tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא הוכתר "בדרן השנה של קליפורניה", כאשר סגנו היה מנצח העונה הראשונה של המירוץ לדראג: אולסטארס, צ'אד מייקלס.
לאחר 5 חודשים בלוס אנג'לס, ב-2012, שאנג'לה נבחרה להיות אחד מ-12 מלכות דראג להשתתף בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי, המירוץ לדראג של רו פול, היא הודחה ראשונה בשל ניסיון מועט.
לאחר שנבחנה מחדש, חזרה לעונה השלישית של הסדרה, שם הגיעה למקום 6, וניצח 2 אתגרים במהלך התחרות, היא הופיעה בפרק ה-"Snatch game" של עונת האולסטארס השנייה של התוכנית.
ב-2017, הוכרז כי שאנג'לה תשוב לעונת האולסטארס השלישית של התוכנית, והפכה למתחרה הראשונה בתוכנית להשתתף ב-3 עונות.
היא ניצחה בשלושה אתגרים והייתה אחת המתמודדות המובילות לניצחון.
בפרק הגמר, עקב הדחתה על ידי מתמודדות עבר של העונה, לא עברה לשלב הליפסינק לניצחון והגיעה למקום השלישי.
הדחתה של שאנג'לה וניצחונה של טריקסי מאטל עוררו מחולקת בקרב מעריצי הסדרה.
שאנג'לה הופיעה בפרקים של הסדרות Glee, בונז, קומיוניטי, רקדניות קטנות, מרוששות והמנטליסט.
ואף בפרסומת של מנהל המזון והתרופות האמריקאי נגד עישון יחד עם משתתפות נוספות של המירוץ לדראג, ובניהן טריקסי מטאל.
היא לקחה חלק בסרטים נשק אותי, הרוג אותי, הוריקן ביאנקה והוריקן ביאנקה 2: מרוסיה בשנאה שבה ככבה מנצחת העונה השישית של המירוץ לדראג, ביאנקה דל ריו.
יחד עם השופט במירוץ לדראג, רוס מת'יוס, קריינה שאנג'לה את אירוויזיון 2018 שנערך בליסבון, פורטוגל.
באפריל 2018 הגיעה שאנג'לה לישראל והופיעה במועדון הדופלס בתל אביב.
בשנת 2022 הגיעה למקום הרביעי בעונה ה־31 של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
שאן תומאס היא שחקנית ולשית.
היא ידועה מהופעותיה על במת התיאטרון ובתוכניות טלוויזיה.
קולה מוכר למאזינים בשל קריאת השירה ברדיו 3 של ה-BBC, ובהקלטות של ספרי שמע.
תומאס נולדה בסטרטפורד על האייבון ולמדה משחק ב-Royal Central School of Speech & Drama.
היא הופיעה בתיאטרון, בטלוויזיה ובסרטי קולנוע כגון "הארי פוטר ומסדר עוף החול" בו גילמה את אמיליה בונז.
ב-2002 הופיעה תומאס בהפקה של תיאטרון וסט אנד בלונדון של המחזה "Up for Grabs" לצדה של מדונה.
המבקר מייקל בילינגטון שיבח את הופעתה במחזה.
ב-2004 שיחקה תומאס בתפקיד ראשי בדמות ליידי מקבת' בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזה "מקבת''" בסטרטפורד על האייבון.
בילינגטון כתב עליה ש"שאן תומאס נולדה לגלם את ליידי מקבת'.
יש בה את המינון הנכון של התקפה, סקסיות ודחף רגשי".
במחזמר "אביב מתעורר" שהועלה בלונדון ב-2009 גילמה תומאס יחד עם ריצ'רד קורדרי את כל הדמויות המבוגרות.
ב-2010 שיחקה תומאס בתפקיד ראשי בדמות המלכה בהפקה של התיאטרון הלאומי ויילס של המחזה "הפרסים" מאת אייסכילוס, וזכתה לשבחים בעיתון הגרדיאן.
ב-2011 גילמה תומאס את ליידי מרתה בתיאטרון נורתן סטייג' ושפילד בהפקה של המחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף??" מאת אדוארד אלבי.
ב-2012 החלה לגלם את אטורלופ בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "מרלין".
תומאס קראה שירה ברדיו 3 של ה-BBC בתוכנית "Words and Music".
היא הקליטה ספרי שמע אחדים בהם הרומן "I Think I Love You" מאת אליסון פירסון ואת "A Short History of Tractors in Ukrainian" מאת מרינה לוויקה.
אחותה היא השחקנית שרה מאיר-תומאס.
בן זוגה הוא המשורר הבריטי טוני הריסון.
שָׁאנְגְזָ'אוֹ (בסינית מפושטת: 上饶; בסינית מסורתית: 上饒; בפין-יין: Shàngráo) היא נציבות עירונית במחוז ג'יאנגשי שבדרום-מזרח הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-6.49 מיליון תושבים, מתוכם כ-2.07 מיליון בשלושת הרבעים.
הנציבות העירונית שאנגז'או משתרעת על פני 22,731 והיא הנציבות העירונית המזרחית במחוז ג'יאנגשי.
היא גובלת בחמש נציבויות עירונויות: נָאנְצָ'אנְג (בירת המחוז) ממערב, גְ'יוּגְ'יָאנְג מצפון-מערב, מדרום-מערב, מדרום ו מצפון.
המחוזות הגובלים בשאנגז'או הם ג'ג'יאנג ממזרח, אנחווי מצפון ופוג'יין מדרום.
מערב העיר מתרחב לתוך אגם פו-יאנג.
שאנגז'או עצמה נמצאת בקצה המערבי של אזורים דוברי סינית וו, ברוב הנפות הקשורות אליה דוברי סינית .
הנציבות העירונית שאנגז'או מחולקת לשלושה רבעים, שמונה נפות ונפה עירונית אחת.
תחנת הרכבת של שאנגז'או מכילה שלוש מסילות ברזל גדולות, ובה עוברות הרכבות: , ו.
שאנגחאי מאסטרס (בסינית: 上海大師賽, ידוע גם בשם שאנגחאי רולקס מאסטרס מטעמי חסות) הוא טורניר טניס גברים הנערך מדי שנה בתחילת אוקטובר באצטדיון צ'יג'ונג ברובע מינהאנג שבשאנגחאי, סין.
הטורניר, המשוחק על משטח קשה, הוא השמיני מתוך תשעת טורנירי המאסטרס של סבב ה-ATP, והיחיד שלא נערך באירופה או בצפון אמריקה.
הטורניר משוחק על פני שמונה ימים בתחילת אוקטובר.
בטורניר היחידים משתתפים 56 שחקנים (מהם 7 המעפילים מטורניר המוקדמות, ו-8 מדורגים שעוברים אוטומטית לסיבוב השני), ובטורניר הזוגות משתתפים 24 צמדים (גם כאן ישנם 8 מדורגים המעפילים אוטומטית לסיבוב השני).
כל משחקי היחידים משוחקים בפורמט של הטוב משלוש מערכות עם שובר שוויון בכול אחת מהמערכות, ואילו במשחקי הזוגות משחקים שתי מערכות עם שובר שוויון, שלאחריהן - במקרה של תיקו במערכות - משוחק שובר שוויון על כל המשחק.
כמו שאר טורנירי המאסטרס בסבב ה-ATP, כך גם מאסטרס שאנגחאי מעניק 1000 נקודות דירוג למנצחים בטורנירי היחידים והזוגות.
כל המשחקים נערכים בארנת צ'יג'ונג, שבו שוחק גביע המאסטרס בטניס (Tennis Masters Cup, כיום נקרא גמר ה-ATP) בין השנים 2005–2008. המשטח במגרשים הוא משטח קשה, ספציפית מסוג דקו-טרף (DecoTurf).
במקור נבנתה הארנה בין השנים 2004 ל-2005 על מנת לארח את גביע המאסטרס בטניס, לאחר ששאנגחאי זכתה במכרז בחוזה לשלוש שנים (2005–2007), שהוארך מאוחר יותר אף לשנה רביעית.
האתר תוכנן להפוך להיות קומפלקס הטניס הגדול ביותר באסיה, בזכות אצטדיון מרכזי בן 15,000 מושבים.
האצטדיון המרכזי כולל גג נפתח, שמורכב משמונה לוחות פלדה המייצגים את המגנוליה, הפרח הרשמי של העיר שאנגחאי.
נכון לשנת 2019, המגרש המרכזי שמר על מעמדו כאחד מאצטדיוני הטניס הגדולים בעולם.
כהכנה לקראת טורניר מאסטרס שאנגחאי הראשון הורחב הקומפלקס, ומספר אצטדיונים ומגרשים חדשים הוקמו עד אוגוסט 2009, מגרש גראנדסטנד (Grandstand Court), עם קיבולת של 5,000 צופים, ומגרש יוניון פיי 3 (Union Pay 3), עם קיבולת של 1,500 צופים.
הטורניר נוסד על ידי ה-ATP ואיגוד הטניס הסיני במטרה לפתח את שוק הטניס בסין ובאסיה באופן כללי.
בשנת 1996 נערך לראשונה טורניר טניס מקצועני בעיר שאנגחאי.
בשנת 2002 נערכה בעיר לראשונה אליפות סוף השנה, שנקראה אז גביע המאסטרס בטניס.
בעקבות הצלחת טורניר זה החליט סבב ה-ATP להעניק לשאנגחאי את הזכויות לטורניר סוף השנה לשנים 2005–2007, ולאחר מכן להאריך את החוזה לשנה נוספת.
במרץ 2007 הודיע ה-ATP כי כחלק מהשינויים המתוכננים לעונת 2009, יוקם טורניר טניס חדש מסדרת המאסטרס בשאנגחאי, טורניר המאסטרס הראשון שייערך באסיה, במקום טורניר מדריד; כתוצאה מכך טורניר מדריד עבר לעונת החימר האירופית, שם החליף את טורניר המבורג, שנושל ממעמדו כטורניר מאסטרס.
טורניר סוף השנה שינה את שמו ל"גמר סבב ה-ATP העולמי" (ATP World Tour Finals) ועבר לארנת ה-O2 בלונדון, בריטניה.
טורניר שאנגחאי הפך לספינת הדגל של החלק האסייתי בלוח השנה של סבב ה-ATP, שפרט אליו כולל גם את אליפות צ'נגדו הפתוחה בצ'נגדו ואת אליפות ג'והאי בג'והאי מסדרת 250 של סבב ה-ATP, ואת אליפות יפן הפתוחה בטוקיו ואליפות סין הפתוחה בבייג'ינג מסדרת 500 של סבב ה-ATP.
בין השנים 2019-2022, לא נערך הטורניר בשל מגבלות נסיעה לסין, הקשורות למגפת הקורונה.
באוקטובר 2025 זכה בטורניר ולנטין ואשרו ממונקו, שדורג לפני הטורניר במקום ה-204 בעולם, לאחר שניצח בגמר את בן דודו הצרפתי ארתור רינדרקנך.
הדירוג של ואשרו הוא הנמוך ביותר אי פעם בין זוכי טורניר מאסטרס.
רשימת זוכי העבר לפי האתר הרשמי
שאן קליפורד היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
בתיאטרון הופיעה קליפורד במחזה "Consent" בתיאטרון הרולד פינטר, במחזה "Pains of Youth" בתיאטרון המלכותי הלאומי, וב-"The Road to Mecca" בתיאטרון ארקולה.
קליפורד גלדה ברובע אילינג שבלונדון.
יש לה אחות בשם נטלי, שהיא בעלת גלריה בניו יורק.
היא תמיד ידעה שברצונה להיות שחקנית, ובנעוריה השתתפה בתיאטרון לנוער.
לפני שהתקבלה לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) עבדה קליפורד כיועצת כתיבה במשך שלוש שנים.
ב-RADA פגשה את פיבי וולר-ברידג', שמאוחר יותר יצרה וכיכבה בסדרה "פליבג", והשתיים התיידו.
ב-2006 סיימה קליפורד תואר BA במשחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
בעשר השנים הראשונות בקריירה המקצועית שלה הפכה קליפוד לשחקנית פורה באוף וסט אנד.
במרץ 2007 שיחקה במחזה "Not the End of the World" בתיאטרון בריסטול אולד ויק.
הופעתה הבולטת הראשונה הייתה בתפקיד משנה בהפקה של הברביקן "Burial at Thebes" שהוצג לראשונה בספטמבר 2007.
בקיץ 2008 שיחקה קליפורד במחזה "The Pendulum" בתיאטרון ג'רמין סטריט שהוצג בחודש יוני.
בקיץ שאחר כך הופיעה קליפורד בשלוש הפקות תיאטרון.
ביוני שיחקה בתפקיד קטן באופרה קאמרית בשם "Parthenogenesis" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.
היא כיכבה במחזה "The Road to Mecca" בתיאטרון ארקולה, והשתתפה בסיבוב הופעות של המחזה "Is Everyone Okay?", יחד עם פיבי וולר-ברידג'.
בספטמבר 2010 כיכבה קליפורד ביצירה של תיאטרון ניסויי בשם "Pieces of Vincent" בתיאטרון ארקולה.
בהמשך סתיו 2010, שיחקה בתפקיד משנה במחזה "Pains of Youth" בתיאטרון המלכותי הלאומי.
בסוף אותה שנה שיחקה קליפורד בהפקה של "היפה והחיה", שוב בתיאטרון המלכותי הלאומי.
ההפקה הוצגה בעונת חג המולד וזכתה להצלחה בביקורת.
במהלך הקריירה שלה, השתתפה קליפורד בסדנאות ובהקראות בהפקות של תיאטראות אוף וסט אנד.
לעיתים קרובות שיתפה פעולה עם להקות התיאטרון DryWrite ו-Nabakov, ועם במאי התיאטרון ויקי ג'ונס, לינזי טרנר, אנדרו סטגול, והשחקנית תסריטאית פיבי וולר-ברידג'.
ביוני 2022 לוהקה קליפורד לתפקיד לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה אבא בהפרעה, סדרת הטלוויזיה בהפקת רוב לאו ובנו ג'ון אוון לאו שגם משחקים בתפקידים הראשיים.
קליפורד היא צמחונית ומתרגלת מדיטציה באופן יומיומי.
ב-2016 השיקה פלטפורמה של בריאות ומדיטציה בשם "Still Space".
שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המבוסס על דמותו של שאנג-צ'י מאת מארוול קומיקס.
הסרט הופק על ידי אולפני מארוול ומופץ על ידי אולפני וולט דיסני, והוא הסרט ה-25 ביקום הקולנועי של מארוול.
את הסרט ביים הבמאי דסטין דניאל קרטון עם תסריט מאת דייוויד קאלאהם ומככבים בו סימו ליו בדמותו של שאנג-צ'י, לצדם של אקוופינה, טוני ליונג, פאלה צ'אן, מנג'ר ג'אנג, פלוריאן מונטיאנו, רוני צ'יינג ומישל יאו.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-3 בספטמבר 2021, והוא חלק מהשלב הרביעי של היקום הקולנועי של מארוול.
בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-2 בספטמבר 2021.
עלילת הסרט נפתחת בפרולוג המתרחש אלף שנה לפני אירועי "סוף המשחק".
אדם בשם שו ונוו מוצא את עשר הטבעות, כלי נשק מיסטיים המעניקים למשתמש בהם חיי-אלמוות ועוצמה רבה.
ונוו מגייס צבא של לוחמים ומקים את ארגון "עשר הטבעות", באמצעותו הוא כובש ממלכות ומפיל ממשלות רבות לאורך ההיסטוריה.
בשנת 1996, ונוו מחפש את הכפר טא לו, שעל פי האגדה מכיל חיות מיתיות שונות, במטרה להרחיב את כוחו.
ונוו מאתר את הכניסה לכפר, אך מגינת הכפר, יינג לי, מונעת ממנו להיכנס.
בסופו של דבר, השניים מתאהבים ולהם נולדים שני ילדים, שאנג-צ'י ושיאלינג.
ונוו נוטש את כוח עשר הטבעות ואת ארגונו עבור משפחתו.
לי נרצחת על ידי כנופיית הברזל, יריבתה הנושנה של "עשר הטבעות", וונוו שוב לוקח את הטבעות כדי לטבוח בהם ולחדש את פעילותו הפלילית.
שאנג-צ'י מובא למתחם הארגון כדי להתאמן בכל אמנויות הלחימה על ידי סוחר המוות, חבר בכיר בארגון.
עם הגיעו לגיל 14, שאנג-צ'י נשלח על ידי ונוו לחסל את מנהיג כנופיית הברזל.
לאחר מילוי משימתו, שאנג-צ'י, הסובל כעת מטראומה בעקבות המשימה, נוטש את הארגון ונמלט לסן פרנסיסקו, שם הוא מאמץ את השם "שון".
עשור לאחר מכן, שאנג-צ'י מתגורר בסן פרנסיסקו ועובד כמחנה מכוניות עם חברתו הטובה ביותר, קייטי צ'אן.
יום אחד בדרך לעבודתו במטרו מוני, שאנג-צ'י וקייטי מותקפים על ידי חברי "עשר הטבעות" בהנהגתו של רייזור פיסט.
לאחר המאבק בהם, שאנג-צ'י מגלה שהתליון שנתנה לו אמו נלקח על ידם.
מחשש ש"עשר הטבעות" יתקיפו גם את אחותו שיאלינג (שגם לה תליון זהה), שאנג-צ'י מחליט לאתר אותה וחושף את עברו בפני קייטי, שמסכימה לעזור לו.
השניים מוצאים את שיאלינג במועדון קרב מחתרתי במקאו, אותו היא מנהלת; שיאלינג מביעה את טינתה כלפי שאנג-צ'י על כך שנטש את משפחתם וכלפי אביהם על שהזניח אותה.
מועדון הקרב מותקף על ידי גדוד של "עשר הטבעות" בראשות סוחר המוות, ואילו ונוו מגיע באופן בלתי צפוי במהלך המתקפה ולוכד את שאנג-צ'י, קייטי ושיאלינג.
לאחר שהביעו את התנגדותם לתוכניתו של ונוו ונכלאו, השלושה נמלטים מהבסיס בעזרתו של השחקן לשעבר טרבור סלייטרי, אשר נכלא בעוון התחזות לוונוו.
בהדרכת בן-לווייתו של סלייטרי, מוריס, השלושה נוסעים לטא לו במטרה להזהיר את הכפר מ"עשר הטבעות" ופוגשים את יינג נאן, אחותה של לי ודודתם של שאנג-צ'י ושיאלינג, שחושפת בפני השלושה את ההיסטוריה של טא לו: לפני אלפי שנים, הכפר הותקף על ידי "השוכן באפלה" וצבאו.
עם זאת, הכפר ניצל על ידי דרקון בשם "המגן הגדול", שעזר לתושביו ללכוד את "השוכן באפלה" וצבאו בהר.
לדברי נאן, כוחו של "השוכן באפלה" השפיע על ונוו להאמין שלי עדיין חיה ושבויה בהר על מנת שיוכל להיעזר בטבעות במטרה להימלט מכלאו.
נאן מעניקה לשאנג-צ'י ולשיאלינג שריונות העשויים מקשקשי דרקון ומאמנת את שאנג-צ'י בסגנון הלחימה של טא לו.
שיאלינג זוכה להארה לאחר שראתה את נשות הכפר מתאמנות כשוות לצד הגברים, ואילו קייטי מתחילה באימוניה בחץ וקשת בהדרכתו של גואנג בו, תושב הכפר ואחד מחשוביה.
למחרת, ונוו וחייליו מגיעים לכפר על מנת להשמיד את החותם האוטם את הכלא בהר, ומתפתח קרב בינם לבין תושבי הכפר.
ונוו ושאנג-צ'י נלחמים בקרב שמסתיים בכך שוונוו משליך את שאנג-צ'י אל האגם הסמוך.
כשהוא מונחה על ידי קולה של "לי", ונוו מתחיל לשבור את החותם באמצעות כוח הטבעות, ומאפשר בשוגג לחייליו של "השוכן" לברוח.
תושבי הכפר וחיילי "עשר הטבעות" מכריזים על הפסקת אש על מנת לעצור את חיילי "השוכן".
באגם, שאנג-צ'י מוקם ניצל על ידי המגן הגדול.
ונוו ושאנג-צ'י נלחמים פעם נוספת, כאשר שאנג-צ'י מנצח באמצעות שילוב כישוריו עם שיטות הלחימה שלמד עם דודתו כדי לפרוק את ונוו מנשקו.
מחוזק על ידי הנשמות שנתבעו על ידי חייליו, "השוכן" בורח מההר.
ונוו מקריב את עצמו על מנת להציל את שאנג-צ'י מ"השוכן".
בנשימותיו האחרונות, ונוו מעניק לשאנג-צ'י את עשר הטבעות, ובסופו של דבר "השוכן" נהרג באמצעות שילוב כוחם של שאנג-צ'י, המגן הגדול, שיאלינג וקייטי.
באפילוג, שאנג-צ'י וקייטי חוזרים לסן פרנסיסקו, שם הם פוגשים את וונג, שמברכם לשלום.
בסצנה הנמצאת באמצע הכתוביות, וונג מעביר את השניים אל הסנקטרום סנקטוריום הניו-יורקי, שם הם פוגשים את ברוס באנר וקרול דנברס, ומגלים כי עשר הטבעות משדרות אות מסתורי.
בסצנה נוספת שלאחר הכתוביות, מוצגת הפיכתה של שיאלינג למנהיגה החדשה של ארגון "עשר הטבעות".
סימו ליו – שאנג-צ'י, אמן לחימה מיומן שהוכשר כמתנקש על ידי ארגון עשר הטבעות מאז ילדותו, ומאז ניסה לנהל חיים נורמליים בסן פרנסיסקו.
הבמאי דסטין דניאל קרטון תיאר את דמותו של שאנג-צ'י כ"ילד שנמצא מחוץ למקומו וכדג מחוץ למים כאן בארצות הברית, והוא מחפה על זה בכריזמה." מכיוון שבעיבוד זה דמותו של שאנג-צ'י אינה חובשת מסכה, ליו למד וביצע הרבה את פעלולים בעצמו.
אקוופינה – קייטי, חברתו הטובה ביותר של שאנג-צ'י, שאינה מודעת לעברו.
אקוופינה תיארה את דמותה כמי שניתן להזדהות איתה, ואמרה עליה ש"היא נדחקת לעולם שבו היא לא באמת יודעת מה לעשות בו.
עם זאת, היא מגלה דברים חדשים על עצמה."
טוני ליונג – ונוו/המנדרין, אביו של שאנג-צ'י ומנהיגה העוצמתי ועתיק-היומין של ארגון עשר הטבעות.
ונוו הוא דמות מקורית שנוצרה עבור היקום הקולנועי של מארוול, שלקח על עצמו שמות רבים ושונים, כולל "המנדרין".
קרטון אף אמר שיש גם היבטים בעייתיים בדמותו של המנדרין בקומיקס שהוא רוצה לשנות באומרו, "אני חושב ש[לונג] מביא אנושיות שאנחנו צריכים בשביל הדמות הזו.
אנחנו לא מחפשים לתרום יותר לסטריאוטיפים האסיאתיים שראינו גם בקולנוע וגם בתרבות הפופ...
[לונג] הוא שחקן מדהים כל כך ואני נרגש שהוא יעזור לנו לשבור כמה מאותם סטריאוטיפים".קרטון נמנע מלהפוך את דמותו של ונוו לדמות חד-ממדית ונבל ללא לב בכך שהוא שכתב את דמותו של המנדרין כבעלת "יכולת עמוקה לאהוב".
את דמותו של המנדרין, שלבסוף נחשף כמתחזה, גילם השחקן בן קינגסלי בסרט "איירון מן 3" (2013).
פאלה צ'אן – יינג לי
מנג'ר ג'אנג – שיאלינג, אחותו המנוכרת של שאנג-צ'י ובתו של ונוו.
פלוריאן מונטיאנו – רייזור פיסט
מישל יאו – יינג נאן.
יאו גילמה בעבר את דמותה של אלטה אוגורד בסרט "שומרי הגלקסיה: חלק 2" (2017).
בנוסף, השחקן בנדיקט וונג שב לגלם את דמותו של המכשף וונג מסרטי היקום הקולנועי הקודמים, וכמוהו גם הנבל אבומיניישן, לאחר שהופיע לראשונה בסרט "הענק הירוק" משנת 2008. מארק רופאלו וברי לארסון שבים לגלם את דמותם של ברוס באנר וקרול דנברס בסצנה שאחרי הכתוביות.
לדברי מרגרט לואש, לשעבר נשיאה ומנכ"לית חברת "מארוול פרודוקשיינס", במהלך שנות ה-80, סטן לי היה מעוניין ליצור סרטים או סדרות טלוויזיה פוטנציאליות בכיכובו של שאנג-צ'י ודן על כך עם השחקן ברנדון לי ואמו לינדה לי, מתוך רצון לשכנע את ברנדון לי להסכים לגלם את דמותו של שאנג-צ'י.
אביו של ברנדון, אגדת אמנויות הלחימה ברוס לי, היה מקור ההשראה החזותית עבור האמן פול גולאסי כאשר היה אמון על ציור דמותו של שאנג-צ'י במהלך שנות ה-70. בשנת 2001, חתם סטיבן נורינגטון על עסקה לבימוי סרט בכיכובו של שאנג-צ'י.
בשנת 2003, הסרט נכנס לתהליך פיתוח באולפני דרימוורקס עם הבמאי יואן וו-פינג שהחליף את נורינגטון וברוס ס.
מקנה שנשכר לכתוב את התסריט.
המפיק אנג לי הצטרף לפרויקט בשנת 2004, אך לבסוף הפקת הסרט לא יצאה לפועל לאחר שהזכויות על הדמות חזרו למארוול קומיקס.
בספטמבר 2005, הכריז יו"ר ומנכ"ל מארוול, אבי ארד, על דמותו של שאנג-צ'י כאחת מעשר הדמויות של מארוול קומיקס שסרטים עליהם נמצא בתהליך פיתוח באולפני מארוול, לאחר שהאולפנים קיבלו מימון להפקת עשרה סרטים שיופצו על ידי סרטי פראמאונט.
לדברי כריס פנטון, נשיא לשעבר של חברת הפקת הסרטים הסינית "DMG Entertainment", שניהלה משא ומתן מול אולפני מארוול על הפקת את סרטיהם בשיתוף פעולה, אולפני מארוול הייתה מעוניינת למשוך את קהל הצופים הסיני באמצעות הצגת דמותו של שאנג-צ'י או המנדרין בסוף הסרט "הנוקמים".
חברת "DMG" נרתעה מההצעה, מכיוון שלדעתם התיאור הסטריאוטיפי השלילי של המנדרין בחוברות קומיקס היה עשוי להביא למנועת הקרנת הסרט בסין ולסכן אותה בפשיטת רגל.
בסופו של דבר, השחקן בן קינגסלי גילם את דמותו של טרבור סלייטרי, שחקן שנשכר להתחזות למנדרין, בסרט "איירון מן 3", שהופק בשיתוף פעולה עם חברת "DMG".
בדצמבר 2018, אולפני מארוול החליטו לחזור לפיתוח סרט על דמותו של שאנג-צ'י, במטרה להפוך אותו לסרט הראשון שלהם במרכזו עומדת דמות ממוצא אסייתי.
אולפני מארוול שכרו את התסריטאי הסיני-אמריקאי דייוויד קאלאהם לכתוב את התסריט, והחלו לחפש קולנוענים אסייתיים ואסייתיים-אמריקאים עבור בימוי הסרט.
התסריט של קאלאהם היה צפוי לעשות מודרניזציה לאלמנטים מחוברות הקומיקס בכיכובו של שאנג-צ'י, שנכתבו לראשונה בשנות ה-70, במטרה להימנע ממה שקהל הצופים המודרני יחשיב כסטריאוטיפים שליליים.
העיתונאי ריצ'רד ניובי מ"הוליווד ריפורטר" העיר כי הסרט יוכל "לפרוץ בצורה דומה ל'פנתר השחור'" באמצעות הבאת פרספקטיבה חדשה לדמותו של שאנג-צ'י.
עם זאת, ניובי ציין כי לדעתו דמותו של שאנג-צ'י הייתה מקבלת עומק נוסף בסדרת טלוויזיה במקום בסרט עלילתי; וציין שהפקת הסרט הוא הזדמנות עבור אולפני מארוול להימנע מסטריאוטיפים על אמני לחימה אסייתיים ולהיות "יותר מהברוס לי של מארוול קומיקס".
במרץ 2019, הוכרז שאולפני מארוול שכרו את הקולנוען היפני-אמריקאי דסטין דניאל קרטון לביים את הסרט.
בין המועמדים הסופיים של האולפנים לבימוי הסרט, נשקלו גם דבורה צ'או – שביימה בעבר פרקים בסדרות "איירון פיסט ו"ג'סיקה ג'ונס" שהופקו על ידי חטיבת הטלוויזיה של מארוול – ג'סטין טיפינג ואלן יאנג.
קרטון הודה כי בעבר לא היה מעוניין לביים סרט גיבורי-על, אך הסכים לביים את הסרט מכיוון שהיה מעוניין לסייע ביצירת עולם שילדים אסייתים יוכלו להסתכל עליו ולראות את עצמם בתוכו וליצור מודל לחיקוי עבורם.
באפריל 2019, הודיעו אולפני מארוול ושר האמנות האוסטרלי, מיטש פיפילד, שאחד מהסרטים של מארוול יצולמו באולפני פוקס אוסטרליה בסידני וברחבי ניו סאות' ויילס.
ההפקה קיבלה 24 מיליון דולר אוסטרליים (17 מיליון דולר אמריקאיים) במימון חד פעמי מממשלת אוסטרליה, וכן גיבוי מקרן המדינה "Made in NSW" בסך 10 מיליון דולר (7 מיליון דולר אמריקאיים).
הפקת הסרט הייתה צפויה להזרים 150 מיליון דולר אוסטרליים (107 מיליון דולר אמריקאיים) למשק העבודה האוסטרלי וליצור 4,700 מקומות עבודה חדשים, תוך ניצול של כ-1,200 עסקים מקומיים.
ביולי 2019, דון הארווין, שר האמנויות בניו סאות' ויילס, אישר כי מדובר בסרט שיעסוק בדמותו של שאנג-צ'י ושהוא יופק בשיטת גב-אל-גב עם הסרט "תור: אהבה ורעם".
באמצע יולי 2019, אולפני מארוול החלו לחפש שחקנים בשנות העשרים לחייהם עבור גילום דמותו של שאנג-צ'י.
האולפנים היה נחושים לערוך את האודישנים לדמות עבור שחקנים ממוצא סיני.
בין השחקנים נכללו לואיס טאן וסימו ליו; טאן גילם בעבר את דמותו של ז'ו צ'אנג ב"איירון פיסט".
ליו נבחן ב-14 ביולי ולוהק רשמית יומיים לאחר מכן, ב-16 ביולי.
על כך הכריזו קרטון והמפיק קווין פייגי במהלך הפאנל של הסרט בכנס הקומיק-קון שנערך ב-20 ביולי, במהלכו גם הוכרז שמו הרשמי של הסרט.
פייגי ציין כי ארגון עשר הטבעות אוזכר ביקום הקולנועי של מארוול מאז הצגתו במהלך הסרט הראשון של היקום, "איירון מן" שעלה לאקרנים בשנת 2008, וחשף כי מנהיגו של הארגון, המנדרין, יופיע בסרט זה בגילומו של טוני ליונג.
פייגי אף הודיע על ליהוקה של אקוופינה לצוות השחקנים של הסרט.
הצילומים התעתדו להתחיל בנובמבר 2019, אך באוקטובר 2019, קרטון הצהיר שהצילומים יחלו בתחילת שנת 2020. בדצמבר, פייג אישר שצוות השחקנים של הסרט יכלול אנסמבל רחב של שחקנים ממוצא אסייתי.
חודש לאחר מכן, השחקנית מישל יאו ניהלה משא ומתן על תפקיד בסרט.
צילומי הסרט החלו בפברואר 2020, באולפני פוקס אוסטרליה בסידני וברחבי ניו סאות' ויילס, על צילומי הסרט היה אחראי הצלם ביל פופ.
קרטון בחר בפופ משום שהוא חש שסגנון הצילום שלו יכול להיות נטורליסטי ועוצמתי, ובגלל עבודתו של פופ על הסרט "המטריקס", שלדעת קרטון נתן את הטון הנכון לסרט המתקיים ביקום הקולנועי של מארוול ומתמקד בדמויות אסיאתיות ואסיאתיות-אמריקאיות.
ב-12 במרץ, לאחר שהאולפנים החלו להפסיק את הפקת הסרטים בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, החליט קרטון לעבור בדיקת הידבקות בנגיף הקורונה לאחר שעבד בשיתוף פעולה הדוק עם אנשים שנחשפו לנגיף.
קרטון בחר לנקוט באמצעי זהירות בעקבות תינוקו שנולד סמוך לתחילת הצילומים והתפרצות המגפה, והוא בודד את עצמו בזמן שהמתין לתוצאות, עד שהבדיקה חזרה שלילית.
בזמן שקרטון שהה בבידוד, אולפני מארוול להשבית את צילומי היחידה הראשונה של הסרט אך אפשרה לחלקים אחרים של צילומי הסרט, כמו היחידה השנייה, להמשיך כרגיל.
ב-13 במרץ, שאר צילומי הסרט הושבתו כאשר אולפני וולט דיסני עצרו את צילומי רוב הפרויקטים שלהם.
לפני השבתת הצילומים, רוני צ'יינג לוהק לתפקיד שטרם פורסם.
בתחילת אפריל, אולפני וולט דיסני שינו את לוח זמני הפצות רוב סרטי השלב הרביעי של היקום הקולנועי של מארוול בעקבות המגפה, וקבעו את תאריך עלייתו של הסרט לאקרנים ב-7 במאי 2021.
תהליך בניית הסטים לסרט התחדשו בסוף יולי 2020, וב-2 באוגוסט הגיעו כל אנשי הצוות ההפקה והשחקנים במטרה להתחיל את הצילומים "בימים הקרובים".
כל אנשי צוות ההפקה והשחקנים שחזרו לאוסטרליה נאלצו להיכנס להסגר במשך שבועיים עם הגעתם לפני שחזרו לעבוד, בכפוף להנחיות שניתנו באוסטרליה.
בשלהי אוגוסט, אושר ליהוקה של יאו לסרט.
בספטמבר 2020, תאריך עלייתו של הסרט לאקרנים נדחה ל-9 ביולי 2021, לאחר ש"האלמנה השחורה" נדחה למאי 2021. באוקטובר 2020, הצילומים נערכו בסן פרנסיסקו.
צילומי הסרט הסתיימו ב-24 באוקטובר 2020.
באוקטובר 2020, הוכרז שנט סנדרס, אליזבת רונלדסדטיר והארי יון יהיו אמונים על עבודת עריכת הסרט.
הסרט עלה לאקרנים ב-3 בספטמבר 2021, בלעדית בבתי הקולנוע, בניגוד לסרט "האלמנה השחורה שעלה בו זמנית בבתי הקולנוע ובשירות הזרמת המדיה של וולט דיסני, "דיסני+".
במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-12 בפברואר 2021, היום הראשון של ראש השנה הסינית, לפני שנדחה ל-7 במאי 2021, ולאחר מכן ל-9 ביולי 2021, בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית.
הסרט הוא חלק מהשלב הרביעי של היקום הקולנועי של מארוול.
שאנגחאי הוא סרט מתח פוליטי, נאו-נואר אמריקאי, משנת 2010, בבימויו של מיקאל הופסטרום, בכיכובם של ג'ון קוזאק וגונג לי.
הסרט יצא בסין ב-17 ביוני 2010. הסרט יצא מהדורה מוגבלת בארצות הברית ב-2 באוקטובר 2015, אך קיבל ביקורות שליליות ולא הרוויח יפה בקופות כשהכניס 9.2 מיליון דולר בלבד לעומת תקציב הפקה של 50 מיליון דולר.
בדצמבר 1941, רגע לפני כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, סוכן אמריקני ממשרד מודיעין הצי מגיע לשנגחאי כדי למצוא את חברו קונר שאך זה נרצח כנראה על ידי הטריאדה בהוראת הרשויות היפניות.
נחוש לגלות מי הרג את קונר ומדוע, הוא מתחיל לעבוד בעיתון שנגחאי הראלד תחת זהות העיתונאי פול סואמס, שאוהד את הנאצי והיה סיפור הכיסוי שלו גם בעת שהותו בברלין.
הוא פוגש את אנתוני לאן-טינג, אדון פשע רב השפעה, ואת קפטן טנאקה, מהצבא היפני, בשגרירות גרמניה בשנגחאי, במהלך אירוע למוזמנים בלבד.
מאוחר יותר הוא מתיידד עם אנתוני כשהוא מציל אותו במהלך התקפה על הקצינים היפניים על ידי ההתנגדות הסינית במועדון לילה.
פול מבין שאשתו של אנתוני, אנה, ארגנה את ההתקפה והיא מנהיגת ההתנגדות.
לאחר מכן הוא מחליט לעזור לה להעביר הודעות.
לאחר שנפגש סוף סוף עם איש הקשר של קונר בקונסוליה היפנית, פול מגלה כי קונר ניהל רומן עם נערה יפנית בשם סומיקו ולאחר חיפוש בביתה, חושף תמונות רבות שצילם קונר בחדר חשוך סמוך.
חלק מהתמונות כוללות את קפטן טנאקה, קצינים יפניים אחרים ואת נושאת המטוסים קאגה.
לא משוכנע שסומיקו בגדה בקונר, הוא קובע למצוא אותה ולקבל תשובות.
לאחר כמה מפגשים נוספים עם אנה, אנתוני, קפטן טנאקה, וחקירת בית אופיום, פול מבין שסומיקו הייתה אהובתו של קפטן טנאקה, שקונר שידל אותה לרגל עבורו.
סיפור הכיסוי של פול נחשף כשאיש הקשר של קונר נעצר, ופול נחקר על ידי קפטן טנאקה בנוגע למקום הימצאה של סומיקו, שאת מיקומה הוא אינו יודע.
לאחר ששוחררה, אנה לוקחת את פול לבית בטוח שם הסתירה את סומיקו, שנמצאת על סף מוות בשל חשיפה לאופיום ומחלות אחרות.
אנתוני נותן לקפטן טנאקה את מיקום הבית הבטוח כדי להציל את אנה ממעצר; בתוך הבית הבטוח, טנאקה מודיע לפול שהצי היפני החל לתקוף את פרל הארבור שעה קודם וכי גם הפלישה לשנגחאי בעיצומה.
טנאקה מודה בהריגת קונר, אך רק מתוך קנאה כשנודע לו על הרומן שלו עם סומיקו.
טנאקה מוטרד מבקש אז את עזרתו של פול במתן תרופות כדי להקל על סומיקו.
לאחר שסומיקו מתה, כולם מתכוננים לעזוב, אך טנאקה רוצה לחקור את אנה מה שמכעיס את אנתוני וגורם לו להפיל את שומרי הראש של טנאקה ולפצוע את טאנקה עצמו באופן קשה.
לפני שהוא מצליח להרוג את טנאקה, אנתוני נפצע אנושות משומר ראש גוסס.
כשהוא משאיר אחריו את טנאקה הפצוע, פול מסיע את לאני-טינג ורעייתו ברחובותיה הבוערים של שנגחאי ובמילותיו האחרונות מבקש אנתוני מפול להוציא את אנה משנגחאי.
לפני שעלו על ספינה העוזבת את העיר, פול ואנה נתקלים בטנאקה פעם נוספת, אך טנאקה לא מזהה אותם.
מאוחר יותר מתגלה כי גם פול וגם אנה חזרו בשלב מסוים לשנגחאי.
ג'ון קיוזאק בתפקיד פול סומס
גונג לי בתפקיד אנה לאן-טינג
צ'או יון-פאט בתפקיד אנתוני לאן-טינג
ג'פרי דין מורגן בתפקיד קונר
קן ווטאנאבה בתפקיד קפטן טנאקה
דייוויד מורס בתפקיד ריצ'רד אסטור
פרנקה פוטנטה בתפקיד לני מולר
יו בונוויל בתפקיד בן סנגר
רייס וונג בתפקיד רקדנית קברט
רוזאן וונג בתפקיד רקדנית קברט
ג'מה צ'אן בתפקיד שין שין
בנדיקט וונג בתפקיד ג'וסו קיטה
כריסטופר בוכולץ בתפקיד קארל מולר
דון טאי בתפקיד שומר הראש של לאן טינג
דין אלכסנדרו בתפקיד בעל מבולבל
במקור צילומי הסרט תוכננו להיערך בשאנגחאי .
עם זאת, לאחר מחלוקת שנבעה מהסצנות המיניות הגרפיות בסרטו של אנג לי, Lust, Caution, שאך זה צולם בעיר והתרחש באותה תקופה, האישורים שחברת וינשטיין קיבלה בוטלו על ידי ממשלת סין באפריל 2008, לאחר שהושלמו כבר שלושה חודשים של עבודות הכנה בשנגחאי ורק שבוע לפני תחילת הצילומים.
לפיכך, צוות הסרט נאלץ לעבור לבריטניה לצילומי פנים ולבנגקוק, תאילנד, שם הוקם סט המורכב משני בלוקים.
שאנגחאית, הידועה גם בשם הניב הסיני של שאנגחאי, שפת הוּ או ניב הוּ, היא ניב/וריאנט של השפה הסינית ווּ, המדובר במחוזות המרכזיים של העיר שאנגחאי וסביבתה.
הניב ממוין כחלק ממשפחת השפות הסינו-טיבטיות.
שאנגחאית, כמו ניבים/וריאנטים אחרים של שפת ווּ, לא מקיימת מובנות הדדית עם ניבים אחרים של השפות הסיניות, כמו מנדרינית.
שאנגחאית משתייכת לתת-קבוצת השפות טאיהו–וו ומכילה אוצר מילים וביטויים מכל אזור תת-הקבוצה הזו בדרום ג'יאנגסו ובצפון ג'ג'יאנג.
עם כמעט 14 מיליון דוברים, שאנגחאית היא גם הניב/הווריאנט הגדול ביותר של ווּ.
היא משמשת הלינגואה פרנקה של כל אזור הדלתא של נהר יאנגצה.
שאנדור אדוריאן (במקור וייס, בהונגרית: Adorján Sándor; דברצן, 5 בינואר 1858 – אחרי מרץ 1944) היה סופר, עיתונאי ומתרגם יהודי-הונגרי.
שאנדור אדוריאן נולד במשפחה יהודית לוויקטור וייס ואנה בלייר.
הוא סיים את לימודיו באוראדיה ובבודפשט, בבודפשט למד תחילה רפואה ולאחר מכן למד באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה.
הוא טייל רבות, סייר בגרמניה, צרפת, מצרים, ארץ ישראל, יוון וטורקיה.
עבד עבור העיתונים של אוראדיה, ארד ועיתוני בודפשט, בין השנים 1881–1882 עבד עבור העיתון ארץ-עולם (Ország-Világ), מ-1890 היה העורך הראשי של ה"אומה" (Nemzet) ומאוחר יותר של האומה ההונגרית (Magyar Nemzet).
הוא תרגם להונגרית כמה מהיצירות המשמעותיות ביותר של בלזק, אמיל זולה וטורגנייב.
תרגם גם הצגות לתיאטרון הלאומי של בודפשט.
במרץ 1944 התראיין למגזין "עיתון" (Ujság) במלאת 50 שנה למותו של השחקן, במאי, דרמטורג אדה פאולאי שהיה גם גיסו באמצעות אחותו, ברתה אדוריאן (1864–1941).
נסיבות מותו והמקום אינן ברורות.
ייתכן ונשלח למחנה ריכוז ומת בדרך או שם בגיל 86. שאנדור אדוריאן הופיע ברשימת הסופרים האסורים בהונגריה בזמן השואה.
יצירותיו נאסרו להדפסה לפרסום ולקריאה וספריו היו צריכים להיגרס.
לאחר המוות (סיפורו של טורגנייב, בודפשט, 1883
ז'רמינל (רומן של אמיל זולא, 1885) (התרגום לעברית הוא של ט.
(מבקר, אומה, עיתון יום ראשון, החרות באוראדיה ועיתוני הבירה)
שאמס צ'ראניה הוא כתב ועיתונאי ספורט אמריקאי המסקר את ליגת ה-NBA עבור רשת הספורט האמריקאית ESPN.
צ'ראניה נולד בווילמט שבאילינוי למהגרים מוסלמים מפקיסטן.
הוא התחיל את הקריירה שלו כעיתונאי ספורט בגיל 17, כשהחל לסקר את השיקגו בולס עבור אתר הבלוגים "ChicagoNow", השייך לעיתון השיקגו טריביון.
בשנת 2012 החל לכתוב עבור האתר "RealGM" , כשהוא מתמקד בסיקור עסקאות קניית שחקנים קטנות שנערכו בליגת ה-NBA.
לאחר מספר שנים הוא תפס את תשומת ליבו של עתינואי הספורט וה-NBA אדריאן ווג'נרובסקי, שהחליט לצרף אותו ל"Yahoo Sports".
לאחר מעברו ל-Yahoo הוא החל לפרסם החתמות ועסקאות בהיקף גדול יותר.
בקיץ 2016 היה הראשון לדווח על מעברו של דווייט הווארד לאטלנטה הוקס, שובו של דמאר דרוזן לטורונטו ראפטורס והחתמותיהם של לואול דנג וג'מאל קרופורד.
ב-2017 דיווח על החתמותיהם של סטפן קרי, בלייק גריפין, ג'ף טיג ופול מילסאפ.
ב-14 באוגוסט 2018 הודיע בחשבון הטוויטר שלו כי הוא עוזב את "Yahoo Sports", עבור כלי התקשורת "האתלטיק" ו"סטדיום".
ב-11 במרץ 2020 היה הראשון לדווח כי שחקן היוטה ג'אז רודי גובר נדבק בנגיף הקורונה, מה שהביא לעצירת עונת 2019/2020 ב-NBA.
ב-2 באוקטובר 2020 היה הראשון לדווח שנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ והגברת הראשונה של ארצות הברית מלניה טראמפ נדבקו בנגיף הקורונה.
ב-7 באוקטובר 2024 הודיע שהוא עוזב את האתלטיק לטובת מעבר ל-ESPN, בתור כתב ה-NBA הבכיר, לאחר עזיבתו של ווג'נרובסקי.
שאנדור אדלר (בהונגרית: Adler Sándor; מקום לא ידוע, 1846 – פקש, 1894) היה הרב הראשי של העיר פקש בממלכת הונגריה של האימפריה האוסטרו-הונגרית.
אין תיעוד מדויק על מקום הולדתו של הרב שאנדור אדלר, כמו כן אין מקורות על מקום לימודיו והסמיכה לרבנות שלו.
ידוע שהמקום הראשון בו פעל כרב היה העיירה יאנושלמה במחוז באץ'-קישקון, והמרכז של נפת יאנושהלמה.
יהודים התיישבו בעיירה ב-1840 והתפרנסו ממסחר ומלאכה.
מספר היהודים הצדיק מישרת רב וכך בשנות ה-70 של המאה ה-19 התחיל אדלר לפעול בעיירה.
ממישרתו זו הוזמן הרב אדלר להיות יו"ר מושב הרבנות של הקהילה האורתודוקסית של פקש.
כאשר נפטר במקום הרב המפורסם יואל אונגר בשנת 1886, בחרה הקהילה את חתנו, הרב סופר זוסמן מהעיר קישקונהלש, כיורשו.
בכך התפצלה הקהילה היהודית במקום וחלק מקהילת האם האורתודוקסית בחר באדלר כרב קהילת הסטטוס קוו אנטה שהוקמה במקום.
(בעוד הקהילה האורתודוקסית ההונגרית פנתה לכיוון החרדי והקהילה הניאולוגית ההונגרית פנתה לקו הליברלי, קהילת הסטטוס קוו אנטה לא שינתה דבר מהיהדות של מאות השנים הקודמות והמשיכה את דרכה כרגיל.
אדלר החזיק בתפקידו החדש הזה כרב הראשי של העיר במשך שמונה שנים עד מותו.
הוא נקבר בבית הקברות היהודי בעיר פקש (חלקה 1, שורה 1, קבר 75).
בתו מריה אדלר הפכה לימים לאמו של הרב והמלומד הידוע אלכסנדר שייבר (בלשן, מזרחן, חוקר היהדות, הפולקלור והספרות היהודית, מראשי הקהילה היהודית בהונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה שניהל את בית המדרש לרבנים בבודפשט במשך כ-35 שנה).
אמו נרצחה בשואה בשנת 1944 בבית הזכוכית בפריצה פרועה ורצח ללא הבחנה של אנשי מפלגת צלב החץ.
שָׁאנְג יָאנְג (בסינית: 商鞅; מת ב-338 לפנה"ס) היה הוגה דעות סיני בתקופת המדינות הלוחמות ונחשב למדינאי נועז ומעורר מחלוקת.
משנתו של שָׁאנְג יָאנְג מרוכזת יחד עם כתבי ממשיכיו ב"ספרו של שליט שָׁאנְג"(商君書) שם מתואר חזונו בדבר איחוד "כל אשר מתחת לשמיים" שהושתת על הרחבת סמכויות השליטה של המדינה והעומד בראשה.
מדיניותו הניחה את היסודות האדמיניסטרטיביים, הפוליטיים והכלכליים שחיזקו את מדינת צ'ין ובסופו של דבר איפשרה את איחודה ההיסטורי של סין תחת שושלת צ'ין.
שָׁאנְג יָאנְג מזוהה עם "אסכולת החוק"(פָ'א־ג'יָא 法家:) או "הלגליסטיים" הנתפסים כקבוצת הוגים אשר מציעים משנה פרגמטית ותפיסה ריאליסטית.
ככלל, מדובר בהוגים אשר זנחו דיונים מטאפיזיים והיסטוריים, לטובת דגש על שיפור יעילות המנגנון השלטוני וחיזוק העוצמה המדינית ובכך קנו לעצמם שם כאסכולה בלתי-מוסרית.
על פי המבקרים ניתן לאפיין אסכולה זו סביב שלושה רעיונות עיקריים: ריכוז כוח בידי השליט, התאמת מוסדות המדינה למצבים משתנים ושליטה בירוקרטית.
לפיכך עולה הטענה כי טקסטים המשויכים לאסכולה הלגליסטית אינם מציגים שיח מוסרי כלל ונסמכים באופן בלעדי על מנגנוני החוק והבירוקרטיה ליצירת סדר.
מוניטין זה לא פסח על שָׁאנְג יָאנְג אשר ביקש להנהיג שינויים מהותיים בדפוסי השליטה המסורתיים של המדינה וגרס כי כל האמצעים כשרים בדרך להגשמת החזון – איחוד "כל אשר מתחת לשמים".
שָׁאנְג יָאנְג קרא תיגר על השיח הפוליטי הדומיננטי ובניגוד להוגים קונפוציוס ומו דזה, שביססו את הגותם על התנהלות שושלות העבר, טען כי העבר מלמד אותנו על העולם המשתנה והמתפתח באופן תמידי ולכן קיים צורך לחדש בהתאם לשינויים המתעדכנים מיום ליום, למעשה התנגד למסורת המבקשת לפעול בהכרח בהתאם לדרכי העבר.
בנוסף, התנער מההגדרה המקובלת של המנהיג האידיאלי כאדם מלומד ובעל אמות מוסר גבוהות (עמדה המבוססת על הגדרתו את המוסר כדבר יחסי או תקופתי וככזה משתנה תדיר).
הוא מזהה את דמות המנהיג האידיאלי כמי שביכולתו להשליט סדר בחברה ועל כן מאופיין במרות וסמכות.
האן פיי דזה (בסינית: 韓非子), הנחשב לרוב לנציג החשוב ביותר של הלגליזם הסיני (法家), מזהה את שָׁאנְג יָאנְג כיוצר של שתי השקפות מרכזיות:
מתוך אמונה בשלטון החוק ותפיסת הנאמנות למדינה כקודמת לנאמנות המשפחתית, שָׁאנְג יָאנְג הכניס שני סטים של שינויים בתקנות הנהוגות במדינה צ'ין.
הראשונים, בשנת 356 לפני הספירה, היו:
ספר החוקים – שָׁאנְג יָאנְג ערך את התקנות באופן המאפשר אכיפה והנהיג חוקים מחמירים וענישה נוקשה.
בין היתר, כלל המקנה עונש זהה לעבריין ולמי שהיה מודע לעברה אך לא הודיע לממשל (חובת הלשנה ואחריות קולקטיבית).
הקצאת אדמה לחיילים על סמך הצלחותיהם הצבאיות והפשטת אצולה שלא הייתה מוכנה להילחם מזכויות הקרקע שלה.
הרפורמה בצבא עודדה את אזרחי צ'ין להצטרף לצבא וסייעה בבניית כוחה הצבאי של שושלת צ'ין.
שָׁאנְג יָאנְג עודד עיבוד של אדמות לא מיושבות והעדיף חקלאות על פני מסחר (שנחשב עיסוק יוקרתי יותר באותה התקופה).
שָׁאנְג יָאנְג הציג את מערך השינויים השני שלו בשנת 350 לפני הספירה, שכלל סטנדרט חדש של מיסוי והקצאת קרקעות.
שאמימה בגום (בבנגלית: শামীমা বেগম, אנגלית: Shamima Begum נולדה ב-25 באוגוסט 1999) היא מוסלמית ילידת בריטניה ממוצא בנגלי, שהתפרסמה כשברחה בגיל 15 מפנימיית בית ספר אנגלית לסוריה כדי להצטרף ל.
לאחר הבסת המדינה האסלאמית ב־2019 נותרה חסרת אזרחות בעקבות שלילת אזרחותה הבריטית.
בגום נולדה באנגליה להורים מהגרים ממוצא ואזרחות בנגלדשית.
היא גדלה כמוסלמית באזור בת'נל גרין של טאוור האמלטס במזרח לונדון, שם קיבלה את השכלתה התיכונית באקדמיית בת'נל גרין.
יחד עם חברותיה אמירה אבאס וקדיזה סולטנה, היא עזבה את בריטניה בפברואר 2015, בגיל 15. הם נסעו דרך טורקיה כדי להצטרף למדינה האסלאמית בסוריה.
זמן קצר לאחר עזיבתה, אחותה של בגום הביעה תקווה שהיא וחבריה לבית הספר נסעו לשטח דאעש רק כדי להחזיר את חברתם שרמינה בגום (לא קשר משפחתי), שנסעה לשם ב-2014.
מזכירת החינוך ניקי מורגן אמרה בפברואר 2015 שכולם מקווים ומתפללים לחזרה הבטוחה של שלוש הבנות לבריטניה.
עשרה ימים לאחר שהגיע לסוריה, התחתנה בגום עם יאגו רידייק, הולנדי שהתאסלם והגיע לסוריה באוקטובר 2014. נישואים אלה עשויים שלא להיות מוכרים לפי החוק ההולנדי מכיוון שהיא הייתה קטינה באותה תקופה.היא ילדה שלושה ילדים, שכולם מתו צעירים; הילד הצעיר שלה נולד במחנה פליטים בפברואר 2019 ומת בגיל חודש מזיהום בריאות.
ה"דיילי טלגרף" דיווח כי בגום הייתה מגייסת במשטרת המוסר של דאעש, וניסתה לגייס צעירות נוספות להצטרף לארגון הטרור.
בדו"ח נכתב כי היא הורשתה לשאת רובה קלצ'ניקוב וצברה מוניטין של אוכפת קפדנית של חוקי לבוש לנשים.
פעיל אנטי-דאעש דווח, גם על ידי ה"טלגרף", כי ישנן האשמות של בגום שעסקה בתפירת פצצות התאבדות לאפודי נפץ, כך שלא ניתן היה להסירם מבלי להתפוצץ.
בשנת 2022, העיתונאית החוקרת ג'וש בייקר עקבה על דרכה דרך טורקיה וחשפה רשת ענקית להברחת אנשים של דאעש שהקלה על נסיעתו של בגום לסוריה.
היא גם קיבלה מאות עמודים של תיקים סודיים על המבריח שחשף כי האיש בלב הרשת, מוחמד ראשד, מנהל מבצע מודיעיני.
קצין מודיעין בכיר משרת אישר לבייקר שראשד הוא נכס קנדי.
ראש ממשלת קנדה, ג'סטין טרודו, אמר: "ברור שאנחנו יודעים שאנחנו חיים בעולם מסוכן במיוחד, המאבק בטרור מחייב את שירותי המודיעין שלנו להמשיך להיות גמישים ולהיות יצירתיים בגישותיהם, אבל בכל שלב בדרך הם כבולים בקפדנות.
כללים, לפי עקרונות וערכים שהקנדים יקרים להם...
ואנו מצפים שהזכויות הללו יישמעו.
אני יודע שיש שאלות לגבי אירועים מסוימים או פעולות בעבר, ואנו נדאג לעקוב אחר אלה".
פורסם בנפרד באוגוסט 2022, ספרו של ריצ'רד קרבאג' ההיסטוריה הסודית של חמש העיניים טען שמוחמד ראשד, שעזר לה לנסוע לסוריה, מעביר מידע למודיעין הקנדי, שהיה ידוע למשטרת המטרופולין.
קישור זה לא אושר על ידי הרשויות הבריטיות או הקנדיות.
המודיעין הקנדי השתמש בראשד למידע על המדינה האיסלאמית, ואפשר לו לעזור לאנשים לנסוע לסוריה כדי לעבוד עבור המדינה האסלאמית.
קרבאג' אמר שהוא ראיין קציני מודיעין קנדיים רבים, מה שאישר את ציר הזמן של האירועים.
בפברואר 2019, כתב המלחמה בטיימס, אנתוני לויד, מצא את בגום במחנה הפליטים אל-האול בצפון סוריה.
הוא דיווח עליה שאמרה שהיא רוצה לחזור לבריטניה כדי לגדל את ילדה, אך לא הצטערה על החלטתה להצטרף לדאעש.
היא אמרה שלא התרגשה מכך שראתה את ראשו של גבר כרות מכיוון שהוא "אויב האסלאם", אך האמינה שדאעש לא ראוי לניצחון בגלל השחיתות והדיכוי שלהם.
כשנשאלה אם היא תחולץ מסוריה, אמר שר הביטחון בן וואלאס, "אני לא מסכן את חייהם של הבריטים ללכת ולחפש טרוריסטים או טרוריסטים לשעבר במדינה כושלת".
שלושה ימים לאחר שלויד מצא אותה, בגום ילדה ילד.
ביגום התראיינה לכתב BBC קוונטין זומרוויל ב-18 בפברואר 2019. במהלך הראיון ביקשה בגום את סליחתה של בריטניה וטענה שהיא עדיין תומכת ב"כמה ערכים בריטיים".
היא אמרה שהיא קיבלה השראה חלקית להצטרף לדאעש מסרטונים של לוחמים כורתים ראשים של בני ערובה וגם של "החיים הטובים" תחת הקבוצה.
כשנשאלה על הפיגוע במנצ'סטר ארנה, היא אמרה שהיא הייתה המומה ולא "ידעה על הילדים", ואז אמרה שזה לא בסדר להרוג אנשים חפים מפשע, אבל שדאעש רואה בכך מוצדק כפעולת נקמה על הפצצת הקואליציה של דאעש.
כשנשאלה על אונס, שעבוד ורצח של נשים יזידיות, היא טענה, "שיעים עושים את אותו הדבר בעיראק".
בשנת 2021, בגום שיתפה פעולה עם העיתונאי החוקר ג'וש בייקר ונתנה את מה שלטענתה הוא הדיווח המלא שלה על מה שקרה.
היא מוזכרת גם בסרט עלילתי באותו השם.
בשנת 2019 הודיע מזכיר הפנים של בריטניה, סאג'יד ג'אוויד, כי הוציא צו השולל מבגום אזרחות בריטית.
לפי החוק הבינלאומי, ממשלת בריטניה לא תוכל לשלול ממנה אזרחות בריטית אם שלילה כזו תשאיר אותה חסרת אזרחות.
עם זאת, ממשלת בריטניה טענה כי בגום היה אזרח כפול, המחזיק גם באזרחות בבנגלדש, ולכן לא נעשה חסר אזרחות על ידי ההחלטה.
ממשלת בנגלדש הצהירה כי בגום אינה מחזיקה באזרחות בנגלדש וכי לא תתאפשר הגירתה לבנגלדש.
על פי החוק הבריטי, לבגום הייתה הזכות לערער על החלטת משרד הפנים לשלול את אזרחותה הבריטית.
החלטתו של ג'אוויד זכתה לביקורת מצד בני משפחתה הקרובים של בגום, אך גיסה מוחמד רחמן הפציר בציבור לתמוך בהחלטת הממשלה.
הוא אמר: "המידע שיש להם הוא על פי מיטב יכולתם והעם הבריטי צריך לתמוך בו".
בגום אמרה שהיא עשויה לשקול להגיש בקשה לאזרחות הולנדית.
בפברואר 2019, אביה אחמד עלי אמר: "אם היא לפחות הייתה מודה שעשתה טעות אז הייתי מרחם עליה ואנשים אחרים ירחמו עליה, אבל היא לא מקבלת את עוולתה".
בגום הגיבה בכך שהיא מתחרטת שדיברה עם התקשורת ואמרה שבריטניה עושה ממנה דוגמה.
עורך דינה של בגום טען ב-1 במרץ כי בגום ובנה הועברו ממחנה פליטים סורי והועברו למחנה אחר לאחר שהושמעו נגדה איומים.
ב-3 במרץ, יאגו רידייק, בעלה, חבר במדינה האסלאמית, התראיין ל-BBC בבית מעצר כורדי בסוריה, ואמר שהוא רוצה לחזור להולנד עם בגום.
ממשלת הולנד הצהירה שהם לא מתכוונים לקבל אותו חזרה.
ב-8 במרץ דווח כי הכוחות הסוריים הדמוקרטיים אמרו כי בנו של בגום ג'ראח, שלידתו הקרובה ככל הנראה הניעה את רצונה לחזור לבריטניה, מת בבית החולים ביום הקודם.
סיבת המוות אושרה רפואית כדלקת ריאות.
דיאן אבוט ועורך הדין לזכויות אדם קלייב סטפורד סמית' מתחו ביקורת על החלטת ממשלת בריטניה לחסום את חזרתה של בגום לבריטניה.
דובר ממשלתי אמר כי "מותו של כל ילד הוא טרגי ומעיק מאוד עבור המשפחה".
שר החוץ ג'רמי האנט חזר על עמדתו של בן וואלאס בנוגע לסיכונים לפעילים שעלולים להישלח לחלץ אותה.
לדבריו, "שאמימה ידעה כשהיא קיבלה את ההחלטה להצטרף לדאעש, היא הולכת למדינה שבה לא הייתה שגרירות, לא היה סיוע קונסולרי, ואני חושש שההחלטות האלה, גם אם הן נוראיות, יש להן השלכות".
הוא אמר כי משרד החוץ והמחלקה לפיתוח בינלאומי ניסו להציל כלות של דאעש וכי ההחלטות לשלול מאנשים את אזרחות בריטניה מבוססות על ראיות.
ב-22 בפברואר 2023 דווח כי הוועדה המיוחדת לערעורים על ההגירה (SIAC) קבעה כי שלילת אזרחותה היא חוקית.
תיק משפטי נגד ממשלת בריטניה
הפיכת אזרחים לחסרי אזרחות (ללא אזרחות של מדינה כלשהי) היא בלתי חוקית על פי חוק הלאומיות הבריטית 1981, סעיף 40 וכן נוגדת את אמנת האומות המאוחדות להפחתת חוסר אזרחות, עליה חתומה בריטניה.
בגום נולדה כאזרחית בריטית על פי חוקי הממלכה המאוחדת שכן לאביה (למרות שכבר עזב את בריטניה) הייתה רשות להישאר ללא הגבלת זמן וכך גם למעמד "התיישבות בבריטניה" שחוק הלאומיות הבריטית משנת 1981 מתאר כתנאי מוקדם מספק.
לאפשר לבגום להיוולד כאזרח בריטי.
עם זאת, הוועדה המיוחדת לערעורים על ההגירה מצאה כי כעניין של חוק הלאום הבנגלדשי בגום מחזיקה גם באזרחות בנגלדש באמצעות הוריה, לפי סעיף 5 לחוק האזרחות, 1951.
באפריל 2019 דווח כי בגום קיבלה סיוע משפטי כדי להילחם בביטול אזרחותה הבריטית.
האנט תיאר את החלטת הסוכנות לסיוע משפטי כ"מאוד לא נוחה", אך אמר כי בריטניה היא "מדינה המאמינה שלאנשים בעלי אמצעים מוגבלים צריכה להיות גישה למשאבים של המדינה אם הם רוצים לערער על ההחלטות שיש למדינה".
במאי 2019, שר החוץ של בנגלדש עבדול מומן חזר על עמדתם בנוגע לבגום והוסיף כי אם תיכנס לבנגלדש היא תעמוד בפני עונש מוות בשל "מדיניות האפס סובלנות" של המדינה כלפי טרור.
באוגוסט 2019, משטרת המטרופולין ביקשה מארגוני תקשורת שראיינו את Begum - ה-BBC, ITN, Sky News והטיימס - למסור כל חומר שלא פורסם שהם עשויים להחזיק על בגום.
הם ביקשו חשיפה במסגרת חוק הטרור 2000 על מנת להכין תביעה אפשרית נגד בגום.
עורכת הדין שלה, טסנימה אקונג'י, נסעה לסוריה שבשליטת הכורדים כדי לפגוש את בגום אך נדחתה.
ביולי 2020, בית המשפט לערעורים קבע כי בגום יכולה לחזור לבריטניה כדי לערער על החלטת הממשלה לבטל את אזרחותה הבריטית.
לא היה ברור כיצד היא תחזור לבריטניה כדי לטעון בעניינה, שכן ממשלת בריטניה הצהירה בעבר שלעולם לא תיתן לה לחזור.
בפברואר 2021, בית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת בעניין החליט לטובת שר הפנים מכל הנימוקים.
ב-22 בפברואר 2023, הוועדה המיוחדת לערעורים להגירה דחתה את ערעורה נגד שלילת אזרחותה הבריטית, אשר למעשה אוסרת עליה להיכנס לבריטניה.
עורכי דינה של בגום אמרו כי יערערו על ההחלטה.
שו שאנג-צ'י (בסינית מפושטת: 徐尚气; בפין-יין: Xú Shàngqì: באנגלית: Xu Shang-Chi) הוא דמות בדיונית המגולמת על ידי סימו ליו בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
שאנג-צ'י הוא בנם של ונוו – המייסד והמנהיג הראשון של ארגון הטרור עשר הטבעות– ויינג לי.
שאנג-צ'י אומן על ידי אביו להיות אמן לחימה מיומן ומתנקש, לצד אחותו שיאלינג.
שאנג-צ'י עזב את עשר הטבעות עבור חיים רגילים בסן פרנסיסקו, אך כאשר ונוו מחפש אותו, שאנג-צ'י נשאב בחזרה לעולם שהשאיר מאחור.
נכון לשנת 2023, שאנג-צ'י הופיע בסרט אחד: "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות".
שו שאנג-צ'י נולד לשו ונוו, המנהיג העתיק של ארגון עשר הטבעות, וליינג לי, שומרת הכפר המיסטי טא לו.
ילדותו של שאנג-צ'י הייתה מאושרת, כאשר אביו נטש את דרכיו הפליליות על מנת לבלות עם משפחתו ואמו מבדרת אותו ואת אחותו שיאלינג בסיפורים על הכפר שלה.
יינג לי נרצחה על ידי כנופיית הברזל, יריבים ותיקים של ארגון עשר הטבעות.
ונוו עונד את עשר הטבעות המיסטיות שלו ולוקח איתו את שאנג-צ'י למקום המחבוא של כנופיית הברזל, שם הוא טובח באכזריות בכנופיה.
ונוו מפעיל שוב את ארגון עשר הטבעות ומאמן את שאנג-צ'י באמנויות לחימה כדי להפוך למתנקש תחת הדרכתו האכזרית של סוחר המוות.
בגיל 14, שאנג-צ'י נשלח להרוג את מנהיג כנופיית הברזל כנקמה על מות אמו.
שאנג-צ'י מצליח במשימה אך סובל בעקבותיה מטראומה.
הוא בורח לסן פרנסיסקו כדי להתחיל חיים חדשים, תוך שהוא מאמץ את השם "שון".
שאנג-צ'י משאיר מאחור את אחותו הצעירה שיאלינג עם אביו.
בזמן שלמד בתיכון, שאנג-צ'י התיידד עם קייטי, והשניים יצרו ידידות קרובה בבגרותם.
כעבור עשר שנים, שאנג-צ'י מותקף על ידי ארגון עשר הטבעות בהובלתו של רייזור פיסט.
שאנג-צ'י מביס אותם אך מאבד את התליון שלו שניתן לו על ידי אמו.
הוא חושש שארגון עשר הטבעות יתקפו את שיאלינג עבור התליון שלה.
שאנג-צ'י מאתר את שיאלינג וחושף את עברו בפני קייטי, אשר מסכימה לעזור לו.
השניים מוצאים את שיאלינג במועדון קרב מחתרתי במקאו, אך מותקפים על ידי ארגון עשר הטבעות בהובלתו של סוחר המוות.
ונוו מגיע, מפזר את הקרב ולוכד את שאנג-צ'י, קייטי ושיאלינג.
השלושה נלקחים למתחם עשר הטבעות, שם ונוו חושף שהוא מאמין שיינג לי עדיין בחיים ומוחזקת בטא לו, ושניתן להיכנס לכפר באמצעות מפה הנוצרת משני התליונים.
ונוו מתכנן לשחרר את יינג לי ולהרוס את הכפר, וכולא את שאנג-צ'י והאחרים כשהם מתנגדים לתוכניותיו.
שאנג-צ'י, קייטי ושיאלינג בורחים מהמתחם בעזרתו של טרבור סלאטרי וחברו מוריס ההונדון ונוסעים לטא לו כדי להזהיר את הכפר מפני עשר הטבעות.
בטא לו, שאנג-צ'י מוצג בפני יינג נאן, דודתו ואחות אמו.
היא מסבירה לו את ההיסטוריה של טא לו וחושפת שוונוו מושפע על ידי "השוכן באפלה" – שגורם לו להאמין שיינג לי עדיין בחיים כדי שיוכל להשתמש בטבעות להימלט מכלאו.
יינג נאן מעניקה לשאנג-צ'י בגד שעוצב מקשקשי דרקון אדומים של המגן הגדול, השומר הדרקון של טא לו, ומלמדת אותו את סגנון הלחימה של טא לו.
שאנג-צ'י מגן על הכפר עם בני בריתו החדשים כאשר ונוו ועשר הטבעות מגיעים להשמיד את החותם הכולא את השוכן באפלה.
שאנג-צ'י נלחם באביו, אך מובס ומושלך לאגם.
שאנג-צ'י מושב לחיים על ידי המגן הגדול ומשתמש בכוחותיו החדשים כדי לפרוק את ונוו מנשקו.
לאחר שהשוכן באפלה נמלט מהכלא שלו, ונוו מקריב את עצמו כדי להציל את שאנג-צ'י מהשוכן.
ונוו מוריש את עשר הטבעות לשאנג-צ'י, שמשתמש בהן ובסגנון הלחימה של טא לו כדי להשמיד את השוכן.
מאוחר יותר שאנג-צ'י מכין פנס נייר ומדליק אותו לזכרו של אביו.
בחזרה בסן פרנסיסקו, המכשף העליון וונג מזמין את שאנג-צ'י וקייטי להתלוות אליו לקאמאר-טאג', שם הם מוצגים בפני ברוס באנר וקרול דנברס באמצעות הולוגרמה.
וונג, באנר ודנברס מגלים שהטבעות משדרות אות מסתורי אשר וונג נשבע להמשיך ולחקור.
לאחר מכן שאנג-צ'י מציע להם ללכת לבר, והוא, וונג וקייטי שרים יחד קריוקי.
בעקבות הצלחת הסרטים "הפנתר השחור" ו"עשיר בהפתעה", מארוול העבירה לפיתוח מהיר סרט על שאנג-צ'י.
בדצמבר 2018, מארוול שכרה את דייוויד קאלאהם לכתיבת התסריט.
במרץ 2019, דסטין דניאל קרטון נשכר כבמאי.
ביולי 2019, הוכרז כי סימו ליו לוהק לתפקיד שאנג-צ'י.
קרטון תיאר את שאנג-צ'י כ"דג מחוץ למים בארצות הברית שמנסה להסתיר זאת בעזרת כריזמה", וש"אינו יודע מי הוא באמת".
ליו אמר על החלטתו של שאנג-צ'י לחיות חיים נורמליים: "מה שהוא עושה זה מעט קיצוני.
וזה גם משום שהוא גדל תחת נסיבות מאוד קיצוניות...אני לא יכול באמת להאשים אותו בנקיטת צעדים קיצוניים כדי להימלט מהמצב הזה".
שנהסרטפרסקטגוריהתוצאההערות שוליים2021שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעותפרס בחירת הקהלכוכב הסרטים של השנהכוכב סרטי הפעולה של השנהUnforgettable Gala – Asian American Awardsשחקן פורץ דרך בסרט2022פרסי הסופר של בחירת המבקריםהשחקן הטוב ביותר בסרט גיבורי עלפרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVהגיבור הטוב ביותרהקרב הטוב ביותרפרס סאטורןהשחקן הטוב ביותר
שאנג טסונג הוא דמות בדיונית בזיכיון משחקי הלחימה מורטל קומבט.
שאנג טסונג הוא דמות הנבל העיקרית לאורך כל הזיכיון ומשמש כבוס ברוב המשחקים.
הדמות נוצרה על ידי יוצרי המשחק המקורי, ג'ון טוביאס ואד בון.
שאנג טסונג הוא מכשף שדים מרושע ורב-עוצמה, המסוגל לשנות את צורתו ולשאוב את נשמותיהם של אלה אשר הביס בקרב.
הוא יד ימינו של קיסר העולם החיצון שאו קאהן (אך מנסה לחתור תחתיו בסתר) ואויבם המושבע של לו קאנג וריידן.
במשחק הראשון - מורטל קומבט (1992) - שאנג טסונג מארח את טורניר "מורטל קומבט" שבו אלופי ממלכת הארץ חייבים לנצח, אחרת יוכל שאו קאהן, קיסר העולם החיצון, לפלוש לכדור הארץ.
שאנג טסונג משמש כבוס בסופו של משחק זה.
במהלך הברית הקטלנית עם המכשף קואן צ'י, השניים מתכוונים לכבוש את הממלכות בכך שהם מקימים לתחייה את צבאו של מלך הדרקון.
שאנג טסונג לא מופיע במורטל קומבט 11 אך בחבילת ההרחבה Aftermath הוא משחק תפקיד מרכזי כאשר הוא מנסה להשתלט על הכתר של קרוניקה ולעצב מחדש את ציר הזמן, והקרב הסופי בינו לבין לו קאנג יקבע את עתיד העולם.
בעידן השלישי שאנג טסונג האנושי היה רוכל עני שהתפרנס מנוכלויות ומכירת "כישופים" מזויפים, עד שקרוניקה הפכה אותו למכשף אמיתי.
המהלכים המיוחדים שלו הם זריקת גולגולות אש, התפרצות וולקנית ושינוי צורה ללוחמים אחרים.
הפטליטי הידוע שלו הוא שאיבת נשמה.
קארי-הירוייקי טאגאווה, שגילם את הדמות במשחק הראשון, חזר לדבב אותה במשחק מורטל קומבט 11 והדמות אף צוירה בדמותו.
אלשנדרה "שאנדה" נסימנטו דה קוסטה אֶ סילבה (בפורטוגזית: Alexandre "Xande" Nascimento da Costa e Silva; נולד ב-16 במרץ 1997 בפורטו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף בהפועל תל אביב מליגת העל.
אביו של סילבה היה משתמש בסמים קשים קינזיניו, , היה כדורגלן ששיחק בין היתר בנבחרת אנגולה.
סילבה גדל במחלקות הנוער של אלוורקה, בלננסש וספורטינג ליסבון, ובגיל 17 עבר למחלקת הנוער של ויטוריה דה גימארייש.
בשנת 2014 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון, ובהמשך שיחק בקבוצות וסטהאם יונייטד, אריס סלוניקי, נוטינגהאם פורסט, דיז'ון, אטלנטה יונייטד וסנט לואיס סיטי.
ב-21 באוגוסט 2025 חתם בהפועל תל אביב מליגת העל הישראלית.
סילבה נכלל בסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 לשנת 2017, וערך חמש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים.
שאנדור מאראי (בהונגרית: Márai Sándor; במקור שאנדור גרוסשמידט פון מארה; 11 באפריל 1900 – 21 בפברואר 1989) היה סופר הונגרי.
מאראי נולד ב-11 באפריל 1900 בעיר קאשה, כיום קושיצה שבסלובקיה, למשפחה בעלת שורשים גרמניים "סאכסים".
כמתנגד למשטר הקומוניסטי בהונגריה, מאראי היגר עם אשתו ובנו המאומץ ב-1948, תחילה לאיטליה ושווייץ, ואחר-כך, ב-1952, לניו יורק.
במשך כ-15 שנה, בשלבים המוקדמים של המלחמה הקרה, עבד ברדיו אירופה החופשית.
בשנותיו האחרונות שקע מאראי בדיכאון ומצבו הבריאותי הידרדר בעקבות מות אשתו ב-1986 ומות בנו המאומץ כשנה לאחר מכן, עד שב-21 בפברואר 1989 התאבד בירייה.
הוא השאיר אחריו שלוש נכדות.
מאראי היה אחד הסופרים ההונגרים הפוריים ביותר במאה העשרים.
במשך שנות חייו הארוכות כתב מאראי יותר מחמישים יצירות: רומנים, נובלות, סיפורים קצרים ויומנים.
במהלך חייו היה מוכר בעיקר במולדתו, וזכה להכרה והצלחה ברחבי העולם רק כעשור לאחר מותו.
ייחודה העיקרי של כתיבתו הוא בהצלחתה לפענח את מבטי הזרות של הגולה והתלוש וביכולתה לרדת ליסודות תחושת הניכור של האדם המודרני.
הזרות והניכור הם היסודות המרכזיים ביצירתו של מאראי, אשר חי כבר בשנות העשרים תשע שנים מחוץ לגבולות הונגריה.
גם מוצאו הגרמני ועיר מולדתו הקרועה בין הונגריוּת, גרמניוּת וסלובקיוּת הביאו אותו בדיעבד להתנגד לפשיזם ולקומוניזם – לאו דווקא בגלל תפיסותיו הפוליטיות, אלא בעיקר מחמת חוסר יכולתו להזדהות לגמרי עם מקום אחד ומשטר אחד.
מאראי ראה בלשון ההונגרית את ביתו, ובכל זאת היה אזרח העולם ואדם שרוב חייו עברו עליו בניכר.
למן הרומן הראשון שמאראי פרסם, "השוחט" שיצא לאור בווינה בשנת 1924, התבלטה כתיבתו בניתוחיה הפסיכולוגיים.
אחת מפסגות יצירתו, "וידוייו של בורגני" (1935), מצטיינת ביסודות אוטוביוגרפיים וידויים, שנהפכו למותג הספרותי של מאראי.
עיקר הספר בקורות הגיבור, נער בן ארבע-עשרה הבורח מביתו ומתקומם נגד סביבתו הבורגנית.
יצירת מופת אחרת של מאראי היא "סינבאד חוזר הביתה" (1940), רומן המספר על היום האחרון בחייו של היוצר גיולה קרודי (1878-1933).
בשנת 1942 נבחר לחבר בהתכתבות וכעבור שנה לחבר באקדמיה ההונגרית למדעים.
גזה פון רדוואני, במאי קולנוע היה אחיו.
הנרות בערו עד כלות (1942), תרגמה מרים אלגזי, הוצאת כתר, 2002.
גירושין בבודה (1935), תרגמה מרים אלגזי, הוצאת כתר, 2006.
הירושה, תרגמה מרים אלגזי, הוצאת כתר, 2007.
שאנדור ולאדר (בהונגרית: Wladár Sándor; נולד ב-19 ביולי 1963), הוא שחיין ושחקן כדורמים עבר הונגרי.
אלוף אולימפי, סגן אלוף עולם ואלוף אירופה במשחה ל-200 מטר גב.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במערב ברלין, מערב גרמניה בשנת 1978 סיים ולאדר במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.32 דקות.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה ולאדר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.93 דקות, לפני חברו לנבחרת זולטאן וראסטו (2:02.40 דקות) ומארק קרי מאוסטרליה (2:03.14 דקות).
בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.84 שניות, המנצח במשחה זה היה בנט בארון משוודיה (56.53 דקות) ובמקום שישי במשחה שליחים 4X100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.29 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 57.30 שניות (תוצאה שהייתה מקנה לו מדליית ארד).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בספליט, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1981, זכה ולאדר בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.72 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.80 דקות.