tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מאז פתיחת הנציגויות הדיפלומטיות, מקסיקו מינתה חמישה שגרירים.
בין 1990 ל-1995, התקיימו שני ביקורים של שרי החוץ של מקסיקו בממלכת מרוקו.
בפברואר 1990, ביקר סולאנה במרוקו.
במהלך מפגש זה הממשלות שוחחו לגבי שיתוף הפעולה הכלכלי.
באוקטובר 1991, ביקר שר מרוקו במקסיקו.
באותה שנה, שתי המדינות חתמו על הסכם אשרת דיפלומטיות ורשמיות.
מקסיקו מיוצגת במרוקו על ידי שגרירות ברבאט.
מרוקו מיוצגת במקסיקו על ידי שגרירות במקסיקו סיטי.
בשנת 2017, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-353.2 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו למרוקו כולל: סוכר, טבק, אלכוהול, חומרי בניין וחלקי מטוסים.
הייצוא העיקר של מרוקו כולל : מעגלים חשמליים, טקסטיל וכותנה.
מרוקו היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה של מקסיקו באירופה.
כמו כן, מטה חברת הענק הבינלאומית המקסיקנית Cemex פועלת במרוקו.
יחסי מקסיקו–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
הסכם בדבר כינון היחסים הקונסולריים הרשמיים בין המדינות - 17 בינואר 1977
הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות - 22 במאי 2007
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו למקסיקו הגיעה לסך 1.85 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכונות כביסה, חוטי נחושת, מוצרי ניקיון ועוד.
באותה שנה, מקסיקו לא ייצאה לסן מרינו אף סחורה.
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו למקסיקו הגיעה לסך 1.89 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, מכונות שטיפה, חוטי נחושת, מוצרי ניקיון ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממקסיקו לסן מרינו הגיעה לסך 63 אלף דולר אמריקאי והיא כללה דגנים ולתת.
מקסיקו מיוצגת בסן מרינו על ידי קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בסן מרינו, בירת סן מרינו.
ועל ידי שגרירות שנמצאת ברומא, בירת איטליה.
סן מרינו אינה מיוצגת במקסיקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מקסיקו–פקיסטן הם היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
באוגוסט 1947, השיג הדומיניון של פקיסטן (כיום מהווה את הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן ואת בנגלדש) את עצמאותו מן האימפריה הבריטית.
ב-19 בינואר 1995 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים.
במאי 1974 פתחה פקיסטן את שגרירותה במקסיקו סיטי, ומקסיקו פתחה את שגרירותה באסלאמאבאד בשנת 2007. בשל מגבלות תקציב, השגרירות המקסיקנית באסלאמאבד נסגרה בשנת 2009, ובמקומה נפתחו הקונסוליות בקראצ'י ובלאהור.
השגרירות המקסיקנית בטהראן אחראית גם לפקיסטן.
בדצמבר 2004 ביקר נשיא פקיסטן פרבז מושארף במקסיקו ופגש את נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס.
במהלך הביקור שני המנהיגים חתמו על מספר מזכרי הבנות, ביניהם:
הסכם בדבר ייבוא האורז מפקיסטן למקסיקו
הסכם בדבר שיתוף פעולה מדעי וטכני
הסכם בדבר שיתוף פעולה בענייני המידע
הסכם בדבר ביטול דרישות הוויזה למחזיקי דרכונים דיפלומטיים
בשנת 2017 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-219 מיליון דולר אמריקאי.
מוצרי היבוא העיקריים של מקסיקו מפקיסטן כוללים מוצרי טקסטיל, אורז, כותנה וכלי ניתוח.
מוצרי הייבוא העיקריים של פקיסטן ממקסיקו כוללים צינורות תעשייתיים מפלסטיק וחלקי רכב.
פקיסטן היא שותפת הסחר ה-67 בגדולה של מקסיקו, ומקסיקו היא שותפת הסחר ה-49 בגדולה של פקיסטן.
יחסי מקסיקו–פרגוואי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדת לבין הרפובליקה של פרגוואי.
שתי המדינות הן חברות מלאות בקהילה של מדינות אמריקה הלטינית והקריביים, בארגון מדינות אמריקה ובאו"ם.
מבחינה היסטורית, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. מקסיקו הייתה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה ואילו פרגוואי הייתה חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה.
בשנת 1831, מקסיקו ופרגוואי כוננו יחסים דיפלומטיים.
באותה שנה, מקסיקו הסמיכה שגרירות שאינה תושבת לפרגוואי, משגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
בשנת 1901 ייסדה פרגוואי נציגות דיפלומטית במקסיקו סיטי, ומקסיקו עשתה זאת שלוש שנים אחר כך בשנת 1904. בשנת 1943, שתי המשלחות הדיפלומטיות הועלו לדרגת שגרירויות.
במהלך נשיאותו של אלפרדו סטרסנר בפרגוואי, מקסיקו קיימה יחסים דיפלומטיים עם פרגוואי, למרות גינוי בינלאומי על ממשלת פרגוואי.
מקסיקו יישמה את מדיניות החוץ שלה המכונה "תורת אסטרדה".
כמה שנים לאחר הדחתו של הנשיא אלפרדו סטרסנר מהשלטון; בשנת 1992, נשיא מקסיקו, קרלוס סלינס, ערך ביקור ממלכתי בפרגוואי, והפך לראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר בפרגוואי.
בשנת 1997 ערך גם נשיא פרגוואי, חואן קרלוס וסמוסי, ביקור ממלכתי במקסיקו.
בשנת 2016 חגגו שתי המדינות 185 שנה של יחסים דיפלומטיים.
הנשיא חואן קרלוס וסמוסי (1997)
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות בכ-166 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לפרגוואי כולל: טרקטורים, חלקי רכב, בירה, טקילה, מלט ומכונות.
הייצוא העיקרי של פרגוואי למקסיקו כולל: שמן טונג, סוכר, קסבה, פירות וטקסטיל.
מאז 2013, שתי המדינות מנהלות משא ומתן על הסכם סחר חופשי זו עם זו.
החברה הרב-לאומית מקסיקנית "גרופו בימבו" פועלת בפרגוואי.
מקסיקו מיוצגת בפרגוואי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באסונסיון, בירת המדינה.
פרגוואי מיוצגת במקסיקו בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במקסיקו סיטי, בירת המדינה.
יחסי מקסיקו–סוריה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לרפובליקה הערבית הסורית.
בראשית המאה ה-20 היגרו כמה אלפי סורים מהאימפריה העות'מאנית (שסוריה הייתה אז חלק ממנה) למקסיקו.
רבים מהמהגרים הסורים היו ממוצא יהודי בעיקר מחלב ודמשק.
כמה אינטלקטואלים, פוליטיקאים ואנשי עסקים מקסיקניים בולטים הם ממוצא סורי.
מקסיקו וסוריה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 באוגוסט 1950. בשנת 1958 הצטרפה סוריה למצרים כחלק מהרפובליקה הערבית המאוחדת.
באותה שנה נפסקו היחסים בין מקסיקו לסוריה בזמן שמקסיקו קיימה יחסים דיפלומטיים עם קהיר.
בשנת 1961 עזבה סוריה את האיחוד והפכה שוב לאומה עצמאית.
מקסיקו כוננה מחדש את היחסים הדיפלומטיים עם סוריה בספטמבר 1961.
בשנת 1994 פתחה מקסיקו קונסוליית כבוד בדמשק.
באוקטובר 2009, ביקרה שרת החוץ המקסיקנית, לורדס ארנדה בזאורי, סוריה.
במהלך ביקורה היא נפגשה עם שר החוץ הסורי ואליד אל-מועלם וחזרה על האינטרס של מקסיקו להרחיב ולחזק את נוכחותה באזור, כמו גם בחיזוק היחסים עם מדינות ערב.
בדצמבר 2010 ביקר שר הסביבה הסורי, קווקאב סבח אל-דייא, במקסיקו כדי להשתתף בכנס שינויי האקלים של האו"ם בקנקון.
במרץ 2011 החלה מלחמת האזרחים הסורית.
מאז פתיחת מלחמת האזרחים עמדתה של מקסיקו הייתה לגנות את האלימות שגרמו הצדדים המעורבים בה והביעה דאגה מההשלכות החמורות והטרגדיה ההומניטרית הנובעת מהמשבר באותה מדינה.
מקסיקו גינתה בחריפות את השימוש בכלי נשק כימיים והפרות חמורות של זכויות האדם והחוק ההומניטארי הבינלאומי.
במקסיקו מעריכים כי הפתרון הביצועי היחיד לסכסוך בסוריה הוא בעל אופי פוליטי, וקראה לקהילה הבינלאומית לפעול באחריות ולהימנע מלשלוח ציוד וכלי נשק צבאיים לאף אחד מהצדדים.
בשנת 2014 סגרה מקסיקו את קונסוליית הכבוד שלה בדמשק.
ביולי 2014 ביקר שר החוץ המקסיקני ז'וזה אנטוניו מיאדה בירדן וביקר בביקור במחנה הפליטים הסורי בזעתרי כדי לצפות במשבר ההומניטרי העומד בפני הפליטים.
בשנת 2015 ממשלת מקסיקו איפשרה לכמה פליטים סורים להגיע למקסיקו ולהשלים את השכלתם באוניברסיטה, בסיוע ארגון לא ממשלתי מקסיקני מקומי.
שר החוץ לורדס ארנדה (2009)
ביקורים רמי דרג מסוריה במקסיקו
השר לאיכות הסביבה קווקאב סבח אל-דייא (2010)
שתי המדינות חתמו על הסכם לשיתוף פעולה חינוכי ותרבותי (2004).
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-815 אלף דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לסוריה כולל: פלפל גולמי וחומצות גרעין ומלחים שלהם.
הייצוא העיקרי של סוריה למקסיקו כולל: עור, צמחים וזרעי אניס.
מקסיקו מוסמכת לסוריה משגרירותה בקהיר, מצרים.
לסוריה אין נציגות דיפלומטית במקסיקו.
יחסי מקסיקו–עיראק הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של עיראק למדינות המקסיקניות המאוחדות.
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הגיעו כמה גלים של הגירה ערבית למקסיקו, כאשר רבים הגיעו מעיראק של ימינו.
בשנת 1932 השיגה עיראק את עצמאותה מבריטניה.
ב-25 בספטמבר 1950, עיראק ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים.
בשנת 1977 עיראק פתחה שגרירות במקסיקו סיטי ובשנת 1978 פתחה מקסיקו שגרירות בבגדאד.
בשנת 1980 נבחרה מקסיקו כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות.
בספטמבר 1980, ביחס למלחמת איראן–עיראק, מקסיקו הצביעה בעד החלטה 479 של מועצת הביטחון של האו"ם הקוראת לאיראן ולעיראק לחדול מיידית מכל שימוש נוסף בכוח ובמקום זאת ליישב את המחלוקת שלהם באמצעות משא ומתן.
בשנת 1981 גינתה מקסיקו את ישראל בהפצצת הכורים הגרעיניים בעיראק ממש מחוץ לבגדאד.
באפריל 1986 סגרה מקסיקו את שגרירותה בבגדאד כתוצאה ממלחמת איראן–עיראק.
באוגוסט 1990 פלשו כוחות עיראקיים לכווית והחלו את מלחמת המפרץ.
מקסיקו גינתה את הפלישה והכוונה של עיראק לסיפוח כווית ומקסיקו תמכה בהחלטה של מועצת הביטחון של האו"ם 660. כמו כן היא דרשה מעיראק להסיג את כוחותיה מכווית ותמכה בסנקציות נגד ממשלתו של הנשיא סדאם חוסיין.
בשנת 2002, מקסיקו שוב נבחרה כחברה בלתי קבועה במועצת הביטחון של האו"ם.
באותה שנה, ארצות הברית ניסתה לשכנע את מקסיקו לתמוך בפלישה אמריקאית לעיראק בעקבות הטענה כי עיראק מחזיקה נשק להשמדה המונית, אולם מקסיקו סירבה לתמוך בפלישה וסירבה לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם עיראק.
במרץ 2003 גינתה מקסיקו את מלחמת עיראק.
במשך תקופה קצרה בשנת 2003, עיראק סגרה את שגרירותה במקסיקו סיטי, עם זאת, היא פתחה מחדש את משלחתה הדיפלומטית בהמשך אותה שנה.
כחברים שאינם קבועים במועצת הביטחון של האו"ם, מקסיקו הצביעה בעד ההחלטות הבאות בנושא עיראק: החלטה 1441, החלטה 1483 והחלטה 1500. מאז מלחמת עיראק, מקסיקו תמכה והצביעה בעד שיקום עיראק ולשמירה על זכותו הבסיסית של העם העיראקי על משאבי הטבע שלהם, כמו גם על זכותו להחליט על עתידו.
ביקורים רמי דרג מעיראק למקסיקו
סגן שר החוץ מונטיר אוריים (1979)
שר הסחר מוחמד מהדי סאלח (2002)
מדי שנה העניקה ממשלת מקסיקו באמצעות משרד החוץ מלגות לאזרחים עיראקים ללימודי התמחות כמו תואר שני, דוקטורטים, מחקר דוקטורט או שהות בפוסט-דוקטורט, ובנוסף, הם יכולים גם ללמוד את השפה הספרדית ולימודי התרבות המקסיקנית במשך שישה חודשים באוניברסיטה האוטונומית הלאומית במקסיקו, מרכז ההוראה לזרים.
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין עיראק למקסיקו ב-21.8 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של עיראק למקסיקו כולל: חלקים מעוצבים, דבקים אנאירוביים, יציקות רכב וצינורות.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לעיראק כולל: יחידות קירור דחוסות, בירה מאלט, צינורות אינטובציה ושסתומים.
בשנת 2017 פעלו 15 חברות מקסיקניות בעיראק העוסקות בייצור והפצה של צינורות נפט, מסחור מכונות ויישומים חקלאיים; ומכירת ציוד רפואי ותרופות.
עיראק מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מוסמכת לעיראק משגרירותה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות.
יחסי מקסיקו–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים בין מקסיקו לספרד.
כמו מדינות רבות אחרות באמריקה הלטינית, למרות שהשיגה עצמאות, מקסיקו שומרת על קשר יציב עם ספרד.
שתי המדינות הן חברות ב-G-20, הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי, ארגון המדינות האיברו-אמריקאיות.
הכובש הספרדי הרנאן קורטס הוביל משלחת למקסיקו של ימינו בשנת 1518, והקים את העיר וראקרוס עם בואו.
טנוצ'טיטלאן, בירת האימפריה האצטקית, נפלה לספרד בשנת 1521. עד מהרה שונה שמה למקסיקו סיטי, והיא הפכה לבירת מלכות המשנה של ספרד החדשה.
למלכות המשנה הייתה היררכיה חברתית המבוססת על גזע, עם פנינסולארים (אנשים ילידי ספרד) שהיו בעלי הזכויות האזרחיות ביותר בספרד החדשה.
בסוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 הייתה תחושה מהפכנית רבה במדינות מערב אירופה ובמושבותיהן.
התחושה שפרצה במקסיקו לאחר כיבוש ספרד על ידי נפוליאון בשנת 1808, ונאום גריטו דה דולורס בשנת 1810 על ידי הכומר הקתולי המקסיקני מיגל הידולו אי קוסטילה נגד השלטון הספרדי מוכר ברבים כתחילת מלחמת העצמאות המקסיקנית.
בשנת 1811 הוצא להורג היידלו על ידי המיליציה הספרדית, אולם תנועתו נלחמה עד להקמתה של האימפריה המקסיקנית החוקתית העצמאית בשנת 1821, לאחר הסכם קורדובה.
האימפריה בוטלה והרפובליקה המקסיקנית הראשונה הוקמה בשנת 1823.
ספרד כוננה יחסים דיפלומטיים עם מקסיקו ב-26 בדצמבר 1836 (15 שנה לאחר שהכריזה מקסיקו על עצמאותה).
בהתחלה, מערכת היחסים הדיפלומטית בין שתי המדינות הייתה מתוחה מכיוון שמקסיקו הייתה מושבה של ספרד לשעבר והמאמצים הלא מוצלחים של האחרונה לכבוש את המושבה לשעבר בשנים שלאחר מכן תחת הגנרל איזידרו ברראדס .
הגנרל חואן פרים פיקד על צבא המשלוח הספרדי במקסיקו בשנת 1862, כאשר ספרד, בריטניה וצרפת ביקשו תשלום מאולץ מהממשלה הליברלית של בניטו חוארז בגין הלוואות.
פרים הזדהה עם המטרה הליברלית במקסיקו, ולכך סירב להסכים לתוכניות השאפתניות של הקיסר הצרפתי נפוליאון השלישי, ומשך את הכוחות הספרדים לאחר פגישה עם מנואל דובלאדו.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד (1936-1939) סיפקה מקסיקו נשק ומקלט לפליטים פוליטיים.
לאורך המלחמה הצטרפו מתנדבים מקסיקנים לצד הרפובליקני להילחם בפרנסיסקו פרנקו.
בשנת 1939 כשפרנסיסקו פרנקו עלה לשלטון בספרד, ניתקה מקסיקו את היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
לאחר המלחמה אלפי פליטים ספרדים ביקשו מקלט במקסיקו והקונסול המקסיקני לשעבר במרסיי, צרפת, גילברטו בוסקס סאלדיבר, הנפיק אלפי ויזות לפליטים ספרדים כדי לחפש מקלט במקסיקו.
אף שהרפובליקנים הפסידו במלחמה, זה עזר בשיפור היחסים בין שתי המדינות לאחר מותו של פרנקו.
מקסיקו וספרד כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-28 במרץ 1977.
מאז הקמת היחסים הדיפלומטיים מחדש, שתי המדינות חולקות יחסים דיפלומטיים קרובים וחמים.
בכמה הזדמנויות, שתי המדינות תמכו זו בזו באופן דיפלומטי ונערכו מספר ביקורים ופגישות ברמה גבוהה בין שתי הממשלות, כולל עם משפחת המלוכה הספרדית.
זמן קצר לאחר הקמת היחסים הדיפלומטיים מחדש בשנת 1977; נשיא ספרד אדולפו סוארס ערך ביקור רשמי במקסיקו, הראשון אי פעם על ידי ראש ממשלה ספרדי.
באותה שנה, באוקטובר 1977, נשיא מקסיקו חוסה לופס פורטיו ערך ביקור רשמי בספרד.
מערכות היחסים של שתי המדינות ממשיכות להיות מבוססות על קווי דמיון תרבותיים מושרשים, למשל מורשת לשונית משותפת.
בינואר 2019 ערך ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו אנדרס מנואל לופס אוברדור.
שני המנהיגים הנציחו 80 שנה לסיום מלחמת האזרחים בספרד והכירו בפתיחות של מקסיקו בקבלת אלפי פליטים ספרדים שברחו מבתיהם ומצאו מקלט במקסיקו ותרומתם למדינתם המאומצת.
הנשיא חוסה לופס פורטייו (1977)
ראש הממשלה אדולפו סוארס (1977)
ראש הממשלה חוסה לואיס רודריגס ספאטרו (2004, 2007)
ראש הממשלה מריאנו רחוי (אפריל ויוני 2012, 2014)
ראש הממשלה פדרו סנצ'ס (2019)
קיימות טיסות ישירות בין מקסיקו לספרד דרך חברות התעופה הבאות: אירומקסיקו, אייר אירופה, חברת התעופה אירופה, איבריה וואמוס אייר .
בשנת 2012 נעצרו בספרד ארבעה חשודים מקרטל הסמים המקסיקני סינאלואה, כאשר ניסו לכאורה להקים מטה אירופי.
בשנת 2013 סבר ראש יחידת הסמים והפשע המאורגנים בספרד (המכונה אודיקו) כי קרטלי הסמים המקסיקניים התכוונו "לכבוש" את ספרד ולא ליצור קשר עם ארגוני סמים קולומביאנים.
בשנת 2017 הסגירה המשטרה הספרדית את חואן מנואל מואנוז לואנו, החשוד בביצוע פעולות לקרטל הסמים המקסיקני לוס זטאס בספרד, לארצות הברית.
בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי, אשר ספרד חברה בו.
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות ב-10.8 מיליארד דולר.
היצוא של מקסיקו לספרד כולל: נפט גולמי, תרופות, אלכוהול, דגים וטלפונים ניידים; בעוד שהייצוא הספרדי למקסיקו כולל: רכבים, חלקי רכב ויין.
מקסיקו היא השותפה הגדולה ביותר של ספרד באמריקה הלטינית וה-15 בגודלה בעולם כולו.
במקסיקו פועלות כמה חברות רב-לאומיות ספרדיות בולטות, כמו: בנקו בילבאו ויזקאיה ארגנטריה, מפפר, קבוצת סנטאנדר, טלפוניקה וזארה; בעוד מספר חברות רב-לאומיות מקסיקניות פועלות בספרד, כמו: ALFA, Cemex ו-Grupo Bimbo.
מקסיקו מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-9 קונסוליות בברצלונה, בילבאו, חיחון, מורסיה, פלמה דה מיורקה, סנטה קרוס דה טנריפה, סביליה, ולנסיה וסראגוסה.
מאידך, ספרד מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-23 קונסוליות באקפולקו, אגואסקליינטס, קנקון, צ'יוואווה, סיודאד חוארס, דורנגו, גוודלחרה, לאון, לוס מוצ'יס, מרידה, מונטריי, מורליה, אואחאקה, פואבלה, קרטרו, סן חוסה דל קאבו, סן לואיס פוטוסי, טמפיקו, טיחואנה, טלקסקלה, טוראון, טוסטלה גוטיירס ווראקרוס.
יחסי מקסיקו–עומאן הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לעומאן.
בשום מדינה אין שגריר של המדינה השנייה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-31 ביולי 1975. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים, נשמרו היחסים בין שתי המדינות בעיקר באמצעות ארגונים בינלאומיים כמו באו"ם.
בשנת 1986 פתחה מקסיקו קונסולית כבוד במסקט בירת עומאן.
בפברואר 2008 ביקר בעומאן המנכ"ל מקסיקני לאפריקה והמזרח התיכון, אנה לואיסה פג'ר, וקיים פגישות עם מזכ"ל משרד החוץ העומאני.
באוקטובר 2012 נסעה שרת החוץ המקסיקנית לעומאן ונפגשה עם מקבילה אחמד בן יוסף עובייד אל-חארתי, שם קיימו את המפגש הראשון ביחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות.
בפברואר 2013 עבדו עומאן ומקסיקו יחד בפיתוח אנציקלופדיה על עץ המנגו.
עומאן כללה את מקסיקו בפרויקט טכני-מדעי בנושא סוגי המנגו השונים, שיצר שיתוף פעולה נרחב בין המוסדות הממשלתיים של שתי המדינות.
מדענים מבית המשפט המלכותי בסולטאן ביקרו במדינות מקסיקו צ'יאפס נאיאריט כדי לערוך פעילויות מחקריות.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לעומאן
מנכ"לית אפריקה והמזרח התיכון אנה לואיסה פג'ר (2008).
בשנת 2019 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-44 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לעומאן כלל: כלי רכב להובלת סחורות, צינורות מגולגלים ויחידות בקרה או מתאמים.
הייצוא העיקרי של עומאן למקסיקו כלל: מנגנוני בלם, אוריאה ושיש.
מקסיקו מוסמכת לעומאן משגרירותה בריאד, ערב הסעודית ומחזיקה בקונסוליית הכבוד במסקט.
עומאן מוסמך למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית ומחזיקה בקונסולית כבוד מקסיקו סיטי.
יחסי מקסיקו–קוריאה הדרומית הם היחסים הדו-צדדיים בין מקסיקו לבין קוריאה הדרומית.
ישנם כ-15,000 קוריאנים ומקסיקנים ממוצא קוריאני החיים במקסיקו.
שתי המדינות חברות ב-APEC, G-20, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ובאו"ם.
הקשר הראשון בין חצי האי של קוריאה ומקסיקו התקיים כאשר הגיעו ספרדי ומקסיקני מהישועים מספרד החדשה (מקסיקו של ימינו) הגיעו לקוריאה כדי להטיף לנצרות.
מאז המגעים הראשוניים כמעט ולא הקיים קשר ישיר נוסף בין שתי המדינות וכל קשר שהיה נוצר עם אוניות סחר קוריאניות שהגיעו למנילה (בירת הכתר הספרדי בפיליפינים) ועם סחורותיהם שהובלו על ידי גליאונים ספרדים למקסיקו של ימינו.
בשנת 1905 הגיעה לדרום מקסיקו ספינה קוריאנית בשם אילפורד עם כ-1,033 מהגרים קוריאנים, אשר התיישבו בסופו של דבר במדינת יוקטן.
במהלך מלחמת קוריאה, בניגוד למספר מדינות אמריקה הלטינית, מקסיקו החליטה להישאר נייטרלית ולא לשלוח כוחות לחצי האי הקוריאני.
ב-26 בינואר 1962, מקסיקו ודרום קוריאה כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים.
באותה שנה פתחה דרום קוריאה שגרירות במקסיקו סיטי.
בתחילה ניהלה מקסיקו מערכות יחסים עם קוריאה הדרומית משגרירותה בטוקיו, יפן.
במרץ 1968 הקדישה דרום קוריאה ביתן ידידות למקסיקו והציבה אותו בפארק צ'פולטה.
בשנת 1978 פתחה מקסיקו שגרירות בסיאול.
בשנת 1991 הפך נשיא דרום קוריאה, רו טה-וו לראש המדינה הקוריאנית הראשון שביקר במקסיקו ובאמריקה הלטינית.
בשנת 1996 נשיא מקסיקו ארנסטו זדילו הדה ערך ביקור בדרום קוריאה.
מאז נערכו מספר ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות.
בשנת 2017 חגגו שתי המדינות 112 שנה מאז ההגירה הקוריאנית הראשונה למקסיקו ו-55 שנים של יחסים דיפלומטיים.
ביקורים רשמיים מדרום קוריאה במקסיקו
ביקורים רשמיים ממקסיקו בדרום קוריאה
בשנת 2016 ביקרו במקסיקו 45,000 אזרחי דרום קוריאה לצורך תיירות.
באותה תקופה, יותר מ-8,000 אזרחים מקסיקנים ביקרו בדרום קוריאה לצורך תיירות.
בשנת 2017 החלו טיסות ישירות בין מקסיקו לדרום קוריאה עם אארומקסיקו.
בשנת 2012 מקסיקו ודרום קוריאה החלו במשא ומתן על הסכם סחר חופשי.
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-19.1 מיליארד דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לדרום קוריאה כולל: מוצרים מבוססי דלק, מינרלים, פירות ים ואלכוהול (טקילה ובירה).
הייצוא העיקרי של דרום קוריאה למקסיקו כולל: ציוד אלקטרוני הכולל טלפונים סלולריים וחלקי רכב.
דרום קוריאה היא שותפת הסחר השישית בגודלה של מקסיקו בעולם וההשקעה הישירה של דרום קוריאה במקסיקו בין השנים 1999–2015 הסתכמה ביותר משלושה מיליארד דולר.
באותה תקופה השקיעה מקסיקו בדרום קוריאה 200 מיליון דולר.
יש 1,700 חברות דרום קוריאניות שמשקיעות במקסיקו.
מספר חברות רב-לאומיות דרום קוריאניות פועלות במקסיקו כמו LG, יונדאי, קיה מוטורס, פוסקו, סמסונג ורבות אחרות.
שתי חברות רב-לאומיות מקסיקניות פועלות בדרום קוריאה: גרופו פרומקס וקידזניה.
מקסיקו מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול וקונסוליה כללית בפוסאן.
קוריאה הדרומית מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-4 קונסוליות בגוודלחרה, מרידה, מונטריי וטיחואנה.
יחסי מקסיקו–קוריאה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין מקסיקו וקוריאה הצפונית.
בשנת 2017 התגוררו במקסיקו 366 צפון קוריאנים.
מקסיקו וצפון קוריאה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 בספטמבר 1980; 27 שנים לאחר תום מלחמת קוריאה.
בשנת 1993 פתחה צפון קוריאה שגרירות במקסיקו סיטי.
היחסים הדיפלומטיים הראשונים בין שתי המדינות היו לבביים.
בשנת 1999, מקסיקו תרמה לארגון הפיתוח האנרגטי בחצי האי הקוריאני וצפון קוריאה שיתפה פעולה בפרויקטים ברחבי מקסיקו, במיוחד במדינות המקסיקניות דורנגו, אואחאקה ופואבלה.
בשנת 2003, היחסים בין שתי המדינות הגיעו לשפל כאשר צפון קוריאה נסוגה מהאמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.
מאז, מקסיקו גינתה שוב ושוב את כל ניסויי הטילים של צפון קוריאה.
ביוני 2009, כחברה שאינה קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות, מקסיקו הצביעה בעד החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 1874 שהטילה סנקציות כלכליות ומסחריות נוספות על צפון קוריאה ועודדה מדינות חברות באו"ם לחפש בספינות משא צפון קוריאניות.
ביולי 2014 עלתה על שרטון ספינת סוחר צפון קוריאנית בשם Mu Du Bong ופגעה כמעט בדונם של שוניות אלמוגים בסמוך למדינה המקסיקנית וראקרוס.
מקסיקו עצרה את הספינה לאחר שגילתה שהיא שייכת לחברת ספנות ברשימה השחורה.
ספינת הסוחר מעולם לא שוחררה בחזרה לצפון קוריאה ובשנת 2016 מקסיקו שחררה את אנשי הצוות בחזרה למדינת מולדתם.
לאורך כל שנת 2017 גינתה מקסיקו את כל ניסויי הטילים של צפון קוריאה.
ב-7 בספטמבר 2017, משרד החוץ המקסיקני הכריז על שגריר צפון קוריאה במקסיקו, קים היונג-גיל, כאישיות בלתי רצויה וגירש אותו מהארץ תוך 72 שעות.
החלטה זו באה בעקבות הניסוי הגרעיני השישי שביצע פיונגיאנג ב-3 בספטמבר.
בדצמבר 2018 הגיע קים יונג-נאם, נשיא נשיאות האספה העממית העליונה של צפון קוריאה למקסיקו סיטי כדי להשתתף בהשבעת הנשיא אנדרס מנואל לופס אוברדור.
ב-12 ביוני 2018, באמצעות הודעה מטעם משרד החוץ המקסיקני, הממשלה המקסיקנית ראתה כי המפגש שנערך בין נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ והמנהיג הצפון קוריאני, קים ג'ונג-און, הוא בעל חשיבות רבה לשלום בין שתי המדינות.
מאז כיננו יחסים דיפלומטיים ב-1980, מקסיקו וצפון קוריאה חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים, כמו הסכם למניעת מיסוי כפול; הסכם מכס; הסכם על איסור מוצרי יבוא ויצוא מסוימים; הסכם על בריאות; הסכם בנושא חינוך ושיתוף פעולה תרבותי ואמנה על איסור בניסויים של נשק גרעיני.
מקסיקו היא שותפת הסחר החשובה ביותר של צפון קוריאה באמריקה הלטינית, כאשר מקסיקו רכשה 1% מכלל היצוא של צפון קוריאה בשנת 2015. באותה שנה מכרה מקסיקו נפט בשווי 45 מיליון דולר לצפון קוריאה ובמקביל רכשה מקסיקו מוצרים בשווי 13.8 מיליון דולר מצפון קוריאה, רובם חלקי מחשב.
בשנת 2017 הסתכם המסחר הכולל בין שתי המדינות בכ-6.5 מיליון דולר.
קוריאה הצפונית מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
למקסיקו אין אף נציגות דיפלומטית בקוריאה הצפונית.
יחסי מקסיקו–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לבין פורטוגל.
שתי המדינות הן חברות ארגון הברית האיברו-אמריקאית, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם.
הקשרים הדיפלומטים הראשונים שנערכו באופן רשמי בין מקסיקו לפורטוגל החלו בשנת 1843, כאשר השגרירים של שתי המדינות נפגשו בוושינגטון די.
יחסים דיפלומטיים לא כוננו באופן רשמי עד ה-20 באוקטובר 1864 תחת שלטונו של מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו.
בשנת 1884, מקסיקו פתחה את הנציגות הדיפלומטית הראשונה בליסבון; עם זאת, המשלחת נסגרה בשנת 1918, כאשר פורטוגל סירבה להכיר בממשל של הנשיא המקסיקני ונוסטיאנו קאראנסה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו מחדש בשנת 1929. ב-1959, נציגויות דיפלומטיות נפתחו בליסבון ובמקסיקו סיטי, בהתאמה, שודרגו לרמה של שגרירויות.
בינואר 1990, הנשיא קרלוס סלינס הפך לראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר בפורטוגל.
ביולי 1991, ראש הממשלה הפורטוגזי אניבל קבאקו סילבה והנשיא מריו סוארש ביקרו בעיר גואדלחרה, מקסיקו והשתתפו בפסגה האיברו-אמריקאית הראשונה.
באוקטובר 2013, ראש הממשלה הפורטוגזי, פדרו פאסוס קואלו ביקר במקסיקו לביקור מדיני.
הביקור נועד לציין 150 שנים של כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
ביוני 2014, נשיא מקסיקו, אנריקה פניה נייטו ביקר בפורטוגל כדי להנציח 150 שנים של יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
ב-17 ביולי 2017, נשיא פורטוגל מרסלו רבלו דה סוזה ביקר במקסיקו והתקבל על ידי הנשיא אנריקה פניה נייטו.
במהלך הפגישה, שני הנשיאים הסכימו להגביר את ההשקעה הפורטוגזית במקסיקו ואת הגדלת הנוכחות של החברות המקסיקניות ולייצא מוצרים לפורטוגל.
שני המנהיגים גם הסכימו לקדם את התיירות ולעודד שיתוף פעולה בתחומי המדע והטכנולוגיה.
ראש הממשלה אניבל קבאקו סילבה (1991)
ראש הממשלה אנטוניו גוטרש (1996)
ראש הממשלה, פדרו פאסוש קואליו (2013)
הנשיאה אניבל קבאקו סילבה (1991)
ראש הממשלה אנטוניו קושטה (2018)
קיימות טיסות ישירות בין נמל התעופה הבינלאומי קנקון ונמל התעופה ליסבון עם אורבסט איירליינס.
בשנת 1997, מקסיקו חתמה על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי, אשר פורטוגל חברה בה.
מאז יישום הסכם הסחר החופשי בשנת 2000, הסחר בין שתי המדינות גדל באופן דרמטי.
בשנת 2018, סך הסחר בין שתי המדינות הסתכם בכ-853 מיליון דולר.
היצוא העיקרי של מקסיקו לפורטוגל כולל: נפט גולמי, כלי רכב, חומוס, שעועית וכרובית.
הייצוא העיקרי של פורטוגל למקסיקו כולל: מדי מהירות וטאומטר; סטרובוסקופים; תבניות גומי ופלסטיק ומוצרי חשמל.
פורטוגל היא המקור ה-14 להשקעות ישירות זרות עבור מקסיקו בקרב מדינות האיחוד האירופי וה-39 בעולם.
חברות רב-לאומיות מקסיקניות, ביניהן Grupo Bimbo, Grupo Carso ו-Vitro פועלות בפורטוגל.
מקסיקו מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון וקונסוליה כללית בפורטו, ואילו פורטוגל מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי ו-2 קונסוליות בקנקון, מונטריי וורה קרוס.
יחסי מקסיקו–סנט לוסיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין סנט לוסיה.
מקסיקו וסנט לוסיה כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים מעט לאחר עצמאותה של האחרונה, ב-17 במאי 1979. היחסים שבין שתי המדינות מתקיימים בעיקר בפורומים מולטילטרליים כמו האומות המאוחדות וארגון מדינות אמריקה.
בשנת 1981 הפכה סנט לוסיה למטה ארגון מדינות מזרח הקריביים.
ב-2005 פתחה מקסיקו לראשונה את שגרירותה התושבת בקסטריז, אשר אמונה גם על ארגון מדינות מזרח הקריביים ועל המדינות שנמצאות בתוכו.
בנובמבר 2010 ביקר ראש ממשלת סנט לוסיה סטיבנסון קינג במקסיקו על מנת להשתתף בוועידה של האומות המאוחדות בנושא שינויי האקלים שנערכה בקנקון.
ב-2013 סבלה סנט לוסיה קשות מהרס שנגרם בעקבות הוריקן שנטל.
בפברואר 2014 ביקר שר החוץ של מקסיקו חוסה אנטוניו מאדה בסנט לוסיה.
במהלך הביקור תרמה מקסיקו 500,000 דולרים אמריקאים על מנת לעזור למדינה בבנייה מחדש של בית החולים סנט ג'וד בקסטריז שנהרס במהלך ההוריקן.
בנובמבר 2016 ביקר סגן שר החוץ המקסיקני סוקורו פלורס ליארה בסנט לוסיה והשתתף בחנוכת בית החולים סנט ג'וד המחודש.
באוקטובר 2017 ביקר ראש ממשלת סנט לוסיה אלן צ'אסטנט במקסיקו סיטי.
במקסיקו נפגש ראש הממשלה הסנט-לוסיאני עם הנשיא המקסיקני אנריקה פניה נייטו ושני המנהיגים שוחחו על אפשרויות לתוכניות בילטרליות משותפות הממוקדות בנושאי המדע, הטכנולוגיה, החינוך, התשתיות, שינויי האקלים ומסחר.
במרץ 2018 ביקר שר החוץ המקסיקני לואיס וידגאראי קסו בסנט לוסיה ונפגש עם ראש הממשלה צ'אסטנט.
במהלך הביקור, שר החוץ וידגאראי וראש הממשלה צ'אסטנט השתתפו בטקס חנוכת מערכת מים חדשה בסנט לוסיה.
מקסיקו תרמה 13.5 מיליון דולר מזרח קריבי למימון הבנייה של המערכת דרך קרן יוקטן.
כל שנה מממנת ממשלת מקסיקו מלגות לאזרחי סנט לוסיה נבחרים ללימודים במוסדות חינוך מקסיקניים שעומדים בתנאים מוסכמים על ידי שתי המדינות.
2014 - חוסה אנטוניו מאדה, שר החוץ של מקסיקו
2016 - סוקורו פלורס ליארה, סגן שר החוץ של מקסיקו
2018 - לואיס וידגאראי קאסו, שר החוץ של מקסיקו
2010 - סטיבנסון קינג, ראש ממשלת סנט לוסיה
2017 - אלן צ'אסטנט, ראש ממשלת סנט לוסיה
2013 - הסכם בדבר חילופי מידע בנושא המס.
2014 - הסכם בדבר שיתוף פעולה בתחומי החינוך, הספורט, התרבות והצעירים.
2014 - הסכם בדבר שיתוף פעולה טכנולוגי.
מקסיקו מיוצגת בסנט לוסיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקסטריז, בירת המדינה.
סנט לוסיה אינה מיוצגת במקסיקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סנט לוסיה האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די.
סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על מקסיקו.
יחסי מקסיקו–פיג'י הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה של פיג'י.
בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה של פיג'י מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, שתי המדינות כוננו את יחסיהן ב-31 באוגוסט 1975. מיד לאחר כינון היחסים האמינה מקסיקו את שגרירותה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על פיג'י.
לאורך השנים היו היחסים בין שתי המדינות יחסים מוגבלים להשתתפויות משותפות בפורומים מולטילטרליים כמו האומות המאוחדות.
באפריל 2014 ביקר שר החוץ של פיג'י אינוקה קובואבולה במקסיקו על מנת להשתתף בוועידה שהתקיימה במקסיקו סיטי.
ביקור גומלין נערך בינואר 2017 כאשר הגיעה לפיג'י קבוצה של שבעה עשר סנאטורים מקסיקנים והשתתפה בוועידת אסיה-פסיפיק העשרים וחמש שהתקיימה באותה השנה בסובה, בירת פיג'י.
מאז 2014 מחלקת מקסיקו מלגות למוסדות השכלה גבוהה ציבוריים לאזרחי פיג'י שיעמדו בתנאים המתאימים שתואמו על ידי שתי המדינות.
2017 - שבעה עשר סנאטורים
2014 - אינוקה קובואבולה, שר החוץ של פיג'י
פיג'י אינה מיוצגת במקסיקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
פיג'י האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די.
מקסיקו אינה מיוצגת בפיג'י, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מקסיקו האמינה את שגרירותה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על פיג'י.
יחסי מקסיקו–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין המדינה העצמאית של סמואה.
בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין המדינה העצמאית של סמואה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים שכוננו ב-21 באוקטובר 2008. לאחר כינון היחסים האמינה מקסיקו את שגרירה היושב בניו זילנד על סמואה.
בינואר 2012 הפכה לאונורה רואדה גוטיירס לשגרירה המקסיקנית הראשונה להציג את כתב האמנתה לאו לה אאו או לה מאלו של סמואה טופוגה אפי.
בנובמבר 2010 ביקר טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי, ראש ממשלת סמואה, במקסיקו על מנת להשתתף בוועידה למען מניעת שינויי האקלים שנערכה בקנקון.
בנובמבר 2011 חתמו שתי המדינות על הסכם חילופי מידע בנושא מס.
בספטמבר 2014 ביקרה בסמואה משלחת מקסיקנית ובראשה שנרית מורגן סטומיור, הסגנית השגריר של מקסיקו לארגון האומות המאוחדות.
המשלחת השתתפה בוועידה השלישית הבינלאומית בנוגע לאיים מתפתחים שנערכה באפיה, בירת סמואה.
ב-2015 פתחה מקסיקו קונסוליה באפיה, בירת סמואה.
מאז שנת 2017 מציעה הממשלה המקסיקנית מלגות לסמואים ללמידה במוסדות ציבוריים להשכלה גבוהה המפוזרים ברחבי מקסיקו.
2010 - טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי, ראש ממשלת סמואה
2014 - שנרית מורגן סטומיור, סגנית השגריר של מקסיקו לאומות המאוחדות
מקסיקו אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות.
מקסיקו מיוצגת בסמואה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה.
מקסיקו הקימה את שגרירותה שבוולינגטון, בירת ניו זילנד הסמוכה, על סמואה.
סמואה אינה מיוצגת במקסיקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי מקסיקו–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מקסיקו לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס.
שתי המדינות חברות בארגון המדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאו"ם.
בין מקסיקו לבין סנט קיטס ונוויס מתקיימים יחסים דיפלומטיים.
המדינות כוננו לראשונה את היחסים ביניהן ב-31 ביולי 1990. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן, היחסים בין שתי המדינות התקיימו בעיקר בפורומים רב צדדיים.
בשנת 1999 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני.
בפברואר 2010, ביקר ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, דנזל דאגלס, בקנקון כדי להשתתף בוועידת ההקהילייה הקריבית.
בשנת 2013, כטובה אישית לראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, מימנה מקסיקו שתי תחנת משטרה במדינה בעלות כוללת של 1.3 מיליון דולר.
בשנת 2014, נסע ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס, דנזל דאגלס, לביקור במרידה כדי להשתתף בפסגת הקהילייה הקריבית.
במאי 2015, מקסיקו פתחה קונסוליית כבוד בבאסטר.
ביוני 2017, ערך שר החוץ של סנט קיטס ונוויס, מארק ברנטלי, ביקור במקסיקו כדי להשתתף באספה הכללית של ארגון המדינות האמריקניות .
דנזל דאגלס, ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס (2010, 2014)
מארק ברנטלי, שר החוץ של סנט קיטס ונוויס (2017)
מקסיקו אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס בדרג השגרירות, על כן השגרירות בקסטריז אמונה על סנט קיטס ונוויס.
בדרג הקונסולי, מקסיקו מיוצגת בסנט קיטס ונוויס באמצעות קונסוליה רשמית בעיר באסטר.
גם לסנט קיטס ונוויס אין שגרירות במקסיקו, על כן השגרירות בוושינגטון אמונה על מקסיקו.
יחסי מקסיקו–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים בין פינלנד למקסיקו.
ב-13 ביולי 1920, מקסיקו הכירה בעצמאות פינלנד מרוסיה.
ב-2 באוקטובר 1936 חתמו פינלנד ומקסיקו על חוזה ידידות בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית, שכונן רשמית יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
בדצמבר 1939, במהלך מלחמת החורף, שלח נשיא מקסיקו לאסרו קארדנאס הודעה של סולידריות לעם הפיני.
בשנת 1949, כמה שנים לאחר תום מלחמת העולם השנייה, פינלנד ומקסיקו הסמיכו רשמית שגרירים במדינות זו, בהתאמה.
השגרירות המקסיקנית הראשונה שהוסמכה לפינלנד התבססה בסטוקהולם, שוודיה, כאשר גילברטו בוסקס סאלדיבר הפך לשגריר מקסיקו הראשון שהוסמך לפינלנד.
השגרירות הפינית הראשונה שהוסמכה למקסיקו התבססה בוושינגטון די.
בשנת 1964 הוקמו שגרירויות תושבות בבירות זו, בהתאמה.
בפברואר 1999 הפך הנשיא מרטי אהטיסארי לראש המדינה הפיני הראשון שערך ביקור במקסיקו.
באוקטובר 2016 ערך ראש ממשלת פינלנד, יוהה סיפילה, ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו.
במהלך הפגישה הדגישו המנהיגים את המצב המצוין של הדיאלוג הפוליטי הדו-צדדי ואת חשיבות הביקור הממלכתי של הנשיא סאולי ניניסטו במקסיקו במאי 2015 כדי לתת תנופה מחודשת לקשרים בין מקסיקו לפינלנד.
בשנת 2016 חגגו שתי המדינות 80 שנה של יחסים דיפלומטיים והודיעו על טיסות ישירות בין הלסינקי לפוארטו ואיארטה עם פינאייר שהחלו בנובמבר 2017.
ביקורים רמי דרג מפינלנד למקסיקו
הנשיא מרטי אהטיסארי (פברואר 1999)
הנשיא טריה הלונן (מרץ 2002)
הנשיא סאולי ניניסטה (מאי 2015)
ראש הממשלה יוהה סיפילה (אוקטובר 2016)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לפינלנד
תת-מזכיר החוץ קרלוס דה איקסה (2014)
שר החוץ חוסה אנטוניו מאדה (2015)
בשנת 2015 ביקרו במקסיקו 14,000 אזרחים פינים למטרות תיירות.
קיימות טיסות ישירות בין פינלנד למקסיקו עם חברות התעופה פינאייר ו-TUI איירווייז.
בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את פינלנד).
מאז יישום הסכם הסחר החופשי בשנת 2000 גדל המסחר בין שתי המדינות באופן דרמטי.
בשנת 2018, המסחר הדו צדדי בין מקסיקו לפינלנד הסתכם ב-715 מיליון דולר.
בין השנים 1999–2012 השקיעו חברות פיניות יותר מ-676 מיליון דולר במקסיקו.
פינלנד היא שותפת הסחר החמש עשרה החשובה ביותר במקסיקו בתוך האיחוד האירופי.
הייצוא העיקרי של פינלנד למקסיקו כולל: מכונות וציוד תובלה ומוצרים מיוצרים.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לפינלנד כולל: מכונות וציוד תובלה; כימיקלים ומוצרים נלווים; אוכל ומשקאות.
חברות רב-לאומיות מקסיקניות Cemex ומקסיצ'ם פועלות בפינלנד.
פינלנד מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
מקסיקו מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
יחסי מקסיקו–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לנורווגיה.
נורווגיה הכירה במקסיקו לאחר שהאחרונה השיגה את עצמאותה מספרד בשנת 1821. באותה תקופה נורווגיה הייתה חלק מהאיחוד השוודי-נורווגי.
מקסיקו והאיחוד כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1885. האיחוד התפרק בשנת 1905 ונורווגיה הפכה לאומה עצמאית.
בשנת 1906, מקסיקו כוננה יחסים דיפלומטיים עם נורווגיה.
בשנת 1910 הקימה נורווגיה שגרירות במקסיקו סיטי ומקסיקו הקימה שגרירות באוסלו כמה שנים אחר כך.
היחסים המוקדמים היו בעיקר בין ספינות דיג נורווגיות שהגיעו מוראקרוס כדי לסחור בבקלה.
במהלך מלחמת העולם השנייה קיימה מקסיקו יחסים דיפלומטיים עם הממשלה הנורווגית בגלות.
לאחר המלחמה, שתי המדינות פתחו מחדש את שגרירויותיהן, בהתאמה.
בשנת 1968, נסיך הכתר ומלך נורווגיה העתידי, הראלד החמישי ערך ביקור רשמי במקסיקו.
מאז הביקור הראשוני נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין שתי המדינות.
ביוני 2002 סגרה מקסיקו את שגרירותה באוסלו עקב מעצורים כספיים.
שגרירות מקסיקו נפתחה מחדש בשנת 2014.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לנורווגיה
שרת החוץ פטרישיה אספינוסה (2011)
שר החוץ, לואיס וידגאריי קאסו (2017)
ביקורים רמי דרג מנורווגיה למקסיקו
ראש הממשלה קגל מגנה בונדוויק (2002)
ראש הממשלה ינס סטולטנברג (אפריל ודצמבר 2010)
ראש הממשלה ארנה סולברג (2018)
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם על חילופי תרבות (1980); הסכם למניעת מיסוי כפול והעלמת מיסים (1995); הסכם על שיתוף פעולה בחקלאות (2000) והסכם לשיתוף פעולה עם דיג וחקלאות חקלאית (2018).
קיימות טיסות ישירות בין נמל התעופה הבינלאומי קנקון לנמל התעופה הבינלאומי אוסלו גרדרמואן עם חברת Sunclass Airlines.
בשנת 2001 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם המדינות החברות באיגוד הסחר החופשי האירופי (הכולל את נורווגיה).
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-299 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לנורווגיה כולל: צינורות ברזל ופלדה, חלקים למנועי טורבו-סילון, טורבופרופים וטורבינות גז אחרות ובירות מאלט.
הייצוא העיקרי של נורווגיה למקסיקו כולל: דשנים מינרליים וכימיים, פחמימנים ודגים מיובשים, מומלחים או מלוחים.
שתי המדינות הן המדינות העיקריות המייצרות נפט.
חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ומקסיצ'ם פועלות בנורווגיה.
חברות רב-לאומיות נורווגיות אקווינור ונורסק הידרו פועלות במקסיקו.
מקסיקו מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
נורווגיה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
יחסי מקסיקו-סלובקיה הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לסלובקיה.
מקסיקו כוננה יחסים דיפלומטיים עם צ'כוסלובקיה ב-1922; ארבע שנים לאחר שהמדינה הכריזה על עצמאותה מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נותקו באפריל 1939 לאחר פלישת גרמניה הנאצית למדינה, אולם ממשלת צ'כוסלובקיה הגולה בלונדון שמרה על היחסים עם מקסיקו.
בשנת 1942 הוחזרו היחסים הדיפלומטיים במלואם בין שתי המדינות ובשנת 1959 הוקמו שגרירויות אחת בבירות זו, בהתאמה.
בדצמבר 1992 חולקה צ'כוסלובקיה לסלובקיה ולצ'כיה.
מקסיקו כוננה יחסים דיפלומטיים עם סלובקיה שזה עתה עצמאית ב-1 בינואר 1993. בתחילה, מקסיקו קיימה את היחסים הדיפלומטיים עם סלובקיה משגרירותה בפראג, אולם בשנת 1996 מקסיקו הסמיכה את היחסים לסלובקיה משגרירותה בווינה, אוסטריה, בשל קרבתה לבירה ברטיסלאבה.
במהלך תקופה זו פתחה סלובקיה שגרירות קבועה במקסיקו סיטי.
בשנת 2006 ערך נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס ביקור רשמי בסלובקיה.
בפברואר 2007 ביקרה שרת החוץ המקסיקנית, פטרישיה אספינוזה, בברטיסלבה.
בשנת 2017 ביקר נשיא סלובקיה אנדריי קיסקה בביקור רשמי במקסיקו.
בשנת 2018 חגגו שתי המדינות 25 שנות יחסים דיפלומטיות.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לסלובקיה
הממונה על קשרי החוץ לאירופה חואן ריבוידו (2000)
מזכירת החוץ פטריסיה אספינוסה (2007)
תת-מזכיר החוץ קרלוס דה איקסה (2016)
ביקורים רמי דרג מסלובקיה למקסיקו
מזכיר המדינה יוז'ף ברני (2003)
שר החוץ אדוארד קוקן (2004)
שר החוץ מירוסלב לאיצ'אק (2014)
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו-צדדיים, כמו הסכם על הובלה אווירית (2000), הסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת התחמקות ממיס (2006); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי (2006), הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות (2007), הסכם לשיתוף פעולה בתחומי חינוך, נוער, ספורט ותרבות (2017) והסכם במדעים, טכנולוגיים, אקדמיות וחדשנות (2017).
בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את סלובקיה מאז 2004).
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין מקסיקו לסלובקיה ב-490 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לסלובקיה כולל: חלקי רכב, מכונות, מוצרי חשמל ורכיבים, זיכרון מחשב ומוצרים מבוססי נחושת.
הייצוא העיקרי של סלובקיה למקסיקו כולל: מנועים ומדחסים, חלקי רכב, טרקטורים, מוצרי חשמל ורכיבים, כלים וצמיגים.
בין השנים 1999–2017 השקיעו חברות סלובקיות יותר מ-700,000 דולר בכלכלה המקסיקנית.
חברת רב-לאומית מקסיקנית, נמק, מפעילה מפעל בעיר זארה nad Hronom, סלובקיה.
שתי המדינות הן יצרני ענק בתעשיית הרכב.
מקסיקו מוסמכת לסלובקיה משגרירותה בווינה, אוסטריה ומחזיקה בקונסוליית כבוד בברטיסלאבה.
סלובקיה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
יחסי מקסיקו-פולין הם היחסים הדו צדדיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לרפובליקה של פולין.
במהלך הקולוניזציה הספרדית של מקסיקו בין השנים 1519–1810, כל היחסים בין ספרד החדשה לבין חבר העמים של פולין היו באמצעות ספרד.
כעבור זמן מה, בזמן שמקסיקו השיגה את עצמאותה מספרד, לעומת זאת, פולין חולקה בין ממלכת פרוסיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית והאימפריה הרוסית.
בתום מלחמת העולם הראשונה ואחרי חתימת חוזה ורסאי השיגה פולין את עצמאותה פעם נוספת.
בספטמבר 1921 הכיר נשיא מקסיקו, אלווארו אוברגון, בריבונותה הלאומית של פולין.
באותה שנה נפגש הנסיך הפולני אלברט רדזוויל, שהיה ראש הליגה הפולנית בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית, עם דיפלומטים מקסיקנים בעיר, ובכך נוצר הקשר הרשמי הראשון בין שתי המדינות.
עם זאת, רק ב-26 בפברואר 1928 כוננו רשמית היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.
בשנת 1930 חתמו מקסיקו ופולין על חוזה ידידות, מסחר וניווט ומקסיקו פתחה במהרה את החוקה הדיפלומטית הראשונה בוורשה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, התדרדרו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות עם עלייתו של אדולף היטלר בגרמניה השכנה מערבית לפולין וברית המועצות המתרחבת מתמיד.
באוגוסט 1939 חתמו גרמניה וברית המועצות על חוזה לא תוקפני בו נאמר כי הם לא יתקפו זה את זה אם תפרוץ מלחמה באירופה ושהם ישתפו ביניהם בשטח פולין.
אמור היה להיות אמור להתייחס לאמנה זו בשם הסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
במהלך מלחמת העולם השנייה, היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לפולין לא פסקו מעולם.
מקסיקו גינתה בתוקף את הפלישה והכיבוש של פולין על ידי כוחות גרמנים וסובייטים כאחד.
במאי 1942 הכריזה מקסיקו מלחמה על גרמניה ובדצמבר 1942 ערך ראש ממשלת פולין ולדיסלב שיקורסקי ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו מנואל אבילה קמאצ'ו.
כדי להפגין סולידריות עם העם הפולני, מקסיקו קיבלה בשנת 1943 מעל 2,000 פליטים פולנים כולל 1,400 יתומים פולנים להתיישב במדינת גואנחואטו שבמרכז מקסיקו.
לאחר המלחמה נותרו רבים מהפליטים להתגורר במקסיקו.
בסוף מלחמת העולם השנייה המשיכה מקסיקו לקיים יחסים דיפלומטיים עם פולין הקומוניסטית.
בשנת 1960 שתי המדינות שדרגו את משלחותיהן הדיפלומטיות לזו של שגרירויות.
בשנת 1963 הפך הנשיא אדולפו לופס מטאוס לראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר בפולין.
באותה שנה ביקש ראש ממשלת פולין יוזף צירנקייביץ' ביקור רשמי במקסיקו.
היחסים הדיפלומטיים נמשכו ללא הפוגה גם כאשר פולין עברה מממשל קומוניסטית לממשל דמוקרטי בשנת 1989. בשנת 1998 ביקור נשיא פולין לך ואלנסה במקסיקו.
וולשה חזר למקסיקו בדצמבר 2000 כדי להשתתף בהשבעת הנשיא ויסנטה פוקס.
בשנת 2017, שתי המדינות הנציחו את פתיחת משרד סוכנות ההשקעות והסחר הפולנית במקסיקו סיטי.
בשנת 2018 חגגו שתי המדינות 90 שנה ליחסים דיפלומטיים.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לפולין
מזכירת החוץ רוסאריו גרין (2000)
מזכיר החוץ חוסה אנטוניו מאדה (2015)
ביקורים רמי דרג מפולין למקסיקו
ראש הממשלה ולדיסלב שיקורסקי (1942)
ראש הממשלה יוזף צירנקייביץ' (1963)
שר החוץ ולודז'ימייז' צ'ימושביץ' (2003)
לוט פוליש איירליינס ו-TUI fly הולנד מפעילה טיסות שכר עונתיות בין נמל התעופה הבינלאומי קנקון לנמל התעופה פרדריק שופן.
בשנת 2015 נסעו 35,000 אזרחים פולנים למקסיקו לתיירות.
בשנת 1997 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי, שפולין חברה בו מאז הצטרפה בשנת 2004. מאז, הסחר בין שתי המדינות גבר באופן דרמטי.
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות בכ-1.2 מיליארד דולר.
פולין היא השותפה המסחר ה-47 החשובה ביותר במקסיקו בעולם.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לפולין כולל: כלי רכב מנועים, טרקטורים, אופניים וכלי רכב אחרים; יחידות זיכרון; סכיני גילוח; וטורבינות טורבו, טורבופרופ וגז.
הייצוא העיקרי של פולין למקסיקו כולל: כלי רכב ומושבים; מוצרים המיועדים לתוכנית הקידום של תחום הרכב וחלקי הרכב; ומשאבות דלק להזרקת דיזל.
בין 1999 ל-2012 הסתכמה ההשקעה הישירה בפולין במקסיקו ב-17 מיליון דולר.
באותה תקופה הסתכמה ההשקעה הישירה במקסיקו בפולין בכ-4 מיליון דולר.
חברות רבות לאומיות מקסיקנית כגון סמקס, Saltillo התעשייתי Grupo, Katcon, Mexichem ו-Nemak לפעול בפולין בירה מקסיקנית וטקילה נמצאות בקלות בארץ.
וודקה פולנית ומשקאות חריפים אחרים זמינים באתרי הכל כלול במקסיקו ונמכרים גם בחנויות ברחבי הארץ.
חברות רב-לאומיות פולניות Boryszew ו-Bury Technologies פועלות במקסיקו.
בפולין נצפים קולנוע מקסיקני וטלנובלות.
מקסיקו מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
יחסי מקסיקו–סנגל הם היחסים הבילטרליים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין רפובליקת סנגל.
שתי המדינות חברות בקבוצת ה-15, פורום שהוקם בוועידת המדינות הלא-מזדהות.
באפריל 1960 קיבלה סנגל עצמאות מצרפת.
ב-1961 שלחה מקסיקו משלחת נשיאותית שביקרה במדינה, שמשימתה הייתה להכין את הקרקע לייסוד יחסים דיפלומטיים בין המדינות, דבר שאכן קרה ב-10 במאי 1962.
במאי 1975, ביקר נשיא סנגל, לאופולד סדאר סנגור במקסיקו.
במהלך ביקורו במקסיקו, נחתם הסכם לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי, והסכם נוסף לשיתוף פעולה טכנולוגי.
ביולי אותה שנה ערך נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלברס, והפך לנשיא המקסיקני הראשון שביקר באפריקה.
ב-1991 סגרה מקסיקו את השגרירות שלה בסנגל, ושנתיים אחר כך פתחה את קונסוליה בדקר.
במרץ 2002, ביקר נשיא סנגל עבדוליי ואד במקסיקו ובעיר מונטריי והשתתף בוועידה בינלאומית לפיתוח.
בשנת הסתכם הסחר בין המדינות בכ-28 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לסנגל כלל מכונות, מוצרי חשמל וכדומה, ואילו סנגל ייצאה למקסיקו סחורות דוגמת אילמניט, זירקון ועוד.
יחסי מקסיקו–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לסרביה.
שתי המדינות היו חברות מייסדות של G77 והאו"ם.
מקסיקו ויוגוסלביה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 במאי 1946. בשנת 1951 פתחה מקסיקו שגרירות בבלגרד.
במרץ 1963 ערך נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס ביקור רשמי בסרביה.
במהלך ביקורו של הנשיא לופס מטאוס, מקסיקו העניקה את עיטורה הגבוה ביותר, מסדר העיט האצטקי, לנשיא יוסיפ ברוז טיטו.
באוקטובר 1963, נשיא יוגוסלביה טיטו ערך ביקור רשמי במקסיקו.
מאז הביקורים הראשוניים נערכו כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות.
בשנת 2006, האיחוד בין סרביה למונטנגרו התפרק ויצר שתי מדינות נפרדות: הרפובליקה של סרביה ומונטנגרו.
באותה שנה הכירה מקסיקו בעצמאות מונטנגרו והמשיכה לקיים יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סרביה.
מקסיקו לא הכירה בקוסובו מאז הכריזה על עצמאותה מסרביה בשנת 2008. בשנת 2016 חגגו מקסיקו וסרביה 70 שנה של יחסים דיפלומטיים.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו ברפובליקת יוגוסלביה / סרביה
נשיא מקסיקו לואיס אצ'ווריה אלברס (1974)
נשיא מקסיקו מיגל דה לה מדריד (1985)
ביקורים רמי דרג מרפובליקה של יוגוסלביה / סרביה במקסיקו
נשיא יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו (1963 ו-1976)
נשיא יוגוסלביה סרגיי קראיגר (1981)
נשיא יוגוסלביה לזר מויסוב (1987)
סגן ראש הממשלה הראשון איוויצה דאצ'יץ' (2012 ו-2015)
הסכמים בין מקסיקו לבין יוגוסלביה הועברו להסכמים בין מקסיקו לסרביה.
במרץ 1950 חתמו שתי המדינות על הסכם לכינון יחסי סחר.
במרץ 1960 נחתם הסכם חילופי תרבות ונחתם ביולי 1963 הסכם סחר נוסף לפרוטוקול.
בנוסף, נחתם הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכני בין שתי המדינות בפברואר 1974. ביולי 2010 נחתם הסכם חקלאי בין שתי המדינות.
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו כיווני בין מקסיקו לסרביה ב-45 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לסרביה כולל: זיכרונות מחשב ולוחות אם, טבק ומינרלים; בעוד שהייצוא העיקרי של סרביה למקסיקו כולל: צמיגי רכב ובגדים.
חברת רב-לאומית מקסיקנית אמריקה מוביל פועלת בסרביה.
כמנהל, בורה מילוטינוביץ' הוביל את נבחרת מקסיקו בכדורגל במונדיאל 1986.
מקסיקו מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
יחסי מקסיקו–נמיביה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לרפובליקה של נמיביה.
במהלך מלחמת הגבול הדרום אפריקאית, נמיביה (באותה תקופה כונתה דרום-מערב אפריקה) נלחמה על עצמאותה נגד דרום אפריקה שכבשה את המדינה בשנת 1915 מגרמניה.
בשנת 1972 הצטרפה מקסיקו כחברה למועצה המיוחדת של האו"ם לדרום מערב אפריקה.
כחברה, מקסיקו דגלה בהסגת כוחות של דרום אפריקה מנמיביה, תמכה בעצמאות נמיביה מדרום אפריקה והכירה רשמית בארגון העם הדרומי במערב אפריקה (SWAPO).
בשנת 1980 הציעה מקסיקו מלגות עבור אזרחי נמיביה כדי להשלים את לימודיהם באוניברסיטה במקסיקו.
בשנים 1980–1981 הייתה מקסיקו חברה בלתי-קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות.
בהיותה במועצה, מקסיקו הצביעה בעד החלטה 475 של מועצת הביטחון של האו"ם המגנה את ההתקפות המתמשכות על אנגולה בידי דרום אפריקה באמצעות דרום מערב אפריקה הכבושה.
במרץ 1990 נסע אנדרס רוזנטל גוטמן, תת-מזכיר החוץ המקסיקני, לווינדהוק כדי להשתתף בטקס הכרזת העצמאות של נמיביה, שהוכרז על ידי נשיא נמיביה, סם נוג'ומה.
רוזנטל העביר מסר לנשיא נוג'ומה מאת נשיא מקסיקו קרלוס סלינס.
הוא חזר על הרצון של מקסיקו לכונן יחסים דיפלומטיים עם הממשלה הנמיבית החדשה בהקדם האפשרי.
ב-17 באפריל 1990, מקסיקו ונמיביה כוננו יחסים דיפלומטיים.
בשנת 1993 פתחה מקסיקו שגרירות בווינדהוק אותה חלקה עם ונצואלה.
בשנת 2002 סגרה מקסיקו את שגרירותה בגלל מגבלות תקציב.
בדצמבר 2010 השתתף יו"ר האספה הלאומית הנמיבי תיאו-בן גוריראב והשרה לאיכות הסביבה והתיירות נטומבו ננדי-נדאיטווה (Netumbo Nandi-Ndaitwah) בוועידת האקלים של האו"ם לשנת 2010 שהתקיימה בקנקון, מקסיקו.
בדצמבר 2017 ביקרה יו"ר המועצה הלאומית של נמיביה מרגרט מנסה-ויליאמס ביקור רשמי במקסיקו.
במהלך ביקורה ביקרה מנסה-ויליאמס בסנאט של מקסיקו ושוחחה עם חברי הסנאט.
בהודעתה לישיבת המליאה של הסנאט אמרה הגב' מנסה-ויליאמס כי נמיביה נגד בניית חומות.
היא גם הזמינה חברות מקסיקניות להשקיע בנמיביה בתחומים כמו תיירות וחקלאות.
מאז כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות, מזכירות החוץ של מקסיקו מציעה שתי מלגות בשנה לסטודנטים מנמיביה, ללימודי התמחות, מאסטר, דוקטורטים, שהות בפוסט-דוקטורט ומחקר ברמת המאסטר והדוקטורט.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לנמיביה
אנדרס רוזנטל גוטמן הזר הזר (1990)
ביקורים רמי דרג מנמיביה למקסיקו
יו"ר האספה הלאומית תיאו-בן גוריראב (2010)
השרה לאיכות הסביבה ותיירות נטומבו ננדי-נדאיטווה (Netumbo Nandi-Ndaitwah) (2010)
יו"ר המועצה הלאומית מרגרט מנסה-ויליאמס (2017)
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין מקסיקו לנמיביה ב-847 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לנמיביה כולל: טרקטורים עם גלגלים; פירות מיובשים; יחידות זיכרון; מחרשות וזרעים.
הייצוא העיקרי של נמיביה למקסיקו כולל: מעגלים משולבים היברידיים; יחידות זיכרון; התקני אחסון לא נדיפים; דגימות זואולוגיות; מכפילים של פלט דיגיטלי או אנלוגי של מודמים; קוראים אופטיים (סורקים); מתגים; גבישים פיזואלקטריים רכובים; טובין להרכבה או ייצור של מטוסים או מטוסי תובלה.
מקסיקו מוסמכת לנמיביה משגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
נמיביה מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די.
יחסי מקסיקו–ניגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה.
שתי המדינות הן חברות בקבוצת ה-15, קבוצת ה-24 והאומות המאוחדות.
מקסיקו וניגריה הן שתי מעצמות אזוריות באמריקה הלטינית ובאפריקה, בהתאמה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים זו עם זו ב-14 באפריל 1976. שלושה חודשים לאחר כינון יחסים דיפלומטיים, מקסיקו פתחה שגרירות בלאגוס, אולם השגרירות נסגרה בשנת 1979 בגלל קשיים כספיים.
בשנת 1981 פתחה ניגריה שגרירות במקסיקו סיטי ובהמשך סגרה את משלחתה הדיפלומטית שנתיים לאחר מכן בשנת 1983. ניגריה פתחה מחדש את שגרירותה במקסיקו בשנת 2000 ומקסיקו בעקבותיה פתחה שגרירות באבוג'ה (בירת ניגריה החדשה מאז 1991) בשנת 2008.
בשנת 1981 השתתף נשיא ניגריה, שהו שגרי, בפסגה של ראשי מדינות בקנקון, שם נפגש עם מקבילו נשיא מקסיקו חוסה לופס פורטייו ועם מנהיגי מדינות אחרות.
מאז שנת 2000 גברו בהתמדה היחסים הדו-צדדיים והמפגשים ברמה הגבוהה בין שתי המדינות.
במרץ 2002, נשיא ניגריה, אולוסגון אובסנג'ו, ערך את ביקורו הראשון במקסיקו כדי להשתתף בוועידת מונטריי שהתקיימה בעיר מונטריי.
בספטמבר 2002 הפך הנשיא ויסנטה פוקס לראש המדינה המקסיקני הראשון שערך ביקור רשמי בניגריה.
בספטמבר 2005 ערך נשיא ניגריה אולוסגון אובאסנג'ו ביקור שני במקסיקו.
במרץ 2013 ביקרה לורדס ארנדה בסאורי, תת-מזכיר החוץ של מקסיקו, בניגריה ונפגשה עם הנשיא גודלאק ג'ונתן.
בשנת 2016 חגגו מקסיקו וניגריה 40 שנה של יחסים דיפלומטיים.
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לניגריה
שליח מיוחד רוברטו ספטה ברדס (2013)
תת-מזכיר החוץ לורדס ארנדה בסאורי (2013)
מנכ"ל פרומקסיקו פרנסיסקו גונסאלס דיאס (2016, 2018)
מנכ"ל אפריקה והמזרח התיכון חורחה אלברס פואנטס (2018)
ביקורים רמי דרג מניגריה למקסיקו
סגן שר האוצר ירימה לאוואן נגמה (2013)
שר האוצר נגוזי אוקונג'ו-איוולה (2014)
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-183 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לניגריה כולל: חומרי בניין, טקילה, מלט, מכונות ואלקטרוניקה.
הייצוא העיקרי של ניגריה למקסיקו כולל: גז טבעי ושומשום.
ניגריה היא שותפת הסחר ה-55 בגודלה של מקסיקו בעולם ושותפת הסחר השנייה בגודלה באפריקה (אחרי דרום אפריקה).
חברות רב-לאומיות מקסיקניות כמו Cemex ו-Grupo Bimbo פועלות בניגריה.
מקסיקו מחזיקה בניגריה שגרירות באבוג'ה.
ניגריה מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי.
יחסי מקסיקו–סורינאם הם היחסים הדיפלומטיים בין מקסיקו לסורינאם.
שתי המדינות חברות באיגוד מדינות הקריביים, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, ארגון מדינות אמריקה והאומות המאוחדות.
מקסיקו וסורינאם הן שתי מדינות אמריקאיות עם היסטוריה קולוניאלית שונה.
מקסיקו, כמו אזורים רבים אחרים באזור, נכבשה על ידי ספרד וקיבלה עצמאות בשנת 1821. סורינאם היא האומה העצמאית היחידה ביבשת אמריקה שנכבשה וזכתה בעצמאות מהולנד.
מיד לאחר קבלת העצמאות, מקסיקו וסורינאם כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1975. בשנת 1982, סורינאם פתחה שגרירות במקסיקו סיטי, אולם בשנת 1986, בגלל מגבלות תקציב, סורינאם סגרה את המשלחת הדיפלומטית שלה ומאז היא מיוצגת באמצעות שגרירותה בוושינגטון הבירה.
מקסיקו מעולם לא פתחה שגרירות בפרמריבו, אולם היא תמיד החזיקה בקונסוליית כבוד בעיר הבירה.
בשנת 2002 ביקר נשיא סורינאם רונלד ונציאן בעיר מונטריי שבמקסיקו כדי להשתתף בפסגה המיוחדת של האמריקות.
בעודו שם נפגש עם נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס.
באפריל 2012 ביקר נשיא סורינאם דסי באוטרסה בפוארטו ואיארטה, מקסיקו כדי להשתתף בפסגת אמריקה הלטינית של הפורום הכלכלי העולמי באירוח נשיא מקסיקו פליפה קלדרון.
במאי 2012 נפגש נשיא מקסיקו קלדרון עם הנשיא באוטרסה בזמן ששני המנהיגים השתתפו בפסגת מקסיקו–הקהילייה הקריבית בברבדוס.
בשנת 2012 חתמו מקסיקו וסורינאם על הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני.
באותה שנה חתמו שתי המדינות גם על הסכם לשיתוף פעולה בחקלאות ולהכשרת דיפלומטים סורינאמים בשפה הספרדית.
מדי שנה מקסיקו מעניקה מלגות ממשלתיות לסטודנטים בסורינאם ללמוד ספרדית או ללמוד תואר שני במקסיקו.
בשנת 2017, הסחר הדו-צדדי בין מקסיקו לסורינאם הסתכם בכ-8.1 מיליון דולר.