tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כבקשות שקולות רבות, הסוגר של הבית האחרון זהה לדלתו של הבית הראשון (תפארת הפתיחה ותפארת הסיום) והוא הפנייה: ().
הפיוט מורכב משני חלקים בני 11 שורות (סך הכל 22 בתים), ומפואר בסוף כל שורה בחרוז המבריח 'תִי' .
בשיר גם חריזה פנימית אקראית (חריזת ביניים) עם צימודים ניגודיים בין שני חלקי משפט, בשורות 10-9. בפיוט מתבטאים הרגלים של ריה"ל בשירת הקודש שלו, וביניהם שימוש נרחב במילות ובמשפטי שאלה, שימוש בסמל "הדרך", וכן בסמל השינה המתקשר לנושא המוות, ושכיח גם בשירת החול שלו.
חוקרים התפעלו מצורתו של השיר; ח' שירמן כתב על משקל הפיוט כי "לשיא-שכלולו הביא סוג זה יהודה הלוי בבקשתו 'אדני נגדך כל תאותי'" יעקב יצחקי כתב על הפיוט כי "נראה מסגנון לשונו שהוא מעשה ידי אומן מופלא הרי"ה ז"ל" וד' למברגר כתבה שהוא "הוא מגלם שיא של שכלול טכני".
לפני המשוררים משה דרעי והרב שמואל מסנות, שהשתמשו בפיוט, עמדו שתי נוסחאות שונות שלו.
הפיוט איננו חלק ממערכת היוצר או רשות, ולא מיוחד ליום מסוים, אלא הוא, כדברי יצחקי, "בקשה כוללת...בלתי מוגבלת לעת מן העתים", ולכן הוא שובץ בסדורים במקומות שונים.
בשל תוכנו, ניתן לסווג את הפיוט גם כפיוט 'סליחה' בה הדובר עומד בפני אימת הדין.
הפייטן מכיר בכך שהגיע לנקודת אמצע החיים.
הוא מביט לאחור ומעשיו בנעוריו נדמים לו כחומריים ומבוזבזים.
הוא מביט קדימה, וצופה את הידרדרות מצבו הגופני.
הפייטן נתון במבוכה עצומה, בעקבות פשעי נעוריו.
הוא עדיין בשיא כוחו, לבו מלא בהבלי העולם והוא אסיר ליצרו ועבד לתאוותו.
הוא מזהה כי כעת הגיע הזמן לשוב בתשובה - כל עוד כוחו במותניו, אך טרם יסורו חינן של תאוותיו, והתשובה עדיין מהווה לו אתגר.
ריה"ל לא משתמש ברעיון המקובל בתקופתו, השם דגש על הזקנה כזמן המתאים לחזרה בתשובה, לטענתו, כאשר התאווה אינה קיימת, אין כמעט ערך בתשובה.
עוד יתרון בתשובה בגיל זה, היא יכולתו של האדם לשאת בהשפלות כחלק מהתהליך התשובה.
כשיזדקן, יוכל לשוב במילים בלבד.
התשובה בגיל אמצע החיים היא הסיכוי האחרון של החוטא לעבור תהליך משמעותי, ולשאת בהשלכות חטאו.
הפיוט נפתח (ונחתם) בכך שאין לחוטא לפרוט את מאוויו כלפי האל, שכן הוא יודע את המתחולל בנפשו.
ואמנם, בקשתו היחידה של הפייטן היא סיוע בבחירת הדרך הנכונה, דרכו של האל.
לפיוט ניתנו פרשנויות וניתוחים רבים:
ריימונד שיינדלין אחז בפרשנות הגורסת כי הוא שיר בקשה, בו מתחנן ריה"ל לאל שיודיענו דרכיו, ותו לא.
לשיטה זו, אין הפיוט מהווה חזרה בתשובה, אלא המבקש והאל במערכת יחסים הרמונית, בה האדם מגיש לאלוהיו את כל מאוויו כמנחה.
פרשנות אחרת לפיוט, תופסת את הבקשה הזו כאחד מהאמצעים הרטורים בהם משתמש הפייטן.
לדידה של ד' למברגר, הפיוט הוא "תמצית הסתירות ביצירתו של ריה"ל" הפייטן מציג, במחרוזת של תמיהות, פער בין הרובד האמוני - עשיית רצון האל, לרובד המעשי בחייו רדיפת התאוות.
הפיוט משמר את שני הניגודים, עד אשר נוצר מצב של חיים בדיאלקטיקה מתמדת, למרות העליונות של רצון האל המוצגת בפיוט.
לדעת אהרן קומם, הפיוט מהווה נקודת ציון בחייו של ריה"ל, שנות ה-40 שלו, וקו נמתח בו בין שני חלקי חייו; "תקופת הנעורים" ו"תקופת חשבון הנפש", בה הוא חש בצורך לכפר על חטאי ילדותו, שבשיאה, תדחוף את הפייטן לעלות לארץ ישראל.
עם זאת, חוקרים רבים הסתייגו מזיהוי הקול הדובר בשיר עם קולו של המחבר, וביתר שאת בבקשות שקולות, שנועדו לשמש כתפילות הציבור "היפים לכל אחד ואחד מישראל".
פרנץ רוזנצוויג ניתח את השיר כשיר תשובה מתוך חרטה, הנובע מתוך נקודת אמצע החיים, מתוך הכרה שהיא יכולה להיות מלאת מוות, וגם בו ייתכנו חיים.
התהליך המוצג בשיר, מ"אדני נגדך כל תאוותי הראשון" ועד לזה בשורה האחרונה, הוא בין געגוע של ריקנות וחיפוש, אל געגוע של התמלאות והתגשמות.
לדבריו: "הצורך להתגעגע הופך לרשות להתגעגע.
משמצאת את אלהים אין זה סיום, אלא התחלה בפני עצמה."
לדעת ראובן כץ, גדלותו של השיר נמדדת, לא בדרך הרגילה של מניית "הסגולות הפיוטיות".
לדידו של צור, ההפשטות, הניגודים המקבילים והאוקסימורונים, הבולטים בשיר, מייצגים "שלושה שלבים הגיוניים של ראיית האחדות והריבוי".
כץ סבור כי אם ייקרא השיר "על פי הדנוטאציה החיצונית של המילים, תהיינה התוצאות דלות למדי..." ואולם, לדעתו יש להתייחס לשיר כ"מעשה רשת סבוכה של רמיזות, של צפיות שנתעוררו, נתבדו ובאו על סיפוקן באיחור, או בשעת התבדלות גופה".
י' יצחקי, ובעקבותיו ד' ירדן ומ' שוורץ העירו כי דברי הפייטן מתכתבים עם המילים ששם בפי הכוזרי: .
אהרן מירסקי כתב כי לאחר שנתחדש העיסוק בעבודת אלהים של הפרט בקרב פייטני ספרד, נכנס לשיר זה של ריה"ל עניין חשבון הנפש ומלחמת היצר כפי שתפסוהו חכמי המוסר בספרד, ובשיאו השאיפה האצילית לביטול הגשמיות וכיסופים להידבק באור העליון "לפיכך לא נמנעו מלהיכסף אל ההיפרדות מחיי הגוף."
הפיוט השפיע על פייטנים רבים, ביניהם אברהם בן שמואל הלוי אבן חסדאי, ב'בן המלך והנזיר', ר' מנדיל בן אברהם אבי זמרה ברשות 'מהלל צור', ר' יוסף גאנשו בשיר ליום הכיפורים "יוצר הכל נגדך כל תאותי ותקותי".
הקראי משה דרעי בפיוט 'מחה חטאי', והרב שמואל מסנות בפיוט 'שעה שועי', שילבו שורה־שורה מפיוטו של ריה"ל כטורי חתימה בכל בית.
במחזור כת"י פארמה, מופיע הפיוט לאחר הפיוט לברוך שאמר "ברוך אשר אשש דוק וחוג" לר' יוסף אבן אביתור.
כיום הפיוט נאמר ברוב קהילות נוסח הספרדים, יחד עם פיוטים נוספים, בתפילת שחרית של יום הכפורים – לפני ברכת ברוך שאמר או לאחר קדיש תתקבל.
בחלק ממחזורי איטליה, מופיעה בקשה זו כאחת הסליחות לתענית ציבור.
אדני יום לך אערוך תחנה הוא פיוט מסוג בקשה (שיר קודש מסוג הסליחות) הנאמר לרוב בתפילת שחרית של ראש השנה בקהילות הספרדים.
כל צורתו של הפיוט בנויה סביב שמו של האל; בפיוט ארבעה סטרופות ו-26 טורים - כמניין שם הוי"ה בגימטריה.
כל טור מתחיל ונחתם בפנייה אל ה' בשמו, והמילה השנייה, מתחילה, כמו גם המילה שלפני האחרונה, נחתמת, באות מתוך אקרוסטיכון של שם הוי"ה, כל סטרופה באות אחרת.
מספר הטורים בכל סטרופה הוא כערכה המספרי בגימטריה של האות באקרוסטיכון; הראשונה - האות י' -.עשרה טורים, השנייה - האות ה' - חמשה טורים, השלישית - האות ו' - ששה טורים, והרביעית, האות ה' - חמשה טורים.
משקלו של הפיוט הוא המרובה.
בניגוד לשירי גאולה, המתארים את כיסופי האומה, פיוט זה הוא "שיר פרט", היוצא מתוך נקודת מבט אישית וחותר אל קרבת ה'.
חיים ברודי הוציא לאור נוסח של הפיוט.
בגניזת קהיר ובמחזורים בכתבי יד הוא נמצא בתוך כמה קטעים בשינויים.
הפיוט בנוי ברובו מבקשות תנ"כיות.
ברוב הבית הראשון, מתאר הפייטן את תפילתו הכנה.
הוא ממשיך ומתחנן, מתוך נקודת שפל רוחנית הנובעת מחטאיו הרבים, אשר מושווית לבית כלא בו נמצא החוטא, שירפא אותו (רוחנית ופיזית) האל מצערו, ומביע את כמיהתו העזה להתקרב אל ה'.
פרנץ רוזנצווייג ביאר, כי תוכנו של הפיוט במבט ראשון, ימצא אותו חדגוני וחסר התפתחות רעיונית, אך למעשה הוא ליטניה שבנויה כולה סביב שמו של האל, שלא נהגה כמות שנכתב מפני שכללי הנימוס מחייבים כי .
לדידו של רוזנצוויג, נשקף אלוהים מתוך השיר בכך שעוטף אותו שמו האמיתי, המסתורי וזה שאינו ניתן לביטוי, ובעת תפילה זו מתחברים שני השמות, הנקרא והנכתב, לאלוהים אחד.
יש שייחסו את הפיוט לריה"ל, אך דב ירדן קבע שזהו יחוס שגוי בעקבות בלבול בין הכותרת "יהוה" ל"יהודה", וכי לא לריה"ל, וציין כי באחד מכתבי היד הוא מיוחס לר"ם במז"ל.
הפיוט נקלט במחזורים רבים, בעיקר במחזורים ספרדיים אך גם במחזור רומניא, והוא נאמר גם היום ברוב הקהילות הספרדיות בראש השנה, ובמקצתן ביום הכפורים.
אברהם אידלסון כתב כי הפיוט היווה השראה לפיוט ה' שמעתי שמעך.
אדנה רומנסה צ'אפי הבן היה קצין בצבא ארצות הברית, שנקרא "אבי הכוח המשוריין" על תפקידו בפיתוח כוחות הטנקים של צבא ארצות הברית.
צ'אפי נולד בג'נקשן סיטי, קנזס, ב-23 בספטמבר 1884, לאביו, לוטננט גנרל אדנה ר.
צ'אפי, ולאמו, אנני פרנסיס רוקוול.
הוא הוסמך כלוטננט פרשים ב-1906 לאחר סיום לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית.
הוא היה במקום ה-31 מתוך 78 תלמידים בכיתתו.
צ'אפי למד לרכוב על סוס מגיל צעיר, ולימים זכה להכרה כ"פרש הטוב ביותר של הצבא".
עם מות אביו ב-1914, הוא ירש את תואר עמית מדרגה ראשונה של המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית.
מ-1914 עד 1915 הוצב צ'אפי ברגימנט הפרשים ה-7 בפיליפינים, ומ-1916 עד 1917 הוצב צ'אפי בווסט פוינט כמדריך הפרשים הבכיר במחלקה הטקטית.
כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה באפריל 1917, הועלה צ'אפי באופן זמני לדרגת מייג'ור והוצב כשליש של הדיוויזיה ה-81 שהתארגנה במחנה ג'קסון, קרוליינה הדרומית.
במהלך המלחמה שירת צ'אפי כעוזר קצין מבצעים G3 בקורפוס האמריקאי הרביעי, ולאחר מכן חזר לדיוויזיה ה-81 כקצין המבצעים במהלך התקפות סן-מייל ומז-ארגון.
הוא הועלה לדרגת קולונל זמנית, הוא מונה לקצין המבצעים הקורפוס השלישי בתום המלחמה, ונשאר בצבא בתפקיד בכוח הכיבוש ב-1919.
לאחר המלחמה, חזר לדרגה הסדירה שלו של קפטן פרשים והפך למדריך במכללת פיקוד ומטה ובבית הספר הצבאי בפורט לוונוורת'.
במהלך שנות ה-20, הוא עזר לפתח את תורת השריון כפי שחזה את העתיד.
הוא חזה ב-1927 שצבאות ממוכנים יהיו המרכיב הדומיננטי במלחמה הבאה ועזר למאמץ הראשוני לפתח כוח משוריין של צבא ארצות הברית.
בשנת 1931, לוטננט קולונל מונה צ'אפי לתפקיד קצין המבצעים של דיוויזיית הפרשים ה-1 העוברית, שם המשיך לפתח ולהתנסות עם כוחות שריון והפך לתומך האמריקאי המוביל של לוחמה ממוכנת.
מ-1934 עד 1938, הוצב צ'אפי במחלקת המלחמה כראש ענף התקציב והתכנון החקיקתי.
לאחר מכן חזר צ'אפי לדיוויזיית הפרשים הראשונה בפורט נוקס, שם הועלה לדרגת בריגדיר גנרל וקיבל את הפיקוד על הבריגדה הממוכנת ה-7. צ'אפי הוביל את היחידה במהלך תמרוני לואיזיאנה ופלטסבורג בשנים 1939–1940, שם עזר בפיתוח דוקטרינת הצבא עבור יחידות משוריינות וממוכנות.
ביוני 1940 מונה צ'אפי למפקד חיל השריון, וקיבל אחריות על שילוב כל זרועות הצבא בלוחמה ממוכנת.
הוא מילא תפקיד מרכזי בפיתוח ובהקמה של דיוויזיות משוריינות וממוכנות חדשות למלחמת העולם השנייה.
צ'אפי הועלה לדרגת מייג'ור גנרל באוקטובר 1940, וקיבל את הפיקוד על קורפוס השריון הראשון.
כשצ'אפי חלה בסרטן החליף אותו כמפקד הקורפוס צ'ארלס ל.
הוא מת בבוסטון ב-22 באוגוסט 1941 ונקבר ליד אביו בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
הטנק הקל M24 צ'אפי נקרא על שמו.
פורט צ'אפי, ליד פורט סמית', ארקנסו, נקרא גם כן על שמו.
אדנה רומנסה צ'אפי היה לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית.
צ'אפי נטל חלק במלחמת האזרחים האמריקנית ובמלחמות האינדיאנים, מילא תפקיד מפתח במלחמת ארצות הברית–ספרד, ונלחם במרד הבוקסרים בסין.
הוא היה ראש מטה צבא ארצות הברית מ-1904 עד 1906, ופיקח על שינוי מרחיקי לכת של הארגון והדוקטרינה בצבא.
צ'אפי נולד באורוול, אוהיו ב-14 באפריל 1842. כאשר פרצה מלחמת האזרחים האמריקאית ביולי 1861, צ'אפי התגייס לצבא האיחוד כטוראי ברגימנט הפרשים ה-6 של ארצות הברית.
בשנת 1862 הועלה צ'אפי לדרגת סמל והשתתף במערכת חצי האי ובקרב אנטיאטם.
בספטמבר של אותה שנה מונה לסמל הראשון של פלוגה K.
הוא הוסמך כלוטננט משנה במאי 1863. רגימנט הפרשים ה-6 שלו, בשירות מנותק מדיוויזיית הפרשים ה-1 של הגנרל ג'ון בופורד, על אף שמספרם היה גדול יותר, תקף רגימנט פרשים של הקונפדרציה בפיירפילד, פנסילבניה, ממש מחוץ לגטיסבורג ב-3 ביולי 1863. בפעולה שלאחר מכן, הוא נפצע והוחזק לזמן קצר כשבוי של הקונפדרציה.
הוא שירת ברגימנט הפרשים ה-6 למשך שארית המלחמה, כשהוא פצוע פעמיים.
בפברואר 1865, הוא הועלה לדרגת לוטננט ראשון.
על פעולותיו "האמיצות והראויות" בקרב על בית המשפט דינווידי, הוא קיבל דרגת ייצוג של קפטן.
לאחר המלחמה, הפך צ'אפי לחבר במסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית.
צ'אפי החליט להישאר בצבא לאחר המלחמה.
הוא הוצב בגבול המערבי, ובאוקטובר 1867 הועלה לדרגת קפטן.
במשך שלושים השנים הבאות שירת במלחמות האינדיאנים, נלחם במישורים המרכזיים ובשבטים הדרום-מערביים.
בשנת 1868, הוא קיבל דרגת מייג'ור על פעולותיו ב-Paint Creek, טקסס.
בשנים הבאות, הוא לחם פעמים רבות באינדיאנים, בעיקר בנהר האדום, טקסס, ב-1874, וב-Big Dry Wash, בטריטוריית אריזונה, ב-1882, בעבורם קיבל את דרגת לוטננט קולונל.
ביולי 1888, הוא הועלה לדרגת קבע של מייג'ור והועבר לרגינט הפרשים ה-9. מ-1894 עד 1896, הוא היה מדריך טקטיקות בבית הספר לחי"ר ולפרשים של הצבא בפורט לוונוורת'.
ביוני 1897 הועלה לדרגת קולונל והועבר לרגימנט הפרשים ה-3, שם שירת כמפקד בית הספר לפרשים בפורט ריילי עד 1898.
עם פרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898, צ'אפי קיבל פיקוד על בריגדה וקודם לדרגת בריגדיר גנרל של המתנדבים במאי אותה שנה, וביולי לאחר הניצחון באל-קני, למייג'ור גנרל של המתנדבים.
מסוף 1898 עד מאי 1900, הוא שימש כראש המטה של המושל הצבאי של קובה, גנרל לאונרד ווד, וקיבל דרגת קבע של קולונל במאי 1899. הוא היה חבר באגודה של צבא סנטיאגו, חברה צבאית לקצינים ששירתו בקובה.
ביוני 1900 פרץ מרד הבוקסרים בסין.
קולונל צ'אפי נשלח לסין ביולי כמפקד משלחת הסיוע לסין של צבא ארצות הברית.
המשלחת הייתה חלק מהכוח הבינלאומי שנשלח לחלץ אזרחים מערביים ויפנים ולהפיל את המרד.
צ'אפי השתתף במשלחת Gaselee ולאחר מכן בקרב על פקין, שבו אנשי הנציגות חולצו.
בשנים 1900–1901 נכללו כוחות אמריקאים בכיבוש בעלות הברית של פקין (בייג'ינג).
בתור המפקד האמריקני החל צ'אפי בפעולות בריאות הציבור, הסעד והמשטרה בשיתוף פעולה עם פקידים סיניים.
לדברי צ'אפי, "[אני] יכול לומר בוודאות שבמקום שבו נהרג בוקסר אמיתי אחד, נהרגו חמישים קולים או פועלים בלתי מזיקים, כולל לא מעט נשים וילדים."
צ'אפי הגיע למסקנה שסינים מכבדים רק את הכוח החזק יותר.
הוא הועבר מחדש לפיליפינים, הוא יישם את הלקחים שם, בשילוב אמצעי נדיבות ובריאות הציבור בכוח ושיתוף פעולה עם גורמים מקומיים.
צ'אפי היה אחד ממייסדי המסדר הצבאי של הדרקון, חברה צבאית לקצינים ששירתו בסין במהלך מרד הבוקסרים.
הוא כיהן כנשיא החברה מיום היווסדה בשנת 1900 ועד מותו.
בפברואר 1901 הועלה צ'אפי לדרגת מייג'ור גנרל בצבא הסדיר.
מיולי אותה שנה ועד אוקטובר 1902, הוא שירת כמפקד הכוחות האמריקאים בפיליפינים, לאחר פירוק הממשל הצבאי האמריקני תחת הגנרל ארתור מקארתור הבן ומוסד השלטון האזרחי תחת המושל הכללי ויליאם הווארד טאפט.
צ'אפי פיקד על חיילי ארצות הברית במהלך החודשים האחרונים של השלב הראשוני של מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים.
בדצמבר 1901, הוא הטיל על הגנרל ג'ייקוב ה' סמית להתמודד עם ההתנגדות האנטי-אמריקאית במחוז סאמאר, וכתוצאה מכך מסע אכזרי שהוביל למותם של עד 2,000 אזרחים פיליפינים.
צ'אפי הפך לחבר במסדר הצבאי של הקרבאו עבור יוצאי פיליפינים, וגם שימש כפרמאונט קארבאו במשך זמן מה.
באוקטובר 1902 הפך צ'אפי למפקד מחלקת המזרח, תפקיד שמילא עד אוקטובר 1903. בינואר 1904 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ומ-9 בינואר 1904 עד 14 בינואר 1906 שירת כראש המטה של צבא ארצות הברית.
לבקשתו שלו, צ'אפי יצא לגמלאות ב-1 בפברואר 1906.
גנרל צ'אפי קיבל את עיטור הצלב הגדול של לגיון הכבוד על ידי נשיא צרפת.
עם פרישתו, הוא עבר ללוס אנג'לס, שם מונה לנשיא מועצת העבודה הציבורית של העיר לוס אנג'לס.
צ'אפי היה נשוי פעמיים; בספטמבר 1867 התחתן עם קייט הייני ריינולדס, אלמנה צעירה שמתה שנתיים וחצי לאחר מכן.
בשנת 1875, הוא התחתן עם אנני פרנסס רוקוול.
צ'אפי הבן הפך לגנרל והיה אחד מאבות כוחות השריון של צבא ארצות הברית, ועל שמו נקרא טנק קל, M24 צ'אפי.
לאחר מותו, צ'אפי נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הלאומי ארלינגטון ב-9 בנובמבר 1914, לאחר טקס הלוויה בכנסיית סנט ג'ון האפיסקופלית.
לאחר מותה שש שנים וחצי לאחר מכן, אשתו השנייה אנני נטמנה לצדו.
פרידמן היא אשת עסקים אמריקאית, והחל מינואר 2017 היא מכהנת כנשיאה ומנהלת כללי של נאסד"ק.
קודם לכן היא ניהלה את חברת ההשקעות האמריקאית "קבוצת קרלייל" (The Carlyle Group Inc).
פרידמן היא האישה הראשונה שנבחרה לנהל את הבורסה בארצות הברית.
רובינסון טסטה נולדה וגדלה בבולטימור להוריה, מייקל ד.
Testa) מנהל כללי של חברת השקעות ואדנה וו.
Testa) עורכת דין במשרד עורכי הדין בבולטימור.
היא למדה בויליאמס קולג' וקיבלה תואר ראשון במדעי המדינה ובהמשך למדה באוניברסיטת ונדרבילט וקיבלה תואר שני במנהל עסקים.
לאחר סיום לימודיה בשנת 1993, פרידמן עבדה זמן קצר עם סנטור אל גור (שבהמשך היה סגן נשיא ארצות הברית), אך חשה שבעולם העסקים, אותו הכירה בילדותה, באמצעות אביה, היא תוכל לבוא לידי ביטוי טוב ומהר יותר.
באותה שנה היא החלה לעבוד בנאסד"ק כמתמחה ללא שכר.
מאז, למעט 3 שנים היא היא עובדת בנאסד"ק תוך שהיא ממלאת תפקידים שונים ומתקדמת עד לתפקידה הנוכחי.
בין היתר היא יזמה ופיקחה על רכישות של בורסות נוספות כמו: בורסת פילדלפיה (Philadelphia Stock xchange) והבורסה של בוסטון (Boston Stock Exchange).
בשנת 2011 עברה פרידמן לחברת ההשקעות הפרטית "קרלייל" והייתה שם מנהלת פיננסית ודירקטורית, עד 2014.
כשחזרה לנאסד"ק פרידמן כיהנה בתפקיד מנהלת תפעול ראשית ובינואר 2017 מונתה למנהלת כללית.
במהלך משבר הקורונה פרידמן אפשרה לעובדים לעבוד מביתם, תוך פיצול אנשי המפתח בבורסה לשני צוותים, כדי להבטיח המשכיות בעבודת נאסד"ק.
פרידמן מתחרה עם בורסות אחרות ובעיקר עם הבורסה לניירות ערך בניו יורק (NYSE) על כל הנפקה ולצורך כך היא מוכנה להשקיע מיליוני דולרים בהצגת החברות למשקיעים, במסגרת אירועים הנערכים על ידי נאסד"ק ברחבי העולם.
נאסד"ק בראשותה של פרידמן רוכשת בעקביות חברות שעוסקות בטכנולוגיית מידע, טכנולוגיה פיננסית ומסחר ממוחשב.
ביוני 2023 נאסד"ק רכשה את חברת הפינטק Adenza בלמעלה מ-10 מיליארד דולר ובכך השיגה יתרון על טכנולוגיות שבשימוש בורסות אחרות.
פרידמן היא קפיטליסטית רואה בנאסד"ק "מנוע לקפיטליזם" והיא דוגלת ב"הנגשת השקעות לציבור".
באפריל 2019 היא נשאה כמה הרצאות בתחומים כמו: "עתידו של הקפיטליזם", "רעיונות למודרניזציה של קפיטליזם".
בדצמבר 2020, פרידמן הכתיבה כלל שחייב את החברות הרשומות בנאסד"ק לעמוד ביעדי גיוון חברתי מינימלי (נשים, מיעוטים, להט"ב בדירקטוריונים שלהן, או להסביר בכתב מדוע הן לא עושות זאת.
בנוסף למשרתה בנאסד"ק, פרידמן משמשת גם:
מאז דצמבר 2018: דירקטורית (סוג B) בבנק הפדרלי של ניו יורק (Federal Reserve Bank of New York).
החל מינואר 2020: חברה במועצת המנהלים של "FCLTGlobal", ארגון ללא מטרות רווח החוקר כלים המעודדים השקעות לטווח ארוך.
החל מיולי 2020: חברה במועצת הנאמנים של אוניברסיטת ונדרבילט.
החל מינואר 2024: חברת דירקטוריון "השולחן העגול העסקי" (BRT) וכן יו"ר ועדת הטכנולוגיה של BRT.
ב-1993 היא נישאה למייקל קמרון פרידמן (Michael Cameron Friedman) בטקס פרסביטריאני בבולטימור, מרילנד.
בעלה הוא עורך דין בדימוס ולהם שני בנים.
לפרידמן יש חגורה שחורה בטאקוונדו ולדבריה העיסוק בספורט זה עזר לה להיות "חסרת פחד" בעסקים.
פרידמן דורגה, כמה פעמים, על ידי מגזין פורבס כאחת הנשים החזקות בעולם (ברשימת "Power Women" השנתית).
אדנה קבב (בטורקית: Adana kebabı) הוא קבב טורקי מסורתי שמקורו בעיר אדנה שבדרום טורקיה.
המאכל מורכב מבשר בקר או כבש המעורבבים יחד עם שומן ונצלים על רוטיסרי אנכי.
נהוג להגיש את המאכל חם כשהוא בליווי תבלין סומאק, פלפל חריף, ירקות טריים, בצל, פיתה ויוגורט.
למאכל גרסאות שונות ומלבד הגרסה הטורקית, קיימת גרסה הנקראת אורפה קבב (Urfa Kebab) וגרסאות נוספות הנפוצות בעיקר באזרבייג'ן, ארמניה, קזחסטן וקירגיזסטן.
אדנה קבב נחשב לשילוב בין תרבות טורקית לערבית והוא הומצא בעיר בירצ'יק (Birecik) שבאזור חלב, סוריה.
בשנת 2005, קבב זה נרשם כסימן מסחר המזוהה עם העיר אדנה.
אֶדְסְחֶר וִיבֶּה דֶיְיקְסְטְרָה (בהולנדית: Edsger Wybe Dijkstra, אלפבית פונטי בינלאומי: ; 11 במאי 1930 – 6 באוגוסט 2002, נינן, הולנד) היה מהבולטים במדעני המחשב והמתכנתים במאה העשרים.
דייקסטרה נולד ברוטרדם שבהולנד, לאב כימאי ולאם מתמטיקאית.
למד מתמטיקה ופיזיקה תאורטית באוניברסיטת ליידן.
בשנים 1952–1962 עבד כמתכנת, ובמהלכן השלים את הדוקטורט במדעי המחשב (שעדיין לא התגבש כתחום עצמאי) באוניברסיטת אמסטרדם.
עבודת הדוקטור שלו, שהוגשה בשנת 1959, נושאת את הכותרת Communication with an Automatic Computer, והתבססה גם על ניסיונו כמתכנת.
בשנים 1962–1984 היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת איינדהובן, ובשנים 1973–1984 היה עמית מחקר של חברת בורוז.
בשנים 1984–1999 היה פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת טקסס באוסטין.
דייקסטרה הוא חתן פרס טיורינג לשנת 1972 ועמית ACM משנת 1994.
על שמו של דייקסטרה נקרא פרס דייקסטרה של ה־ACM (האגודה הבינלאומית של מדעני מחשב).
הפרס מוענק כל שנה למאמר שהייתה לו השפעה מרובה (במשך עשר שנים לפחות) על תחום החישוב המבוזר.
דייקסטרה היה מהזוכים הראשונים בפרס (לפני שנקרא על שמו), בזכות מאמר הייצוב העצמי.
האלגוריתם של דייקסטרה, למציאת מסלול קל ביותר בגרף, כשנתונות משקולות לא שליליות על הקשתות.
האלגוריתם מוצא את המסלולים מקודקוד מסוים בגרף אל כל אחד מהקודקודים האחרים (במסגרת תורת הגרפים).
"Go To Statement Considered Harmful", מכתב למערכת הירחון Communications of the ACM שהתפרסם בשנת 1968 ויצר תפנית בתחביר של שפות תכנות, בהסבו את תשומת הלב לקושי שגורם השימוש בפקודת goto לקריאותן של תוכניות.
בעקבות מכתב זה נוצר התכנות המובנה, שבו יש מבני בקרה המאפשרים קריאות גבוהה.
ביסוס מדעי של תהליך התכנות.
פעולות הנעילה והשחרור של מנעול לסינכרוניזציה של תהליכים במערכת מבוזרת.
מאמריו על מערכות מבוזרות נחשבים על ידי רבים להתחלת תחום המחקר של החישוב המבוזר.
מאמרו על ייצוב עצמי, תכונה המבטיחה כי מערכת מבוזרת שתתחיל ממצב כלשהו תתכנס לבסוף למצב חוקי ותישאר חוקית.
המאמר התחיל את תחום המחקר הזה (תת-תחום של תחום מערכות מבוזרות).
פיתוח מהדר ראשון לשפת התכנות ALGOL, שפה שהפכה למודל בבהירותה ובקפדנותה המתמטית.
דייקסטרה נודע בשנינותו, ואחדות מאמרותיו זכו לציטוט נרחב בקרב כותבים העוסקים במדעי המחשב:
אדפוזאורוס (שם מדעי: Edaphosaurus) הוא זוחל קדום צמחוני מסדרת הפליקוזאוריה, אשר התאפיין בהתארכות של קוצי חוליות הגב, שנעשו מוטות גרמיים ארוכים ומשענות לקרומים דמויי מפרשים, ששימשו כנראה לוויסות החום.
במראהו דמה לדימטרודון, שאולי היה טורפו.
היצור חי במהלך הקרבון הפנסילבני ובחלק מהפרם, בערך לפני 303.4-272.5 מיליון שנה מהיום.
האדפוזאורוס תואר לראשונה בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ ב-1882, כשמספר מינים שויכו לסוג.
משמעות השם: "לטאת מרצפת", בגלל מבנה השיניים שלו.
לעיתים מתורגם בטעות ל"לטאת האדמה", עקב הדמיון לשם אדמה ביוונית (אדפוס, כמו אדפולוגיה).
מאובנים של אדפוזאורוס התגלו באמריקה הצפונית במספר אזורים כמו ניו מקסיקו, אוקלהומה, וירג'יניה המערבית ואוהיו אך ייתכן שגם בגרמניה.
אורכו המרבי הגיע בדרך כלל ל-3.5 מטרים ומשקלו עד 300 ק"ג.
הוא היה בעל מבנה מגושם עם ראש קטן ומבנה שיניו מרמזים על תזונה צמחונית.
ככל הנראה היה בעל דם קר והשתמש במפרשו לוויסות טמפרטורה.
האדפוזאורוס מופיע בסדרה ללכת עם מפלצות שם נראה פרט צעיר שנטרף על ידי נקבת דימטרודון.
בנוסף הוא מופיע בסדרה פלאווורלד ובמשחק Jurassic World: Alive.
אדקה (EDEKA) היא חברת הסופרמרקטים הגדולה בגרמניה.
אדקה נוסדה ב-1898 עם איחודן של 21 חברות קטנות.
שם החברה התפתח מראשי התיבות E.d.K, בגרמנית: Einkaufsgenossenschaft deutscher Kolonialwarenhändler, "איחוד סוחרי מוצרים קולוניאליים גרמניים".
ההנהלה הראשית של אדקה יושבת בהמבורג.
בשנת 2005 קנתה אדקה את רשת סופרמרקטים ספאר, אשר כללה 2,100 סניפים.
נכון לשנת 2006 היו 11,500 סניפים של אדקה, ונתח השוק שלה בגרמניה היה 26%.
סניפי הרשת מגוונים מאוד בגודלם ונעים בין מכולות שכונתיות ומרכזי קניות ענקיים בני מספר קומות.
סניפי הרשת נושאים שמות רבים; את השם "אדקה" נושא רק מיעוט הסניפים.
אין זה נדיר למצוא שני סופרמרקטים הסמוכים זה לזה, הנושאים שמות שונים והמשתייכים שניהם לרשת אדקה.
לאדקה מספר חברות-בת המפעילות סניפים מחוץ לגרמניה - ברוסיה, בצ'כיה, בדנמרק ובאוסטריה.
אדפטיישן (במקור: Adaptation) הוא סרט קולנוע בבימויו של ספייק ג'ונז ולפי תסריטו של צ'ארלי קאופמן.
הסרט עוקב אחר ניסיונו האמיתי של קאופמן להתמודד עם עיבוד ספר לתסריט מוצלח (אדפטציה קולנועית), כישלונו במשימה והלחצים הנובעים מכך.
בסרט מככבים ניקולס קייג', מריל סטריפ וכריס קופר, אשר אף זכה בפרס אוסקר על משחקו.
מחבר התסריט עבור "אדפטיישן", צ'ארלי קאופמן, התחיל בכתיבתו כאשר ניסה לעבד את הספר "גנב הסחלבים" לקולנוע.
קאופמן נכשל ולא הצליח ליצור תסריט מוצלח, לטעמו.
לבסוף החל לכתוב על עצם תהליך הכתיבה של התסריט, בהתייחסות עצמית לניסיונות ולמחשבות שלו.
הסרט אכן עוקב אחר תסריטאי בשם צ'ארלי קאופמן, שאותו מגלם קייג', אשר מנסה לעבד את אותו הספר לתסריט ונכשל.
עם זאת ובניגוד למציאות, ב"אדפטיישן" יש לקאופמן אח תאום ושמו דונלד (אשר דמותו מגולמת אף היא על ידי קייג'), שהוא מעין אגו חלופי של התסריטאי.
בעוד צ'ארלי מנסה לכתוב סרט אמנותי, דונלד מציע לו לכלול בו יותר סצנות פעולה או מין.
דבר זה בא לידי ביטוי בסרט עצמו, כאשר צ'ארלי מבקש מדונלד לעזור לו עם סיום התסריט שהוא כותב והעלילה משתנה בהתאם לסגנון הכתיבה של דונלד.
עם התקדמות הסרט ועיבוד התסריט על ידי התאומים, חלק מהסצנות מתרחשות לפי אותו עיבוד בדיוני.
בסצנות אלו מככבים סטריפ וקופר כגיבורי הסרט הבדיוני ואף הן מושפעות מסגנון הכתיבה השונה של התאומים.
ניכר כי הסרט מבוסס על ניסיון חייו של קאופמן, על מחשבותיו ועל הלך רוחו במהלך עיבוד הספר לתסריט, ולכן עולה שאלת זהותו של דונלד - דמות התאום בסרט.
לקאופמן אין אח תאום במציאות, ונראה כי דמותו של דונלד מייצגת צד אחר של אישיותו: את האלטר-אגו של האמן המבקש לעשות סרטים מסחריים ו"הוליוודים" יותר.
דמותו של דונלד חרגה ממעמדה במסגרת עלילת הסרט, והשם "דונלד קאופמן" מצוין כשותף להפקה; הוא אף חתום על התסריט.
עקב כך זכתה הדמות הבדיונית במועמדות לאוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרסים ומועמדויות רבים אחרים על כתיבתו.
הסרט מוקדש לדונלד קאופמן בכתוביות החותמות את "אדפטיישן".
האח התאום נפטר כביכול במהלך כתיבת התסריט.
עם יציאת ה-DVD של הסרט ניתן לצפות בדף ה"פילמוגרפיה" של היוצר הבדיוני, הכוללת את "אדפטיישן" עצמו.
אֵדֶס (שם מדעי: Aedes) או יַתּוּשׁ-יוֹם הוא סוג של יתושים ממשפחת הכולכיתיים, המצוי בטבע באזורים טרופיים וסובטרופיים, אך הופץ גם לאמריקה בשנות ה-80 וכיום מצוי בכל רחבי העולם, למעט אנטארקטיקה.
הסוג תואר ב-1818 בידי החוקר הגרמני יוהאן ויהלם מיגן ושמו נגזר מהמילה היוונית ἀηδής (הגיה: אַאֶדֵס), שמשמעותה "לא-נעים" או "דוחה", עקב המחלות שמיני סוג זה מעבירים לאדם ולחיות בית.
בשנות האלפיים נעשו מספר מהלכים במטרה לבטל את "אדס" כשם של סוג זה ולהחליפו בשם Stegomyia (שכיום משמש כתת-סוג).
סוג זה בעל מינים קטני גוף בעלי "חדק" ארוך דמוי-מזרק המשמש למציצת דם.
רק הנקבות מוצצות דם ועושות זאת לייצור הביצים.
הצעירים מתפתחים כלרוות במים עומדים והופכים לבוגרים הניזונים בעיקר מצוף.
מיני האדס מתאפיינים בסימני פסים שחורים ולבנים על גופם ועל רגליהם.
בניגוד לרב היתושים הם פעילי יום בלבד, בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות והערב לפני השקיעה.
יתושי סוג זה נפוצים ביותר ומסוכנים ביותר לאדם עקב שהם מעבירים מגוון גדול של מחלות זיהומיות, ביניהם קדחת דנגי, קדחת צהובה, נגיף הזיקה, צ'יקונגוניה ועוד.
ישנם מגוון מינים מעבירי מחלות והמסוכנים מביניהם הם: אדס מפוספס (Aedes albopictus) ואדס מצרי (Aedes aegypti).
הרצף הגנטי של אדס מצרי ממופה על ידי מכון ברוד והמכון למחקר גנומי (TIGR).
המיפוי הראשוני הושלם באוגוסט 2005; טיוטת המיפוי השלם וניתוח ראשוני שלה התפרסמו ביוני 2007. פירוש הרצף הגנטי נעשה על ידי VectorBase והמכון למחקר גנומי.
בסוג זה ישנם 79 תת-סוגים, בהם יחדיו ישנם מעל 700 מינים שונים:
בנוסף ישנם 28 מינים חסרי מקור:
אדפו היא עיר במצרים השוכנת על הגדה המערבית של הנילוס בין העיר איסנא לאסואן במצרים העליונה 100 ק"מ דרומית ללוקסור.
העיר משמשת מרכז חשוב של תעשיית הסוכר והקרמיקה.
בעת העתיקה נודעה בשם בח'דת.
שם נוסף שבה הייתה ידועה הוא דג'בה (Djeba).
היא הייתה הבירה של הנום השני במצרים העליונה.
בתקופה התלמיית-רומית הייתה ידועה בשם "אפולונופוליס מגנה" (Apollonopolis Magna) שניתן לה על שמו של שילוב האלים הורוס-אפולו.
בעת העתיקה הייתה מרכז מסחרי גדול ומקום לגידול תבואה מיקומה הגאוגרפי הפך אותה לחשובה, היא שימשה כנקודת מוצא לשיירות לכיוון נוביה ולמשלחות שיצאו למכרות הזהב במקום היה גם תחנה לצבא ששמר על חלקה הדרומי של מצרים.
העיר ידועה כאתר תיירות בעיקר בגלל מקדש אדפו שהוקדש לאל הורוס, שנבנה בתקופת מצרים התלמיית בין השנים 237–57 לפנה"ס.
ייחודו מכל המקדשים ששרדו במצרים הוא בשלמות השרידים הארכאולוגים.
המקדש נבנה מלבני אבן חול על שרידי מקדש קדום שכיוונו הכללי היה ממזרח למערב.
חזיתו של המקדש היא לכיוון הנהר.
המקדש שנבנה מעליו כיוונו הוא צפון דרום.
חפירות בתל אדפו העלו ממצאים של התיישבות יהודים בעיר.
קיומו של יישוב יהודי במקום היה ידוע גם לפני החפירות מתוך חרסים יהודים שנרכשו על ידי חוקרים שביקרו באתר.
החרסים היו כתובים בארמית ויוונית.
החרסים העידו על התיישבות יהודית במקום במאה ה-1 וה-2 לספירה.
בשני חרסים הוזכר שם הרובע היהודי, "דלתה".
על פי שני פפירוסים יהודים מהמאה ה-3 לפנה"ס, השם העתיק של המקום נקרא "טבה".
בין השנים 1937–1938 התקיימו בתל אדפו חפירות ארכאולוגיות של אוניברסיטת ורשה ושל המכון הצרפתי לארכאולוגיה מזרחית שישב בקהיר.
החפירות גילו רובע שנבנה בתקופה התלמיית ובתקופה הרומית היה מיושב על ידי יהודים.
הבתים היו בעלי 2–3 קומות עם חדרים מקומרים, ללא מסדרונות ביניהם וללא חלונות כלפי חוץ.
בתוך החדרים נמצאו כדים בגדלים שונים לאחסון יין ושמן, קערות נרות, כלי מטבח ועוד.
הממצא החשוב היה מספר רב של חרסים כתובים ביוונית, שחשיבותם רבה לחקר תולדות היהודים במצרים בתקופה העתיקה.
ממצא חרסים זה העלה באותה עת את מספר החרסים שהיו ידועים על יהודים מ-25 ל-235 ואפשר ליצור מחקר מעמיק בנושא.
בחרסים מוזכרים מיסים שונים: "מס גולגולת" שהוטל בתקופה הרומית על כל יושבי מצרים מלבד אזרחי הערים היווניות והיה בגובה 16 דרכמות לשנה, ומס נוסף שנקרא "מס היהודים" שהוטל על הגברים הנשים וילדים מגיל 3.
על גביית מס היהודים מונו גובים מיוחדים.
הממצאים כללו גם שמות של גובים, אחד השמות שנמצאו היה אִיסכילוס בן-יוסף, שם גובה יהודי שאולי נמנה עם הקהילה היהודית באדפו, ששימש כגובה המס.
הגבייה נעשתה ישירות על ידי הממשלה בלי תווך הקהילה.
על פי שמות המיסים השונים שהוטלו על היהודים, אפשר להעריך את משלח ידם.
היו שעסקו בקרקעות, הובלה, גידול בהמות ומסחר.
בחרסים נמצא שהיהודים השתמשו בערבוביה בשמות יהודים, כגון שמעון יהודה יעקב שרה ועוד, וכן בשמות יוונים רומיים ומצרים.
אדסון פירס דומינגוס , ידוע תחת שמו הפרטי אדסון (מעוצב כ-EDSUN) הוא זמר ורקדן לוקסמבורגי.
עד גיל 4 עבדו הוריו של אדסון בבית קפה בבעלותם.
מגיל צעיר ערך מופעי ריקוד קבועים במקום.
בתקופת לימודיו בבית הספר היסודי החל לקחת שיעורי ריקוד בסגנון היפ הופ.
לאחר התיכון כתב והפיק מוזיקה בעצמו.
בשנת 2015 פורסם המיני-אלבום הראשון שלו, NO.
שני סינגלים מסחריים פורסמו מתוכו: "No Compliments" ו-"No Flashing Lights".
שלוש שנים אחר-כך הוציא את המיני-אלבום השני שלו, You Are Not Just One Thing.
במקביל זכה אדסון בפרס "אמן השנה" בטקס הראשון של פרסי המוזיקה של לוקסמבורג.
בחודשים אוקטובר–נובמבר יצא לסיבוב הופעות בשם "The Platonic Touch Tour" בגרמניה, בלגיה ונורווגיה.
בספטמבר 2022 חתם על חוזה הקלטות עם ביסט רקורדס.
בינואר 2024 נמנה בין שמונת האמנים שהתחרו בקדם הלוקסמבורגי לאירוויזיון 2024. שירו לתחרות היה "Finally Alive", והוא הגיע למקום השביעי באירוע הגמר.
אדנית היא מכל לטיפוח צמחים המיועד להצבה על אדן חלון של בתים.
בתוך אדנית מצע לגידול צמחים, בדרך כלל עפר מדושן, ובו נזרעים או נשתלים צמחים פרחוניים.
נועדה לנוי ולקישוט הבית, מבחוץ ומבפנים.
אדניות מיוצרות ממגוון חומרים: עץ, פלסטיק ואחרים.
אדפטציה מוטורית היא תהליך של הסתגלות תנועתית שבאמצעותו אורגניזם חי רוכש או משקם יכולות תנועתיות.
במהלך תנועה מוטורית, מסתגלת מערכת העצבים של האובייקט לכוחות סביבתיים הפועלים עליו, במטרה לצמצם טעויות קינמטיות.
רכישת תבניות תנועה מוטוריות היא אחד התהליכים הראשוניים והבסיסיים ביותר בהתפתחות אורגניזם חי.
הראשוניות של התהליך הובילה להתפתחותם של אינסטינקטים.
האינסטינקט הראשוני בכל מפגש עם סביבת כוחות חדשה מתבטא בהסתגלות תנועתית שנועדה לשמר את מסלול התנועה המתוכנן, לדוגמה, הפעלת כוח יתר או כוח חסר.
בתהליך ההתאמה מתרחשת למידה מוטורית ותבניות תנועה חדשות מושגות בהדרגה.
אדפטציה נתפסת בדרך-כלל כתהליך שבו מערכת העצבים לומדת לחזות כוחות סביבתיים, ולבטל את השפעתם על ידי הפעלה מראש של תנועה מוטורית מאזנת נרכשת, במטרה לשמר את התנועה במסלולה המתוכנן.
למשל, קטוע רגל מסתגל להליכה עם רגל תותבת על ידי איזון מרכז הגוף מחדש כדי לבטל מראש את השפעתו של משקל הרגל התותבת שאינו כמשקל הרגל שנקטעה, שאליה הגוף היה רגיל.
במהלך אדפטציה מוטורית, מערכת העצבים משתמשת באופן מתמיד במידע על טעויות והצלחות, במטרה לשפר את מסלולי התנועה העתידיים.
למשל, כשאורגניזם עובר מתנועה באוויר לתנועה במים עומדים, או לתנועה בסחף של מים - מערכת העצבים שלו משתמשת במידע על התנסויות קודמות בסביבת הכוחות הזו, כולל הטעויות וההצלחות, ולפי המידע היא מבצעת הסתגלות תנועתית רלוונטית - או - אדפטציה מוטורית.
כפי שמודגם בתרשים, כאשר הכוחות הסביבתיים מוסרים באופן הדרגתי או פתאומי, האובייקט משמר, למשך זמן מוגבל, את תבנית התנועה שסיגל בתגובה לכוחות (שלב 4 בתרשים).
תוצאת גרר זו (אפטר-אפקט) מרמזת שהאובייקט אינו רק מגיב לשינויים הסביבתיים, אלא אף מנסה לצפות אותם מראש, ולבצע את התנועה בהתאם למערך ציפיות זה.
מכאן הסיקו חוקרים שבמהלך אדפטציה מוטורית, מתבססת מערכת העצבים על מודל-פנימי (Internal model) של הסביבה החיצונית.
תופעת האפטר-אפקט מרמזת שעוד לפני ביצוע התנועה, מייצרת מערכת העצבים מודל-פנימי, מעין מפה פנימית המדריכה את הגוף במהלך התנועה.
על-בסיס מודל-פנימי זה, מנחה מערכת העצבים את תנועת הגפיים והשרירים, תוך הסתגלות לכוחות המסיטים את הגוף ממסלול זה.
אֵדָפוֹלוֹגְיָה היא תחום מחקר מדעי העוסק בהבנת יחסי הגומלין שבין הקרקע ובין האורגניזמים החיים בה ועליה, ובמיוחד השפעתה על הצומח.
הוא אחד משני ענפים עיקריים של מדעי הקרקע (יחד עם פדולוגיה העוסקת בלימוד קרקעות בסביבתן הטבעית, דרכי היווצרותן והתפתחותן).
קסנופון ציין את ההשפעה מועילה של קלטור האדמה על היבול.
קאטו כתב את ספרו "על החקלאות" (De Agricultura) שהמליץ עיבוד קרקע, מחזור זרעים ועוד.
יאן בפטיסט ואן הלמונט (1577–1644) ביצע ניסוי מפורסם בו הוא גידל עץ ערבה בכלי שהכיל כמות שקולה של קרקע וסיפק לו רק מי גשם במשך כחמש שנים.
המשקל שנוסף לעץ בזמן גדילתו היה גדול בהרבה מן הירידה במשקל של הקרקע.
מכך הוא הסיק כי הערבה הייתה עשוי מים.
למרות שהמסקנה נכונה רק בחלקה, הניסוי שלו הצית מחדש עניין באדפולוגיה.
אדסון רנה בראפהייד (בהולנדית: Edson René Braafheid, נולד ב-8 באפריל 1983 בפרמריבו שבסורינאם) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
בראפהייד שיחק בנוער של אוטרכט, ועלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת העל ההולנדית בשנת 2003, כאשר היה בן 20. באוטרכט שיחק בראפהייד שלוש עונות וחצי, בהן הבקיע שני שערים ב-81 הופעות בליגה ההולנדית, וזכה פעם אחת בגביע ההולנדי בשנת 2004, לאחר ניצחון בגמר על טוונטה.
בפגרת החורף של עונת 2006/07 נשאר בראפהייד בהולנד ועבר לטוונטה בהעברה חופשית לאחר שפג חוזהו באוטרכט.
בראפהייד שיחק בטוונטה במשך שתי עונות וחצי, בהן הבקיע שער אחד ב-76 הופעות.
את הופעת הבכורה בקבוצה ערך בפברואר 2007 מול פיינורד.
בתקופתו בטוונטה שיחק בראפהייד בעמדת הבלם, להבדיל משאר הקריירה בה שיחק בעמדת המגן השמאלי, עקב כוחו הפיזי הרב, על אף גובהו הנמוך יחסית לבלם.
בקיץ 2009 חתם בראפהייד בבאיירן מינכן, תמורת דמי העברה של שני מיליון אירו.
בראפהייד לא מצא את מקומו בהרכב הקבוצה, וביקש להיות מושאל בפגרת החורף של עונת 2009/10 על מנת לשמור לעצמו סיכוי סביר לשחק במונדיאל 2010. בראפהייד אכן הושאל לסלטיק מליגת העל הסקוטית, וערך את הבכורה שלו בקבוצה בפברואר 2010 בניצחון 2–4 על דנפרמליין אתלטיק בגביע הסקוטי.
עם זאת, גם בסלטיק לא מצא בראפהייד את מקומו, והודח מההרכב לאחר שהמאמן טוני מוובריי פוטר במרץ 2010. בתום עונה זו חזר בראפהייד לבאיירן מינכן, אך בעונת 2010/11 צבר שלוש הופעות בלבד במדי הקבוצה, ועבר בפגרת החורף של אותה עונה להופנהיים, בצוותא עם דויד אלאבה שעבר בהשאלה.
בפברואר 2011 ערך בראפהייד את הבכורה בהופנהיים בניצחון 2–3 על קייזרסלאוטרן כמחליף של ודאד איביסביץ', אך הורחק בכרטיס אדום לאחר שש דקות בלבד על המגרש.
בעונת 2012/13 הושאל בראפהייד לקבוצתו לשעבר טוונטה, שם שיחק עונה מלאה וצבר 28 הופעות.
בתום עונה זו חזר בראפהייד להופנהיים, אך לא שיחק כלל בעונת 2013/14, ובתום עונה זו פקע חוזהו והוא שוחרר מהקבוצה.
באוגוסט 2014 חתם בראפהייד בלאציו לאחר שעבר בהעברה חופשית.
בעונתו הראשונה צבר 16 הופעות במדי הקבוצה.
לאחר שבעונתו השנייה בקבוצה איבד את מקומו בהרכב, בראפהייד חתם בקיץ 2016 במועדון נעוריו אוטרכט.
בראפהייד ערך שש הופעות במדי אוטרכט ומספר הופעות בקבוצת המילואים, ושוחרר מהקבוצה בשנת 2018. במהלך שנה זו, חתם בראפהייד באוסטין בולד מליגת המשנה האמריקאית.
לבראפהייד 16 הופעות במדי נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21, שכללו השתתפות באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2006, בה זכתה הנבחרת ההולנדית.
בראפהייד היה אמור לנסוע לאולימפיאדת בייג'ינג שנערכה בשנת 2008, אך נבצר ממנו משום שקבוצתו טוונטה העפילה למוקדמות ליגת האלופות, והייתה אמורה לשחק בדיוק בזמן האולימפיאדה.
גם את יורו 2008 החמיץ בראפהייד, מאחר שלא זומן על ידי המאמן מרקו ואן באסטן, על אף קריאות חוזרות בהולנד לזמנו, עקב היחלשות ההגנה ההולנדית מאז פרישתם של יאפ סטאם ופרנק דה בור.
בראפהייד צבר עשר הופעות במדי נבחרת הולנד, וזומן למונדיאל 2010, בו הולנד הפסידה במשחק הגמר בתוצאה 0–1 לנבחרת ספרד בהארכה, במשחק בו בראפהייד נכנס כמחליף בדקה ה-105 במקום ג'ובאני ואן ברונקהורסט, והיה המשחק היחיד במונדיאל בו בראפהייד שיחק.
את הופעתו האחרונה בנבחרת הולנד ערך בראפהייד בשנת 2011.
אדנקו סבחת-חיימוביץ' (נולדה ב-1976) היא שופטת בבתי משפט שלום של מחוז המרכז.
סבחת-חיימוביץ' היא אחת משתי השופטות הראשונות מיוצאי אתיופיה בישראל (יחד עם אסתר טפטה-גרדי) ואחת מתוך שלושה בסה"כ (ביחד עם בנימין אלעזר מבימ"ש השלום בירושלים).
סבחת-חיימוביץ' נולדה בכפר מוורי, הסמוך לעיר גונדר שבמדינת אמהרה שבצפון אתיופיה.
פירוש שמה אדנקו באמהרית הוא "לשבח" או "להלל".
היא בתם הרביעית מתוך ששת ילדיהם של שרה וטגה סבחת.
יש לה עוד אחים מנישואיו האחרים של אביה.
כשהייתה בת שמונה עלתה במסגרת עליית ביתא ישראל עם בני משפחתה לישראל ברגל דרך סודאן.
לישראל הגיעה משפחתה בטיסה חשאית כחלק ממבצע משה.
עם הגיעם לישראל, השתקעה משפחתה בשכונת רמות אלון בירושלים.
אביה של סבחת עבד בבית דפוס, ואמה כמנקה.
כבת למשפחה מסורתית למדה סבחת בבית ספר ממלכתי־דתי.
בתיכון עברה לפנימיית כפר בתיה אך לאחר שנתיים חזרה הביתה והשלימה את לימודיה בתיכון רנה קסין וסיימה בשנת 1995. סבחת-חיימוביץ' נרשמה לעתודה, ובמסגרתה החלה ללמוד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2000 סיימה את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב והתגייסה לצה"ל.
בין השנים 2000–2001 התמחתה בפרקליטות הצבאית והוסמכה כעורכת דין ב-2002. היא המשיכה לעבוד שם עד שנת 2006. במהלך שירותה בצה"ל היא עבדה כיועצת משפטית, תובעת וסנגורית בפרקליטות הצבאית.
כאשר השתחררה מהשירות הצבאי כקצינה מצטיינת בדרגת סרן, היא המשיכה בעקבות לעבוד עם קולגה מהצבא, עו"ד אילן כץ (שהיה סגן הפרקליט הצבאי הראשי) באגף הייעוץ המשפטי של הביטוח הלאומי, ומשם חברה אליו לשותפות במשרד עורכי דין פרטי שהקים.
בשנת 2008 הוסמכה במשפטים באוניברסיטת תל אביב ובשיתוף עם אוניברסיטת נורת'ווסטרן.
בשנת 2013, נישאה למוזיקאי יותם חיימוביץ'.
בחודש דצמבר 2016 נבחרה על ידי הוועדה לבחירת שופטים לשופטת בבתי משפט שלום של מחוז המרכז.
קבוצת פעילים חברתיים מקרב יוצאי אתיופיה התנגדה למינוי, כי שסבחת-יחימוביץ' הביעה תמיכה במפכ"ל המשטרה לשעבר, יוחנן דנינו.
הרקע לדברים הוא סירובו של דנינו להודות בכך שבמהלך הפגנות יוצאי אתיופיה נפתחו תיקים לשווא, וזאת על אף שמבין התיקים שנפתחו, 50 נסגרו בשנה החולפת.
תמיכתה של סבחת-חיימוביץ' בדנינו, בדמות אות הוקרה שהעניקה לו באותו מושב, התפרשה אצל רבים מהמשתתפים כפגיעה באינטרס הציבורי שלהם.
סבחת-חיימוביץ' התנדבה כעורכת דין בעמותת טבקה, וסייעה בליווי משפטי ליוצאי אתיופיה.
במהלך השנים התקדמה בעמותה להיות חברת הוועד המנהל של העמותה ועמדה בראש הצוות הסיוע המשפטי.
במהלך הפגנות יוצאי אתיופיה במאי 2015 הייתה מבין נציגי יוצאי אתיופיה שהשתתפו בפגישה עם מפכ"ל המשטרה, יוחנן דנינו, שעסקה באלימות המשטרה בהפגנות.
בזמן ההפגנות, כעורכת דין מטעם הסנגוריה, ייצגה את העצורים ופעלה לשחרורם.
אדסל ברמודה היא מכונית סטיישן גדולה, שיוצרה על ידי חטיבת המכוניות "אדסל" בקונצרן הרכב פורד בארצות הברית בשנת 1958.
סך הכול יוצרו 2,235 יחידות.
דגמי "אדסל בורמודה" יוצרו במפעלי ההרכבה של פורד: "Edison Assembly" בעיר אדיסון בניו ג'רזי, "Michigan Assembly Plant" בעיר ויין במישיגן, "Atlanta Assembly" בעיר "Hapeville" ג'ורג'יה, ו-"San Jose Assembly Plant" באזור צפון קליפורניה, קליפורניה.
מחיר היחידה בהשקה עמד על 3,155 דולר
מחיר היחידה בהשקה עמד על 3,212 דולר
בין 0–100 קמ"ש - 8.3 שניות (לדגם תמסורת ידנית - 3 מהירויות + overdrive)
אַדֶסוֹיֶה אויֶטוּנְגִ'ייֶבִיץ' אוֹיֶבוֹלֶה הוא כדורגלן עבר רוסי ממוצא ניגרי, ששיחק כקשר.
אדסויה נולד לאב ניגרי ולאם רוסייה.
עד גיל 5 גר בניגריה.
לאחר גירושי הוריו חזר למוסקבה.
החל לשחק כדורגל מגיל 8 ולמד בבית הספר לכדורגל של טורפדו זיל.
בשנת 2000 הצטרף לקבוצת ז'מצ'וז'ינה סוצ'י
בשנים 2003—2006 שיחק במדי קבוצת ראוטוב, ממחוז מוסקבה בשנת 2007 שיחק אורל יקטרינבורג.
בשנת 2010 הושאל לסיביר ולראשונה שיחק בליגת העל הרוסית בכדורגל שמונה משחקים והבקיע שער.
בנוסף, העפיל עם הקבוצה לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל 2007/2008.
לפני פתיחת עונת 2013/14 הושאל עד סוף העונה לקבוצת גזוביק אורנבורג, שלאחר מכן רכשה אותו והמשיך לשחק בשורותיה גם לאחר שהקבוצה חזרה לליגת העל הרוסית בכדורגל.
הוא נשוי ואב לשתי בנות, טייה ונעמי.
אדסטוס (שם מדעי: Edestus) הוא סוג של דג סחוס נכחד מסדרת האאוגנאודונטים הקרובה לכימראים.
הוא חי מסוף הדבון עד לסוף הקרבון במשך מעל 100 מיליון שנה.
מאובניו כמו שאר בני הסדרה ידועים רק ממאובני שיניים אשר נמצאו ברחבי העולם.
דג זה הגיע לאורך מרבי של 6 מטרים, בדומה לעמלץ לבן.
בדומה להליקופריון היו לו לסתות דמויות קונכית שבלול, איתן הוא כנראה השתמש כדי לשסע טרף רך גוף ואולי אחרי חבטות משסעות.
בניגוד להליקופריון היו לו שיניים כאלו גם בלסת העליונה.
מבנה השיניים מרמז שאולי הוא לא היה יכול לסגור את פיו.
דג קדום זה תואר על ידי הפלאונטולוג ג'וזף ליידי ב-1856.
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
אדסון אומר אלברס ולאסקס (בספרדית: Edson Omar Álvarez Velázquez; נולד ב-24 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי לסירוגין, בפנרבחצ'ה, בהשאלה מוסטהאם יונייטד, ובנבחרת מקסיקו.
אלברס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פצ'וקה, אליה הצטרף בגיל 11. בשנת , אלברס הצטרף לקבוצת הנוער של קלוב אמריקה.
שנה לאחר מכן, הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה המקסיקנית השנייה.
ב-29 באוקטובר 2016, אלברס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד סנטוס לאגונה.
בסיום המשחק, נבחר ל"איש המשחק" על ידי אוהדי הקבוצה.
ב-25 בדצמבר 2016, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק נגד טיגרס במסגרת גמר האפרטורה.
ב-16 בדצמבר 2018 אלברס הבקיע צמד במשחק האליפות של אמריקה, בו ניצחה 0–2 את קרוס אסול.
ב-23 בפברואר 2019 אלברס ערך את הופעתו ב-100 בקבוצתו בניצחון 0–3 נגד לובוס.
ב-19 ביולי 2019, אלברס חתם לחמש שנים באייאקס אמסטרדם מליגת העל ההולנדית תמורת 15 מיליון אירו, כמחליפו של מתייס דה ליכט שעבר ליובנטוס.
בצעירותו, אלברס שיחק בנבחרת הנוער של מקסיקו והשתתף עימה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ואליפות צפון אמריקה בכדורגל עד גיל 20 בשנת .
ב-30 בינואר 2017, אלברס זומן לראשונה לסגל נבחרת הבוגרת לקראת משחק הידידות נגד .
ב-8 בפברואר, אלברס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק זה.
אלברס נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע הזהב 2017, והיה הכדורגלן הצעיר בסגל הנבחרת.
ב-17 ביולי 2017, אלברס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד , והפך לכדורגלן הצעיר שכבש אי פעם בגביע הזהב.
נכלל בסגל נבחרת מקסיקו לטורניר קופה אמריקה 2024.
נבחרת השנה של אמריקה הצפונית:
אדסל וילאג'ר (באנגלית : Edsel Villager) היא מכונית סטיישן, אשר יוצרה על ידי חטיבת Edsel בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד בין השנים 1960–1958
סדרה ראשונה - יוצרה בשנת 1958
סדרה שנייה - יוצרה בשנת 1959
סדרה שנייה - יוצרה בשנת 1960
2 תצורות מושבים : 6 נוסעים, 9 נוסעים
4 דלתות + חלק תחתון נפתח של דלת אחורית + חלון אחורי רחבי נפתח כלפי מעלה
סוג הנעה : הנעה אחורית
קיבולת מכל דלק : 75.8 ליטר
אדסל סיטיישן (באנגלית : Edsel Citation) היא מכונית סלון, אשר יוצרה על ידי חטיבת Edsel בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד בשנת 1958 בארצות הברית ו-קנדה
2 דלתות - קבריולה, יוצרו 970 יחידות
2 דלתות - הרדטופ - קופה, יוצרו 2,781 יחידות (2,535 יחידות בארצות הברית, 246 יחידות בקנדה)
4 דלתות - הרדטופ - סדאן, יוצרו 5,588 יחידות (5,112 יחידות בארצות הברית, 476 יחידות בקנדה)
מנוע קדמי - 6.7 ליטר, מנוע קירור מים
קיבולת מכל דלק - 75.7 ליטר
בדגמי "אדסל סיטיישן" הורכבה תמסורת אוטומטית מסוג "Cruise-O-Matic" שהייתה התמסורת האוטומטית הראשונה שהרכיבה "פורד" בדגמיה.
אדסל פייסר (באנגלית : Edsel Pacer) היא מכונית סלון, אשר יוצרה על ידי חטיבת Edsel בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד בשנת 1958 בארצות הברית וקנדה
2 דלתות - קבריולה, יוצרו 1,876 יחידות
2 דלתות - הרדטופ - קופה, יוצרו 6,717 יחידות
4 דלתות - הרדטופ - סדאן, יוצרו 5,254 יחידות
4 דלתות - הרדטופ, יוצרו 7,141 יחידות
4 דלתות (דגמי סדאן והרדטופ)
4/5 נוסעים (דגמי סדאן והרדטופ)
מנוע קדמי - 5.9 ליטר, מנוע קירור מים
אדסל ראונדאפ היא מכונית סטיישן גדולה, שיוצרה על ידי חטיבת המכוניות "אדסל" בקונצרן הרכב פורד בארצות הברית בשנת 1958
2 דלתות + חלק תחתון נפתח של דלת אחורית + חלון אחורי רחבי נפתח כלפי מעלה - סטיישן
מחיר דגם בסיסי עמד על 2,841 דולר (שנת 1958, ארצות הברית)
תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש תלויה בתיבת ההילוכים
7.7 שניות, תיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות
7.8 שניות, תיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות + הילוך overdrive
9.0 שניות, תיבת הילוכים אוטומטית - 3 מהירויות
אדסל ריינג'ר (באנגלית : Edsel Ranger) היא מכונית סלון, מתוצרת חטיבת Edsel בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1960–1957 (דגם שנת 1958) בארצות הברית וקנדה
בקנדה דגמי "אדסל ריינג'ר" יוצרו באמצעות יצרנית הרכב הקנדית Ford Motor Company of Canada (חברת בת של פורד).
2 דלתות - הרדטופ - סדאן (דור ראשון, דור שני)
4 דלתות - הרדטופ - סדאן (דור ראשון, דור שני)
2 דלתות - הרדטופ - קופה (דור ראשון, דור שני)
4 דלתות - סדאן (דור ראשון, דור שני)
2 דלתות - קבריולה (דור שני)
מנוע קדמי, מנוע קירור מים
מחיר היחידה 2 דלתות הרדטופ בשנת 1958 עמד על 2,588 דולר (דגם בסיסי, בארצות הברית)
מחיר היחידה 2 דלתות סדאן בשנת 1958 עמד על 2,484 דולר (דגם בסיסי, בארצות הברית)
מחיר היחידה 4 דלתות הרדטופ בשנת 1958 עמד על 2,643 דולר (דגם בסיסי, בארצות הברית)
מחיר היחידה 4 דלתות סדאן בשנת 1958 עמד על 2,557 דולר (דגם בסיסי, בארצות הברית)
אדסל קורסייר (באנגלית : Edsel Corsair) היא מכונית סלון, מתוצרת חטיבת Edsel בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1959–1958 בארצות הברית וקנדה
דור ראשון - יוצר בשנת 1958
4 דלתות - הרדטופ - סדאן (דור ראשון)
4 דלתות - סדאן (דור שני)
4 דלתות - קופה (דור שני)
מנועי בנזין 5.4 ליטר, 6.7 ליטר
אדפיפורמס (שם מדעי: Adapiformes) היא קבוצה של פרימטים נכחדים, בני הקבוצה בעלי אף-לח שהיו מקרוביהם של הלמורים.
בני הקבוצה התקיימו החל מתחילת האאוקן עד המיוקן והמאובנים שלהם התגלו לאורך רוב היבשות הצפוניות (אירופה, אסיה ואמריקה הצפונית) ודרומה עד לדרום אסיה ולצפון אפריקה.
החוקרים חלוקים על הסיווג המוחלט של הקבוצה, כאשר חלק מעריכים שהקבוצה פרפילטית או אף פוליפילטית.
הקבוצה הוגדרה ב-1977 בידי החוקר רוברט הופסטטר , אשר הגדיר אותה על שם משפחת האדפיים (Adapidae).
במבנה גופם הם היו בעלי מספר מאפיינים של בעלי אף-יבש אך גם בעלי מאפיינים פרימיטיביים יותר.
הם התאימו לחיים על העצים והיו בעלי מבנה רגליים חזקות וזנב שרירי וגמיש, שהתאימו לקפיצה.
לסתותיהם היו ארוכות יחסית עם חותכות רחבות, שלוש טוחנות בחצי לסתם וניב בודדת.
מבנה השיניים מרמז על תזונה בעיקר מעלים ומבנה הגולגולת מרמז על התפתחות של גזע המוח, באופן בולט יותר משל הלמורים.
אינפרא-סדרה אדפיפורמס (Adapiformes) - נכחדה
בעבר קישרו לקבוצה את האומומידיים הדומים לטרסיוסיים.
כיום הם משויכים לקבוצת הקופיפים שבבעלי אף-יבש.
אדפיים (שם מדעי: Adapidae) היא משפחה נכחדת של פרימטים נכחדים, בעלי אף-לח מהקבוצה הנכחדת אדפיפורמס, שחיו רק בתקופת האאוקן לפני 55 עד 34 מיליון שנה מהיום.
פרימטים אלה נחשבים ליצורים הדומים מאוד ללמורים וקרוביהם, אך היו גם בעלי מספר מאפיינים של בעלי אף-יבש - הקופים או הקופיפים.
מבנה הכפות שלהם ומפרקי הידיים שלהם מרמז על התפתחות זו וכן העובדה שהיו בעלי אצבעות חסרות טפרים, אך שהיו גם בעלי מאפייני למורים כמו חוטם מוארך יחסית, חלל עיניים גדול ושיני מסרק.
מינים אלה היו קטנים יחסית ומשקלם לא עלה על קילוגרם אחד.
המאובנים של בני המשפחה התגלו באירופה, אפריקה ואמריקה הצפונית, מה שמרמז על חיבורם אחת לשנייה.
הם היו אוכלי כל שנעו בזריזות בין העצים של יערות גשם קדומים ונראה שנכחדו עם היעלמותם.
אדפורטון הוא כפר קטן בצפון הרפורדשייר, אנגליה.
הכפר נמצא על כביש A4110 כ-35 קילומטר צפונית להרפורד ולווימור, והיא קרובה לגבול ויילס.
במילון הטופוגרפי של אנגליה ו-וויילס משנת 72–1870 אדפורטון מתוארת כך .
גודל האוכלוסייה בעיירה היה נתון לשינויים במשך השנים, כאשר השיא היה במפקד של 1901 אז נמנו 205 תושבים, נקודת השפל נספרה במפקד של שנת 2001 עם 108 תושבים.
ניתן גם לזהות שינויים באופי התעסוקתי של התושבים, לעומת המפקד ב-1881 אז היה העיסוק הדומיננטי בקרב הגברים בחקלאות - 32 מהגברים.
ב-2011 עיקר העיסוק של הגברים היה במקצועות הדורשים מיומנות.
השוני הבולט יותר הוא בקרב הנשים, שם בשנת 1881 המספר הבולט ביותר הוא של נשים ללא עיסוק מוגדר - 29 נשים.
ב-2011 רוב הנשים עסקו כבר במקצועות מוגדרים.
כנסיית סנט אנדרס תוכננה ונבנתה בשנת 1875 על ידי האדריכל ג'ון פולארד סדון.
עד אז הייתה בכפר רק קפלה פרימיטיבית שנבנתה בשנת 1863. הכנסייה משמשת גם כאולם הקהילתי.
אדפטוגן הוא חומר המחזק עמידות בפני מחלות וחולשות.
זהו מונח בתחום צמחי המרפא המערביים שמקורו במילה אדפטציה, והכוונה היא לתמיכה במצבי מתח מתמשכים, יצוב תהליכים פיזיולוגיים וסיוע בהומאוסטזיס.
המונח נטבע בשנות הארבעים כדי לתאר חומר שיכול לחזק את העמידות לסטרס.
רוב המחקרים על השפעת חומרים אלה נערכו בברית המועצות, קוריאה וסין לפני שנות השמונים.
כמו כן נבחנו השערות שונות בנוגע למנגנון הפעולה שלהם, אך לא הגיעו למסקנות.
בחוות הדעת של הוועדה האירופית למוצרים של צמחי מרפא של הסוכנות האירופית לתרופות על השערת האדפטוגן, היא מסבירה כי בניגוד לתרופות ידועות, אדפטוגנים אמורים להיות לא ספציפיים לגורם סטרס מסוים.
נערכו מחקרים מרובים במשך עשרות שנים שטענו לשיפור של איכות החיים באופן כללי ולהשפעה מרפאת של החומרים במצבים קליניים הקשורים לסטרס.
נוסף על כך, דווח שהם משפיעים לטובה כשהם ניתנים לצד טיפול רגיל במחלות כרוניות מסוימות.
עם זאת, הניסויים לא נעשו ותוארו בדרך המקובלת ולכן אי אפשר להשתכנע (לדוגמה, היו ניסויים בהם מספר החולים היה קטן מאוד, לא צוין איזה תכשיר ניתן, לא הוגדרו קריטריונים לקביעת השפעה וכדומה).
מכיוון שכך, נאסר באיחוד האירופי להשתמש במונח "אדפטוגן" בשיווק.
לסיכום, קובעת הוועדה, נראה שהתוצאות מצדיקות מחקרים נוספים.
מסקנת הדו"ח היא שהשערת האדפטוגן לא הוכחה ושניתן להשתמש במונח זה רק במוצרים של רפואת צמחים מסורתית.
נכון ל-2020 המונח אינו מקובל בתחומי הרוקחות, הפיזיולוגיה והרפואה הקונבנציונלית באיחוד האירופי.
בארצות הברית הזהירה ה-FDA בשנת 2013 חברה שהשתמשה במונח בפרסומיה.
גם התומכים ברעיון האדפטוגני טוענים שאי אפשר להסביר אוו בעזרת המודל המדעי הרדוקציוניסטי הסטנדרטי.
אדסיליה פרנסיסקה רומבלי (בהולנדית: Edsilia Francisca Rombley; נולדה ב-13 בפברואר 1978) היא זמרת ומנחת טלוויזיה הולנדית.
רומבלי נולדה ב-13 בפברואר 1978 באמסטרדם, הולנד.
מקור הוריה הוא בארובה וקוראסאו מההאנטילים ההולנדיים.
הקריירה של רומבלי החלה בשנת 1995 כשהייתה שותפה בלהקה בשם Dignity יחד עם גרציה גורה, קארימה למגארי וסוזן האפס.
שנה לאחר מכן הן נכנסו למצעד הסינגלים עם שירם "Talk To Me" ו-"Hold Me" מאלבום האוסף שלהן בשם "No Sweat".
בשנת 1996 זכתה רומבלי בגמר ה-Soundmixshow, תחרות כישרונות הולנדית.
בשנת 1997 זכתה במוניטין בינלאומי, הודות להופעתה ב-European Soundmix Show.
באותה שנה הקליטה גם את אלבומה הראשון "Thuis".
בשנת 1998, ייצגה רומבלי את הולנד בתחרות האירוויזיון 1998 שהתקיימה בברמינגהאם, בריטניה.
בתחרות היא צברה 150 נקודות וסיימה במקום הרביעי בתחרות.
הייתה זו התוצאה הטובה ביותר של הולנד מאז זכייתה ב-1975.
אלבומה הראשון באנגלית יצא לאור זמן קצר לאחר השתתפותה באירוויזיון.
בשנת 2002 הוציאה אדסיליה את אלבומה השני "פנים אל פנים".
האלבום הופק על ידי טיירד אוסטרהויז.
קודם הוצאתו פרסמה את הסינגל "מה עשית לי", שהפך מועמד בקטגוריה לשיר ה-R&B הטוב ביותר בפרסי TMF.
אותו שיר זיכה אותה במועמדות בשנת 2003, כמו גם מועמדות לפרס אדיסון עבור 'האמן הטוב ביותר'.
בשנת 2003 יצא לאור "פנים אל פנים" בגרמניה, אך זכה להצלחה מינימלית בלבד.
בשנת 2006 השתתפה רומבלי בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים".
היא הודחה לאחר הביצוע הרביעי.
רומבלי ייצגה את הולנד שוב באירוויזיון 2007 שהתקיים בהלסינקי, פינלנד.
היא הופיעה עם השיר "על גבי העולם" אך לא הצליחה להעפיל לשלב הגמר.
רומבלי גם הגישה את הניקוד של הולנד באירוויזיון 1999.
ב-4 בדצמבר 2019, היא הוכרזה כאחת משלושת המנחים לקראת אירוויזיון 2020 ברוטרדם לצדם של שנטל יאנזן, ניקי דה יאחר ויאן סמיט.
לאחר ביטול האירוע בשל מגפת הקורונה, הנחתה את האירוע החלופי אירוויזיון: Europe Shine a Light.
לאחר מכן הוחלט שתנחה את אירוויזיון 2021.
אדננתוס (שם מדעי: Adenanthos), הוא סוג של צמח במשפחת הפרוטאיים שאנדמי לאוסטרליה וכולל למעלה מ-30 מינים.
הוא התגלה בשנת 1791 ותואר מדעית לראשונה בשנת 1805. למרות היותו סוג אוסטרלי, מבחינה פילוגנטית הוא קרוב יותר לסוגים דרום-אפריקנים במשפחה כמו הפרוטיאה.
מיני הסוג נפוצים ברובם המכריע בדרום-מערב אוסטרליה, להוציא שני מינים הנפוצים בדרום ובדרום-מזרח היבשת.
האדננתוס מואבק על ידי חרקים, ציפורי שיר וחיות כיס.
האירופאים הראשונים שנתקלו בסוג היו ככל הנראה מגלי הארצות וילם דה ולמינגה ההולנדי וויליאם דמפייר האנגלי שביקרו בקצה הדרומי של אוסטרליה כבר במהלך המאה ה-17, אם כי אין תיעוד של הצמח ברשומות שלהם מהמסע.
הדגימות הראשונות של צמח האדננתוס נאספו על ידי ארצ'יבלד מנזיס , מנתח וחוקר טבע במשלחת ונקובר בשנים 1791–1795. במהלך עגינה של המשלחת במפרץ קינג ג'ורג' בקצה הדרומי של היבשת בספטמבר 1791, מנזיס אסף דגימות של מיני צמחים רבים, כולל שני מיני אדננתוס.
הבוטנאי הצרפתי ז'אק לבילארדייר שביקר במפרץ אספרנס בשנת 1792 כחלק ממשלחת ברוני ד'אנטרקאסטו שתרה אחר עקבות המשלחת של ז'אן-פרנסואה לה פרוז, אסף גם הוא מין אחד של אדננתוס.
בין דצמבר 1801 לבינואר 1802, המשלחת של מתיו פלינדרס שהחלה את מסעה סביב יבשת אוסטרליה לצורך מיפוי קו החוף, עגנה במפרץ קינג ג'ורג' במשך מספר שבועות.
הבוטנאי למסע, רוברט בראון, אסף באותה עת 3 מינים נוספים בסוג, ולאחר מספר חודשים אסף דגימת מין נוסף בעגינה בפורט לינקולן.
הסוג תואר מדעית לראשונה על ידי ז'אק לבילארדייר בשנת 1805 שהעניק לו את שמו; לבילארדייר לא ציין את המקור לשם, אולם מחקר אטימולוגי מצא שהוא מורכב משתי מילים יווניות ומשמעותו "פרח בלוטה".
לאדננתוס מספר שמות עממיים במערב אוסטרליה דוגמת: "מקל בכד", "פרח הכד", "פרח הבלוטה" ו"שיח הצמר".
האדננתוס מסווג בתת-משפחת הפרוטאים במשפחת הפרוטאיים, וקרוב בעיקר לסוגים איסופוגון, לוקדנדרון, ספטלה ופרנומוס.
האדננתוס הוא צמח ירוק-עד ומופיע בתצורה של שיח משתטח צמוד-קרקע עד עץ קטן בגובה 3 מטר, כאשר רוב המינים הם שיחים זקופים.