tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר מכן שירת למאר כפרקליט צבאי וכעוזר לדודנה של אשתו, הגנרל ג'יימס לונגסטריט.
מאוחר יותר ב-1862, מינה נשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס את למאר כשגריר הקונפדרציה באימפריה הרוסית וכשליח מיוחד אל הממלכה המאוחדת ולצרפת.
עם תום המלחמה, שב למאר לאוניברסיטת מיסיסיפי, שם הוא היה לפרופסור למטאפיזיקה, למדע המדינה ולמשפטים.
לאחר המלחמה, בעקבות השבת זכויות האזרח שלו, שב למאר ב-1873 לכהן בבית הנבחרים של ארצות הברית והיה הדמוקרט הראשון שנבחר מטעם מיסיסיפי מאז תום המלחמה.
הוא כיהן כחבר הבית עד 1877. באותה שנה נבחר לאמר על ידי בית הנבחרים של מדינתו (כפי שהיה מקובל אז) כסנאטור מטעמה, תפקידו בו הוא כיהן עד 1885. למאר היה מתנגד נחרץ של תוכנית השיקום ולא ראה בעבדים משוחררים ובאפרו-אמריקאים כראויים לקבל זכות בחירה.
הוא קידם את "העליונות של הגזע הסקסוני הבלתי מנוצח והבלתי ניתן לכיבוש".
ממרץ 1885 ועד ינואר 1888 כיהן לאמר כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד.
כאיש הממשל הדמוקרטי הראשון מזה 24 שנים, וכמי שעמד בראש מחלקת הפנים, שהייתה רוויה בפטרונות פוליטית, קיבל למאר פניות רבות של אנשים שביקשו להתמנות למשרות.
באחד הימים הגיע אדם למשרדו, שלא ביקש מינוי למשרה, כפי שסופר בניו יורק טיימס:
כמזכיר הפנים, העביר למאר את צי הכרכרות של המחלקה לשימוש העובדים ועשה שימוש בכרכרתו האישית שהייתה רתומה לסוס אחד.
ב-6 בדצמבר 1887 מינה הנשיא קליבלנד את למאר כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של ויליאם וודס שנפטר.
ב-16 בינואר 1888 אישר הסנאט את המינוי בהפרש של שני קולות בין התומכים למתנגדים, ולמאר הושבע לתפקיד ב-18 בינואר.
בכך היה למאר השופט העליון הדרומי הראשון שמונה מאז תום מלחמת האזרחים (וודס היה תושב אלבמה, אך במקור הגיע מאוהיו והיה חבר המפלגה הרפובליקנית).
למאר כיהן על כס השיפוט עד למותו.
לוציוס למאר נפטר ב-23 בינואר 1893 בוויינויל (כיום בתחומי מייקון, ג'ורג'יה).
הוא נפטר בעת שעדיין כיהן בבית המשפט העליון ועד היום הוא השופט העליון היחידי שמוצאו ממיסיסיפי.
הוא נטמן בתחילה בבית הקברות ריברסייד שבמייקון, אך ב-1894 הוא הועבר לבית הקברות סנט פיטר שבאוקספורד, ג'ורג'יה.
על שמו נקרא נהר למאר שהוא יובל של נהר ילוסטון.
על שמו נקראו גם אולם באוניברסיטת מיסיסיפי ושדרה מרכזית באוקספורד, מיסיסיפי.
ביתו באוקספורד הוכרז ב-1975 כאתר היסטורי לאומי.
על שמו של למאר נקראו גם שלושה מחוזות: באלבמה, בג'ורג'יה ובמיסיסיפי.
כמו כן נקראו על שמו יישובים בוויסקונסין ובקולורדו.
לוק אייזנר הוא דוגמן, שחקן ומוזיקאי אמריקאי.
אייזנר נולד ב-1 באוגוסט 1996 בוויסקונסין, ארצות הברית.
אייזנר החל את הקריירה שלו כדוגמן.
והוא הוחתם בסוכנות הדוגמנים "IMG Models" .
הוא דגמן בקמפיינים בינלאומיים עבור ראלף לורן, פולו ראלף לורן, אמריקן איגל, סטיוארט ויצמן, קלווין קליין ו-H&M.
בנוסף לקריירת הדוגמנות שלו, אייזנר הוא מוזיקאי.
הוא מחצית מצמד הפופ רוק VOILÀ.
הצמד הופיע עם השירים שהוציאו בסיבוב הופעות בצפון אמריקה.
בנוסף, הוא ניגן ושר בסיבוב ההופעות של להקת הרוק, "The Fray".
בסרט נערה גבוהה בכיכובו שר שני שירים "I've Never Been in Love Before" ו-"Für Elise" וכתב את המילים לשיר "Stand Tall" המופיעים בפסקול הסרט.
הוא כתב את המילים לשני שירים: "One Chance" ו-"Nobody Can Change Me!"" המושמעים בפסקול סרט הקולנוע, "The J Team" משנת 2021.
אייזנר ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בסדרת הטלוויזיה הקומית, "הגולדברגים" ששודרה ברשת ABC בשנת 2019, שם זכה לתפקיד אורח קטן.
באותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בתפקיד ראשי בסרט "נערה גבוהה", סרט מקורי בהפקת נטפליקס.
הוא גילם את "סטיג" סטודנט שוודי המשתתף בתוכניתחילופי סטודנטים שהדמות הראשית בגילומה של אווה מישל מתאהבת בו.
בשנת 2020 התארח בסדרת הטלוויזיה "משפחה אחת" גם היא בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס ובאותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "Tiger Within".
בשנת 2021 פורסם כי ישוב לגלם את דמותו של סטיג בסרט נערה גבוהה, בסרט ההמשך נערה גבוהה 2.
בשנת 2023 לוהק לתפקיד בסרט העתידי "Growing up Gorman".
+ קולנוע וטלוויזיה שנה כותרת תפקיד הערות 2019 הגולדברגים אייון דנדו פרק אחד נערה גבוהה סטיג מוהלין סרט קולנוע, תפקיד ראשיTimeline טיילור 6 פרקים 2020 משפחה אחת קודי פרק אחדTiger Within סת' סרט קולנוע2022נערה גבוהה 2סטיג מוהליןסרט קולנוע TBA Growing up Gorman סרט קולנוע
לוק ארון בנווארד הוא שחקן ווזמר אמריקאי.
בנוורד נולד בפרנקלין , טנסי, בנם של קנדה (לבית וילקרסון) וארון בנווארד אביו הוא שחקן וזמר, והיה חלק מצמד הקאנטרי "בלו קאונטי" , אמו היא שחקנית במשרה חלקית, דוגמנית ומאמנת שחקנים, וסבו הוא אמן המוזיקה הנוצרית העכשווית ג'פרי בנווארד .
יש לו שתי אחיות צעירות בשם גרייסי ואלה.
קריירת המשחק של בנווארד החלה בשנת 2002, כאשר קיבל תפקיד בסרט "חיילים היינו".
בשנת 2006, גילם את בילי פורסטר בסרט "איך לאכול תולעים מטוגנות", עליו זכה בפרס האמן הצעיר בקטגוריית האנסמבל הצעיר הטוב ביותר בסרט עלילתי.
בנווארד גילם את צ'רלי טאטל בן ה-14 בסרט "איש הדקה" של ערוץ דיסני, את אלן בן ה-14 בסרט "ג'ון היקר", ואת הילד הקטן שעוזר לילדה שעברה התעללות בקליפ " Concrete Angel" של הזמרת מרטינה מק'ברייד.
האלבום הראשון של בנווארד, "Let Your Love Out", יצא ב-5 בינואר 2009, והכיל חמישה שירים.
בנווארד סייר עם הקבוצה הנוצרית "iShine LIVE" לזמן קצר, שם היה שר את המוזיקה שלו בהופעה.
הוא הוחתם בחברת התקליטים "In Crowd Productions", שבין אמניה נמצאים הילרי דאף, אינדיה ארי, בקסטריט בויז, מאט קירני, Death Cab for Cutie, והאחים ג'ונאס.
בנווארד השתתף בפרסומות שונות, כולל נינטנדו, מקדונלד'ס, ווילי וונקה, ואמריקן אקספרס.
הוא שיחק את התפקיד של ניקי בסרט "Ghostly" וגילם את סטיבי דוברי בסרט "Because of Winn-Dixie".
הוא שיחק בערוץ דיסני בסרט המקורי "סקיילר נגד המפלצת", בתור ראיין דין, מושא האהבה של סקיילר לואיס (אוליביה הולט).
לבנווארד היה גם תפקיד חוזר בתור מתיו פירסון, החבר לשעבר של אמילי הובס (ראיין הובס) בקומדיית המצבים "See Dad Run".
הוא שיחק בסרט "קלאוד 9"בערוץ דיסני לצד דאב קמרון.
הוא הופיע בתור בו, מושא האהבה של טדי, בשישה פרקים של הסדרה "גוד לאק צ'ארלי".
הוא הופיע בתור ת'ור בבכורה של העונה השלישית של הסדרה "העולם של ריילי" בערוץ דיסני.
החל משנת 2020 הוא נמצא בזוגיות עם השחקנית אריאל וינטר.
שנה סרט תפקיד הערות 2002 חיילים היינו דייוויד מור 2005הכל בגלל סופר-מר סטיבן "סטיווי" דוברי 2006איך לאכול תולעים מטוגנות בילי פורסטר 2008Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?
ניקולס "ניקי" רולנדDog Gone אוון 2010 ג'ון היקר אלן ווידון (בן 14) 2014Field of Lost Shoes ג'ון ווייז 2018האמא של המסיבות ג'ק סטרונג גדולה מהחיים בו לרסוןMeasure of a Man פיט מרינו 2019Grand Isle באדי 2021Wildcat לוקPlaying Godמישה2023Fog Cityטאנר2025Lifelineאנדרו תומאסTBADon't Log Offאדם
שנה סדרה תפקיד הערות 2002משפחה שכזאת ג'ודי דייוויס 2 פרקים 2008חנון על הזמן צ'ארלס "צ'רלי" טאטל סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני 2012 סקיילר נגד המפלצת ראיין דין סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני 2012–13תראו את אבא...
כותרת פרטיםLet Your Love Out פורסם: 5 בינואר 2009
לוקה איבנוביץ' (בסרבית: Лука Ивановић; נולד ב-18 במאי 1992), הידוע יותר בשם לוק בלאק, הוא זמר ויוצר סרבי.
הוא ייצג את סרביה באירוויזיון 2023 בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Samo mi se spava".
בלאק נולד בשם לוקה איבנוביץ' ב-18 במאי 1992 בצ'אצ'אק, סרביה ומונטנגרו.
הוא החל להתעניין במוזיקה בגיל 12 כשהחל לכתוב שירים, וכעבור כמה שנים גם החל ליצור ולהפיק מוזיקה.
איבנוביץ' עבר לבלגרד על מנת ללמוד שפה וספרות אנגלית, בנוסף, הוא סיים גם תואר שני בהפקה מוזיקלית.
ההופעה הפומבית הראשונה שלו הייתה במאי 2014 בפסטיבל Gruvlend כאשר הציג לראשונה את הסינגל שלו "D-Generation".
אז הבחינו בו נציגי יוניברסל מיוזיק גרופ שקראו לו למשרדם בבלגרד.
במקום זאת שר את אשר על ליבו ללא הכנה מוקדמת, והפך לאמן הפופ הראשון בסרביה שהוחתם בלייבל גדול בינלאומי.
מלבד יצירות המוזיקה שלו, הוא גם מפיק ומביים בעצמו את המוזיקה שלו.
הוא מחפש את הביטוי האמנותי שלו, ומתנסה ומנסה צורות וסגנונות חדשים ובלתי צפויים.
לפני שחתם ביוניברסל מיוזיק גרופ, הוא הוציא לאור בנובמבר 2014 את הסינגל "Nebula Lullaby", באופן עצמאי באמצעות שירות הפצת המוזיקה הדיגיטלית המקוונת Spinnup.
בלאק כתב את השיר יחד עם קריסטיאן מג'יץ', והשיר הוקלט בשירות ה-VoIP הפופולרי סקייפ.
בסוף 2014, רדיו B92 כלל את "D-Generation" כמועמד פוטנציאלי לסינגל השנה שלהם.
לדבריו, השיר מייצג את דור ה-D, חברה בתוך חברה שלא מתאימה לשום מצב רוח.
ב-18 בדצמבר 2016 הוציא לאור את הסינגל הכפול שלו "Jingle Bell Rock / Nebula Lullaby".
בפברואר 2016, על פי עיתון Blic, רדיו וטלוויזיה של סרביה קבעו ארבעה אמנים לייצג את המדינה בתחרות אירוויזיון 2016 וביניהם היה לוק בלאק.
לוק בלאק לא השתתף בסופו של דבר בקדם של 2016, אבל העיתונות הסרבית חשפה שהסינגל הקרוב שלו "Demons" היה אמור להיות השיר שלו לתחרות האירוויזיון.
ב-20 במאי, ביום יציאת הסינגל החדש שלו "Demons", לוק בלאק אישר עבור פורטל מקוון סרבי Tračara שהוא אכן נקרא על ידי הרדיו וטלוויזיה של סרביה לייצג את סרביה באירוויזיון 2016 עם הסינגל שיצא זה עתה.
מיד עם יציאת הסינגל החדש, יצא בלאק לסיבוב ההופעות הראשון שלו בסין בו הופיע בבייג'ינג, שאנגחאי וגואנגג'ואו.
באפריל 2021, הוציא לאור באופן עצמאי את "A House On The Hill".
בינואר 2023 הוכרז בלאק כאחד המתמודדים בתחרות הבחירה הלאומית של סרביה לאירוויזיון 2023 עם השיר "Samo mi se spava".
ב-1 במרץ הופיע בלאק במהלך חצי הגמר הראשון, שם הגיע למקום השישי ובכך העפיל לגמר.
בגמר, ב-4 במרץ, "Samo mi se spava" קיבל את מרב הנקודות מתוך שישה עשר פיינליסטים מה שהפך את לוק בלאק למנצח בתחרות ולנציג סרביה לתחרות האירוויזיון 2023 שהתקיימה במאי 2023 בליברפול שבממלכה המאוחדת.
ב-11 במאי 2023 ביצע בלאק את "Samo mi se spava" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר.
בגמר האירוויזיון בלאק הגיע למקום ה-24 עם 30 נקודות.
לוק-אוליבייה מרסון, צרפתית: Luc-Olivier Merson (21 במאי 1846 – 13 בנובמבר 1920) היה צייר ומאייר אקדמי צרפתי הידוע גם בזכות בולי הדואר ועיצובי המטבעות שלו.
נולד בשם ניקולס לוק-אוליבייה מרסון בפריז, צרפת, הוא גדל במשפחה אמנותית, בנו של צ'ארלס-אוליבייה מרסון, צייר ומבקר אמנות.
הוא למד אצל גוסטב צ'אסוונט באקול דה דסין ולאחר מכן אצל איזידור פיס בבית הספר לאמנויות יפות.
עבודתו הראשונה של מרסון הוצגה בסלון פריז ב-1866 ושלוש שנים לאחר מכן זכה בפרס רומא.
במהלך חמש השנים שעבד באיטליה, התרכז באמנותו בנושאים דתיים והיסטוריים.
בחזרתו לצרפת, בשנת 1875 הוא זכה במדליית הפרס הראשון בתערוכה של חברת אמנים צרפתיים.
"נוטרדאם דה פריז", אחד מציוריו הידועים ביותר של מרסון, נוצר בשנת 1881 כתוצאה מהפופולריות העצומה של הרומן של ויקטור הוגו בעל אותו השם.
עם הדימויים הגותיים המיסטיים שלו, סגנונו משקף את השפעתה של התנועה הסימבוליסטית שהתפתחה אז.
מרסון יצר הזמנות דקורטיביות גדולות עבור מוסדות כגון ארמון הצדק, מוזיאון לואי פסטר והפסיפס בבזיליקת הסאקרה קור.
הוא גם הכין את יצירות האמנות עבור ויטראז'ים, שניתן למצוא בכנסיית השילוש הקדוש ריטנהאוס בכיכר פילדלפיה, פנסילבניה.
הערכתו עלתה במידה ניכרת לאחר שהוענקה לו מדליית זהב על ציורו בתערוכה העולמית של 1889, ובשנת 1892 הוא נבחר לאקדמיה לאמנויות יפות.
עד שנת 1900 תכנן מרסון בולי דואר עבור הדואר הצרפתי ולדואר מונקו.
הוא לימד באקדמיה ויטי בשנת 1903. ב־1908 הוא קיבל חוזה עם הבנק של צרפת ליצור מספר עיצובים עבור כמה מהשטרות של המדינה.
בין 1906 ל-1911 הוא לימד באקול דה-בו-ארט, עם סטודנטים כמו קלמנט סרו, שבסופו של דבר גם יעצב בעצמו בולים ושטרות.
מרי דיגנם ומרי סרגנט פלורנס היו בין תלמידיו.
כהוקרה על תרומתו לתרבות הצרפתית, הוענקה למרסון אות לגיון הכבוד.
מרסון נפטר בפריז ב-1920, עבודתו נשכחה במידה רבה כתוצאה מהפופולריות המוחצת של צורות האמנות האוונגרד כפי שנראו ביצירותיהם של האימפרסיוניסטים ותנועות אמנותיות אחרות.
בין תלמידיו של מרסון הייתה הציירת האמריקאית קלייר שוטלוורת והשווייצרית מרתה קונץ.
לוק דיימון גוס הוא שחקן אנגלי, ומתופף של להקת "Bros" משנות ה-80.
גוס, יחד עם האח התאום מאט גוס, החל את הקריירה שלו עם להקת הבנים "Bros" משנות השמונים.
הלהקה הגיעה למצעדים עם שלושה עשר סינגלים שהפכו ללהיטים בבריטניה.
כאשר הלהקה התפרקה בתחילת שנות ה-90, גוס החל לנגן עם "Band of Thieves" שם הוציא שני סינגלים "Sweeter Than The Midnight Rain" ו-"Give Me One More Chance", לאחר מכן הוציא את "LIFE" תחת שם הלהקה ששונה ל-"Thieves Like Us" עקב שינוי בהרכב.
האוטוביוגרפיה שלו " I Owe You Nothing " הופיעה ברשימת רבי המכר המובילים והודפסה בשלוש מהדורות עוקבות.
לאחר מכן החל גוס להופיע גם החל להופיע במחזות זמר בהם גריז ו-"What a Feeling", ופנה לשחק בסרטים במשרה מלאה, כאשר תפקידו הראשון הבולט היה הנבל בסרט הפעולה "בלייד 2".
הוא גם הופיע בתור היצור במיני סדרת הטלוויזיה "פרנקנשטיין" ששודרה בערוץ הולמרק.
ניתן לראות את גוס בדרמת הפשע צ'רלי משנת 2004, בה הוא מגלם את הגנגסטר צ'רלי ריצ'רדסון.
בקומדיה "גבר גבר" משנת 2005, הוא כיכב כנבל, ג'ואי/קיין, לצד יוג'ין לוי וסמואל ל.
מאז שיחק בתפקידי ראשי בסרט לילה אחד עם המלך, בתור המלך אחשוורוש.
הוא הופיע במותחן "Bone Dry", בתור אדי ובשנת 2007, במותחן "Unearthed", בתור קייל.
גוס זכה בפרס CAMIE על משחקו בסרט "לילה אחד עם המלך" ב-12 במאי 2007 במלון בוורלי הילס בלוס אנג'לס.
גם "לילה אחד עם המלך" וגם "Bone Dry" נצפו בפסטיבל קאן בשנת 2007. האחרון הוקרן בבכורה בלוס אנג'לס ב-9 בינואר 2008.
בסתיו 2008 חזר גוס מצילומי הלבוי 2: צבא הזהב בבודפשט, הונגריה, בו הוא מגלם את הנסיך נואדה.
סרט ההמשך יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-11 ביולי 2008.
בפברואר 2008 הוא לוהק לשחק בתפקיד סטיב פוקס בסרט "Tekken", שצולם בשריבפורט, לואיזיאנה.
הוא הופיע בפרסומת של קאדילק אסקלייד היברידית החדשה.
בשנת 2009 שיחק בתפקיד ראשי בסרט השמדת כדור הארץ.
בינואר 2010 לוהק גוס לתפקיד פרנקנשטיין בסרט "מרוץ המוות" 2 אותו גילם במקור ג'ייסון סטיית'האם בסרט הראשון, בבימוי רואל ריינה, שהחל לצלם במקום במזרח אירופה בפברואר 2010. גוס שיחק גם בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה האפל Witchville .
במאי 2010, הוא זכה בפרס ה-Ultimate Badass בפסטיבל הסרטים פוליגרינד על תפקידו בסרט הזומבים-ערפדים The Dead Undead .
בפברואר 2018, גוס ביים את סרטו הראשון, Your Move .
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הפעולה "בדרך הקשה" בהפקת נטפליקס.
שנה לאחר מכן שיחק בסרט "Paydirt" לצד ואל קילמר.
גוס נולד בלואיסהאם, לונדון, בנם של אלן גוס ואשתו קרול (לבית ריאד).
אחיו התאום הוא מאט גוס.
לוק דה טאני היה אציל אנגלי.
במהלך כיבוש ויילס הוביל כיבוש מוצלח של אנגלסי בשנת 1282. מאנגלסי דה טאני הוביל צבא חזק מעל מצר מנאי, שם הם הובסו ב.
לקראת סוף מלחמת הברונים השנייה היה טאני חסיד נאמן של המלך הנרי השלישי.
הוא שימש כשוטר המלכותי של טירות טיקהיל וקנארסבורו.
הוא הוציא להורג כמה מורדים ברוניים שנלכדו ועברו הליך משפטי קצר.
בשנת 1270 השתתף במסע הצלב התשיעי שהוביל הנסיך אדוארד.
במהלך מסע הצלב שימש כאדמירל הצי.
במהלך מסע החזרה ממסע הצלב נסע טאני עם אדוארד לגסקוניה בשנת 1273. מדיניותו התוקפנית בגסקוניה הובילה לתלונות רבות, כולל מריבה עם גסטון מברן והעיר באזאס, שם נהרגו שניים מאנשי המיליציה של טאני בפברואר 1274. באמצע השנה עזב טאני את גסקוניה וחזר לאנגליה.
בשנת 1278 שלח אדוארד הראשון שני אנשי סוד לגסקוניה כדי לחקור את ההאשמות נגד טאני.
החקירה, שהתקיימה בין מאי לספטמבר 1278, גילתה שלמרות ששלטונו של טאני היה חמור, אך אין להאשימו בכישלון או בשחיתות.
במהלך המערכה השנייה של אדוארד נגד ויילס מונה טאני ב-18 באוגוסט 1282 למפקד הכוחות האנגלים באנגלסי.
הוא תכנן להוביל צבא אנגלי דרך גשר צף מעל מצר מנאי לגוויניד'.
ב-6 בנובמבר חצו טאני וצבאו את הגשר, אולם הם ספגו מארב מצד הוולשים.
בקרב שלאחר מכן על מצר מנאי נהדפו הכוחות האנגלים בחזרה על הגשר.
הגשר נהרס והותיר יותר מ-300 איש שנהרגו או טבעו, בהם טאני.
לוציוס פיירצ'יילד היה איש צבא, דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הדמוקרטית עד מלחמת האזרחים האמריקאית, ולאחריה המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמזכיר המדינה השמיני של ויסקונסין בשנים 1864–1866, לאחר מכן ועד 1872 כמושל ויסקונסין העשירי, ובשנים 1880–1881 כשגריר ארצות הברית בספרד.
במלחמת האזרחים האזרחים הוא שירת כקולונל בצבא האיחוד, ובקרב גטיסברג איבד את זרועו.
לוציוס פיירצ'יילד נולד בפרנקלין מילס (כיום העיר קנט שבאוהיו, כבנם של סאלי (לבית בלייר) וג'יירוס פיירצ'יילד, שהיה הגזבר הראשון של ויסקונסין וראש העיר הראשון של מדיסון.
אחיו, קסיוס פיירצ'יילד היה מנהיג סיעת הדמוקרטים באספת המדינה של ויסקונסין, ושירת כקולונל בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית.
אח נוסף שלו, צ'ארלס, שירת בצי האיחוד במהלך המלחמה.
מוצא משפחתו של פיירצ'יילד היה מאנגליה, שורשי משפחתו מגיעים משלושה גלי הגירה גדולים.
פיירצ'יילד היה נשוי לפרנסס בול פיירצ'יילד, ולשנים נולדו שלוש בנות.
ב-1858, עם התקרב מלחמת האזרחים האמריקאית, התנדב פיירצ'יילד כטוראי בפלוגה של מיליציה של ויסקונסין שנקראה "משמר המושל".
עם פרוץ המלחמה ב-1861, התקבל משמר המושל לשירות פדרלי כפלוגה K של רגימנט הרגלים הראשון של ויסקונסין.
יחד עם הרגימנט, לחם פיירצ'יילד בקרב הוקס ראן נגד בריגדת סטונוול בפיקוד של הגנרל תומאס ג'ונתן ג'קסון.
באוגוסט 1861 הסתיים תוקף הגיוס של הרגימנט, ופיירצ'יילד מונה כקפטן ברגימנט הרגלים ה-16 של ארצות הברית וכן כמייג'ור ברגימנט הרגלים המתנדבים השני של ויסקונסין.
רגימנט זה שירת בבריגדה בפיקודו של הגנרל ויליאם שרמן עד לארגון מחדש של צבא האיחוד לאחר קרב בול ראן הראשון.
בזכות החלטתו להישאר עם הרגימנט השני, קודם פיירצ'יילד עד מהרה לדרגת לוטננט קולונל, וכאשר היה הרגמינט חלק מבריגדת הברזל במסגרת ארמיית הפוטומק, הוא השתתף בקרב בול ראן השני.
שבוע לאחר מכן, ב-8 בספטמבר 1862, הוא קודם לדרגת הקולונל של רגימנט הרגלים השני של ויסקונסין.
ב-27 בפברואר 1863, קיבלה בריגדת הברזל, כעת תחת פיקודו של בריגדיר גנרל סולומון מרדית', את השם "הבריגדה הראשונה של הדיוויזיה הראשונה של הגיס הראשון", כך שפיירצ'יילד הוגדר כקצין בגיס הראשון של ארמיית הפוטומק בהמשך האביב והקיץ של 1863.
פיירצ'יילד והרגימנט השני הצטיינו בקרב אנטיאטם, ושוב ברכס הסמינר ביום הלחימה הראשון של קרב גטיסברג ב-1 ביולי 1863, והיו רגימנט הרגלים הראשון שיצר מגע קרוב עם צבא הקונפדרציה.
במהלך הקרב, בערך בשעה 10 בבוקר, הנחית הרגימנט מכה ניצחת כאשר שבתה את הקצין הראשון בדרגת גנרל מצבא הקונפדרציה, בריגדיר גנרל ג'יימס ארצ'ר.
כמעט מיד לאחר הצלחה זו, נלכד הרגימנט למארב במסגרת התקפה על אגפו הימני, בה הוא איבד 77 אחוזים מאנשיו, כולל רוב הקצינים.
פיירצ'יילד נורה בחלק העליון של זרועו, נשבה, טופל ושוחרר.
כאשר החלים מקטיעת זרועו השמאלית, הוא קיבל מהנשיא אברהם לינקולן דרגת בריגדיר גנרל ב-19 באוקטובר 1863, אך המינוי לא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית.
בנובמבר 1863 פרש פיירצ'יילד משירותו הצבאי, ומונה כמזכיר המדינה של ויסקונסין, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1864–1866. ב-1865 הוא נבחר כמושל ויסקונסין, וכיהן בתפקיד בשנים 1866–1872. לאחר מכן הוא כיהן בשורה של תפקידים דיפולומטיים, כולל כקונסול בליברפול ב-1871, קונסול בפריז, ושגריר בספרד בשנים 1880–1881.
הוא גם היה חבר באגודת ארמיית הפוטומק, ובבונים החופשיים.
פיירצ'יילד נודע גם כדובר בולט של הרפובליקנים הרדיקלים.
הוא תמך בלהט במתן זכויות האזרח לאפרו-אמריקאים, והתנגד בתקיפות לצעדי הפיוס של הנשיא רתרפורד הייז כלפי הבדלנים הדרומיים במה שהוא כינה "מלחמת האזרחים השנייה".
הוא האמין שתקופת השיקום הסתיימה מוקדם מדי.
הוא תמך בסנאטור מוויסקונסין טימותי האו על שדחף לצעדים נמרצים יותר בדרום שהיו אמורים להבטיח את זכויות האזרח בכוח הזרוע.
לוציוס פיירצ'יילד נפטר במדיסון ב-23 במאי 1896. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר.
על שמו של פיירצ'יילד נקראו העיירה פיירצ'יילד שבוויסקונסין, אחת מאוניות ליברטי שנבנתה ב-1943 בפורטלנד, אורגון, והר פיירצ'יילד, פסגה בולטת השוכנת בתחומי הפארק הלאומי הרי הרוקי.
בעיר הולדתו, קנט שבאוהיו, נקראה על שמו שדרת פיירצ'יילד.
פיירצ'יילד ביקר בקנט ב-1887, והרחוב נקרא על שמו ב-1904.
לוק סקייווקר הוא דמות בדיונית ביקום מלחמת הכוכבים.
לוק הוא אחת הדמויות המרכזיות בטרילוגיה המקורית (תקווה חדשה, האימפריה מכה שנית ושובו של הג'דיי) ודמותו הופיעה גם בסרט השביעי (הכוח מתעורר), השמיני (אחרוני הג'דיי) והתשיעי (עלייתו של סקייווקר).
הוא מגולם על ידי מארק המיל.
לוק הוא בנם של אנאקין סקייווקר, אביר ג'דיי לשעבר שנהפך לאדון סית' בשם דארת' ויידר, ופאדמה אמידאלה, הסנאטורית לשעבר של כוכב נאבו.
לוק הוא האח התאום של הנסיכה ליאה אורגנה.
לוק גדל אצל דודיו שהסתירו ממנו את עברו ואת יעודו האמיתי, אך זוג דרואידים שהתרסקו על טטואין הובילו אותו למפגש עם אביר ג'דיי מתבודד בשם אובי-ואן קנובי שמגלה לו את מורשת הג'דיי שלו ומכיר לו את דרכי ה"כוח".
אובי-ואן מספר לו שאביו נהרג בידי אביר ג'דיי לשעבר בשם דארת' ויידר.
בעקבות אובי-ואן, יוצא לוק לחלץ את הנסיכה ליאה מידי האימפריה, ויחד עם הטייס האן סולו הם אחר כך מצטרפים לברית המורדים ונהפכים לגיבוריה.
יודה, מאסטר ג'דיי שחי בגלות, משלים את אימוניו של לוק והופך אותו בפועל לאביר הג'דיי היחידי שקיים ויכול להמשיך את המסדר.
על לוק מוטלת המשימה להתמודד עם הקיסר פלפטין ודארת' ויידר ובסיום מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי מצליח להחזיר את אביו לצד הטוב: דארת' ויידר/אנאקין סקייווקר מקריב את חייו כדי להציל את לוק ומשמיד את הקיסר.
לוק נולד בשנת 19 לפני הקרב ביאבין, בתקופה בה הרפובליקה נפלה ואביו עבר לצד האפל.
אמו פאדמה אמידאלה מתה זמן קצר לאחר הלידה, ומחשש שאביו יהרגו – הוא ואחותו ליאה הופרדו מיד אחרי הלידה ונשלחו לאימוץ בשני כוכבים שונים.
ליאה אומצה בידי הסנאטור בייל אורגנה וגדלה על כוכב אולדריאן ואילו לוק אומץ על ידי קרוביו בכוכב הלכת החולי טטואין, ממנו הם הסתירו את עברו המשפחתי ומורשת הג'דיי שלו.
הוריו המאמצים של לוק היו אואן וברו לארס.
אואן היה בנו של קלייג לארס, שנישא לשמי סקיווקר.
הם העדיפו לגדלו כחקלאי פשוט בשל הסכנה הקיימת באורח החיים של הג'דיי.
לוק היה ידוע כצלף לא רע וכטייס מעולה, וחלום חייו היה לצאת לאקדמיה לטייסי חלל, אך הוריו המאמצים סירבו לבקשה זו והעדיפו שיעזור להם בחווה.
כמתואר בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה, בגיל 19, עולמו של לוק מתהפך לגמרי.
לוק נשלח על ידי אביו המאמץ לרכוש זוג דרואידים.
יד הגורל גורמת לו לרכוש את C-3PO ו-R2-D2, זוג דרואידים שהיו שייכים פעם לאביו, ומאז שימשו בשירות ברית המורדים.
השניים נחתו נחיתת אונס בטטואין, אחרי שהנסיכה ליאה שגרה אותם בתא חילוץ על מנת להבריח את התוכניות של כוכב המוות ולהעבירם לאובי ואן קנובי.
לוק מצליח לגלות את המסר ההולוגרמי ששלחה הנסיכה ובה היא קוראת לעזרה ל"אובי ואן קנובי" ומנתקת מאחר שנתפסה בידי האימפריה.R2-D2 טוען שהוא הרכוש של אובי ואן קנובי שמתגורר בסביבה, אבל C-3PO אומר ללוק שהוא לא יודע על מה הוא מדבר.
לוק, שמכיר מתבודד זקן החי בכוכב בשם בן קנובי, סבור שיש לו קשר לאותו אובי ואן.
לאחר שR2-D2 בורח C-3PO אמר ללוק שR2-D2 יצא לחפש את בן קנובי.
לוק יוצא עם C-3PO לחפש את R2-D2, אך מותקף בידי אנשי-חול.
בן מחלץ אותו ולוק מספר לו על המסר.
בן קנובי חושף בפניו שהוא עצמו אובי-ואן קנובי ואת היותו אביר ג'דיי.
בנוסף, מספר אובי ואן ללוק שאביו היה אביר ג'דיי, חבר טוב וטייס מעולה – שנבגד ונהרג בידי דארת' ויידר, תלמיד לשעבר של קנובי.
אובי ואן מספר ללוק על ה"כוח" ומנסה לשכנע אותו להצטרף אליו למשימת העברת התוכניות.
לוק מסרב ומעדיף לחזור למשפחתו אך מגלה שהם נרצחו והחווה נשרפה בידי חיילי סער של האימפריה.
בעקבות חורבן עולמו, מחליט לוק להצטרף לאובי ואן וללמוד את דרכי ה"כוח".
יחד עם אובי ואן, לוק שוכר טייס מבריח בשם האן סולו שמוכן לקחת אותם לאלדריאן בשביל לכסות את החובות הגדולים שלו לג'אבה ההאט.
השניים מגיעים לאזור שבו היו אמור להיות הכוכב אלדריאן אך מוצאים שדה אסטרואידים גדול ותחנת חלל בגודל חסר תקדים (תחנה זו היא כוכב המוות הראשון).
חללית קרב TIE של האימפריה מגלה אותם והם נגררים באמצעות קרן גרירה (tractor beam) אל תוך רציף בתחנת החלל.
הם מצליחים להסתתר בהתחלה מחיילי הסער שסורקים את הספינה ולמדים שהנסיכה ליאה כלואה שם.
בזמן שאובי ואן הולך לשתק את מנגנון קרן הגרירה, לוק והאן מחליטים לנסות להציל את הנסיכה ליאה.
הם מצליחים למלט את הנסיכה אל ה"מילניום פלקון" – ספינת החלל של האן סולו, ולברוח מהחללית, אולם במהלך המבצע, אובי ואן קנובי נהרג בדו-קרב חרבות-אור עם דארת' ויידר, ששתל מתקן ביות בספינה של האן.
האן סולו מנחית את לוק, ליאה והדרואידים בבסיס הסודי של ברית המורדים בירח של הכוכב יבין.
שם הם קוראים את תוכניות כוכב המוות מהזיכרון של R2-D2 ומוצאים תוכנית להשמיד אותו.
בינתיים, הם מגלים שכוכב המוות מתקרב ליבין כדי להשמידם ומארגנים מתקפת נגד.
בעוד לוק מצטרף ל-"Rogue Squadron" – טייסת העלית של ברית המורדים, האן סולו עוזב על מנת לשלם את חובותיו, וסופג ביקורת קשה מלוק וליאה.
בקרב הגדול של יבין מצליח לוק להשמיד את כוכב המוות באמצעות ירי זוג טילי פרוטונים מחללית ה-X-Wing שלו, אותם הוא כיוון באמצעות ה"כוח".
דארת' ויידר, שהשמיד חלליות קרב רבות של המורדים התוקפים, ועמד ליירט את לוק, הועף מהמסלול לרחבי החלל החיצון אחרי התערבות של האן סולו שחזר ברגע האמת.
אחרי הקרב ביבין, החלה ברית המורדים בהעברת הבסיס למקום אחר, כאשר היא נרדפת בידי האימפריה, ולוק והאן הפכו למפקדים בכירים בשורות ברית המורדים וקנו לעצמם שם ומוניטין של גיבורי פעולה וטייסי קרב מעולים.
כעבור שלוש שנים מהקרב ביבין (3 ABY), הקימו המורדים בסיס גדול בכוכב הקרח של הות'.
במהלך הסריקות בשטח, נחטף לוק על WAMPAS (סוג של מפלצת שלג) אך מצליח להימלט באמצעות ה"כוח" וחרב האור של אביו.
לרוע מזלו, נקלע לוק לסופת שלגים קשה.
האן סולו מגיע בזמן ומציל את חייו, רגע לפני שלוק מאבד את ההכרה הוא רואה את רוחו של אובי ואן שאומר לו לטוס לכוכב דגובה, שם המאסטר ג'דיי הבכיר מכולם, יודה, ישלים את אימוניו.
בסופו של דבר, דארת' ויידר מאתר את הבסיס בהות' ומשגר עליו מתקפה קרקעית כבדה.
בכירי ברית המורדים מצליחים להימלט.
ליאה בורחת עם האן סולו, C-3PO וצ'ובקה ב"מילניום פלקון" ואילו לוק בורח עם R2-D2 ב-X-Wing שלו, אחרי שעזר לכוחות הקרקע לעכב את הלכני ה-AT-AT הכבדים של האימפריה.
במקום לטוס לנקודת הכינוס, טס לוק לכוכב דגובה, על מנת למצוא את יודה שיאמן אותו כאביר ג'דיי.
לוק נוחת נחיתת אונס בדגובה ושם פוגש חייזר ירוק ונמוך קומה המתעסק במכשירים שלו ומפיק שלל אמירות סתומות ומוזרות.
החייזר הירוק מבטיח ללוק לקחת אותו אל יודה, אך מייגע אותו במרק שורשים בבקתתו הצנועה.
לוק מאבד את הסבלנות ואז חושף החייזר את זהותו בפני לוק כיודה ואומר לרוחו של אובי ואן קנובי שלא יאמן את לוק מאחר שהנער חסר סבלנות.
אובי ואן מצליח לשכנע את יודה כן לאמן את לוק.
אימוניו של לוק לא הולכים בקלות והוא נכשל בשני המבחנים שיודה מציב בפניו:
המבחן הראשון: לוק לא מצליח לחלץ את ה-X-Wing שלו שטבעה בביצה בעזרת הכוח, הוא טוען שהספינה גדולה מידי בשביל שיהיה ניתן להרימה ומתייאש.
יודה מתרכז ואז מרים את החללית ממעמקי הביצה ומנחית אותה בבטחה.
לוק אומר לו שהוא לא מאמין ויודה מסביר לו שזו הסיבה שהוא נכשל.
המבחן השני: לוק נכנס למערה שבה חזק הצד האפל.
למרות עצתו של יודה, לוק לוקח את כלי נשקו למערה.
במערה הוא רואה חיזיון של דארת' ויידר ומתעמת עמו בדו-קרב חרבות אור.
לוק מנצח ועורף את ראשו של ויידר בסוף הקרב נהרס חלק מקסדתו של ויידר וחושפת את פניו של לוק
למרות כישלונות אלה, יודה ממשיך לאמן את לוק.
הקיסר פלפטין חש באימוניו של לוק ומספר לדארת' ויידר שלוק הוא בנו ושהוא נהיה חזק בכוח.
ויידר מציע להמירו לצד האפל ופלפטין מעודד את המזימה.
בינתיים, האן סולו וליאה בורחים ביחד ב"מילניום פלקון" ומפתחים רומן תוך כדי שהם בורחים מספינות האימפריה.
בסופו של דבר מצליח דארת' ויידר, בעזרתם של צייד הראשים בובה פט ולנדו קלריסיאן, חברו של האן שנאלץ למסור אותו, ללכוד את המילניום פלקון על נוסעיה.
ויידר משתמש בהם כפיתיון, על מנת למשוך את לוק.
ללוק יש חזיון של חבריו בצרות באמצע האימונים שלו.
לוק קוטע את אימונו באמצע כדי לסייע לחבריו להימלט למרות בקורת מיודה ורוחו של אובי ואן שהוא לא מוכן.
כשלוק מגיע לעיר העננים הוא מוצא את עצמו מתמודד פנים מול פנים עם דארת' ויידר.
בדו-קרב חרבות-האור שמתפתח לוק חסר הניסיון מובס בסופו של דבר על ידי ויידר החזק והמנוסה, שכורת את ידו הימנית.
בסיום הקרב ויידר מגלה ללוק שהוא אביו ומציע לו לשלוט בגלקסיה יחדיו, כאב ובן, אחרי שישמידו את הקיסר.
לוק מוכה בהלם ומסרב להאמין, ודארת' ויידר אומר לו שאין לו ברירה ושעליו להצטרף אליו אך לוק מסרב ומעדיף לצנוח אל מותו – תוך שהוא קורא טלפתית לליאה.
לנדו וליאה – שהצליחו לברוח בזמן שוויידר ולוק נלחמו – באים עם המילניום פלקון ואוספים את לוק הפצוע.
את דרכם החוצה חוסמת ספינת הדגל של האימפריה – משחתת הכוכבים Executor.
קציני האימפריה חיבלו במאיץ ה-Hyper-Drive של המילניום פלקון על מנת שלא תוכל להאיץ למהירות האור.
ויידר מתקשר טלפתית ללוק "לוק" לוק עונה לו "אבא..." וויידר עונה לו "בן" וחוזר על כך שייעודו הוא להצטרף לצד האפל.
כאשר נראה שהמילניום פלקון עומדת להיתפס בקרן הגרירה, מצליח הדרואיד R2-D2 לתקן את מנוע ה-Hyper-Drive והספינה נמלטת אל מרחבי העל-חלל.
במהלך תהליך ההחלמה ידו הימנית של לוק מוחלפת ביד ביונית והוא בונה לעצמו חרב אור חדשה (בצבע ירוק) במקום החרב של אביו, שנפלה לתהום.
אחרי שהתחזק יוצא לוק עם חבריו אל ארמונו של ג'אבה ההאט שבכוכב הלכת המדברי טטואין.
האן סולו, שדארת' ויידר לכד אותו בבספין ושהוקפא בפחמן, ניתן כפרס לבובה פט והלה מכר אותו לג'אבה.
חבריו של האן – לוק, ליאה, צ'ובאקה, C-3PO ו-R2-D2 – מסתננים לארמון של האט כדי להצילו.
ליאה מצליחה לשחרר את האן מהפחמן אך נלכדת בידי ג'אבה.
לוק מגיע להצילם, כאשר הוא משתמש ב"כוח" וביכולות של הג'דיי כדי להביס את המפלצות של ג'אבה ולהערים על משרתיו.
לבסוף גם לוק נתפס וג'אבה מחליט להוציאם להורג בבור של הקרקאן שיעכלם במשך 1,000 שנים בקיבתו.
בעת ההוצאה להורג, לוק מפתיע את כולם ובעזרת חרב האור שמשגר אליו R2-D2 הוא משחרר את עצמו ואת חבריו וממגר את משרתיו של ג'אבה.
האן סולו – חצי עיוור – מצליח להפיל את בובה פט לבור הקרקון והנסיכה ליאה מצליחה לחנוק את ג'אבה למוות בעזרת שרשרת.
חילוצו של האן סולו בידי לוק פותח את הסרט מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי.
הוא נותן להם לחשוב שהמודיעין שלהם השיג מידע על הכוכב החדש וכיצד להשמידו ומפתה אותם לפתוח בהתקפה על הכוכב, שנמצא בתהליכי בנייה ליד הירח של אנדור.
יודה ואובי ואן קנובי מספרים ללוק שאימוניו תמו ושכדי להיהפך לאביר ג'דיי עליו להתמודד עם ויידר.
דארת' ויידר חש בלוק ולוק חש בוויידר, כתוצאה מכך מחליט לוק להסגיר את עצמו מחשש שיכשיל את המשימה (ויידר יאתר אותו ואת חבריו באמצעות ה"כוח").
לוק מנסה להחזיר את ויידר לצד הטוב, ומבקש ממנו שיגלה את אנאקין שבו ולא ייקח אותו לקיסר.
ויידר לוקח את לוק אל הקיסר ושם הם מנסים לפתותו לצד האפל על ידי פיתויו להשתמש בזעם שבו, וכן מנסים לפתות אותו תמורת הצלת חיי חבריו אך לוק מסרב להצטרף.
בשלב מסוים לוק מאבד את קור הרוח ומנסה לתקוף את הקיסר אך ויידר מונע בעדו והשניים נלחמים עד אשר לוק נרגע ומעדיף להסתתר כדי לא להילחם באביו.
כעת ויידר מאיים על לוק שהוא יפתה את אחותו לצד האפל, דבר זה שובר את לוק והוא תוקף את ויידר בחמת זעם והשניים מנהלים דו-קרב חרבות-אור, ולבסוף לוק כורת את ידו הימנית של ויידר ומגלה שלשניהם יד ימנית ביונית.
לוק מסרב להרוג את אביו, למרות עידודו של הקיסר.
הקיסר מבין שנכשל, ושלא יצליח להעביר את לוק לצד האפל, ומחליט לחסלו.
הוא מביט בקיסר צורח בכעס ובבנו צורח בכאבים.
ויידר פונה אל הקיסר ומניף אותו באוויר, ובכך מזיז את שטף הברקים הרחק מלוק.
מכות הברקים פוגעות בוויידר אך הוא ממשיך להתקדם עם הקיסר מונף בזרועותיו השבורות עד אשר הוא מגיע אל שפת התהום וזורק את הקיסר אל מותו – בליבה של כור גרעיני.
אנאקין אומר ללוק שהוא כבר ניצל ומבקש ממנו להסיר ממנו את המסכה, על מנת שיוכל להביט בבנו, במו עיניו, בפעם האחרונה.
כ-5 שנים לאחר העימות מול פלפטין, לוק חש ביצור מהגזע של יודה בשם גרוגו שיצר קשר דרך הכוח בכוכב טיית'ון ובא בעקבותיו לאחר מכן.
לוק חילץ אותו, את המנדלוריאן ואנשיו משרידים של האימפריה כאשר חיסל את כל החיילים האפלים לבדו.
לוק הציג את עצמו מול המנדלוריאן כג'דיי ומסביר לו שלגרוגו יש פוטנציאל אדיר בכוח אך זה חסר תועלת ללא אימונים ואומר למנדו שהוא ייקח את הילד תחתיו ונשבע להגן על חייו.
לוק עוזב את הספינה ביחד עם גרוגו ו-R2D2 שבא איתו גם כן לספינה.
לאחר הקרב באנדור החל לוק לחנך דור חדש של אבירי ג'דיי, ביניהם גם בן סולו, אחיינו, בנם של האן סולו והנסיכה ליאה.
לאחר שבן פותה לצד האפל על ידי השליט העליון סנוק וטבח במספר ממתלמדיו של לוק, מחליט לוק שלא להכשיר אבירי ג'דיי נוספים ונעלם.
לאורך שנים רבות הוא מתבודד בכוכב נידח כשמקום הימצאו ידוע לבודדים בלבד והועלתה השערה ששם נמצא מקדש הג'דיי הראשון.
המסדר הראשון בהנהגת סנוק והמחתרת בהנהגת ליאה חיפשו אותו לאורך השנים באמצעות מפה שהובילה לכוכב בו נמצא לוק.
לבסוף, מאתרת אותו ריי, ומחזירה לו את חרב האור שלו.
לוק תחילה מסרב לקבל את קריאת המצוקה של ריי, שהמחתרת זקוקה לו על מנת להביס את המסדר הראשון.
הוא מסביר לה כי על מסדר הג'דיי להסתיים ושהוא בא לכוכב אק-טו על מנת למות.
לאחר שלמד כי האן סולו נהרג על ידי קיילו רן ובעזרת R2-D2 שמראה לו את ההולוגרמה של ליאה שגרמה לו להצטרף למורדים, מסכים לוק ללמד את ריי את דרכי ה"כוח" אך גם מדוע על הג'דיי לא לשוב עוד.
לוק חושש מכוחה של ריי ומספר לה כיצד חשש מהאפלה ששכנה אצל בן סולו שגרמה לו כמעט להרוג את אחיינו אך בסוף ויתר, וכיצד זה הוביל לכך שבן תקף את המאסטר שלו והפך לקיילו רן.
ריי לבסוף החליטה לעזוב את לוק ולנסות להחזיר את בן לצד המואר של ה"כוח", למרות הסתייגותו.
לאחר מכן, לוק פוגש את רוחו של יודה, ששרף את ספרי הג'דיי הקדושים ונותן לו עצות.
בין השאר הוא אומר לו כי הספרים לא היו עוזרים לריי ועל לוק ללמוד שהכישלון הוא המורה הטוב ביותר.
אחרוני חברי המחתרת התבצרו בבסיס נטוש על הכוכב קרייט, וכמעט הובסו סופית על ידי המסדר הראשון.
לוק מגיע לבסיס ומדבר עם ליאה על כך שהוא מצטער על כל מה שעשה לה.
היא מסבירה לו כי היא השלימה עם העובדה שבנה לא יחזור אליה אך לוק אומר לה כי אף אחד לא אבוד לגמרי.
לוק יוצא מהבסיס לקראת הצבא של המסדר הראשון ומצליח לשרוד ללא פגע מההפצצות הכבדות ששוגרו כלפיו.
קיילו רן יורד אליו במטרה להרוג את המאסטר הקודם שלו, אך הוא מגלה כי ה"לוק" שלפניו הוא רק השתקפות ואשליה ושלוק למעשה משתמש ב"כוח" באק-טו בשביל לעשות זאת.
לאחר שתוכניתו האמיתית, למשוך מספיק זמן כדי שחברי המחתרת יכולו להימלט מהכוכב, הצליחה, לוק מבטיח לקיילו רן כי המחתרת חיה היום מחדש, שהמלחמה רק החלה ושהוא לא יהיה אחרון הג'דיי וההשתקפות שלו נעלמת.
באק-טו, לוק מת באפיסת כוחות ואז הופך לאחד עם ה"כוח".
בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר", לוק, המופיע כרוח רפאים של ה"כוח", מספר לריי שהוא וליאה ידעו על כך שסבא של ריי הוא פלפטין אבל ראו שליבה מלא בטוב ולכן אימנו אותה, גם כשליאה ראתה שבן ימות.
לוק גם מעודד את ריי לא לנטוש את המורדים ולהתבודד כמו שהוא עשה ומסביר שזו הייתה טעותו.
אחר כך, הוא אומר לה שעליה להרוג את פלפטין היות שאחרת כל הג'דיי והמורדים יושמדו.
ריי מצליחה במשימה שלה ואחרי השמדתו של פלפטין היא מאמצת את שם המשפחה "סקייווקר".
אף על פי שקיבל הכשרה פורמלית מעטה, לוק סקייווקר הפך למאסטר ג'דיי חזק במיוחד.
יכולותיו בכוח ומיומנותו בחרב האור נהפכו לחזקות ומדהימות יותר ככל שהתבגר.
הוא היה יכול לחנוק באמצעות הכוח את אחד משומריו של ג'אבה.
לוק הוכיח גם שליטה עצמית נדירה, כאשר הצליח להתנגד למאמצי הפיתוי החזקים לצד האפל שהפעילו נגדו הקיסר פלפטין ודארת' ויידר.
ההצלחה להחזיר את אביו לצד הטוב של ה"כוח" רק הכפילה את כוחו וסייעה לו להשלים מעגל הן כאדם והן כג'דיי.
בסרט השמיני הוא שולח אשליה שלו להילחם בקיילו רן ולאפשר למורדים לברוח.
באגדות מלחמת הכוכבים (לשעבר היקום המורחב) לוק נחשב לאחד מאבירי הג'דיי החזקים ביותר שחיו אי פעם.
לוק ניליס (נולד ב-25 במאי 1967 בהאסלט, בלגיה) הוא כדורגלן עבר בלגי.
הוא סיים את הקריירה שלו מוקדם במדי קבוצת אסטון וילה האנגלית בעונת 2000–2001, אחרי שהוא שבר את רגלו במהלך משחק, כתוצאה מהתנגשות בשוער ריצ'רד רייט.
מועדוניו הקודמים היו קיי אף סי וינטרסלג, אנדרלכט ופ.ס.וו.
ההולנדית, ניליס היה חלק מאחד מזוגות החלוצים הפוריים ביותר באירופה יחד עם רוד ון ניסטלרוי.
בעונת 1998–1999, ניליס וון ניסטלרוי כבשו יחדיו 55 שערי ליגה, לבדם.
ון-ניסטלרוי סיים כמלך השערים, וניליס במקום השני.
בעונה שלאחר מכן, האחרונה של ניליס במועדון, צמד החלוצים האימתני כבש 48 שערי ליגה.
ניליס שיחק 56 פעמים במדי הנבחרת הבלגית, וכבש במדיה 10 שערים.
אף על פי שבמדי המועדונים בהם שיחק כבש בצרורות, שערו הראשון במדי הנבחרת נפל רק במהלך הופעתו ה-24 בנבחרת (ניצחון 0–9 על זמביה).
ניליס שיחק במהלך טורנירי מונדיאל 1998 ויורו 2000, שאותו אירחה במשותף בלגיה יחד עם הולנד.
הגביע ההולנדי: פעם אחת - 1996.
כדורגלן השנה בהולנד: פעם אחת - 1995.
לוק מונטנייה היה וירולוג צרפתי, חוקר במכון פסטר, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008 על גילוי נגיף האיידס, יחד עם פרנסואז בארה-סינוסי.
מונטנייה נולד בכפר שברי (Chabris), סמוך לטור בצרפת.
כבר בילדותו החל מתעניין במדעים לאחר שאביו, רואה חשבון במקצועו, ניהל ניסויים בסופי שבוע במעבדה קטנה בבית.
את לימודיו התיכוניים השלים בעיר שטלרו (Châtellerault) ותואר ראשון במדעי החיים סיים בשנת 1953 באוניברסיטת פואטייה, בעיר פואטייה (Poitiers) במרכז צרפת.
הוא המשיך בלימודים מתקדמים באוניברסיטת פואטייה ובאוניברסיטת פריז שם הוענק לו בשנת 1955 תואר מתקדם במדעים .
הוא המשיך בלימודי רפואה בסורבון ואף שימש כעוזר בהוראת פיזיולוגיה בעת לימודיו.
בשנת 1960 הוענק לו תואר דוקטור ברפואה.
מיד עם תום לימודיו הוא החל לעבוד כחוקר במרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS), מכון המחקר הממשלתי הגדול בצרפת, אולם זמן קצר אחר כך עקר ללונדון למשך שלוש וחצי שנים, שם חקר במועצת המחקר הרפואי בקרשלטון .
בין השנים 1963–1965 עבד במכון לווירולוגיה בגלאזגו שבסקוטלנד, שם גילה יחד עם החוקר איאן מקפירסון, כי אגר הוא מצע גידול טוב לתרבית תאים סרטניים.
הטכניקה המעבדתית שפיתח אומצה בתחום חקר גורמי הסרטן.
בשנת 1965 שב לעבוד בצרפת.
בין השנים 1965–1972 עבד כמנהל מעבדה במכון קירי (אשר נקרא אז "מכון הרדיום").
בשנת 1972 הוא יסד ועמד בראש היחידה לוירולוגיה אונקולוגית במכון פסטר, שם ניסה לאתר גורמים וירליים למחלות סרטניות.
בשנת 1982 החל לחקור את הגורם הווירלי למחלת האיידס זאת בשיתוף פעולה עם עמיתיו למכון פרנסואז בארה-סינוסי וג'אן-קלוד שרמן.
גם לאחר גילוי נגיף האיידס המשיך מונטנייה לחקור בתחום זה, כדי לזהות תרופות אפשריות למחלה.
מונטנייה התחתן עם דורתיאה אקרמן בשנת 1961. לזוג שלושה ילדים.
בשנת 1982 פנה אל מונטנייה הרופא וילי רוזנבאום אשר עבד בבית החולים Hôpital Bichat בפריז וביקשו לחקור את האפשרות כי הגורם לסינדרום חדש ומסתורי, אשר זכה לשם איידס (AIDS), הוא נגיף.
לרוזנבאום חלק מכריע בגילוי נגיף האיידס כיוון שהוא השמיע לא אחת את השערתו, בכנסים מדעיים, כי מקור המחלה הוא נגיפי.
רוזנבאום היה זה שנטל ביופסיה של בלוטת הלימפה מאחד מחוליו, דגימה שבה התגלה הנגיף.
בשנת 1983 קבוצה של חוקרים ורופאים, בראשותם של מונטנייה ופרנסואז בארה-סינוסי, גילתה את הנגיף גורם המחלה.
תחילה כונה הנגיף בשם (LAV-lymphadenopathy-associated virus), שנה אחר כך, לאחר שקבוצת חוקרים אמריקאים בראשות רוברט גאלו איששה את התגלית קיבל הנגיף כינוי חדש בשם (HTLV-III ,human T-lymphotropic virus type III).
במשך שנים אחדות הייתה מחלוקת בעולם המדע למי זכות הראשונים על גילוי הנגיף, האם לקבוצתו של מונטנייה, או לזו של גאלו?
מקור המחלוקת בדמיון המפתיע בין מאפייני הנגיף הראשון שזוהה בידי שתי קבוצות החוקרים והשונות המאוחרת יותר, בין זני הנגיפים שזוהו בשלב שני.
בין היתר הועלו האשמות כי גאלו עשה שימוש לא אתי בדגימה שנלקחה ממכון פסטר.
המחלוקת בין שני המדענים המשיכה עד לשנת 1986 ויושבה רק לאחר שנשיאי המדינות, ריגן ומיטרן נפגשו.
לבסוף, בשנת 1986, החליטו המדענים הניצים לחלוק בזכות להיקרא מגלה נגיף האיידס ואף לחלוק ברווחי הבדיקה שפותחה לגילוי הנגיף.
הופסק השימוש בשני כינויי הנגיף, זה הצרפתי (LAV) וזה האמריקאי (HTLV-III), והוחלט על כינוי חדש HIV , או VIH .
המחלוקת סוכמה בכך שמקור הנגיף שגילה גאלו היה זהה לזה שהתגלה על ידי מונטנייה.
דו"ח של המשרד ליושרה מדעית , בארצות הברית, משנת 1993, קבע כי גאלו למעשה "גילה" את הנגיף בדגימה שנשלחה אליו על ידי מונטנייה.
המשרד לא קבע האם גאלו היה מודע למקור הנגיף בעת שנוהל המחקר בשנת 1983, אולם נקבע כי גאלו סילף מידע באשר ליכולתה האמיתית של מעבדתו לגדל תרבית של הווירוס מן הדגימה שנשלחה אליו ממעבדת מונטנייה ובכך ניסה לטשטש את חשיבות התגלית של המעבדה הצרפתית.
בשנת 2008 נראה שהמחלוקת יושבה באופן סופי לאחר שהוכרז על הענקת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה למונטנייה ולפרנסואז בארה-סינוסי על תגלית נגיף האיידס, מבלי שוועדת הפרס הזכירה את עבודתו של גאלו.
מונטנייה הוא מייסד משותף לקרן העולמית למחקר ומניעה של איידס וניהל במשותף את התוכנית הבינלאומית לשיתוף פעולה וירולוגי.
מונטנייה קיבל למעלה מ-20 פרסים חשובים, ביניהם:
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008.
ב-1994 עוטר באות לגיון הכבוד הצרפתי וב-2009 ניתן לו עיטור קצין גבוה (Grand officier) בלגיון.
פרס הקרן הבינלאומית ע"ש המלך פייסל (1993) (המכונה לעיתים בשם "פרס נובל הערבי").
לוּק סַבַּהְה (בהינדי: लोक सभा, מילולית: בית העם) הוא הבית התחתון של הפרלמנט ההודי.
על פי חוקת הודו, בלוק סבהה יהיו לא יותר מ-552 חברים, כיום יש בלוק סבהה 545 חברים: 543 מהם נבחרו בבחירות אזוריות ישירות, במדינות ובטריטוריות של הודו, והשניים הנותרים הם נציגי הקהילה האנגלו-הודית הממונים על ידי נשיא הודו.
הלוק סבהה מכהן חמש שנים, אלא אם הוא מפוזר קודם לכן.
ללוק סבהה שמורה הסמכות לשנות את גבולות המדינות והטריטוריות של הודו, באמצעות ועדת התיחום.
מהלך כזה בוצע לאחרונה בשנת 2001.
הבחירות ללוק סבהה הנוכחי, ה-18 במספר, נערכו במהלך אפריל-יוני 2024.
הפרלמנט ההודי, כבית מחוקקים דו-ביתי נלקח בהשראה מהמערכת שנהגה בהודו הבריטית, בה הוקם ב־1920 המועצה המחוקקת האימפריאלית כבית מחוקקים דו-ביתי, מועצת המדינה והאספה המחוקקת המרכזית.
האספה אימצה ב־26 בנובמבר 1949 את חוקת הודו, שנכנסה לתוקף ברובה לאחר חודשיים ב־26 בינואר 1950. האספה המשיכה לכהן כבית המחוקקים הזמני של הודו למשך כשנתיים נוספות, עד לקיום הבחירות הראשונות לוק סבהה בשלהי 1951 ותחילת 1952.
בחוקת הודו נקראה האספה "אספת העם", וב־1954 אומצה הגרסה ההינדית של המונח - לוק סבהה.
סעיף 84 בחוקת הודו קובע את הכשירויות לחברות בפרלמנט.
להישבע אמונים ולחתום עליה בפני אדם שהוסמך לכך על ידי ועדת הבחירות המרכזית.
להיות בעל עבר פלילי נקי.
להיות מסוגל לשלם את חובותיו הכספיים.
להיות בעל כישורים אחרים שנקבעים בחוק ההודי.
לרג'יה סבהה אין סמכות זו.
אם הצעת אי-אמון בממשלה עוברת בלוק סבהה, הממשלה מתפטרת באופן קולקטיבי.
עם זאת, ראש הממשלה יכול להמליץ לנשיא על פיזור הלוק סבהה לפני תום כהונתו.
נעשה ברוב של שני שלישים.
סמכות זו משותפת עם הרג'יה סבהה.
נעשה ברוב רגיל עד שני שלישים, תלוי בתיקון.
הצגת חוק התקציב מתבצעת על ידי שר האוצר בלוק סבהה, ורק לאחר אישורו נשלחת לרג'יה סבהה.
לאחר שחוק אושר בלוק סבהה, הוא נשלח לרג'יה סבהה למשך 6 חודשים.
במידה והחוק נדחה או שלא נערך בו דיון, או שהלוק סבהה לא קיבל את תיקוני הרג'יה סבהה, נוצר קיפאון.
קיפאון זה נפתר במושב מיוחד של שני הבתים.
על מנת להעביר את החוק במושב המשותף נדרש רוב פשוט.
ע"פ סעיף 93 לחוק, הודו, הלוק סבהה בוחר יושב ראש וסגן יושב ראש.
אין דרישות מיוחדות לכהונת היושב ראש, למעט חובת הכהונה כחבר הבית.
כהונתו של היושב ראש נפסקת רק אם הוא מפסיק לכהן כחבר הבית, מתפטר, או מודח ברוב רגיל.
יושב ראש הבית הוא אום בירלה.
הלוק סבהה מורכב מחברים הנבחרים כל אחד בפני עצמו ממחוזות בחירה.
המדינה בעלת הייצוג הכי גבוה בלוק סבהה היא אוטר פרדש, לה 80 נציגים בלוק סבהה.
סיקים, נאגאלנד, מיזוראם, לקשאדוויפ, לדאק, צ'אנדיגאר ואיי אנדמן וניקובר כולם בעלות נציג אחד בלוק סבהה.
מדינהמספר נציגים מדינהמספר נציגיםאודישה21אוטראקהאנד5אוטר פרדש80איי אנדמן וניקובר1אנדרה פרדש25אסאם14ארונאצ'ל פרדש2ביהר40ג'אמו וקשמיר5ג'הרקאנד14גואה2גוג'ראט26דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו2דלהי7הימאצ'ל פרדש4הריאנה10טלנגאנה17טמיל נאדו39טריפורה2לדאק1לקשאדוויפ1מאדהיה פרדש29מגהלאיה2מהאראשטרה48מיזוראם2מניפור1מערב בנגל42נאגאלנד1סיקים1פודוצ'רי1פנג'אב13צ'אנדיגאר1צ'האטיסגאר11קרנאטקה28קרלה20ראג'סטאן25
לוק פרי הוא פילוסוף צרפתי.
לוק פרי נולד בעיר קולומב (פרבר של פריז).
למד פילוסופיה בסורבון ובאוניברסיטת היידלברג בגרמניה.
כתב את עבודת הדוקטור שלו על הפילוסוף הגרמני יוהאן גוטליב פיכטה, וב-1979 הוסמך כפרופסור לפילוסופיה.
ב-1981 קיבל תואר דוקטור במדע המדינה.
שימש כפרופסור למדעי המדינה ולפילוסופיה מדינית במכון למדעי המדינה שבעיר ליון (1982–1988), ובאוניברסיטה של קאן (1989–1995).
החל ב-1996 שימש כפרופסור לפילוסופיה בסורבון.
ב-2002 התמנה על ידי ז'אק שיראק, נשיא צרפת, לשר הנוער, החינוך והמחקר בממשלת צרפת - תפקיד ששימש בו עד 2004. במסגרת תפקידו זה הציע דרכים כדי ליישם את החוק הצרפתי האוסר על שימוש בסמלים דתיים בבתי הספר.
ב-2005 שב לתפקידו כפרופסור לפילוסופיה בסורבון, וניהל שם סדרת הרצאות בנושא "מהי פילוסופיה?" ב-2006, כחלק של סדרת הרצאותיו שאורגנו על ידי מרכז התרבות הצרפתי בשיתוף עם המוסד הבינלאומי לחקר השלום באוסלו, ביקר בנורווגיה וקיים שם סמינר בנושא "החילוניות וחופש המחשבה".
ספרו "ללמוד לחיות" (2006) מבוסס על הרצאותיו בסמינר זה.
לוק פרי כתב למעלה מחמישה עשר ספרים, אך כבר אחד מספריו הראשונים - 'המחשבה של 68 ' - הביא לפרסומו בציבור.
בספר זה, המתייחס למרד הסטודנטים ב-1968, הוא מותח ביקורת על מספר אנשי רוח צרפתים ובהם מישל פוקו, ז'אק דרידה, פייר בורדייה וז'אק לאקאן כמייצגי המחשבה המרקסיסטית ומחשבות רדיקאליות אחרות שעמדו מאחרי מרד זה.
הוא טוען כי מסורת הפילוסופיה המערבית נשארה אבן פינה שעליה ניתן לייסד את רעיון זכויות האדם המותאם לחברה המודרנית.
בספרו 'הסדר האקולוגי החדש' הוא טוען נגד הרעיונות הפילוסופיים המונחים ביסודה של התנועה האקולוגית.
בספרו 'ללמוד לחיות: חיבור פילוסופי לשימושם של הדורות הצעירים', שעמד בראש רשימת הספרים רבי המכר בצרפת, הוא מנסה לפתח תורת גאולה כדי לפתור את מה שלדעתו מהווה את בעייתה הגדולה של הפילוסופיה - הפחד מן המוות.
המחשבה של 68:מחקר על האנטי הומניזם בן זמננו (נכתב בשיתוף עם אלן רנו, 1985)
מדוע אין אנו נמנים עם חסידיו של ניטשה?
אלוהים, האדם ומשמעות החיים (1996)
החוכמה בהתאם לפילוסופים המודרניים (נכתב בשיתוף עם אנדרה קונט-ספונוויל, 1998)
ללמוד לחיות: חיבור פילוסופי לשימושם של הדורות הצעירים (2006)
להתגבר על הפחדים: הפילוסופיה כחוכמת האהבה (2006)
משפחות, אני אוהב אתכן: מדיניות וחיי הפרט בעידן הגלובליזציה (2007)
לוק קנינגהם וילסון הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
מוכר בשל תפקידיו בסרטים "הנוכל המבריק", "לא רק בלונדינית", "משפחת טננבאום", "מועדון החברים" ו"אידיוקרטיה: הטמטום שולט" ובשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "מוארת" ברשת HBO ובתור פטריק "פט" דוגן בסדרת גיבורי העל "סטארגירל" ברשת The CW.
הוא בנם של רוברט אנדרו וילסון (2017-1941) שהיה מנהל פרסום, והצלמת לאורה קניגהאם-וילסון (ילידת 1939), והוא אחיהם הצעיר של השחקנים אנדרו ואוון וילסון.
וילסון התחיל את קריירת הקולנוע שלו בשנת 1996 בסרט של וס אנדרסון "פשיעות קטנות" לצד אחיו אוון, שגם כתב את התסריט לסרט.
וילסון הופיע לצד דרו ברימור שנתיים לאחר מכן בקומדיה הרומנטית "סיפור מטוגן".
בשנת 1999 שיחק בקומדיית האקשן "הנוכל המבריק" של הבמאי לס מייפילד בכיכובו של מרטין לורנס.
ב-2001 הופיע וילסון בקומדיה "לא רק בלונדינית", בסרט שיחק וילסון את אמט ריצ'מונד שותפה ולאחר מכן גם ארוסה של אל וודס (ריס וית'רספון), תפקידו בסרט העלה אותו לרמה של כוכב עולה בהוליווד.
הופעות נוספות של וילסון שזכו לביקורות חיוביות היו בסרטים "משפחת טננבאום" שם שיחק לצד שני אחיו וב"מועדון החברים" לצד ויל פרל ווינס ווהן.
וילסון השתתף גם בקומדיה "אלכס ואמה" לצד קייט הדסון ובסרט ההמשך ל"לא רק בלונדינית".
שיחק גם בקומדיה "מופע שנות ה-70" בתור קייסי, אחיו של מייקל קלסו (אשטון קוצ'ר).
בשנת 2005 הופיע בדרמה הקומית "עד שהמשפחה תפריד ביננו" לצד דיאן קיטון וקלייר דיינס.
ב-2006 שיחק וילסון לצד אומה תורמן ואנה פריס בקומדיה הרומנטית "הסופר אקסית שלי" ובסרט הקומי "אידיוקרטיה: הטמטום שולט".
בשנת 2007 שיחק במותחן האימה "חדר פנוי" לצידה של קייט בקינסייל, בקומדיית הפשע "אתה הורג אותי" לצד בן קינגסלי ובקומדיה הרומנטית "בלונדינית בעיר הגדולה" לצידה של ג'סיקה סימפסון.
בשנת 2008 שיחק וילסון בדרמה הקומית "הנרי פול כאן".
בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה "כל מה שהיה לנו" שביימה קייטי הולמס שגם משחקת בתפקיד ראשי.
ודיבב את דמותו של בודי בסרט האנימציה "כלב מי שמנגן".
+שנהסדרהתפקידהערות1998תיקים באפלהשריף הארטוולפרק: "Bad Blood"2002–2005מופע שנות ה-70קייסי קלסו6 פרקים2004הפמליהעצמופרק: "Talk Show"2011–2013מוארתלוי קאלו11 פרקים2013היסטוריה שתויהויל קית' קלוגפרק: "Detroit"2016רואדיזביל בנסוןתפקיד ראשי; 10 פרקים2019חדר 104רימוספרק: "The Plot"2020–2021Emergency Callמנחה10 פרקים
שודר בערוץ ABC2020–2022סטארגירלפטריק "פט" דוגן / .S.T.R.I.P.Eתפקיד ראשי (3 עונות); 39 פרקים2024מתבייתיםג'יי.די קמפבלתפקיד ראשי; 8 פרקים
תומאס לוק מקפרלן הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון קנדי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור סקוטי וונדל בסדרה "אחים ואחיות" (2006–2011), ובתור דווין ג'קוביס בסדרה "קילג'ויס" (2015–2019) ולאחרונה בתור ארון שפרד בסרט הקומדיה "אין גברים כאלה" (2022).
מקפרלן נולד בלונדון, אונטריו בקנדה; בנם של תומאס שהיה מנהל שירותי בריאות הסטודנטים באוניברסיטת מערב אונטריו, ופני, אחות לבריאות הנפש בבית חולים.
יש לו אחות תאומה בשם רות' ואחות גדולה בשם רבקה.
מקפרלן למד בבית הספר לאמנויות לסטר בי.
פירסון בעיר הולדתו, ולאחר מכן למד בחוג לדרמה בבית ספר ג'וליארד בניו יורק; אותם סיים בהצלחה בשנת 2003.
בעת לימודיו בג'וליארד, הוא כיכב בהפקות כגון "רומיאו ויוליה", "ריצ'רד השלישי", "The School of Night", "Blue Window", "The Grapes of Wrath" ו-"As You Like It".
מקפרלן היה אחד מארבעת השחקנים הראשיים בהצגה "Juvenilia" שהציגה בין 14 בנובמבר ל-11 בדצמבר 2003.
בשנת 2004 גילם את סטיוארט דבארג' במיני-סדרה "Tanner on Tanner" שביים רוברט אלטמן עבור HBO.
באותה שנה הוא שיחק את התפקיד הראשי במחזה "Where Do We Live".
בשנת 2005 שיחק את פרנק "דים" דאמפי בסדרת הטלוויזיה "Over There" של רשת FX Networks.
בקיץ 2006 הוא הופיע במחזה "The Busy World is Hushed" שהוצג באוף ברודוויי.
בשנת 2006 לוהק לתפקידו הידוע ביותר, סקוטי וונדל בסדרת הדרמה של ABC "אחים ואחיות".
בסדרה הוא משחק את בעלו של קווין ווקר (מת'יו ריס), אחד מה"אחים" בסדרה.
מקפרלן שיחק בכל חמש עונותיה של הסדרה עד לסיומה ב-2011.
בשנת 2009 שיחק במיני-סדרה "Iron Road", המביאה את סיפורם של פועלים סינים שסייעו בבניית קו הרכבת הקנדית הפסיפית בשנות ה-80. המיני-סדרה צולמה במשך שבועיים בקולומביה הבריטית וחמישה שבועות נוספים בסין בין אפריל ליוני 2007. הסדרה הוצגה במספר בתי קולנוע בקנדה וברשת CBS האמריקאית.
בשנת 2022 כיכב לצד בילי אייכנר בסרט הקומדיה הרומנטית "אין גברים כאלה".
מקפרלן היה סולן הלהקה "Fellow Nameless", שהחלה לפעול כשהיה בכיתה ח'.
ב-15 באפריל 2008 יצא מהארון כהומוסקסואל בריאיון לעיתון "The Globe and Mail".
ב-12 ביוני 2018 קיבל אזרחות אמריקאית.
שנהסרטתפקידהערות2004קינסיברוס קינסי2006Trapped Ashesוינסנט2017Rock, Paper, Scissorsפיטר האריס2021הרווק הנצחיג'יימס2022אין גברים כאלהארון שפרדTBALone Star Bullבול ג'קסון
שנהסדרהתפקידהערות2004טאנר על טאנרסטיוארט דבארג'מיני-סדרה2005Over Thereפרנק "דים" דאמפיתפקיד ראשי; 13 פרקים2006–2011אחים ואחיותסקוטי וונדלתפקיד חוזר (עונות 1–2)
שנהמחזהתפקידהערות2003Juveniliaברונדי צ'ייס2004Where Do We Live?סטיבן2006–2007The Busy World is Hushedתומאס2009The Jazz Ageסקוט פיצג'רלד2011הלב הרגילקרייג דונר/גריידי
לוק קייג' הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Luke Cage, Hero for Hire #1 מיוני 1972 ונוצרה על ידי הכותב ארצ'י גודווין והמאייר ג'ורג' טוסקה.
לוק קייג' היה פושע מרחובות הארלם, שלאחר שניסה לחזור למוטב הופלל בידי חברו הטוב ונכלא.
בכלא הוא נבחר לשמש כנושא מחקר בניסוי המתבסס על נוסחת סופר-חייל, אך בעקבות תקלה אותה גרם סוהר הניסוי הואץ מעל לגבולותיו והעניק לקייג' כוח וסיבולת על-אנושיים ועור חסין-כל.
קייג' החליט להשתמש בכוחותיו כדי להילחם בפשע, והחל להשכיר את שירותיו כגיבור להשכרה.
במשך השנים קייג' ייסד עם שותפו הוותיק איירון פיסט את קבוצת גיבורים להשכרה, ייסד ומנהיג את הרכבה השני של האוונג'רס העוצמתיים, התחתן עם הגיבורה ג'סיקה ג'ונס והצטרף בין היתר לקבוצות האוונג'רס החדשים, ארבעת המופלאים, האוונג'רס האפלים, דפנדרס, האוונג'רס הסודיים ובקבוצת ת'נדרבולטס, אליה הצטרף כמפקח ומנהיג.
דמותו של לוק קייג' מדורגת במקום ה-72 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN.
בשנת 2016 עלתה ברשת נטפליקס סדרת לייב אקשן המבוססת על הדמות.
את דמותו בסדרה מגלם השחקן מייק קולטר, אשר גילם את הדמות לראשונה בסדרה המבוססת על ג'סיקה ג'ונס.
הדמות הופיעה גם בסדרת ההמשך המגינים.
לוק קייג' נולד כקארל לוקאס בשכונת הארלם, ניו יורק.
הוא העביר את תקופת ילדותו בכנופיה בשם "היריבים".
עם חברו ויליס סטרייקר, הוא נלחם בקבוצת "הדיאבלוס" היריבה ומבצע מעשי שוד בשם המאפיונר סוני "הפטיש" קאפוטו.
בתקופה זו הוא עבר ממוסד לעבריינים צעירים אחד למשנהו, עד אשר הבין שמעשיו פוגעים במשפחתו.
הוא ביקש להיטיב את דרכיו באמצעות עבודה חוקית.
עם הזמן, סטרייקר עלה בשורות המאפיה, אך השניים נשארים חברים.
כאשר פעולותיו של סטרייקר מכעיסות את משפחת המאפיה מאגיה, הוא מוכה קשות וניצל בידי לוקאס.
כאשר חברתו של סטרייקר נפרדת ממנו בגלל עבודתו האלימה, היא מוצאת נחמה בזרועותיו של לוקאס.
סטרייקר חושד בלוקאס שהוא האחראי לפרידתם, ושותל בדירתו הרואין ומיידע את המשטרה.
הוא נעצר ומעביר את זמנו בכלא בזעם על בגידתו של סטרייקר.
הוא הועבר לכלא סיגייט מול חופי ג'ורג'יה, שם נעשה ליעד ההתעללות המועדף של הסוהר הסאדיסט אלברט "בילי בוב" רקהאם, מה שגרם לרקהאם לשנוא את לוקאס לאחר שהתעללותו גרמה להורדתו בדרגה.
לוקאס נבחר בידי המדען נוח בורשטיין לשמש כנושא מחקר לניסוי בהתחדשות תאים המבוסס על פרויקט נוסחת סופר-חייל, בו בורשטיין השתמש בעבר על מיטשל טאנר/וורהוק.
כאשר בורשטיין עזב את לוקאס ללא השגחה, רקהאם הנקמן הופיע וחיבל בניסוי במטרה להרוג את לוקאס.
הניסוי הואץ מעבר לגבולותיו, והעניק ללוקאס כוח וסיבולת על-אנושיים בנוסף לעור בלתי פגיע לכל חומר שהוא.
לוקאס השתמש בכוחותיו כדי לברוח מסיגייט, ולאחר שהביס כנופיית פושעים החליט להשתמש בכוחותיו החדשים כדי להילחם בפשע תמורת תשלום.
לוקאס שינה את שמו ל-לוק קייג', ובאמצעות תלבושת מיוחדת נעשה לגיבור להשכרה.
הוא הקים בסיס בתיאטרון היהלום הנטוש סמוך לטיימס סקוור, התיידד עם הסטודנט לקולנוע דייב גריפית' והחל במערכת יחסים רומנטית עם דוקטור קלייר טמפל.
כמו כן, הוא נלחם בסטרייקר אשר נהרג בקרב עמו.
מבין יריביו הראשונים נמנים גדעון מייס, ותיק מלחמת וייטנאם בעל אלת מתכת במקום יד; מריה השחורה, מנהיגת כנופיית הפושעים "העכברושים"; כמיסטרו בעל אקדח האלכימיה והממציאה המטורפת ליונפאנג; ביג בן דונובן, המשתמש במשקל גופו וגודלו למטרותיו; ושיידס וקומנצ'י, פושעים בעלי כוחות מיוחדים שהיו בעברם חברים בכנופיית "היריבים".
קייג' החליט להילחם בפשע בזהות "פאוור מן".