tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
1950 – אולסי פרי, כדורסלן אמריקאי-ישראלי
1950 – ישראל אהרוני, שף ומסעדן ישראלי
1952 – לורה ברניגן, זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית (נפטרה ב-2004)
1959 – יעלה מקליס, ראש עיריית יהוד-מונוסון לשעבר
1960 – וינס קלארק, מוזיקאי ופזמונאי פופ בריטי
1962 – טום קרוז, שחקן קולנוע
1963 – טרייסי אמין, אמנית וצלמת אנגלייה
1964 – טובה מילוא, פרופסור ישראלית למדעי המחשב
1971 – ג'וליאן אסנג', עיתונאי ואקטיביסט אוסטרלי, ממייסדי ויקיליקס
1973 – הרצל טובי, שחקן ישראלי, בריטי ואמריקאי
1978 – רן נקש, מתאגרף ישראלי מקצועני
1990 – פאביו ארו, רוכב אופני כביש איטלקי
1904 – בנימין זאב הרצל, חוזה מדינת היהודים (נולד ב-1860)
1935 – אנדרה סיטרואן, מחלוצי המכונית (נולד ב-1878)
1954 – זיגפריד הנדלוזר, נאשם במשפט הרופאים בגרמניה באשמת ניסויים בבני-אדם (נולד ב-1885)
1969 – בריאן ג'ונס, גיטריסט ומייסד להקת הרוק הרולינג סטונז (נולד ב-1942)
1974 – ג'ון קרואו רנסום, משורר, מסאי ופרשן חברתי אמריקאי (נולד ב-1888)
2007 – ברל'ה זילברברג, אתלט ישראלי, אלוף ישראל, שיאן ישראל וזוכה מדליית כסף מהמכביה השלישית בקפיצה משולשת (נולד ב-1928)
2014 – יהונתן דותן, תת-אלוף, מפקד פיקוד הנח"ל וראש מינהל הסגל (נולד ב-1926)
2019 – מלבה לנדה, דיסידנטית סובייטיית (נולדה ב-1918)
2021 – טד נאש, חותר תחרותי ומאמן חתירה אמריקאי (נולד ב-1932)
2022 – רוברט קורל, כימאי אמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1933)
2022 – קליפורד אלכסנדר, עורך דין, איש עסקים ופקיד ממשל אמריקאי (נולד ב-1933)
2022 – אירווינג אבלה, היסטוריון יהודי-קנדי, פרופסור להיסטוריה יהודית באוניברסיטת יורק (נולד ב-1940)
2023 – אביבה ברגר, אשת חינוך, פסלת וציירת ישראלית (נולדה ב-1947)
2024 – רולאן דומא, עורך דין ופוליטיקאי סוציאליסט צרפתי (נולד ב-1922)
2025 – זליג אשחר, פרופסור במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן למדע וחתן פרס ישראל למדעי החיים לשנת 2015 (נולד ב-1941)
3 באוקטובר הוא היום ה-276 בשנה (277 בשנה מעוברת).
עד לסיום השנה, נשארו עוד 89 ימים.
42 לפנה"ס – קרב פיליפי הראשון, בין יורשי יוליוס קיסר לרוצחיו
1210 – ז'אן דה בריין מוכתר למלך ירושלים
1789 – ג'ורג' וושינגטון מכריז על חג ההודיה הראשון
1932 – ממלכת עיראק זוכה בעצמאות
1935 – איטליה פולשת לאתיופיה בתחילת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
1940 – צרפת של וישי מקבלת את חוק מעמד היהודים האנטישמי
1942 – גרמניה הנאצית עורכת ניסוי ראשון של הטיל V-2
1952 – בריטניה עורכת ניסוי ראשון בנשק גרעיני במבצע הוריקן
1990 – איחוד מחדש של גרמניה – גרמניה המזרחית חדלה מלהתקיים
1993 – פורץ קרב מוגדישו בין הכוחות המזוינים של ארצות הברית וחמושים סומלים
סימפסון מזוכה על ידי חבר המושבעים במשפט על רצח אשתו, ניקול בראון סימפסון, ורצח רונלד גולדמן
85 לפנה"ס – גאיוס קסיוס לונגינוס, איש צבא ופוליטיקאי רומאי, מראשי הקשר נגד יוליוס קיסר (התאבד ב-42 לפנה"ס)
1885 – סופי טרדוול, מחזאית ועיתונאית אמריקאית (נפטרה ב-1970)
1889 – קרל פון אוסייצקי, עיתונאי ופציפיסט גרמני שזכה בפרס נובל לשלום לשנת 1935 (נפטר ב-1938)
1897 – לואי אראגון, משורר, סופר ועיתונאי צרפתי (נפטר ב-1982)
1922 – רפאלה לה קפריה, סופר ותסריטאי איטלקי (נפטר ב-2022)
1923 – אולריך שנפט, חייל בוואפן אס.אס, שלאחר המלחמה התחזה ליהודי ואף שירת כקצין בצה"ל (נפטר ב-2013)
1935 – ארמן ג'יגרחניאן, שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי ורוסי ממוצא ארמני (נפטר ב-2020)
1935 – צ'ארלס דיוק, האיש העשירי שהלך על הירח
1936 – סטיב רייך, מלחין יהודי-אמריקאי
1940 – תמר גוז'נסקי, פוליטיקאית ישראלית
1944 – מאיר שטרנברג, פרופסור בחוג לתורת הספרות הכללית ובחוג למקרא באוניברסיטת תל אביב
1946 – אילן בירן, אלוף בצה"ל, ראש אט"ל, אלוף פיקוד המרכז, יו"ר בז"ן, מנכ"ל משרד הביטחון, מנכ"ל בזק, יו"ר רפא"ל
1946 – חנן יובל, זמר ויוצר ישראלי
1948 – אמנון ז'קונט, סופר ועורך ישראלי
1949 – לינדזי בקינגהאם, מוזיקאי אמריקאי, מפיק תקליטים והגיטריסט הראשי והסולן הראשי של להקת הרוק פליטווד מק
1949 – מאיר גלבוע, קרימינולוג ישראלי
1951 – קתרין סאליבן, גאולוגית ואסטרונאוטית אמריקאית
1957 – עזמי נסאר, כדורגלן ומאמן כדורגל ערבי־ישראלי נוצרי (נפטר ב-2007)
1965 – אוהד אזרחי, מורה רוחני ישראלי
1966 – גדי צדקה, מחזאי, מנהל, במאי תיאטרון ושחקן שומרוני-ישראלי, מייסד ומנכ"ל התיאטרון העברי
1966 – בנימין זאב כהנא, ראש ישיבת הרעיון היהודי, פעיל פוליטי ימני ישראלי, שהקים והנהיג את תנועת כהנא חי (נפטר ב-2000)
1966 – תומר שטיינהאור, כדורסלן ישראלי
1969 – גוון סטפאני, זמרת אמריקאית
1969 – מייסרה מסרי, שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע, במאי ויוצר ערבי-ישראלי
1971 – עידן אלתרמן, שחקן ישראלי
1971 – גלית גיאת, שחקנית ישראלית
1972 – אלי כהן, שר המודיעין וחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד
1978 – שאנין סוסאמון, שחקנית אמריקאית
1981 – זלאטן איברהימוביץ', כדורגלן שוודי
1988 – אליסיה ויקנדר, שחקנית ורקדנית שוודית
1994 – עטאא ג'אבר, כדורגלן ערבי-ישראלי
1999 – מיכל להב, שחמטאית ישראלית
1997 – קתלין דוסון, שחיינית סקוטית
2001 – ליאל עבדה, כדורגלן ישראלי
2004 – נואה שנאפ, שחקן יהודי-אמריקאי
42 לפנה"ס – גאיוס קסיוס לונגינוס, איש צבא ופוליטיקאי רומאי, מראשי הקשר נגד יוליוס קיסר (נולד ב-85 לפנה"ס)
1226 – פרנסיס מאסיזי, איטלקי נוצרי, מייסד מסדר הפרנציסקנים (נולד ב-1182)
1568 – אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, בתו של אנרי השני, מלך צרפת ורעייתו השלישית של פליפה השני, מלך ספרד (נולדה ב-1545)
1929 – גוסטב שטרזמן, מדינאי גרמני, זוכה פרס נובל לשלום (נולד ב-1878)
1932 – מקס וולף, אסטרונום גרמני מראשוני האסטרופוטוגרפים ויושב ראש המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת היידלברג (נולד ב-1863)
1941 – לואי ברנדייס, משפטן אמריקאי, שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית (נולד ב-1856)
1953 – פלורנס סאבין, מדענית רפואית אמריקאית (נולדה ב-1871)
1981 – אנה הדוויג בול, מיסיונרית אסטונית (נולדה ב-1887)
2003 – עפרה שפירא-אלוני, מדענית ישראלית (נולדה ב-1940)
2004 – זאב לב, פיזיקאי ישראלי ומייסד בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים (נולד ב-1922)
2018 – לאון לדרמן, פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1922)
2019 – רמי דנון, שחקן קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון, מחזאי ובמאי ישראלי (נולד ב-1943)
2020 – מארק אנדרוז, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1926)
2021 – סינתיה האריס, שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית (נולדה ב-1934)
2022 – בני שלמה, עבריין מורשע ישראלי אשר עמד בראש ארגון פשע (נולד ב-1980)
2023 – אפרים חירם, תת-אלוף בצה"ל, ראש המועצה השמיני של רמת השרון (נולד ב-1934)
2024 – ישעיהו גביש, לוחם פלמ"ח, אלוף פיקוד הדרום במלחמת ששת הימים ומנכ"ל כור תעשיות (נולד ב-1925)
2024 – נסים לוי, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי (נולד ב-1943)
2025 – פטרישה ראוטלדג', שחקנית וזמרת אנגלייה (נולדה ב-1929)
2025 – אריה אזולאי, איש חינוך ואיש ציבור ישראלי, ראש העירייה השלישי של אשדוד (נולד ב-1933)
קוריאה הדרומית: יום הקרן הלאומי
2 באוקטובר – 4 באוקטובר
3 (במילים בלשון זכר: שלושה; בלשון נקבה: שלוש) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 2 והבא לפני 4.
3 הוא גם ספרה המשמשת בכתיבת מספרים לפי בסיס עשרוני (ולפי כל בסיס גדול מ-3, כגון בסיס אוקטלי ובסיס הקסדצימלי).
התפתחות בכתב של הספרה 3
3 הוא המספר הראשוני השני, אחרי שתיים; המספר הראשוני הבא הוא חמש.
שלוש הוא ראשוני מרסן הראשון, וגם המעריך של מספר מרסן השני.
שלוש הוא גם מספר בר-מזל וראשוני סיבובי.
3 הוא האיבר הרביעי בסדרת פיבונאצ'י.
לשברים עם מכנה 3 יש ספרה יחידה החוזרת על עצמה בהצגתם כשבר עשרוני (...333. או ...666.).
מבחן התחלקות: מספר שלם מתחלק בשלוש אם ורק אם סכום הספרות שלו בבסיס 10 מתחלק בשלוש.
לדוגמה, המספר 21 מתחלק בשלוש (3 כפול 7) וסכום ספרותיו הוא 2+1=3. למעשה, כל תמורה אחרת של ספרותיו של מספר המתחלק בשלוש מתחלקת אף היא בשלוש.
מצולע בעל שלוש צלעות, משולש, הוא המצולע הפשוט ביותר שקיים.
3 הוא המספר המשולשי השני.
3 הוא המספר הקטן ביותר בשלשה הפיתגורית הקטנה ביותר:
3 הוא המספר הקטן ביותר שנמצא בין מספר ריבועי למספר ראשוני.
המספר הבא שמקיים תכונה זו הוא 8.
3 הוא ההפרש בין שני המספרים הריבועיים הראשונים.
למעשה, כל מספר מהצורה , כאשר הם מספרים טבעיים, הוא הפרש בין שני מספרים ריבועיים.
הכמות המינימלית של וקטורים–שלושת צירי התייחסות (מערכת צירים קרטזית) המאפשרת לתאר מיקומים ולחשב מעברים של עצמים דרך מרחבים פיזיקליים או בעלמות אוקלידים (ממשיים או וירטואליים).
בהנדסת מבנים, די בשלושה עמודים (תלת רגל) כדי לייצב מבנה.
מעבר לזאת, כדי לוודא שמשטח כל שהוא יוצב, המהנדס בודק אם משולש מתוכו יוצב על פי אחד ממשפטי חפיפת המשולשים.
בכלי מקלדת, המספר 3 ליד תו מורה לנגן עם האצבע השלישית, שהיא האמה.
זמרת הפופ בריטני ספירס הוציאה סינגל מצליח בשם "3"
שלוש הוא מספר טיפולוגי ושימושו בתנ"ך ובמשנה שכיח:
בפיוט "אחד מי יודע", 3 הוא מספרם של האבות.
על שלושה דברים העולם עומד: על התורה ועל העבודה ועל גמילות חסדים (מסכת אבות פרק א' משנה ב').
על שלושה דברים העולם עומד: על הדין ועל האמת ועל השלום (מסכת אבות פרק א' משנה י"ח).
"החוט המשולש לא במהרה ינתק" ().
בהגות היהודית מסמל המספר 3 את הסינתזה שבאה לשלב שני יסודות מנוגדים למקשה אחת, כמו למשל שלושת האבות כאשר יעקב, האב השלישי, בא למזג את האיכויות השונות של שני קודמיו (חסד וגבורה).
בהגותו של פרנץ רוזנצוויג המספר הבסיסי בעולם הוא 3, שכן ישנן שלוש בעיות יסודיות שהעסיקו את הפילוסופיה לאורך השנים: האל, העולם והאדם.
לפי רוזנצוויג, היהדות נותנת עמדה ברורה על היחס בין הגורמים הללו - האל ברא את העולם ומתגלה (בהיסטוריה) לאדם, ותפקידו של האדם להביא את העולם לגאולתו.
את שלושת הנושאים ושלושת היחסים ביניהם רואה רוזנצוויג כמגן דוד, לו הוא קורא "כוכב הגאולה".
"עם משולש": שלושת המחנות בעם ישראל: כהונה, לויה וישראל; "תורה משולשת": חלוקת התנ"ך לשלושה חלקים: תורה, נביאים וכתובים; "שלישי": הכוונה למשה שהיה בנם השלישי של עמרם ויוכבד; "החודש השלישי" הכוונה למתן תורה בחודש סיון החודש השלישי לפי מניין התורה.
השילוש הקדוש מורכב מהאב, הבן ורוח הקודש.
בבסיס שפות רבות המספר 3 מייצג את המספר הראשון שהוא ריבוי (לעומת אחד ושניים שנחשבים כצורה נפרדת - יחיד וזוגי), כך לדוגמה בערבית ישנה הטיה מיוחדת לאחד ולשניים, אך שלוש כבר נחשב כצורת רבים.
שלוש היה מספר טיפולוגי ברומא, כשהתמנה פאביוס מאקסימוס לדיקטטור בעקבות פלישת חניבעל לאיטליה נדר כי לאחר הניצחון ייערכו מחזות והצגות מוזיקליות שעלותן .
את הסכום המדויק הזה מסביר פלוטרכוס:
בתרבות האנושית המערבית מקובל לאכול שלוש ארוחות ביום: בוקר, צהריים וערב.
ישנן שלוש דתות מונותאיסטיות אברהמיות גדולות בעולם: יהדות, נצרות ואסלאם.
לפני הופעת היהדות (שקמה ראשונה מבין השלוש) המונותאיזם כבר הופיע במהפכה האתניסטית במצרים של אחנתון, ואחרי הופעת הנצרות והאסלאם קמו דתות מונותאיסטיות נוספות כדוגמת הדת הבהאית, הדת הדרוזית וכתות מסוימות במזרח, אולם לפי התפיסה שהתקבעה, אלו הן שלוש הדתות המרכזיות.
אחד מחוקי התיאטרון הקלאסי, לפיהם עוצבו מחזות בתקופה הקלאסית, היה חוק שלוש האחידויות של אריסטו והורטיוס.
החוק דרש את אחידות העלילה, המקום והזמן.
בסיפורת ובאגדות: שלושה חזירונים קטנים, זהבה ושלושת הדובים.
שלוש הוא מספר טיפולוגי החוזר בסיפורי עם בצורות שונות כגון: מספר הגיבורים, המטלות שמבצע הגיבור, החזרות, התארים ועוד.
בספרות ובקולנוע נפוץ השימוש בטרילוגיות: יצירה המורכבת משלושה ספרים או סרטים.
שלושה זמנים: עבר, הווה ועתיד.
במדינות דמוקרטיות מסוימות, דוגמת ארצות הברית וישראל, קיים העיקרון השלטוני של הפרדת רשויות, לפיו יש לפצל את שלטון המדינה לשלוש רשויות נפרדות: הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת.
בנומרולוגיה, המספר 3 מייצג תנועה ומרחב, אך עם זאת הוא מספר עוברי, שחסר עדיין את מימד החומר.
אבן נייר ומספריים הוא משחק הגרלתי המבוסס על המספר שלוש.
אצבע משולשת היא מחווה גופנית המביעה זלזול והתגרות.
3DES (או DES משולש) היא שיטת הצפנה משנת 1998 המבוססת על אלגוריתם DES, שנועדה לחזק את הבטיחות של האחרון לאור העובדה שגודל מפתח ההצפנה של DES הוא 56 סיביות בלבד – גודל שנחשב קטן יחסית (עבור טכנולוגיה של שנות ה-90).
שיטת DES משולש מפצה על אורך המפתח בדרך זולה ופשוטה: הצפנה חוזרת עם DES תוך שימוש במפתחות הצפנה נוספים.
לשיטת ההצפנה DES שני חסרונות בולטים:
אורך הבלוק הוא 64 סיביות (8 בתים).
לפי פרדוקס יום ההולדת לאחר הצפנת כארבעה מיליארד בלוקים, ההסתברות ששני בלוקים יוצפנו באמצעות אותו וקטור אתחול גבוהה במיוחד.
אפשרות כזו היא בעייתית, ולכן משתמשי DES נאלצים להחליף מפתחות הרבה קודם.
בעיה זו נפתרת רק באמצעות הגדלת הבלוק, כפי שנעשה ב-AES.
אורך המפתח הוא 56 סיביות בלבד.
שיטת פריצה זו המכונה "כוח גס" (Brute Force) לא הייתה פרקטית בעבר.
כשאלגוריתם DES הוצג לראשונה בשנת 1976 פריצתו הייתה הרבה מעבר ליכולת הטכנולוגית באותה תקופה.
אולם כיום ניתן לבנות מחשבים ייעודיים מרובי מעבדים, בעלות של כמה עשרות אלפי דולרים, איתם אפשר לגלות מפתח DES בתוך מספר דקות.
צופן 3DES נועד להתגבר על הבעיה השנייה.
הצופן פועל עם שלושה מפתחות DES ולכן אורך המפתח הכולל הוא 168 סיביות.
אורך זה מונע את האפשרות לפיצוח הצופן על ידי ניסוי כל המפתחות האפשריים (במגבלות כח המחשוב בימינו).
קיימות שתי וריאציות של DES משולש: EEE, ו-EDE.
בגרסת EEE (מסומנת גם 3DES3) משתמשים בשלושה מפתחות .
תחילה מצפינים את הבלוק באמצעות המפתח , את התוצאה מצפינים באמצעות המפתח ואת התוצאה מצפינים באמצעות המפתח .
הפענוח כולל הפעלת פונקציית הפענוח של DES בסדר הפוך של המפתחות.
אם מסמנים את המסר המיועד להצפנה כ- ופונקציות ההצפנה והפענוח כ- ו- בהתאמה, אפשר לסכם את השיטה:
בגרסת EDE (מסומנת גם 3DES2) משתמשים רק בשני מפתחות .
תחילה מצפינים את הבלוק באמצעות המפתח , את התוצאה מפענחים באמצעות המפתח ואת התוצאה חוזרים ומצפינים באמצעות המפתח .
הפענוח הופך את הפעולות ואת סדר המפתחות.
יישום אלגוריתם DES בשיטה זו זכה לפופולריות משום שהוא מאפשר להשתמש באותו כלי (חומרה או תוכנה) לביצוע DES ו-3DES.
כך משיגים שיפור בבטיחות ההצפנה על חשבון זמן ביצוע.
מבחינת יעילות חישובית התוספת אינה כה משמעותית.
, שחוזקו האמיתי של DES משולש אינו 168 סיביות כפי שהיינו רוצים, אלא רק 112. זאת משום ששיטות אילו פגיעות להתקפה הנקראת תקיפת היפגשות באמצע.
אם מאחסנים טבלה של תוצאות הצפנה ופענוח באמצעות DES עם מפתחות שונים, הממויינים בסדר לקסיקוגרפי, אפשר למצוא את המפתח ב- ניסיונות.
זה עדיין מספיק חזק, משום שאחסון כמות כזו של מידע כמעט אינו מעשי.
אולם בשל חולשתו הראשונה של DES (שהוזכרה לעיל), רבים רואים ב-3DES מעין טלאי על האלגוריתם המתיישן עד שיוחלף במשהו טוב יותר.
אלגוריתם ההצפנה AES הוא תקן ההצפנה אשר נבחר להחליף את DES.
חברת 3DO, הייתה חברת פיתוח משחקי וידאו אשר נוסדה בשנת 1991 על ידי טריפ הוקינס (אחד ממקימי חברת Electronic Arts) תחת השם SMSG LTD.
תחילה הייתה החברה חברת חומרה שמטרתה ליצור קונסולה של הדור הבא.
למרות הפוטנציאל, נחלה קונסולת 3DO היקרה כישלון גדול, וכאשר הוציאה סוני את קונסולת הפלייסטיישן שלה בשנת 1994 אבדה כל תקווה שהייתה לקונסולת ה-3DO.
כתוצאה מכך הוחלט בחברה לצאת משוק החומרה ולהתרכז בפיתוח משחקים.
לאחר שנים של קשיים כלכליים, הצהירה החברה על הליך פירוק בסוף מאי 2003.
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 39–30 לפנה"ס
37 לפנה"ס – הורדוס תופס את השלטון ביהודה בעזרתם של הרומאים ומתתיהו אנטיגונוס השני מוצא להורג.
36 לפנה"ס – אריסטובולוס השלישי ממונה לכהן גדול
35 לפנה"ס – אריסטובולוס השלישי מומת על ידי עבדי הורדוס שמטביעים אותו בבריכה שבחווילה של הורדוס
31 לפנה"ס – אוגוסטוס מנצח את מרקוס אנטוניוס בקרב אקטיום
31 לפנה"ס – רעידת אדמה חזקה בארץ ישראל
1 באוגוסט 30 לפנה"ס מרקוס אנטוניוס מתאבד, ולאחריו ב-12 באוגוסט 30 לפנה"ס מתאבדת קלאופטרה בת זוגו.
39 לפנה"ס – יוליה אוגוסטי פיליאה, אשתו של הקיסר טיבריוס.
36 לפנה"ס – תלמי פילדלפוס (בנה של קלאופטרה)
36 לפנה"ס – אנטוניה הצעירה, אמו של הקיסר קלאודיוס.
31 לפנה"ס – אריסטובולוס, בנו של הורדוס.
35 לפנה"ס – אריסטובולוס השלישי
31 לפנה"ס – אלכסנדרה החשמונאית השלישית
30 לפנה"ס – מרקוס אנטוניוס
30 לפנה"ס – קלאופטרה השביעית
3D Monster Maze (תרגום חופשי לעברית: מבוך תלת-ממדי עם מפלצת) הוא משחק מחשב פותח על ידי מלקולם איוונס בשנת 1981, מיועד לסינקליר ZX81 מורחב זיכרון ל-16KB.
המשחק הופץ על ידי J.K.
Greye Software בתחילת 1981, ופורסם שנית יותר מאוחר אותה שנה על ידי חברת הזנק של איוונס עצמו, New Generation Software.
בעוד התמונה ברזולוציה נמוכה, מורכבת מתווים, זה היה המשחק הראשון בתלת-ממד למחשב ביתי כלשהו.
3 דורז דאון היא להקת רוק אלטרנטיבי אמריקאית.
הלהקה החלה את דרכה בשנת 1996 ומקורה באסקאטאופה, מיסיסיפי.
הלהקה החלה את דרכה כלהקה המקומית של העיר, כאשר נמנו רק שלושה חברי להקה, שהיו חברי ילדות.
רפי ארנולד, המתופף, שימש גם כסולן הלהקה.
בשלב מסוים צירפה הלהקה גיטריסט נוסף, כריס הנדרסון, כדי שהצליל ישמע מלא.
כאשר פרסמה הלהקה סינגל ראשון לרדיו ה-WCPR אשר בעיר בילוקסי, שמו היה "Kryptonite" שהביא לגל הערצה מקומית.
השיר עורר עניין תקשורתי חסר תקדים, ובזכותו התאפשר ללהקה לבצע הופעות באסקאטאופה מול קהל רב.
כתוצאה מהסינגל הלהקה החלה להופיע גם מחוץ למיסיסיפי ולחוף הדרומי של ארצות הברית, והתפתחה תופעת הערצה כלל ארצית, שדחפה את חברי הלהקה להופעות במועדונים גדולים יותר כמו ה-CBGB הניו יורקי.
ההופעה במועדון ה-CBGB's הניו יורקי גרמה להתענינות מצד חברת התקליטים Republic Records, חברת בת של Universal.
אלבומם הראשון, "Better Life", יצא בשנת 2000. לאחר יציאת האלבום החליטה הלהקה לשכור מתופף, כדי שבראד ארנולד יתרכז בשירה.
האלבום הבא שהלהקה הוציאה לאחר שנתיים, "Away From The Sun", נחשב למצליח מאוד, והגיע למקום השמיני במצעד ה-200 של מגזין המוזיקה האמריקאי בילבורד, כאשר אחד השירים שכבש את המצעדים הוא "Here Without You" שהפך לפופולרי והצליח בכל העולם.
עם האלבומים הללו הופיעה הלהקה במשך כל שנת 2003.
בנובמבר 2003 הוציאה הלהקה אלבום שהוקלט בהופעות חיות של הלהקה בטקסס.
בשנת 2005 הוציאה הלהקה אלבום חדש בשם "Seventeen Days", שזכה כבר בשבוע הראשון לאחר הוצאתו לככב במקום הראשון ברשימת ה-200 של המגזין בילבורד.
ב-20 במאי 2008 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי, אשר קרוי על שם הלהקה .
האלבום דורג במקום הראשון במצעד בילבורד.
האלבום מכר למעלה מ-150 אלף עותקים כבר בשבוע הראשון, ואחד השירים ("It's Not My Time") דורג למשך מספר חודשים בראש מצעד שירי הרוק.
השיר "Citizen/Soldier" מתוך האלבום נעשה ביחד עם המשמר הלאומי האמריקאי ומשמש כהמנון שלו.
האלבום נחשב לאלבום המצליח ביותר של הלהקה.
בעקבות ההצלחה הרבה של האלבום, פנה הוועד האולימפי האמריקאי ללהקה, כדי שתוציא שיר תמיכה בספורטאים האמריקאיים לקראת המשחקים האולימפיים בבייג'ינג 2008. הלהקה הוציאה כשבועיים לפני תחילת האולימפיאדה את השיר "The Champion In Me".
השיר והקליפ שלו הופיעו בפרומו של BBC לשידורי המשחקים האולימפיים.
בתחילת פברואר 2026 הלך לעולמו סולן ומקים הלהקה בראד ארנולד לאחר מאבק במחלת הסרטן.
טוד הארל – גיטרה בס
מאט רוברטס – גיטרה; עזב את הלהקה ב-2012, ב-2016 נפטר ממנת יתר של סמים.
"Train"- מתוך האלבום "3 Doors Down", יצא בשנת 2008
"The Champion In Me"- לא הופיע באף אלבום, יצא בשנת 2008
3GPP או 3rd Generation Partnership Project (בעברית: פרויקט שותפות דור שלישי) הוא הסכם שיתוף פעולה שנחתם ב-1998 בין גופי תקינת התקשורת ETSI (אירופה), ARIB/TTC (יפן), CCSA (סין), ATIS (אמריקה הצפונית), ו-TTA (קוריאה הדרומית).
מטרת הפרויקט הייתה לפתח תקנים למערכת טלפונים ניידים 3G המבוססת על מערכת 2G GSM, ומכאן השם.
אין לבלבל אותו עם פרויקט שותפות דור שלישי 2 (3GPP2), שפיתח מערכת 3G מתחרה, CDMA2000.
מרחב הפעולה המקורי של 3GPP היה יצירת ותחזוקת תקינה עולמית ואחידה לרשתות תקשורת סלולרית:
UMTS ותקני 3G הקשורים, כולל HSPA ו-HSPA+
5G ותקני 5G קשורים, כולל 5G-Advanced
IMS (IP Multimedia Subsystem) - ארכיטקטורת הליבה של רשתות טלפון ניידות המאפשרת שרותי מולטימדיה.
ב- 3GPP מוגדרים שבעה ארגוני תקני תקשורת לאומיים או אזוריים כחברים ראשיים ("שותפים ארגוניים").
שבעת השותפים הארגוניים של 3GPP הם:
בנוסף, כולל 3GPP ארגונים אחרים המוגדרים כחברים שותפים ("שותפים לייצוג שוק").
נכון ליוני 2021 יש בארגון 21 שותפים ליצוג שוק.
בנוסף, גם ארגונים עסקיים יכולים להשתתף בארגון 3GPP כ-"חברים בודדים".
צוות התמיכה האדמיניסטרטיבית של 3GPP (המכונה "מרכז היכולות הנייד") ממוקם במטה המכון האירופי לתקנים לתקשורת בפארק הטכנולוגי Sophia Antipolis בצרפת.
מבנה ה-3GPP כולל גם קבוצת תיאום פרויקטים, שהיא הגוף העליון שמקבל החלטות.
משימות קבוצה זו כוללות ניהול התקדמות העבודה וניהול מסגרת הזמנים הכוללת של משימות הארגון.
ישנן שלוש קבוצות מפרט טכני, שכל אחת מהן מורכבת ממספר קבוצות עבודה:
בקבוצת מפרט טכני זאת נמצאות קבוצות העבודה הבאות:
התקנים השונים ניתנים לצפייה חופשית באתר האינטרנט של 3GPP.
3M ("3 M", כלומר, M כפול שלוש, נגזר מראשי התיבות באנגלית: Minnesota Mining and Manufacturing Company) היא קונצרן רב-לאומי אמריקני המפתח ומייצר אלפי מוצרים שונים בתחומי התעשייה, הבטיחות והמיגון, האלקטרוניקה, התקשורת, המשרד ובית, רפואה, אבטחה, ננוטכנולוגיה, אנרגיה חלופית, בנייה ירוקה ועוד.
החברה מונה כ-75,000 עובדים ברחבי העולם, ולה אתרי ייצור ביותר מ-60 מדינות.
מוצרי החברה נמכרים באמצעות מפיצים מקומיים וקמעונאים ברחבי העולם.
3M היא אחת מ-30 החברות המרכיבות את מדד הדאו-ג'ונס.
משרדי ההנהלה הראשית של החברה נמצאים בעיר מייפלווד, פרבר של הערים סיינט פול ומיניאפוליס שבמדינת מינסוטה.
עם מותגי החברה נמנים פתקיות ה-Post-it הדביקות, סרטי דבק "סקוטש", מוצרי הניקיון מסדרת "סקוטש ברייט", מוצרי העזרה הראשונה מסדרת Nexcare ועוד.
3M נוסדה ב-1902 בעיירה טוּ הרברז (Two Harbors) שלחופי ימת סופיריור במדינת מינסוטה, על ידי חמישה אנשי עסקים שחברו יחד כדי להקים מכרה מינרלים, שמטרתו הייתה להפיק חומרים לגלגלי ליטוש.
אולם, במהרה התגלו המינרלים כחסרי ערך, והחברה החדשה לכרייה וייצור ממינסוטה עברה בשנת 1905 לעיר הסמוכה, דולות', על מנת להתמקד בייצור מוצרי נייר זכוכית ואבני השחזה לתעשיות המתכת.
ב-1907 הצטרף לחברה ויליאם מקנייט, בן למשפחת מהגרים מסקוטלנד, כעוזר חשב.
שבע שנים לאחר מכן מקנייט מונה למנכ"ל, וב-59 השנים הבאות הנהיג את החברה.
הוא גם אחראי למונח "סקוטש" (סקוטי), שמלווה רבים ממוצרי החברה מאז.
מקנייט יצר תרבות ארגונית המבוססת על חדשנות טכנולוגית ושיווקית והביאה את החברה להצלחה, ובשנת 1916 שילמה החברה דיבידנד ראשון – בגובה 6 סנט למניה.
בראשית שנות ה-20 המוקדמות החל ייצור נייר הזכוכית העמיד במים הראשון, "Wetordry", שצמצם פליטת אבק לאוויר במהלך ייצור מכוניות.
החידוש במוצר הביא למהפכה בשוק נייר הזכוכית.
Drew), עוזר צעיר במעבדה, את נייר הדבק, "Scotch Masking Tape", שהיה לראשון הסרטים הדביקים של המותג "Scotch".
במהלך השנים הבאות הביאה התקדמות טכנית ליצירת סרט צלופן ("Scotch Cellophane Tape") לאטימת קופסאות ועד מהרה התגלו מאות שימושים פרקטיים נוספים.
בשנות ה-40 המוקדמות הופנתה 3M לייצור חומרים צבאיים עבור המאמץ המלחמתי במלחמת העולם השנייה, ובמסגרת זו יוצרו מוצרים חדשניים דוגמת יריעות מחזירות אור לסימון כבישים, סליל מגנטי להקלטת קול, סרט דביק סיבי וכן נכנסה 3M באמנות הגרפיקה עם ייצור לוחות הדפסת אופסט.
בשנת 1948 טבע מקנייט את חוק ה-15%, ולפיו כ-15% מזמנם של אנשי המחקר יושקע בפיתוח רעיונות חדשים שבוערים בעצמותיהם.
בנוסף קבע מקנייט גם את חוק ה-30%, שלפיו כ-30% ממכירות החברה בכל שנה יהיו ממוצרים שפותחו בארבע השנים האחרונות.
מאז החברה מקפידה לעמוד בעיקרון זה.
שנות ה-50 עד שנות האלפיים
בשנות ה-50 הציגה 3M את תהליך ההעתקה "Thermo-Fax", מגן הבד "Scotchgard", סרט הווידאו, כריות הניקוי "Scotch-Brite" ומספר מוצרים אלקטרו-מכניים חדשים.
בשנות ה-60 הוצג המיקרופילם מסוג כסף יבש, יחד עם מוצרי צילום, ניירות נטולי פחם ומקרנים.
בנוסף, התפתחה החברה בתחום הבריאות, ופיתחה מוצרים רפואיים ומוצרים לשיניים.
בשנות ה-70 וה-80 החברה חדרה גם לשוקי הפרמצבטיקה, הרדיולוגיה והאנרגיה החלופית.
בשנות ה-80 הציגה 3M פיתוח חדש, "Post-it Notes", פתקיות תזכורת אשר בצידן האחד דבק, ובכך מאפשרות הדבקתן למשטחים שונים.
פיתוח המוצר החל במקרה על ידי ספנסר סילבר, כימאי שעבד במעבדת המחקר של 3M ופיתח דבקים.
ב-1968, הוא ניסה לייצר דבק שיהיה חזק דיו לשימוש בבניית מטוסים.
במהלך הניסויים שערך, המציא משהו שונה לגמרי, דבק שנדבק למשטחים, אך אפשר לקלפו בקלות ולהשתמש בו שוב.
קולגה שלספנסר בשם ארט פריי, הגה את הרעיון להשתמש בדבק בשביל להחזיק סימניות בספרי התפילה שלו.
לאחר פיתוח של מספר שנים ורישום פטנטים, החלה 3M בתחילת בשנות ה-80 לשווק את המוצר בהצלחה רבה ברחבי העולם.
בשנות ה-90 הגיעו מכירות התאגיד לכ-15 מיליארד דולר, כאשר מוצרים חדשים וחדשניים תורמים משמעותית לגידול.
בין החידושים האחרונים: פתקיות דביקות, סרט הדבקה שקוף, פילמים אופטיים עבור מסכי טלוויזיה LCD, וסדרה חדשה של מוצרי ניקוי "סקוטש ברייט".
החברה המשיכה לפתח מגוון מוצרים חדשניים, בהם מוצרי פרמצבטיקה לשינוי התגובה החיסונית, יריעות לשיפור הבהירות עבור צגים אלקטרוניים, מעגלים גמישים המשמשים במדפסות הזרקת דיו, טלפונים סלולריים ומכשירים אלקטרוניים אחרים.
בשנת 2002 ערכה 3M ארגון מחדש, במסגרתו חילקה את פעילותה לשבע יחידות עסקיות, כולל הקמת שלוש חטיבות עסקיות חדשות, חטיבת שירותי בטיחות, אבטחה והגנה, חטיבת תצוגה וגרפיקה, וחטיבת תחבורה.
באותה שנה גם רכשה את חטיבת עדשות הטלוויזיה של תאגיד "קורנינג" תמורת 850 מיליון דולר.
בשנת 2004 עברו המכירות לראשונה את סף ה-20 מיליארד דולר.
בשנת 2005 רכשה את יצרנית מסנני המים Cuno תמורת כ-1.35 מיליארד דולר.
במרץ 2007 הגישה תביעה נגד יצרניות האלקטרוניקה סוני, לנובו, היטאצ'י, CDW ומצושיטה, בטענה שהחברות הפרו את זכויות הפטנט שלה לגבי ייצור בטריות ליתיום.
חברה הבת בישראל – "3M ישראל", הוקמה בשנת 1996, בעקבות הסכמי אוסלו והחלשות החרם הערבי החליט התאגיד להיכנס לפעילות ישירה בישראל.
חברת הבת בישראל משווקת את מגוון המוצרים של התאגיד ישירות לכמה מאות לקוחות גדולים, חברות תעשייה וחברות בניה ותשתיות.
בין לקוחות 3M בישראל סניפיהן הישראלים של חברות בינלאומיות שהן לקוחות 3M העולמית, דוגמת אינטל, מוטורולה, נוקיה, HP ואחרות.
בישראל מתמקדת החברה בחמישה מגזרי שוק עיקריים: בריאות, תחבורה, אלקטרוניקה, בניין ותשתיות.
את מוצרי חטיבת הרפואה של התאגיד שיווקה בישראל חברת "מדטכניקה" מקבוצת עילדב השקעות.
בשנת 2006, נכנסה החברה לפעילות גם במגזר המים בישראל.
בשנת 1999 חתמה חטיבת התקשורת של 3M על הסכם עם חברת התוכנה הישראלית "פורסופט" מקבוצת פורמולה מערכות, לשווק בעולם של מערכת לתכנון רשתות תקשורת.
בנוסף חתמה על הסכם עם חברת ECI Telecom להקמת פעילויות משותפות של שיווק ומכירות בתחום מערכות התקשרות האלחוטיות.
בשנת 2000 יצרה 3M שותפות אסטרטגית עם חברת סאיטקס קורפוריישן הישראלית, בתחום המדפסות הדיגיטליות בפורמט רחב.
על פי ההסכם חטיבת הגרפיקה העסקית של התאגיד שווקה ללקוחותיה את המדפסת של סאייטקס לשוק דפוס המשי.
המדפסת קיבלה את השם Scitex Pressjet - 3M ושולבו בה תוכנה וחומרים מתכלים מתוצרת 3M.
בינואר 2001 הודיעה על הקמת מפעל בנגב, כחלק משלב ראשון בתוכנית פיתוח של הפעילות התעשייתית של הקונצרן בישראל.
המפעל היה מיועד לייצר חומרי אריזה מתוחכמים לתעשיית רכיבי האלקטרוניקה המקומית, אך בעקבות פריצת האינתיפאדה השנייה התוכנית בוטלה.
בשנת 2004 נכנסה לפעילות בישראל קרן ההשקעות התאגידית של 3M.
בין השאר השקיעה בחברות ההזנק VocalZoom וטקדו.
באותה שנה החלה גם בשיווק ופרסום בישראל של מוצרי הצריכה השוטפים שלה לצרכנים, באמצעות משרד הפרסום "אדלר חומסקי & ורשבסקי".
הקמפיין הראשון היה למותג "סקוטש ברייט".
בשנת 2010 רכשה החברה את חברת "אטנטי" הישראלית, המייצרת אזיקים אלקטרונים, תמורת 230 מיליון דולר החברה נמכרה לקרן אייפקס ב-2017 תמורת 200 מיליון דולר.
ובאפריל 2022 מכרה את חברת אטנטי תמורת כרבע מיליארד דולר.
בשנת 2015 פתחה החברה מרכז חדשנות בישראל.
"הדור השלישי" (3G) הוא כינוי לקבוצה של פרוטוקולי תקשורת לקשר רדיו שהוגדרו על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU) שקדמו ל-4G ול-5G.
באופן רשמי התקנים נקראים "IMT-2000", כקיצור של International Mobile Telecommunications-2000, וכוללים את התקנים:
קבוצה זו של תקנים מיועדים לאפשר תקשורת אלחוטית של שיחות טלפוניה, שיחות וידאו, תקשורת נתונים - וכולם מתוך מכשירים הנמצאים בתנועה.
קצב הנתונים בדור השלישי מיועד להיות עד 14.4Mbps בכיוון היורד, ועד ל-5.8Mbps בכיוון העולה ב-HSPA+.
בנוסף, תקני הדור השלישי מאפשרים לחברות התקשורת, ספקיות השירות, וחברות הטלפון לספק שירותי תקשורת מגוונים יותר ושימוש יעיל יותר ברוחב הסרט המוקצה להם.
רשתות הדור השני תוכננו בעיקר כדי לתמוך בשיחות דיבור, ובתעבורת נתונים בקצבים נמוכים.
הצעד הראשון לקראת הדור השלישי חל עם מערכות ה-GPRS, שנחשבו לדור 2.5. ה-GPRS סיפק נתונים בקצב שבין 56Kbps ל-114Kbps, ויכל לשמש לשירותי WAP, MMS, ותקשורת אינטרנטית כגון דואר אלקטרוני וגלישה ב-World Wide Web.
התשלום עבור שירותי GPRS היה לרוב על פי תעבורת הנתונים (לפי קילובייט, או מגהבייט), בעוד התשלום עבור השיחות (במיתוג מעגלים) היה לפי זמן השימוש בלא קשר למידת הניצול של קיבולת הערוץ.
רשתות GPRS התפתחו לרשתות EDGE שפועלות בקידוד 8PSK.
רשתות אלו תומכות לאחור בטכנולוגיות קודמות לתקשורת סלולרית ובנויות כהרחבה לרשתות ה-GSM המקוריות, כך שאפשר להעביר על אותם חריצי זמן TDM-ים פי 3 מהיכולת הקודמת, ולהעביר בה נתונים במיתוג מנות.
EDGE יכול להחשב כתשתית קשר רדיו מסוג דור 3, והוא אכן חלק מהתקן של ITU לדור השלישי, אך לרוב מתייחסים אליו כדור 2.75. EDGE נפרס לראשונה בתחילת שנת 2003 על ידי רשת Cingular האמריקאית (כיום חלק מ-AT&T).
במרץ 1998 איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי קבע סט של דרישות לתקנים של הדור הבא של הרשת הסלולרית - ה-4G, כגון דרישות מהירות שיא של כ-100 מגה-ביט לשנייה לתקשורת בניידות גבוהה (למשל מרכבות ומכוניות) ו-1 ג'יגה-ביט לשנייה לתקשורת בניידות נמוכה (דוגמת הולכי רגל ומשתמשים נייחים).
הפריסה בפועל של ה-4G החלה משנת 2010. בישראל החלה הרשת לפעול ב-2015.
נכון ל-2020, עדיין 46% ממשתמשי הסלולר בעולם עבדו על רשתות מהדור השני והשלישי.
רשת ה-3G הקדם-מסחרית הראשונה הושקה על ידי NTT DoCoMo ביפן בשנת 1998, תחת שם המותג FOMA.
ההשקה המסחרית הראשונה של 3G הייתה גם על ידי NTT DoCoMo ביפן ב-1 באוקטובר 2001, אולם היא הושקה בהיקף מצומצם ביותר.
הרשת הקדם-מסחרית האירופית הראשונה הייתה רשת UMTS באי מאן, בבריטניה על ידי Manx Telecom.
חברה שהייתה אז בבעלות British Telecom,
הרשת המסחרית הראשונה באירופה הושקה על ידי טלנור בנורווגיה בדצמבר 2001, אך בשלב ראשון ללא מכשירים מסחריים וללא לקוחות משלמים.
הרשת הראשונה שהופעלה באופן מסחרי מלא הייתה של SK Telecom בדרום קוריאה בינואר 2002.
במאי 2002, הושקה רשת ה-3G הדרום קוריאנית השנייה על ידי KT.
כך הייתה דרום קוריאה למדינה הראשונה בה הייתה תחרות בין מפעילי רשתות 3G.
רשת ה-3G המסחרית הראשונה של ארצות הברית הייתה של Monet Mobile Networks, אך ספק הרשת סגר מאוחר יותר את הפעילות.
מפעיל רשת 3G השני בארצות הברית היה Verizon Wireless ביולי 2002. רשת 3G השלישית הייתה של AT&T Mobility.
רשת ה-3G המסחרית הראשונה של בריטניה הוקמה על ידי Hutchison Telecom בשנת 2003.
רשת ההדגמה הקדם-מסחרית הראשונה באוסטרליה נבנתה באדלייד, דרום אוסטרליה, על ידי m.Net Corporation בפברואר 2002. זו הייתה רשת הדגמה לקונגרס ה-IT העולמי ב-2002. רשת ה-3G המסחרית הראשונה הושקה על ידי Hutchison Telecommunications והיא מותגה בשם Three או "3" ביוני 2003.
רשת 3G הראשונה באפריקה הוקמה על ידי Emtel בשנת 2004.
חברת פרטנר החלה לפרוס רשתות 3G בישראל בשנת 2004.
בתחילת שנת 2006 סלקום החלה להפעיל את רשת הדור השלישי UMTS בפריסה ארצית.
פלאפון החלה לפרוס רשת דור 3 בשנת 2009.
משרד התקשורת החליט כי רשתות דור 2 (GSM) ודור 3 בסלולר (UMTS) ייסגרו בהליך מדורג שיימשך חמש שנים ויסתיים בתאריך 1 לפברואר 2026 תסגר סופית דור 2 לשיחות רגיחות אבל תישאר רשת דור 2 רק לשיחות חירום עד שנת 2028.
רשתות דור 3 יוכלו להמשיך ולפעול בתדרים גבוהים בלבד בהתאם להחלטת המפעיל עצמו, והתדרים הנמוכים 800 ו-900 יועברו לטובת הדור ה-5.
לאחר תאריך זה יפעלו בישראל רק טכנולוגיות דור 4 (LTE) ודור 5 (5G).
נהוג להתייחס לדור השלישי כמספק מהירות של 2Mbps עד 14.4Mbps עבור מכשירים שאינם בתנועה, או 348Kbps עבור מכשירים בתנועה.
הגדרה זו לא נמצאת באופן מפורש בתקני הדור השלישי, אך היא מצוינת בפרסומים אחרים של ה-ITU.
כמו כן, לא נקבעו קצבים ממוצעים או אילו שיטות תקשורת נחשבות כדור שלישי, ולכן מוצרים ושירותים רבים משווקים בתור דור שלישי, ונרכשים על ידי לקוחות מתוך ציפייה לקבל שירותי תקשורת בפס רחב.
רשתות הדור השלישי מאפשרות אבטחת מידע טובה יותר מקודמותיהן.
מכשירי הדור השלישי יכולים לאמת את זהות הרשת שאליה הם מתחברים, ובכך להיות בטוחים שהם מתחברים לרשת הרצויה ולא לרשת מתחזה.
שיחות סלולריות מהדור השלישי מוצפנות על ידי צופן A5/3 המבוסס על צופן הבלוקים KASUMI שפותח במיוחד עבור GSM.
מחקרים הראו שהצופן אינו חזק כפי הצהרת המפתחים.
חוקרים ישראלים הראו שאפשר לפרוץ את הצופן בסיטואציה מסוימת די בקלות אולם הם הצביעו על כך שבאופן כללי אופן יישום GSM אינו בהכרח לא בטוח עקב כך, אלא רק במצב ספציפי המאפשר את ההתקפה שלהם.
אמנם הדור השלישי נחל הצלחה ברחבי העולם, אך ישנם מספר מכשולים ואתגרים שהקשו על הרחבת תפוצתו:
עלויות רישיון גבוהות לפריסת רשתות דור 3 במקומות שונים בעולם
תנאי רישיון שונים במדינות שונות בעולם
בעיות כלכליות קודמות אצל חברות סלולריות
למכשירי הדור השלישי עלות גבוהה
לרשתות הדור השלישי עדיין אין כיסוי מלא כמו לדור השני (בין השאר בגלל צורך במספר רב יותר של תחנות בסיס)
עלויות שימוש גבוהות בשירותי הדור השלישי
עומסים ברשתות, בגלל דרישה רבה של המשתמשים
אורך חיים קצר לסוללות של מכשירי הדור השלישי
3 הוא השיר הראשון שיצא כסינגל מאלבום האוסף השלישי של בריטני ספירס, The Singles Collection.
הסינגל יצא ב-6 באוקטובר 2009, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד.
"3" נכנס עם יציאתו היישר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לסינגל הראשון מזה שלוש שנים שהגיע להישג זה.
בנוסף, היה זה השיר ה-15 בהיסטוריה לעשות זאת.
השיר הפך לשיר השלישי של ספירס שהגיע אל המקום הראשון במצעד.
השיר מספר על יחסים עם 3 אנשים, ונמשך 3:33 דקות.
הסינגל שהה במקום הראשון במשך שבוע אחד, בין היתר מכיוון שספירס לא הוציאה את הווידאו קליפ לשיר במקביל להוצאת הסינגל.
השיר זכה ל-255,000 הורדות דיגיטליות בשבוע הראשון ליציאתו.
בכתיבת השיר השתתף מקס מרטין, שהיה שותף גם בכתיבת להיטים קודמים של ספירס, כגון "Oops!...
בארצות הברית הסינגל הגיע למעמד פלטינה ומכר מעל 1.6 מיליון עותקים שם.
הסינגל זכה להצלחה במקומות רבים בעולם, הגיע למקום הראשון במצעד הקנדי ול"עשרת הגדולים" במצעדי הסינגלים של אוסטרליה, בריטניה, אירלנד, בלגיה, נורווגיה ושוודיה.
ספירס שברה שיא גינס עם השיר בשנת 2011, כאשר הפך השיר לשיר היחיד בהיסטוריה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד, ללא כל קידום, מלבד הווידאו קליפ שלו.
במאי 2015 הועלה לערוץ 442oons פרודיה מונפשת לשיר ובה מככבים שלישיית ההתקפה של ברצלונה דאז "MSN" הכוללת את ליונל מסי, לואיס סוארס וניימאר ז'וניור, הסרטון מציג את משחק חצי הגמר בין ברצלונה למועדון הגרמני באיירן מינכן (הנגמר בתוצאה 3-2 לברצלונה) במסגרת עונת 2014/2015 בליגת האלופות.
הסרטון זכה למעל ל-33 מיליון צפיות והיה לסרטון בעל מספר הצפיות הגבוהה ביותר של הערוץ.
לשיר וידאו קליפ ובתחילתו נראית ספירס מתיזה על עצמה את הבושם "Circus Fantasy" ומתאפרת.
לאחר מכן רואים את ספירס מתחילה לשיר כשהמצלמה בקלוז אפ על פניה, אחר כך נראית ספירס נמרחת על זכוכית עם תסרוקת ובגדים שונים, אך הסצנה בשחור לבן.
סצנות אלו נמשכות לאורך כל הקליפ.
בחלקים מן הקליפ נראית ספירס בבגד לבן עם רקדניות הלבושות בבגדים בצבע שחור כשהן רוקדות בעזרת מעקה.
בחלק אחר בקליפ ספירס לבושה בבגד שחור ורוקדת עם קבוצת בנים.
כמו כן, נראית ספירס רוקדת עם שני בנים ולבושה בבגד תואם.
39 רמזים היא סדרת ספרי הרפתקאות לנוער, שנכתבה בשיתוף פעולה על ידי סופרים רבים.
היא כוללת אחד-עשר ספרים וספר בונוס אחד, שלא יצא בעברית.
משלבת משחקי רשת ואיסוף קלפים.
הסדרה מתארת את מסעם של שני אחים יתומים, איימי ודן, בעקבות 39 רמזים המרכיבים נוסחה לשיקוי שיגרום להם להפוך לאנשים החזקים ביותר בעולם כולו.
כל זה, בזמן שהם מתחמקים ממוות בטוח וממזימות של בני משפחת קהיל האחרים, שרוצים את הרמזים הללו לעצמם.
ברוב הספרים, השניים, - יחד עם האומנת שלהם, נלי גומז - עוקבים אחרי הרמזים שהשאירה לפחות דמות היסטורית אחת.
בשנת 2008 קיבל סטיבן ספילברג את האישור להפיק סדרת סרטים על פי סדרת הספרים.
הסרט הראשון אמור היה לראות אור ב-2016, אולם נכון ל-2025, ההפקה טרם החלה.
הסדרה זכתה להצלחה רבה, ותורגמה ל-24 שפות.
נוסף על כך, נכתבו סדרות המשך ל"39 רמזים" וכן ספרי בונוס.
משפחת קהיל, על פי הסדרה, השפיעה על התרבות העולמית יותר מכל משפחה אחרת בעולם.
כמעט כל דמות היסטורית השתייכה לה: מנהיגים, מדענים, אומנים, ספורטאים ועוד.
שושלת משפחת קהיל החלה בנישואיו של גדעון קהיל עם אוליביה באירלנד של סוף המאה ה-15. לשניים נולדו ארבעה ילדים: לוקאס, אקטרינה, תומס וג'יין.
גדעון הקדיש את חייו כדי למצוא תרופה למגפת המוות השחור שהתפשטה אז בעולם.
הוא לא הצליח למצוא תרופה למחלה, אך גילה שיקוי ההופך את השותים אותו למוצלחים בענפים רבים, החל מספורט ועד פוליטיקה.
גדעון החליט לחלק את השיקוי בין ילדיו (לכל אחד נתן חלק מהשיקוי שהגביר את יכולותיו הטבעיות שהיו לו) - לוקאס קיבל את החלק של הערמומיות והאסטרטגיה.
אקטרינה את ההמצאה, ג'יין את היצירתיות ותומס את הכוח הפיזי.
בעקבות נתינת השיקוי, המריבה אשר הייתה בין האחים גברה, וגרמה לסכסוך בין הילדים, שנגמר כשאמם כורעת ליד אביהם הנהרג משרפה שפרצה בביתם.
מאז מקרה זה משפחותיהם הפכו יריבות.
כל אחד מהילדים האשים את השני במות אביהם.
אוליביה, אם המשפחה, שבעת ראשית סכסוך האחים הייתה בהיריון, ילדה כעבור מספר חודשים את בתה מדליין.
בעקבות כל מה שקרה, היא חינכה את בתה לשלום וביקשה ממנה שתאחד את האחים.
ביתה הקדישה את חייה לאחד בניהם ללא הצלחה וביתה ממשיך בניסיון זה.
הבתים, להם מחולקים הקהילים, קרויים על שם האח שייסד אותם - בית אקטרינה על שמה של אקטרינה, בית יאנוס על שמה של ג'יין, בית לוקיאנוס על שמו של לוקאס, בית תומס על שמו של תומס, ובית מדריגל, על שמה של מדליין.
בית אקטרינה נוסד על ידי אקטרינה קהיל ויש בו בעיקר מדענים וממציאים גדולים כגון מארי קירי, אייזק ניוטון, גלילאו גליליי, אלברט איינשטיין, תומאס אדיסון, והווארד קרטר.
יש להם מפקדה ב-CERN, במצרים בנאס"א ובמשולש ברמודה.
הסמל של בית אקטרינה הוא הדרקון הצהוב.
מבין המתמודדים, אלו המשתייכים לבית אקטרינה הם אליסטר הו ושלישיית סטרלינג.
ישנה איבה רבה בין בית אקטרינה לבין בית תומס.
אנשי בית תומס נוהג לגנות את בית אקטרינה ולקרוא להם "בית של תחכום" ואילו בית אקטרינה קורא להם "כוח של טמטום".
מנהיג הבית הוא באה הו, דודו הקשיש של אליסטר.
בית יאנוס נוסד על ידי ג'יין קהיל, ובו נמצאים האומנים המפורסמים והמוכשרים ביותר בעולם.
דוגמאות לכאלו הם וולפגנג אמדאוס מוצרט, מריה אנה מוצרט, לודוויג ואן בטהובן, פבלו פיקאסו, וינסנט ואן גוך, קלוד מונה, מארק טוויין, הארי הודיני, ווולט דיסני.
לצאצאים לבית יאנוס הייתה תרומה רבה לתחום האומנות והכתיבה בעולם כולו, והם נחרטו בספרי ההיסטוריה בזכות מעשיהם וכישוריהם הרבים.
ונציה והוליווד הן טריטוריות של בית יאנוס.
הסמל של בית יאנוס הוא הזאב הירוק.
המתמודד המשתייך לבית יאנוס הוא ג'ונה ויזרד.
אימו, קורה ויזרד, היא מנהיגת בית זה.
בית לוקיאנוס נוסד על ידי לוק/לוקאס קהיל, ובו נמצאים מיטב מנהיגי העולם ומרגלים ידועים.
דוגמאות לאלו הם בנג'מין פרנקלין, ג'ון קנדי, ג'ורג' וושינגטון, וינסטון צ'רצ'יל, נפוליאון בונפרטה, תאודור רוזוולט, וסידני ריילי.
בדרך כלל הם לא מפחדים להשתמש באמצעי כוח ולפגוע, תוך הפעלת אלימות, במתחריהם.
לבית לוקיאנוס יש בסיסים סודיים רבים (לדוגמה: אזור 51 ופורט נוקס) וטריטוריות רבות כמו פריז שבהן יש מפקדות מאובטחות ומאובזרות בכלי נשק ובמסמכים סודיים.
הסמל של בית לוקיאנוס הוא שני נחשים כרוכים סביב חרב.
מבין המתמודדים, אלו המשתייכים לבית לוקיאנוס הם איאן, נטלי ואיזבל קברה וכן אירינה ספסקי שמתה תוך כדי המרוץ (בספר השישי).
מנהיג הבית הוא ויקראם קברה, אביהם של איאן ונטלי קברה ובעלה של איזבל קברה.
בית תומס נוסד על ידי תומס קהיל, ובו נכללים מגלי ארצות וספורטאים כגון ניל ארמסטרונג, בייב רות', סימון בוליבר, שאקה זולו וטויוטומי הידיושי.
הטריטוריות של בית תומס נמצאות בטוקיו, דרבן (דרום אפריקה), מקסיקו סיטי ועוד.
הסמל של בית תומס הוא הדוב הכחול.
מבין המתמודדים, אלו המשתייכים לבית תומס הם משפחת הולט - האמא מרי-טוד, האבא אייזנהאואר, האחיות מדיסון ורייגן והאח המילטון.
מנהיג הבית הוא אייזנהאואר הולט.
בית מדריגל נוסד על ידי מדליין קהיל, הילדה החמישית של אוליביה קהיל שנולדה אחרי שארבעת האחרים יצאו למצוא מחדש את התרופה למגפת המוות השחור (השיקוי שגדעון קהיל המציא).
אוליביה לימדה את מדליין ששום דבר לא חשוב יותר מאשר המשפחה ואימנה אותה כדי לשמור על אחיה ואחיותיה מן הרמזים.
גרייס, פיסקה ("האיש בשחור", או "האיש באפור" ואחיה של גרייס), איימי ודן הם צאצאים של מדליין, ולכן הם מדריגלים.
בסוף הספר "זהירות: סופה", פיסקה בפעם הראשונה בהיסטוריה מצרף לקבוצת המדריגלים מישהי שאינה מדריגלית, ואף לא קהילית - נלי גומז.
(האומנת של האחים, איימי ודן).
בית מדריגל מורכב מאנשים שוחרי שלום.
בין האנשים השייכים לבית זה ניתן למנות את אביגייל אדמס, ויליאם שייקספיר, פרדריק דאגלס, וודרו וילסון, הארי טרומן, נני שארפ, מרי פופ אוסבורן, ברברה פארק, ג'יימס פרלר, אן בוני, אמיליה ארהארט, מרי ריד, אמא תרזה, רוברט קלמנטה ואנתוני הורוביץ.
במשך 500 השנים האחרונות הקהילים לא ידעו כי בית מדריגל הוא למעשה הבית החמישי של משפחת קהיל, צאצאי מדליין קהיל.
בתים אחרים פחדו מהמדריגלים, כי בכל פעם שבית מסוים היה קרוב להשלמת 39 רמזים, המדריגלים מנעו את השלמת כל הרמזים ופיזרו אותם שוב, על מנת ליצור איזון כוחות בין הבתים.
אבל לבית יש יעד נוסף, להשכין שלום בין הבתים ולעצור את כל אויבי משפחת קהיל.
הוא האמין שהשלום ייווצר ברגע שכל הבתים יהיו שווים בערכם.
סמל מדריגל הוא רקע שחור שעליו האות M.
הם נוהגים גם לסמן בעזרת האות M מקום שבו היו, במטרה שהבתים יבחינו שהם חדרו למקומות סודיים, כמו המפקדות שלהם, ויפחדו מהם.
הצבעים של בית מדריגל, שחור ולבן, הם הצבעים של היין ויאנג, סמל סיני עתיק המסמל את האיזון.
איימי קהיל - בתם של הופ קהיל וארתור טרנט, נכדתה של גרייס, אחייניתו של פיסקה ואחותו הגדולה של דן.
איימי נהנית לקרוא וללמוד ואוהבת לבקר בספריות ובמוזיאונים.
דן קהיל - בנם של הופ קהיל וארתור טרנט, נכדה של גרייס, אחיינו של פיסקה, ואחיה הקטן של איימי.
דן יוצא ביחד עם אחותו, איימי, והאומנת שלו, נלי גומז, למסע אחרי 39 הרמזים.
נלי גומז - האומנת של איימי ודן.
הוכשרה על ידי גרייס קהיל לעזור לאיימי ודן במידה וישתתפו במירוץ הרמזים.
על אף שאינה שייכת באופן ביולוגי למשפחת קהיל, צורפה נלי לבית מדריגל.
לחבר שלה קוראים סמי מורד.
פיסקה קהיל - בנם של ג'יימס ואדית' קהיל, דודם של איימי ודן קהיל, אחיה של גריס קהיל.
בתחילת הסדרה הוא נקרא "האיש בשחור" ולאחר מכן נקרא "האיש באפור".
בסוף הסדרה הופך לאפוטרופוס של איימי ודן.
גרייס קהיל - סבתם של איימי ודן קהיל.
הוריה היו ג'יימס ואדית' קהיל, אך אדית' מתה כשילדה את פיסקה, אחיה.
הצליחה לשחזר את השיקוי שיצר גדעון קהיל.
בתחילת הספר הראשון היא נפטרה מסרטן, ועוררה מחדש את החיפוש אחר 39 הרמזים בלוויה שלה ובאמצעות מר מקינטייר, עורך דינה.
ויליאם ג'יימס מקינטייר - עורך הדין של גרייס קהיל ויועצה האישי.
הוא פיקח על איימי ודן דרך שבב ששתל בקולר של צלאח א-דין בשני הספרים הראשונים עד שהם גילו אותו.
הופ קהיל וארתור טרנט - הוריהם של איימי ודן קהיל.
התגלה שהם מדריגלים בספר השביעי.
הופ הייתה מעורבת מאוד בענייני 39 הרמזים.
הופ וארתור נפטרו בשריפה שהוצתה על ידי איזבל קברה.
צלאח א-דין - חתול מאו מצרי.
לאחר שגרייס קהיל מתה, הוא הועבר לבעלותם של דן ואיימי, והם לקחו אותו איתם למסע, ונקשרו אליו מאוד.
חובב בעיקר דגי פארידה אדומה.
ארסמוס - סוכן מדריגלי שעבד יחד עם מקינטייר.
מומחה להתגנבות שהנהיג את ג'ונה ויזרד והמילטון הולט בסדרה השנייה.
גילה את הרמז שהשאיר מקינטייר לפני שווספר הרג אותו והיה האחד שסיפר לאיימי ודן על מותו.
נושא טינה וזעם גדולים כלפי הווספרים מכיוון שהם רדפו אחריו ואחרי אמו כך שנאלצו לנדוד ממקום למקום ללא הפסקה.
נרצח בידי לונה אמאטו כשריגל אחריה לתוך בניין הווספרים ונחלץ לעזרתו של בלש האינטרפול מילוש ואנק.
סבתם של איימי ודן קהיל היתומים, גרייס קהיל, נפטרה.
במהלך ההלווייה מודיע המוציא לפועל שלה, ויליאם מקינטייר, למספר מצומצם מתוך נוכחי ההלוויה שהם ממשפחת קהיל העוצמתית שהשפיעה על ההיסטוריה, ושהם יכולים להשתתף במסע במהלכו יהיה עליהם להשיג רמזים שיאפשרו להם ליצור שיקוי שיהפוך אותם לאנשים החזקים בעולם.
בפני האחים, כמו בפני שאר הנוכחים, יש בחירה, לקחת את הרמז הראשון ולצאת למסע, או לקחת 2 מיליון דולר (מיליון לכל אחד מהם) וללכת הביתה.
דן ואיימי מחליטים לקחת את הרמז, על אף שאין להם את הכסף, האמצעים והקשרים שיש לשאר המתחרים, ומקבלים ממקינטייר אזהרה חידתית - "היזהרו מהמדריגלים".
יחד עם האומנת שלהם, נלי גומז, הם מתחילים לפענח את הרמז שקיבלו בסיועו של דודם, אליסטר הו, ובעזרת הספרייה של גרייס הם מבינים שעליהם לנסוע לקטקומבות שבפריז.
האחוזה של גרייס עולה באש, והם בורחים עם אליסטר אך לאחר מכן נפרדים.
בפריז, לאחר מספר הסתבכויות נוספות בעלילה, שכוללות ניסיון פגיעה באיימי ודן שהסתיים בפגיעה באחים שינייד, טד ונד סטרלינג, איימי, דן, נלי, וכן אליסטר והאחים איאן ונטלי קברה, שקיבלו אף הם את האתגר, מגלים ריבוע קסם, חרוט בגולגולת, ששלושה מספרים חסרים בו.
הם מגלים שהמספרים הם נקודות ציון ליעד הבא.
שם הם מגלים את הרמז הבא שלהם, דף תווים של וולפגנג אמדאוס מוצרט, וכן רמז שהוא אחד מ-39 הרמזים, תמיסות ברזל.
אחרי מציאת הרמז הראשון הם מחליטים ללכת לווינה, שם התגורר מוצרט.
בסוף הספר הקודם מצאו השלושה רמז המכיל מוזיקה של וולפגנג אמדאוס מוצרט.
הרמז הוביל אותם לווינה, שם הם לומדים על עברו ואף מגלים את יומנה של אחותו הגדולה של מוצרט, מריה אנה "נאנרל" מוצרט.
לאחר שגנבו אותו מג'ונה ויזרד, קרוב משפחה נוסף, ונעזרים בנלי לתרגומו מגרמנית, הם מגלים ששלושה עמודים חסרים.
בעקבות רמזים נוספים, איימי, דן ונלי נוסעים לזלצבורג.
שם איימי ודן פוגשים שוב באליסטר הו, ועוקבים אחריו.
אליסטר נכנס לקטקומבות של זלצבורג, והשניים נכנסים גם הם.
שם הם פוגשים באדם שהם מכנים "האיש בשחור", שאינם יודעים עליו דבר, ומעט מאוחר יותר המקום התפוצץ, אך איימי ודן מצליחים לברוח.
אחרי הפיצוץ, השלושה מגלים שבב מעקב בקולר של החתול שלהם, צלאח א-דין.
את השבב הם מכניסים למקל ההליכה של אליסטר בזמן שזה ישן, ומוצאים בתוכו רמז שהוביל אותם לוונציה.
בוונציה הם עוקבים אחרי ג'ונה ויזרד, ומוצאים כניסה סודית בחנות דיסקים אל המפקדה הסודית של בית יאנוס.
במפקדה ג'ונה גונב את שלושת העמודים החסרים של יומנה של נאנרל, איימי ודן מצליחים לגנוב אותם ממנו לאחר מרדף ארוך במיוחד בתעלות ונציה, בהן הם פוגשים גם באיאן ונטלי קברה ובורחים מהם.
שלושת העמודים מובילים אותם למוזיאון של פידליו ראקו, והם נשארים שם עד שהמוזיאון נסגר כדי לנגן את השיר של מוצרט שמצאו במסעם, בעקבות רמז שמצאו.
הקבראים משיגים אותם, ואיימי תופסת שהערה נוספת על גרסת הרמז שלהם - שככל הנראה לא נמצאת על הרמז של הקבראים - מזהירה מפני תו ממולכד.
איאן מנגן את התו ומעלה את הצ'מבלו שבו ניגנו בלהבות.
איאן ונטלי, התעלפו, ואיימי ודן מוצאים שם רמז נוסף - טונגסטן ושתי חרבות סמוראים.
רמזים אלו מובילים את איימי, דן ונלי לטוקיו, יפן.
בסוף הספר מתגלה שהשבב בקולר של צלאח א-דין הוצב על ידי עורך הדין ויליאם מקינטייר והאיש בשחור המסתורי.
נלי וצלאח א-דין החתול נחטפים על ידי איאן ונטלי, אשר מתחזים לאיימי ודן, גונבים את כרטיסי הטיסה שלהם ומצטרפים לנלי ולחתול על המטוס.
עדיין באירופה, דן ואיימי תקועים ללא דרך להגיע ליפן פרט לעזרה של דודם אליסטר הו, שכבר בגד בהם בעבר, ובלית ברירה הם טסים איתו.
בעזרת הידע הנרחב של דוד אליסטר על יפן עוקבים איימי ודן אחר מסלול חייו של טויוטומי הידיושי, אחד הלוחמים האמיצים והחזקים ביותר בעולם, המשתייך לבית תומס.
במהלך הספר כורתים איימי ודן ברית עם אליסטר הו וברית זמנית עם איאן ונטלי קברה.
איאן ואיימי מתחברים, ונוצר ביניהם קשר רגשי, אבל מתברר שזו הייתה תחבולה של הקבראים - לאחר שהחמישה הגיעו למערה תת-קרקעית, איאן ונטלי ברחו עם הרמז ועם אמצעי היציאה ואליסטר, איימי ודן נתקעים בחדר תת-קרקעי.
הם מחליטים שהדרך היחידה לצאת היא שהדרך היחידה להינצל ממנו היא לפוצץ את התקרה שעשויה צפחה.
בתהליך המורכב אליסטר מזייף את מותו, והרמז האחרון שמצאו מוביל למצרים.
ומגלים את הרמז זהב כשאיימי ודן חוזרים לאחוזתו של אליסטר כדי להתארגן לקראת הטיסה מגלה דן את כפפותיו של אליסטר, מלוכלכות ומלאות פחם, והוא מבין שאליסטר חי ועבר בביתו.
מתברר שאליסטר רצה לנקום את מותו של אביו, גורדון הו, שנרצח על ידי אחיו של גורדון, באה הו.
איימי ודן טסים למצרים עם נלי כדי למצוא את הרמז, שהוסתר על ידי אקטרינה קהיל (מייסדת בית אקטרינה).
אירינה ספסקי עקבה אחריהם ותקפה אותם, אבל הם בורחים לחנות עתיקות וגילו פסל של האלה המצרית סחמת.
הם ניסו להימלט מהחנות עם הפסל, בחושבם שהוא עתיק וחשוב, אבל בחור בשם תיאו קוטר תפס אותם, ומשכנע אותם שהוא מזויף.
לאחר שהם מגיעים למלון אקסלסיור ונחים בו, הם מוצאים בחדרם מפקדה סודית של בית אקטרינה.
בחדר הם מוצאים שלושה פסלי סחמת, ואז תופס אותם באה הו, שמתברר כבעלים של המקום.
הם מצליחים לברוח מהמפקדה בעזרת החתול צלאח א-דין, וחברה ותיקה של גרייס, הילרי וייל, מוצאת אותם ולוקחת אותם אל ביתה.
היא נותנת להם פריטים עתיקים של גרייס, והילרי מתבררת כסבתא של תיאו.
הם מבינים שישנו פסל סחמת רביעי, ומחפשים במקדש מצרי, אך נלכדים על ידי אירינה ספסקי.
אחרי שאיימי ודן נמלטו, הם נלכדים שוב על ידי ג'ונה ויזרד, אשר משאיר אותם על אי בודד בנילוס.
אחרי שג'ונה נטש אותם, רודף אחריהם תנין, אך דייג מקומי עוזר להם.
הם מגלים שתיאו והילרי רימו אותם כדי לגנוב את פסל סח'מת, שכן הם היו מאוכזבים שגרייס הורישה את הפריטים להם ולא להילרי ומשפחה.
לאחר ניסיון כושל למצוא את הרמזים מתחת לנהר הנילוס ביחד עם אליסטר בעזרת הצוללת של בית אקטרינה, איימי ודן מוצאים דרך לחזור לקהיר.
לאחר שהגיעו, הם מוצאים חנות שבה גרייס נהגה הייתה מבקרת.
בעל החנות, סמי, נותן להם מזוודה נעולה.
הם מגלים את הקוד, פותחים אותה ובמזוודה הם מצאו תרשים בוטני עם הכיתוב "מתי 2.11".
התרשים לא מוביל אותם לזיהוי הצמח, אבל איימי מחברת פרטים מהמכתב ומבינה שהכוונה ש"מתי 2.11" היא הפניה לבשורה על-פי מתי, פרק ופסוק.
בפסוק מסופר שהאמגושים הביאו מור לישו התינוק.
הם מגלים שגרייס השאירה להם רמז נסתר במכתב לגבי כמות הרמז - חצי גרם ומפענחים את הרמז הרביעי, חצי גרם מור.
לבסוף הם מגלים שהמדריגלים השמידו את המפקדה האקטרינית.
במלון במצרים, איימי מתעוררת מדפיקות על הדלת ומהצעקה: "מברק למר קהיל".
היא בטוחה שמדובר במדריגלים שבאו לתקוף אותם, אבל יש מאחורי הדלת נער שליחויות מצרי עם מכתב לדן.
במכתב, אדם שמזדהה בראשי התיבות נר"ר מורה להם לנסוע לשדה התעופה, לקחת חפצים מארונית מסוימת.
בשדה התעופה השניים פוגשים את איאן ונטלי.
הם בורחים, אבל נהג המונית השאיר עליהם מעקב.
הם מתנערים מהמעקב, ניגשים לארונית ומוצאים מספר חפצים, כולל דרכונים מזויפים ותחפושות כדי שייראו כמו המצולמים בתמונות, וכן כרטיסי טיסה לרוסיה.
דן ואיימי חשבו שזה יהיה טיפשי לטוס לרוסיה, כי חשבו שמדובר מלכודת, אבל כשדן הפך קלף עם אותיות מוזרות שהיה בארונית, הוא ראה תמונה של ההורים שלהם והוא אמר לאיימי שהם חייבים לטוס.
מתחת לתמונה היה כתוב - "השעון מתקתק.
מצאו אותי בתוך 36 שעות בדלת המובילה לחדר הנסגר לעד.
בואו לבד, כמו הוריכם, או אל תבואו כלל.
כשהם טסו לרוסיה הם הגיעו לפסל "אמא מולדת".
שם הם פוגשים בהולטים וכורתים עם המילטון ברית למציאת הרמז, שכן יש צורך לבקר באתרים רבים ברחבי רוסיה.
הם מחלקים את המקומות בהם הם צריכים לבקר ומעבירים מידע מאחד לשני.
איימי ודן הולכים למוסקבה ולסנט פטרסבורג בעוד ההולטים מתמקדים בסיביר.
בדרך הם מגלים שמשפחת המלוכה הרוסית, משפחת רומנוב, הייתה קהילית.
לבסוף איימי ודן מגיעים לארמון הקונגרסים של הקרמלין שם, לאחר כמה מעברים סודיים, הם פוגשים בנר"ר - הבת הסודית של הנסיכה אנסטסיה רומנוב, שברחה מהרצח של שאר בני משפחה.
הם מגלים שמשפחת המלוכה הייתה לוקיאנוסית, ושנר"ר היא למעשה נטליה רוסלנובה רומנוב.
מכיוון שרוסיה היא טריטוריה בשליטת בית לוקיאנוס, הקבראים מצווים על הקמת "מעגל שחור", אזור סגור לכל מי שאינו לוקיאנוסי בכיר, מסביב למקום הימצאו של הרמז, "הכנסייה שעל הדם" ביקטרינבורג.
נטליה מבריחה אותם לתוך המעגל בעזרת ה"כריש", מסוק מהיר מאוד של הלוקיאנוסים.
הם מתגנבים לכנסייה, ונכנסים לחדר הענבר המקורי שהלוקיאנוסים החזירו מהנאצים.
בעזרת הוראותיה של נטליה הם מוצאים את הרמז - 1 גרם ענבר מומס.
הם חוזרים למוסקבה, מעדכנים את ההולטים, ואייזנהאואר מפרק את הברית במחאה על כך שההולטים נשלחו לסיביר הקפואה והמבודדת.
איימי ודן מגיעים לסידני, אוסטרליה.
איימי מאבדת את שרשרת הירקן של גרייס, איתה היה לה קשר רגשי עמוק, וכדי לעודד אותה דן הולך איתה למוזיאון.
במוזיאון איימי פוגשת לראשונה את איזבל קברה - אמם של איאן ונטלי, שהצטרפה לעזור לילדיה בחיפוש אחר הרמזים.
הם מגלים במוזיאון שאוסטרלי בשם בוב טרופו תקף את מארק טוויין היאנוסי, ולאחר מכן הצליח לברוח מהכלא - מה שהראה שהוא אקטריני.
לאחר מכן, הם פוגשים בשפ טרנט, דוד שלהם מהצד של אביהם.
הם מוצאים רשימת מקומות שההורים שלהם היו בהם, ומגלים ששפ עזר לארתור והופ בחלק בו היו באוסטרליה.
איימי מקבלת טלפון מאיאן שקורא לה להיפגש איתו ועם איזבל, ואומר לה שהוא יודע את האמת על מותם של ארתור והופ קהיל.
אירינה ספסקי מוצאת את איימי לפני הפגישה ומזהירה אותה שאיזבל קברה שקרנית.
כדי לבסס את אמינותה, אירינה נותנת לאיימי רמז - רוזמרין.
איימי מנסה להתחמק מאיזבל ואיאן אך הם מכריחים אותה לעלות איתם על סירה.
בסירה איזבל מאשימה את אירינה בהצתת השריפה שהרגה את ארתור והופ קהיל, ומציעה שיתוף פעולה במרדף אחר הרמזים.
איזבל מאיימת על איימי בכך שהיא זורקת חלקי דגים לים כדי לקרב כרישים ומאיימת להשליך את איימי למים.
המילטון הולט מופיע ומציל אותה עם מצנח רחיפה, ולאחר שהיא חוזרת (המומה אך בחיים) לבית של שפ, היא מגלה בתוך מעיל ישן של הופ שהיא השאירה באוסטרליה יש מכתב מקורי של אמיליה ארהארט, שמתבררת כקהילית וכנראה מדריגלית.
המסלול של ארתור והופ דומה למסלול של ארהארט, ומחליטים שעליהם לנסוע לקובר פידי, שם ככל הנראה התגורר בוב טרופו.
איזבל וילדיה מנסים מנוע את ההמראה של איימי ודן אך נכשלים.
בקובר פידי הם מוצאים את הבית, ובעזרת רמז שהוריהם השאירו אחריהם הם מגלים בבית של טרופו בין השאר את המילים "טבעת האש", וכן תיקייה עם השם ר' ק' ה'.
אז איזבל מגיעה ומפילה עליהם מפיר אוורור המוני חיות ארסיות - כולל עכבישים ונחש טייפן.
הם בורחים ומגלים ששמו האמיתי של טרופו הוא רוברט קהיל הנדרסון, מדען שחיפש את 39 הרמזים, ושהייתה לו מעבדה ליד הר הגעש קרקטואה.
איימי ודן טסים לג'קרטה באי ג'אווה, אינדונזיה, שם נמצא הר הגעש.
לפני הטיסה הם רואים שהקבראים מתכננים לעלות על אותה הטיסה ולכן שפ משאיל מידיד שלו מטוס.
בדרך לטיסה אירינה מעכבת אותם, וטוענת שאיזבל רצחה את ארתור והופ קהיל.
דן כועס שאיימי לא סיפרה לו על ההאשמות הנגדיות של איזבל.
לאחר ששוטרים עוצרים את שפ, נלי מתחמקת עם דן ואיימי למטוס ומטיסה אותו לג'קרטה, שם איימי ודן מוצאים פתק שכתב בוב טרופו - שיר מוזר המצביע לכאורה על הרמז.
הם מצליחים לגלות את הרמז, מים, עם עזרה של אליסטר.
באותה עת, איזבל קברה מבעירה את הבית שבהם שהו.
אירינה באה למקום במטרה להציל את חיי דן, איימי ואליסטר, ומצליחה אך מאבדת את חייה.
הספר מסתיים כאשר אליסטר נעצר בחשד להצתת השריפה ומגלה שמי שהפליל אותו היה באה - דודו של אליסטר.
בניידת המשטרה באה ואליסטר מנהלים שיחה, ואליסטר מעמיד פנים שהוא חוטף התקף לב.