tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התחרות משמשת גם כמסגרת להחלפה ושיתוף של ידע וניסיון בין המשתתפים.
מספר הנבחרות המתחרות בתחרות הגיע בשנים מסוימות ליותר משלושים.
מרכז המודיעין הלאומי (בספרדית: Central Nacional de Informaciones) הידוע גם בראשי התיבות CNI, פעל בשנים 1977–1990 כסוכנות המשטרה והמודיעין הפוליטי, שתפקדה כזרוע רדיפה, חטיפה, עינויים, רצח והיעלמות של מתנגדים פוליטיים במהלך הדיקטטורה הצבאית של הגנרל אוגוסטו פינושה בצ'ילה.
המרכז הוקם מיד לאחר פירוק קודמה, מינהל הביון הלאומי (DINA), עקב לחץ מצד ארצות הברית כתוצאה מההתנקשות בחייו של אורלנדו לטלייה בגלותו בוושינגטון די.
המנהל הראשון שלה היה הגנרל מנואל קונטרראס (שהנהיג קודם את DINA) ובנובמבר 1977 הוא הוחלף על ידי אודלנייר מנה, שהיה בפיקוד עד 1980, השנה בה הוחלף על ידי הגנרל הומברטו גורדון.
גורדון הפך לחבר בחונטה הצבאית בשנת 1986 והוחלף בראשות CNI על ידי הוגו סלאס ונזל.
אחד הסוכנים העיקריים בארגון היה אלווארו קורבלאן, המרצה כיום עונשי מאסר רבים בגין פשעים נגד האנושות.
בין שאר הפשעים, היו הרעלה ושימוש בסארין ורעלים אחרים, אנגד אסירים המתנגדים למשטר, מקרה פריי היה אולי הידוע ביותר.
אחד מסוכניו, אאוחניו בריוס, שנרצח על ידי סוכני CNI לשעבר באורוגוואי, היה הכימאי שהשתמש ברעלים הקטלניים על קורבנותיו.
ה-CNI היה אחראי גם להתנקשויות בחברים לשעבר בתנועת השמאל המהפכני MIR בשנים 1980–1983, בהם השתמשו בטקטיקה של "עימותים כוזבים".
הם היו קשורים גם לשוד בנקים, סחר בסמים וכלי נשק בלתי חוקיים והונאה שנקראה "לה קטופה", בה היה מעורב אחד מבניו של אוגוסטו פינושה.
המרכז פורק ב-22 בפברואר 1990 על פי צו 18 943, זמן קצר לפני החזרה לדמוקרטיה.
רבים מסוכני המרכז הוקצו מחדש לביצוע תפקידים בביטחון הציבור, לתעשייה או למסחר במהלך שנות התשעים.
המרכז הוחלף על ידי המועצה לתיאום ביטחון הציבור (1991–1993) ולאחר מכן על ידי המינהל למודיעין וביטחון הציבור (1993–2004).
מאז 2004 פועלת סוכנות הביון הלאומית, כגוף מרכזי לביטחון פנים ואיסוף מודיעין.
מנואל קונטרראס (13 באוגוסט–נובמבר 1977)
מרכז המודיעין היא יחידת מודיעין במערך המבצעים המיוחדים (מ"מ) תחת אגף המודיעין של צה"ל.
מערך המבצעים המיוחדים אמון על מתן מענה לאתגרים הביטחוניים הגדולים ביותר של מדינת ישראל, ולצד מרכז המודיעין פועלות היחידה הטכנולוגית של מערך המבצעים המיוחדים - יחידה 81, סיירת מטכ"ל ויחידות נוספות.
מרכז המודיעין אחראי על גיבוש תמונת המודיעין, ייזום, פיתוח והובלת המבצעים.
בשנת 2021 בוגרי היחידה והמערך הקימו את עמותת מ"מ, שמטרותיה המרכזיות הן לפעול למען בוגרי המרכז והמערך, למען המרכז ומערך המ"מ, ולמען החברה בישראל.
העמותה פועלת לתמיכה בבוגרים בתחום השמה, נטוורקינג, השכלה ויזמות.
בשנת 2022 הקימה העמותה מועדון יזמות בהובלת בוגרי היחידה והמערך שהם מייסדי חברות הייטק, מנכ"לים ומשקיעים בקרנות הון סיכון, לתמיכה בבוגרי המרכז והמערך בתחום יזמות ועסקים.
מרכז המבצעים לביטחון לאומי היא היחידה של הסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית האחראית על איסוף מודיעין אותות בזמן אמת עבור השירות החשאי של ארצות הברית.
בשנת 1969 הופל מטוס סיור מדגם EC-121 של הצי האמריקני מעל ים יפן.
תקרית זו הראתה את הצורך במרכז אבטחה ייעודי שיגיב לאירועים כאלה.
עוזר המנהל של הסוכנות לביטחון לאומי באותה תקופה, ג'ון אי.
מוריסון ג'וניור, הציע למנהל הסוכנות לביטחון לאומי להקים מרכז צפייה לאומי.
המרכז הוקם בשנת 1968 כמרכז המעקב הלאומי למודיעין אותות (NSWC) וב-1973 שונה שמו למרכז המבצעים הלאומי למודיעין אותות (NSOC).
ב-1996 קיבל מרכז המבצעים את שמו הנוכחי.
לאחר התקפות 11 בספטמבר 2001 הורחבה המשימה של מרכז המבצעים לביטחון לאומי ממרכז שמירה למרכז מבצעים.
מרכז המודיעין ללוחמה בטרור ופשע מאורגן (בספרדית: Centro de Inteligencia para la lucha contra el Terrorismo y la Delincuencia Organizada, בראשי תיבות CITCO) היא שירות הביטחון הפנימי של ספרד האחראי על ביטחון פנים, מניעת טרור, מאבק בפשע מאורגן וארגונים רדיקליים אלימים אחרים תוך ניהול וניתוח כל המודיעין הפנימי של המדינה.
המרכז הוקם באוקטובר 2014 על ידי מיזוג של המרכז הלאומי לתיאום המלחמה בטרור ומרכז המודיעין למלחמה בפשע מאורגן.
הסוכנות נוצרה ב-15 באוקטובר 2014 בצו מלכותי 873/2014 של מלך ספרד, מיום 10 באוקטובר 2014, אשר שינה את הצו המלכותי 400/2012, מיום 17 בפברואר 2014, שבאמצעותו פותח המבנה הבסיסי של משרד הפנים הספרדי.
הסוכנות קמה ממיזוג של שתי סוכנויות מודיעין קודמות, המרכז הלאומי לתיאום המלחמה בטרור (CNCA) ומרכז המודיעין למלחמה בפשע מאורגן (CICO) תחת מזכירות ביטחון המדינה של משרד הפנים הספרדי.
מטרת האיחוד הייתה לייעל את המאמצים ולנצל את המשאבים הכלכליים של שתי הסוכנויות לנוכח האיומים הגוברים והקשר בין קיצוניים אלימים, ארגוני טרור ועליית הפשע המאורגן.
CITCO אחראית על קליטה וניתוח של המידע האסטרטגי הזמין במאבק בפשע מאורגן, טרור ורדיקליזם אלים, עיצוב אסטרטגיות נגד איומים אלה, ובמידת הצורך, קביעת קריטריונים לפעולה ותיאום מבצעי של הגופים הפועלים במקרים של צירוף מקרים או הסכמה בחקירות, ובפרט:
לקבל, לשלב ולנתח מידע מבצעי הקשור לפשע מאורגן או חמור במיוחד, טרור ורדיקליזם אלים הרלוונטיים או הכרחיים לפיתוח מודיעין פלילי אסטרטגי ופוטנציאלי ביחס לתופעות אלו, הן ברמה הלאומית והן הבינלאומית, שילוב ושיתוף פעולה עם רשויות אכיפת החוק באיסוף המידע המבצעי שמתקבל.
להכתיב, ולקבוע, במקרים של התערבות משותפת או במקביל, קריטריונים לתיאום פעולה של היחידות המבצעיות, ושל גורמים אחרים, על פי סמכויותיהם.
להכין דו"חות שנתיים על מצב הפשע המאורגן, הטרור והרדיקליזם האלים בספרד, וכן הערכה תקופתית של האיום בתחומים אלה.
לפתח ולהפיץ מידע סטטיסטי הקשור לעניינים אלה ובפרט לסחר בסמים.
להציע אסטרטגיות לאומיות נגד פשע מאורגן, טרור ורדיקליזם אלים ולעדכן על בסיס קבוע, תוך תיאום ואימות פיתוחן ויישומן.
לכונן יחסים תואמים עם מרכזים אחרים או יחידות דומות של האיחוד האירופי, המדינות החברות בהן או מדינות שלישיות.
צוות הסוכנות מורכב מאנשי המשטרה הלאומית (CNP), המשמר האזרחי, שירות פיקוח המכס, סוהרי שירות הכליאה, חיילי הכוחות המזוינים וסוכני מרכז המודיעין הלאומי (CNI).
פרנסיסקו מונטס לופז, מנהל בפועל ביולי 2018
אנחל אלונסו מירנדה, מנהל בשנים 2018–2020
מנואל נווארטה פאניאגואה, מנהל מאז ספטמבר 2020
מרכז המודיעין של הכוחות המזוינים (בספרדית: Centro de Intelligencia de las Fuerzas Armadas; בראשי תיבות: CIFAS) היא סוכנות ביון ספרדית של משרד ההגנה שתפקידה לספק למטה הכללי, למשרד ההגנה ולראש הממשלה מידע על סיכונים ומשברים מחו"ל.
בראשו עומד מפקד בדרגת גנרל.
זהו גוף ייחודי ומשותף של הכוחות המזוינים של ספרד בענייני מודיעין צבאי, הוא שולט במערכות המודיעין והלוחמה האלקטרונית, שומר על מרכזי המודיעין של הצבא, הצי וחיל האוויר, שכפופים כולם למרכז.
המרכז נוסד בשנת 2004, כדי להחליף את אגף המודיעין לשעבר של מטה ההגנה.
לספק לרמטכ"ל מידע במסגרת משימות צבאיות בעת שלום.
לספק לרמטכ"ל מודיעין צבאי הדרוש עבור מבצעים ועיצוב אסטרטגיה.
תיאום משימות ביון עם מטכ"ל ההגנה
להוות גוף מודיעיני צבאי משלים של מרכז המודיעין הלאומי, איתו הוא מתואם באמצעות תוכנית המודיעין הצבאי המשותפת.
שיתוף פעולה עם גופי המודיעין של הארגונים הבינלאומיים שספרד מהווה חלק מהם ועם אלה של מדינות ברית.
בריגדיר גנרל הצבא ולנטין מרטינס ולרו (2004–2008)
לוטננט גנרל חיל האוויר מיגל רומרו לופז (2008–2011)
סגן אדמירל הצי חואן אנטוניו קואדרירו פינילה (2011–2013)
גנרל הצבא פרנסיסקו חוסה גאן פמפולס (2013–2017)
גנרל הצבא פרנסיסקו רוסלני פארדו דה סנטיאנה (2017–2019)
גנרל הצבא אנטוניו רומרו לוסדה (2019–)
מרכז המחקר באסטרופיזיקה של האוניברסיטה הפתוחה ) הוא מכון מחקר של האוניברסיטה הפתוחה, העוסק בחקר החלל.
המכון המשויך למחלקת מדעי הטבע והחיים ושוכן בקמפוס רעננה.
המרכז נפתח רשמית בדצמבר 2021, בתור אחד המרכזים של המחלקה למדעי הטבע החיים של האוניברסיטה הפתוחה, במסגרת רשות המחקר.
בראש מרכז המחקר עומד פרופסור סלים זארובי.
מטרתו של המרכז ARCO היא מחקר במגוון נושאים במדעי החלל.
ARCO חוקר נושאים תאורטיים, תצפיתיים ואמפיריים בתחום האסטרופיזיקה, לרבות מדעים פלנטריים, קוסמולוגיה, כבידה היחסותית, פיזיקה של אנרגיות גבוהות וחקר גלקסיות.
בנוסף לסגל חוקרים קבועים (ובהם פרופ' סלים זארובי, פרופ' יהונתן גרנות ופרופ' יוסף ורבין), המרכז מכשיר מספר פוסט-דוקטורנטים העוסקים במחקר בתחומי החלל השונים.
מספר חוקרים מאוניברסיטאות אחרות עובדים במקביל גם ב-ARCO.
מרכז המחקר הרפואי הלאומי לקרדיולוגיה הוא אחד המוסדות הרפואיים המתמחים המתקדמים והוותיקים ביותר ברוסיה, שפעילותו מכוונת לאבחון, טיפול ומניעה של מחלות לב וכלי דם.
משנת 2022 המוסד קרוי על שמו של יבגני צ'אזוב , שר הבריאות של ברית המועצות, ואחד המייסדים של האגודה הבין-לאומית של רופאים למניעת מלחמה גרעינית, שהוענק לה פרס נובל לשלום ב-1985.
המרכז עורך מחקרים מדעיים רבים כמעט בכל התחומים העיקריים של הקרדיולוגיה: טרשת עורקים, מחלת לב כלילית, פקקת, אוטם שריר הלב חריף, יתר לחץ דם עורקי, הפרעות קצב לב, נגעים ראשוניים בשריר הלב, אי ספיקת מחזור הדם.
כמו כן, מתפתח כיוון מתקדם ברפואה, המבוסס על שימוש בטכנולוגיות היברידיות[8] בקרדיולוגיה.
במיוחד מבצעים אנגיופלסטיקה - ניתוחים בעורקי הריאה.
צוות המכון עוסק באבחון וטיפול במחלות שכיחות של מערכת הלב וכלי הדם, לרבות טיפול כירורגי.
מרכז המחקר היהודי בחרבין ממוקם בחרבין (הרפובליקה העממית של סין) והוא נוסד באפריל 2000 על ידי האקדמיה למדעי החברה של מחוז חיילונגג'יאנג למטרת מחקר בנושא קהילת יהודי חרבין.
בשנת 2003 אושרה תוכנית בשם "ההיסטוריה והתרבות של יהודי חרבין" כענף חדש ללימודי מדעים ברמה פרובינציאלית.
תחומי המחקר העיקריים שלה מכסים את ההיבטים הבאים: פיתוח ושימוש בשרידים ובאתרים של חרבין, קידום תהליך שדרוג חיילונגג'יאנג ועידוד השקעות מזרים.
משנת 2009 מתקיים שיתוף פעולה בנושא עם השרות למען זיכרון השואה באוסטריה.
2002: נערכה תערוכת תמונות של יהודים בחרבין
2003: יוני, תערוכת גלויות בנושא אתרים יהודיים בחרבין
2004: ספטמבר, הספר "יהודים בחרבין" יצא לאור
מרכז המכשירים שלי הוא שירות של גוגל לאיכון, איתור ואיפוס מרחוק של מכשירים.
השירות הושק לראשונה ב-2 באוגוסט 2013.
ב-2024 הורחב השירות כדי לאפשר איכון מכשירים באמצעות כלל המכשירים המבוססים על אנדרואיד, ולאפשר תמיכה באיתורנים.
"Find Hub" מאתר ועוקב אחר מכשירים המבוססים על מערכות הפעלה של גוגל – טלפונים חכמים, טאבלטים, אוזניות עם מערכת ההפעלה אנדרואיד, ושעונים חכמים מבוססי Wear OS.
ברשות המשתמשים האפשרות לגרום למכשיר לצלצל למשך 5 דקות (גם אם נמצא במצב "שקט" או "רטט"), לנעול אותו ולנתק אותו מ המזוהה עם המכשיר, או לאפס אותו לחלוטין, כולל כרטיסים ותעודות בעלי חשיבות ומפתחות ב-.
ב-2 במאי 2023 פרסמו גוגל ואפל טיוטה לסטנדרט תעשייתי למניעת מעקב לא-רצוי וניצול לרעה של איתורנים (או "תגיות איתור"), בשם Detecting Unwanted Location Trackers (DULT).
באפריל 2024 הושקה רשת מורחבת של "Find Hub".
במסגרת החידושים, הרשת מאפשרת מיקור המונים של מידע ממכשירי אנדרואיד, לצורך סיוע באיתור מכשירים אחרים המחוברים לרשת באמצעות בלוטות'.
הדבר מאפשר למצוא מכשירים גם ללא חיבור זמין לרשת האינטרנט.
כמו כן, נוספה תמיכה נרחבת באיתורנים, ואמצעי אבטחה מובנה ברשת, שמתריע לאנשים על מעקב אפשרי אחריהם על ידי איתורן זר.
עם פתיחת הרשת, הושקו איתורנים מבית "Chipolo" ו-"Pebblebee" במיוחד עבורה.
הרשת המורחבת הוכרזה בוועידת Google I/O במאי 2023, כששחרורה לשוק תוכנן להתקיים ביולי, אך נדחה עקב עיכוב באימוץ הפרוטקול המשותף לגוגל ואפל, מצידה של אפל.
בספטמבר 2023 עברה הרשת מיתוג מחדש.
במסגרת אמצעי האבטחה שהביא יישום סטנדרט DULT, גם מכשירי אפל יכולים לזהות ולהתריע על איתורנים לא-מזוהים ברשת "Find Hub", וכן גם מכשירים מהרשת של גוגל יכולים לזהות איתורנים מהרשת המקבילה של אפל, "Find My".
בשני המקרים, משתמשים יכולים לגלות מידע על האיתורן, לגרום לו לצלצל או להשביתו.
מרכז המבקרים של בנק ישראל מציג את תפקידי הבנק העיקריים של הבנק המרכזי בישראל, ההיסטוריה שלו ותולדות המטבע במדינה.
המרכז ממוקם בבניין בנק ישראל, בפינת הרחובות ליליינבלום ונחלת בנימין בתל אביב.
המרכז נכלל כתחנה בשביל העצמאות המחבר בין עשר נקודות היסטוריות המספרות את ראשית תל אביב והכרזת העצמאות.
מטרות המרכז הן להכיר לציבור את הבנק המרכזי ואת תפקידיו הרחבים ובראשם השמירה על יציבות המחירים, את תרומתו לכלכלת המדינה.
במוזיאון מוצגים תולדות המטבע בארץ בהם הלירה ישראלית, השקל והשקל החדש.
בנוסף מוצגת במרכז תערוכה המתארת את ראשית הקמת בנק ישראל ושנותיו הראשונות כולל סיפור הקמתו.
בשנת 2017, לאחר שהמרכז בירושלים נסגר בשל השיפוצים במבנה בירושלים, עבר מרכז המבקרים לבניין הבנק ברחוב ליליינבלום בתל אביב.
תערוכות המרכז קבועות בדרך כלל ומשתנות לעיתים רחוקות.
המרכז מציג את תפקידי הבנק העיקריים, תרומתו להתפתחות הכלכלה בישראל, תולדות המטבע מראשית שלטון המנדט ועד השתקפות אירועים היסטוריים ומורשת המדינה בעיצוב המטבעות והשטרות.
במרכז שלוש תערוכות קבע עיקריות:
הראשונה על ימיו הראשונים של הבנק, ההיסטוריה שלו ותהליך הקמתו וכיצד הבנק שומר על יציבות המחירים במדינה.
התערוכה השנייה מציגה את תולדות המטבע, כולל הסברים מוחשיים על הליך הנפקת הכסף והדפסתו כולל אוסף שטרות היסטוריים והדרכת אמצעי הביטחון כנגד זיופים.
התערוכה השלישית מציגה יצירות אמנות ישראליות עכשויות כפרשנות למשמעויות הכסף בחיי היומיום וחיי החברה בישראל.
בניין המרכז בתל אביב הוא בניין לשימור שנבנה בשנת 1923 בסגנון אקלקטי ובו שכנו בית הדואר ומרכזיית הטלפונים הראשונה בעיר.
בשנות ה-39 רכש בנק אשראי את הבית והוא שופץ בסגנון הבינלאומי בהתאם לדרישת מחלקת ההנדסה של עיירית תל אביב.
בתקופת שלטון הבריטים לפני קום המדינה, פעלו בו משרדי מס הכנסה של המנדט.
בשנת 1944 נפגע המבנה מפעולת ארגון האצ"ל.
בנק ישראל פועל במבנה משנת 1956.
מרכז המידע הפלסטיני ; בערבית: المركز الفلسطيني للإعلام, תעתיק מדויק: אל-מרכז אלפלסטיני ללאיעלאם) הוא אתר חדשות פלסטיני המזוהה עם חמאס.
מרכז המידע הפלסטיני הוא אתר חדשות פלסטיני שהוקם לראשונה בערבית ב-1 בדצמבר 1997 ולאחר מכן באנגלית ב-1 בינואר 1998. 7 שפות אחרות הגיעו בעקבותיו.
זהו אחד האתרים הנצפים ביותר ברשות הפלסטינית.
האתר שואף לקדם "מודעות לגבי פלסטין, הפלסטינים והנושא הפלסטיני".
ביוני 2017 האתר, יחד עם לפחות 10 אתרי חדשות פלסטיניים נוספים שמרכזם מחוץ ליהודה ושומרון, נחסמו בהוראת התובע הציבורי של הרשות הפלסטינית.
עמוד הפייסבוק של המרכז, שהיה לו קרוב ל-5 מיליון עוקבים, הוסר באוקטובר 2019, מה שגרם להפגנות באמצעות ההאשטאג #FBblocksPalestine.
אתר האינטרנט שלו חסום על ידי הרשות הפלסטינית.
מרכז המידע הפלסטיני הוא כלי תקשורת של חמאס, והוא אתר השער המוביל ברשת התעמולה המקוונת של חמאס המונה עשרים אתרי אינטרנט.
התוכן והסיקור החדשותי שלו מכוונים בעיקר לאידאולוגיה וההיסטוריה של חמאס.
חטיבת ההפעלה והכשרות היסוד היה גוף שריכז תחתיו את כלל הבה"דים של חילות היבשה בצה"ל, למעט הבא"חים של חטיבות החי"ר אשר נמצאים ישירות תחת פיקוד החטיבות.
בראש החטיבה עמד קצין בדרגת תת-אלוף.
מפקד האחרון של מרכז הכשרות היסוד היה תא"ל שרון אלטיט.
ב-2026, כחלק מלקחי מלחמת חרבות ברזל והצורך באוגדות מתמרנות, הוקמה אוגדת ההכשרות (38) שהחליפה את מרכז הכשרות היסוד, שעל בסיסו היא הוקמה.
חטיבת ההפעלה והכשרות היסוד הורכבה ממספר בתי ספר (בה"דים).
יחידות החטיבהתגשםכינויהערותבית ספר למקצועות החי"רביסלמ"ח, חטיבה 828, בה"ד 3משמש כבית ספר להכשרת מקצועות החי"ר בצה"ל ובעיקר להכשרת מפקדי הכיתות של חטיבות החי"ר השונות.
בעיתות חירום משמש בית הספר כחטיבה 828 וככוח מבצעי.בית הספר לשריוןחטיבה 460, עוצבת בני אור, בה"ד 5מהווה את בית־הספר לשריון (ביסל"ש) וחטיבת ההכשרה של חיל השריון.
כמו כן מבצע הכשרות ייחודיות למפקדי כיתות וכן הכשרות קצונה, ומדריכות חיל ההנדסה.בית הספר להגנת הגבולותבהל"גבסיס ההדרכה החיילי של חיל הגנת הגבולות של צה"ל ובו מתבצעות הכשרות לתפקידים השונים בחיל ובמערכים השונים בו כולל לוחמי חי"ר גבולות, לוחמי איסוף קרבי, מדריכות איסוף קרבי ותצפיתניות.
בעבר המרכז נקרא חטיבת היבשה (אשר נקראה גם חטיבת ההדרכה) אשר הייתה אמונה על פיתוח תפיסות היסוד של מרכיבי היבשה של צה"ל.
+שםתקופת כהונההערותשי קלפר2020–2022לימים מפקד פיקוד העורףאלרן מוראש2022–2024שרון אלטיט2024–2026בעת הפיכתו לאוגדת ההכשרות 38
מרכז הסחר העולמי היה קומפלקס גורדי שחקים סופר גבוה במנהטן תחתית שבניו יורק, ארצות הברית.
הקומפלקס כלל בעבר שבעה בניינים, שהמפורסמים בהם היו מגדלי התאומים.
המגדלים, שכללו 110 כל אחד, קרסו כתוצאה ממתקפת הטרור ב-11 בספטמבר 2001.
כיום נמצא במקום מרכז הסחר העולמי החדש, שנחנך בשנת 2014. במקום בו היו מגדלי התאומים קיים אתר הנצחה לקורבנות מתקפת הטרור ומוזיאון.
מרכז הסחר העולמי המקורי תוכנן על ידי האדריכל היפני בתחילת שנות השישים.
עבודות הבנייה במקום החלו ב-5 באוגוסט 1966. בנייתו של המגדל הצפוני הושלמה בדצמבר 1970, ושל המגדל הדרומי ביולי 1971.
המרכז נבנה בלבו של הרובע הפיננסי של העיר ניו יורק וכלל 1.24 מיליון מ"ר של מרחב משרדי.
מלבד המגדל הצפוני (שכונה "") והמגדל הדרומי (שכונה ""), כלל מרכז הסחר העולמי את בניין "" בו שכן מלון "מריוט מרכז הסחר העולמי", בניין "", בניין "", בניין "" בו שכנו משרדי מכס ארצות הברית ואת בניין "" שהתווסף לקומפלקס בשנות השמונים.
מתחת לקומפלקס הוקם מרכז קניות תת-קרקעי שקושר לרשת הרכבת התחתית של העיר ולתחנת מרכז הסחר העולמי, המקשרת בין מנהטן לניו ג'רזי.
פיליפ פטי מהלך על חבל בין שני המגדלים
בבוקר 7 באוגוסט 1974 מתח הלוליין הצרפתי פיליפ פטי כבל בחשאי בין הקומות ה-104 במגדלי התאומים (בגובה 480 מטרים מעל הקרקע ובאורך 55 מטרים) וצעד עליו במשך 45 דקות (במהלכן אף החל לרדת גשם), ללא כל אמצעי ביטחון, כאשר הוא אוחז במוט לשיווי משקל בלבד.
משסיים את המבצע נעצר על ידי המשטרה ונלקח לחקירה.
לדבריו, בספר שכתב שמתאר את האירוע, אמר לשוטרים "אני לא מתגרה במוות, אני כותב בשמים." עוד אמר: "כשאני רואה שלושה תפוזים - אני מלהטט בהם, כשאני רואה שני מגדלים - אני הולך." ההד הציבורי הגדול שהיה למבצע והתלהבות הקהל והתקשורת גרמו לכך שלא הוגשו נגדו כל תביעות משפטיות והוא שוחרר.
במאמר בניו יורק טיימס הוגדרה הליכה זו כנקודת מפנה ששינתה את הדעה הציבורית כלפי מגדלי התאומים מסלידה כלפי ה"מפלצת" לחיבה לאתר הייחודי.
ב-13 בפברואר 1975 פרצה שרפה בקומה האחת עשרה של המגדל הצפוני, השרפה התפשטה לקומות נוספות אך כובתה בתוך שעות אחדות.
עיקר הנזק נגרם לקומה האחת עשרה אולם לא נגרם נזק מבני לבניין.
מלבד הנזק שנגרם על ידי השרפה במישרין, מספר קומות מתחת ניזוקו מהמים ששימשו לכיבוי השרפה.
ב-26 בפברואר 1993, בשעה 12:17 בצהריים, משאית ובה כ-680 קילוגרמים של חומר נפץ פוצצה בתחתיתו של המגדל הצפוני על מנת שהוא ייפול על המגדל הדרומי.
הפיגוע בוצע על ידי חבורה אסלאמית קיצונית מארגון הטרור אל-קאעידה שבראשה עמד הטרוריסט רמזי יוסף.
בפיגוע נהרגו שישה אנשים ומעל לאלף נפצעו.
רמזי יוסף נמלט לפקיסטן לאחר הפיגוע, אך נעצר באיסלאמאבאד בפברואר 1995 ונידון למאסר עולם.
השוד של בנק אוף אמריקה ב-1998 היה שוד בנק של 1.6 מיליון דולר במזומן בבנק אוף אמריקה במרכז הסחר העולמי 1, בעיר ניו יורק, 14 בינואר 1998 השוד תוכנן והוצא לפועל על ידי ראלף גוארינו, שחקן ועבריין עם קשרים למשפחת הפשע DeCavalcante.
גוארינו קיבל מידע מודיעיני מעובד בשם סלבטור קלסיאנו שסיפר לו על האבטחה המוגברת בעקבות הפיגוע ב-1993, ומאוחר יותר ייתן לו את תג העובד שלו מחברו של קלסיאנו.
רק ג'ילט לבש מסכת סקי כדי להקשות על אחרים לזהות אותו.
הם הצליחו לגבור על העובדים והשומרים כדי לגנוב את התיקים.
הם לקחו סך של 1.6 מיליון דולר ( מיליון דולר).
השודדים יצאו מהמקום בשעה 8:45 בבוקר.
לאחר השוד, פולק וריד חזרו לשכונותיהם הישנות זוהו ונלכדו במהירות.
ג'ילט נחקר על ידי האבטחה לאחר שעלתה לרכבת אמטרק אך לא נעצרה באותה עת.
מאוחר יותר הוא נמצא ונעצר באלבקרקי, ניו מקסיקו, יומיים לאחר מכן, בשעה 20:30 בערב.
ה-FBI לא האמין שהשלושה פעלו לבד והחלו לחפש מי עומד מאחורי השוד.
לגוארינו היו רעיונות שונים כיצד להיפטר מהכסף, אך בסופו של דבר לא הצליח לבצע תוכניות כלשהן לפני שסוכני FBI באו לעצור אותו בביתו בסטטן איילנד.
לאחר מעצרו, גוארינו הסכים להפוך למודיע ל־FBI בנוגע למשפחת הפשע דקוואלקנטה.
בבוקר 11 בספטמבר 2001 נחטפו בידי תשעה עשר טרוריסטים מארגון אל-קאעידה ארבעה מטוסי נוסעים שהמריאו מנמלי תעופה בארצות הברית, כשעל סיפונם נוסעים רבים.
החוטפים השתלטו על תאי הטייס, תוך שהם פוגעים בצוות האוויר - והפנו את המטוסים לעבר יעדים הידועים כסמלי כוח של אמריקה, בהם שני מגדלי מרכז הסחר העולמי.
שני מגדלי התאומים, שעשרות אלפי ליטרים של דלק החלישו את יסודות המתכת שלהם, קרסו זה אחר זה בשעות 10:28 (מרכז הסחר העולמי 1) ו-9:59 (מרכז הסחר העולמי 2).
קריסתם של המגדלים הותירה הרס רב באזור.
עקב הערכות ראשוניות, שעל פיהן המגדלים לא יקרסו לגמרי, זרמו למקום כבאים וכוחות הצלה רבים שעם קריסת הבניינים נמנו עם הנספים.
בפעולת הטרור נהרגו 2,977 בני אדם, בני עשרות אומות.
במגדלי התאומים עצמם נהרגו 2,606 קורבנות.
בניין מרכז הסחר העולמי 3 (בו שכן מלון מריוט מרכז הסחר העולמי) נפגע קשות בעת קריסת המגדלים אך חלק ממנו נהרס בצורה מבוקרת (לאחר הפיגוע ב-1993 קטע ממנו חוזק).
באותו היום, בשעה 17:20, קרס גם בניין מרכז הסחר העולמי 7 (1987–2001) עקב שריפות שהחלישו את יסודות המבנה.
היה זה גורד השחקים הראשון בהיסטוריה אשר קרס בגלל אש.
שלושת הבניינים הנותרים שבמרכז הסחר העולמי ספגו נזקים קשים מאוד ולבסוף נהרסו בצורה מבוקרת.
גם בניינים מחוץ למרכז הסחר העולמי ספגו נזקים כבדים מאוד.
מרכז הספורט לנכים הידוע גם כמועדון הספורט "ספיבק" הוא מרכז ספורט לספורטאים עם נכויות מייסודה של עמותת איל"ן.
מרכז הספורט הוקם על ידי איל"ן, בראשות פעילת הארגון בטי דובינר, בשנת 1960 ברמת גן והיה מראשוני מרכזי ספורט הנכים בעולם והראשון בישראל.
ראשיתו בשיקומם של משותקי מחלת הפוליו, ובמרוצת השנים נקלטו במרכז נפגעי שיתוק מוחין, תאונות דרכים, נכי צה"ל, נפגעי פעולות איבה וספורטאים עם מוגבלויות נוספות.
מנהלו הראשון של המרכז היה גרשון הוברמן.
בראשיתו שימש המרכז כ-200 ספורטאים פעילים במספר ענפי ספורט בודדים ואילו היום מונה כ־2,000 חברים מגיל הגן ומעלה, ומפעיל עשרות תוכניות שונות - מספורט שיקומי, דרך חוגי ילדים ועד תוכניות ייעודיות לספורטאים הישגיים וספורטאים פראלימפיים.
בשנת 1968 אירח המרכז את המשחקים הפאראלימפיים, אחד מאירועי הספורט הגדולים והמורכבים שאירחה מדינת ישראל מאז ומעולם.
מאז אמצע שנות השבעים ועד שנת 2002 ניהל את מרכז הספורט משה רשקס, שגם הקים את עמותות הידידים של המרכז בחו"ל, פיתח את חוסנו הכלכלי והרחיב את פעילותו המקצועית.
במרכז מתקיימת פעילות ספורטיבית ענפה הכוללת ענפים פראלימפיים (כדורסל, טניס שדה, טניס שולחן, ראגבי בכיסאות גלגלים, בוצ'יה, שחייה וחץ וקשת / קליעה למטרה) וענפים שאינם פראלימפיים (כדורגל לילדים עם נכויות, חוגי אופניים, חוגי התעמלות, פעילות כושר פרטנית, חוגי ריצה, לימודי שחייה ושיפור סגנון ועוד).
במרכז הספורט פועל גם שירות סוציאלי עשיר, ופעילות חברתית הכוללת מקהלה, ריקודי עם בהדרכת המרקידה מאיה שפירא גבע קבוצות תמיכה להורים וילדים עם נכויות ועוד.
ספורטאי המרכז משתתפים מהקמתו ועד היום במשחקים ותחרויות בינלאומיות, מהווים את השלד המרכזי של נבחרות ישראל במרבית הענפים, ומייצגים את ישראל במשחקים הפראלימפיים באופן קבוע.
בין ספורטאי העבר המוכרים חברי המרכז נמנים: צפורה רובין, ברוך חגאי, שרגא ויינברג (טניס), יצחק ממיסטבלוב (שחייה) שמואל חיימוביץ (הרמת משקולות) ורבים אחרים, ובהווה הספורטאים קרולין טביב (טניס שולחן), אדם ברדיצ'בסקי וגיא ששון (טניס), נדב לוי (בוצ'יה), ליאור דרור (כדורסל בכיסאות גלגלים) ועוד.
בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים הייתה פעילות רבה בתחום כדורסל נכים בכיסאות גלגלים, הוקמו קבוצות על בסיס שמות ערים, לדוגמה: אילן - רמת גן, אילן תל אביב, אילן פתח תקווה, אילן יפו, אילן נתניה ועוד, שפעלו במתכונת ליגה וקיימו תחרויות ביניהן.
מרכז פעילותן היה במועדון ספיבק, אימונים, כיסאות גלגלים, תלבושות ועוד.
קבוצת הכדורסל של המועדון היא אלופת ישראל פעמים רבות (כולל בשנה זו - 2019), משתתפת בקביעות במשחקי היורוליג בכדורסל בכיסאות גלגלים, והיא גם מחזיקת גביע המדינה עשרות פעמים.
במתחם המרכז נמצא גן ילדים שיקומי, בו מופעלות ארבע כיתות גן לפעוטות וילדים בגילאים 3 - 7, בעיקר כאלו עם שיתוק מוחין (CP).
מרכז הספורט מפעיל גם תוכניות ארציות לפיתוח ספורט נכים, בשיתוף קרנות הביטוח הלאומי, כגון תוכנית הסל גל (כדורסל בכיסאות גלגלים), תוכנית הבוצ'יה, ותוכנית הספורט לילדים נכים בבאר שבע והסביבה המעניקה שירות ייחודי לילדים עם נכויות מהמגזר הבדואי והמגזר היהודי בנגב.
מרכז הספורט מקיים קשרים קבועים עם מרכזים קהילתיים בארץ ובחו"ל.
בארץ בעיקר עם בתי ספר וארגונים חברתיים ויוצר עימם שיתופי פעולה.
לרשות המרכז מופנות בנות המשרתות בשירות לאומי.
בשנת 2003 נחנך במועדון מרכז למידה פעילה והעצמה, בו מפותחים ומופעלים קורסים והשתלמויות לציבור הרחב בנושאי מעורבות חברתית ונגישות.
במרכז עובדים למעלה ממאה אנשי צוות קבועים, ועוד כ־200 מתנדבים.
מנהל מרכז הספורט הוא בועז קרמר, ספורטאי פראלימפי ומדליסט (אולימפיאדת בייג'ינג 2008 ואולימפיאדת לונדון 2012), המאמן הראשי הוא ברוך חגאי, חתן פרס ישראל לשנת 2001 בתחום הספורט ותרבות הגוף, ופרופ' ישעיהו הוצלר, ראש התוכנית השיקומית במרכז וראש המגמה לחינוך גופני שיקומי במכון וינגייט.
מנהלי מרכז הספורט מאז הקמתו היו גרשון הוברמן, משה רשקס, יעקב בן-אריה ובועז קרמר.
בארצות הברית ובאנגליה פועלות אגודות ידידים של המרכז ומרבית תקציבו (כ־60%) מגיע ממקורות אלה, כאשר היתרה מגיעה מפעולות מניבות, מכירת שירותים ועוד.
תקציבו התפעולי של מרכז הספורט מגיע לכ - 14 מיליון ש"ח בשנה.
מרכז הספורט הלאומי 'אולימפיסקי' (באוקראינית: Національний спортивний комплекс "Олімпійський") הוא מתחם ספורט אשר במרכזו אצטדיון כדורגל רב-תכליתי, הממוקם בקייב, בירת אוקראינה.
האצטדיון שבו 70,050 מקומות ישיבה, הוא מתקן הספורט המרכזי באוקראינה, ואחד מאצטדיוני הכדורגל הגדולים בעולם.
האצטדיון אירח את גמר טורניר יורו 2012, ולאחר מכן אירח גם את גמר ליגת האלופות ב-2018.
התוכנית לבנייתו של אצטדיון בקייב נהגתה כבר בשנת 1914, כאשר העיר הייתה למרכז התעשייתי של דרום-מערב האימפריה הרוסית ולשלישית בחשיבותה מבין ערי האימפריה.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בוטלו התוכניות לבניית האצטדיון.
במהלך המלחמה ובשנים שאחריה עברה העיר מלחמות, מהפכות וקרבות רבים שמנעו את בניית האצטדיון.
בשנת 1919 הועלה מחדש רעיון בניית האצטדיון על ידי הממשל הבולשביקי, אך זה נדחה שוב בשל אי יציבות מדינית באזור.
כאשר הסדר שב על כנו בתחילת שנות העשרים, הוכרזה חרקוב כבירת הרפובליקה העממית של אוקראינה וקייב נותרה בירה מחוזית בלבד.
בשנת 1923 חודשו העבודות לבניית האצטדיון על חורבות פארק אלכסייבסקי שנהרס במהלך הלחימה, במטרה לארח את אליפות אוקראינה הרב-תחומית באותה השנה.
ב-12 באוגוסט נחנך 'האצטדיון האדום' עם פתיחת משחקי האליפות.
בשל תהליך הבנייה הנמהר נעשו שגיאות רבות בתכנון ובבניית האצטדיון, העיקרית שבהן הייתה בניית האצטדיון על ציר מזרח-מערב במקום על ציר צפון-דרום המקובל.
ב-1934, עם הכרזתה החוזרת של קייב כבירת אוקראינה, הועלו תוכניות לבניית אצטדיון חלופי.
בניית האצטדיון, שתוכנן לאכלס 50,000 צופים, החלה בשנת 1936.
תאריך סיום העבודות נקבע לשנת 1941 וטקס הפתיחה אמור היה להיערך ב-22 ביוני 1941. בעקבות ההפצצות האוויריות של הלופטוואפה על קייב באותו יום, במסגרת מבצע ברברוסה, נדחה טקס הפתיחה ובשערי האצטדיון נתלה שלט עם הכיתוב "הטקס נדחה עד לאחר הניצחון".
לאחר ניצחונה של רוסיה על גרמניה הנאצית בשנת 1945 האצטדיון שופץ ונחנך באופן רשמי בשנת 1948 בשם 'אצטדיון הרפובליקה ע"ש חרושצ'וב'.
בעקבות מותו של סטלין ב-1953 חל בברית המועצות תהליך דה-סטאליניזציה, ושמו של האצטדיון שונה ל'אצטדיון חרוש'צוב'.
כתוצאה מהתפתחותה המהירה של העיר לאחר מלחמת העולם השנייה, עבר האצטדיון שיפוץ נוסף באמצע שנות השישים.
בשנים 1966–1968 שופץ האצטדיון, תכולתו הוגדלה ל-100,000 צופים ושמו הוחלף ל'האצטדיון המרכזי'.
בנוסף הוקמו במתחם מגרשי טניס מקורים, שני מגרשי כדורגל נוספים, אולם ספורט רב תכליתי המכיל כ-7,000 מקומות ישיבה, מגרשים נוספים ואף מקפצת סקי.
האצטדיון במתכונתו החדשה היה פעיל עד שנת 1978, אז נסגר לסבב שיפוצים נוסף, לקראת המשחקים האולימפיים של 1980 בהם לקח חלק באירוח טורניר הכדורגל.
שמו של האצטדיון שונה שוב ל'אצטדיון לנין', שם שעורר חילוקי דעות עד לפירוק ברית המועצות ב-1991. האצטדיון האולימפי אירח את טקס הפתיחה המקומי של האולימפיאדה וכן מספר משחקי כדורגל במסגרתה.
עם עצמאותה של אוקראינה הפך האצטדיון למתקן לאומי ונקרא 'מרכז הספורט הלאומי אולימפיסקי' ('אולימפי').
בקרב המקומיים האצטדיון עדיין נקרא באופן תדיר 'צנטרלני' (המרכזי) או 'רספובליקנסקי' (של הרפובליקה).
גם שמה של תחנת הרכבת התחתית של קייב הסמוכה נקרא 'אצטדיון הרפובליקה' ולא שונה מאז הקמתה ב-1984.
בשנים 1997–1999 שופץ האצטדיון שוב על-פי הנחיות אופ"א ותכולתו הוקטנה ל-83,450 מושבים.
החל משנות התשעים שימש האצטדיון בעיקר למשחקי כדורגל של נבחרת אוקראינה ולמשחקיה של דינמו קייב בליגת האלופות.
עם זאת, אף אחת מקבוצות הכדורגל בקייב אינה משתמשת באצטדיון כביתה הרשמי, אלא באצטדיונים קטנים יותר בעיר.
עד שנת 2008 האצטדיון אירח גם את גמר הגביע האוקראיני.
ב-18 באפריל 2007 נבחרו אוקראינה ופולין לארח במשותף את אליפות אירופה בכדורגל 2012. ב-1 בדצמבר 2008 החלו עבודות שיפוץ לקראת הטורניר, במהלכן קטנה תכולת האצטדיון ל-70,050 מושבים ונבנה מעליו גג.
האצטדיון אירח שלושה משחקים בשלב הבתים, את אחד ממשחקי רבע הגמר ואת משחק הגמר בו גברה ספרד על איטליה בתוצאה 4-0.
מרכז העסקים הראשי של סידני (תעתיק מדויק: סידני CBD, ראשי תיבות של Central Business District; שמות נוספים: סידני, הסיטי, ה-CBD) הוא פרוור המהווה את מרכז העסקים הראשי של סידני.
הפרוור משתרע ממפרץ ג'קסון בצפון ועד תחנת הרכבת סנטרל בדרום; במזרח הוא תחום על ידי הגנים הבוטניים של סידני והדומיין, דרך הייד פארק ועד דרלינג הרבור במערב.
הוא מרכז העסקים הגדול ביותר וההומה ביותר באוסטרליה.
סידני CBD כולל את מרבית גורדי השחקים בסידני, ומאופיין בקו רקיע עירוני גבוה יחסית לשאר פרוורי סידני.
ב-CBD מספר פארקים וגנים: הייד פארק, גן ויניארד, הדומיין והגנים הבוטניים של סידני.
הרחוב הראשי החותך את ה-CBD הוא רחוב ג'ורג', הנמתח מצפון לדרום.
הוא מהווה שדרה מרכזית ברשת שתי וערב של רחובות.
הרחובות הגדולים המקבילים אליו הם רחוב פיט ממזרח ורחוב יורק וקנט ממערב.
רחובות ראשיים חוצים כוללים את רחוב ליברפול, קינג, ויליאם ומרגרט.
גבולות הצפוני הוא סירקולר קווי (המפרץ המעגלי), וגבולו הדרומי מעט דרומה מרחוב ליברפול.
בפרוור שבע תחנות רכבת: ויניארד, טאון הול, מרטין פלייס, מוזאום, סיינט ג'יימס, סנטרל, סירקולר קי, כמו גם מספר תחנות מונורייל ורכבת קלה.
בין הבניינים המפורסמים בפרוור מגדל סידני בגובה 309 מטר, הבניין הגבוה ביותר בעיר.
בניינים גבוהים אחרים כוללים את מגדל המושל פיליפ, מרכז MLC ומגדל וורלד ברחוב ליברפול.
ה-CBD כולל בנייני משרדים של מרבית הבנקים הגדולים באוסטרליה, כמו גם חברות ביטוח גדולות.
מרכז העסקים הראשי של סידני מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney) באופן רשמי, אם כי חלק מהשלטון המקומי בפרוור כפוף ישירות לממשלת ניו סאות' ויילס, כגון רשות פיתוח חוף נמל סידני, שמפעילה מיזמים לשימור ופיתוח נמל סידני וקו החוף של המפרץ בין הרוקס לבין דרלינג הרבור.
מרכז העסקים הראשי של סידני כולל מוסדות תרבות אוסטרלים רבים, כגון המוזיאון האוסטרלי, מוזיאון סידני, הספרייה הלאומית של ניו סאות' ויילס, תיאטרון רויאל, אולם הקונצרטים סיטי רסיטל ועוד.
בין הבניינים המפורסמים ניתן למנות את בית האופרה של סידני, המוזיאון לאמנות מודרנית וגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס.
מדי ינואר מתקיים סידני פסטיבל, כמה שבועות של אירועי תרבות שמרכזם ב-CBD.
מדי יוני מתקיים בפרוור פסטיבל קולנוע, סידני פילם פסטיבל.
מרכז הספורט הלאומי תל אביב (נקרא גם: מרכז הספורט הדר יוסף) הוא מתחם בשכונת הדר יוסף בתל אביב-יפו, הכולל מתקני ספורט רבים ומוכר גם בשמו "הבניין האולימפי".
בנוסף, נמצאים בו גם משרדים של אגודות ספורט רבות בהם: משרדי איגוד האתלטיקה בישראל, משרדי הוועד האולימפי בישראל, משרדי איגוד הג'ודו בישראל ואיגוד הכדורעף הישראלי וכן איגודי ספורט נוספים.
מרכז הספורט הלאומי מהווה מתחם משלים למכון וינגייט שבנתניה.
בעוד במכון מתבצעת הכשרת מרבית ספורטאי ישראל, במרכז הספורט מרוכזות רוב אגודות הספורט הלאומיות של ישראל, המפקחות על תהליכי הספורט.
מקום מושבו של מרכז הספורט הלאומי הוא ברחוב שלום בכור שטרית בשכונת הדר יוסף, בצמוד לפארק הירקון.
בסמוך למתחם, מעבר לירקון, נמצא גם אצטדיון רמת גן בו שוכנים משרדי ההתאחדות לכדורגל בישראל.
המתחם מורכב משלושה חלקים: מרכז אתלטיקה, מרכז טניס ומבנה רב תכליתי המכיל משרדים ואולמות ספורט.
כמו כן קיים במתחם אולם אירועים וחמאם.
בשנת 2009 נפתח במתחם, מוזיאון החוויה האולימפית.
בשנת 2020 נחתם הסכם לפיו עיריית תל אביב-יפו תרכוש את מלוא זכויות הבעלות על מרכז הספורט המשותפות עם הוועד האולימפי הישראלי שימשיך למשך תקופה להיות שוכר של משרדי הוועד ומוזיאון החוויה האולימפית הממוקמים במבנה המרכזי במכון.
בעקבות חתימת ההסכם עבר ניהול המרכז לידי חברת היכל הספורט תל אביב-יפו, חברה עירונית בבעלות מלאה של העירייה.
המרכז הוקם בשנת 1978 כאשר כמה מגרשי טניס הוקמו בסמוך אל פארק הירקון.
בניית האצטדיון החלה בשנת 1979 ובשנת 1980 הוקם בסמוך אצטדיון האתלטיקה הלאומי ולצידו בניין הוועד האולימפי הישראלי.
הוא שופץ לאחרונה בשנים 2008 ו-2009 ושודרגו בו מסלולי הריצה, לוח התוצאות ומערכות תצוגה נוספות.
האצטדיון מוגדר ברמה 2 על ידי איגוד האתלטיקה הבינלאומי, כך שמתאפשר לו לארח תחרויות רשמיות בינלאומיות קטנות.
לצידו אצטדיון אתלטיקה נוסף לאימונים שנבנה ב-1988 הכולל שישה מסלולי ריצה.
בסמוך אליו נמצאים משרדי איגוד האתלטיקה בישראל.
ב-31 בינואר 2017 הרסו את אצטדיון האימונים לצורך הקמת ולודרום אולימפי בשטחו שנחנך רשמית ב-2020, על אף מחאת אתלטים שטענו לפגיעה בתנאי האימונים במרכז.
הוולודרום ממוקם במרכז מגרש האימונים ומוקף מבחוץ במסלולי האתלטיקה ששוקמו וכן כולל מסלולי אתלטיקה פנימיים המתאימים לאימונים לתחרויות אתלטיקה באולמות.
ליד מתחם אצטדיוני האתלטיקה נמצא מבנה רב תכליתי הכולל את אולם הספורט הדר יוסף, אולם ספורט רב תכליתי המכיל 1,400 מקומות ישיבה בכדורסל (435 מקומות מתקפלים לצורך יצירת משטח מוגדל להתעמלות, כדוריד וכדורעף).
באולם שיחקה בעבר קבוצת הפועל תל אביב בכדורסל.
בבניין הראשי הצמוד לאולם שוכנים המשרדים של איגודי הספורט.
כמו כן, במבנה ממוקם גם מרכז "החוויה האולימפית" שהוקם על ידי הוועד האולימפי הישראלי שהוא מוזיאון חווייתי למשחקים ולספורטאים האולימפיים של ישראל.
המרכז מציג את האולימפיאדות ממספר זוויות ובהם המשחקים ביוון העתיקה וחידושם לפני למעלה ממאה שנה, שיאים במשחקים בעת החדשה, הצצות לאולימפיאדות הקרובות, תיעוד הזכיות הישראליות במדליות ואף התנסות למבקרים בתרגילי ריכוז, כוח, תגובה מהירה וסיבולת.
במתחם נכללים גם אולמות אימונים ייעודיים להתעמלות ולאתלטיקה, אמנויות לחימה, חדר כושר, חדרי סטודיו ועוד.
בעבר נבחנה גם הקמת בריכה אולימפית מקורה המותאמת אף לאירוח תחרויות שחייה לכ-500 צופים וכן אצטדיון טניס לצד המגרשים.
כמו כן הוכנו תוכניות לביתני אימונים נוספים, מעונות לספורטאים, אודיטוריום לכנסים וכיתות לימודים ומשרדים נוספים לאיגודי הספורט האולימפי השונים וכן מבנים משלימים כגון בתי קפה, חנויות לציוד ספורט ועוד.
בתחילת 2017 החלו עבודות להקמת ולודרום סילבן אדמס, אולם ולודרום אולימפי לאימונים ותחרויות רכיבה על אופניים וגם אימוני אתלטיקה באולמות.
הוולודרום נפתח ב-2020 והוקם על שטחו של מגרש האתלטיקה לאימונים הסמוך לאצטדיון האתלטיקה ובנייתו עלתה מעל 70 מיליון שקל שחלק משמעותי מהסכום נתרם על ידי סילבן אדמס המיליארדר היהודי-קנדי המעודד את פיתוח ענפי רכיבת אופניים בתחרותית בישראל בקטגוריות ספורטיביות שונות.
אדמס הוא נותן החסות לקבוצת הרכיבה הישראלית הראשונה Israel Cycling Academy אשר התחרתה לראשונה במרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה 2018 שחלקו נערך לראשונה בישראל.
הוולודרום מכיל 620 מקומות לצופים בתחרויות בינלאומיות ויכול להכיל כ-1,420 צופים בתחרויות מקומיות שיאפשרו גם ישיבה במרכז הוולודרום בין מסלולי הרכיבה.
במתחם הסמוך למבנה הרב תכליתי קיים מרכז טניס גדול של 16 מגרשי טניס ועוד שני מגרשים המתאימים לטניס ולכדורסל.
מרכז הטניס אירח מספר טורנירי טניס אליהם הגיעו אלפי צופים.
עם זאת לא מומשה התוכנית להקמת מגרש מרכזי עם 2,200 מקומות ביציעים במתחם.
מרכז העדכונים היא תכונה במערכות ההפעלה של חברת אפל, המספקת סקירה של התראות מיישומים.
התכונה קיימת במכשירי האייפון, האייפוד והאייפד במערכת ההפעלה iOS 5 והלאה, ובמחשבים הניידים והנייחים של אפל במערכת ההפעלה macOS 10.8 והלאה.
התכונה מציגה ומקבצת הודעות והתרעות שעוד לא נקראו, עליהן יכול המשתמש להקיש בשביל לקרוא את ההודעה במלואה ולהיכנס ליישום ממנו הגיעה.
כמו כן, המשתמש יכול לבחור אילו יישומים יופיעו במרכז העדכונים, לפי התאמתו האישית.
אפל שחררה תחילה את התכונה בהשקת ה-iOS 5 באוקטובר 2011, והודיעה שהתכונה תהיה זמינה גם ב-Mac, כחלק ממערכת ההפעלה OS X Lion Mountain בחודש יולי 2012.
מרכז העדכונים שוחרר בצאת מערכת ההפעלה iOS 5 כדי להחליף את המערכת הקודמת והתמודדות עם ההתרעות שמגיעות מיישומים.
במקום שההתרעה תפריע למשתמש בזמן שימוש במכשירים, ההתרעה תיכנס אל תוך המרכז ויוצג באנר בחלק העליון של המסך.
זה מאפשר למשתמש להמשיך ולהשתמש במכשיר שלו, והבאנר יעלם לאחר זמן של כמה שניות.
כדי לראות את ההתרעה, על המשתמש להחליק את האצבע מהחלק העליון של המסך מטה (במכשירים אייפון, אייפוד ואייפד), כדי שיפתח מעין וילון, שבו כל ההתרעות שעוד לא נקראו מהיישומים שבמכשיר יוצגו.
במחשבים של אפל, על ידי לחיצה על כפתור מרכז העדכונים.
את התרעות שתוצגנה במרכז זה ניתן לבחור על פי התאמה אישית של המשתמש, על ידי כניסה להגדרות ובחירת היישומים שמהם תגיע ההתרעה (תמונה מספר 4).
בתוך המרכז, כדי לקרוא את ההתרעה במלואה ולהגיע אל היישום ממנו הגיעה ההתרעה, יש ללחוץ על באנר ההתרעה.
כאשר ילחץ המשתמש על הבאנר ויכנס אל תוך היישום, בפעם הבאה שיפתח את מרכז העדכונים ההתרעה לא תהיה כיוון שסומנה כ"נקראה".
משתמשים יכולים גם להסיר התרעות ממרכז העדכונים מבלי לקרוא אותן על ידי נגיעה על סימון ה- שקיים בכל באנר (תמונה מספר 1) ולאחר מכן על ידי נגיעה על "נקה" (תמונה מספר 2).
כאשר מכשיר ה-iOS נעול, התרעות חדשות שמופיעות על מסך הנעילה (תמונה מספר 5), ניתן לקרוא אותן על ידי החלקת הסמל של היישום משמאל לימין לכל אורך ההודעה (תמונה מספר 6).מרכז העדכונים ב-אייפון ו-אייפוד טאץ' כולל גם יישומון מזג אוויר ומניות.
ביישומון של מזג האוויר מוצג מידע על מזג האוויר במיקום הנוכחי של המשתמש, וביישומון של המניות, מוצג מידע על מניות שהמשתמש בחר להציגן.
תכונה זו אינה זמינה באייפד וב-OS X.
המשתמש יכול גם לבחור באפשרות להציג את יישומוני פייסבוק וטוויטר, שמאפשרים לו לשלוח טוויטים או לעדכן את הסטטוסים שלו ישירות ממרכז העדכונים.
(תמונה מספר 3)כל התרעה שמגיעה מיישום ונכנסת לתוך מערכת ההתרעות מסופקת על ידי אפל, וגם הודעות מקומיות, עשויות להיכנס לתוך מרכז העדכונים.
יישומי OS X, יכולים להיכנס לתוך המערכת הזו רק אם הם מורדים מ-Mac App Store.
משתמשים יכולים להתאים אישית את מה שהם רוצים שיופיע במרכז העדכונים, ויכולים לבחור להפסיק התרעות המגיעות מיישומים מסוימים המופיעים במרכז, או בשליחת התרעות למסך שלהם.
משתמשי OS X יכולים להשבית התרעות ליום, דבר העוצר הופעת התרעות המופיעות על המסך.
עם זאת, כל ההתרעות שנשלחו בתקופה זו עדיין גלויות במרכז ההתרעות.
שירות דומה כלול ב-6 iOS כחלק מהתכונה נא לא להפריע, המאפשרת השבתה של כניסת התרעות מיישומים, שיחות ועדכונים, למשך תקופה מסוימת של זמן שנקבעת על ידי המשתמש.
מרכז הסחר העולמי הפיננסי באוננג שניאנג (בסינית: 沈阳宝能环球金融中心; בפין-יין: Shěnyáng Bǎonéng Huánqiú Jīnróng Zhōngxīn) הוא מרכז של כולל מספר בניינים וגורד שחקים אשר נמצא בבנייה בשניאנג, ליאונינג, סין.
גובהו של הבניין לאחר שבנייתו תסתיים אמור היה להיות 565 מטר, אך בהמשך הוטלה מגבלת גובה - 453 מטר.
בניית הבניין החלה בשנת 2014, אך הופסקה ב-2019.
המגדלים נמצאים באזור יוקרתי הצופה למגדל הטלוויזיה של ליאונינג והם חלק מתוכנית כללית יחד עם מסדרון הזהב המפורסם באזור העסקים המרכזי.
מרכז הסחר הבין-לאומי דאליין (בסינית: 大连国际贸易中心; בסינית מסורתית: 大連國際貿易中心) הוא גורד שחקים סופר גבוה לעירוב שימושים הממוקם בדאליין, ליאונינג, הרפובליקה העממית של סין.
כאשר הושלמה בניית הבניין הוא הגיע לגובה 370.2 מטר מהקרקע והוא כולל 86 (+7 קומות תת-קרקעיות) קומות.
בניית הבניין החלה בשנת 2003 והסתיימה ב-2019. נכון לשנת 2025, מרכז הסחר הבין-לאומי דאליין הוא הבניין השני בגובהו בדאליין ה-35 בגובהו בסין, ה-43 בגובהו באסיה וה-66 בגובהו בעולם.
הבניין לעירוב שימושים מורכב מפודיום מסחרי בן שש קומות, שמעליו דירות יוקרה בקומות 8 עד 54, ולאחר מכן משרדים עד הקומה ה-84. בראש המגדל יש מועדון ובגג מנחת מסוקים.
מתחת לפני הקרקע, המגדל מגיע לעומק של שבע קומות, עם חניה תת-קרקעית ושטחי מסחר.
הבניין בנוי כמבנה מרוכב, עם מערכת ליבה ועמודים ייצוביים המורכבת מליבת בטון מזוין ועמודי היקפיים התומכים בלוחות רצפה ממוסגרים בקורות פלדה.
המבנה ההיקפי בנוי מקורות חגורה בכל 16 קומות ובראש המגדל כדי לשפר את נוקשותו הצידית.
החזית מחופה בקיר מסך מזכוכית ואלומיניום בשטח של כ-73,000 מטר רבוע, עם קווים אנכיים חזקים המגיעים לשיאם לדוגמת יהלום בחלק העליון.
מרכז הסחר העולמי צ'ונגצ'ינג (בסינית: 重庆陆海国际中心; באנגלית: Chongqing International Trade and Commerce Center) הוא פרויקט בן 11 בניינים המהווה את מרכז תוכנית האב צ'ונגצ'ינג טיאן די, המשתרעת על פני 3.6 מיליון מ"ר, של אזור מרכז העיר צ'ונגצ'ינג, סין.
הקומפלקס המרכזי כולל שלושה בניינים עבור משרדים, מגורים ובית מלון מעל פודיום בגובה 4 קומות הכולל כיכר ציבורית מרכזית, קמעונאות ובידור.
הבניין הראשי של הפרויקט הוא גורד השחקים הסופר גבוה מרכז היבשה-ים הבין-לאומי (International Land-Sea Center) אשר נמצא בבנייה, והוא ישמש למשרדים ובית מלון.
גורד השחקים מתנשא לגובה של 458 מטר (1,503 רגל) וכולל 98 קומות מעל 4 קומות תת-קרקעיות.
כאשר בנייתו תושלם הוא יהפך למגדל הגבוה ביותר במחוז צ'ונגצ'ינג ולחמישי בגובהו בכל סין.
המבנה משתרע על שטח של 248,470 מטרים רבועים וכולל 44 מעליות ו-815 מקומות חנייה.
עיצוב המגדל נוצר בהשראת ספינות המפרש שבעבר גדשו את מימי נהרות היאנגצה וג'יאלינג הסובבים אותו.
בניית המגדל החלה בשנת 2012 והיא צפויה להסתיים בשנת 2025.
מתכנני הבניין הם משרדי האדריכלים קוהן פדרסן פוקס (KPF) וקבוצת P & T.
שדרת התאגיד 2 (Corporate Avenue 2) הוא בניין המתנשא לגובה של 255.8 מטר (839 רגל) וכולל 47 קומות מעל 4 קומות תת-קרקעיות, אשר בנייתו הושלמה בשנת 2014 והוא משמש למשרדים.
מרכז הסחר העולמי צ'ונגצ'ינג 3 (Chongqing International Trade and Commerce Center 3) הוא בניין המתנשא לגובה של 174.8 מטר (573 רגל) וכולל 38 קומות מעל 4 קומות תת-קרקעיות, והוא ישמש למגורים ובית מלון.
נכון לשנת 2025, בניית הבניין הוקפאה.
מרכז הסחר העולמי ונג'ואו (בסינית: 温州世贸中心大厦) הוא גורד שחקים סופר גבוה בן 68 קומות (+4 קומות תת-קרקעיות) שמתנשא לגובה של 321.9 מטרים השוכן בבמרכז העיר ונג'ואו שבמחוז ג'ג'יאנג שבסין.
בניית המגדל החלה ב-9 ביוני 2003 והסתיימה בשנת 2010 כאשר המגדל הגיע לגובה 321.9 מטר הוא היה המגדל ה-25 בגובהו בעולם.
נכון לשנת 2025, הוא המגדל השני בגובהו בעיר, ה-85 בגובהו בסין, ה-100 בגובהו באסיה וה-152 בגובהו בעולם.
המגדל משתרע על שטח של 174,361 מטרים רבועים.
מרכז הסחר העולמי ונג'ואו משמש כבניין משרדים וכולל גם בית מלון יוקרתי.
לפי התוכניות המקוריות היה אמור המגדל להגיע לגובה של 260 מטר, אך מאוחר יותר הוחלט להגביהו בעוד 62 מטרים.
מגדל טיינג'ין או מגדל ג'ין (בסינית: 津塔) או מרכז הסחר העולמי טיינג'ין (סינית: 天津环球金融中心) הוא גורד שחקים סופר גבוה אשר ממוקם בנפת הפינג שבעיר טיינג'ין שבסין על נהר ההאי.
המגדל מתנשא לגובה של 336.9 מטר וכולל כ-74 קומות (עיליות ו-4 קומות תת-קרקעיות) כשבגובה 305.2 ממוקם סיפון תצפית.
המתחם שבו ממוקם המגדל משתרע על שטח של 215,000 מטרים רבועים.
הוא מוכר כמגדל המשרדים הראשון בטיינג'ין שמצויד במעליות דו-קומתיות.
בניית המגדל החלה בשנת 2007, ב-14 בינואר 2010 גורד השחקים הגיע לגובהו המקסימלי ובשנת 2011 נפתח לציבור.
המגדל נמצא בבעלות פייננשל סטרייט הולדינגס.
מרכז הנגב הוא בניין מגורים, משרדים ומסחר בין השכונות ב' וד' בבאר שבע.
הבניין, הכולל בתוכו מעין רחוב מקורה, תוכנן על ידי אדריכל רם כרמי ונחשב למבנה בולט ולאחד מסמלי הברוטליזם הישראלי.
חלקו הראשון של הבניין הוקם בשנת 1966 על ידי חברת סולל בונה, אך החלקים הנוספים שתוכננו במקור לא נבנו.
כרמי זכה בפרס רכטר לשנת 1966 על תכנון הבניין.
לימים ספג הבניין ביקורת על האסתטיקה הברוטליסטית שלו, על כישלונו המסחרי ואף על היומרה לתכנן "עיר בתוך בניין", כפי שניסח כרמי בעצמו.
כיום מצבו החיצוני של הבניין מוזנח ובחלקים ממנו נעשו שינויים מבניים.
בשנת 2015 הוצגה בארכיון עזריאלי לאדריכלות שבמוזיאון תל אביב לאמנות תערוכה העוסקת בבניין תחת הכותרת "מרכז הנגב: מברוטליזם לפוסט-מודרניזם".
את התערוכה אצר פרופ' ערן נוימן והוצגו בה הגלגולים השונים של המרכז לאורך השנים.
מרכז הסחר העולמי אבו דאבי הוא קומפלקס של שלושה גורדי שחקים באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות.
בניית המגדלים תוכננה להסתיים בשנת 2010, אך בגלל המשבר הכלכלי העולמי, היא הסתיימה רק בשנת 2014, וחייב את ביטול בניית מגדל המלון.
נכון לשנת 2025, מרכז הסחר כולל שני גורדי שחקים: מגדל מגורים, מגדל משרדים ושני קניונים.
מגדל מוחמד בן ראשיד הוא גורד שחקים סופר גבוה באבו דאבי והמגדל בעל מספר הקומות הרב ביותר בעיר.
המגדל, שמשמש למגורים, מתנשא לגובה של 382 מטרים (1,253 רגל) וכולל 88 קומות עליונות ו-5 קומות תת-קרקעיות.
המגדל צמוד למגדל האמון (Trust Tower) המשמש למשרדים ולמגדל המלון (Hoter Tower), שניהם מהמגדלים הגבוהים ביותר בעיר.
בניית המגדל החלה בשנת 2008. במגדל ישנן 13 מעליות.
נכון לשנת 2025, הוא הבניין הגבוה ביותר באבו דאבי, החמישי בגובהו באיחוד האמירויות הערביות, השמיני בגובהו במזרח התיכון וה-57 בגובהו בעולם.
מגדל המשרדים, אשר ידוע בכינוי מגדל האמון (Trust Tower), מתנשא לגובה של 278 מטרים (912 רגל) וכולל 60 קומות.
בנייתו הושלמו ברבעון השני של שנת 2012 והוא נפתח לציבור כשנה לאחר מכן, בשנת 2013. מגדל האמון מחובר למלון דרך קניון גדול והשוק, שניהם מופעלים על ידי מרכז הסחר העולמי.
מגדל המלון הוא המגדל הקטן ביותר מבן השלושה, גובהו הוא 65 מטרים (213 רגל) והוא כולל 16 קומות של חדרי מלון תחת המותג קורטיארד מריוט.
נכון לשנת 2025, הבניין טרם נבנה.
מרכז הסחר העולמי אבו דאבי מופיע בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית "" המשודרת בערוץ דיסקברי וב.
הפרק "השוק המרכזי של אבו דאבי" שודר ב-17 ביוני 2010 כחלק מעונה 8.
מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג הוא מרכז רפואי לטיפול ולמחקר במחלות סרטן, שמושבו ברובע מנהטן בעיר ניו יורק שבארצות הברית.
הוא הוותיק והגדול בין בתי החולים למחלות סרטן בארצות הברית.
ראשיתו של המרכז בבית החולים לסרטן של ניו יורק, שנוסד במנהטן בשנת 1884 בתרומתה של קבוצת נדבנים, ביניהם היו ג'ון ג'ייקוב אסטור השלישי ואשתו שרלוט.
בשנת 1899 שינה המוסד את שמו לבית החולים הכללי ממוריאל לטיפול בסרטן ומחלות נלוות.
ב-1916 קוצר שמו לבית החולים ממוריאל.
בשנת 1910 ייסד ג'יימס יואינג, פרופסור לפתולוגיה מאוניברסיטת קורנל, שיתוף פעולה בינה לבין בית החולים בסיוע כספי של הפילנתרופ ג'יימס דאגלס.
יואינג הפך לחלוץ בתחום מחקר הטיפול ברדיום בסרטן והיה למנהל בפועל של בית החולים, תפקיד שמילא עד 1939. ב-1931 הוכנס לשימוש בבית החולים מכשיר ההקרנה החזק ביותר בארצות הברית בקרינת X מתוצרת ג'נרל אלקטריק.
בהנהגת יואינג הפך בית החולים, ששילב טיפול רפואי עם מחקר מדעי, למודל למרכזי סרטן אחרים בארצות הברית.
רוקפלר קרקע להקמת מבנה חדש לבית החולים בשדרת יורק במנהטן, האתר שבו הוא ממוקם עד היום.
המוסד עבר אליו ב-1939. ב-1945 נוסד מכון המחקר בסרטן סלואן קטרינג, בתרומתם של יושב ראש ג'נרל מוטורס אלפרד סלואן וסגן נשיא החברה צ'ארלס קטרינג, שהתמקם בקרבת בית החולים ממוריאל.
ב-1960 הוקם תאגיד מרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג כדי לתאם את פעילות בית החולים ומכון המחקר.
הוא אוחדו פורמלית ב-1980. בשנות ה-60 הסתבך המוסד בפרשה של ניסויים רפואיים שעשו בו כמה מרופאיו במטופלים ובאסירים ללא קבלת הסכמתם.
בסוף שנות ה-60 הקים בית החולים מרכז לטיפול יום לילדים, וב-1977 נוסד השירות הפסיכיאטרי בכית החולים, מהראשונים מסוגו בארצות הברית.
ב-1984 נוסדה תוכנית ה-MD-Ph.D המשולשת, שבה שותפים מרכז ממוריאל סלואן קטרינג, בית הספר לרפואה של אוניברסיטת קורנל ואוניברסיטת רוקפלר.
בשנת 2004 נפתח במרכז בית הספר האקדמי לביו-רפואה על שם לואיס גרסטנר.
בשנת 2006 חנך המרכז במנהטן את מגדל מרכז המחקר על שם מורטימר צוקרמן, שבו 23 קומות והוא מאכלס כ-100 מעבדות.
בין אנשי סגל המרכז נמנו חתני פרס נובל ג'יימס אליסון וג'יימס רותמן.
המרכז פועל בכשלושים אתרים - מתקני רפואה, מעבדות ומחקר - ש-18 מהם ממוקמים במנהטן והיתר ממוקמים בברוקלין, בלונג איילנד, בווסטצ'סטר ובניו ג'רזי.
המבנה הראשי של המרכז ממוקם בשדרת יורק 1275 במנהטן, בין רחובות 67 ו-68. מגדל מרכז המחקר על שם צוקרמן ממוקם בקרבתו.
473 מיטות אשפוז, מרכז כירורגי בשטח של 6,700 מטר רבוע
722 אלף ביקורים במרפאות ובשירותים האמבולטוריים
580 תלמידי פוסט דוקטורט, 300 תלמידים לתואר דוקטור, 570 תלמידי רפואה ו-355 תלמידי סיעוד
4,000 עובדי מחקר (בכל הדרגות)
מרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס הוא אזור מרכז העסקים של העיר לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה שבארצות הברית.
אזור זה, המשתרע על פני כ-15.1 קמ"ר, כולל גם שכונת מגורים ובה כ-85 אלף תושבים.
מרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס נתחם בנהר לוס אנג'לס ממזרח, העיר ורנון ממזרח, רחוב אלמיידה, שדרות סיזאר צ'אבז, ושדרות סנסט, ושדרות מארוויו ממערב, והרחוב סטדיום וויי, לילאק טראס, ונורת' ברודוויי מצפון.
באזור מרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס ישנם בין היתר מבני ממשל רבים, וכמו גם תיאטראות, גורדי שחקים, מרכזי קניות ייחודיים, ופארקים רבים.
נכון לשנת 2013 עבדו באזור מרכזי העסקים הראשי של לוס אנג'לס מעל ל-500,000 אנשים.
אטרקציות התיירות הנודעות ביותר באזור זה הם אזור הצ'יינהטאון של לוס אנג'לס, והיכל הספורט סטייפלס סנטר.
מרכז העסקים הראשי של מנאמה (CBD) ממוקם במרכז מנאמה, בירת בחריין.
רבים ממלונות העיר, בנייני משרדים, חנויות ומסעדות ממוקמים באזור זה.
הוא שוכן לאורך החוף הצפוני של מנאמה.
מרכז העסקים הראשי נחשב לאחד מאזורי הקניות הטובים בעיר; בין מתחמי הקניות הבולטים באזור נמצא שוק מנאמה , הממוקם ליד באב אל בחריין (שער בחריין), וקניון מודה המכיל בתוכו מותגי יוקרה.
בנוסף, שוכנים בו גם מרכז הסחר העולמי של בחריין והמתחם הפיננסי של בחריין , שם ממוקמים המגדלים הגבוהים ביותר במדינה.
מרכז הסחר העולמי של בחריין הוא קומפלקס מגדלי תאומים בגובה והם כוללים 50 קומות.
הקומפלקס תוכנן על ידי משרד האדריכלים הרב-לאומי אטקינס ובנייתו הושלמה בשנת 2008. זהו גורד השחקים הראשון בעולם שמשלב טורבינות רוח בתכנונו.
טורבינות הרוח פותחו, נבנו והותקנו על ידי החברה הדנית Norwin A / S.
המבנה בנוי בסמוך לכביש המהיר קינג פייסל, ליד מגדלי הנמל הפיננסי של בחריין (BFH).
מרכז הסחר הוא השני בגובהו בבחריין אחרי מגדלי התאומים של הנמל הפיננסי של בחריין.
המגדלים מקושרים זה לזה באמצעות מדרכות עיליות, כאשר בכל מדרכה טורבינת רוח.
אופן הבנייה גרם להיווצרותה של מנהרת רוח בין הבניינים.
הפרויקט זכה בפרס המועצה לבניינים גבוהים וסביבת מחיה עירונית (CTBUH) לשנת 2008 בקטגוריה - הבניין הגבוה הטוב ביותר, לפי אזור: המזרח התיכון ואפריקה.
בנוסף, הוא זכה במספר פרסים על קיימות, כולל פרס LEAF לשנת 2006, ובפרס עולם הבנייה הערבי לתכנון בר-קיימא.
בסרט מדע בדיוני בשם השמדת כדור הארץ (Annihilation Earth) מתרחשת רעידת אדמה בעיר בחריין שבה קורס המגדל.
מרכז הסחר העולמי 7 הוא שמם של שני בניינים, שהתקיימו באותו מקום באתר מרכז הסחר העולמי במנהטן תחתית שבניו יורק.
המבנה המקורי היה חלק ממרכז הסחר העולמי המקורי.
בנייתו הושלמה בשנת 1987, והוא קרס בפיגועי 11 בספטמבר 2001 בשל שרפה שפרצה בו, ופגיעה ביסודותיו, בעת התמוטטות מגדלי התאומים הסמוכים.
היה זה, לדעת הסוכנות הפדרלית שחקרה את קריסת המבנה, גורד השחקים הראשון בהיסטוריה שקרס בגלל אש.
המבנה הנוכחי נפתח במאי 2006. שני המבנים נבנו והושכרו בידי איל הנדל"ן היהודי-אמריקאי לארי סילברסטיין שהחזיק בחכירה של הקרקע מידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי.
מרכז הספורט על שם הווארד קוסל גבעת רם הוא מרכז ספורט, השוכן בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם שבירושלים הפרוס על פני ארבעה מגרשים ובשטח של כ-100 דונם.
מאז שנת 1986 המרכז מופעל על ידי עמותת קוסל וכיום מנוהל על ידי דני בלקין.
המרכז תוכנן על ידי יוסף קלארווין.
אצטדיון האתלטיקה על שם צ'ארלס גרוסברג
אולם כדורסל בעל כ-400 מושבים המארח את קבוצת אס"א ירושלים ועונת 2021/2022 בליגה הלאומית אירח את מכבי מעלה אדומים.
פעילות הספורט באוניברסיטה החלה בשנה 1952 עם חיוב הסטודנטים לשעת כושר אחת בשבוע.
בשנת 1958 נחנך האצטדיון, כאשר באותן השנים פעלו כמספר מוקדי ספורט קטנים בעיר.
במהלך שנות ה-60 נחנכו במרכז הספורט בריכת השחייה, מגרשי הטניס ואולמי סקווש.
מרכז העסקים הראשי של מלבורן , אשר מכונה גם "The CBD" או "The City", הוא אזור מרכז העסקים הראשי (CBD) של העיר מלבורן שבאוסטרליה.
אזור זה, המשתרע על פני כ-1.79 קמ"ר, וכלל כ-54,941 אלף תושבים, נכון ל-2021. מרכז העסקים הראשי ממוקם במרכז הודל גריד, החלק העתיק ביותר של העיר שהוקם בשנת 1837.
מרכז העסקים הראשי הוא ליבת האזור המטרופוליני של מלבורן רבתי, והוא מרכזי באוסטרליה ובאזור אסיה-פסיפיק.
באזור זה נמצאים חמישה מתוך ששת המבנים הגבוהים ביותר באוסטרליה.
זהו האזור המתויר ביותר במלבורן אשר כולל את רוב אטרקציות התיירות של העיר ואת מרכז סצנת חיי הלילה של העיר.
האטרקציות כוללות רבות מ המפורסמות של העיר, את השילוב הייחודי של אדריכלות עכשווית ו, , , הגלריה הלאומית של ויקטוריה, (SLV), וכיכר הפדרציה.
הוא מכיל את , מרכז רשת הרכבות המטרופולינית של מלבורן, ואת נתיב החשמלית העמוס ביותר בעולם לאורך .
מרכז הפיקוד הצבאי הלאומי הוא מרכז הפיקוד והתקשורת של הפנטגון עבור רשות הפיקוד הלאומית (כלומר, נשיא ארצות הברית ומזכיר ההגנה של ארצות הברית).
המרכז מתוחזק על ידי מחלקת חיל האוויר לתמיכה לוגיסטית, תקציבית, מתקנים ומערכות של NMCC.
"ה-NMCC אחראי להפצת הודעות חירום (EAMs) למרכזי בקרת שיגור טילים, צוללות גרעיניות, מטוסי סיור ומפקדים בשדה הקרב".
ל-NMCC שלוש משימות עיקריות, כולן משרתות את יו"ר המטות המשולבים בתפקידו כיועץ הצבאי העיקרי הן למזכיר ההגנה והן לנשיא (המכונים גם רשות הפיקוד הלאומית).
המשימה העיקרית של ה-NMCC היא לפקח על אירועים ברחבי העולם שעשויים להיות בעלי משמעות הגנתית.
ל-NMCC יש גם מרכיב תגובה למשבר (למשל, תגובה לפיצוץ המשחתת קול, התקפות ה-11 בספטמבר).
ומרכיב מעקב אסטרטגי (למשל, ניטור שיגורי טילים בליסטיים ופעילות גרעינית אחרת).
בנוסף ה-NMCC מתחזקת את הצד האמריקאי של הקו החם המפורסם של ארצות הברית-רוסיה (מה שמכונה "הטלפון האדום").
ה-NMCC מופעל על ידי חמישה צוותים מסביב לשעון.
לכל צוות יש בדרך כלל 17–20 עובדים בתפקיד המבצעים מגוון רחב של פונקציות כולל תקשורת.
הצוותים מנוהלים על ידי סגן מנהל מבצעים (DDO) ועוזר סגן מנהל מבצעים (ADDO), והם מחולקים לחמישה תפקידים של קצין תורן: ה-DDO בדרך כלל בדרגת בריגדיר גנרל, וה-ADDO הוא בדרך כלל קולונל או קפטן.
במקרה שהנשיא יכנס ישיבה עם יועצים כדי לדון באפשרויות לפתיחת מתקפה גרעינית, ה-DDO יהיה משתתף מרכזי בפגישה.
הסרטים מ-1964, דוקטור סטריינג'לאב ו- Fail Safe, מתארים שניהם את חדר המלחמה בפנטגון.
בסרט כל הפחדים כולם, ג'ק ריאן (בגילומו של בן אפלק) הולך ל-NMCC, ומשכנע את ה-DDO להביא אותו לקו החם מוסקבה-וושינגטון, בניסיון לעצור עימות גרעיני כולל בין שתי המעצמות הגרעיניות.