tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רוני השלימה את הרומן הראשון שלה, שאותו היא מגדירה כ"זבל מוחלט", בגיל 15. היא החלה לכתוב באופן תדיר בסוף 2014, והשלימה את רומן הביכורים שלה, "שיחות עם חברים", תוך כדי לימודי תואר שני בספרות אמריקאית.
היא כתבה 100,000 מילים מהספר בשלושה חודשים.
רוני כותבת דמויות של אנשים צעירים מדור המילניום ומערכות היחסים הרומנטיות הנרקמות ביניהם.
היא שמה דגש רב על הניואנסים הדקים ביותר בחיי המין של גיבוריה ומשלבת ביצירותיה גם אג'נדה חברתית נחרצת.
הדמויות שהיא מתארת מובלות על ידי האקלים החברתי של המאה ה-21, הן שואפות להיות רודפות צדק ומתנהלות על פי סט ערכים שמאפיין צעירים רבים שנמצאים על הצד השמאלי של המפה הפוליטית.
ב"שיחות עם חברים", למשל, הדמויות מנהלות שיחות רבות העוסקות בפוליטיקת זהויות, בין אם מדובר בנטיות מיניות ומגדר ובין אם מדובר במוצא אתני או בדיכוי אוכלוסיות.
שיחות עם חברים מתאר בהרחבה את הרומן האסור הנרקם בין פרנסס, משוררת מהורהרת בת 21, לבין ניק, שחקן המבוגר ממנה ב-11 שנה ונשוי לידידתה.
הספר עובד לסדרה באותו שם.
אנשים נורמליים עוקב אחר נער מקובל מבית עני ונערה בודדה מבית עשיר, שמתאהבים זה בזו עד ללא התר – ובהתאם, לא מצליחים ליהנות ממין עם אף אדם אחר לאורך השנים.
ב-2020 עובד הספר למיני סדרה בשם זהה עבור רשת "BBC Three" ו"הולו" ורוני השתתפה בכתיבת התסריט ל-12 פרקי הסדרה.
עולם יפה, איפה אתה עוסק בארבע דמויות, אליס, סופרת צעירה, שפוגשת את פליקס, עובד המחסן, ומציעה לו לנסוע יחד איתה לרומא.
בינתיים, בדבלין, חברתה הטובה איילין מתגברת על פרידה, וחוזרת לפלרטט עם סיימון, גבר שהכירה עוד מימי ילדותה.
הם כולם עדיין צעירים, אבל הם לא עומדים בקצב של החיים.
גרסאות מוקדמות של הרומן דלפו לפני שהספר יצא לאור והוצאו למכירה ב-eBay בעבור מאות דולרים.
אינטרמצו עוסק במערכת היחסים המורכבת בין שני אחים המתמודדים עם אבל לאחר מות אביהם, תוך התמקדות בדינמיקה המשפחתית ביניהם ומערכות יחסיהם הרומנטיות.
"אינטרמצו" זכה בפרס Sky Arts Awards לספרות לשנת 2025. רוני לא הגיעה לטקס חלוקת הפרסים מחשש שתיעצר עקב תמיכתה בארגון פלסטין אקשן.
רוני מגדירה את עצמה מרקסיסטית.
ב-2019 חתמה רוני על מכתב תמיכה בסופרת הפקיסטנית-בריטית קמילה שמסי, שנשלל ממנה פרס ספרותי בעקבות תמיכתה בתנועת החרם על ישראל.
ובמאי 2021 רוני תמכה יחד עם עוד אלפי אמנים, סופרים ומוזיקאים – במכתב פתוח בשם "A Letter Against Apartheid" פרי עטם של יוצרים פלסטינים ובו קראו ל"הפסקת הכיבוש וההתיישבות האלימה בישראל".
ספרה השלישי של רוני, "עולם יפה, איפה אתה", לא תורגם לעברית.
הוצאת מודן ניסתה לרכוש את הזכות לתרגומו ולא קיבלה אישור.
רוני סירבה לאפשר את התרגום וזאת מפני שהיא תומכת בחרם על ישראל.
בעקבות הצהרת הסופרת, רשתות הספרים בישראל (ביניהן סטימצקי וצומת ספרים) הסירו את שני ספריה הקודמים שכן תורגמו לעברית מהמדפים בחנויות ומהחנויות באינטרנט.
מנגד, כ-70 סופרות וסופרים בריטים חתמו על מכתב תמיכה בהחלטתה של רוני שיזם הארגון Artists for Palestine UK, ובו תיארו את החלטתה כ"דוגמה מופתית לתגובה שצריכה להיות לחוסר הצדק שנעשה ביחס לפלסטינים".
גם ספרה הרביעי, "אינטרמצו", לא תורגם לעברית.
סאלי רוני מתגוררת עם בן זוגה בעיר קאסלבר (Castlebar) בפרובינציית קונכט באירלנד.
סאליוט 4 הייתה תחנת חלל סובייטית, אשר שוגרה בשנת 1974 כחלק מתוכנית סאליוט.
תחנה זאת הייתה הרביעית מסדרת תחנות חלל סאליוט.
התחנה פעלה עד לשנת 1977 והייתה מאוישת במשך 92 ימים.
תחנת החלל הראשונה הייתה סאליוט 1 (נקרא גם DOS-1) אשר שוגרה על ידי ברית המועצות באפריל 1971. סאליוט 4 היה דגם משופר שפותח בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
מתכונת פאנלים סולארים עברה שדרוג ושטח הפנלים גדל מ-28 מ"ר ל-60 מ"ר.
בוצעו שינויים נוספים והיקף ציוד מדעי הוגדל.
רכיב המעבר התחבר ישירות לחללית הסויוז והיה בעל היקף של 2 מטרים בחיבור ושלושה בהמשך.
הרכיב השני, והראשי, היה בעל היקף של ארבעה מטרים.
על פי תמונות ניתן להסיק כי היה ניתן להכניס ברכיב זה שמונה כיסאות גדולים (כאשר שבע מהם בקונסולות עבודה), שבעה לוחות שליטה, ו־20 נקודות חיבור למכשירים שונים.
הרכיב המשני היה בעל עמדות שליטה, מערכות סביבה, אספקת חשמל ועוד מכשירי עזר שונים.
הרכיב האחרון, אשר היה בלתי מודחס, היה בעל היקף של 2 מטרים והכיל את המנועים ומערכות שליטה שונות.לסאליוט הייתה מערכת גיבוי לחשמל שהורכבה מסוללות כימיות, ומאגרי חמצן ומים נוספים למקרה הצורך.
מחוץ לתחנה היו מערכות כפולות של פאנלים עם תאים פוט־וולטאים אשר נראו כמו כנפיים קטנות, מערכת ויסות החום ומערכות שליטה והתמצאות.
בתחנת החלל הורכבו מספר מכשירים: טלסקופ 25 ס"מ, ספקטרומטרים, מכשירים למדידת טמפרטורה, טלסקופ לקרני רנטגן וציוד לניסויים בתחום רפואה וטכנולוגיה.
התחנה שוגרה ב-26 בדצמבר 1974 על ידי משגר פרוטון K תלת שלבי.
מספר שבועות היא פעלה ללא צוות.
ב-12 בינואר 1975 לתחנה הגיע צוות ששוגר לחלל בחללית סויוז 17 עם אלכסיי גוברב וגאורגי גרצ'קו.
הצוות שהה בתחנת החלל כחודש במהלכה ביצע מספר פרוקיטים מדעים.
במאי 1975 לתחנה הגיע צוות של סויוז 18 עם פיוטר קלימוק וויטאלי סבסטיאנוב.
בנובמבר 1975 לתחנה התחברה חללית לא מאוישת סויוז 20. היא הייתה מחוברת לתחנת החלל במשך 90 ימים, ב-16 בפברואר 1976 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ בהצלחה.
בפברואר 1977 הוחלט להוריד את תחנת החלל מהמסלול באופן מבוקר והיא נשרפה באטמוספירה.
סאליוט 5 (OPS-3, ברוסית:Салют-5) הייתה תחנת חלל סובייטית, אשר שוגרה בשנת 1976 כחלק מתוכנית סאליוט.
תחנה זאת הייתה השלישית מסדרת תחנות חלל צבאיות בשם "אלמאז".
התחנה תוכננה ונבנתה במשרד "משינוסטרויניה" בראשות ולדימיר צ'לומיי.
לתחנת החלל הגיעו משלחות של סויוז 21 ו-סויוז 24. בשנת 1977 התחנה הורדה מהמסלול.
לא היו שיגורים נוספים של תחנת חלל מדגם זה.
סאליוט 1 השתייכה לתחנות האזרחיות אשר נקראו: Durable Orbital Stations או בקיצור DOS.
היא נבנתה בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
דוגמאות נוספות הן DOS 2 ב-1972 ו-DOS 3 ב-1974 הבלתי מוצלחות ובהמשך סאליוט 4, סאליוט 6, סאליוט 7 המוצלחות.
תחנות החלל הצבאיות פותחו ומומנו על ידי משרד ההגנה של ברית המועצות ונקראו "אלמאז", באופן כללי הן היו מאוד דומות לתחנות החלל האזרחיות הן בצורתן ובגודלן.
אך בניגוד לתחנות האזרחיות פנים התחנה היה שונה מאוד, זאת בעקבות תכנון שבוצעו במשרדו של ולדימיר צ'לומיי.
סאליוט 5 הורכבה ממנעל אוויר, רכיב עבודה בעל היקף גדול, מרכב מחיה בעל היקף קטן, כל אלו נתנו לתחנה מרחב מחיה כולל של 90 מטרים מעוקבים.
מבנה התחנה כלל פתח ליציאת הקוסמונאטים לפעילות חוץ-רכבית.
מעשית פעילות זו לא תוכננה ובתחנת החלל לא היו חליפות חלל.
התחנה כללה גם בידור, בין השאר סט שח מגנטי, רשמקול וקלטות שמע.
נוסף על כך היו בתחנה מספר מכשירי כושר כגון הליכון.
התחנה נשלטה על ידי רכיב "אגאט-1" אשר שימש טלסקופ לצפייה בכדור-הארץ.
התחנה שוגרה ב-22 ביוני 1976 על ידי משגר פרוטון תלת שלבי.
היא הגיעה למסלול המתוכנן ללא בעיות.
סויוז 21 המריאה ב-6 ביולי 1976 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן מספר שבועות לאחר שיגור תחנת היעד שלהם, סאליוט 5. על סיפונה זוג קוסמונאוטים: בוריס וולינוב וויטאלי ז'ולובוב.
ב-7 ביולי, יום לאחר השיגור, עגנה החללית בתחנה והחלה את שהות הצוות שם.
ביום ה-42 של שהות הצוות התרחשה תקלה חמורה ומספר מערכות התנתקו.
אחרי שעתיים הצוות הצליח לייצב את המצב.
כתוצאה מסטרס בריאותם ומצבם הנפשי נפגע.
היה גם חשש שלאוויר שבחלל התחנה נכנסו גזים רעילים.
כתוצאה מכך סוכם על קיצור שהות הצוות בתחנה והם עזבו אותה ב-24 באוגוסט 1974.
לאחר שחללית סויוז 23 לא הצליחה להתחבר לתחנת החלל שוגרה חללית סויוז 24 שהמריאה ב-7 בפברואר 1977 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן, כשעל סיפונה זוג קוסמונאוטים: ויקטור גורבטקו ויורי גלזקוב.
הם הצליחו להתחבר לתחנת החלל.
כשלב ראשון של פעילות בוצעה החלפת אוויר בתחנה.
לאחר מכן הקוסמונאוטים המשיכו בפעילות שוטפת לפי התוכנית.
לפני שהצוות חזר לכדור הארץ הם העמיסו ממצאים מניסויים וצילומים לקפסולה מיוחדת ושחררו אותה.
היא צנחה בכדור הארץ בהצלחה.
הצוות חזר בהצלחה ב-25 בפברואר לאחר 17 יממות של טיסה.
לקיץ 1977 היה מתוכנן ביקור נוסף של צוות קוסמונאטים בתחנת החלל "סאליוט 5".
היו בעיות בסיום בנייה של חללית "סויוז" עבור המשלחת וכמו כן התברר שמלאי דלק בתחנת החלל אוזל וייתכנו בעיות לבצע תמרונים לצורך עגינה ושמירת מסלול.
בעקבות כך הוחלט על ביטול שליחת צוות נוסף.
התחנה החלה לאבד גובה, וב-8 באוגוסט 1977 התרסקה.
סאליו גינדו הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת דינמו סיטי מליגת העל האלבנית ובנבחרת מאלי.
גינדו שיחק במועדונים ז'אן דארק ו-AS במקו מליגת העל של מאלי, מימוסאס מליגת העל של חוף השנהב, אספראנסה דה תוניס מליגת העל התוניסאית, אל-אהלי מנאמה מליגת העל הבחריינית, סקנדרבו קורצ'ה, ביליס באלש ולאצ'י מליגת העל האלבנית, אנקרה קצ'יורנגוג'ו מליגת המשנה הטורקית וגוקולאם קראלה מ-I-League.
מאז שנת 2022 משחק בקבוצת דיבא אל-פוג'יירה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, ממנה הושאל למשך תקופה קצרה ללאצ'י.
ב-9 ביולי 2023 חתם גינדו על חוזה לשנתיים במכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית.
ב-1 באוגוסט 2024 חתם בלאמיה היוונית.
ב-25 במרץ 2022 ערך גינדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי, בהפסד 1-0 לנבחרת תוניסיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
סאלי אן קורנבלות' היא ביולוגית תאים אמריקאית ממוצא יהודי, המכהנת כנשיאה ה-18 של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס מאז ינואר 2023.
קורנבלות' שימשה כמנהלת אקדמית של אוניברסיטת דיוק בין השנים 2014 ל-2022 וכסגנית הדיקן למדע בסיסי של בית הספר לרפואה של אוניברסיטת דיוק מ-2006 עד 2014.
קורנבלות' נולדה בפטרסון שבניו ג'רזי, וגדלה בפייר לון.
אביה ג'ורג' היה רואה חשבון ואמה, מריסה גלווני , הייתה זמרת אופרה.
קורנבלות' קיבלה תואר ראשון BA עם התמחות במדע המדינה מוויליאמס קולג' ב-1982 ותואר ראשון במדעים עם התמחות בגנטיקה מעמנואל קולג' של אוניברסיטת קיימברידג' הבריטית ב-1984. היא קיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה באונקולוגיה מולקולרית מאוניברסיטת רוקפלר ב-1989.
קורנבלות' הפכה לחברה בפקולטה באוניברסיטת דיוק ב-1994. היא כיהנה כסגנית דיקן למדעים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת דיוק בין השנים 2006 ל-2014.
ב-2014 היא נבחרה למנהלת אקדמאית של אוניברסיטת דיוק, האישה הראשונה שמשרתת בתפקיד זה.
נשיאת המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
בשנת 2022 נבחרה קורנבלות' לנשיאה ה-18 של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וירשה את ליאו רפאל רייף , היא נכנסה לתפקיד בשנת 2023, בטקס הכניסה היא ציינה כי את יעדיה כנשיאה לרבות האצת העבודה על שינויי אקלים וחיזוק הקשרים בין הנדסה ומדעי החיים.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר, קורנבלות' ושתי נשיאות אוניברסיטה נוספות (ליז מגיל מאוניברסיטת פנסילבניה וקלודין גיי מאוניברסיטת הרווארד) זומנו לשימוע בקונגרס בדצמבר 2023, לאחר שהועלתה ביקורת ציבורית כנגדן שלא פעלו לכאורה נגד האנטישמיות בקמפוסים ולא גינו את חמאס בצורה מספקת.
קורנבלות', ממוצא יהודי, נחקרה על ידי אליס סטפניק האם קריאות ל"רצח עם של יהודים" מהוות עבירה של הטרדה ובריונות, וענתה שהן יכולות להיות "אם הן מכוונות ליחידים, ולא רק הצהרות פומביות".
סטפניק אמרה לאחר השימוע כי התשובות שניתנו הן אנטישמיות ובלתי קבילות.
לאחר מכן קיבל בית הנבחרים החלטה לקרוא לקורנבלות' ולנשיאות האחרות להתפטר מתפקידן.
קורנבלות' היא היחידה מבין השלוש שלא התפטרה.
קורנבלות' נשואה לדניאל לו, פרופסור לפרמקולוגיה וביולוגיה של הסרטן בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת דיוק.
סאלם הוא כפר ערבי בעמק יזרעאל ליד צומת מגידו.
הכפר סמוך לקו הירוק ולגדר ההפרדה ועד מלחמת ששת הימים היה ידוע כמרכז הברחות בין ישראל וירדן.
שייך למועצה המקומית מעלה עירון.
הכפר נוסד על ידי שתי חמולות שאחת מהן היא חמולת סביחאת שהגיעו מהכפר רומנה מעבר לגדר המערכת.
בתחילת נובמבר 1954 נכנסו חיילים ירדניים לתוך הכפר וירו ממנו על כוח של משמר הגבול.
בישראל הייתה תרעומת על תושבי הכפר שלא הודיעו על כניסת הירדנים לכפר.
בשנת 1992 נוצרה המועצה המקומית מעלה עירון כמיזוג של סאלם ושכניו מוּסמוּס, זלַפה, ביאדה, ומושיירפה.
בית הספר התיכון שבכפר משרת גם את שאר תושבי המועצה.
בשנת 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל נמצא פיר בו הוסלק אמצעי לחימה שעל פי החשד נועד לבצע פעילות פלילית.
סאלמה (באסטונית: Salme) הייתה נפה אסטונית במחוז סארה שבאסטוניה.
היא ממוקמת בדרום האי סארמאה.
בצפון-מערב נמצאת נפת קארמה, מצפון קארלה ומצפון-מערב ללימאנדה.
שטחה של סאלמה הוא 115 קמ"ר.
בשנת 2006 אוכלוסייתה מנתה 1,296 תושבים.
היישוב הגדול ומרכזי בסאלמה ("בירת הנפה") הוא העיירה סאלמה (583 תושבים) שעל-שמה נקראת הנפה, וישנם גם 24 כפרים נוספים.
סאלמה ממוקמת בבסיס חצי האי סורבה, והיא מעניינת לחובבי-טבע ולתיירים.
בשנת 1944 קרבות קשים רבים התרחשו בין החיילים הגרמנים לבין הצבא האדום, בנסיגת גרמניה הנאצית מאסטוניה.
היום עדיין יש שרידים של בסיסים צבאיים ואנדרטה סובייטית.
בשנת 2008 התגלו שרידיהן של שתי ספינות עתיקות באדמת הכפר סלמה אשר שינו את מהלך ההיסטוריה הימית.
אלה שברי האוניות העתיקים ביותר שנמצאו באסטוניה ושויכו למאה ה-8. באחת הספינות התגלו שרידי שלדים של שבעה אנשים, שתי חרבות, זוג ראשי חנית, כעשרה סכינים, חתיכות משחק וכמה קוביות.
במהלך הרפורמה המנהלית-טריטוריאלית בשנת 2017 אוחדו כל 12 העיריות באי סארמאה לעירייה אחת – כנסיית סאראמא.
מועדון הכדורגל סאליף קייטה (צרפתית: Jeunesse Sportive Centre Salif Keita) הוא מועדון כדורגל מהעיר במקו בירת מאלי.
קבוצת הכדורגל של המועדון לא זכתה באף תואר במאלי (אליפות או גביע), אך שניים משחקניה הפכו לשחקני מפתח בנבחרת מאלי, סיידו קייטה ומחמדו דיארה.
המועדון נוסד על ידי כדורגלן העבר סאליף קייטה, שנחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים בהיסטוריה של מאלי, וקרוי על שמו.
הקבוצה הופיעה פעם אחת במפעלים האפריקאיים, בעונת 1999 בגביע CAF, אך הודחה כבר בסיבוב הראשון.
סאלם ג'ובראן היה משורר, סופר, עיתונאי ומחנך ערבי-ישראלי.
ג'ובראן השלים תואר ראשון בשפה וספרות אנגלית והיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה.
בשנת 1962 הצטרף למפלגה הקומוניסטית.
בשנים 1987–1992 שימש כעורך של העיתון הערבי-קומוניסטי אל-איתיחאד ואחר כך שימש כעורך של הירחון הספרותי אלג`דיד.
כמו כן כתב מאמרים בעבור העיתון הלבנוני א-נהאר.
בארץ פרסם מאמרים בידיעות אחרונות ובמעריב.
בשנת 2006 זכה על שירתו בפרס משרד המדע התרבות והספורט ליוצרים בשפה הערבית.
שימש כמרצה בכיר במרכז לחינוך הומניסטי בבית לוחמי הגטאות ושימש מנהל-עמית של המרכז היהודי-ערבי לשלום בגבעת חביבה.
היה חבר מליאת רשות השידור והתפטר במחאה על היחס של הרשות לצופים הערבים.
סאלם אבו רביעה הוא איש ציבור ואיש חינוך.
כיהן מאז שנת 2000 כראש המועצה המקומית כסייפה שבנגב.
לפני שרץ לבחירות בפעם הראשונה בשנת 2000 לראשות המועצה המקומית כסייפה, כיהן כמנהל בית ספר "חטיבת ביניים אבו רביעה" בכסייפה ולפני כן היה מורה.
סאלם אבו רביע הוא בן שבט אבו רביעה, שבט בדואי המתגורר בנגב.
סאלם אבו סיאם הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
אבו סיאם גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, ועם קבוצת הנוער של המועדון זכה בשנת 2001 באליפות ליגת העל לנוער, כאשר שנה לאחר מכן זכה עמה בדאבל ועלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון.
במקביל שיחק אבו סיאם בנבחרת הנוער של ישראל, ולאחר מכן ערך 14 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
בעונת זכה עם מכבי תל אביב באליפות המדינה, ובעונת העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לראשונה בתולדותיה, וזכה עמה בגביע המדינה.
לקראת עונת עבר אבו סיאם לקבוצת בני יהודה תל אביב, במדיה שיחק שנתיים ולאחר מכן שוחרר מהמועדון.
את עונת החל אבו סיאם ללא קבוצה, עד שבחלון ההעברות של ינואר הוחתם בקבוצת הפועל עכו על ידי המאמן ירון הוכנבוים.
הקבוצה שיחקה באותה עונה בליגת המשנה, ובסיום העונה העפילה לליגת העל.
באוקטובר 2009 חתם אבו סיאם בקבוצת הפועל פתח תקווה מליגת העל, במדיה שיחק עונה אחת.
לקראת עונת חתם בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית.
בעונת זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית, ובסך הכל שיחק שבע שנים במדי הקבוצה.
בקיץ חתם בשמשון כפר קאסם מליגה ב' דרום א', ובתום העונה העפיל עם הקבוצה לליגה א'.
בנובמבר חתם אבו סיאם בשמשון בני טייבה מליגה ב'.
סאלס אי גומס (בספרדית: Isla Salas y Gómez, ברפה נוי: Motu Motiro Hiva) או גם בטעות נפוצה סאלה אי גומס הוא אי קטן בלתי מיושב בדרום מזרח האוקיינוס השקט, המוגדר כנקודה המזרחית ביותר במשולש הפולינזי.
שטח של 150,000 קילומטרים רבועים הכולל את האי סאלס אי גומס ומי הים סביבו הוכרזו ב-2010 אזור ימי מוגן הקרוי "הפארק הימי מוטו מוטירו היבא" (Parque Marino Motu Motiro Hiva).
האי סאלס אי גומס שוכן במרחק של 3,210 קילומטרים מחוף אמריקה הדרומית במרכז צ'ילה, 2,490 קילומטרים מאיי דסוונטוראדס (Islas Desventuradas – "איים חסרי מזל"), ו-391 קילומטרים מזרחית-צפון מזרחית לאי הפסחא, היבשה הקרובה ביותר.
סאלס אי גומס בנוי משני איונים: הקטן יותר במערב, ושטחו 40 דונם (270 מטרים מצפון לדרום, 200 מטרים ממזרח למערב), הגדול יותר במזרח, ושטחו 110 דונם (500 מטרים מצפון לדרום ו-270 מטרים ממזרח למערב).
שני האיונים מחוברים על ידי מצר יבשה צר שרוחבו הממוצע 30 מטרים, המכוסה על ידי מי הים בשעת גאות או כאשר יש גלים גבוהים.
שטחו הכללי של האי כ-150 דונם ואורכו הכללי מצפון מערב לדרום מזרח הוא 770 מטרים.
הנקודה הגבוהה ביותר, בגובה 30 מטרים מעל פני הים, היא בדרום האיון המזרחי, פחות מ-30 מטרים מהחוף, מעל צוק בגובה עשרה מטרים.
הנקודה הגבוהה ביותר באיון המערבי שוכנת בגובה של 26 מטרים.
רוב שטחו של האי מרוסס במי ים, וקו החוף מנומר במספר רב של בריכות גאות.
נחיתה על האי קשה למעט בים רגוע במיוחד, בשל העובדה שקו החוף הוא בעיקר צוקים.
אין באי מקורות קבועים של מים מתוקים, אבל מדי פעם נוצרות בריכות מי גשם באיון המזרחי, שלעיתים קרובות יוצרות מאגר מי מתוקים בקוטר 75 מטרים.
מאגר זה חיוני להישרדותם של עופות ימיים.
סביב המאגר אין צמחים והאזור מכוסה בחול.
גם כשהאי נראה על פניו יבש, החול עדיין לח בעומק כמה סנטימטרים מתחת לפני השטח.
אזור חולי שטוח זה הוא גם המקום היחיד על האי המתאים להנחתת מסוקים.
ב-1994 התקין חיל הים של צ'ילה משואה אוטומטית ומערכת להתראת צונמי.
האי הוכרז מאז שמורת טבע.
סאלס אי גומס הוא נקודה אנטיפודית לעיר אג'מר בהודו.
אף שאין הוכחות שהאי יושב אי פעם, אין ספק שילידי אי הפסחא ידעו על קיומו, כפי שניתן להיווכח מהשם הקדם אירופאי של האי.
המסורת טוענת כי בני אי הפסחא נהגו לבקר באי על מנת לאסוף ביצים ופרחונים של עופות ימיים.
על פי המיתולוגיה הייתה הנחיתה על האי קשה משום שהאל מאקה-מאקה הגן על עופות הים מאלו שאכלו את ביציהם ואת צאצאיהם.
בשל קשרים היסטוריים אלו לאי הפסחא אפשר להתייחס לסאלס אי גומס כחלק מפולינזיה.
אם כך, מיקומו מציב אותו כיבשה המזרחית ביותר של פולינזיה.
תואר זה מוענק בדרך כלל לאי הפסחא, 391 קילומטרים מערבה.
ב-6 באוקטובר 2010 הכריז נשיא צ'ילה סבסטיאן פיניירה על הקמת הפארק הימי של סאלס אי גומס, אזור ימי מוגן על פני שטח של 150,00 קילומטרים רבועים.
שם האי בשפת רפה נוי הוא "מוטו מוטירו היבא" (Motu Motiro Hiva) או "מאנו מוטו מוטירו היבא" (Manu Motu Motiro Hiva), שפירושו "איון הציפור בדרך להיבא".
"היבא" הוא חלק משמם של כמה איים בפולינזיה, בייחוד בקבוצת איי מרקיז.
עם זאת, פירושו המילה בשפת רפה נוי הוא "ארץ רחוקה" והוא השם למולדת המיתית המקורית של בני פולינזיה.
מיקומו של סאלס אי גומס יחסית לאי הפסחא הוא בכיוון כמעט הפוך לגמרי מאיי מרקיז, והטריטוריה המיושבת הבאה "אחרי" סאלס אי גומס היא החוף של אמריקה הדרומית.
זו הייתה אחת העובדות שהעלה האתנוגרף הנורווגי תור היירדאל לחיזוק התאוריה שלו שלפיה היה קשר בין פולינזיה לאמריקה הדרומית לפני בוא האירופאים לאזור.
הקפיטניה חנרל של צ'ילה סיפחה את האי לתחומה ב-1808, ומ-1888 הוא מנוהל על ידי חיל הים של צ'ילה.
החל מ-1 במרץ 1966 נכלל האי בנפה (Departamento) של אי הפסחא.
ב-25 ביולי 1974 בוצעה חלוקה מנהלית חדשה והאי שויך לפרובינציה אי הפסחא (Isla de Pascua), חלק ממחוז ולפראיסו (Región de Valparaíso).
באוקטובר 2010 הכריז הנשיא סבסטיאן פיניירה על הקמת "הפארק הימי מוטו מוטירו היבא" (Parque Marino Motu Motiro Hiva), שטח ימי מוגן המשתרע על שטח של 150,000 קילומטרים רבועים.
במהלך הסימפוזיון הבינלאומי על אלמוגים במים עמוקים שהתכנס בוולינגטון בניו זילנד ב-2008 הוזכר לראשונה הרעיון להקים אזור ימי מוגן על הרכסים התת-ימיים של סאלס אי גומס ונסקה.
ואז בפברואר 2009 הסניף הצ'יליאני של הקרן העולמית לשימור חיות הבר פרסם מאמר בכתב העת "Latin American Journal of Aquatic Research" שהכין את הרקע המדעי לדו"ח הממשלתי על הכרזת הפארק הימי.
ההכרזה באה בעקבות המאמצים של ארגונים כדוגמת Oceana (מוסד ללא כוונת רווח שמטרתו לשמר את האוקיינוסים) ונשיונל ג'יאוגרפיק לחקור ולהבליט את הערך האקולוגי של אזור זה, ולעודד את ההגנה עליו.
ארגונים אלו מתכננים משלחות מחקר לאזור במטרה לנסח תוכנית שימור, ולהציע את הרחבת האזור המוגן על מנת שיקיף את כל האזור הכלכלי הבלעדי שסביב האי.
סאלס אי גומס הוא אי גבוה געשי הבנוי מפסגה של הר גדול מאוד המתנשא לגובה 3,500 מטרים מקרקעית הים.
"שונית סקוט" (Bajo Scott), כ-1.5 קילומטרים צפונית מזרחית לאי היא פסגה נוספת של אותו הר תת-מימי, כ-25 מטרים מתחת לפני המים.
על סמך גיל סלעי הבזלת שמהם בנוי האי המתוארכים לפני 1.3 מיליון שנים, משערים כי האי נוצר בין הפליוקן לפליסטוקן.
אין באי לוע הר געש, אך משערים כי הלוע שוכן במפרץ דרומית לאי.
סאלס אי גומס שוכן על אותו "רכס סאלס אי גומס" כמו אי הפסחא מערבית לו.
שני אתרים אלו הם המקומות היחידים שבהם בולטות פסגות של רכס ההרים התת-ימי הארוך מעל פני המים.
ברכס, המשתרע מזרחה לאורך 2,232 קילומטרים, יש עוד כמה עשרות הרי מצולה.
הרכס מסתיים בהר המצולה נסקה ב- שהוא גם תחילת רכס נסקה.
סאלס אי גומס הוא ההר הצעיר הרביעי בגילו ברכס, שנוצר על ידי לוח נסקה במעברו מעל הנקודה החמה של אי הפסחא.
שני הרי המצולה הצעירים ביותר ברכס, פוקאו ומואי שוכנים מערבית לאי הפסחא.
סאלס אי גומס יחד עם שכנו אי הפסחא, מוכרים על ידי אקולוגים כאזור אקולוגי (ecoregion) המכונה "היערות הסובטרופיים של עצים רחבי עלים של רפה נוי" (Rapa Nui subtropical broadleaf forests).
עם זאת, סאלס אי גומס הוא צחיח כמעט לגמרי, אין בו יערות כלל ורק ארבעה מינים של צמחי יבשה.
אלו כוללים את השרך Asplenium obtusatum שגדל רק במקומות מוגנים באזורים הגבוהים יותר.
מלבד מספר חרקים, בעלי החיים היחידים שאינם בעלי חיים ימיים הם כתריסר מינים של עופות ימיים, הנוהגים לקנן על האי, כאשר מספרם של העופות השונים כפי שהוערך ב-1985 היה
מספרי העופות יכולים להשתנות במידה ניכרת משנה לשנה, כתלות במזג האוויר, וב-1986 למשל היה מספר העופות נמוך משמעותית.
בעלי חיים ימיים כוללים מספר רב של בעלי חיים השוכנים בקרבת החוף דוגמת מיני סרטנים וקיפודי ים, כמו כן מגוון גדול של דגי שונית ומינים רבים של כרישים, ששחיינים מדווחים שהם "סקרניים", אבל לא תוקפניים.
סאלם הוא כפר פלסטיני ב, הממוקם כ-6 ק"מ מזרחית לשכם, ומשתייך לנפת שכם של הרשות הפלסטינית.
לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, חיים בכפר 6,143 תושבים, נכון ל-2016.
בהסכם אוסלו ב' סווג רוב השטח הבנוי של הכפר כשטח B.
ייתכן ששמו של הכפר משמר את שמה הקדום של העיר שכם, שבראשית התקופה הכנענית נקראה 'שלם', כפי שבארו פרשנים וחוקרים את הפסוק: .
בדומה לכך, תרגום השבעים, ואחריו גם ספר היובלים פרשו את המילה "שָׁלֵם" כשם של מקום ממזרח לשְׁכֶם, וגם בספר יהודית נזכר עמק בשם זה באזור השומרון.
לעומת פרשנות זו, פרשנים רביםמפרשים את המילה "שָׁלֵם" כמכוונת לטוהר כוונותיו המקוריות של יַעֲקֹב, אשר בא לשְׁכֶם בכוונות של שלום, ולא תכנן מראש את מעשה הטבח שעשו שמעון ולוי אחר כך בשכם כפי שמסופר בפרק הבא.
לפי הממצא הארכאולוגי, הכפר היה מיושב בתקופת הברונזה, ולמשך תקופת הברזל II, התקופה ההלניסטית, הרומית, הביזנטית, האומיית וכן בתקופה הצלבנית/איובית.
על פי טקסט שומרוני משלהי העת העתיקה, בכפר התגוררו מהכהנים הגדולים של העדה השומרונית.
לפי המסורת השומרונית, הכפר נבנה בידי ירד בן מהללאל, ובבא רבה, מנהיג השומרונים במאה ה-4, בנה במקום את הכנשתא השישית שלו.
הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים.
בפסגת הגבעה החולשת על הכפר ממוקמת ח'ירבת אבן נס'יר בה שרידים רבים בעיקר של גלי אבנים ושרידי מתאר של מבנה.
במקום גם בורות וחללים תת-קרקעים רבים.
למרגלות האתר ממערב מערה וממנה ירידה למחילה הסתומה בעפר.
האתר תועד במפת הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1880 ובסקר הארכאולוגי של 1968.
על פי מפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1596, 42 משפחות התגוררו בכפר.
במפקד אוכלוסין מ-1922 שנערך על ידי המנדט הבריטי, אוכלוסיית סאלם מנתה 490 תושבים, כולם מוסלמים.
במפקד 1931 אוכלוסיית סאלם מנתה 690 תושבים, ב-122 בתים.
בשנת 1945 אוכלוסיית סאלם מנתה 1,120 תושבים, אשר בבעלותם 10,293 דונם של קרקע, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, סאלם נמצאת תחת שלטון ישראלי.
ב-5 בפברואר 1988, נקברו חיים ארבעה צעירים תושבי הכפר תחת תלולית עפר בידי דחפור של צה"ל, עד שחולצו משם.
אלוף פיקוד־המרכז עמרם מצנע אמר על המעשה: "לא תיארתי לעצמי מעשה כזה בחלומותי הקשים ביותר".
צה"ל פתח בחקירה נגד רס"ר מהמנהל האזרחי, שהיה חשוד כיוזם ה"מבצע", נגד נהגו ונגד מפעיל הדחפור, אזרח עובד צה"ל.
ב-1 במרץ 1988 הוגש כתב אישום, בבית הדין הצבאי מחוז המרכז, נגד שלושה חיילים שהיו מעורבים בפרשה.
הם הואשמו בהתעללות ובתקיפה בנסיבות מחמירות.
שופט בית הדין הצבאי ביפו, אל"ם צבי גורפינקל, הורה לעצור עד תום ההליכים המשפטיים את רס"ר שרלי דנינו וטוראי יאיר ניסימי.
הנאשם השלישי בפרשה שוחרר ממעצרו, משום שחלקו בפרשה היה קטן יותר.
בהחלטתו ציין השופט גורפינקל ש: "מעשים אלה עלולים להתפרש כמדיניות הצבא ולפגוע בשמו ובשם מדינת ישראל כמדינה דמוקרטית.
זו החומרה המיוחדת בפרשה זו".
בהסכמי אוסלו סווגו 27% מאדמות הכפר כשטח B ו-73% הנותרים כשטח C.
בשנת 1996 נסלל על אדמות הכפר כביש עוקף להתנחלות אלון מורה - כביש 555. הנסיעה על הכביש אסורה לתושבי הכפר ונמנעת מהם הגישה אל אדמות הכפר שמעבר לכביש.
ב-27 בספטמבר 2004, יהושע אליצור, תושב ההתנחלות איתמר, ירה למוות בתושב הכפר, צאהיל ג'בארה-אשתייה.
אליצור הורשע בהריגה ונידון ל-20 שנות מאסר, אך במהלך מעצר הבית שלו הצליח להימלט מהארץ לגרמניה ומשם לברזיל, ונלכד רק כעשר שנים לאחר מכן.
בתו של אשתייה, יסמין ג'ברה היא נגנית נבל והשתתפה בשנת 2014 בפסטיבל הנבל בתל אביב.
במאי 2018, גזר בית המשפט 15 שנות מאסר על אליצור.
סאלם מוחמד א-דאווסרי הוא כדורגלן סעודי המשחק באל-הילאל בעמדת הקיצוני.
א-דאווסרי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אל-הילאל.
ב-24 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-3 נגד אל נאצר, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה.
בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע כתר הנסיך, זכייה ראשונה בקריירה של א-דאווסרי וחמישית ברציפות של המועדון.
בינואר הודיעה ההתאחדות לכדורגל בערב הסעודית על כוונתה להשאיל תשעה משחקני הנבחרת לקבוצות בשתי הליגות העליונות בספרד, על מנת שייצברו ניסיון לקראת מונדיאל 2018. ב-21 בינואר 2018 א-דאווסרי הושאל לויאריאל מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ערך במחזור האחרון של העונה בתיקו 2-2 נגד ריאל מדריד.
ב-29 בפברואר 2014 א-דאווסרי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית בהפסד 4-2 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022. במונדיאל הבקיע שני שערים שאחד מהם היה בניצחון 1-2 נגד במשחק הראשון של שלב הבתים.
גביע כתר הנסיך: , ,
סאלם מקוריה היא קולנוענית עצמאית ואמנית וידאו אתיופית-אמריקאית.
היא התחנכה שם ובאקסום, ועברה לגור בארצות הברית בשנת 1967, שם למדה מדעי המדינה ועיתונאות במכללת מקליסטר.
מקוריה השלימה תואר שני בטכנולוגיה חינוכית והפקה תקשורתית באוניברסיטת סן פרנסיסקו סטייט ב-1978. מאוחר יותר היא עבדה בתחנת הטלוויזיה WGBH בבוסטון, שם התחילה כמזכירה אך בסופו של דבר נהייתה מפיקה בסדרת המדע הפופולרי Nova.
מקוריה מחזיקה בפרופסורת לואלה לה מר ללימודי נשים בחוג לאמנות במכללת ולסלי.
מקוריה כותבת, מפיקה, ומנחה סרטים ומיצבי וידאו הקשורים לאתיופיה.
העבודה שלה הופיעה בביאנלה של ונציה ה-50, בפסטיבל CinemAfrica בשוודיה, במוזיאון לאמנות יפה, בוסטון, במוזיאון הלאומי לאמנות אפריקאית של הסמית'סוניאן, באירוע documenta 11 בברלין ובפסטיבל סרטי אפריקה בניו יורק.
מקוריה הייתה עמיתת פולברייט בין 2003 ל-2004. היא זכתה במלגות רבות, כולל ממכון רדקליף ללימודים מתקדמים, מלגת ניו אינגלנד מדיה, מלגת מדיה בין-תרבותית מקרן רוקפלר בשנת 1995, נבחרה כאמנית הבית על שם ליילה וואלאס מטעם רידרס דייג'סט אינטרנשיונל בשנת 1993 ואת מלגת מכון באנטינג במכללת רדקליף.
ב-1991, היא זכתה בפרס קרן האמנות של מדינת מסצ'וסטס.
סרטיה של מקוריה זכו לציונים לשבח לסרט ולבימוי (ב-1991 ו-1997 בהתאמה) בפסטיבל הסרטים והווידאו מריה השחורה.
Our Place In The Sun (1988), זכה במועמדות לפרס אמי
Sidet: Forced Exile (1991) – סרט תיעודי, זכה בפרס "תפוח הכסף" בפסטיבל הקולנוע והווידאו החינוכי ב-1993, ובמקום ראשון בקונסורטיום הלאומי השחור לתוכניות שחורות, וכן לסרט העצמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים והווידאו של ניו אינגלנד
Ye Wonz Maibel (מבול) (1997), זכה במקום ראשון בקונסורטיום הלאומי השחור לתוכניות שחורות
סאם לואיס אנדרווד הוא שחקן אנגלי, שגילם את התאומים לוק ומארק גריי בסדרה "המעקב" (2014 - 2015), את ג'ייק אוטו בסדרת "אימת המתים המהלכים" (2017), ואת אדם קרינגטון באופרת הסבון "שושלת" (2019 - 2022).
אנדרווד נולד בעיירה ווקינג, סארי בדרום-מזרח אנגליה.
הוא למד בבית הספר התיכון ע"ש וינסטון צ'רצ'יל.
הוא השתתף בקבוצת תיאטרון קארן קלארק (כיום אמנויות הבמה של סאמרסקאלס), למד אצל המורה לפיתוח קול, פיל וויסדום.
באוקטובר 2006 הוא עבר לארצות הברית, שם למד באקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה (אנ') בניו יורק.
הוא סיים את לימודיו בפברואר 2008.
הוא ייסד את פרויקט התיאטרון היסודי בניו יורק יחד עם ניקולה מרפי באפריל 2010.
בזמן שהופיע במחזה "קנדידה" של ג'ורג' ברנרד שו בתיאטרון הרפרטואר האירי, בניו יורק, באפריל 2010, אנדרווד שיחק בהפקה של המחזה "אקווס" בתיאטרון ג'ון דרו, איסט המפטון, לצד אלק בולדווין.
בשנת 2013 לוהק אנדרווד לעונה השמינית של סדרת הטלוויזיה "דקסטר" לתפקיד החוזר של "זאק המילטון", "בן טיפוחיו" של .
לאחר מכן הצטרף לעונה השלישית של "הומלנד" בתפקיד "ליאו קאראס".
החל מפברואר 2014, אנדרווד שיחק בתפקיד כפול של התאומים מארק ולוק גריי בעונה השנייה של תעלומת הרצח של פוקס, "המעקב".
בשנת 2017, אנדרווד הצטרף לצוות השחקנים של סדרת המותחנים המצליחה של AMC "אימת המתים המהלכים" בעונתה השלישית כ"ג'ייק אוטו", בנו של מנהיג המושבה.
בשנת 2019 לוהק אנדרווד בתפקיד "אדם קרינגטון" לסדרת הטלוויזיה "שושלת", חידוש לסדרה משנות השמונים באותו שם.
ביולי 2016 אנדרווד התחתן עם השחקנית האמריקאית ואלורי קארי (אנ').הם התגרשו באפריל 2023.
+שנהסרטתפקיד2013השומרים האחרוניםאוליבר סאנדס2015A New York Love Storyלוי2017שוב שלוםלאוקדיה2021The Drummerדריאן קופר
שנה מחזה תפקיד הערות 2010 Candida מרצ'בנקס תיאטרון הרפרטואר האירי אקווס אלאן סטראנג תיאטרון ג'ון דרו בהיכל הגילדה Veritas JosephLumbard מרכז האמנויות 2011 המלטהמלט The Space on the Mile, פסטיבל אדינבורו 2012תמונתו של דוריאן גריי דוריאן גרייSignature Theatre Company, ניו יורק
סמואל נגודה אודקה ( (1929 – 4 באוגוסט 2015) היה דיפלומט אוגנדי, פוליטיקאי וחבר במפלגה הפוליטית של הקונגרס העממי באוגנדה.
הוא כיהן כשר החוץ של אוגנדה בין השנים 1964 ל-1971 בתקופת כהונתו הראשונה של הנשיא מילטון אובוטה.
מאוחר יותר הוא הפך לשר התכנון והפיתוח הכלכלי (1980–1985) במהלך כהונתו השנייה של אובטה.
אודקה נולד בשנת 1929. אודקה, שהיה ממחוז בוסיה שבמזרח אוגנדה, התחתן עם מרגרט נמוואנג'ה קוומה אודקה, חברה בקבוצה האתנית בגנדה.
אודקה עזב קריירה באסו, חברת הנפט, כדי להיכנס לפוליטיקה.
אודקה כיהן כשר החוץ של אוגנדה בין השנים 1964 ל-1971 בתקופת כהונתו הראשונה של הנשיא מילטון אובוטה.
ייצג בעבר את אוגנדה במשא ומתן בשנת 1963 באדיס אבבה שהקים את ארגון אחדות אפריקה (OAU), המכונה כיום האיחוד האפריקאי.
חבר הקונגרס העממי של אוגנדה (UPC) של אובוטה, אודקה, שנראה כפוליטיקאי ליברלי יותר מאובוטה, היה גם משא ומתן למשטרו של אובוטה.
סאם אודקה זכה לסייע לנשיא הראשון של אוגנדה, אדוארד מוטסה, שנאלץ להיות בתפקידו בגלל אובוטה בשנת 1966.
הנשיא אובוטה וקונגרס העם באוגנדה (UPC) הודיעו על כוונתם "לנוע לשמאל" בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. ההודעה, שפורסמה באמנת Common Man, הפחידה אינטרסים עסקיים באוגנדה, שחששו ממדיניות כלכלית נטיית סוציאליסטים.
על שר החוץ אודקה הוטל על ידי ממשלת אובוטה להוביל את יחסי הציבור לתמיכה במעבר לשמאל.
עם זאת, המעבר שמאלה יושם במלואו.
הנשיא מילטון אובוטה הופל על ידי אידי אמין בהפיכת אוגנדה בשנת 1971 ב-25 בינואר 1971, וסיים את משטר אובוטה הראשון ואת מדיניות "העבר לשמאל".
סאם אודקה ברח לגלות בעקבות ההפיכה.
מילטון אובוטה שב לשלטון בשנת 1980 לאחר הבחירות הכלליות בשנת 1980, והחל את ממשלת אובוטה השנייה.
סאם אודקה הפך לשר התכנון והפיתוח הכלכלי של אוגנדה בתקופת כהונתו השנייה של אובוטה (1980–1985).
סאם אודקה נפטר מאי-ספיקת כליות בבית החולים הבינלאומי בקמפלה ב-4 באוגוסט 2015, בגיל 83. הוא הותיר אחריו את אשתו, מרגרט נמוואנג'ה קבומה אודקה, ארבע בנות וחמישה נכדים.
הלווייתו של אודקה נערכה בקתדרלת כל הקדושים בקמפלה.
הוא נקבר במחוז בוסיה ב-8 באוגוסט 2015.
מארי סאלם בן יחיא אלג'מאל (ה'תרי"ט – תחילת חודש ניסן ה'תרצ"ד, 1859 – מרץ 1934) היה רב תימני, שימש כדיין בבית דינו של מארי סלימאן קארה, וכחכם באשי החמישי בצנעא שבתימן.
מארי סאלם אלג'מאל נולד ליחיא בן סעיד ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן.
למד תורה אצל אביו ואצל חכמי העיר.
בבית מדרשו היו סדרי לימוד קבועים בתלמוד ובהלכה.
שימש בבית הדין בצנעא בראשות הראב"ד מארי סלימאן קארה, והדיינים מארי שלום שמן ומארי שלום מנזלי, עד שנת ה'תרנ"ז (1897).
בשנת ה'תרנ"ז (1897) נבחר לשמש כחכם באשי של קהילת צנעא, אך התפטר מתפקידו בתחילת שנת ה'תרנ"ט (1898), עקב חוסר יכולת של הקהילה לשלם לו את משכורתו, בעקבות הרעב שפקד את העיר באותה השנה.
בשנת ה'תר"ס (1900) נכלא יחד עם כל ראשי העדה, בעלילה שיהודי הרג מוסלמי.
סדר יומו של מארי סאלם היה מורכב ברובו מלימוד תורה, החל מהשעות הקטנות של הלילה, ומעט בזמנו היה מקדיש לעבודתו בייצור סבון.
לצורך עבודתו היה בקשר עם ערביי הכפרים.
היה מתפלל בבית הכנסת בית אלאוסטא.
מארי סאלם היה מדקדק במצוות, ומתנהג בחסידות על פי מנהגי הקבלה.
היה מקפיד על איסור אכילת פת גויים.
במחלוקת בעניין הקבלה צידד בתומכי הקבלה.
היה אדם נוח ואדיב, לא צעק אפילו על המתחצפים אליו, ועל כן היה אהוב בציבור.
בימי שישי היה יוצא לשוק בבגדי שבת וקורא: "שבת יא עיאלי, שרק יא עיאלי".
נפטר בצנעא בתחילת חודש ניסן בשנת ה'תרצ"ד (מרץ 1934).
נכדו הוא חיים גמליאל, פעיל ציוני באריתריאה, שלקח חלק מרכזי בסיוע לכמה מן הבריחות ממחנות המעצר באפריקה של גולי האצ"ל והלח"י.
מארי סאלם (שלום) בן יחיא חִבְּשׁוּשׁ (ה'תקפ"ה, 1825 – אדר ה'תרס"ה, מרץ 1905) היה מרבני צנעא שבתימן, וראש הישיבה הכללית האחרון בצנעא.
מחבר הספר שושנת המלך, קיצור תשובות מהרי"ץ, חיבור מרכזי ביהדות תימן.
מארי סאלם נולד בשנת ה'תקפ"ה (1825) לאביו יחיא ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן.
למד תורה אצל הראב"ד מארי יוסף קארה, ואצל ראש הישיבה הכללית מארי יחיא בדיחי.
לאחר פטירת ראש הישיבה מארי יחיא בדיחי בשנת ה'תרמ"ח (1888), נתמנה לכהן כראש הישיבה שהתקיימה בבית המדרש בית צאלח בעיר.
כיהן כראש הישיבה עד לסוף פעילותה בשנת ה'תר"ס (1900), עקב מרד הערבים בראשות האימאם יחיא בשלטון הטורקי, ומאורעות חוזת אלנפר.
מארי סאלם נחשב כממשיך דרכו של מהרי"ץ בפסיקת הלכה, זאת אף על פי שהיה מתפלל בנוסח השאמי בבית הכנסת בית כחלאני בעיר.
חבריו כינו אותו "המכלול", מכיוון שהיה משיב בדייקנות על כל שאלה שהיה נשאל, בתוספת המיקומים המדויקים בספרים בהם כתובה התשובה.
לאחר פטירת הראב"ד מארי סלימאן צאלח, כיהן כדיין יחיד מארי אברהם צאלח, וכשהיה צורך בשלושה דיינים צירף אליו את מארי סאלם חבשוש.
היה שונא את השררה, והתרחק ממשרות ציבוריות.
נפטר בודד בביתו ברעב הגדול המכונה חוזת אלנפר, בחודש אדר בשנת ה'תרס"ה (1905).
כשהגיע ר' סלימאן חבשוש לטפל בו להכינו לקבורה, מצא אותו יושב על מקומו ותפיליו מונחים לפניו, ולא הספיק לקפלם.
בשעת הרחיצה הבחינו שכתב על זרועו דבר מה בדם, אך הרחיצה טשטשה את הכתוב.
ידוע לנו על שלושה חיבורים שחיבר.
השניים הראשונים היו נפוצים ביותר בתימן:
שושנת המלך - קיצור תשובות מהרי"ץ בספרו פעולת צדיק לאוסף פסקים קצרים על סדר השולחן ערוך.
קרבן תודה - פירוש לספר "מקור חיים" למהרי"ץ, שעוסק בדיני שחיטה.
על פי ספרו הזה נבחנו רוב השוחטים בתימן.
ליקוטי כתובים - טעמים על פי הקבלה (עדיין בכתב יד, בספריית הרב יוסף קאפח).
סאלסוואטנה הוא אגם בנפות נמסוס וניירהסן במחוז טרנדלג שבנורווגיה.
עומקו המקסימלי הוא 464 מטרים, וזהו האגם השני הכי עמוק בנורווגיה ובאירופה (אחרי אגם הורנינדל).
יש הטוענים שעומקו המקסימלי הוא 482 מטרים.
האגם שוכן קרוב מאוד לאוקיינוס.
גובה פני האגם הוא כ-9 מטרים מעל פני הים.
שטחו של האגם הוא 44.77 קמ"ר ונפחו הוא 6.87 קילומטר מעוקב.
אורכו של קו החוף של האגם הוא 105.61 קילומטרים.
סאם (שמואל) גרונדוורג (נולד ב-1973) הוא דיפלומט ישראלי יליד ארצות הברית, עורך דין ודמות ציבורית, המשמש כיום כיו"ר העולמי של קרן היסוד.
לפני כן כיהן כקונסול ישראל בלוס אנג'לס, שם היה אחראי על קידום יחסי ישראל באזור הפסיפיק וצפון-מערב ארצות הברית.
נבחר פעמיים על ידי הג'רוזלם פוסט לאחד מ-50 היהודים המשפיעים בעולם.
גרונדוורג נולד וגדל למשפחה יהודית דתית במיאמי ביץ', פלורידה, ולמד בבית הספר היברו אקדמי בעיר, שם הפך לחבר קרוב של רון דרמר, מי שיהפוך לימים ליועץ ראש הממשלה ולשגריר ישראל בוושינגטון.
השניים שמרו על קשרים קרובים עד היום.
בשנת 1990, בגיל 17, עלה לישראל לבד, ולאחר שלמד בישיבה, התגייס לצה"ל במסגרת תוכנית מתנדבי חוץ לארץ (מח"ל) ושירת כלוחם בחיל השריון.
במילואים ממשיך לשרת כקצין נפגעים.
כעורך דין בהשכלתו, גרונדוורג עבד בעריכת דין בחברת עורכי דין בינלאומית גדולה בארצות הברית, וכיהן בתפקידים בתחומי המשפט והפיננסים בארצות הברית ובישראל.
הוא מחזיק בתואר שלישי במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת מיאמי, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת מיאמי, ותואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן.
בארצות הברית עבד גרונדוורג כעורך דין לענייני נדל"ן, בין היתר במשרד עורכי הדין הבינלאומי גרינברג טראוריג.
בנוסף, כיהן בתפקידים בכירים בתחום הפיננסים בקבוצת התקשורת "תומסון מדיה" ובחברת שטראוס ישראל.
בשנת 2009 מונה גרונדוורג למנכ"ל הסניף הישראלי של הקונגרס היהודי העולמי, תחת הנהגתו של נשיא הארגון רון לאודר.
במסגרת זו, פעל לחיזוק הקשרים בין קהילות יהודיות בתפוצות לבין מוסדות ובכירי ממשל בישראל.
בשנת 2016 מונה על ידי ראש הממשלה ושר החוץ בנימין נתניהו לקונסול הכללי של ישראל בלוס אנג'לס.
במהלך כהונתו השקיע רבות בקידום התדמית של ישראל בקרב הציבור האמריקאי, בין היתר באמצעות שיתופי פעולה עם דמויות מוכרות מהוליווד, כגון גל גדות, מים ביאליק, קונאן או'בריאן ושרון סטון, וכן עם כוכבי ספורט כמו כרים עבדול-ג'באר, עימו קיים טקס לכבוד חג הרמדאן במעון הרשמי של הקונסול הכללי בלוס אנג'לס.
לכבוד שנת ה-70 לישראל שיתף פעולה עם דייוויד פישהוף, בכיר בתעשיית המוזיקה בהוליווד ומייסד מחנה "רוק פנטזי".
השניים הפיקו יחד אירוע גדול באולפני יוניברסל בהוליווד לכבוד יום העצמאות.
בנוסף, גרונדוורג סייע בקידום סדרות ישראליות בהוליווד וכן הצליח להביא לצילום הפרק האייקוני של הסדרה "קונאן ללא גבולות" של הקומיקאי קונאן אובריאן בישראל.
בשנת 2018 מונה גרונדוורג ליו"ר העולמי של קרן היסוד-המגבית המאוחדת לישראל, הזרוע לגיוס כספים של התנועה הציונית, עם סניפים ב-45 מדינות.
במסגרת תפקידו גייסה קרן היסוד כספים להקמת בית חולים שדה באוקראינה וארגנה מבצע חירום לעלייה במהלך המלחמה.
כמו כן, השיקה קרן היסוד את מבצע "צור ישראל" – קמפיין לגיוס תרומות להבאת 5,000 עולים יהודים מאתיופיה לישראל, שאף איחד במקרים רבים משפחות שהיו מופרדות במשך עשרות שנים.
מאז פלישת רוסיה לאוקראינה בפברואר 2022, פועל גרונדוורג בשיתוף פעולה הדוק עם סטיבן לואי, יו"ר חבר הנגידים של קרן היסוד, ועם שותפיה, בהם הסוכנות היהודית, כדי לעזור ולתמוך בעלייתם של יהודי אוקראינה ורוסיה שנפגעו מהלחימה.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, ייסדה קרן היסוד את מבצע החירום "שומר אחי", שגייס 170 מיליון דולר לסיוע ישיר לקהילות בצפון ובדרום הארץ, לבתי חולים, למרכזי שיקום ולארגונים המעורבים במאמצי המלחמה והשיקום.
סאם נשוי לג'וליה, אחות במקצועה.
לזוג שלושה ילדים והם מתגוררים בגוש עציון.
People of Israel, באתר ג'רוזלם פוסט, 14 במרץ 2019
סאלם עלי סאלם אל-האג'רי הוא כדורגלן קטרי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת א-סד מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
אל-האג'רי גדל באקדמיית אספייר ובמחלקות הנוער של א-סד ואויפן.
ב-1 בינואר 2016 חזר לא-סד, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקטרית.
ב-17 בינואר 2017 ערך אל-האג'רי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מולדובה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל נבחרת קטר בטורניר גביע אסיה 2019, בו זכתה נבחרתו, וכן בטורניר קופה אמריקה 2019.
סמנתה (סאם) בראון (Samantha Brown) (נולדה ב-7 באוקטובר 1964) היא זמרת, כותבת שירים ומוזיקאית בריטית.
בראון היא זמרת בלו-אייד סול וג'אז, ונגנית יוקולילי ופסנתר.
היא החלה להתבלט בסוף שנות ה-80 כאמנית סולו והוציאה שישה סינגלים שנכנסו למצעד הסינגלים הבריטי במהלך שנות ה-80 וה-90. סינגלי הסולו שלה, שעוסקים לפעמים באהבה אבודה, כוללים את Stop!, This Feeling, Can I Get a Witness, Kissing Gate, With a Little Love ו-"Just Good Friends".
היא עבדה כנגנית אולפן, ועבדה עם אמנים כמו גרי מור, ג'ורג' האריסון, להקת Small Faces, להקת ספנדאו בלט, אדם אנט, ג'ון לורד (מלהקת דיפ פרפל), דייוויד גילמור, להקת The Firm, להקת Dodgy וניק קייב.
בראון הוציאה את אלבום הבכורה שלה "Stop!" בשנת 1988 ובסך הכל הוציא שבעה אלבומי אולפן, אלבום הופעות חיות אחד, מיני-אלבום אחד ושלושה אלבומי אוסף, כמו כן גם 3 אלבומים כחלק מלהקת Homespun.
היא פיתחה בעיות רציניות עם קול השירה שלה ב-2007, ולאחר מכן הפסיקה להקליט ולשיר בלייב עד 2023 כשהוציאה את האלבום Number 8.
סמנתה בראון נולדה ב-7 באוקטובר 1964 בסטרטפורד (לונדון), אנגליה.
היא בתם של המוזיקאי ג'ו בראון ושל נגנית האולפן ויקי בראון.
עבודתה הראשונה של בראון בתעשיית המוזיקה הייתה ב-1978 בגיל 14, כאשר שרה קולות רקע באלבום האולפן האחרון של Small Faces - "78 in the Shade".
היא גם עבדה כזמרת רקע עם כמה להקות אחרות, כולל ספנדאו בלט, ועם אמה באלבום הסולו השלישי של קלידן דיפ פרפל לשעבר, ג'ון לורד - "Before I Forget".
בראון חתמה על חוזה הקלטות עם A&M רקורדס בשנת 1986. השיר המצליח ביותר שלה עם A&M היה Stop!
שיצא כסינגל בשנת 1988. היא הוציאה אלבום עם אותו שם באותה שנה.
סינגלים נוספים שנלקחו מהאלבום כללו את "Walking Back to Me", "This Feeling" וביצוע גרסת כיסוי שלה לשיר "Can I Get a Witness".
מכר יותר משני וחצי מיליון עותקים ברחבי העולם, והצליח במיוחד בבריטניה ובאוסטרליה.
אלבום האולפן השני של בראון, "April Moon" משנת 1990, כלל את 2 הלהיטים "Kissing Gate" ו"With a Little Love".
שלושה סינגלים נוספים יצאו מהאלבום: "Mindworks", "Once in Your Life" ו-"As One".
אלבום האולפן השלישי של בראון, "43 Minutes", נוצר בערך באותו זמן שבו אמה מתה מסרטן השד.
בA&M, חברת התקליטים של בראון באותה העת, לא היו מרוצים מהאלבום ורצו כמה סינגלים שיהוו להיטים פוטנציאליים שיוקלטו ויתווספו לרשימת הרצועות.
בראון, שלא הייתה מוכנה להתפשר ולוותר, ולאחר מאבק משפטי ממושך, קנתה בחזרה את הקלטות המאסטר של האלבום והוציאה אותן ב-1992 דרך חברת התקליטים שלה Pod Music, שנה לאחר מות אמה.
מעט עותקים נמכרו מהאלבום בתחילה, אך הוא הוצא לאור מחדש בשנת 2004. בראון סיפקה קולות רקע לפינק פלויד באלבום האולפן ה-14 שלהם The Division Bell שיצא ב-1994, והיא ליוותה אותם בסיבוב ההופעות שלהם כדי לקדם את ההוצאה של האלבום.
מעורבותה תועדה באלבום של פינק פלויד בשנה שלאחר מכן, Pulse, שבו היא שרה קולות רקע והייתה הזמרת הראשית בשיר "The Great Gig in the Sky".
ב-1995, היה לה להיט קטן במצעדים, כשביצעה דואט עם חברה הזמר וכותב השירים דריק וויליאם דיק (Fish) בשם "Just Good Friends".
ב-1997 חזרה בראון עם אלבום האולפן הרביעי שלה Box, שיצא באמצעות חברת התקליטים העצמאית Demon Music Group.
השירים באלבום זה כללו את "Embrace the Darkness", "Whisper" ו-"I Forgive You" שנכתב יחד עם מריה מקי.
הגרסה של מקי לשיר הופיעה במקור באלבומה השני, "You Gotta Sin to Get Saved".
בשנת 2000, אלבום האולפן החמישי שלה, ReBoot, יצא דרך חברת תקליטים עצמאית אחרת בשם "Mud Hut", וכך גם הסינגל "In Light of All That's Gone Before".
בשנת 2003, בראון הקימה את הלהקה Homespun עם דייב רות'ריי.
בראון גם הוציאה מספר הקלטות סולו בתקופה זו, כולל מיני-אלבום בשם "Ukulele and Voice".
בשנת 2004, ג'ון לורד הוציא את האלבום "Beyond the Notes", שעבורו היא כתבה כמעט את כל המילים.
בסוף 2006, היא יצאה לסיבוב הופעות נרחב בבריטניה כאורחת מיוחדת של אביה, הזמר ג'ו בראון.
ההופעות כללו גם הופעות של אחיה, פיט בראון.
ב-2007, שבע שנים אחרי אלבומה האחרון, הוציאה בראון את Of the Moment.
היא גם חזרה לטופ 10 של מצעד האלבומים הבריטי באוקטובר 2007, כאשר "Valentine Moon" נכלל באלבום הלהיט של ג'ולס הולנד "Best of Friends".
באותה שנה היא פיתחה בעיות בקול השירה שלה, ומסיבות לא ידועות לא הצליחה לשיר בעקביות מאז.
בראיון ב-2013 היא הסבירה כי "אני לא מצליחה לסגור את מיתרי הקול ולהשיג את הצליל המתאים בו זמנית.
זה מרגיש כאילו יש כמה שרירים שלא עובדים".
לאחר שנמצאה ציסטה על מיתרי הקול שלה, היא הסירה את הציסטה בהצלחה, אך הבעיות בקולה נמשכו והותירו אותה ללא יכולת לשיר אף תו אחד.בחיפוש אחר עיסוק מוזיקלי חלופי, בראון הקימה מועדון יוקלילי בשנת 2010, שהתרחב למספר מועדונים באוקספורדשייר, דורסט, לונדון ובאינטרנט שהמשיכו לשגשג.
בשנת 2021 היא הוציאה את אלבום ההופעות היחיד שלה, " Wednesday The Something Of April", הקלטת מופע של אישה אחת משנת 2004 הכולל שירים מכל הקריירה שלה.
אלבום האולפן הראשון של בראון מזה חמש עשרה שנים, Number 8, יצא בינואר 2023. הוא נכתב והוקלט עם שותף ותיק, דני שוגר, ונעשה שימוש בתוכנת Melodyne כדי לעזור לשירה של בראון.
בנוסף לקריירת הסולו שלה, לבראון הייתה קריירה מצליחה כזמרת ליווי ושיתופי פעולה עם אמנים אחרים.
היא עבדה עם להקת בארקלי ג'יימס הארווסט (Barclay James Harvest) בשנת 1984, דייוויד גילמור ("דייוויד גילמור בהופעה") והפינק פלויד, דיפ פרפל (בהופעה "In Concert with The London Symphony Orchestra"), ג'ון לורד, להקת הרוק "The Firm", גרי מור, ג'ורג' האריסון וניק קייב.
היא הופיעה לעיתים קרובות כחברה בתזמורת הרית'ם אנד בלוז של ג'ולס הולנד, והשיגה בולטות נוספת עם הופעתה בשנת 2002 בקונצרט לזכרו של ג'ורג' האריסון "Concert for George", שהיה מחווה לג'ורג' האריסון ביום השנה הראשון למותו, שם ביצעה את השיר "Horse to the Water".
שיר זה נכלל בסרט של הקונצרט ובהוצאת האלבום הדיגיטלי לשנת 2018, אך לא באלבום המקורי מ-2003. בשנת 2002, היא שימשה כזמרת רקע בארמון בקינגהאם בהופעה של יובל הזהב של אליזבת השנייה, "Party at the Palace".
בשנת 2015, בראון החל ללמד שיעורי קול רקע באקדמיה למוזיקה עכשווית (ACM) בגילדפורד, סארי, בבית ספר למוזיקאי רוק ופופ.
לבראון יש שני ילדים, ילידי 1993 ו-1995, מבעלה לשעבר, המפיק והמוזיקאי רובין אוואנס.
ב-16 ביוני 1991, אמה של בראון, ויקי בראון, מתה בגיל 50 כתוצאה מסרטן השד.
לפי הסדר הכרונולוגי של הוצאות האלבומים, האותיות הראשונות של כל אחד משבעת האלבומים שלה, ואלבום ההופעות היחיד שלה, מאייתים למעשה את שמה:
בראון אמרה שהיא לא הייתה מודעת לתבנית הזו, עד שהצביעו עליה לאחר יציאתו של האלבום ReBoot בשנת 2000. ברגע שהעניין הובא לידיעתה, היא נשבעה להמשיך במגמה, וביקשה מהמעריצים להגיש הצעות לכותרת האלבום הבא שמתחיל עם האות "O".
האלבום "Of the Moment" יצא לאור בספטמבר 2007: הכותרת שלו הוצעה על ידי מעריץ דרך האתר של בראון.
סאלר היא גבינה צרפתית חצי קשה שמקורה ב-Salers, באזור הוולקני של הרי קנטל של המאסיף סנטרל (Massif Central), מחוז אוברן (Auvergne), מרכז צרפת.
זוהי גבינה דחוסה, לא מבושלת, עשויה לפעמים מחלב פרה מזן Salers (אז היא נקראת "גבינת סאלר מסורתית"), בין 15 באפריל ל-15 בנובמבר.
צורתה עגולה, מיוצרת בגלגלים במשקל של כ-40 ק"ג כך אחד.
הגבינה מיושנת במערות בטמפרטורות הנעות בין 6–12 מעלות צלזיוס לפחות שלושה חודשים, ועד 45 חודשים.
ה-Salers de Buron Traditional מיוצרת רק בבקתות אבן (הנקראות בירון באוברן) בחודשי הקיץ מחלב אך ורק מהפרה של גזע סאלר.
הגבינה חייבת להיעשות בג'רל העץ המסורתי.
מומלץ לאכול אותה בין ספטמבר למרץ, לאחר זמן יישון של תשעה חודשים, אבל היא גם מצוינת כל השנה.
סאלר מיוצרת מאז ימי קדם.
לפי הערכות, היא מיוצרת באזור זה במשך 2,000 שנים לפחות.
סאלר הגיעה לגדולה כאשר המרשל אנרי דה לה פרטה-סֶנֶטֶר (1600–1681) הגיש אותה לשולחנו של לואי הארבעה עשר, מלך מצרפת.
סנטר אחראי גם על הצגת סן-נקטר וקנטל על השולחן המלכותי.
סאלר נהנית מהסמכת כינוי מקור מבוקר (AOC) מאז 1961.
יצרני סאלר מסורתיים הופכים ליותר ויותר נדירים, ובימינו נותרו פחות מ-100 יצרני בית חווה.
סאלר דומה לגבינת קנטל, המופקת מחלב פרות זהה כשהן ניזונות מחציר בחודשי החורף של השנה.
סאלסיצ'ה הוא מגוון סוגים של נקניק איטלקי (באיטלקית: Salsiccia).
השם מתייחס לרוב לסגנון של נקניק בשר חזיר.
הנקניק מצוין לעיתים קרובות כמתובל בשומר פשוט או באניס כתיבול עיקרי.
באיטליה מייצרים מגוון רחב של נקניקים בצורות שונות, שרבים מהם שונים בתכלית זה מזה.
באיטליה הוא מיוצר בדרך כלל על ידי מילוי מעטפת חזיר טבעית או מעטפת כבש בתערובת של חלקים רזים (למשל כתף) ושומן (למשל קותלי חזיר) חתוכים לקוביות (או קצוצות) ומעורבבות עם מלח.
לתערובת המתקבלת בדרך כלל מוסיפים יין (בעיקר אדום) ותבלינים אחרים כמו פלפל שחור, פלפל צ'ילי, כוסברה, שומר, אגוז מוסקט, אפילו סוכר (דקסטרוז, סוכרוז).
בייצור תעשייתי, חומצה אסקורבית (E300) מתווספת בדרך כלל כנוגד חמצון ואבקת חלב, כך שהבשר המבושל שומר על רכות מסוימת לאורך זמן.
השילוב של מלח וחומרי טעם וריח נקרא "שיזוף".
ניתן לצרוך אותו טרי (לאחר הבישול) או מיובש (לכן מתובל).
באיטליה מיוצרים עשרות סוגים של סלסיצ'ה והם משתנים מאזור לאזור.
הסוגים הנפוצים ביותר המשווקים כ"סאלסיצ'ה" במרכולים בעולם הם חמים, מתוקים ומתונים.
ההבדל העיקרי בין חריף למתון הוא הוספת פתיתי פלפל אדום חריף לתערובת התבלינים.
ההבדל בין עדין למתוק הוא תוספת של ריחן מצוי באחרון.
באזור לודון מאלי באוסטרליה, במיוחד סביב העיירות ניוסטד ודיילספורד (Newstead and Daylesford), הנקניק האזורי המומחה ידוע בשם נקניק חזיר בול, שמיוצר עם מתכונים סודיים שבידי משפחות, קצבים מקומיים וצאצאיהם שהיגרו מדרום שווייץ במאה ה-19 לשדות הזהב של ויקטוריה.
התבלינים העיקריים שמשתמשים בהם הם קינמון, אגוז מוסקט וציפורן, כאשר תערובת שווה של בשר בקר ובשר חזיר מושרית ביין אדום לפני ההרכבה.
בתחילה הנקניק היה ידוע בשם "לוקאניקה".
העדות הראשונה לנקניק מסוג זה מתוארכת למאה ה-1 לפני הספירה, כאשר ההיסטוריון הרומי מרקוס טרנטיוס וארו תיאר את מלית הבשר המתובל והמלוח שנדחס לתוך מעי חזירים, באופן הבא: "הם קוראים ללוקאניקה בשר טחון ממולא בתוך מארז, כי החיילים שלנו למדו להכין אותו".
הכתבים של קיקרו ומרציאל מזכירים את לוקניה כמקום הולדתה של הנקניק, ומאשרים את מקורותיה במחוז בזיליקטה.
סאם אנדרסון הוא שחקן אמריקאי.
ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ברנרד בסדרה "אבודים".
לאנדרסן תואר שני באמנויות מאוניברסיטת צפון דקוטה ואוניברסיטת ויסקונסין, עם התמחות בספרות אמריקאית וכתיבה יוצרת.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 לימד דרמה במכללת אנטילופ ואלי בלנקסטר (קליפורניה).
אנדרסון התפרסם לראשונה בזכות תפקידיו כסאם גורפלי, מפקח חדר הדואר ב"קרובים רחוקים מאוד", המנהל ויליס דוויט ב"להתבגר ולהתגבר", רופא קרדיולוג ראשי בדרמה הרפואית הפופולרית "ER", עורך הדין הולנד מנברס בשני העונות הראשונות של הסדרה "אנג'ל" וכברנרד בסדרת הדרמה "אבודים".
בנוסף, הוא היה אחד השחקנים החוזרים בפרקים שונים של "WKRP בסינסינטי", וגילם דמויות שונות, כולל קצין הגירה בפרק "אמריקניזציה של איוון".
בקולנוע, גילם באופן בולט את מנהל בית הספר בסרטו של רוברט זמקיס "פורסט גאמפ".
אנדרסון מוכר גם כמנהל המשנה של מלון רויאל בפרק של הסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", וכדוקטור הארד בסיטקום "חברים".
תפקידי האורח הנוספים שלו כוללים את "רמינגטון סטיל", "בלוז לכחולי המדים", "בנות הזהב", "רצח במשיכת קולמוס", "גדרות לבנות", "הבית הלבן", "כולם אוהבים את ריימונד", ותוכניות רבות אחרות.
אנדרסון היה אורח בעונה 8 של "NCIS" בתפקיד וולטר קרמייקל, מורה בחטיבת ביניים שבאחד מכיתותיו הופך לזירת פשע בה נחטף אחד מתלמידיו.
בשנת 2024 החל לגלם את אדווין קינגסטון (בעלה של קתי בייטס) בסדרת הדרמה המשפטית "מטלוק" ברשת CBS; אשר מבוססת על הסדרה באותו שם ששודרה ברשת NBC בשנות השמונים.
סאלם אבו עאיש (ערבית: سالم ابو عيش) (נולד ב-9 בנובמבר 1961) הוא שייח' בדואי אשר כיהן כראש מועצה מקומית לקייה בשנים 2013–2018.
בבחירות 2013 זכה ב-34.24% מהקולות בסיבוב הראשון, מעט פחות מאחמד אלאסד, אולם בסיבוב השני ניצח את אלאסד ברוב של 51.93%.
במהלך כהונתו הורחב היישוב ונבנו בו שכונות חדשות.
נמנה עם מייסדי מועצת הנגב.
כראש המועצה, תקף את מדיניות משרד המשפטים למאבק בתופעת הפולימיה בחברה הבדואית, ואמר כי מדובר בסוגיה דתית, וכי 'הדת היא מעל החוק'.
הפרקליטות אף הורתה למשטרה לחקור האם אבו אעיש עצמו נשוי למספר נשים, בחשד כי נישא לאישה שלישית.
סאלם שלום דוד (1853–?) היה גר ממוצא סיני שפעל בקהילות היהודיות בשאנגחאי ובומביי.
סלאם נולד בשנת 1853 להורים סינים בעיר האנקו, סין, ונקרא פבה.
הוא נשאר עם הוריו עד שנת 1861, כאשר משפחתו נרצחה במהלך מרד טאיפינג.
יחד עם נערים נוספים, הוא נלקח בשבי על ידי המורדים עד שהגיעו קרוב לשאנגחאי, שם הובסו והתפזרו המורדים על ידי חיילים בריטיים בפיקודו של צ'ארלס ג'ורג' גורדון.
פבה חיפש מקלט אצל שלמה (סולומון) ראובן, אחד המתנדבים, שהציג אותו בפני חברת דוד ששון ושות' בשנחאי.
דייוויד לקח אותו תחת חסותו, ובשנת 1862 שלח אותו לבומביי, שם התקבל ליהדות ונקרא סאלם שלום דוד.
הוא קיבל את חינוכו במוסד הצדקה של דוד ששון באנגלית, עברית וערבית ובשנת 1872 הצטרף לחברת אליאס דוד ששון ושות'.
הוא שירת בסניף החברה בשנגחאי בין השנים 1874 ל-1882, ומשנת 1882 עבד במשרד החברה בבומביי.
כפעיל קהילתי, הוא היה אהוד הן על יהודי בומביי והן על קהילת בני ישראל.
הוא שימש כמזכיר הכבוד של בית הכנסת "מגן דוד" בבייקולה, של קרן הצדקה היהודית על שם יעקב ששון, וכן של "חברת קהת-קדוש" בבומביי, שמינתה אותו פה אחד כמבקר רשמי של החולים היהודים בבתי החולים.
בנוסף, היה חבר באגודת שנחאי להצלת היהודים הסינים.
הוא גילה עניין פעיל בקרב הקהילה היהודית בארץ ישראל.
ב-4 ביולי 1883 נישא לחביבה ראובן משה, מבגדאד.
"סאלם עליי" הוא שיר של הזמרת והשחקנית המצרייה לילה מוראד משנת 1946. הוא נכתב על ידי המשורר המצרי אבו א־סעוד אל־אביארי והולחן בידי המוזיקאי עבד אל־חלים נוירה .
בשנת 1994 יצא לאור שיר של הזמר הישראלי חיים משה בהשראת השיר של מוראד בשם "שלום עליי" ובנובמבר 2022 יצא לאור שיר נוסף בהשראת השיר על ידי הזמרת הישראלית ריף כהן בשם "שלם עליי".
השיר נכתב בידי המשורר המצרי אבו א־סעוד אל־אביארי והולחן בידי המוזיקאי המצרי עבד אל־חלים נוירה .
הוא פורסם לראשונה בביצוע של הזמרת והשחקנית המצרייה לילה מוראד בשנת 1946. גרסת כיסוי לשיר פורסמה בשנות החמישים על ידי הזמר הדרוזי-סורי פהד בלאן, וגרסת כיסוי נוספת נכללה באלבום "שירים מובחרים בערבית חלק 6" של הפייטן היהודי-סורי משה אליהו.
"שלום עליי" – חיים משה
בשנת 1994, כחלק מאלבום ההופעה הראשון של הזמר הישראלי חיים משה, "חפלה בהופעה חיה - חלק א'", יצא לאור שיר בשם "שלום עליי" אשר מילותיו נכתבו בידי זכריה מנחם והולבשו על לחנו של "סלאם עליי".
"שלם עליי" – ריף כהן
ב-6 בנובמבר 2022 יצא לאור השיר "שלם עליי" של הזמרת-יוצרת הישראלית ריף כהן.