tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החברה הפינית-שוודית "Telia Company" החזיקה ב-94% ממפעילת הסלולר האוזבקית "Ucell" , המספקת שירותי סלולר תחת הסימן המסחרי, אולם לאחר שערוריית שחיתות ב-2013, החברה החליטה לפרוש לחלוטין משוק מרכז אסיה.
בשנת 2015 הסתכם היקף הסחר בין פינלנד לאוזבקיסטן ב-16 מיליון אירו.
חברות פיניות מייצאות בעיקר מוצרים מתעשיית ההנדסה, כימיקלים, מכשירי חשמל, כמו גם מוצרי חלב.
אוזבקיסטן מייצאת לפינלנד בעיקר פירות וירקות.
באביב 2016 עודכן ההסכם הבילטרלי בין המדינות משנת 1998 למניעת כפל מס.
המסמך, שנכתב בקנה אחד עם הסטנדרטים הבינלאומיים, נחתם על ידי שר החוץ הפיני טימו סויני ויו"ר ועדת המס הממלכתית של אוזבקיסטן בוטר פרפייב.
במחצית הראשונה של 2019 החליטה פינלנד לגרש 140 אזרחי אוזבקיסטן שעבדו במדינה בענף הבנייה, בחשד שיש להם תעודות מזויפות ממכללה לבנייה שנסגרה לפני 26 שנים.
בשנת 2019 פינלנד דחתה בקשות לאשרות עבודה של 258 אוזבקים על בסיס זה, ורק 42 בקשות אושרו.
יחסי אוזבקיסטן–ארגנטינה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של אוזבקיסטן לבין הרפובליקה הארגנטינאית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 בספטמבר 1993. ב-5 בספטמבר 2014 משרד החוץ של אוזבקיסטן אירח פגישה עם סגן שר החוץ של ארגנטינה אדוארדו אנטוניו זואין שהגיע לביקור בן שלושה ימים במדינה.
במהלך הפגישה הצדדים שקלו את המצב הנוכחי ואת נקודות המבט של פיתוח יחסים בתחומים פוליטיים-דיפלומטיים, סחר-כלכליים, תרבותיים-הומניטריים ואחרים.
ארגנטינה מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בארגנטינה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אוזבקיסטן–הפיליפינים הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן והפיליפינים.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 באפריל 1992. ב-20 בספטמבר 2021 קיימו משרדי החוץ של אוזבקיסטן והפיליפינים סבב שני של התייעצויות פוליטיות באמצעות שיחת ועידה.
על פי שירות העיתונות של MFA, את משלחות הצדדים הובילו סגנית שר החוץ של אוזבקיסטן פורקט סידיקוב וסגנית שר החוץ של הפיליפינים מריה תרזה לזארו.
במהלך המשא ומתן נדונו המצב הנוכחי של היחסים הבילטרליים והסיכויים לפיתוח שיתוף הפעולה.
הובעה נכונות הדדית לקיים דיאלוג פוליטי קבוע וקשרים תרבותיים.
בנוסף, הצדדים שקלו תחומים מבטיחים של שיתוף פעולה מסחרי, כלכלי והשקעות.
הפיליפינים אישרו את התעניינותם בחיזוק היחסים בתחומי החקלאות, התרופות והתיירות.
הפיליפינים מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה בטהראן, איראן.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בפיליפינים לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אוזבקיסטן–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן וונצואלה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 באפריל 1996. שתי המדינות השתתפו בתרגילים הצבאיים 2021, שהתקיימו בווייטנאם, בהם השתתפו ארבע עשרה נבחרות משמונה מדינות שונות (בנגלדש, בלארוס, לאוס, מאלי, רוסיה, אוזבקיסטן, וייטנאם וונצואלה).
ונצואלה מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה בטהראן, איראן.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בוונצואלה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אוזבקיסטן–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן למרוקו.
אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם מרוקו ב-11 באוקטובר 1993. ב-27 בספטמבר 2019, טשקנט אירחה את סבב ההתייעצויות הראשון בין סוכנויות החוץ של הרפובליקה של אוזבקיסטן וממלכת מרוקו.
את המשלחות הובילו סגן שר החוץ של אוזבקיסטן דילשוד אחטוב ושר החוץ ושיתוף הפעולה הבינלאומי של מרוקו מוניה בוצ'טה.
הצדדים בחנו את המעמד והסיכויים של יחסי אוזבקיסטן–מרוקו במתכונת דו-צדדית ובמסגרת האו"ם, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי וארגונים בינלאומיים אחרים.
במפגש נדונו סוגיות של מיסוד נוסף של שיתוף הפעולה, לרבות הקמת ועדה בין-ממשלתית לשיתוף פעולה סחר וכלכלי, הגברת הסחר ההדדי, משיכת השקעות של חברות מרוקאיות מובילות ביישום פרויקטים מבטיחים באוזבקיסטן.
הצדדים שקלו הצעות ליצירת שיתוף פעולה בין מוסדות מדעיים של אוזבקיסטן ומרוקו בתחום חקר המורשת האסלאמית.
בפרט, אושר עניין הדדי בהשתתפות מומחים מרוקאים בפעילויות של מרכז המחקר הבינלאומי אימאם אל-בוכרי בסמרקנד והמרכז לציוויליזציה אסלאמית בטשקנט.
בעקבות השיחות נחתמו פרוטוקול להתייעצויות ושיתוף פעולה בין סוכנויות החוץ של שתי המדינות ומזכר הבנות בין האוניברסיטה לכלכלה ודיפלומטיה העולמית והאקדמיה המרוקאית ללימודים דיפלומטיים.
אוזבקיסטן מיוצגת במרוקו באמצעות שגרירות הפועלת בריאד, ערב הסעודית.
מרוקו אינה מיוצגת באוזבקיסטן לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי אוזבקיסטן–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן לנורווגיה.
אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם נורווגיה ב-10 ביוני 1992. ב-4 בנובמבר 2019, הסיבוב השני של התייעצויות פוליטיות בין-משרדיות אוזבקיסטן–נורווגיה נערך במשרד החוץ של הרפובליקה של אוזבקיסטן.
בראש המשלחת של אוזבקיסטן עמד סגן שר החוץ דילשוד אחטוב, ובראש המשלחת הנורווגית עמד אודון הלבורסן, מזכיר המדינה של משרד החוץ.
בפגישה נסקרו היחסים בין שתי המדינות במישור הפוליטי, המסחרי-כלכלי, התרבותי-הומניטרי, החינוכי וזכויות האדם, ונידונו כיוונים מבטיחים להמשך פיתוח היחסים בין אוזבקיסטן לנורווגיה.
כמו כן, הועלו הצעות למסד שיתוף פעולה, בעיקר, להקמת קבוצות שיתוף פעולה בפרלמנטים של שתי המדינות על בסיס שוויון.
המשלחות של שתי המדינות החליפו דעות על ההיבטים המעשיים של שיתוף פעולה בתוך ארגונים בינלאומיים גלובליים ואזוריים.
החלטות "חיזוק שיתוף הפעולה האזורי והבינלאומי להבטחת שלום, יציבות ופיתוח עקבי באזור מרכז אסיה" ו"נאורות וסובלנות דתית" שאומצו על ידי העצרת הכללית של האו"ם ביוזמת אוזבקיסטן ואזור מפרץ ארל.
בתום הפגישה פורסם כי שני הצדדים מעוניינים להמשיך באופן שוטף את ההידברות בין משרדי החוץ.
אוזבקיסטן מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת.
נורווגיה מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגריר שאינו תושב הממוקם באוסלו.
יחסי אוזבקיסטן–סרביה הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן לסרביה.
אוזבקיסטן כוננה יחסים דיפלומטיים עם סרביה ב-18 בינואר 1995. היחסים בין המדינות טובים וידידותיים, ללא בעיות פתוחות.
שני הצדדים מביעים עניין בחילופי ביקורים ובפגישות תכופות יותר בין פקידי שתי המדינות.
שיתוף הפעולה הכלכלי צנוע ומתבסס על סחר בסחורות.
בשנת 2021 הסתכם הסחר הכולל בסחורות בכ-4,862 מיליון דולר (4,126 מיליון אירו), כאשר היצוא הסרבי הסתכם ב-3,707 מיליון דולר (3,138 מיליון אירו) והיבוא ב-1,155 מיליון דולר (988 אלף אירו).
בשנת 2020 עמד הסחר הכולל בין שתי המדינות על 2.5 מיליון דולר, מתוכם היצוא מסרביה 2.02 מיליון דולר, והיבוא כ-490 אלף דולר.
בשנת 2019 רמת הסחר הכוללת בסחורות הייתה מעט פחות מ-2 מיליון דולר, מתוכם היצוא הסרבי הסתכם ב-1.2 מיליון דולר, והיבוא בכ-73,000 דולר.
סרביה מייצאת לאוזבקיסטן בעיקר חומרים מובנים לעבודות גמר בבנייה מעץ, זכוכית ומתכת, וכן רהיטים, סידן, פוספטים, שיש, תירס ועוד.
מנגד, סרביה מייבאת מאוזבקיסטן בעיקר כותנה ושעועית.
אוזבקיסטן מיוצגת בסרביה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה.
סרביה מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
יחסי אוזבקיסטן–מונגוליה הם יחסי החוץ בין אוזבקיסטן למונגוליה.
אוזבקיסטן הייתה חלק מברית המועצות, ולאחר פירוק ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם מונגוליה ב־25 בינואר 1992. כיום, אוזבקיסטן חברה בארגון חבר המדינות, בעוד מונגוליה היא משקיפה בארגון, ושתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות.
משנת 1977 עד 1994 פעלה בטשקנט הקונסוליה הכללית של מונגוליה, אך עקב ההידרדרות במצבה הכלכלי של מונגוליה, נסגרה הקונסוליה הכללית.
כיום, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתבצעים באמצעות שגרירות מונגוליה ברפובליקה של קזחסטן.
ב־11–13 בפברואר 1996 ביקרה משלחת מונגולית ברפובליקה של אוזבקיסטן ונחתם פרוטוקול על שיתוף פעולה והתייעצויות בין משרדי החוץ של אוזבקיסטן ומונגוליה.
הסחר בין הרפובליקה של אוזבקיסטן למונגוליה התקיים, אם כי בקנה מידה קטן.
בשנת 1998 עמד המחזור בין שתי המדינות על 1.8 מיליון דולר.
בשנים 1999–2002 נמשכו חילופי הסחורות.
אוזבקיסטן מיוצגת במונגוליה באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין.
מונגוליה החזיקה באוזבקיסטן בעבר שגרירות בטשקנט, אולם כיום אינה מיוצגת בה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי החוץ בין אוזבקיסטן ללבנון הם היחסים דיפלומטיים המבוססים על הבנה והערכה הדדית, וכוללים תחומים פוליטיים, כלכליים, תרבותיים וחברתיים.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1993. השגרירות של אוזבקיסטן נמצאת בביירות והשגרירות של לבנון באוזבקיסטן נמצאת בטשקנט.
בשנת 1992 התפרקה ברית המועצות ואוזבקיסטן קיבלה את עצמאותה.
היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן ללבנון כוננו בשנת 1993 לאחר שאוזבקיסטן פתחה את השגרירות הראשונה שלה בארצות הברית, והם כוללים שיתופי פעולה בתחומים שונים.
שתי המדינות מחפשות לחזק את הקשרים בתחומים הכלכליים והתרבותיים.
אוזבקיסטן שואפת לפתח את יחסיה עם מדינות המזרח התיכון, ולבנון היא חלק חשוב מהתהליך הזה.
המדינות משתפות פעולה במגוון רחב של תחומים, כולל סחר, תרבות ותיירות.
אוזבקיסטן ולבנון מקיימות פגישות דיפלומטיות ומסחריות כדי לחזק את הקשרים ולשפר את שיתוף הפעולה.
האינטרסים המשותפים כוללים פיתוח כלכלי ושמירה על יציבות אזורית
יחסי אוזבקיסטן–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אוזבקיסטן לבין רפובליקת קזחסטן.
נשיא אוזבקיסטן לשעבר, אסלאם קרימוב, ביקר בקזחסטן מספר פעמים.
גם אוזבקיסטן וגם קזחסטן היו חלק מברית המועצות עד פירוק ברית המועצות ב-1991. רק בתחילת המאה ה-21, נקבע 96% מקו הגבול הבינלאומי המשותף בין שתי המדינות.
רק בשנת 2001, לאחר הסכמים הדדיים בין אוזבקיסטן לקזחסטן נקבע קו הגבול בין שתי המדינות בשלושה אזורים שנויים במחלוקת.
בספטמבר 2002, קזחסטן ואוזבקיסטן פתרו לחלוטין את מסלול הגבול המשותף שלהן, שאורכו 2,440 ק"מ.
ב-19 באוקטובר 2006, קזחסטן בנתה 45 ק"מ של מכשול לאורך חלק מגבולה עם אוזבקיסטן.
מכשול אוזבקיסטן-קזחסטן משתרע על פני המחוזות המנהליים של סריגאש ומקרטל בדרום קזחסטן, והוא מורכב מגדר תיל בגובה 2.5 מטרים הכוללת זרקורים.
מאידך, קזחסטן מחזיקה בשגרירות בטשקנט.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מקזחסטן לאוזבקיסטן הגיעה לסך 940 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר חיטה, קמח חיטה, ברזל ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוזבקיסטן לקזחסטן הגיעה לסך 725 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר גזי נפט, ענבים, עגבניות ועוד.
יחסי אוזבקיסטן–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הפדרציה הרוסית.
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-1992.
אוזבקיסטן הייתה רפובליקה סוציאליסטית סובייטית בין השנים 1924 ועד 1991. לאחר עצמאות אוזבקיסטן, כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטים ב-1992. עד שנת 1993ֿ, השתמשה אוזבקיסטן כהילך חוקי, ברובל.
מבחינתה של רוסיה, היחסים הטובים עם אוזבקיסטן הם המפתח למדיניות הכוח הרוסית הגדולה באזור מרכז אסיה.
מאידך, אוזבקיסטן מקיימת יחסים טובים עם כל מעצמות העולם.
ב-1999, במקביל למלחמת קוסובו, הצטרפה אוזבקיסטן לברית GUUAM, שהתאגדה לארגון בינלאומי ב-2001. הברית נקראה GUUAM עד שאוזבקיסטן עזבה אותה ב-2005.
בשנת 2003, השתלטה גזפרום על רשת צינורות גז אוזבקי.
באותה שנה, החלה אוזבקיסטן בייצוא גז.
בעקבות הפיכות מאי 2005, אוזבקיסטן דרשה שארצות הברית תעזוב את הבסיס בקארשי ח'אנבד.
ב-14 בנובמבר 2005, חתמו הנשיאים אסלאם קרימוב וולדימיר פוטין על הסכם שיתוף פעולה הדדי בין אוזבקיסטן לרוסיה במוסקבה.
בשנת 2012, בחרה אוזבקיסטן לעזוב את ברית CSTO.
עם זאת, היא נשארה כחלק מארגון שנגחאי לשיתוף פעולה.
בשנת 2014, מחקה רוסיה את כמעט כל החובות האוזבקים לרוסיה על מנת לשפר את היחסים בין שתי המדינות.
לאוזבקיסטן שגרירות במוסקבה, ולרוסיה שגרירות בטשקנט.
יחסי אוזבקיסטן–קטר הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין מדינת קטר.
היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות כוננו ב-1997.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מקטר לאוזבקיסטן הגיעה לסך 20.3 אלף דולר אמריקאי והיא כללה מוצרי מעבדות.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוזבקיסטן לקטר הגיעה לסך 81.8 אלף דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר שסתומים, קמח, קטניות, אגוזים, ענבים ועוד.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאוזבקיסטן לקטר הגיעה לסך 66.6 אלף דולר אמריקאי והיא כללה קוקוס, אגוזים, ציורים ועוד.
באותה שנה, קטר לא ייצאה לאוזבקיסטן אף סחורה.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בקטר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות המייצגת את אוזבקיסטן נמצאת בטהראן, בירת איראן.
קטר אינה מיוצגת באוזבקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות המייצגת את קטר נמצאת בכווית.
יחסי אוזבקיסטן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-15 בספטמבר 1994.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות באוזבקיסטן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן למשך שלושים ימים.
לעומת זאת, אזרחי אוזבקיסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת באוזבקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה הסמוכה, על אוזבקיסטן.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אוזבקיסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית.
שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-23 בדצמבר 1991, מיד לאחר התפרקותה של ברית המועצות.
ב-1994, שווייץ פתחה שגרירות בטשקנט.
מאז 2017 השגרירות השווייצרית ומשרד שיתופי הפעולה במדינה מאוחדים לגוף אחד.
אוזבקיסטן האמינה את שגרירותה שבברלין, בירת גרמניה על שווייץ ובנוסף מחזיקה נציגות בז'נבה לארגונים בינלאומיים, שלא הואמנה על שווייץ.
מרכז אסיה ודרך המשי ההיסטורית היו במשך זמן רב מקום שהחשיבו מטיילים אירופאים ל"קסום ביופיו".
אחת מהנשים השווייצריות הראשונות לבקר במקום הייתה העיתונאית מז'נבה אלה מיילר.
ספרה "Des Monts céléstes aux sables rouges" על מסעה באזור, היה רב מכר בשנת 1934 והיא פרסמה אותו שנה לאחר מכן, ב-1935, בשפה האנגלית בשם "Turkestan Solo".
כ-40 חברות שווייצריות פעילות באוזבקיסטן.
החברה השווייצרית הגדולה ביותר הפועלת במדינה היא נסטלה.
שווי הסחר שבין שתי המדינות הוא צנוע, ורובו בזהב המיוצא מאוזבקיסטן לשווייץ.
מצידה שווייץ מייצאת בכמויות קטנות כימיקלים, מכונות, מוצרי פארמה ושעונים.
הוועידה האוזבקית–שווייצרית לידידות ולתעשייה מקדמת את העסקים שבין שתי המדינות במגזר הפרטי.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו באוזבקיסטן שישה אזרחים שווייצרים.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
שווייץ מיוצגת באוזבקיסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטשקנט, בירת המדינה.
יחסי אוזבקיסטן–צרפת הם היחסים הדו-צדדיים בין אוזבקיסטן לצרפת.
ב-1 במרץ 1992 שתי המדינות חתמו בטשקנט על פרוטוקול הקובע את היחסים הדיפלומטיים שלהן.
הסכם ידידות ושיתוף פעולה המחזק פרוטוקול זה נחתם ב-27 באוקטובר 1993.
פרנסואה מיטראן הוא הנשיא הצרפתי היחיד שביקר באוזבקיסטן במהלך כהונתו, באפריל 1994. נשיא אוזבקיסטן, אסלאם קרימוב, ביקר רשמית בצרפת פעמיים, באוקטובר 1993 ובאפריל 1996 לרגל שבוע אוזבקיסטן באונסק"ו.
סחר כלכלי פרנקו-אוזבקי הוא שולי יחסית אך נוטה לעלות: הוא הוכפל בין 2006 ל-2007 והגיע ל-51.7 מיליון אירו ביצוא הצרפתי, ול-157.4 מיליון אירו ביצוא אוזבקיסטי.
מרבית היצוא האוזבקי נוגע למוצרי אנרגיה, בעוד שהייצוא הצרפתי מגוון יותר (בעיקר רכיבים אלקטרוניים וחומרים כימיים).
רק 35 חברות צרפתיות השקיעו באוזבקיסטן באופן משמעותי.
טשקנט מארחת ברית צרפתית מאז 2016. בנוסף יש בית ספר צרפתי בטשקנט, שאושר על ידי הסוכנות לחינוך צרפתי בחו"ל מאז 2001.
צרפת מחזיקה באוזבקיסטן שגרירות בטשקנט.
אוזבקיסטן מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.
יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לקירגיזסטן.
אוזבקיסטן שולטת בדרום קירגיזסטן מבחינה כלכלית ופוליטית, בהתבסס על האוכלוסייה האוזבקית הגדולה באזור זה בקירגיזסטן ועל תנאים כלכליים וגאוגרפיים.
חלק ניכר מקירגיזסטן תלוי לחלוטין באוזבקיסטן מבחינת גז טבעי; בכמה הזדמנויות, נשיא אוזבקיסטן, אסלאם קרימוב, השיג מטרות פוליטיות על ידי סגירת צינורות או על ידי התאמת תנאי המסירה.
במספר הופעות טלוויזיה ששודרו במחוזות אוש וג'לאל-אבאד בקירגיזסטן פנה קרימוב בהתנשאות ניכרת לנשיא הקירגיזי אסקר אקייב.
אף על פי שאוזבקיסטן לא הראתה נטיות התרחבות גלויות, ממשלת קירגיזסטן מודעת היטב להשלכות טענותיו של קרימוב כי הוא אחראי לרווחתם של כל אוזבקים, ללא קשר למדינת מגוריהם.
הרוסים החלו את כיבוש האזור באמצע המאה ה-19. באותה תקופה, האימפריה הרוסית תקפה בעיקר את אמירויות מרכז אסיה כמו אמירות בוכרה או ח'אנות חיווה.
הם פלשו גם לשטח הקירגיזי שנשלט על ידי שושלת צ'ינג הסינית וסיפחו אותם לטורקסטן הרוסית.
על ידי קביעת בירת טורקסטן הרוסית בעיר טשקנט בשטח האוזבקי, הסכסוך בין שני עמים החל לגדול.
אך בניגוד לסכסוך הטג'יקי-אוזבקי, הסכסוך הקירגיזי-אוזבקי התפתח לאט יותר.
לאחר קריסת האימפריה הרוסית בשנת 1917, מרד בסמאצ'י התפתח למלחמה כוללת במרכז אסיה.
הקירגיזים והאוזבקים שילבו ידיים יחד ונלחמו נגד הכוחות הרוסים.
בגלל חוסר מיומנויות והכנות, המרד נכשל במהרה והרוסים, שנמצאים כעת בשליטת ברית המועצות, החזירו את הסדר שוב.
במהלך מלחמת העולם השנייה, עמים קווקזים רבים (גאורגים, אזרים, ארמנים, צ'רקסים וכו') נאלצו לגלות.
רבים מהם נותרו במרכז אסיה, שממנה נותרים בעיקר באוזבקיסטן כיום.
עם זאת, מאז סוף המלחמה החלו סכסוכים בין קירגיזים לאוזבקים להתגלע לעימות גדול יותר.
בשנת 1990, סמוך לקריסת ברית המועצות, התרחשו מהומות באוש ונהרגו כמעט 1,000 בני אדם, בעיקר קירגיזים אתניים ואוזבקים.
ההתנגשות החלה ביוני והסתיימה באוגוסט, ואף צד לא הגיע להישגים משמעותיים.
במרץ 2018 הרכבות של אוזבקיסטן החלו בשירות חדש, שחיבר את טשקנט עם באליצ'י.
יחסי אוזבקיסטן–רומניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן ורומניה.
ההסכם משנת 1994 על סחר ושיתוף פעולה כלכלי בין הרפובליקה של אוזבקיסטן ורומניה והמסמכים הדו-צדדיים שנחתמו במהלך ביקורו הרשמי של הנשיא אסלאם קרימוב ברומניה בשנת 1996 יצרו בסיס משפטי לשיתוף פעולה כלכלי ומדעי-טכני בין שתי המדינות.
אוזבקיסטן מייצאת סיבי כותנה, בד, חוט ושירותים שונים לרומניה.
רומניה מייצאת מוצרי פלסטיק ופלסטיק, שמנים ושמנים צמחיים ותרופות.
נכון לעכשיו שתי המדינות ביססו שיתוף פעולה בתחומי עיבוד כותנה, טקסטיל, ייצור תעשייתי, עיבוד חומרי גלם חקלאיים, תעשיית נפט וגז.
הבנק הלאומי לפעילות כלכלית זרה של הרפובליקה של אוזבקיסטן הקים שותפויות עם מספר בנקים מובילים של הרפובליקה של אוזבקיסטן.
חברת האחזקות הלאומית של אוזבקנפטגאז חתמה על הסכמים עם חברות רומניות לאספקת ציוד.
מיזם משותף, חברת אספר, הוקם לייצור משקאות אלכוהוליים עם הון רומני.
בסוף שנת 2002 הסתכם מחזור המסחר בין שתי המדינות ב-5.4 מיליון דולר.
שיתוף הפעולה בין שתי המדינות במסגרת תוכנית מסדרון התחבורה TRACECA חשוב.
במהלך ביקורו של נשיא רומניה יון איליאסקו באוזבקיסטן באפריל 2003, נחתמו מסמכים חדשים כמו האמנה הקונסולרית בנושא שיתוף פעולה בתיירות וביטול אשרות לאזרחי שתי המדינות בעלות דרכון דיפלומטי ושירות.
אוזבקיסטן ורומניה הסכימו להילחם במשותף בטרור בינלאומי, בקיצוניות דתית, בפשע מאורגן, בסחר בנשק ובסמים ובאיומים אחרים על הביטחון הלאומי והאזורי במסגרת האו"ם, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ונאט"ו.
יחסי אוזבקיסטן–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין המדינות אוזבקיסטן וצ'כיה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 בינואר 1993. עם פתיחת שגרירות צ'כיה באוזבקיסטן באוקטובר 2004, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הגיעו לרמה חדשה.
צ'כיה הכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-24 בינואר 1992. יסודות הדיאלוג הפוליטי בין שתי המדינות החלו בתאריכים 14-16 בינואר 1997 במהלך ביקורו הרשמי של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב בצ'כיה.
בהזמנתו של קרימוב, הגיע נשיא צ'כיה ואצלב קלאוס לביקור רשמי באוזבקיסטן בתאריכים 12-15 בספטמבר 2004.
צ'כיה היא אחת המדינות הראשונות במזרח אירופה שביצעה רפורמות פוליטיות וחברתיות-כלכליות רחבות היקף, והיא מובילה באזור מבחינת צמיחה כלכלית.
יחסי אוזבקיסטן עם מדינה זו מבוססים על עקרונות ידידות ושיתוף פעולה, אמון הדדי וכבוד.
אוזבקיסטן וצ'כיה מעוניינות באותה מידה בפיתוח יחסים דו-צדדיים, ונוצר דיאלוג קבוע להרחבת שיתוף הפעולה.
הן חולקות דעות משותפות בנושאים בינלאומיים.
ביקורו של הנשיא ואצלב קלאוס הוא ביקורו הרשמי הראשון של נשיא צ'כיה באוזבקיסטן.
טקס קבלת פנים רשמי נערך בבית המגורים בדורמון ב-13 בספטמבר.
במהלך שיחותיהם ניתחו הנשיאים את המצב הנוכחי ואת סיכויי היחסים הדו צדדיים והחליפו דעות בנושאים בינלאומיים בעלי אינטרס הדדי.
צוין כי ביקור זה הוא אירוע חשוב בהיסטוריה של היחסים הדו צדדיים.
צוין כי הדיאלוג האוזבקי-צ'כי ברמה הגבוהה יעלה את שיתוף הפעולה לרמה חדשה.
כפי שציין הנשיא קרימוב, דיאלוג פוליטי, שיתוף פעולה כלכלי וקשרים אחרים עם צ'כיה חשובים לאוזבקיסטן.
אוזבקיסטן רואה בצ'כיה שותפה אמינה ותומכת באופן מלא בצ'כיה במעקב אחר האינטרסים הפוליטיים והכלכליים שלה באזור.
צ'כיה רואה גם באוזבקיסטן שותף אמין במרכז אסיה.
היא תומכת ביוזמתו של נשיא אוזבקיסטן להקמת שוק משותף במרכז אסיה.
צ'כיה מעריכה את מאמצי אוזבקיסטן לקידום שילוב אזורי וביטחון.
שתי המדינות מקדישות תשומת לב מיוחדת לפעילות הוועדה הבין-ממשלתית לשיתוף פעולה עם סחר, כלכלה, מדע וטכנולוגיה, תוך חיזוק שיתוף הפעולה במאבק בטרור והקצנה דתית, הגירה בלתי חוקית וסחר בנשק, פשע מאורגן וסחר בסמים.
הדיונים נמשכו במהלך השיחות המורחבות בין המשלחות הרשמיות של שתי המדינות.
השיחות התמקדו בהמשך הפיתוח של שיתוף הפעולה המסחרי והכלכלי וחיזוק הקשרים החברתיים.
ב-1 במאי 2004, לאחר הצטרפותה של צ'כיה לאיחוד האירופי, הסתיים ההסכם הבין-ממשלתי משנת 1993 בנושא שיתוף פעולה בין סחר, כלכלה, מדע וטכנולוגיה.
בעניין הזה פיתחו הצדדים הסכם חדש בנושא שיתוף פעולה בתחום הכלכלי, התעשייתי והמדעי-טכני, שנחתם ב-28 ביוני 2004. על פי המסמך, הטיפול בין האומות המועדפות ביותר הונהג בין שתי המדינות.
היחסים הכלכליים מוסדרים על ידי מספר מסמכים חשובים בנושא עידוד הדדי והגנה על השקעות, שיתוף פעולה בין מוסדות פעילות כלכלית זרה לבנקים לאומיים, שנחתמו במהלך ביקורו הרשמי של הנשיא קרימוב בצ'כיה בינואר 1997.
שיתוף פעולה בין לשכות המסחר והתעשייה באוזבקיסטן וצ'כיה תורם לעסקים הרחבים יותר.
בנוסף, מפעלים של תעשיות תיירות, ביטוח, תרופות, נפט וגז וכימיקלים משתפים פעולה הדוק.
חשמליות וטרוליבוסים צ'כיים מיובאים לאוזבקיסטן.
מתנהל משא ומתן בין גורמים אוזבקיים לבין משרד ההגנה הצ'כי על אספקת מטוסי תובלה צבאיים.
נכון לעכשיו, 16 פרויקטים אוזבקים-צ'כים מפותחים.
אוזבקיסטן מייצאת בעיקר סיבי כותנה, בדים וחלק ממתכות לא ברזליות לצ'כיה, בעוד שהיא מייבאת ציוד, מוצרי גומי ותרופות מצ'כיה.
ניתן להרחיב את הרשימה אם יזמים היו פעילים יותר ושיתפו פעולה.
כחלק משיתוף הפעולה החברתי-תרבותי, כישרונות צעירים מאוזבקיסטן משתתפים בתערוכה העולמית המסורתית לאמנות ילדים בלידיצה שבצ'כיה מאז 1994. ממשלת צ'כיה מעניקה מדי שנה מענקים לסטודנטים וחוקרים אוזבקים.
האקדמיות למדעים, משרד החקלאות ומשאבי המים, משרד החינוך הציבורי ומשרד הבריאות יצרו שיתוף פעולה הדוק בתחומי מדע החומרים, הרפואה, המיקרו-אלקטרוניקה, הפיזיקה הגרעינית, הנדסת מכונות ופרמקולוגיה.
במהלך השיחות הוסכם על הרחבת שיתוף הפעולה בתחומים אלה.
יחסי אוזבקיסטן–שוודיה הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת אוזבקיסטן ובין ממלכת שוודיה.
ב-29 במאי 2001 נחתם הסכם בין אוזבקיסטן ושוודיה בנושא קידום והגנה הדדית על השקעות.
ב-12 בספטמבר 2002 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין נציב תלונות הציבור של האוליי מג'ליס (הפרלמנט האוזבקי) לבין נציב תלונות הציבור של הריקסדאג (הפרלמנט השוודי).
מחזור הסחר בין שתי המדינות בשנת 2003 הסתכם ב-17.9 מיליון דולר.
מיצג הפוטנציאל הכלכלי של אוזבקיסטן נערך בשוודיה בתאריכים 10-13 באפריל 1999.
יחסי אוזבקיסטן–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן וקנדה.
יחסי המסחר והכלכלה בין שתי המדינות הולכים וגוברים מאז 1996. בשנת 1998 ייצוא אוזבקיסטן לקנדה כלל שירותים, מתכות ברזליות ומוצריהם.
אוזבקיסטן רכשה קנדה ציוד חשמלי, פלסטיק, זכוכית, מוצרי דפוס, מוצרי חלב, בשר ודגים.
בסוף שנת 1999 מחזור המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-15.68 מיליון דולר.
היצוא מאוזבקיסטן לקנדה גדל מאוד, עם עודף של 6.77 מיליון דולר.
ב-17 ביוני 1999 ממשלות שתי המדינות חתמו על האמנה למניעת מיסוי כפול ומניעת התחמקות פיסקלית ביחס למס על הכנסה והון.
הבנק הלאומי לפעילות כלכלית זרה של הרפובליקה של אוזבקיסטן יצר קשרים עם מספר מוסדות פיננסיים קנדיים.
שתי המדינות ביססו שיתוף פעולה בתחומי החינוך, המדע והטכנולוגיה, כולל חילופי סטודנטים, סטודנטים לתארים מתקדמים, מורים ומומחים.
בתחילת שנות האלפיים נרשמו באוזבקיסטן 13 חברות עם משקיעים קנדיים.
יחסי אוזבקיסטן–תאילנד הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן ותאילנד.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 במאי 1992. ב-14 ביולי 2020, סגן שר החוץ של הרפובליקה של אוזבקיסטן פורקאט סידיקוב קיים שיחות עם סגן שר החוץ של ממלכת תאילנד, ויג'וואט איסראבדי, בשיחת ועידה.
במהלך השיחה נדונו המצב וכיווני העדיפות של יחסי אוזבקיסטן–תאילנד בתחומים המדיניים, המסחריים, הכלכליים, ההשקעות, התרבותיים, ההומניטריים ואחרים.
בשנת 2020 ייצאה אוזבקיסטן לתאילנד בשווי 130 מיליון דולר, בעיקר דשנים, פירות וכותנה.
תאילנד ייצאה בשווי של כ-50 מיליון דולר, בעיקר מוצרים תעשייתיים כמו רכיבי רכב, מכונות ומשאבות.
תאילנד מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בטשקנט.
אוזבקיסטן מיוצגת בתאילנד באמצעות שגרירותה בניו דלהי, הודו.
יחסי אוזבקיסטן–קניה הם היחסים המורכבים שבין אוזבקיסטן לבין קניה.
שתי המדינות לא כוננו אף פעם יחסים דיפלומטיים ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים.
עם זאת, לא מתקיימת עוינות בין השתיים, והמדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה האו"ם.
אוזבקיסטן אינה מיוצגת בקניה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קניה אינה מיוצגת באוזבקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אוסטריה – ארצות הברית הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אוסטריה לארצות הברית של אמריקה.
שגרירות ארצות הברית באוסטריה ממוקמת בבירתה וינה.
השגרירות האוסטרית בארצות הברית שוכנת בוושינגטון הבירה.
נכון לשנת 2000, בארצות הברית מתגוררים 735,128 אמריקאים אוסטרים.
על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 31% מהאוסטרים בוטחים את במנהיגות האמריקאית, עם 40% הביעו את מורת רוחם ו-29% אמרו שלא ניתן לסמוך עליה.
בדצמבר 1917 הכריזה ארצות הברית מלחמה על האימפריה האוסטרו-הונגרית בנוסף על האימפריה הגרמנית, לאחר שנכנסה למלחמת העולם הראשונה.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, לארצות הברית ניתן אזור כיבוש מיוחד באוסטריה.
בנוסף, ארצות הברית מילאה תפקיד חשוב בשיקום אוסטריה, באמצעות תוכנית מרשל ואמנת המדינה האוסטרית.
בפברואר 1984 נשיא אוסטריה רודולף קירכשלגר ערך ביקור מדיני בארצות הברית.
היה זה הביקור המדיני הראשון של נשיא אוסטריה בארצות הברית.
בספטמבר 1995 הזמין נשיא ארצות הברית ביל קלינטון את נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל לפגישת עבודה בוושינגטון הבירה שהתקיימה ב-19 באוקטובר של אותה השנה.
ב-21 ביוני 2006, נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, קיים פגישות בילטרליות עם נשיא אוסטריה היינץ פישר בארמון הופבורג בווינה, יחד עם מזכירת המדינה של ארצות הברית קונדוליזה רייס ושרת החוץ של אוסטריה, אורסולה פלסניק, זמן קצר לפני הפסגה המשותפת של ארצות הברית והאיחוד האירופי.
בין אוסטריה לבין איטליה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי.
מאז ימי הביניים הייתה לאוסטריה השפעה רבה על המדינות באיטליה, ובעיקר בצפונה, ומאידך אוסטריה הושפעה מאיטליה מבחינה תרבותית, ובעיקר בתחומי האדריכלות והמטבח.
לאחר קונגרס וינה, קיבלה האימפריה האוסטרית את השליטה בממלכת לומברדיה-ונציה, יחד עם ערי המפתח ונציה ומילאנו.
בשנת 1848 פרצה מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, אולם על אף הצלחות ראשוניות הובסו לבסוף כוחות ממלכת סרדיניה, ואוסטריה חזרה לשלוט בצפון איטליה.
בשנת 1859 פרצה מלחמת אוסטריה-סרדיניה שהסתיימה כעבור זמן קצר ובעזרת סיוע צרפתי בניצחון איטלקי, ובעקבות כך איבדה אוסטריה את שליטתה במילאנו, והחל תהליך איחוד איטליה.
בשנת 1866 סייעה ממלכת איטליה הצעירה לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה (מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית), ובתמורה קיבלה לאחר מכן את ונציה.
גם לאחר מכן נותרו עדיין שטחים איטלקיים תחת שליטה אוסטרית טרנטינו וטריאסטה), ובעקבות המתיחות ביצרה אוסטריה את גבולה עם איטליה.
בשנת 1876 הציע הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן לפתוח במלחמת מנע נגד איטליה, אך התוכנית לא יצאה לבסוף אל הפועל.
בשנת 1882 הצטרפה איטליה לברית המשולשת עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה, משום שכעסה על צרפת שהשתלטה על תוניסיה ב-1881, ואיטלקים רבים ראו בתוניסיה מושבה פוטנציאלית.
עם זאת, דעת הציבור באיטליה לא תמכה בהסכם עם אוסטרו-הונגריה מפני שאוסטרו-הונגריה הייתה יריבתה של איטליה במהלך איחוד איטליה.
בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה, הציעו אנשי צבא רבים שאיטליה תעבור לצדן של בריטניה וצרפת.
הצעה זו התחזקה לאחר הפלישה האיטלקית לטריפולי ומלחמת איטליה-טורקיה, שבמהלכה גרמניה תמכה בעיקר באימפריה העות'מאנית.
זוהי הייתה ההוכחה שגרמניה ואוסטרו-הונגריה לא סומכות במאת האחוזים על בני בריתן האיטלקים.
עם פתיחת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נמנעה איטליה מלפתוח במלחמה, מפני שאוסטרו-הונגריה וגרמניה נקטו קו התקפי, ולפי ההסכם איטליה הייתה צריכה לבוא לעזרתם רק אם הן היו מותקפות.
לאיטליה ובריטניה הייתה הסכמה על הים התיכון: בריטניה הייתה צריכה גישה לים התיכון ומעבר לקולוניות שלה באפריקה ובהודו, ואיטליה גבלה בים התיכון.
עימות בין שני הציים של המדינות היה גרוע לשתי המדינות.
לכן, העדיפה איטליה להימנע מלהיכנס למלחמה עם בריטניה.
בשנת 1915 נכנסה איטליה למלחמה לצד מדינות ההסכמה, ובעקבות כך התנהלו קרבות קשים בין אוסטריה לאיטליה (קרבות הנהר איזונצו, קרב קפורטו, קרב ויטוריו ונטו).
לאחר המלחמה קיבלה איטליה את דרום טירול וטריאסטה, ובכך הושלם למעשה איחוד איטליה.
בשנת 1934 התייצב מוסוליני לצד אוסטריה, ואיים על היטלר שאם ינסה לספח את אוסטריה, תתערב איטליה לעזרתה, אולם לאחר ההתקרבות בין השניים והקמת ציר רומא-ברלין, הסכימה איטליה לגרמניה הנאצית לספח את אוסטריה במרץ 1938.
כיום שתי המדינות אשר חולקות גבול של 430 ק"מ ביניהם, חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, והם משתפות פעולה במגוון תחומים.
אוסטריה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, ו-10 קונסוליות בבארי, בולוניה, פירנצה, ג'נובה, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, טריאסטה, טורינו, ונציה וורונה.
איטליה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-6 קונסוליות בפלדקירך, אינסברוק, גראץ, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג
יחסי אוסטריה–אורוגוואי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקה אוסטריה לבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתקיימים מאז ימי האימפריה האוסטרו-הונגרית.
ב-1870 הכריז הברון אנטון פון פץ על הסכם דו-צדדי בנושא סחר וגילוי ארצות בין שתי המדינות.
ישנה קבוצה קטנה אך משמעותית של אוסטרים שחיים כיום באורוגוואי.
חלק מהם הם מעמד האצולה האוסטרי לשעבר.
החל משנת 2009 תקף בשתי המדינות הסכם לביטחון חברתי שנחתם על ידי השתיים.
אוסטריה לא מיוצגת באורוגוואי בדרג השגרירות.
אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
אוסטריה מחזיקה קונסוליית כבוד במונטווידאו.
אורוגוואי מיוצגת באוסטריה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בווינה.
היא מיוצגת גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בזלצבורג.
יחסי אוסטריה–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים שבין הממלכה הערבית הסעודית לבין רפובליקת אוסטריה.
שתי המדינות מחזיקות בקשרים דיפלומטיים מאז 7 ביולי 1880 כאשר האימפריה האוסטרו-הונגרית הקימה בג'דה קונסוליה דיפלומטית ל.
יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-10 בספטמבר 1957.
באמצע אוקטובר 2001 נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל ביקר בערב הסעודית באופן רשמי.
בתחילת אפריל 2004, עבדאללה, מלך ערב הסעודית, ביקר באוסטריה ביקור רשמי.
אז בתור נסיך הכתר הסעודי.
באמצע מרץ 2006 ביקר נשיא אוסטריה היינץ פישר באופן רשמי בערב הסעודית.
אוסטריה מיוצגת בערב הסעודית בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בריאד.
המדינה מיוצגת בערב הסעודית גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה בג'דה.
ערב הסעודית מיוצגת באוסטריה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בווינה.
יחסי אוסטריה–מקדוניה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האוסטרית לבין הרפובליקה של מקדוניה הצפונית.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-23 בדצמבר 1994.
אוסטריה, כחברה באיחוד האירופי, תומכת במאמצי מקדוניה להצטרף לארגון.
בנוסף היא גם תומכת בה במהלך הליברליזציה של הוויזה, ואף תמכה בדיוני הנציבות האירופית, אשר קיבלה בשנת 2009 החלטה חיובית לגבי התחלה של משא ומתן להצטרפות מקדוניה לאיחוד האירופי.
אוסטריה היא אחת מ-131 מדינות המכירות בשמה החוקתי של מקדוניה.
אוסטריה מחזיקה במקדוניה שגרירות בסקופיה.
מאידך, מקדוניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-2 קונסוליות באינסברוק וסנקט פלטן.
יחסי אוסטריה–הממלכה המאוחדת, הם יחסי החוץ בין אוסטריה לבין הממלכה המאוחדת.
היחסים בין האימפריה האוסטרית וממלכת אנגליה כוננו בימי הביניים, אולם היחסים הרשמיים החלו בשנת 1799. שני העמים היו אויבים במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה, אולם כיום קיימים ביניהם יחסים חמים, ושתי המדינות הם חברות באיחוד האירופי.
על פי מפקד האוכלוסייה של בריטניה - 2001, כ-20,000 אנשים ממוצא אוסטרי חיו בבריטניה, מה שמהווה ירידה של כ-5% מ-1991, אולם למרות שאין מספר מדויק, ידוע שיש מספר רב של אנשים ממוצא אוסטרי בבריטניה.
אוסטריה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, ו-2 קונסוליות בברמינגהאם, ומנצ'סטר.
מאידך, בריטניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-4 קונסוליות בברגנץ, גראץ, אינסברוק וזלצבורג.
יחסי אוסטריה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו במאה ה-20. שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה מלא בתחום הכלכלה והמסחר.
ב-30 במאי 1972, שתי המדינות חתמו על הסכם לביטול דרישת הוויזה.
לאחר שש שנים, ב-2 באפריל 1987, שתי המדינות כיננו את יחסיהם הדיפלומטיים הרשמיים.
ב-15 ביולי 2004, המדינות חתמו על הסכם בו התחייבו לשתף פעולה בתחומי התעשייה, הכלכלה, מלאכת יד, המסחר והתקשורת.
באותה שנה, ב-24 בנובמבר, המדינות חתמו על הסכם בדבר מיסים והון, הסכם זה נחתם מחדש לאחר הוספת סעיפים ב-18 בספטמבר 2009. היחסים בין אוסטריה לסן מרינו הם לבביים, שתי המדינות מקיימים קשרים בתחומים שונים.
בין אוסטריה וסן מרינו קיים שיתוף פעולה כלכלי נרחב, אוסטריה נחשבת לאחת מן יעדי הייצוא העיקריים של סן מרינו.
אוסטריה מייצאת מיליוני ואף עשרות מיליוני שקלים מדי שנה אל סן מרינו.
כמו כן, גם סן מרינו מייצאת מאות אלפי שקלים אל אוסטריה.
בשנת 2005, אוסטריה ייצאה סחורה בשווי 6.21 מיליון דולר, הסחורה כללה בעיקר עצים מנוסרים, מוצרי מחשב ומשרד, הלבשה תחתונה, מנורות, אופנועים ועוד.
באותה שנה, ייצאה סן מרינו סחורה בשווי 1.49 מיליון דולר שכללה מכונות כביסה, הלבשה תחתונה, מוצרי ביגוד ועוד.
בין השנים 2005–2010 ייצאה אוסטריה סה"כ 74.71 מיליון דולרים, לעומת זאת, סן מרינו ייצאה 67.75 מיליון דולר.
הסחר בין שתי המדינות מסתכם בסך 142.46 מיליון דולר.
בשנת 2011, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 25.7 מיליון דולר, הסחורה כללה מכונות לעיבוד עץ, טלפונים חכמים, מקררים ועוד.
באותה שנה, ייצאה אוסטריה סחורה בשווי 11 מיליון דולר, הסחורה כללה מכונות לעיבוד מתכת, מיקרופונים, אופנועים, נייר ללא ציפוי ועוד.
בשנת 2012, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 14.7 מיליון דולר שכללה בעיקר מכונות לעיבוד עץ.
באותה שנה, ייצאה אוסטריה סחורה בשווי 9.8 מיליון דולר.
בין השנים הללו, ייצאה אוסטריה סה"כ 31.8 מיליון דולר.
לעומת זאת, סן מרינו ייצאה 54.7 מיליון דולר.
הסחר בין שתי המדינות מסתכם בסך 86.5 מיליון דולר.
+סחר בשנים 2011–2013שנהייצוא אוסטריייצוא סן מרינזיסה"כ201311 מיליון דולר14.3 מיליון דולר25.3 מיליון דולר20129.8 מיליון דולר14.7 מיליון דולר24.5 מיליון דולר201111 מיליון דולר25.7 מיליון דולר36.7 מיליון דולרסה"כ31.8 מיליון דולר54.7 מיליון דולר86.5 מיליון דולר
בשנת 2014, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 15.8 מיליון דולר, הסחורה כללה מכונות לעיבוד עץ, מוצרי פלסטיק ועוד.
באותה שנה, ייצאה אוסטריה סחורה בשווי 9.38 מיליון דולר, הסחורה כללה בעיקר מכונות לעיבוד מתכת, אופנועים, לוחות בקרה חשמליים ועוד.
בין השנים הללו, ייצאה אוסטריה סה"כ 20.08 מיליון דולר.
לעומת זאת, סן מרינו ייצאה 31.8 מיליון דולר.
הסחר בין שתי המדינות מתסכם בסך 86.5 מיליון דולר.
+סחר בשנים 2014-עד כהשנהייצוא אוסטריייצוא סן מרינזיסה"כ201510.7 מיליון דולר16 מיליון דולר26.7 מיליון דולר20149.38 מיליון דולר15.8 מיליון דולר25.18 מיליון דולרסה"כ20.08 מיליון דולר31.8 מיליון דולר51.88 מיליון דולר
סן מרינו מיוצגת באוסטריה על ידי שגרירות בווינה, בירת אוסטריה.
אוסטריה מיוצגת בסן מרינו על ידי קונסוליה כללית בסן מרינו, בירת סן מרינו.
ועל ידי שגרירות ברומא, בירת איטליה.
יחסי אוסטריה–אוקראינה הם יחסי החוץ בין אוסטריה לבין אוקראינה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992.
מבחינה היסטורית, חלק גדול של מערב אוקראינה (גליציה, קרפטיה וצפון בוקובינה) היו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ונמצאים כיום בשטחי מחוז לבוב, מחוז איוואנו-פרנקיבסק, מחוז טרנופול, מחוז צ'רנוביץ וזקרפטיה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה אוקראינה נכבשה על ידי מעצמות המרכז, ובתוכם גם כוחות אוסטריים, אשר הדפו את הבולשביקים מחוץ למדינה.
הסכם ברסט-ליטובסק בשנת 1918 היה ההסכם הבינלאומי העיקרי הראשון שבו הופיעה אוסטריה כאומה.
באוקטובר 1998, נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה ביקר באופן רשמי באוסטריה, ובמאי 2000, נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל ביקר באוקראינה.
יחסי אוסטריה–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ שבין רפובליקת אוסטריה לבין הרפובליקה של קוריאה.
דרום קוריאה היא אחת משותפות הסחר האסייתיות הגדולות ביותר של אוסטריה.
בשנת 2007, קוריאה הדרומית הייתה שותפת הסחר הרביעית בגדולה של אוסטריה.
באותה השנה, היקף הסחר בין המדינות הסתכם במעל 1.8 מיליארד דולר אמריקאי.
בשנת 2016, היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-1,865 מיליון דולר אמריקאי.
אוסטריה ייצאה לקוריאה הדרומית סחורה בשווי 1.11 מיליארד דולר אמריקאי.
קוריאה הדרומית ייצאה לאוסטריה סחורה בשווי 765 מיליון דולר אמריקאי.
אוסטריה ייצאה בעיקר חלקי מנוע, חלקי רכב, מעגלים משולבים, כלים רפואיים, מוצרי טקסטיל, מוצרי ברזל, בשר חזיר, מוצרי פלסטיק וגומי, ציוד ספורט ועץ מנוסר.
קוריאה הדרומית ייצאה בעיקר מחשבים, חלקי מנוע, כלי תחבורה, סוללות חשמליות, מוצרים כימיים, מוצרי פלסטיק וגומי, כלים רפואיים ומוצרי ברזל.
אוסטריה מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שגרירותה בסיאול.
בנוסף, אוסטריה מחזיקה קונסוליה כללית בפוסן.
השגרירות האוסטרית בסיאול ממוקמת לצד מבנה השגרירות האוסטרלית, מה שגורם לבלבול בדואר או בלבול בקרב המבקרים.
קוריאה הדרומית מיוצגת באוסטריה על ידי שגרירותה בווינה.
בנוסף, קוריאה הדרומית מחזיקה קונסוליות בגראץ, אינסברוק, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג.
באפריל 2007, הנשיא האוסטרי, היינץ פישר, ביקר בקוריאה הדרומית.
ביקור זה היה ביקורו המדיני הראשון של נשיא אוסטרי במדינה.
יחסי אוסטריה–בוסניה והרצגובינה הם יחסי החוץ המתקיימים בין אוסטריה לבוסניה והרצגובינה.
מונטנגרו רוצתה בהכרה בשליטתה המלאה בשני ערי חוף ובמתן לה היתר להקים צי.
באפריל 1941 פלשו כוחות גרמניה הנאצית, אשר אוסטריה הייתה חלק ממנה בעקבות האנשלוס, לממלכת יוגוסלביה וכבשו אותה, ואזור בוסניה צורף לקרואטיה העצמאית, שהייתה למעשה גרורה גרמנית.
השלטון הגרמני נמשך בבוסניה כמעט עד סוף מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה חזרה בוסניה להיות חלק מיוגוסלביה בראשותו של טיטו.
באוקטובר 1991 הכריזה בוסניה והרצגובינה על ריבונותה, אשר אושרה במשאל עם ב-5 באפריל 1992, וב-8 באפריל 1992 כוננה אוסטריה יחסים דיפלומטיים עם בוסניה והרצגובינה.
אוסטריה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו בלבד.
מאידך, בוסניה והרצגובינה מחזיקה שגרירות באוסטריה בווינה וקונסוליה כללית בגראץ.
יחסי אוסטריה–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין אוסטריה לבין קוריאה הצפונית.
היחסים הדיפלומטיים בין אוסטריה לצפון קוריאה כוננו בשנת 1974, והיו בעקביות הדוקים למדי, כאשר נשיא אוסטריה היינץ פישר היה חבר מייסד ויו"ר משותף בארגון הידידות אוסטריה-קוריאה הצפונית.
עם שינויי הממשלה בשנת 2000 וב-2017 בהתאמה, היחסים קיבלו מכה קלה, כאשר המפלגות בקואליציה, דהיינו ה-ÖVP ו-FPÖ, ניצלו בדרך כלל עמדה אנטי-צפון קוריאנית ומשתמשות בכך כדי להשמיץ את מתנגדיהם הפוליטיים.
אוסטריה הייתה המארחת של בנק כוכב הזהב, הבנק האחרון שהוקם בבעלות צפון קוריאה באירופה.
בשנת 2010 חשף עריק צפון קוריאני שערק בשנת 1994, שמשפחת השלטון הצפון קוריאנית חיה חיי פאר, וקונה באוסטריה רכבי יוקרה, ריהוט יקר ואוכל משובח, כאשר מאכלי המטבח האוסטרי זוכים אצלם להערכה מיוחדת.
קוריאה הצפונית מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, מאידך, אוסטריה אין לה ייצוג דיפלומטי בקוריאה הצפונית, אלא שגרירותה בבייג'ינג, סין מואמנת גם עבור קוריאה הצפונית.
יחסי אוסטריה–אוסטרליה הם יחסי החוץ בין אוסטריה לאוסטרליה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה האימפריה האוסטרו-הונגרית חלק ממעצמות המרכז, בעוד שאוסטרליה לחמה לצד מדינות ההסכמה, כחלק מהאימפריה הבריטית.
בשנת 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית, וכך הייתה במהלך מלחמת העולם השנייה חלק ממדינות הציר, בעוד שאוסטרליה לחמה גם הפעם לצד בריטניה, כחלק מבעלות הברית.
בשנת 1948 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, ובשנת 1957 הייתה אוסטרליה אחת מהמדינות המייסדות של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, אשר מקום מושבה בווינה, אוסטריה.
כיום מתקיים שיתוף פעולה פורה בין המדינות במגוון תחומים.
כמעט 50,000 אנשים ממוצא אוסטרי חיים כיום באוסטרליה, כולל 17,930 ילידי אוסטריה (מפקד 2006).
אוסטריה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה, ו-7 קונסוליות באדלייד, בריסביין, קיירנס, הובארט, מלבורן, פרת' וסידני.
מאידך, אוסטרליה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה בלבד.
יחסי אוסטריה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין אוסטריה לניו זילנד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה האימפריה האוסטרו-הונגרית חלק ממעצמות המרכז, בעוד שניו זילנד לחמה לצד מדינות ההסכמה, כחלק מהאימפריה הבריטית.
בשנת 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית, וכך הייתה במהלך מלחמת העולם השנייה חלק ממדינות הציר, בעוד שניו זילנד לחמה גם הפעם לצד בריטניה, כחלק מבעלות הברית.
ניו זילנד ואוסטריה מנהלים מערכת יחסים חמה ומתמשכת, וחולקים אינטרסים וערכים משותפים רבים.
שתי המדינות עובדות בשיתוף פעולה הדוק עבור שלום וביטחון בינלאומיים, פירוק נשק גרעיני ואי-הפצתו, רפורמה במועצת הביטחון של האו"ם ונושאי זכויות אדם.
קיימת אשרת עבודה וחופשה דו כיוונית, המעניקה לאזרחים הצעירים אפשרות לחיות, ללמוד ולעבוד בניו זילנד ואוסטריה.
הקהילה האוסטרית בניו זילנד אמנם קטנה, אך לתושבי העבר הייתה השפעה משמעותית על חיי התרבות של ניו זילנד.
אלה כוללים את פרדיננד פון הוכשטטר, הידוע כאבי הגאולוגיה הניו זילנדית, האדריכל ארנסט פלישקה והפילוסוף קרל פופר, שניהם התגוררו בניו זילנד במלחמת העולם השנייה, וכן האמן פרידנסרייך הונדרטוואסר שהיגר לניו זילנד בשנות השבעים.
כמדינה חברה באיחוד האירופי יש לאוסטריה קשרים כלכליים חזקים הן בתוך האיחוד האירופי והן למרכז ומזרח אירופה, מה שמהווה גורם חשוב לגידול בהשקעות ניו זילנדיות באוסטריה.
החברה הגדולה ביותר של ניו זילנד הפועלת באוסטריה היא טאיט אלקטרוניקה ואילו ה-OMV האוסטרית פעילה גם בניו זילנד.
בשנת 2019 הסתכם הסחר הכולל בין המדינות ב-424 מיליון דולר ניו זילנדי, כאשר היצוא לאוסטריה הסתכם ב-87 מיליון דולר ניו זילנדי, כאשר היצוא העיקרי הוא ברזל, מוצרי פלדה, מכונות וציוד חשמליים, ואילו היבוא מאוסטריה הסתכם ב-336 מיליון דולר ניו זילנדי, כאשר היבוא העיקרי כולל משאיות, טנדרים, טרקטורים, ותרופות קמעונאיות.
הייצוג של ניו זילנד באוסטריה הוא גם משלחת קבועה לאו"ם וארגונים בינלאומיים אחרים שממוקמים בווינה, וגם שגרירות ניו זילנד באוסטריה.
השגרירות מוסמכת גם להונגריה, סלובקיה וסלובניה.
אוסטריה מחזיקה בניו זילנד 3 קונסוליות בוולינגטון, אדלייד וקרייסטצ'רץ'.
מאידך, ניו זילנד מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה בלבד.
יחסי אוסטריה–איראן הם יחסי החוץ בין רפובליקת אוסטריה ובין הרפובליקה האסלאמית של איראן.
אחד האירועים החשובים ביותר ביחסים הדו-צדדיים בין המדינות הוא האירוח האוסטרי של שיחות הגרעין עם איראן, שהובילו להסכם הסופי על תוכנית הגרעין של איראן.
היחסים הדיפלומטיים הראשונים בין המדינות מתוארכים למסמך ששלח שאה טאהמסמב הראשון לשושלת הבסבורג בשנת 1529, אשר היווה המשך של הברית ההבסבורגית–פרסית, אשר כוננה בשנת 1519.
לאחר הקמת האקדמיה האוסטרית לחקר המזרח בשנת 1674, חלק מבוגריה נסעו למזרח התיכון ולאיראן כדי לפרסם ספרות ושירה איראניים בקהילות ספרות אירופאיות.
היחסים הדו-צדדיים בין המדינות נמשכו אף בתקופת השושלת הקאג'ארית על ידי עבאס מירזה.
הוא ביקש לצייד את הכוחות הפרסיים כנגד הצבא הרוסי, ושלח מכתב לקלמנס ונצל פון מטרניך בבקשה לרכוש כמה כלי נשק אוסטריים, אך הבקשה נדחתה על ידי פון מטרניך.
היחסים בין המדינות נכנסו לשלב חדש בתואנה של הקמת דאר אל-פונטון.
הזמנתו של אמיר כביר לאקדמאים אוסטרים בתחומי הכרייה והרפואה לנסוע לאיראן וללמד בדאר אל-פונון, קירבה את שתי המדינות.
מכיוון שמורים לרוסית, צרפתית ואנגלית שנשלחו בעבר לא הצליחו לעמוד בציפיות של אמיר כביר, הם ניסו להפיץ את הרעיונות והאמונות הפוליטיות של ממשלותיהם ולא על קורסים מיוחדים.
לבסוף הגיעו שני מאמנים לאיראן מאוסטריה, אך מכיוון שאמיר כביר נרצח זמן קצר לפני הגעתם, בעת הקמתם לא היה תומך באיראן שתמך בהם כנגד הסיעות הפרו-רוסית ובריטית ומירזה אגא חאן נורי.
בסופו של דבר, עם התפטרותם של מרצים אלו, הפרויקט הסתיים בהצלחה מועטה.
בשנים שלאחר מכן נסע נאסר אל-דין שאה לאוסטריה כדי להיפגש עם גורמים רשמיים ולבקר בארצם, ונחתמו כמה הסכמים דו צדדיים, שהמשמעותי שבהם היה הסבת בתי הדפוס של המדינה לסניף דואר קוהרנטי והקמת תחנת משטרת טהראן.
ארמון המלך היה במרכז העיר ומשך אליו מספר מרצים וטכנאים מיומנים עבור דאר אל-פונון ובתי מלאכה תעשייתיים.
עם זאת, שיבושי רוסיה ובריטניה מעולם לא אפשרו לאוסטרים להצליח באיראן.
לאחר ההצלחה הזו הקימה אוסטריה ייצוג משלה בטהראן, (קנט היה השגריר האוסטרי-הונגרי הראשון באיראן), וכעבור 5 שנים הוקמה המשלחת האיראנית בווינה (נרימן ח'אן קוואם אל-סולטנה היה השגריר הראשון של איראן באוסטריה-הונגריה).
לאחר המהפכה האיראנית, למרות העובדה שרוב מדינות אירופה הפסיקו את קשריהן עם איראן, אוסטריה המשיכה לקיים יחסים דו צדדיים.
במהלך משבר בני הערובה באיראן נסע נציג מאוסטריה לאיראן לשמש כמגשר, אך לא הצליח בשליחותו.
כמו כן בשנת 1984 ביקר ארווין לאנס באיראן, הביקור הראשון של שר חוץ מהאיחוד האירופי באיראן לאחר המהפכה.
כמו כן ב-7 ביולי, עלי אכבר ולייאטי ערך ביקור בן שלושה ימים באוסטריה, ביקורו הראשון של שר חוץ איראני במדינה מערבית מאז המהפכה.
במהלך מלחמת איראן–עיראק הכריזה אוסטריה על נייטרליות, כמו גם קבלת נפגעים איראניים מהתקפות כימיות עיראקיות, והייתה בין המדינות הידידותיות ביותר באיחוד האירופי.
נכון לעכשיו, יותר מ-1.2% מהאיראנים מתגוררים באוסטריה, ולעיתים קרובות הם בוגרים במרכזים אקדמיים באוסטריה.
בספרייה של אוניברסיטת וינה יש גם 7,000 כתבי יד פרסיים של משוררים ומלומדים איראנים.
אוסטריה הייתה בין המדינות היחידות באירופה שסירבו להטיל סנקציות בינלאומיות על איראן, בשל תוכנית הגרעין האיראנית, והמשיכה ביחסי הסחר הדו-צדדיים שלה עם איראן.
בשנים האחרונות מאזן הסחר בין המדינות השתנה משמעותית, ושווי הסחורות האוסטריות המיובאים לאיראן, כולל תרכובת מזון לתינוקות, מיץ תפוזים, קמח, תרופות, נסורת, אלכוהול שומני, נייר ובגדים, היה גבוה בהרבה מיצוא איראן לאוסטריה.
יצוא זה כולל ירקות, טבק, מי ורדים, קרטון, שיש, פיסול, ספות עץ.
בעקבות עסקת הגרעין של וינה שהובילה להסרת ההדרגה של הסנקציות הבינלאומיות על איראן, הפך נשיא אוסטריה, היינץ פישר לבכיר הראשון באיחוד האירופי שנסע לאיראן.
במהלך המסע הוא נפגש עם עלי ח'אמנאי ובכירים איראניים בכירים אחרים.
הוא גם כינס משלחת כלכלית גדולה לפתיחת פרק חדש ביחסי הסחר של אוסטריה עם איראן.
בשנת 2021, בעקבות מבצע שומר החומות, שר החוץ האיראני מוחמד ג'וואד זריף ביטל ביקור באוסטריה, לאחר שקנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ הורה להניף את דגל ישראל על משרד החוץ.
בספטמבר 2024, לאחר ששחזבאללה תקפו את ישראל ושגריר איראן באוסטריה הביע את תמיכתו במתקפה, הוא זומן לשימוע.
באוקטובר 2024, בעקבות המתקפה האיראנית על ישראל, אוסטריה זימנה את שגריר איראן בווינה לשיחה.
בתגובה, איראן זימנה את שגריר אוסטריה בווינה.
אוסטריה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן בלבד, ואילו איראן מחזיקה שגרירות בווינה בלבד.
בין הרפובליקה הפדרלית של אוסטריה לבין דרום אפריקה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
היחסים הדו-צדדיים בין אוסטריה לדרום אפריקה החלו במהלך המאה ה-19, כאשר אוסטריה פתחה קונסוליה בקייפטאון בשנת 1852. בשנת 1962, נוצרו יחסים דיפלומטיים ברמת השגרירות.
התנועה האוסטרית נגד האפרטהייד נוצרה בתגובה להתקוממות בסווטו בשנת 1976. בשנת 1985 אוסטריה הנהיגה סנקציות נגד דרום אפריקה.
לאחר שחרורו של נלסון מנדלה מהכלא בשנת 1991, הופסקו הסנקציות הם בוטלו סופית בשנת 1993. באותה השנה ביקר הנשיא פרדריק וילם דה קלרק באוסטריה ונפגש עם הנשיא והקנצלר האוסטרים.
כיום היחסים בין אוסטריה לדרום אפריקה הם מצוינים ופעילים.
לאחר הבחירות החופשיות הראשונות ב-27 באפריל 1994, מספר הביקורים הדו-צדדיים עלה משמעותית.
ב-24 במאי 2016, שר המשפטים האוסטרי פגש את מקבילו הדרום אפריקני בפגישת עבודה בווינה.
מה-23 ל-26 באוקטובר 2016, שר החוץ האוסטרי סבסטיאן קורץ ביקר בדרום אפריקה, בליווי נשיא לשכת המסחר האוסטרית ד"ר כריסטוף ליטל ומשלחת עסקית בת 25 איש.
הפרובינציות של הכף המערבי ואוסטריה עילית מקיימות שותפות פעילה.
במסגרת שותפות זו ביקר ראש ממשלת הכף המערבית, הלן זיל, בבירת אוסטריה עילית, לינץ ביולי 2016, ואחריה ביקור של משלחת מאוסטריה עילית בראשות שר החקלאות האזורי, מקס הייגלסברגר, בגאוט ובכף המערבי.
בשנת 2015, משרד המדע האוסטרי הפדרלי, מחקר וכלכלה והחוג למדע וטכנולוגיה בדרום אפריקה חתמו על מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה מדעי.
על סמך ההסכם הזה הסכימו שני המשרדים על תוכנית עבודה משותפת, המיושמת על ידי קרן המחקר הלאומית בצד דרום אפריקה והסוכנות האוסטרית לשיתוף פעולה בינלאומי בחינוך ומחקר (OeAD) בצד האוסטרי.
תחומי שיתוף הפעולה העיקריים הם פרויקטים בתחומי ביוטכנולוגיה, תקשוב, אנרגיה מתחדשת, מדעי הבריאות, מזון ותזונה, כרייה, ביטחון וחקלאות בת-קיימא.
קריאת ההצעות הראשונה הושקה בשנת 2016, שלאחריה החלו 17 פרויקטים משותפים בשנת 2017 שיימשכו שנתיים כל אחד.
מאז הקמתה בשנת 2008 המכללה הקהילתית איתובה, שנמצאת באזור מצוקה ביוהנסבורג, ממומנת באופן מלא מתרומות פרטיות מאוסטריה.
משרד החינוך הפדרלי האוסטרי (BMB) מסייע לבית הספר בתהליך הטרנספורמציה שלו לעבר בית ספר להכשרה מקצועית על ידי השבת מומחה אוסטרי.
בנוסף, משרד החינוך הפדרלי האוסטרי השיק תוכנית שיתוף פעולה משותפת עם המחלקה להשכלה גבוהה והדרכה בדרום אפריקה (DHET) וכן עם מחלקת החינוך של חאוטנג בתחום ההכשרה המקצועית והחינוך הכפול.
שיתוף פעולה זה יורחב למחוז הכף המזרחי בעתיד הקרוב.
כ-20,000 אזרחים אוסטרים ואנשים ממוצא אוסטרי מתגוררים בדרום אפריקה, מתוכם כמעט 9,000 רשומים בשגרירות.
מועדונים אוסטריים קיימים ביוהנסבורג ובקייפטאון.
נציבות הסחר האוסטרית ממוקמת ביוהנסבורג.
בהיותה חלק אינטגרלי מאזור העדיפות באפריקה הדרומית, דרום אפריקה הייתה מדינה שותפה של שיתוף הפעולה האוסטרי מאז 1999. במהלך השנים התוכניות התמקדו בעיקר בחינוך, בחברה אזרחית, במאבק בעוני, בכבוד לזכויות אדם וביחס טוב ממשל.
עם זאת, קו התקציב הדו-צדדי הסתיים בשנת 2010. מספר ארגונים לא ממשלתיים אוסטריים מבצעים פרויקטים באזור דרום אפריקה.
בשנת 2015 קיבלה דרום אפריקה סיוע בפיתוח רשמי בסך 427.082,87 אירו.
בנוסף ארגונים לא ממשלתיים אוסטריים רבים, במיוחד מוסדות הקשורים לכנסיות, תומכים בארגון המסייע לנפגעי HIV / איידס במדינה.
ממשלות מחוזיות כמו גם תורמים פרטיים מממנים פרויקטים של בתי ספר באזור יוהנסבורג ובפומולה.
דרום אפריקה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, שגם מוסמכת לארגונים הבינלאומיים שם, וכן 5 קונסוליות כבוד בזלצבורג, לינץ, אינסברוק, סנקט פלטן וגראץ.
אוסטריה מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה, ו-3 קונסוליות כבוד בקייפטאון, דרבן ופורט אליזבת.
יחסי אוסטריה–אינדונזיה הם היחסים הדו-צדדיים של אוסטריה ואינדונזיה.
אוסטריה מכירה באינדונזיה כשותפה יציבה ואמינה, ושתי המדינות נהנות מיחסים מצוינים.
שתי המדינות הסכימו להרחיב את היחסים בעסקים, סחר והשקעות, תיירות, תרבות, סביבה וטכנולוגיה ירוקה.
היחסים הדו-צדדיים בין אוסטריה לאינדונזיה כוננו רשמית בשנת 1954, שנה לפני שחזרו לריבונות מלאה של אוסטריה משלטונות בעלות הברית ותשע שנים לאחר הכרזת העצמאות האינדונזית בשנת 2010, נשיא אוסטריה היינץ פישר ביקר באינדונזיה והתארח אצל נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו.
היקף הסחר הדו-צדדי בין שתי מדינות בשנת 2015 הגיע ל-445 מיליון אירו, כאשר מאזן הסחר היה פחות או יותר מאוזן.
הייצוא העיקרי של אוסטריה לאינדונזיה הוא פלדה, מכונות, ציוד אלקטרוני, נייר ותרופות, תוך ייבוא הנעלה, טקסטיל, תבלינים, קפה ומוצרי אלקטרוניקה מאינדונזיה.
בשנת 2017 ישנם כ-40 תאגידים אוסטריים המפעילים את פעילותם באינדונזיה.
אינדונזיה מעוניינת ללמוד ממומחיות אוסטרית בטכנולוגיה מתחדשת ובת קיימא, כמו אנרגיה הידרואלקטרית, אנרגיה ביומסה ואנרגיה סולארית.
אוסטרית גם קידמה את היתרון של הטכנולוגיה הירוקה, על ידי הצגת "השגרירות הירוקה" החדשה שלה באזור מנטנג במרכז ג'קרטה.
השגרירות הירוקה האוסטרית בג'קרטה, שנחנכה בנובמבר 2011, מפגינה אדריכלות בת קיימא באקלים טרופי, חוסכת אנרגיה ומים על ידי התקנת פאנלים סולאריים, מערכת אחסון מי גשמים, חלונות מוצלים ובידוד תרמי.
בתחום החינוך, ממשלות שתי המדינות סיכמו על חילופי סטודנטים לתארים מתקדמים, שנחתמו בין משרד החינוך באינדונזיה לבין הסוכנות לשיתופי פעולה בינלאומיים למדע ומחקר באוסטריה.
מדי שנה, אוסטריה מציעה כ-30 מלגות לסטודנטים באינדונזיה, ובכל שנה ישנם כ-40 סטודנטים אוסטרים המבקרים באינדונזיה כדי לבצע את לימודיהם.
כמה אוניברסיטאות אוסטריות גם הקימו שיתופי פעולה עם עמיתיהם האינדונזים, כמו אוניברסיטת גדג'ה מדא והמכון הטכנולוגי בבאנדונג.
אוסטריה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה וקונסוליות כבוד ביוגיאקרטה, באנדונג וסורביה.
אינדונזיה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, המוסמכת גם לסלובניה, כמו גם לארגונים הבינלאומיים בווינה, כמו IAEA, PrepCom CTBTO, UNIDO, UNODC ו-UNOOSA.
יחסי אוסטריה–אזרבייג'ן הם יחסי החוץ בין אוסטריה לאזרבייג'ן.
אוסטריה הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-15 בינואר 1992. ב-20 בפברואר 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים בין אזרבייג'ן לאוסטריה.
שגרירות אזרבייג'ן באוסטריה נפתחה בספטמבר 1995. השגרירות מוסמכת גם לסלובקיה וסלובניה, והיא פועלת כמשלחת הקבועה של הרפובליקה של אזרבייג'ן ל-OSCE.
אוסטריה פתחה את שגרירותה בבאקו ביולי 2010.
שיתוף הפעולה הבין-פרלמנטרי בין שתי המדינות מתבצע על ידי קבוצת העבודה ביחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן–אוסטריה מאזרבייג'ן.
מילי מג'ליס הקימה את קבוצת העבודה ביחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן–אוסטריה ב-5 בדצמבר 2000. על פי החלטת המילי מג'ליס מיום 4 במרץ 2016, ראש קבוצת העבודה בנושא יחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן–אוסטריה הוא ג'וויד גורבאנוב.
ראש קבוצת העבודה מהצד האוסטרי הוא קרל אולינגר.
מחזור המסחר בין אוסטריה לאזרבייג'ן
לחברות ידידות אזרבייג'ן–אוסטריה הפועלות בווינה, גראץ, זלצבורג ולינץ תפקיד משמעותי בפיתוח יחסי תרבות בין אוסטריה לאזרבייג'ן.