסידני פאוול.
קלרסון היה מודאג מפגיעה כלכלית בערוץ אם זה ישדר ידיעות שיוצאות נגד טענות טראמפ, וכן הביע חשש כי יציאה של הערוץ נגדו תגרור תקיפה נגדית של טרמאפ על הערוץ שתגרור פגיעה כלכלית נוספת.
בהודעה לשון האניטי, כתב קלרסון כי יש לפטר את כתבת פוקס ניוז בבית הלבן, ז'קי היינריך, בגלל שצייצה בטוויטר בדיקת עובדות של טענות שווא שהפיצו קרלסון וטראמפ על חברת דומיניון.
המשפט נגד הרשת עמד להתחיל באפריל 2023. השופט אריק דייוויס מבית המשפט העליון של דלאוור קבע כי ההצהרות ששודרו בפוקס לא היו בבחינת "הבעת דעה מוחלטת" ולכן לא מוגנות על ידי החוקה.
הוא קבע גם כי אף אחת מהטענות בנוגע לדומיניון ובחירות 2020 אינה נכונה, וכי העדויות אינן תומכות בכך שפוקס ניוז דיווחה על האירועים באופן שאינו מוטה ומתוך רצון טוב.
פוקרסטארס (PokerStars) הוא חדר פוקר מקוון, הגדול בעולם.
החברה, ששוויה נאמד ב-3–4 מיליארד דולרים, רשומה באי מאן, המשמש כמקלט מס.
לאחר החקיקה נגד הימורים מקוונים בארצות הברית, החליטו ראשי פוקרסטארס להמשיך ולקבל הפקדות משחקנים אמריקניים, בטענה כי פוקר הוא משחק מיומנות, ולא משחק מזל.
פוקרסטארס, שעוד קודם לכן היה חדר הפוקר השני בגודלו בעולם, נכנסה לוואקום שהשאירו אחריהם חברות ההימורים הציבוריות (בעיקר פארטיגיימינג), שהפסיקו לקבל הפקדות משחקנים אמריקניים.
המהלך הניב לחברה רווחים המוערכים במאות מיליוני דולרים, והפך אותה לחדר הפוקר המקוון הגדול ביותר בעולם.
פוקרסטארס מציעה מגוון משחקי פוקר, כגון טקסס הולדם ואומהה הולדם.
כמו כל חדרי הפוקר באינטרנט, פוקרסטארס מרוויחה את כספה משני מקורות עיקריים: גביית עמלה ("רייק") בכל סיבוב משחק, ודמי רישום לטורנירים נושאי פרסים.
פוקרסטארס הוא אתר הבית של אליפות העולם בפוקר מקוון, טורניר שהשחקנים המסיימים במקומות הראשונים בו, זוכים במאות אלפי דולרים כל אחד.
באוגוסט 2014, קנתה אמאיה (Amaya Gaming Group) את חברת האם של פוקרסטארס בסכום של 4.9 מיליארד דולר במזומן.
עסקה זו הפכה את אמאיה לחברת ההימורים הגדולה בעולם באותה העת.
לאחר הסתבכות עם שלטונות החוק בקנדה, שינתה החברה את שמה ל-The Stars Group.
במאי 2020, התאחדה חברה זו עם החברה האירית Flutter Entertainment, לפי שווי ערך של כ-4.95 מיליארד דולר.
השווי של שתי החברות יחד הוערך לאחר הרכישה ביותר מ-11 מיליארד דולר.
על פוקרסטארס נמתחה ביקורת מאחר שדירקטוריון החברה קיבל החלטה מודעת לעבור על חוקי ארצות הברית.
בני משפחת שיינברג, וכמוהם בעלי המניות האחרים בחברה ומנהליה הבכירים, היו מנועים מלהיכנס לארצות הברית, מחשש למעצר בידי השלטונות האמריקניים.
ישי שיינברג הסגיר את עצמו בינואר 2020 כחלק מעסקה עם הרשויות, ובספטמבר אותה השנה הורשע ונקנס ב-30 אלף דולר, ללא כניסה לכלא.
פוקרסטארס היא הספונסר הראשי של מספר סבבי טורנירי פוקר ברחבי העולם.
הגדול בניהם הוא סבב הפוקר האירופי, אשר ב-2011 רכשה החברה את הזכויות עליו.
פוקר שקרנים הוא משחק המשלב יכולות ניתוח סטטיסטי הסתברותי, ויכולות הונאה.
המשחק ידוע בשמות שונים, וקיימות לו כמה גרסאות, המתבססות ברובן על שלוש תצורות עיקריות: שימוש בשטרות כסף, שימוש בקוביות משחק רגילות (נקרא גם Dudo או פרודו) או שימוש בקוביות פוקר (נקרא גם Liar's dice).
בגרסאות של קוביות המשחק הרגילות ושטרות הכסף, המשחק מתבסס על הכרזות, שהן למעשה הימור מצד שחקן מסוים על כמות מופעים מינימלית של מספר כלשהו אצל כלל השחקנים הפעילים, כאשר השחקן המכריז יודע רק את המספרים המופיעים אצלו, בעוד אלו של יריביו נסתרים ממנו.
בגרסה של קוביות הפוקר ההכרזות מתייחסות לדירוג הסדרה בידי השחקן, כשכל אחד בתורו יכול להעלות את ההכרזה.
גרסה זו מקובלת כמשחק הימורים קצר, בדרך כלל בין שני שחקנים.
המנצח זוכה בשטר הכסף של יריבו (או בסכום אחר שהוסכם ביניהם מראש).
מהלך המשחק מתחיל בהכרזה של אחד השחקנים על כמות מופעים מספרה מסוימת במספרים הסידוריים של שני שטרות הכסף יחדיו, כאשר הספרה אחת משמשת כג'וקר ונספרת כמו הספרה המוכרזת.
השחקן השני יכול לבחור להמשיך את ההימור על ידי הכרזה על כמות גבוהה יותר של מופעים מספרה כלשהי, או כמות זהה של מופעים אך מספרה גבוהה יותר מזו שהכריז יריבו; במקרה זה התור עובר שוב לשחקן הראשון.
אפשרות אחרת היא לעצור את ההימור ולחשוף הן את המספר הסידורי על גבי השטר שבידיו, והן את זה שעל השטר של היריב; במקרה זה נבדק האם ההימור של השחקן הראשון היה נכון (כלומר קיימים לפחות כמות מופעי הספרות כפי שהכריז), או שטעה ואז יאבד את השטר שבידיו.
גרסה זו מקובלת כמשחק חברה ובו מספר משתתפים, בדרך כלל עד 6 (אך אין מגבלה).
כל שחקן מקבל חמש קוביות משחק רגילות, אותן הוא מטיל בכל סבב מחדש ומסתיר אותן מתחת לכוס ייעודית באופן המאפשר רק לו לצפות בהן.
גם בגרסה זו המספר אחד משמש כג'וקר ונספר כמו המספר שנקבע בהכרזה.
שחקן המפסיד את ההימור מאבד קובייה והיא יוצאת מהמשחק.
השחקן האחרון שנותר עם קוביות בידיו הוא המנצח.
מלבד העלאת הכמות או המספר, הכרזה נוספת שיכול שחקן לבצע היא כמות מופעים של המספר אחד.
"פוקר שקרנים" הוא גם שמו של ספר מאת מייקל לואיס.
בספר מתאר המחבר, שהיה סוחר אג"ח בחברת האחים סולומון מוול סטריט, את המשחק בגרסת השטרות שלו, כמשחק מקובל בין מנהלי החברה, שנועד להפגין את כישורי ההונאה, התחרותיות וההימור שלהם, תכונות אשר שימשו אותם גם באסטרטגיות ההשקעות וגיוס הלקוחות.
בספר מתוארים הימורים על סכומים גבוהים במיוחד במסגרת המשחק.
בסרט "שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת" מתואר הווי הימאים בספינת הרפאים, הכולל משחק פוקר שקרנים בגרסת הקוביות, אשר משמש להכרעה על גורלם של הגיבור ויליאם טרנר ואביו.
במשחק "Red Dead Redemption" ישנו מיני-משחק של קוביות שקרנים.
במשחק "!Leisure Suit Larry: Love for Sail" ישנו חלק שבו הגיבור חייב לנצח במשחק קוביות שקרנים על מנת להתקדם.
פוקר (Fokker) הייתה חברה הולנדית לייצור כלי טיס ומוצרי חלל, שנקראה על שם מייסדה אנתוני פוקר.
תחילתה של החברה בגרמניה בשנת 1912, והיא עברה להולנד ב-1919. שיא פריחתה היה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, שבהן שלטה בשוק התעופה האזרחית.
פוקר פשטה את הרגל בשנת 1996.
תחילת דרכה של החברה הייתה כאשר אנתוני פוקר בן ה-20 ייצר את המטוס ההולנדי הראשון שטס בארצו, בשם ספִּין (spin - עכביש).
פוקר עבר לברלין, ובה ייסד את חברת Fokker Aeroplanbau.
מאוחר יותר עבר לשוורין בחבל פומרניה, שבה ייסד ב-22 בפברואר 1912 חברה בשם Fokker Aviatik GmbH.
פוקר החל לצבור הון כאשר מכרה מספר מטוסי "ספין" לממשלת גרמניה.
עד מהרה הוקם מפעל על אדמת גרמניה, שהחל בייצור מטוסים עבור חיל האוויר הגרמני.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עשתה גרמניה שימוש רב במטוסי הפוקר, וביולי 1915 הגיע לחיל האוויר הגרמני מטוס ה"פוקר איינדקר", שעשה שמות בחילות האוויר של הממלכה המאוחדת וצרפת.
ייחודו של מטוס זה היה בשילוב של מקלע שפנדאו כמכונת ירייה של המטוס, שבה ירה הטייס בין להבי המדחף הקדמי.
עקרון ההמצאה היה צרפתי, אך הוא היה מגושם ולא יעיל, וכשנפל מטוס צרפתי עם מנגנון זה בשטח גרמניה, למד פוקר את שיטת הפעלתו ושכלל אותה, כך שהירי יהיה מסונכרן עם סיבובי המדחף ולא יגרום לו נזק.
פוקר התגאה באוטוביוגרפיה שלו, שמטוסו היה מטוס הקרב המודרני הראשון, בכך שמערכת הירי שלו הייתה משולבת אינטגרטיבית עם שאר מערכות המטוס.
הבריטים התקשו להתמודד עם כלי יירוט מסוכן זה, ורק יותר משנה לאחר מכן הצליחו להכניס לזירה מטוסים בעלי יכולת ירי שיכלה להתמודד עם זו של הפוקר.
דגמים חדשים של פוקר יצאו בהמשך הדרך, אך חלקם נחשבו לאכזבות והופנו לזירה הרוסית, המאתגרת פחות.
לקראת תום המלחמה כבר פינה הפוקר את מקומו במרכז הזירה לטובת מטוסים מתוצרת יצרנים אחרים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עבר מפעלו של פוקר להולנד, וחילות אוויר נוספים רכשו את מטוסיו.
בין השאר יוצר הפוקר DC.I, שנרכש על ידי חיל האוויר של הולנד.
למטוס היו שתי מכונות ירייה שנשלטו על ידי הטייס, בנוסף לשני רובים שנשלטו על ידי איש צוות נוסף.
מטוס שנחשב לטוב במיוחד היה ה-C.V., שבו הוחלפו הכנפיים והמנועים, קלות הטיפול בו שופרה לאין ערוך, וטייסים אהבו לטוס בו עקב נוחות התפעול שלו.
מטוס זה שירת ביותר מעשרה חילות אוויר שונים.
בתחילת דרכו, בחן חיל האוויר הישראלי את מטוסי הפוקר S-11 אינסטרוקטור כמטוסי אימון.
המטוס היה בשימוש בשנים 1952–1953, במקביל למטוסי הסטירמן.
המטוס נדחה לבסוף עקב מורכבות מערך המכשירים שלו, מנועו הייחודי ובעיקר כן הנסע שלו שהיה שביר ונטה להתפרק לעיתים קרובות.
ב-1953 עברו המטוסים לטייסת הקלה, וב-1954 נמכרו עשרת המטוסים.
פוּקְסִיָּה (שם מדעי: .Fuchsia Plum.
ex L) היא סוג שיחים או עצים ירוק-עד ממשפחת נר-הלילה.
הסוג מונה 107 מינים שמרביתם שיחים או עצים קטנים, ורבים מהם משמשים כצמחי נוי בשל פרחיהם הצבעוניים.
הבוטנאי הצרפתי שארל פלומיה הוא שהגדיר את הסוג בסוף המאה ה-17, וכינה אותו פוקסיה, על שם הרופא הגרמני לאונהארט פוקס (Fuchs; 1501–1566), ממייסדי מדע הבוטניקה.
רוב מיני הפוקסיה נפוצים בטבע באמריקה הדרומית והמרכזית, מרביתם באזורי אקלים טרופי או סובטרופי, אולם קיים גם מין, פקסיית מגלן (Fuchsia magellanica), הנפוץ בארץ האש בעלת אקלים ממוזג, ותפוצתה מדרום צ'ילה ומרכזה ועד דרום ארגנטינה.
מינים נוספים מוצאם בניו זילנד ובאיי החברה (שבהם האי טהיטי).
הצמחים גדלים ביערות, באזורים מישוריים או בהרים עד רום 3,000 מ'.
מרבית מיני הפוקסיה הם שיחים או עצים ירוקי-עד.
גודל הצמח במינים השונים נע מ-20 סנטימטרים ל-4 מטרים, למעט המין Fuchsia excorticata המצוי בניו זילנד, שהוא עץ, היכול להגיע לגובה 15 מטרים.
העלים פשוטים, מסורגים, נגדיים או מסודרים בדורים של עד 5 עלים, בעלי לוואים קטנים ובדרך כלל נשירים.
הפרחים ערוכים אחד אחד בחיק של עלים רגילים או באשכולות או גם במכבדים, בדרך כלל ראוותנים, בעלי עוקצים ארוכים ומשולשלים על פי רוב כלפי מטה, לפעמים זקופים.
צבעם אדום או אגמן ובהם על פי רוב חלקים לבנים.
הפרחים על פי רוב מושלמים, לפעמים לא מושלמים, כלומר האבקנים או השחלה אינם מתפקדים.
הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, שחלה תחתית מעליה קבוע צינור הפרח הבנוי מהעטיף ומכלול האבקנים שנושר לאחר הפריחה כיחידה אחת.
הפרחים דמויי פעמון תלוי, שהאבקנים ועמוד העלי בולטים מתוכו כלפי מטה.
הן הגביע והן הכותרת צבעוניים, ושונים זה מזה, בדרך כלל בגוונים שונים של אדום, סגול או ורוד, אך קיימים גם מינים בעלי פרחים לבנים ובגוני צהוב וכתום.
הפרחים הצבעוניים מושכים אליהם ציפורים יונקות צוף (מיני קוליבריים), המסייעות בהאבקתם.
הגביע בעל 4 אונות מפושקות.
קטנים, מפותלים ורעופים או מתפשטים, נושרים כיחידה אחת לאחר הפריחה.
אבקנים 8, על פי רוב בלתי שווים ובולטים במידה ניכרת מתוך הכותרת.
הזירים דקיקים ומפורדים, המאבקים דמויי סרגל או מוארכים, בעלי שתי לשכות, שנפתחות בסדק לאורכם.
עמוד השחלה דק וארוך מאוד והוא בולט במידה רבה מתוך הכותרת.
הצלקת בת כמעט 4 אונות עד 4 אונות שלמות
הפרי ענבה בת 4 מגורות ובחלק מהמינים הוא טוב למאכל אדם.
הפריחה בקיץ ובסתיו, ובאזורים הטרופיים במשך כל השנה.
פקסיית כלאיים (Fuchsia × standishii J.Harrison) - צמח נוי ביתי זקוף, שהוא בן כלאיים (מכלוא) בין פקסית מגלן (Fuchsia magellanica), שמוצאה מדרום אמריקה הדרומית והמין Fuchsia fulgens שמוצאה מדרום מערב מקסיקו ומרכזה.
פקסיית כלאיים היא בן שיח זקוף, קירח או שעיר מעט.
העלים דמויי ביצה אורכם 4 עד 10 ס"מ, שפתם משוננת.
אורך צינור הפרח 15 עד 25 מ"מ והוא אינו ארוך יותר מהאונות.
הגביע אדום, עלי הכותרת ארגמניים, ורודים או לבנים, אורכם 15 עד 25 מ"מ.
האבקנים בולטים בהרבה מחוץ לפרח.
פקסיית כלאיים היא צמח חצי צל, וצל מלא, עמיד בקרה, רגיש לשרב (זקוק להשקיה מרובה), ולמליחות.
הריבוי באמצעות ייחורים בחורף ובאמצעות זרעים באביב.
בזכות פרחיהם הקישוטיים, בויתו מינים רבים של פוקסיה והופצו כצמחי נוי ברחבי העולם.
כיום משווקים עשרות זני מכלוא שפותחו על ידי גננים ושתלנים, ושונים זה מזה בצבעי הפרחים וגודלם, ובמבנה הצמח - מטפסים, שיחים זקופים או כאלה שענפיהם שמוטים, המתאימים לשתילה בעציצים תלויים.
הפוקסיה נפוצה בשימוש כצמח מרפסת ופאטיו, אך נשתלת גם בגינות מוצלות.
הריבוי נעשה באמצעות ייחורים או זרעים.
בזכות השימוש התרבותי בצמח, הפך המונח 'ורוד פוקסיה' גם לשמו של הצבע הוורוד-עז האופייני לפרחיו.
פוקר Dr.I היה מטוס קרב תלת-כנפי מתקופת מלחמת העולם הראשונה מתוצרת חברת פוקר.
המטוס קנה את עיקר פרסומו כאשר הוטס בידי הטייס המפורסם מנפרד פון ריכטהופן, "הברון האדום", מלך קרבות האוויר של מלחמת העולם הראשונה.
החל מחודש פברואר 1917 התברר כי מטוס הקרב הבריטי התלת-כנפי סופווית טריפליין זוכה לעליונות בקרבות האוויר של החזית המערבית.
בתגובה ראשונית ניסו במפעלי חברת פוקר להסב מטוס דו-כנפי לגרסה תלת-כנפית דומה.
גרסה זו נמצאה כקשה לתפעול, והתברר כי יש צורך בפיתוח של גרסה מקורית בעלת מבנה ואמצעי שליטה והיגוי מתאימים.
לאחר מספר גרסאות פיתוח חדשות שכללו שינויים והתאמות עיצוב, נשלח הדגם הראשון לניסיון בפעילות קרבית מעל שמי בלגיה ב-28 באוגוסט 1917. שלושה ימים מאוחר יותר כבר הצליח ריכטהופן להפיל שני מטוסי אויב.
הוא דיווח כי המטוס החדש השיג עליונות על פני הסופווית הבריטי והמליץ להכניסו לשירות מבצעי.
בתוך שלושה חודשים הושלמה הרכבתם של כ-300 מטוסים מן הדגם החדש אשר הוצבו בטייסות מבצעיות.
כבר מן ההתחלה התבלט פוקר Dr.I בכושר תמרון מעולה.
למרות חוסר היעילות של המאזנות, הרי שהגה הכיוון והגה הגובה היו קלים לתפעול וחזקים.
המטוס הצטיין בביצוע של פניות הדוקות אשר היו פועל יוצא של אי-היציבות הכיוונית אשר נוצרה מן המבנה בעל שלוש הכנפיים, שאפשר לטייסים ביצוע של תרגילי התחמקות והתגנבות מאחורי מטוסי האויב ומולם.
עם זאת, היה המטוס נחות מול מטוסי בעלות הברית מבחינת המהירות במצב של טיסה ישרה ואופקית או בצלילה.
המנוע החזק אמנם אפשר למטוס נסיקה מהירה אך בגבהים הגבוהים חלה ירידה חדה בביצועיו כתוצאה מיחס הדחיסה הנמוך של המנוע הסיבובי שהותקן בו.
עם התקדמות המלחמה, התגבר המחסור בשמן קיק, אשר היה חיוני לפעילות המנוע הסיבובי, והניסיון להשתמש בשמנים תחליפיים גרם לתקלות ולהשבתתם של מנועים רבים.
תא הטייס היה קטן מאוד ובנוי מחומרים באיכות נמוכה.
הראות במצבי המראה ונחיתה הייתה גרועה, וההגנה על הטייס במצבים של נחיתת חירום התגלתה כעלובה.
חקירת התרסקויות של מטוסי פוקר Dr.I אשר אירעו במהלך אוקטובר 1917 הצביעו על כשל מבני של הכנפיים.
כאשר נוספה לכשל מבני זה גם לחות, אשר חדרה לכנפיים וגרמה להרס שלהן, נחלשו צלעות המבנה הפנימי של הכנף, והמאזנות הפסיקו לתפקד והתפרקו באוויר.
על מנת להתגבר על תקלות אלה, הגבירה החברה את בקרת האיכות של ההרכבה, חיזקה את המבנה הפנימי, וציפתה את הכנפיים ואת צלעות המבנה בחומר דוחה לחות.
בתוך כחודשיים התחדש הייצור והטייסות קיבלו את הדגם המשופר.
בחקירה מאוחרת שהתבצעה לאחר המלחמה התברר כי סיבה משמעותית נוספת לכשל המבני של הכנפיים הייתה שהכנף העליונה נשאה במקדם עילוי הגבוה עד פי 2.55 מזה של הכנף התחתונה במהירויות הגבוהות.
הבעיות המבניות החמורות של מבנה הכנף המשולש מנעו את הגדלת ההזמנות והמצבה של המטוסים מדגם זה.
הייצור הופסק לחלוטין במאי 1918 והמטוס הוצא מן השירות והוחלף בדגם הפוקר D.VII הדו-כנפי.
מטוסים שנותרו שלמים בסוף המלחמה הועברו לבחינה בידי בעלות הברית כחלק מהסכמי שביתת הנשק.
מספר מטוסים שנותרו לפליטה מוצגים במוזיאונים צבאיים שונים.
בשנות השלושים הורכבו מספר מטוסים נוספים מחלפים שנמצאו במחסנים ושימשו בצילומי סרטים גם עשרות שנים לאחר מכן.
כיום ידועים בעולם מטוסים מקוריים בודדים מדגם זה המוצגים במוזיאונים.
פוקר איינדקר היה מטוס קרב גרמני חד-מושבי, חד-כנפי בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
המטוס היה המטוס הראשון שעליו הותקנה מערכת מתאם ירי, אשר אפשרה ירי לעבר מטוסי האויב בכינון ישיר מבעד למדחף הקדמי, ובכך העניקה עליונות אווירית מוחלטת לחיל האוויר הגרמני בשמי החזית המערבית בשנים 1915-1916.
פוקר איינדקר פותח על בסיס דגם מטוס סיור בלתי חמוש של החברה.
בתאריך 23 במאי 1915 הציג אנטוני פוקר בעצמו את מערכת מתאם הירי שהורכבה עליו.
ההפלה הראשונה של המטוס נרשמה ככל הנראה כבר ב-1 ביולי 1915, כאשר מטוס צרפתי הופל בשמי החזית המערבית.
בשלב זה של המלחמה שימשו מטוסי פוקר איינדקר כחלק ממערכי טיסה משולבים יחד עם מטוסי סיור לצורכי ליווי והגנה ולא כמערך קרבי עצמאי.
בשלב מאוחר יותר, לאחר שהתבררה העליונות האווירית שלהם, החלו המטוסים להשתתף במלחמה גם לצורכי התקפה יזומה על מטוסי אויב.
11 טייסים רשמו יותר מ-5 הפלות כל אחד, כאשר המצטיינים שבהם היו הטייס אוסוואלד בלקה, שרשם לזכותו 40 הפלות והטייס מקס אימלמן שרשם 15 הפלות.
הופעתם בזירה של מטוסים נוספים בעלי מערכת תיאום ירי ישירה בשנת 1916 שמה קץ לדומיננטיות האווירית של הפוקר איינדקר.
כיום נותר דגם מקורי אחד של המטוס אשר נפל בידי הבריטים כאשר טייס צעיר איבד את דרכו בערפל, נחת בשטח בשליטה בריטית ונתפס בטרם הצליח להשמיד את המטוס כפי שנדרש.
הוא מוצג במוזיאון המדע בלונדון.
פוקר איינדקר התאפיין בכנפיים המותקנות במרכז גוף המטוס כאשר תא הטייס מוגבה מעליהן.
מכל הדלק העיקרי הותקן מאחורי תא הטייס, ואילו מכל הדלק המשני, אשר הזרים דלק למנוע בכח הכבידה, מוקם בקרבת המנוע וחייב את הטייס לבצע פעולת שאיבה מדי מספר דקות.
הגה הכיוון והגה הגובה פעלו ביעילות ובחדות ואפשרו למטוס לבצע תמרוני גובה וסיבוב מהירים.
לעומת זאת, יכולת הגלגול של המטוס הייתה נמוכה בשל העדפת השימוש במערכת הסטת כנפיים במקום השימוש במאזנות.
כך למעשה, השליטה במטוס דרשה רמה גבוהה של יכולת הטסה ושליטה בכל המכלולים הרגישים.
המטוס הונע במנוע סיבובי אשר בדגמים הראשונים היה בן 80 כוחות סוס, ובדגמים המאוחרים יותר הגיע עד ל-160 כוחות סוס.
החימוש, אשר כלל בדגמים הראשונים מכונת ירייה אחת מסוג Parabellum MG14 בקוטר 7.92 מ"מ, כלל בדגמים האחרונים שתי מכונות ירייה מסוג Spandau MG08 בקוטר 7.92 מ"מ בעלות שתי מערכות מקבילות של מתאמי ירי.
סך הכול, יוצרו 416 מטוסים מדגם זה.
מנוע: סיבובי, 80-160 כוחות סוס (בדגמים השונים).
חימוש: מכונת ירייה אחת או שתיים (בדגמים השונים) בעלות מתאם ירי בכינון ישיר.
פוקר 100 הוא מטוס נוסעים סילוני צר-גוף לטיסות קצרות מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר.
טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-30 בנובמבר 1986. ייצור המטוס הופסק בשנת 1997, לאחר שנבנו 283 מטוסים.
המטוס הוא פיתוח של מטוס אחר מתוצרת פוקר ה-F28. הוא טס לראשונה בנובמבר 1986, ונכנס לשירות בחברת התעופה סוויסאייר בפברואר 1988.
בשנת 1993 הציגה פוקר גרסה קצרה יותר למטוס שנקראה פוקר 70. בשנת 1994 החלה בפיתוח מטוס גדול יותר - פוקר 130, וגרסת מטען לפוקר 100 בשם פוקר 100QC, אך תוכניות אלו לא יצאו אל הפועל לאחר שפוקר פשטה את הרגל במרץ 1996.
במטוס ישנה קופסה שחורה דיגיטלית שמתעדת 106 פרמטרים מחיישנים שונים של המטוס.
באוגוסט 2009 היו 229 מטוסים בשירות מבצעי בחברות הבאות: אוסטריאן ארוז, אוויאנקה, בריט אייר, קרפטאייר, קונטקט אייר, KLM Cityhopper, איראן אייר, מונטנגרו איירליינס, מולדובה איירליינס, אייר ניוגיני, אייר באגאן, קיש אייר, IRS איירליינס, ואיראן אסמאן איירליינס, טוס איירווייז.
ב-5 במרץ 1993 התרסקה טיסה 301 של מקדוניאן איירליינס במהלך ההמראה מנמל התעופה סקופיה בדרכה לציריך, 83 מתוך 97 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
ב-31 באוקטובר 1996 התרסקה 25 שניות לאחר ההמראה טיסה 402 של TAM איירליינס סמוך לסאו פאולו, 95 הנוסעים ואנשי הצוות ו-4 על הקרקע נהרגו.
התקלה נבעה מכך שמהפך הדחף של המנוע הימני, שהוא למעשה בלם אווירודינמי, שנועד לבצע בלימה בשעת נחיתה, נפרש בשל חיישן פגום, והצוות כשל בזיהוי התקלה, ובמקום לתת למערכת להתגבר על התקלה באופן אוטומטי, הגביר מספר פעמים את כוח המנוע שהמערכת הורידה, עד שהכבל של המצערת נקרע.
ב-27 בדצמבר 2019 מטוס מסוג זה בשירות "בק אייר" בטיסה 2100 שהמריאה מנמל התעופה הבינלאומי אלמטי לכיוון נור-סולטן, בירת קזחסטן.
התרסק לתוך בניין, שניות לאחר שניסה להמריא.
מסיבה כלשהי המטוס לא הצליח להתרומם, עבר דרך מחסום בטון והתנגש בבניין בן שתי קומות.
14 בני אדם נהרגו ועוד עשרות נפצעו באופן אנוש.
פוקר 70 הוא מטוס נוסעים סילוני לטיסות קצרות, מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר.
טיסת הבכורה של המטוס הייתה ב-4 באפריל 1993. בסה"כ נבנו 48 מטוסים.
המטוס הוא גרסה קצרה יותר של מטוס אחר מתוצרת פוקר הפוקר 100. פוקר החלה לפתח את המטוס בנובמבר 1992, טיסת הבכורה הייתה באפריל 1993. האישורים להפעלת המטוס התקבלו באוקטובר 1994, והוא נכנס לשירות בחברת פורד.
ייצור המטוס הופסק בשנת 1996 כשפוקר פשטה את הרגל, והמטוס האחרון נמסר באפריל 1997. ב-1999 הוקמה יצרנית המטוסים "Rekkof" (פוקר בהיפוך אותיות), שהייתה במשא ומתן על ייצור המטוס מחדש, אך הדבר לא יצא לפועל.
בנובמבר 2009 היו 43 מטוסים בשירות מבצעי בחברות: אוסטריאן ארוז, KLM Cityhopper, קרפטאייר, ווייטנאם איירליינס.
ממשלת הולנד משתמשת בפוקר 70 להטסת ראשי המדינה.
באוקטובר 2017 חברת KLM Cityhopper, שהפעילה 26 מטוסי פוקר 70, כולל עבור ממשלת הולנד, הוציא את אחרון המטוסים שלה משירות.
חברת טוס איירווייז רכשה 4 מהם.
בעונת חורף 19–2018 הפעילה אותם בטיסות בין שדה דב לקפריסין.
ביולי 2018 היו 26 מטוסים בשירות מבצעי.
פוקר 50 הוא מטוס נוסעים לטיסות קצרות מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר.
טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-28 בדצמבר 1985. ייצור המטוס הופסק בשנת 1997, לאחר שנבנו 213 מטוסים.
פיתוח המטוס החל בשנת 1983 לאחר ירידה במכירות המטוסים פוקר F27 ו-פוקר F28. טיסת הבכורה הייתה בדצמבר 1985, והאישורים להפעלתו התקבלו ב-1987. לקוחות ההשקה היו לופטהנזה סיטי ליין (OLT) ו-Ansett Australia.
F27 Mark 050 הגרסה הראשונה למטוס, מבוססת על ה-F27, במטוס מערכות אלקטרוניות שלא היו במטוסים הקודמים של פוקר.
F27 Mark 0502 במטוס זה שונו מפרט המושבים ומיקום יציאות החירום, נבנו שישה מטוסים מדגם זה.
F27 Mark 0604 למטוס זה דלת גדולה למטען, נבנו ארבעה מטוסים מדגם זה.
באוגוסט 2009 היו 168 מטוסים בשירות פעיל בחברות התעופה: אייר אסטנה, אייר בלטיק, פליגפיילג איסלנדס, אתיופיאן איירליינס, אוויאנקה, לוקסאייר, סודאן איירווייז, סקנדינביאן איירליינס, ארו מונגוליה, ארו קונדור, אריה אייר, CAA, דנים אייר, Amapola Flyg, קיש אייר, VLM איירליינס, ו-Skyways Express.
כמו כן משתמשים במטוס חילות האוויר של הולנד, סינגפור, וסין.
פוקר F27 (Fokker F27 Friendship) הוא מטוס נוסעים מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר.
המטוס טס לראשונה ב-24 בנובמבר 1955, והוא יוצר עד ראשית שנות ה-90.
פוקר החלה לפתח את המטוס בשנת 1950 במטרה להתחרות במטוס המוצלח באותה התקופה דאגלס DC-3. אב הטיפוס טס בנובמבר 1955, ונכנס לשירות בנובמבר 1958 בחברת התעופה אייר לינגוס.
בשנת 1956 החלה יצרנית המטוסים האמריקאית "Fairchild Aircraft", לבנות את המטוס ברישיון פוקר בארצות הברית.
בשנת 1958 אף פיתחה גרסה למטוס משלה שכונתה Fairchild Hiller FH-227.
F27-100 גרסת הייצור הראשונה, במטוס 44 מושבים.
F27-200 לדגם זה מנוע משופר יותר.
F27-300 Combiplane שימש גם כמטוס מטען.
F27-300M Troopship גרסה צבאית עבור חיל האוויר המלכותי ההולנדי.
F27-400 למטוס זה דלת מיוחדת למטענים.
F27-400M גרסה צבאית עבור הצבא האמריקאי.
F27-500 דגם משופר ולו מנועים חזקים יותר, טס לראשונה בנובמבר 1967.
FH-227 גרסה שיוצרה על ידי Fairchild בארצות הברית.
חיל האוויר האינדונזי חיל האוויר האיראני / צבא איראן
חיל האוויר הפקיסטני / הצי הפקיסטני
חיל האוויר הפיליפיני / הצי הפיליפיני
חיל הצנחנים של ארצות הברית
ב-7 במאי 1964 התרסקה בקליפורניה טיסה 773 של פאסיפיק איירליינס, בעקבות נוסע מתאבד שירה בטייסים.
ב-10 ביוני 1960 התרסקה במאקאי (קווינסלנד) טיסה 538 של טראנס אוסטרליה איירליינס, 25 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-8 בדצמבר 1972 התרסקה במולטאן טיסה 631 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, 22 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-15 בספטמבר 1978 התרסקה טיסה של חיל האוויר הפיליפיני, 15 ששהו במטוס ו-17 על הקרקע נהרגו.
ב-26 במאי 1980 התרסקה טיסה של חיל האוויר הניגרי שנשאה משלחת דיפלומטית בשל סופת רעמים, כל השלושים איש ששהו במטוס נהרגו.
ב-4 באוגוסט 1984 התרסקה סמוך לדאקה טיסה של בימאן בנגלדש איירליינס, 45 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-8 בדצמבר 1987 התרסקה טיסה של הצי הפרואני, בהתרסקות נהרגו 43 רובם שחקני כדורגל.
ב-19 באוקטובר 1988 התרסקה טיסה של חברת התעופה ההודית Vayudoot סמוך לגוואהאטי (אסאם), 34 נהרגו.
ב-25 באוגוסט 1989 נעלמה טיסה 404 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס בעת טיסה בפקיסטן.
שרידי המטוס שעליו היו 54 איש לא נמצאו.
ב-11 בנובמבר 2002 התרסקה טיסה של חברת התעופה הפיליפינית Laoag למפרץ מנילה, 20 איש נהרגו.
ב-20 בפברואר 2003 התרסקה במערב פקיסטן טיסה של חיל האוויר הפקיסטני, בהתרסקות נהרגו 17 בהם קצין בכיר בחיל.
ב-10 ביולי 2006 עלתה באש במהלך ההמראה ממולטאן טיסה 688 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, 41 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-6 באפריל 2009 התרסקה בבאנדונג טיסה של חיל האוויר האינדונזי, 24 איש ששהו במטוס נהרגו.
פוקר F28 הוא מטוס נוסעים צר-גוף סילוני לטיסות קצרות, מתוצרת יצרנית המטוסים ההולנדית פוקר.
פוקר הכריזה על ייצור המטוס באפריל 1962, והיא שיתפה פעולה בייצורו עם מספר חברות אירופיות בהן מסרשמיט הגרמנית ו-Short Brothers הבריטית.
אב הטיפוס טס לראשונה במאי 1967, חודש לאחר טיסת הבכורה של הבואינג 737. האישורים להפעלתו התקבלו בפברואר 1969, והוא נכנס לשירות בחברת התעופה הגרמנית "LTU International" (כיום אייר ברלין) באותה שנה.
בשנות השמונים פיתחה פוקר את מטוס הפוקר 100 שהתבסס על ה-F28.
F.28 Mk 1000 גרסת הייצור הראשונה, למטוס קיבולת מקסימלית של 65 נוסעים.
F.28 Mk 1000C גרסת מטען, למטוס זה דלת מיוחדת למטענים.
F.28 Mk 2000 גרסה גדולה יותר של "Mk 1000", למטוס זה קיבולת מקסימלית של 79 מושבים, טס לראשונה באוקטובר 1972.
F.28 Mk 3000 במטוס זה הוגדלו נפח המנועים וקיבולת הדלק.
F.28 Mk 4000 למטוס זה קיבולת מקסימלית של 85 מושבים, נכנס לשירות בסוף 1976.
F.28 Mk 5000 היה אמור להתאים למסלולים קצרים, בסופו של דבר הוא לא נבנה.
F.28 Mk 6000 טס לראשונה ב-ספטמבר 1973, במטוס זה הוגדלה מוטת הכנפיים.
ב-23 בדצמבר 1972 התרסקה באסקר (נורווגיה) טיסה 239 של Braathens, 40 נהרגו ו-5 נצלו.
ב-26 בינואר 1974 התרסקה טיסה של טורקיש איירליינס במהלך ההמראה באיזמיר, 66 נהרגו.
ב-30 בינואר 1975 נפלה טיסה של טורקיש איירליינס לים מרמרה בעת שניסתה לנחות באיסטנבול, 41 נהרגו.
ב-24 בספטמבר 1975 התרסקה בפאלמבאנג (אינדונזיה) טיסה 150 של גארודה אינדונזיה, 26 נהרגו ו-36 נפצעו.
ב-11 ביולי 1979 התרסקה לתוך הר בצפון סומטרה טיסה של גארודה אינדונזיה, 57 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-23 בדצמבר 1979 התרסקה באנקרה טיסה של טורקיש איירליינס, 39 נהרגו.
ב-6 באוקטובר 1981 התרסקה בצפון בראבנט טיסה 431 של KLM Cityhopper, 13 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-20 במרץ 1982 התרסקה בבנדר לאפונג (אינדונזיה) טיסה של גארודה אינדונזיה, 23 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו.
ב-10 במרץ 1989 התרסקה באונטריו במהלך ההמראה טיסה 1363 של אייר אונטריו (כיום אייר קנדה), 24 נהרגו ו-45 נפצעו.
ב-22 במרץ 1992 התרסקה טיסה 405 של יו אס איירווייז במהלך ההמראה בנמל התעופה לה גוארדיה, 27 נהרגו ו-21 נפצעו.
ב-12 באוקטובר 1994 התרסקה סמוך לנתנז טיסה 746 של איראן אסמאן איירליינס, 59 הנוסעים ו-7 אנשי הצוות נהרגו.
ב-9 בינואר 2003 התרסקה בפרו טיסה 222 של טאנס פרו, 41 הנוסעים ו-5 אנשי הצוות נהרגו.
פוקסטרוט הוא ריקוד סלוני אלגנטי בתנועות ארוכות יחסית במקצב 4/4, שהיה אחד הריקודים הפופולריים ביותר במאה ה-20, במיוחד בשנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה.
הריקוד התפרסם ב-1913 על ידי אמן הוודוויל הארי פוקס.
למילה "פוקס" צורפה המילה טרוט שפירושה באנגלית הליכה/ טפיפה) וכך נוצר שם הריקוד.
הפוקסטרוט מתאפיין בתנועה רכה, ארוכה והמשכית.
לפוקסטרוט יכולים להיות מקצבים שונים: איטי, בינוני ומהיר והוא נרקד לצלילי מוזיקה בסגנון ה-"Big Band".
חשיבותו של הריקוד טמונה, בין השאר, בהיותו הראשון אשר הכניס את הספירה האיטית (slow) בעלת שתי הפעמות.
לריקוד הפוקסטרוט יש גרסה מהירה יותר - הקוויקסטפ, וגרסה איטית המכונה סלואו-פוקס (Slow Fox) הנפוצה בעיקר בבריטניה.
הסגנון האמריקאי שאינו מוגבל באחיזה סגורה הוא בעל אופי תיאטרלי ופתוח יותר.
זמרים ידועים ששרו יצירות המתאימות לפוקסטרוט: פרנק סינטרה, בילי הולידיי, נט קינג קול ועוד, נכתבו עבורו קטעי מוזיקה ושירים לביג בנד.
שילוב של פוקסטרוט וצ'ארלסטון הוליד בהמשך את ריקוד הסווינג, שהתפתח בשנות השישים.
הון האי תעשיות מדויקות, הנסחרת בשם פוקסקון היא יצרנית רכיבים אלקטרוניים בינלאומית, המבוססת בטוצ'נג, ניו טאיפיי, טאיוואן.
היא היצרנית הגדולה בעולם של רכיבים אלקטרוניים.
פוקסקון מוגדרת כ'יצרנית עבור מותג אחר' (ODM) ולקוחותיה כוללים פירמות אמריקאיות, אירופאיות ויפניות.
מוצרים נבחרים שהחברה מייצרת הם אייפד, Xiaomi Mi Phones ,אייפון, קינדל, פלייסטיישן 3, wii ו-Xbox 360.
פוקסקון היא היצואנית הגדולה ביותר בסין רבתי (כינוי לסין, הונג קונג, מקאו וטאיוואן), והמעסיקה הגדולה ביותר הקיימת בשוק העבודה הפרטי בסין.
שמה של פוקסקון נקשר במספר שערוריות, בעיקר ביחס לתנאי העסקת העובדים במפעליה בסין, היכן שהיא כאמור המעסיקה הגדולה ביותר בשוק העבודה הפרטי.
בשנת 2012 נשכר "איגוד העבודה ההוגנת" (Fair Labor Association) על ידי חברת אפל כדי לבחון את תנאי ההעסקה במפעלי פוקסקון.
חברת הון האי תעשיות מדויקות הוקמה בטאיוואן ב-1974 כיצרנית של רכיבים אלקטרוניים (בעיקר חיבורי חשמל עבור רכיבי מחשב, שבהם השתמשו עבור קונסולת המשחק אטארי 2600).
השם פוקסקון שימש בתחילה כשם המסחר של חברת הון האי, ומאוחר מכן הפך לשם של חברה בת שלה.
מפעלה הראשון של חברת הון האי בסין עצמה הוקם בבאואן (宝安) (Bao'an) שבשנג'ן, במחוז גואנגדונג, בשנת 1988.
בשנת 2001 בחרה חברת אינטל להתרכז במיומנותה העיקרית שהיא ייצור שבבי מחשב, והעבירה את הייצור של לוחות האם של מותג אינטל ליצרניות סיניות כגון פוקסקון.
בנובמבר 2007 הודיעה פוקסקון על תוכניותיה להקים מפעל חדש בעלות של כחצי מיליארד דולר בחויז'ואו שבדרום סין.
במרץ 2012 הסכימה פוקסקון לרכוש 10 אחוז ממניות יצרנית האלקטרוניקה היפנית שארפ עבור 860 מיליון דולר, בנוסף לרכישת עד ל-50 אחוז ממסכי ה-LCD המיוצרים במפעליה של שארפ בסאקאי, יפן.
בשנת 2020 החברה החלה לייצר טלפון נוקיה 5.3.
בתקופה שבין ינואר ונובמבר 2010, גל התאבדויות התרחש במפעלי החברה, שבמהלכו ניסו להתאבד שמונה עשר עובדים, ונהרגו בסך הכל ארבעה עשר עובדים.
גל ההתאבדויות משך תשומת לב בינלאומית, וגרר בחינה לעומק של תנאי ההעסקה במפעלי החברה ביוזמת החברות עבורן פוקסקון מייצרת, כגון אפל, דל ו-HP, וזאת לאור החשש של אלו האחרונות מההשלכות התקשורתיות האפשריות של האירוע ביחס אליהן.
אף ששמה של פוקסקון נקשר פעמים רבות דווקא לשמה של חברת אפל, פוקסקון למעשה מספקת רכיבים אלקטרוניים עבור חברות רבות ושונות בתעשיית האלקטרוניקה, לרבות דל, HP, מוטורולה, נינטנדו, סוני ונוקיה.
ההתאבדויות הביאו גם לחיבורו של דו"ח ביקורת נוקב ביחס לפרקטיקות העבודה בפוקסקון על ידי 20 אוניברסיטאות מאזור סין רבתי, אשר תיארו את מפעלי החברה כמחנה עבודה.
אמנם, יש מומחים שטוענים כי היחס לעובדים במפעלי פוקסקון הוא טוב לעומת מקומות עבודה אחרים בסביבתה, אך דוחות עדכניים לגבי תנאי ההעסקה במפעלים מעידים על פרקטיקות עבודה בעייתיות, כגון, יחס מפלה של עובדים טאיוונים לעמיתיהם הסינים, שעות עבודה מרובות, והיעדר יחסי עבודה הולמים ככלל.
התומכים בחברה, נוהגים לציין כי שיעור ההתאבדויות בפוקסקון הוא למעשה נמוך בהרבה משיעור ההתאבדויות באוכלוסיית סין הכללית שהוא מהגבוהים בעולם, ובנוסף שייתכן וההתאבדויות נבעו משינויים כלכליים חיצוניים לעבודה במפעלי החברה.
שיעור ההתאבדויות בסין עומד בקירוב על 22.23 התאבדויות עבור 100,000 איש, בעוד שבשנת 2010, השנה החמורה ביותר מבחינת היקף ההתאבדויות של עובדי פוקסקון, התאבדו כאמור 14 איש מתוך סך הכל 450,000 עובדים במפעלי החברה בשנג'ן (יחס של 3.11 התאבדויות עבור 100,000 איש).
לעומת נתונים אלה, בשנת 2010 אירע במפעלי החברה בשנג'ן מקרה מוות נוסף שלא בגין התאבדות, והוא מותו של יאן לי, עובד בן 28, אשר נפטר מקוצר נשימה לאחר שנאלץ לעבוד במשמרת של 34 שעות ברציפות.
|תאריך ייסוד=1891}}פוקסה ברלין (גרמנית: Füchse Berlin) היא קבוצת כדוריד גרמנית מהעיר ברלין, המתמודדת בליגה הגרמנית הראשונה.
מאז עונת שיחקה הקבוצה תחת השם פוקסה ברלין בבונדסליגה השנייה במחוז הצפוני.
בעונת חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, הבונדסליגה.
בעונת היא סיימה במקום השלישי בטבלה.
בעונות 2015\16 ו-2014\15 זכתה הקבוצה באליפות העולם לקבוצות (סופר גלוב).
כמו כן זכתה ב-2014 בגביע הEHF, השני בחשיבותו באירופה.
בשנים האחרונות הקבוצה מסיימת את העונה במקומות הראשונים.
הקבוצה שואפת להגיע למקום ה3 ומעלה, המוביל לכרטיס לליגת האלופות.
הקבוצה מקיימת את משחקיה בהיכל הספורט מקס שמלינג''' בשכונת פרנצלאואר ברג המכיל 8,500 מקומות ישיבה.
לואיזה רוז אלן היא זמרת-יוצרת אנגלייה, הידועה בשם הבמה שלה פוקסס .
אלבום הבכורה של פוקסס, Glorious, יצא לאור במאי 2014 והגיע למקום החמישי במצעד האלבומים של בריטניה.
אלבום האולפן השני של פוקסס, All I Need, יצא לאור בפברואר 2016.
בטקס פרסי גראמי ה-56 זכו פוקסס והמפיק זד בפרס שיר הדאנס הטוב ביותר, על שירם "Clarity".
פוֹקְס פָיֵיר הוא סרט התבגרות אמריקאי משנת 1996, עיבוד קולנועי רופף של רומן מאת ג'ויס קרול אוטס, בבימויה של אנט הייווד-קארטר ובכיכובן של הדי בורס ואנג'לינה ג'ולי.
בורס קיבלה את התפקיד הראשי בהופעת הביכורים שלה בקולנוע.
במרכז העלילה ארבע תלמידות בית ספר תיכון בעיר פורטלנד שבאורגון, הקוראות תיגר על תרבות האונס לאחר שנערה חסרת בית מסתורית ומרדנית נכנסת אל חייהן.
עלילת ספר המקור מתרחשת בקרב מעמד הפועלים באפסטייט ניו יורק בשנות ה-50 של המאה ה-20, אך בסרט שונתה התקופה לשנות ה-90, והדמויות הן של בני מעמד הביניים בפרוורי אורגון שבאזור הפסיפיק נורת' ווסט.
הסרט נחשב לתוצר של תנועות הפמיניזם והעצמת הנשים שפרחו בארצות הברית באותן שנים, במסגרת הגל השלישי של הפמיניזם.
מקום התרחשות העלילה היה מוקד מרכזי של תנועת "ריוט גירל".
מדלן "מאדי" וירץ (הדי בורס) היא תלמידת השנה האחרונה בבית ספר תיכון, חובבת צילום השואפת להתקבל ללימודי אמנות במכללה.
יש לה חבר ששמו אית'ן ביקסבי ולכאורה, חייה מסודרים.
כאשר מאדי נכנסת לשיעור ביולוגיה, המורה לויד בטינג'ר יושב בסמיכות לתלמידה ויולט קאהן באופן שמרמז על הטרדה מינית.
בתחילת השיעור, בטינג'ר מחלק לתלמידים צפרדעים חיות לנתח אותן, אך ריטה חומלת על הצפרדע ומסרבת.
בינתיים מגיעה לבית הספר נערה זרה (אנג'לינה ג'ולי) המחפשת מפלט מהגשם, ונכנסת באקראי לכיתת הביולוגיה.
בטינג'ר סבור שזו תלמידה חדשה ומזמין אותה לשבת.
היא מתיישבת ליד שולחנה של מאדי ונועצת בה מבטים מביכים.
כאשר בטינג'ר מאיים לרתק את ריטה, הנערה משחררת את הצפרדע של ריטה ומשליכה אותה מהחלון.
בטינג'ר מטיל ריתוק אחרי הלימודים על ריטה והנערה, אך הזרה צוחקת שהיא כלל לא לומדת בבית הספר, ויוצאת דרך החלון.
אחרי השיעור, מספר תלמידות פוגשות את הנערה בחדר הנוחיות.
ריטה מספרת שבטינג'ר עושה בה מעשים מגונים, ואז ויולט מתוודה שהוא מטריד גם אותה, אך סינדי לועגת לשתיהן בחוסר אמון.
הנערה משכנעת אותן להתאחד נגד בטינג'ר, וריטה, ויולט ומאדי נשארות איתה.
בשעת הריתוק של ריטה, בטינג'ר נסגר איתה בכיתת הביולוגיה ומתחיל למשש את שדיה, אך ויולט נכנסת בתואנה שהיא שכחה מחברת.
מיד אחריה נכנסות מאדי והנערה, הבנות מתעמתות איתו, ומתפתחת תגרה אלימה שבסופה ריטה מטיחה את פרצופו של המורה בשולחן, ומאיימת עליו שלא ייגע בה שוב.
נכנסת גולדי, שומעת את הדברים ושמחה לאידו של בטינג'ר.
הנערה האלמונית דוחקת בבנות לברוח, מזהירה את בטינג'ר לחדול ממעשיו ויוצאת.
על סף הדלת היא מוצאת את יומנה של מאדי שנשמט ממנה.
בערב מופיעה הנערה במפתיע בחלון חדרה של מאדי.
היא מספרת שסולקה מבית הספר מכיוון שהעזה לחשוב בעצמה, ולבקשתה, נשארת לישון אצל מאדי.
בבוקר היא מסתלקת דרך החלון.
מאדי ממהרת לצאת עם תיק העבודות שלה, ומוצאת את הנערה מסתתרת בין עמודי גשר ברודוויי שעל נהר וילאמט.
מאדי שואלת את הנערה לשמה, זו מזדהה בכינוי "לגס" (Legs, באנגלית: רגליים) ומסבירה שהכינוי דבק בה בשל רגליה הארוכות.
במעשה קונדס, לגס חוטפת את התיק של מאדי, מטפסת על קורות הגשר, מתגרה במאדי לבוא לקחת את התיק, אך מאדי פוחדת מגבהים.
משאית עוברת גורמת ללגס לשמוט את התיק שנתלה על צידו החיצוני של הגשר.
לגס מטפסת מעבר למעקה ומשיגה את התיק.
מאחר שמאדי בדרכה לבית הספר, היא מציעה ללגס לשהות בבית נטוש במעלה הנהר.
בבית הספר נקראות מאדי, ריטה, ויולט וגולדי לשיחת בירור אצל המנהל שלא מאמין לטענותיהן בדבר מעשיו של בטינג'ר.
הן מושעות מבית הספר לשלושה שבועות, והמנהל אוסר על מאדי לקחת את תיק העבודות מכיתת האמנות.
מאחר שהן פוחדות לחזור הביתה, מאדי מובילה את הבנות אל הבית הנטוש, שם הן פוגשות את לגס שמשכנעת אותן לפרוץ לבית הספר לקחת את תיק העבודות.
בלילה הן מתגנבות לכיתת האמנות ומתחילות לאסוף את העבודות של מאדי.