tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השיר התייחס באופן אירוני להצלחת אלבומו הראשון של ברמן, עם שורות כ"אני אכתוב שיר על כדורגל עם פזמון כזה קליט", כאזכור לשירו "שער שש".
השיר זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו, והגיע לראש מצעדי הפזמונים השונים.
בינואר 2009, זמן קצר לפני יציאת האלבום, יצא הסינגל "שמות".
גם שיר זה עסק באלבומו הראשון של ברמן, אם כי באופן רציני יותר.
בשיר תיאר ברמן משבר שעבר עקב חוסר השראה, ואת השפעתו עליו ("נהייתי בן אדם קטן, צר וקר וציניקן, פסימיסט, מטריאליסט, שיינקין-אבן-גבירוליסט, תפוח אדמה ספתי מול הקולנוע הביתי").
השיר לא זכה להצלחה בתחנות הרדיו, וזמן קצר אחריו יצא סינגל נוסף, "את טעם נרכש", שזכה ליותר הצלחה.
הסינגלים הבאים היו "הסיגריה האחרונה" ו"ילד מדהים".
את כל שירי האלבום כתב והלחין ברמן.
על ההפקה המוזיקלית היה אחראי משה לוי, שהפיק גם את אלבומו הקודם של ברמן.
את השירים עיבדו ברמן ואודי קראוס (המתופף) יחד עם שאר נגני האלבום- משה לוי, מאיה בלזיצמן, אייל הלר, דקל טוביה, אבנר קלמר, ועופר שקלארסקי.
באלבום השתתפה גם הזמרת אפרת גוש בשיר "אוריה חוזר הביתה".
מספר שירים באלבום בוססו על סיפורים קיימים.
כך למשל שם השיר "זאב הערבה" לקוח מספרו של הרמן הסה "זאב הערבה".
השיר "הסיגריה האחרונה" מבוסס על סיפור ישו והסעודה האחרונה, והשיר "אוריה חוזר הביתה" מהווה הקבלה לסיפור המקראי של אוריה החתי.
כרוניקה של שקיעה סגולה מאוד (שש אפס למדינה)
אוריה חוזר הביתה (הבחורה עם החתולים)
הסיגריה האחרונה (על מגדלנה מרחוב הנצי"ב 14)
IHH, ובשמו המלא (בטורקית: "הקרן לזכויות אדם, לחירויות ולסיוע הומניטרי"), הוא ארגון לא-ממשלתי טורקי אסלאמי הפעיל ברחבי העולם, שהוכרז כארגון טרור אסלאמי על ידי מספר מדינות ובהן ישראל, גרמניה והולנד.
הארגון משתתף במעמד "יועץ" במועצה הכלכלית והחברתית של האומות המאוחדות.
בראש הארגון עומד בולנט פהמי ילדרים.
הארגון נוסד במקור ב-1992 אך נרשם באופן רשמי באיסטנבול ב-1995 כדי לסייע לקורבנות המלחמה בבוסניה.
אחרי שהסתיימה המלחמה המשיך הארגון לפעול במדינות ובאזורים אחרים בעולם.
הארגון מסייע בעיקר למוסלמים ברחבי העולם.
במסגרת פעילותו הוא מעניק סיוע הומניטרי כגון: משלוחי מזון, חפירת בארות באפריקה, תמיכה בבתי יתומים מוסלמיים, ושירותי בריאות.
החל מ-2007 מנהל הארגון את תוכנית Africa Cataract Project בעשר מדינות באפריקה.
בנוסף, מקדם הארגון את האסלאם ואת קיום מצוות האסלאם באמצעות חלוקת ספרי קוראן, הקמת מסגדים ומוסדות חינוך אסלאמיים, תמיכה בבתי יתומים אסלאמיים, קורסים לאימאמים, קיום חג הקורבן ברחבי העולם ועוד.
לפי דיווח של העיתון "מעריב", המבוסס על פסק דין של בית המשפט בווירג'יניה שבארצות הברית ועל מחקר של International Studies Danish Institute, לארגון ה-IHH קשרים עם ארגוני טרור אסלאמיסטיים, ובהם אל-קאעידה וחמאס.
IHH נתפס בהברחת אמצעי לחימה וחומרי נפץ, ובסחר בהם עם ארגוני טרור.
בפשיטה של כוחות הביטחון הטורקיים על מטה ה-IHH באיסטנבול נתפסו אמצעי לחימה, כלי נשק, חומרי נפץ, הוראות להרכבת פצצה ודגל של הג'יהאד.
ממסמכים שהוחרמו עלה ש-IHH היה בדרכו לספק סיוע צבאי לקבוצות החמושות האסלאמיסטיות הקיצוניות שנלחמות באפגניסטן, בצ'צ'ניה ובבוסניה.
ז'אן לואי ברוגייר, שופט חוקר צרפתי ומומחה ללוחמה בטרור, העיד במהלך משפטו של אחמד רסאם, שהתקיים בארצות הברית, כי ל-IHH היה תפקיד חשוב בתוכניות פיגועים של אל-קאעידה.
על פי עדותו של המומחה הנ"ל, הארגון IHH שימש כיסוי שבאמצעותו השיגו פעילי אל-קאעידה מסמכים מזויפים, גייסו פעילים נוספים והעבירו אמצעי לחימה.
הארגון הוצא אל מחוץ לחוק בישראל ב-2008 בשל קשריו עם ארגוני טרור פלסטיניים.
פעיל IHH נעצר וגורש ב-2010, אחרי שניסה לסייע לארגון בלתי חוקי בשטחי יהודה ושומרון.
ב-16 ביוני 2010 הכניסה ישראל את ה-IHH לרשימת ארגוני הטרור (במקור באנגלית: Terror watch list).
ביולי, 2010 הוציאה גרמניה את הארגון מחוץ לחוק, משום שעל פי דברי שר הפנים הגרמני, תומאס מייזיר, "תחת מעטה של סיוע הומניטרי, ה-IHH תמך במשך זמן רב ובהיקף פיננסי משמעותי בארגונים סוציאליים לכאורה, אשר בסיסם ברצועת עזה ומקורבים לתנועת חמאס".
באפריל 2011 הכריזה ממשלת הולנד על ארגון IHH - ארגון טרור.
במאי 2011 גינו נציגי הארגון את ארצות הברית בשל מבצע חנית נפטון, שבמהלכו חוסל הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה, וכינו את הפעולה "טרור אמריקאי".
ב-14 בינואר 2014 פשטה היחידה ללוחמה בטרור של טורקיה על משרדי IHH בחשד ששיתף פעולה עם אל-קאעידה במלחמת האזרחים בסוריה.
בסוף מאי 2010 ארגן ה-IHH, יחד עם תנועת Free Gaza, את המשט לרצועת עזה שמטרתו המוצהרת הייתה לשבור את הסגר על רצועת עזה, שהוטל בעקבות חטיפת גלעד שליט בידי החמאס וההכרזה על הרצועה כ"יישות עוינת".
בבוקר 31 במאי, לאחר שהחלו הספינות להתקרב לחופי עזה, השתלטו לוחמי שייטת 13 וחיל הים של צבא ההגנה לישראל על הספינות בעודן מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל.
חלק מנוסעי הספינות, ובעיקר הפעילים באונייה הגדולה במשט, "מאווי מרמרה", תקפו את החיילים בסכינים ובאלות, לקחו חלק מהם בשבי, תוך פציעתם, ולדברי צה"ל אף פתחו בירי אש חיה לעבר הלוחמים.
החיילים השיבו באש ובמהלך האירוע נהרגו כ-9 מהפעילים שהיו על הספינה, כ-20 מהם נפצעו, וכן נפצעו גם 10 מלוחמי השייטת.
ביוני 2011 הודיע הארגון כי לא ישתתף במשט השני לעזה שתוכנן לאותו חודש.
לאחר החתימה על הסכם חמאס–ישראל (אוקטובר 2025) וכניסת הפסקת האש, ימים ספורים חלפו מאז נכנסה הפסקת האש בעזה לתוקפה, פורסם ש-IHH, שישראל אסרה בעבר על פעילותו בשל מעורבותו במשט המרמרה וקשריו עם ארגון הטרור חמאס, פעל ברצועה.
לפי הדיווחים בטורקיה, IHH החלה לפעול בעזה בתחום פינוי ההריסות.
IHH סיפקה מזון לתושבי עזה גם לפני הפסקת האש, אך לאחר חתימת ההסכם הרחיבה את פעילותה והחלה להפעיל ציוד מכני כבד, כחלק ממהלך לפינוי הריסות ואיתור גופות.
אישור נוסף לפעילותו של הארגון הגיע משגריר טורקיה במצרים שאמר בתקשורת כי טורקיה, באמצעות IHH וארגונים אחרים, "מסייעת בשיקום רצועת עזה".
iGo היא תוכנת ניווט שפותחה על ידי החברה ההונגרית NNG LLC (לשעבר, "Nav N Go").
חברת Nav N Go נוסדה בשנת 2004 על ידי דודי ורניק וקובי הלפרין, הבעלים של חברת "Gps&More", שהוקמה בשנת 2004. החברה מוכרת גם בשם iGO בזכות תוכנת הניווט שפיתחה, אשר משתמשת בטכנולוגיית תלת-ממד ומדמה דרכים, נתיבים ומבנים.
בעקבות רכישת NNG את חברת Topmap בשנת 2009, חברת מיפוי אירופאית, התאפשר לחברה לבצע התאמה של תוכנת הניווט iGO עבור משתמשים בארצות שונות, תוך שימוש ב-54 שפות שונות ומגוון גדול של מפות בכיסוי עולמי.
נכון לשנת 2013, לחברת Gps&More סניפים באירופה, ארצות הברית, דרום אמריקה, סין, אוסטרליה, ישראל והונגריה.
השירות נועד לענות על הצורך במיפוי "שטחים מתים" דוגמת יישובים שאינם מסומנים, שטחי טיולים, מדבריות וכולי.
Gps & More Ltd מיפתה את שטח מדינת ישראל עד לכדי קנה מידה של מטר רבוע.
פריסת המיקוד המעניקה לכל בית ולכל ריבוע מספר ייחודי ובכך היא מגשרת על פערי הניווט בין שטחים ממופים לשטחים מתים.
קונסולת קומודו (של סלקום) - הפקת גרסת iGo הכוללת שירות דיווחי תנועה ושילוביות מלאה בין תוכנת הניווט ויישומוני הקונסולה.
בטר פלייס (מכונית חשמלית) - הפקת גרסת iGo המותאמת למערכת המולטימדיה של הרכבים החשמליים תוך יצירת שילוביות בין מחשב הרכב לתוכנת הניווט.
IGN הוא אתר אינטרנט אמריקאי העוסק בבידור ומתמקד במשחקי וידאו, בסרטים, במוזיקה ובתכני מדיה נוספים.
האתר מכיל מספר ערוצים העוסקים בנושאים ספציפיים בבידור.
ערוצים העוסקים במשחקי וידאו כוללים: משחקי מחשב, פלייסטיישן, Xbox, קונסולות נינטנדו, משחקי רטרו ועוד.
חברת האם של IGN היא IGN Entertainment, שבעלותה מספר אתרים נוספים, כגון GameSpy.
באוקטובר 2014 השיק IGN אתר רשמי לשחקנים בישראל.
בשנת 1998 איחדה החברה את הרשת תחת IGN כערוצים באתר.
ביוני 2005 דיווחה IGN על כ-24 מיליון צופים שונים בחודש, ו-4.8 מיליון משתמשים רשומים בכל החטיבות של האתר.
בספטמבר 2005 נקנתה IGN על ידי תאגיד התקשורת של רופרט מרדוק, ה-News Corporation, בסכום של כ-650 מיליון דולר.
חבר בצוות IGN מעניק למשחק דירוג שבין 0.1 ל-10.0. הציון נקבע לפי היבטים שונים של המשחק, כגון משחקיות, גרפיקה, סאונד, וזמן משחק.
כל משחק מקבל דירוג לכל קטגוריה, אך הציון הכללי של המשחק הוא הערכה נפרדת, לא ממוצע בין הקטגוריות.
ב-3 באוגוסט 2010, IGN הכריזה כי היא משנה את שיטת הדירוג שלה.
במקום מדרג של 100 נקודות בהפרשים של 0.1, הציונים החדשים יכילו מדרג של 20 נקודות, כלומר, הפרשים של 0.5. בשתי השיטות הציון המקסימלי הוא 10.0, ושינוי השיטה איננו רטרואקטיבי, כלומר לא חל על דירוגים שקדמו לו.
נוסף על כך שינוי השיטה איננו משפיע על ציון הקוראים, שעדיין נעשה בשיטה הקודמת.
IIACF - International Israel Allies Caucus Foundation ("הקרן הבינלאומית לשדולות חברי פרלמנט אוהדי ישראל") הוא ארגון גג של שדולות פרו-ישראליות הפועלות בבתי הקונגרס האמריקאים, הפרלמנט האירופי ובפרלמנטים אחרים ברחבי העולם.
משרדי הארגון ממוקמים בוושינגטון, בריסל וירושלים.
מקים הארגון ונשיאו היה השר וחבר הכנסת לשעבר, הרב בני אלון.
בשנת 2004 הקימה קבוצה חברי כנסת ממפלגות שונות את Knesset Christian Allies Caucus (השדולה לקידום היחסים עם הקהילות הנוצריות), שפעלה על מנת לקדם את הקשרים בין חברי פרלמנט נוצרים אוהבי ישראל ברחבי העולם לבין החברים בשדולה, והיוותה את הבסיס לקרן.
בשנת 2006 חברו יחד חברי קונגרס משתי המפלגות האמריקאיות (עומדים בראשה שני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הרפובליקנית ושני יושבי-ראש-עמית מהמפלגה הדמוקרטית) להקמת (Congressional Israel Allies Caucus (CIAC הפועלת בחסות הקרן.
מאז הוקמו כ-20 שדולות נוספות ברחבי העולם: בקנדה, אורוגוואי, ברזיל, דרום אפריקה, פינלנד, אנגליה, יפן, הפיליפינים, קוריאה הדרומית, מלאווי ועוד.
מטרות הקרן הן לרתום את הפרלמנטים השונים והממשלות ברחבי העולם לתמיכה בישראל, לתאם ביניהם את הסיוע לישראל וביצוע של יוזמות משותפות ואחידות בעזרת קידום ושיתוף תקשורת ומידע בין חברי פרלמנט ומחוקקים.
IFR Aspid היא מכונית על בתצורת מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הספרדית Aspid (שם מלא: IFR Automotive, S.L) אשר הייתה מיוצרת משנת 2008 ועד 2010 במפעל החברה בראוס.
גלגלים בתצורה מבנה חיצוני ("Open-wheel car" )
מערכת הבלמים: דיסק (TBD) המורכבים משני דיסקים קלי משקל מנירוסטה עם חריצים גדולים בצורת טורבינות שנועדו למקסם את קירור הבלם ביעילות מרבית להיות במשקל של 70% קלים יותר מאשר בלם קונבנציונלי.
מארז מאלומיניום שפותח עבור קשיחות מקסימלית
שלדת הדגם - חיזוק קורות העוברות במרכזים כדי לשפר את הקשיחות והאווירודינמיקה
מחיר בסיסי - 75,000 שטרלינג (דגם "Aspid Sport")
מחיר בסיסי - 107,000 שטרלינג (דגם "Aspid SuperSport")
תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 2.8 שניות (מנוע 1,997 סמ"ק מתוצרת הונדה מסוג "Honda F20C engine" (מגדש טורבו, בדגם "Aspid SuperSport")
הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וג'ו.
המיני-אלבום יצא לאור ב-21 באוגוסט 2015 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
מתוך המיני-אלבום, יצא הסינגל היחיד "When Love Hurts", שהגיע למקום השלישי במצעד שירי הדאנס קלאב.
השירים "Save My Soul" ו-"Say Love" לא יצאו כסינגלים מהמיני-אלבום, אך הצליחו להיכנס למצעד שירי הפופ הדיגיטליים.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם21 באוגוסט 2015הורדה דיגיטליתאטלנטיק
IIII הוא אלבום האולפן הרביעי של המפיק מוזיקלי והדי ג'יי הגרמני רובין שולץ.
האלבום יצא לאור ב-26 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם26 בפברואר 2021הורדה דיגיטלית • סטרימינגוורנר מיוזיק גרופ
iHeartMedia הוא תאגיד תקשורת המונים אמריקאי שנוסד ב-1972.
התאגיד אחראי על שידורי רדיו, פודקאסטים, מדיה דיגיטלית ואירועים חיים.
החברה מחזיקה ביותר מ-850 תחנות רדיו AM ו-FM בארצות הברית.
כמו כן, החברה הייתה אחראית על שידור רדיו ופודקאסטים באינטרנט.
מאז 2014, התאגיד אחראי על פרסי המוזיקה של iHeartRadio.
Internet Movie Database (בתרגום חופשי, "מסד נתוני סרטים אינטרנטי") הוא אתר אינטרנט המכיל מסד נתונים מקוון של מידע על סרטים, שחקני קולנוע, תוכניות טלוויזיה, צוות הפקה ומשחקי וידאו.
האתר נמצא בבעלות חברת אמזון.
הפריט העתיק ביותר שנתוניו שמורים במסד הוא "מעבר נוגה" משנת 1874.
אתר IMDb מכיל מידע על סרטים וסדרות טלוויזיה, החל מפרטים בסיסיים כמו שמות השחקנים, הבמאי, תקציר עלילה וביקורות, ועד פרטי טריוויה, שגיאות המשכיות בסרט, פסקול וקשרים לסרטים אחרים.
באתר דפים על שחקנים, במאים ותסריטאים המפרטים את הסרטים והתוכניות בהם עבדו, ולעיתים מכיל ביוגרפיה שלהם, וכן דפים של דמויות בדיוניות מתוך סרטים.
בנוסף לנתונים על סרטים ומשחקי וידאו יש באתר חדשות על סרטים וסדרות טלוויזיה, וכן סקירה מיוחדת על אירועים כגון חלוקת פרסי האוסקר.
באתר הייתה גם מערכת פורומים פעילה, הן לכל סרט ולכל אדם, והן פורומים לדיונים כלליים בנושאים שונים.
IMDb הוא אתר חינמי, וכן אין צורך להירשם אליו על מנת לקבל גישה לנתונים שבאתר.
משתמשים רשומים באתר יכולים לדרג את הסרטים, הסדרות והפרקים לפי טעמם מ-1 עד 10. כמו כן, קיים מסלול בתשלום בשם "IMDb Pro", המאפשר קבלת מידע מורחב ומפורט יותר, בעלות חודשית של כ-20 דולר.
מסד הנתונים נוצר משתי רשימות אשר החלו כפרויקטים עצמאיים בשנת 1989 על ידי משתתפים בקבוצת הדיון rec.arts.movies.
הרשימה הראשונה הייתה של שחקניות עם עיניים יפות, אשר נקראה בפי רוב "הרשימה".
השנייה, אשר נקראה "רשימת דירוגי סרטים", כללה דירוג של סרטים שונים מ-1 עד 10. בכל אחת מהן, מתחזק אחד רשם פריטים שנשלחו אליו על ידי אנשי קבוצת הדיון, והעלה גרסה מעודכנת של הרשימה מדי פעם.
בשנת 1990, חיבר קול נידהם בין שתי הרשימות, ויצר רשימה אחת מאוחדת.
לאחר מכן החל ביצירת רשימת שחקנים, בעוד חברי קבוצת דיון נוספים החלו ביצירת רשימות לבמאים ולשחקניות.
בתחילה היו הרשימות מוגבלות לאנשים אשר עדיין חיים ופעילים, אך לאחר מכן נוספו אנשים שפרשו, ומאוחר יותר נוצרו רשימות נפרדות לשחקנים ושחקניות שמתו.
עד סוף השנה היו במאגר כ-10,000 סרטים שונים.
ב-17 באוקטובר, יצר נידהם מספר פקודות יוניקס, אשר אפשרו חיפוש נתונים במאגר.
כך נוצר מסד הנתונים לראשונה, שנקרא אז "rec.arts.movies movie database".
בשנת 1993 הורחב מסד הנתונים, ונכללו בו קטגוריות נוספות של קולנוענים ומידע דמוגרפי נוסף, כמו גם פרטי טריוויה, ביוגרפיות ותקצירי עלילה.
דירוגי הסרטים שולבו בנתוני המאגר, ונוסף ממשק דואר אלקטרוני שנועד למשוב על האתר.
באותה שנה, עבר מסד הנתונים לרשת ה-World Wide Web.
האתר נקרא בתחילה "Cardiff Internet Movie Database", משום שישב על שרתי מחלקת המדע של אוניברסיטת קרדיף שבוויילס.
בשנת 1994, שופר ממשק הדואר האלקטרוני, כך שיאפשר הוספה ועדכון של מידע באתר.
בשנת 1995, גדל האתר לממדים אשר לא אפשרו למנהליו להסתמך רק על תרומות ולנהל אותו בזמנם החופשי.
בשנת 1996 הפך IMDb לתאגיד בממלכה המאוחדת, ונקרא Internet Movie Database Ltd.
קול נידהם היה לבעלים, ושאר בעלי המניות היו האנשים אשר תחזקו את האתר.
ההכנסות באו דרך פרסומות, רישיונות ושותפויות.
מצב זה נמשך עד שנת 1998. מאגר הנתונים גדל מדי יום, רוב ההכנסות הוצאו על ציוד, ולא נותר די כסף לשלם משכורות לעובדים.
האתר אף סבל מהאטות ניכרות, הן בגישה אליו והן בעדכון המידע.
מספר חברות גדולות הציעו לרכוש את האתר, אך בעלי המניות מיאנו למכור אותו אלא אם כן יובטח כי המידע באתר יישאר חופשי.
באפריל 1998, חתם נידהם על עסקה עם ג'ף בזוס, מייסד בעלים ומנכ"ל אמזון, על מכירת IMDb לאמזון כחברת בת.
מכירה זו אפשרה ל-IMDb לשלם משכורות לבעלי המניות על עבודתם, בעוד לאמזון אפשרה העסקה לפרסם את עצמם באתר במכירת DVD וקלטות וידאו.
בשנת 2002, הקימה IMDb אתר אחות בשם IMDbPro.
האתר מציע מידע נוסף לאנשי המקצוע בתחום.
השימוש ב-IMDbPro הוא בתשלום ולא נועד לקהל הרחב.
ב-26 בינואר 2006, נוספו לאתר פרקי תוכניות טלוויזיה, המציגים את צוות השחקנים וההפקה לכל פרק בנפרד.
בכך גדל מספר הכותרים באתר מ-485,000 לכמעט 750,000. קול נידהם תיאר זאת כ"שינוי הגדול ביותר שאי פעם ביצענו במסד הנתונים שלנו".
באתר יש סקאלת דירוג, המאפשרת למשתמשים רשומים לדרג כל סרט באתר בציון של 1 עד 10. כל משתמש רשאי להצביע לכל סרט פעם אחת בלבד, כאשר הצבעה נוספת תבטל את ההצבעה הקודמת.
בשנת 2006 נוספה האפשרות להצביע גם לתוכניות טלוויזיה, לפרקים של תוכניות טלוויזיה ולמשחקי מחשב.
ההצבעות מסוננות ומשוקללות בדרכים שונות על מנת ליצור ממוצע משוקלל.
רשימת 250 הגדולים מציגה את 250 הסרטים עם הציון המשוקלל הגבוה ביותר באתר.
ברשימה נכללים אך ורק סרטים אשר הוצגו בקולנוע ואורכם עולה על 45 דקות.
בנוסף, סרטי תעודה לא נכללים ברשימה, ולסרט צריכות להיות לפחות 25,000 הצבעות על מנת שיוכל להיכלל ברשימה.
הרשימה מבוססת על הצבעות של "מצביעים קבועים" בלבד, מושג אשר אינו מוגדר באתר.
הנתונים נכונים ל-26 בספטמבר 2024:
באתר גם רשימת "100 הגרועים", המציגה את הסרטים עם הציון הנמוך ביותר באתר.
בעוד הדירוג ב-250 הגדולים משתנה לעיתים רחוקות, ה"זוכה" ברשימת 100 הגרועים משתנה לעיתים קרובות.
במהלך חודש דצמבר 2021, נדחק הסרט "מועדון קרב" מ-1999 למקום ה-12 והסרט שהחליף אותו - "ספיידרמן: אין דרך הביתה".
האתר מדרג גם סדרות ומשחקי וידאו ויש דירוג של האתר לסדרות ולמשחקי הווידאו הטובים ביותר.
האתר הכיל פורום לכל ערך במסד הנתונים, המאפשרים למשתמשים רשומים לשוחח על הסרט או האדם לו מוקדש הפורום.
לצידם קיימים 47 פורומים ראשיים בנושאים כלליים שונים, כטריוויה, פרסים, תוכניות טלוויזיה, משחקי מחשב ועוד.
ב-3 בפברואר 2017 הודיעה IMDb על ביטול וסגירת הפורומים באתר.
הפורומים נסגרו והוסרו מהאתר ב-20 בפברואר 2017.
IMAX (בתעתיק לעברית: איימקס) היא מערכת מקיפה של מצלמות קולנוע, סרטי צילום, מקרנים ואולמות הקרנה שמיוצרת על ידי "תאגיד IMAX" הקנדי, שידועה בזכות המסכים הגדולים שלה, בעלי יחס גובה–רוחב גבוה של 1.90:1.
אולמות IMAX מאופיינים במושבים שממוקמים בדירוג גבוה, בדומה לאצטדיון.
בכמה מקומות נבחרים בעולם קיימים אולמות עם מסכי IMAX גבוהים במיוחד, בעלי יחס גובה–רוחב של 1.43:1.
לרצון להעצים את הוויזואליה של הקולנוע יש היסטוריה ארוכה.
ב־1929 חברת פוקס הציגה את "הפוקס גראונדר" מקרן חדש של 70 מילימטר, שבמהירות הוצא משימוש.
סינמסקופ ו־VistaVision הרחיבו את התמונה המוצעת ממקרן של 35 מילימטר, וכמו כן היו אולמות שהשתמשו במספר מקרני קולנוע כמו הסינרמה בשביל הצגה עוד יותר רחבה.
על אף שהיא הייתה מרשימה, הסינרמה הייתה מגושמת, קשה להתקנה והרווחים שבין המסכים היו קשים להסתרה.
מקרני IMAX דיגיטליים מקרינים תמונה ברזולוציה של 2,048 על 1,080 פיקסלים, או 4,096 על 2,160 במקרני לייזר.
מקרני IMAX אנלוגיים משתמשים בסרט צילום גדול במיוחד ברוחב 70 מ"מ.
בניגוד למקרנים קונבנציונליים, הסרט נע לאורך דרך המקרן ולא לרוחב, מה שמאפשר להקרין תמונה גדולה בהרבה מסרט 70 מ"מ רגיל שנע לרוחב.
בשנותיו הראשונות (תחילת שנות ה־70) של ה-IMAX הוא הכיל כשישה ערוצי קול מגנטיים שנמצאו על סרט הצילום.
הקול ההיקפי כלל גם רמקול שמוקם על התקרה.
כיום אולמות IMAX בישראל נמצאים במתחמי פלאנט ומציגים בקביעות סרטים הוליוודיים עדכניים בפורמט IMAX, נכון ל-2025 קיימים בישראל שלושה אולמות קולנוע אשר משתמשים בפורמט IMAX: פלאנט ירושלים, פלאנט ראשון לציון ופלאנט באר שבע.
אולמות פלאנט מציגים רק בפורמטים של IMAX דיגיטלי ו-IMAX 3D.
בעבר אולמות IMAX בישראל היו בבעלות חברת גלובוס מקס, להם היו שלושה אולמות קולנוע שהשתמשו בפורמט ה־IMAX:
The MAX – בית קולנוע שהופעל על ידי חברת גלובוס מקס וממוקם באילת.
בעברו, לפני שנסגר, הציג סרטי תלת מימד ייעודיים.
גלובוס מקס סיימה את החוזה עם "תאגיד IMAX" ב־2009 ובעקבות כך הפכה את אולמות ה־IMAX לאולמות רגילים.
iLife היא חבילת תוכנה (אשר פיתוחה הופסק לאחר שנת 2015) שפותחה באפל מחשבים ל-Mac OS X, ומשמשת לעריכה, צפייה וארגון של תוכן דיגיטלי.
החבילה מגיעה עם כל מחשב מקינטוש חדש שנקנה באפל.
עד כה פורסמו 6 גרסאות שונות של iLife:
iLife, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2003; 49$
iLife '04, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2004; 49$
iLife '05, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2005; 79$
06' iLife, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2006. 79$
08' iLife, הוצגה בתערוכת Macworld באוגוסט 2007. 79$
09' iLife, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2009. 79$
11' iLife, הוצגה באירוע אפל מיוחד באוקטובר 2010. 49$
iLife '11 שוחררה ב-20 באוקטובר 2010 ומצריכה את הגרסה העדכנית ביותר, כיום, של מערכת ההפעלה Mac OS X - 10.6.7.
הגרסאות הראשונות של iMovie,iPhoto, iDVD, GarageBand ו-iWeb הושקו בסדר זה כחלק מהחזון של סטיב ג'ובס ליצירת "דרך חיים דיגיטלית" (digital lifestyle) במחשבי המקינטוש.
בתחילה, iMovie, iTunes ו- iPhoto ניתנו להורדה בחינם מהאתר של אפל, ו-iDVD הייתה זמינה רק למחשבים עם כונני SuperDrive (קורא וצורב DVD).
בתערוכת Macworld בינואר 2003, כל התוכנות הוכנסו לחבילה אחת בשם "iLife".
בעוד ש-iTunes נשארה תוכנה חינמית, שאר התוכנות הפכו לזמינות אך ורק על ידי קניית החבילה כולה או רכישת מחשב מקינטוש חדש.
iTunes היא גם התוכנה היחידה שניתנת להרצה על Microsoft Windows.
iTunes היא תוכנה המאפשרת שמיעה והצגת קובצי מוזיקה ווידאו בפורמטים שונים.
בנוסף, iTunes מאפשרת גישה לחנות שירים מקוונת ומאפשרת סינכרון קובצי מוזיקה, וידאו ותמונות עם נגן אייפוד.
iPhoto היא תוכנה המיועדת לארגון תמונות, ומאפשרת למשתמש לצפות, לאחסן, לערוך ולשתף תמונות דיגיטליות.
התוכנה מאפשרת גם יצירת אלבומי תמונות באינטרנט או על גבי CD.
היתרון הגדול של iPhoto הוא היכולת שלה לייבא תמונות מרוב המצלמות הדיגיטליות ללא צורך בהתקנת דרייברים.
בגרסה האחרונה של התוכנה, יש אפשרות לזיהוי פנים וזיהוי המקום שבו צולמה התמונה.
iMovie מאפשרת צילום ועריכה של ווידאו והוספה של אפקטים מיוחדים.
התוכנה יודעת לעבוד גם עם מצלמות MPEG-4, HDV ועם מצלמת iSight של אפל.
iDVD מתקשרת עם iMovie לצורך צריבת סרטים על גבי DVD והוספה של תפריטים בהם.
GarageBand היא תוכנה ליצירה ועריכה של מוזיקה ופודקאסטים, שיודעת לתקשר עם מכשירים חיצוניים כגון גיטרות.
בגרסה האחרונה, נוספה בה אפשרות לצפות בשיעורי נגינה בשלבים בפסנתר ובגיטרה.
בנוסף, ניתן להוריד בתשלום דרך החנות המקוונת שיעורי נגינה עם אמנים ידועים כגון סטינג, ונורה ג'ונס.
iWeb היא התוכנה האחרונה שהתווספה לחבילת iLife, והוצגה לראשונה בתערוכת Macworld בינואר 2006. התוכנה מקנה את היכולת לשתף באינטרנט את התכנים שנוצרו על ידי תוכנות iLife האחרות.
הערה: בשנת 2010 כשאפל הכריזה על גרסת ilife 11, לא נכללו בה iDVD וiWeb.
הגרסה הנוכחית היא iLife 13 ל-OS X ול-IOS 7
Ĳ הוא סימן טיפוגרפי המשמש בלשון ההולנדית.
יש לו מאפיינים של אות, של דיגרף, ושל ליגטורה, אולם לא ניתן להגדיר אותו כאף אחד מאלו באופן בלעדי.
מבחינה פונטית הוא מייצג את הדיפתונג , אשר נשמע לאוזן הישראלית כ-אֶי.
מקורו של ĳ הוא ב-i כפולה: ii.
בהולנדית של ימי הביניים השתמשו בצירוף ii לסמן הגייה ארוכה של i.
מכיוון שבזמנים אלו האות i טרם נכתבה עם נקודה עליונה, קשה היה להבחין בין ii לבין u בכתב רהוט.
על כן הוסיפו לצירוף ii "זנב" קטן מתחת ל-i השנייה.
במאה ה-18 וה-19 לא היה כתיב אחיד לצירוף: יש שכתבו אותו כ-ĳ ויש שכתבו אותו כ-y, ולעיתים אף כ-ÿ.
לכאורה הצירוף ĳ הוא דיגרף.
אולם מספר תכונות של הצירוף מונעות ממנו להשתייך להגדרה זו:
כאשר מילים הפותחות ב-ĳ נכתבות בראש משפט, הצירוף כולו נכתב באות גדולה, וכך גם לגבי שמות מקומות: Ĳmuiden, Ĳsselmeer.
בכך דומה הצירוף לליגטורה (השווה צרפתית: Œil במקום Oeil) - אם כי בהיותו בלתי מחובר לא ניתן להגדירו כליגטורה ממש.
בבית ספר לומדים התלמידים בדרך כלל שהצירוף ĳ הוא האות ה-25 במספר של האלפבית ההולנדי.
תיאור זה מופיע גם באנציקלופדיה הראשית של הולנד, ה-"וינקלר-פרינס".
בכתב יד, גם אצל מי שאינו מחבר את האותיות, הצירוף ĳ בדרך כלל מחובר, ונראה כמו האות y עם קו מעליה.
כך גם באות גדולה: הצירוף Ĳ נכתב לעיתים קרובות באופן זהה לאות Y.
עם זאת, גם לא ניתן להגדיר את הצירוף כאות, משום שבמילונים מופיע הצירוף ĳ בין האותיות ih ל-ik.
ספר הטלפונים ההולנדי מתייחס לצירוף ĳ כחלופה שוות ערך ל-y מבחינת הסדר האלפביתי.
כך למשל עשוי להופיע השם Bruĳm בין Bruyl ל-Bruyn.
בהולנדית העל-דיאלקטלית נהגה הצירוף ĳ באופן הבא:
בדרך כלל כדיפתונג , כלומר צירוף של e פתוחה (כמעט a) ו-i.
לאוזן הישראלית הגייתו נשמעת "אַי" או "אֵי".
במילה bĳzonder ("מיוחד") הוא נהגה כתנועת i.
בסיומת האדוורביאלית lĳk- (כגון koninklĳk, "מלכותי") הוא נהגה כתנועת מרכזית עמומה ("שווא").
הן הדיפתונג הבלתי רגיל והן צורת כתיבתו פותחים פתח לשיבושים רבים אצל זרים הנדרשים להגות את הצירוף.
ההולנדים מודעים לכך, ובמקרים מסוימים אף החליפו את הכתיב כדי להקל על הזרים: קבוצת הכדורגל פיינורד שינתה את שמה מ-Feĳenoord ל-Feyenoord לאחר שזכתה להכרה בינלאומית, וחבר הפרלמנט פים פורטאון שינה את איות שמו מ-Fortuĳn ל-Fortuyn.
בהולנדית נקרא הצירוף ĳ בשם "אַי ארוכה" (lange ĳ) וזאת כדי להבדילו מהצירוף ei (הנקרא "אַי קצרה") או מהאות y (הנקראת "i יוונית").
על כל פנים, הגיית הצירוף ei זהה להגיית ĳ ברוב המקרים.
ILSRS- Ionization loss stimulated Raman-spectroscopy היא שיטת ספקטרוסקופית מסות למדידת ויברציות מולקולריות המבוססת על עירור ראמאן מאולץ.
בשיטה זו נעשה שימוש בעירור רמאן מאולץ להקטנת כמות היונים שנוצרים בספקטרוסקופ מסות.
שימוש בשיטה זו מאפשר סריקת תחומי תדרים רחבים ברמת רזולוציה בינונית-גבוהה הן מבחינת תדר הוויברציה והן מבחינת הבדלי המסות.
שיטה זו משמשת בעיקר להבחנה בין קונפורמרים שונים (מבנים שונים של מולקולה בעלת הרכב זהה, בדומה לאיזומרים) של מולקולות ביולוגיות קטנות.
בשיטת ה-ILSRS נעשה יינון מולקולרי, כאשר המבנה המולקולרי הנבחן עובר ממצב היסוד הויברציוני למצב מעורר תהליך היינון הופך ללא יעיל ולכן נוצרת החסרת יונים.
תהליך היינון מבוצע בדרך כלל באמצעות לייזר נסרק ב תחום ה-UV והעירור הויברציוני באמצעות תהליך רמאן מאולץ שנוצר על ידי שתי קרני לייזר שהפרש אורכי הגל ביניהן נסרק.
אורך הגל של אחת מהקרניים בתחום הנראה משתנה (נסרק), כאשר הפרש אורכי הגל בין הקרניים תואם להפרש בין רמות אנרגיה ויברציוניות ייווצר עירור.
מנגנון היינון יהפוך ליעיל פחות ולא יוכל ליינן את המולקולות מהרמה המעוררת וכך נמדדת ירידה בכמות היונים במערכת.
וירוס האהבה , הייתה תולעת מחשבים שתקפה עשרות מיליונים של מחשבי windows בתאריך 5 במאי 2000 (בפיליפינים) ואחריו.
היא התפשטה כהודעה בדואר האלקטרוני עם הכותרת ILOVEYOU וקובץ מצורף בשם "LOVE-LETTER-FOR-YOU.txt.vbs".
סיומת הקובץ השנייה (במקרה הזה 'VBS' - קובץ תסריט בשפת התכנות VBScript) הייתה מוחבאת כברירת מחדל במערכת ההפעלה חלונות באותה תקופה, מה שהטעה משתמשים לחשוב שזה קובץ טקסט רגיל.
פתיחת הקובץ המצורף הפעילה את הסקריפט שהיה כתוב בויז'ואל בייסיק.
התולעת גרמה לנזק על המכונה שהפעילה אותה, כשהיא דורסת קובצי תמונה, ושולחת עותק של עצמה ל-50 הכתובות הראשונות בספר הכתובות של חלונות, אשר בו משתמשת תוכנת אאוטלוק של מיקרוסופט.
הווירוס גרם לנזקים בשווי של מילארדי דולרים ועם הזמן המשיכו להתפתח גרסאות נוספות של הווירוס.
בעקבות כך ה-FBI החליטה לפתוח בחקירה פלילית ביחד עם רשויות החוק הפיליפיניות שבעקבותיהן נעצר סטודנט פיליפיני למחשבים בן 27 מאוניברסיטת AMA בשם אונל דה-גוזמן.
להגנתו טען דה-גוזמן כי הפיץ את הווירוס בטעות וסירב לומר האם היה זה שכתב אותו.
ב-22 באוגוסט 2000 בוטלו ההליכים המשפטיים כנגדו.
בשנת 2001 הופיעה גרסה של התולעת שהפעילה וירוס צ'רנוביל.
ארבעה דברים הובילו להצלחה של ILOVEYOU:
הוא מסתמך על כך שמערכת שפת התסריט פועלת.
המנוע לא היה ידוע לפני כן, ומיקרוסופט ספגה ביקורת נוקבת על כך שהשאירה כלי כל כך חזק ומסוכן מופעל על ידי ברירת מחדל כשאף אחד אינו מודע לקיומו.
הוא ניצל את האלגוריתם של מיקרוסופט להחבאת סיומות הקבצים.
חלונות התחילה להחביא סיומות כברירת מחדל.
האלגוריתם פירש שמות קבצים משמאל לימין, כשהוא עוצר ב"נקודה"(.) הראשונה.
הקבצים המצורפים שהייתה להם שתי הארכות קבצים הציגו את הסיומת הפנימית שלהם - -TXT כסיומת האמיתית.
קובצי טקסט נחשבים כלא מזיקים, כי במצב נורמלי הם לא מסוגלים להריץ בתוכם קובץ הרצה.
הוא השתמש בהנדסה חברתית כדי לפתות משתמשים לפתוח את הקובץ המצורף (מתוך רצון אמיתי או סקרנות) על מנת להבטיח התפשטות מתמשכת.
הוא ניצל את החולשות בעיצוב של אאוטלוק ושל חלונות והגיע לתכונות שלא אמורות להיות בשימוש, שדרכן יכול היה להריץ בקלות קוד זדוני שהצליח להשיג גישה מלאה למערכת ההפעלה, לאחסון המשני ולמידע של המערכת והמשתמש.
כל זה על ידי כך שגרם למשתמשים לא-מתוחכמים ללחוץ על אייקון.
הוא ניצל את תמימותם של הגולשים - בזמן שהופץ האינטרנט לא היה מוכר לרוב הציבור, ועל כן המודעות לווירוסים הייתה נמוכה.
המשתמשים לא היו חשופים למגוון הסכנות הטמונות ברשת, ולא היו חשדניים כלפי הודעות מוזרות.
ה-iLoo (קיצור ל-Internet Loo, בית שימוש אינטרנטי) היה פרויקט מבית מיקרוסופט שהיה אמור לאפשר בתי שימוש ניידים שתומכים באינטרנט אלחוטי.
ה-iLoo, שהיה מתוכנן לשמש בפסטיבלי קיץ בריטים, תואר כבית שימוש נייד עם חיבור אינטרנט אלחוטי, מסך פלזמה מתכוונן, מקלדת אלחוטית עמידה למים, מערכת שמיעה היקפית עם שישה ערוצי סטראו ונייר טואלט עליו מוטבעים כתובות אתרי אינטרנט מוכרים.
ל-iLoo תוכננו גם מקלדת ומסך נוספים מבחוץ, והיה צורך בשמירה עליהם כדי שלא ייגנבו.
הפרויקט היה אמור להיות אחת מהיוזמות המצליחות של MSN בממלכה המאוחדת, שהיו אמורות להציג את האינטרנט במקומות לא רגילים, כמו ברחוב (MSN Street), בפסלי רחוב (MSN Park Bench) ובכיסאות חוף (MSN Deckchair).
הפרויקט הוכרז ב-MSN UK ב-30 באפריל בשנת 2003, והיה מושא לבדיחות רבות לפני שהוכרז כמתיחה על ידי מיקרוסופט ב-12 במאי.
ב-13 במאי, הצהרה נוספת של מיקרוסופט טענה שלמרות שהפרויקט לא היה מתיחה, הוא בוטל מכיוון שהוא לא היה מקדם מספיק את המותג של MSN.
פרויקט ה-iLoo של מיקרוסופט הוכרז כ"כישלון" ביחסי ציבור ב-Online Journalism Review.
ה-iLoo עוצב להיות בית שימוש נייד שתומך באינטרנט אלחוטי, שיאפשר למשתמשים לגלוש באינטרנט בזמן שהם נמצאים בבית השימוש.
מבחינה טכנית, המתקן תוכנן כך שיהיה בו חיבור פס רחב לאינטרנט אלחוטי 802.11b, מקלדת עמידה למים, מסך פלזמה מסתובב המחובר למחשב המריץ חלונות XP, מערכת שמיעה היקפית עם שישה ערוצי סטראו מתחת לכיור, נייר טואלט עליו מוטבעים כתובות אתרי אינטרנט מוכרים ושירותי שאיבה.
מבחוץ, על המתקן היה אמור להיות לוגו של MSN ו"תחנת hotmail" עם מסך פלזמה ומקלדת נוספים, שישמשו את האנשים שממתינים בתור.
ליד העמדה היה אמור להיות מוצב שומר, שיוודא שנעשה שימוש ראוי בציוד ושימנע גנבות של המוצרים.
ה-iLoo היה אמור להיות מושק ב"כמות גדולה של פסטיבלי קיץ", ותוכנן להיות מושק אך ורק בבריטניה.
מזהה בינלאומי של מכשיר נייד או מספר IMEI הוא מספר, בדרך כלל ייחודי, אשר המשמש לזיהוי של מכשירים מסוג 3GPP (GSM, UMTS, LTE) ומכשירי טלפון ניידים מסוג iDEN ומכשירים נוספים לתקשורת סלולרית גם כן.
ברוב מכשירי הטלפון הניידים ניתן להציג את מספר ה-IMEI באמצעות הזנת הקוד #06#* מהחייגן (חיוג).
ניתן למצוא את מספר ה-IMEI מודפס על מדבקה בגב המכשיר הסלולרי (אשר נגישה לאחר הסרת הסוללה) וגם, במכשירי סמארטפון מסוימים ניתן להציג את המספר ממסך ההגדרות של המכשיר.
מספר ה-IMEI נפוץ בקרב מכשירים סלולריים מסוג GSM בעיקר לזיהוי ומניעה של גנבות באמצעות חסימה מרשתות סלולריות.
רשת ה-GSM מנהלת מאגר שמשמש כמסד נתונים עבור חברות סלולר בשוק הבינלאומי לצורך של זיהוי המכשיר וחברות סלולר אשר מקבלות דיווח על מכשיר גנוב יכולות לצרף בקשה להוספת מספר ה-IMEI לרשימה השחורה במסד הנתונים של ה-GSM.
IMP רקורדס היא חברת תקליטים ישראלית.
החברה מתמחה במוזיקת דאנס, כמו כן הוציא את האלבומים הראשונים של דנה אינטרנשיונל ואת אלבום הבכורה של מאיה סימנטוב ועופר ניסים.
בחברה הוחתמו האמנים מיכל אמדורסקי, עופר ניסים ורגב דהן.
החברה החלה כחנות התקליטים IMP ברחוב קרן היסוד בירושלים בשנת 1983. החנות התמחתה במוזיקה קלאסית, אך כללה גם מחלקת פופ שייבאה סינגלים לדי ג'יים.
בין השאר, הייתה היבואנית והמפיצה הרשמית בישראל של ה-DMC – איגוד התקליטנים העולמי וחברת התקליטים מיניסטרי אוף סאונד מהממלכה המאוחדת.
החנות הייתה למובילה בישראל לתקליטים לתקליטנים (די ג'יים) ומקור עלייה לרגל מכל הארץ.
בתחילת שנות התשעים, עם הניסיון בעבודה מול די ג'יים, החלה החנות להוציאה אוספי מוזיקת דאנס.
האוסף הראשון יצא בשנת 1993 ונקרא, "וליום" (Volume).
הוא כלל גם את הקטע הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל שראה אור – "My Name is Not Saida", אז בשם דנה בלבד.
האוסף "וליום" זכה להצלחה רבה ונמכר בכמויות גדולות.
החברה המשיכה להוציא אוספים נוספים בסדרה "וליום", בסך הכל הוציא למעלה מ-20 אוספי "וליום", בין השנים 1993–2001.
באותה תקופה התפתחה החנות לרשת חנויות, כשפתחה סניפים בקניון הנגב בבאר שבע, קניון איילון וקניון ירושלים.
מהלך שאפשר לה למכור את התקליטים שהוציא ישירות לקהל רחב.
בשנת 1994, יצאה האוסף הראשון בסדרת "גוש דאנס", כשם התוכנית ששידר השדרן והתקליטן יורם ואזאנא בתחנת הרדיו הפיראטית רדיו דן – הגל הירוק, כל יום בין 14:00 ל-16:00.
במרץ 1996, יצא האוסף, Dreamland, שכלל את הלהיט הענק של המוזיקאי האיטלקי רוברט מיילס, "Children" (הסינגל נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים בכל העולם), האוסף נמכר בלמעלה מ 60,000 עותקים (אלבום פלטינה).
בשנת 1998, נסגרה רשת חנויות IMP למעט החנות ברחוב קרן היסוד, ששינתה את שמה לבית המוזיקה.
אך חברת התקליטים המשיכה לפעול.
באפריל 1993 הוציא אי אם פי את אלבומה הראשון של דנה אינטרנשיונל (שנקרא, דנה אינטרנשיונל).
שירי האלבום היו ברובם חומרים שאסף עופר ניסים.
באותה שנה פרסמה אי אם פי כי דנה אינטרנשיונל הפכה ללהיט גדול בארצות ערב, שם נאסר להפיץ את אלבומיה.
להערכת החברה למעלה מחמישה מיליון עותקים של האלבום וקלטת שדרים של "סעידה סולטנה" נמכרו בצורה פיראטית במדינות אלו מבלי לחשוף את היותה ישראלית וטרנסג'נדרית.
ב-1994 הוציאה את אלבומה השני, אומפטמפה.
שירי האלבום, ובמיוחד "אני לא יכולה בלעדיך" ו"ישנן בנות", זכו להשמעות רבות ברדיו ולהצלחה במצעדי השירים.
בסוף השנה זכתה בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים השנתי ה'תשנ"ה של רשת ג'.
בהמשך יצאה גרסה מחודשת לאלבום שכללה את השיר "לילה טוב אירופה", איתו השתתפה בתחרות קדם-האירוויזיון.
אף על פי שנחשבה למיועדת לזכייה בתחרות זו, היא הגיעה לבסוף למקום השני, ובמקום הראשון זכתה ליאורה.
עם זאת, האלבום שכלל את השיר הצליח במכירות, והגיע למעמד של אלבום פלטינה על מכירת למעלה מ-40,000 עותקים.
בשנת 1995 עזבה אינטרנשיונל את חברת IMP רקורדס וחתמה על חוזה הקלטות עם הליקון.
עם עזיבתה הוציאה חברת התקליטים מיני-אלבום בשם איפיטמפה, שכלל את "אני רוצה לחיות", הדואט "מי שלא רוקד עומד" עם פיק, חידוש בסגנון דאנס לשירה של הזמרת הישראלית עפרה חזה "פלאש גורדון" וגרסאות רמיקס חדשות לשירים "דנה אינטרנשיונל", "בתולה" ו"לילה טוב אירופה".
בשנת 2002, עבדה IMP רקורדס עם אינטרנשיונל בשנית, כשהוציאה את האלבום "החלום האפשרי", שכלל בין השאר את השירים "מכת חום (איי לה דיר לה דה דה)", ששרה במקור עליזה עזיקרי, "תחלום" וגרסה אקוסטית לשיר "ניצחתי".
דנה אינטרנשיונל (1993) - דנה אינטרנשיונל
אומפטמפה (1994) - דנה אינטרנשיונל
טמפה (1995) - דנה אינטרנשיונל
החלום האפשרי (2002) - דנה אינטרנשיונל
האיגוד הבינלאומי לקרב מגע , הוא ארגון עולמי לאימוני קרב מגע, אשר נוסד בשנת 1995 במטרה להפיץ את קרב המגע ברחבי העולם.
מייסד השיטה מאסטר אימי שדאור ליכטנפלד היה ממקימי הארגון יחד עם יו"ר האיגוד אבי מויאל, ממשיך דרכו וחזונו של ליכטנפלד.
האיגוד הבינלאומי, הוקם לאחר התפשטות הוראת קרב המגע ברחבי העולם.
מאז הוקם האיגוד ועד היום, הוא מיוצג בכ-90 מדינות ביניהם: ישראל, אוסטרליה, צפון אמריקה, דרום ומזרח אסיה, המזרח הרחוק, ברוב מדינות האיחוד האירופי ובמדינות קומוניסטיות לשעבר (פולין, רוסיה והונגריה).
בשנת 2014 פיתח האיגוד (IKMF), שיטת אימון קרב מגע המיועדת למתאמנים נכים.
בשנת 2012 פותחה על ידי שלומי מויאל (מומחה ברמה 4) התוכנית "Stay Away" המיועדת לילדים ונשים .
בשנת 2016 החלו לקיים הדרכות מקוונות (אונליין), באמצעות מערכות מולטימדיה מתקדמות (אפליקציה ייחודית המאפשרת למדריכים מכל העולם לבחון סטודנטים בכל העולם).
היקף פעילות האיגוד הבינלאומי הוא הגדול בארגוני הקרב-מגע הפועלים כיום בעולם.
היקף הפעילות רחב וגלובלי וכולל מרכזים רבים בישראל (במודיעין, ירושלים וראשון לציון) ובלמעלה מ-70 מדינות בחמש יבשות, וחברים בו למעלה מ-95,000 חניכים.
באיגוד חברים נשים גברים וילדים מכל שכבות האוכלוסייה - סטודנטים, אנשי צבא ומדריכים, קציני אכיפת חוק ומדריכים, קציני ביטחון, מדריכים אזרחיים ואנשים פרטיים שלומדים קרב-מגע לצורך הגנה עצמית.
IKMF פועל במגוון סקטורים; בסקטור הצבאי הכללי כמו גם יחידות מיוחדות ברחבי העולם, בסקטור אכיפת החוק, ובסקטור הפרטי כמו הגנה על מנהלים או אחמ"ים.
האיגוד מעניק תמיכה מקצועית למדריכי קרב מגע בשיטת אימי ההולכים במסלול המקצועי המותווה על ידו בארץ ובעולם ומשמש כארגון-גג לפעילויותיהם.
מבנה האיגוד, זהה בכל מדינה וכולל מנהל ארגון מקומי אשר מפקח על הארגון ועל המדריכים המקומיים הפועלים בהתאם לסטנדרטים הבינלאומיים אותם קבע האיגוד.
כל תעודה שהונפקה על ידי IKMF אושרה על ידי המאסטר ומייסד האיגוד ליכטנפלד וכך גם תוכנית העבודה על פיה נוהגים ברחבי העולם.
IKCO Dena היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב ה-איראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایرانخودرو, שם לשעבר: Iran National) אשר מיוצרת מאפריל, 2011 ועד היום.
יש לציין שהייצור ההמוני התחיל בשנת 2015 ונמשך עד היום.
חברת "Dena" האוקראינית החליפה את "Iran Khodro" בשווקים הלא מקומיים, בשיווק דגמי "IKCO Dena" לאחר התחלת הייצור ההמוני.
IKCO Arisun הוא טנדר קטן מסוג "Coupé utility" , מתוצרת יצרנית הרכב ה-איראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایرانخودرو, שם לשעבר: Iran National) אשר מיוצר משנת 2015 ועד היום.
דגם ה-"IKCO Arisun" מבוסס על דגם הטנדר פיג'ו 405 מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו.
בשנת 2015 יוצאו לעיראק במשלוח הראשון כ-5,000 יחידות של הדגם.
2 נוסעים (נהג + נוסע)
היגוי: סוג הידראולי בסיוע כוח
בלמים: הידראולי 4 ערוצים, חזית: דיסקים מאווררים, אחוריים: תופים
ABS - מערכת למניעת נעילה בבלימה
מערכת EBD - לחלוקת עומס הבלימה בין הגלגלים
IKCO Runna היא מכונית משפחתית קטנה המוגדרת כמכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב ה-איראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایرانخودرو, שם לשעבר: Iran National) אשר מיוצרת משנת 2010 ועד היום.
דגם ה-"IKCO Runna" מבוסס על דגם פיג'ו 206 מתוצרת פיג'ו הצרפתית.
מנוע קדמי 4 צילינדרים בטור
צמיגים: קדמיים ואחוריים 185/65 R14
IKCO Samand Soren היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב ה-איראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایرانخودرو, שם לשעבר: Iran National) אשר מיוצרת משנת 2007 ועד היום.
פלטפורמת דגם ה-"IKCO Samand Soren" מבוססת על דגם פיג'ו 405 מתוצרת פיג'ו הצרפתית.
בסין דגם ה - מיוצר על ידי יצרנית הרכב הסינית "Youngman" .
דגם ה-"IKCO Samand Soren" מורכב גם ב-בלארוס.
דגמי "IKCO Samand Soren" משרתים כמוניות באיראן.
חלונות חשמל מסוג חלונות כוח חכם עם פונקציה אנטי מלכודת
משענת בין 2 המושבים הקדמיים
גלגל ההגה עם מקשים לשליטה אודיו Bluetooth ומערכות ניידות
מערכת שמע עם סיסמת אנטי גנבה
עיצוב פנים חדש ללוח המרכזי של לוח המחוונים
קיפול אוטומטי של מראות כוח בצד עם אותות סיבוב
ILTV היא חברת חדשות ותוכן אשר מפיקה ומשדרת חדשות יומיות, ותכנים נוספים מישראל, באנגלית ובספרדית לרחבי העולם.
המיזם הוקם על ידי יזם התקשורת רונן לפלר בשנת 2015, במימון חברת J Media Global האמריקאית.
כבר מתחילתו, התקבל המיזם באהדה רבה, על ידי קהילות פרו ישראליות ברחבי העולם.
במהלך השנים, תחת ניהולו של רונן לפלר, הפך המיזם לספק הגדול ביותר בישראל, של מגוון תוכניות טלוויזיה יומיות באנגלית וספרדית, לתחנות טלוויזיה ברחבי העולם.
בשנת 2019, נמכר המיזם לקבוצת משקיעים אמריקאים, בראשות משפחת פאליק ממיאמי, שמינתה את נציגה בישראל, יעקב ברג, לעמוד בראש המיזם.
עד חודש יולי 2020 כל תכניי החברה צולמו, שודרו והופקו באולפני וואלה ניוז.
בחודש יולי 2020 נחתם חוזה שיתוף פעולה אסטרטגי עם ynet, שבעקבותיו כלל פעילות החברה, עברה למשרדי ואולפני ynet.
כחלק משיתוף הפעולה עם קבוצת ידיעות אחרונות (ynet) תוכני הווידאו של ILTV משודרים גם באתר ynet באנגלית.
המהדורה המרכזית היומית באנגלית משודרת מדי יום בטיסות אל על.
בסוף שנת 2021 ILTV השיקה את אפליקציית הסטרימינג ILTV+ שתכניה זמינים למנויים בתשלום.
IKCO Dena Plus היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב האיראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایرانخودرو, שם לשעבר: Iran National) אשר מיוצרת משנת 2017 ועד היום.
פלטפורמת "IKCO Dena Plus" מבוססת על דגם פיג'ו 405 מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו.
בשנת 2018 פותח דגם היברידי, המגיע למהירות שיא של 90 קמ"ש.
האקדמיה הבינלאומית לשפה בקנדה הוא בית ספר פרטי ללימוד השפה האנגלית (בה הוא מתנהל), המציע קורסים באנגלית הן לטווח הקצר, והן לטווח הארוך לסטודנטים מרחבי העולם.
ILAC מפעיל כיום קמפוסים במרכז העיר טורונטו, אונטריו, ובמרכז העיר וונקובר, קולומביה הבריטית אשר בקנדה.
עם למעלה מ 10,000 סטודנטים בשנה מכשבעים וחמש מדינות שונות, ל-ILAC יש רשת של יותר מאלף שותפים בינלאומיים ברחבי העולם.
האקדמיה מציעה מגוון תוכניות ושירותים הכוללים: אנגלית כללית, אנגלית עסקית, הכנת בחינות (IELTS, TOEFL, קיימברידג 'FCE & CAE), מסלול מכללות ואוניברסיטה, מסלול נוער לבני נוער, בית ספר לילי, שנת GAP, דיור, ופעילויות.
המוסד מספק גם שירותי השמה באוניברסיטה ובמכללות, וייעוץ על תיכוני.
קורס מסלול האוניברסיטאות שלהם מוכר על ידי למעלה מ־70 אוניברסיטאות ומכללות קנדיות.
ILAC נוסדה על ידי ג'ונתן קולבר, אילן כהן וברנרדו ריוורוס בשנת 1997.
מדי שנה ILAC מקבל אלפי סטודנטים מלמעלה מ 75 מדינות.
בעוד שמספרי ההרשמה משתנים ללא הרף, האקדמיה הבינלאומית לשפה בקנדה שומרת לרוב על יחס קבוע בין התלמידים, לפי החלוקה הבאה:
לסטודנטים המגיעים ללמוד במוסד מוצע להשתכן אצל משפחות הגרות בעיר (או ברחבי המטרופולין שלה), ולקבל מהן שלוש ארוחות ביום (או פחות, תלוי בתשלום).
מנגד, ניתן גם לשכור דירה באופן עצמאי ברחבי העיר ללא תיווך של בית הספר, ולשלם לבית הספר אך ורק על הלימוד עצמו.
ישנם גם סטודנטים המתארחים אצל קרובי משפחה.
הלימודים מתקיימים בימים שני עד שישי.
מדי שבוע מגיעים סטודנטים חדשים בימי שני, ועוברים בחינה לצורך סיווגם לפי רמת השליטה שלהם בשפה.
בהתאם הם מסווגים לכיתות, אליהן הם מצטרפים למחרת.
הכיתות ("Main Class"), הן כיתות האם, בהן שוהים הסטודנטים במהלך היום.
בנוסף, בימים שני עד חמישי יש שיעור נוסף בסוף היום ("Power Class"), בו לומד הסטודנט בכיתה אחרת (לרוב), כאשר שיעור זה מתמקד בנושא מסוים (כגון דקדוק, אוצר מילים וכדומה), לפי בחירת התלמיד, בהתאם לרמתו.
חלק מהסטודנטים בוחרים במסלול שלא כולל את שיעור זה.
בימים שלישי וחמישי בשיעור שלפני ה־Power יש שיעור נוסף במתכונת דומה ל־Power הנקראת Elective.
אחת לשבועיים יש מבחן בכיתת האם, ומי שמצליח בו יכול לעלות רמה.
כל כיתה מכילה שתי רמות (3 ו 4 לדוגמה, מתוך 18), ולימוד של רמה לוקח כחודש, כך שבאופן סטנדרטי סטודנט יחליף כיתה ורמה אחת לחודשיים (כאשר חודש נמדד כארבעה שבועות, ולא בהכרח בחפיפה לחודשי השנה הלועזית).
במהלך לימודיו ברמה מסוימת רשאי התלמיד להחליף כיתה אחרת הלומדת באותה רמה, אם ברצונו בכך.
כשנגמר חודש הלימוד (לפי הכיתה, סטודנט עשוי להצטרף במהלכו), יש יום קצר במיוחד (שני שיעורים בבוקר יום שישי, במקום שלושה בשישי סטנדרטי), ובסיומם הולכת הכיתה לבילוי מסוים עם המורה (מסעדה, באולינג וכו').
הרמות הן מחזוריות, כך שכל חודשיים הן חוזרות על החומר, ולמעשה המורה מלמד בכיתתו חומר מסוים במחזוריות דו חודשית, וכל הזמן יש תחלופה של תלמידים.
אלו האפשרויות הסטנדרטיות, אף שישנן עוד אופציות (כגון לימוד של שני שיעורים ביום בלבד).
בחודשי הקיץ ניתן לקחת מסלול מיוחד של "ינשופי לילה" המאפשר לימוד בשעות מאוחרות יותר לסטודנטים המעוניינים בכך.
המוסד מקיים קשר עם חברה המספקת פעילויות לסטודנטים, חלקם במהלך היום (כמו תחרויות בהפסקות), חלקם אחריו (כמו סיור בעיר), וחלקם ארוכים יותר עם לינה מחוץ לעיר (כגון נסיעה לעיר סיאטל שבארצות הברית הקרובה לוונקובר לדוגמה, או נסיעה לאזור באנף).
חלק מהפעילויות ניתנות בחינם, חלקן בתשלום לחברה, כאשר באופן גס ניתן לומר כי הפעילויות במהלך הלימודים הן בחינם, הסיורים בסופי השבוע בתשלום, והסיור בעיר לאחר הלימודים תלויים במקום אליו נוסעים.
ILY (I Love You Baby) (מעוצב באותיות קטנות; ily (i love you baby), מוכר גם כ: ILY) הוא סינגל, שהוקלט על ידי המפיק מוזיקלי האמריקאי סרף מסה בשיתוף הזמרת האמריקאית אמילי.
השיר יצא לאור ב-26 בנובמבר 2019, על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק ו-Astralwerks, כסינגל שלא מתוך אלבום.
מילות השיר הן חזרה בסיסית על חלק מהפזמון מהשיר "Can't Take My Eyes Off You", משנת 1967 של פרנקי ואלי.
במקור נקרא השיר "ILY", ולאחר צאתו שונה שמו של השיר "ILY (I Love You Baby)", על מנת כדי להקל על אנשים למצוא את השיר.
השיר נכתב על ידי בוב גאודיו, בוב קריו, סרף מסה והופק על ידי מסה.
בפברואר 2020, הוא החל לצבור פופולריות באמצעות קליפים שנוצרו על ידי משתמשים באפליקציה טיקטוק.
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מסה ב-20 במאי 2020.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם26 בנובמבר 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתיוניברסל מיוזיק • Astralwerks
"ILGA-Europe" הוא הארגון האירופי של האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס (ILGBTIA).
הוא משמש כארגון תמיכה לשיפור מעמד זכויותיהם של לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים ואינטרסקס (LGBTI) ברמה האירופאית.
חברים בו מעל 500 ארגונים מרחבי אירופה ומרכז אסיה.
יש לו מעמד מייעץ במועצה הכלכלית-חברתית של האו"ם ומעמד השתתפותי במועצת אירופה.
בכל חודש מאי, "ILGA-Europe" מפרסם את סקירת "Rainbow Europe" מטעמו, לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה ובו הוא סוקר את מצב זכויות האדם ומעמד חייהם של להט"ב בכל מדינה אירופית.
"ILGA-Europe" נוסד בשנת 1996, כאשר ארגון האם שלו, האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס, הקים ארגוני פעולה נפרדים לאזורים שונים בעולם.
ILGA-Europe לקח על עצמו את האחריות לתמיכה בחברי קהילות הלהט"ב ברחבי אירופה כולל רשת טרנסג'נדר אירופה.
"Inter-LGBT" פועל בין השאר מול האיחוד האירופי, מועצת אירופה והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
בתחילה "ILGA-Europe" עבד על בסיס התנדבות בלבד.
בשנת 2001, הוכרה תרומתו הפוטנציאלית למאבק באפליה של האיחוד האירופי (שנוסדה במסגרת סעיף 13 לאמנת אמסטרדם) וניתן לו מימון ליבה.
כיום ניתן מימון באמצעות תוכנית "PROGRESS".
תוכניות אלוו אפשרו לארגון להקים משרד בבריסל, לגייס עובדים קבועים ולנהל תוכניות עבודה נרחבות ביחס לאפליה על רקע נטייה מינית במדינות החברות באיחוד האירופי ובמדינות המצטרפות.
כדי לכלול אנשים אינטרסקסים (בעלי סימני מין זכריים ונקביים כאחד) בפעילותם, "ILGA-Europe" ו-"ILGA" תמכו במשותף בקיום המפגש הבינלאומי היחיד של פעילים וארגונים אינטרסקסים - "פורום האינטרסקס הבין-לאומי" אשר מתקיים מאז 2011.הפורום השלישי של הארגון נערך במלטה בשנת 2013 עם כ-34 פעילים שייצגו כ-30 ארגונים מכלל יבשות העולם.
הצהרת סיום האירוע אישרה את קיומם של אנשים אינטרסקסים, את "עקרונות הפורום הבינלאומי האינטרסקסי הראשון והשני" והרחיבה את "הדרישות שמטרתן לשים קץ לאפליה נגד אנשים אינטרסקסים ולהבטיח את הזכות לשלמות גופנית, אוטונומיה גופנית והגדרה עצמית".
בפעם הראשונה, המשתתפים הצהירו על הצורך ברישומי לידה עבור אינטרסקסים, בנוסף לנושאים נוספים של זכויות אדם.
הפורום הרביעי התקיים באמסטרדם באפריל 2017, ולאחר מכן פרסם הצהרה בתקשורת.
במהלכו, כ-40 משתתפים, כולל נציגי ארגונים אינטרסקסיים ותומכים עצמאיים, הגיעו מכלל יבשות העולם בהם אפריקה, אסיה, אירופה, אמריקה הלטינית והאיים הקריביים, צפון אמריקה, אוקיאניה ומדינות פוסט-סובייטיות.
הפורום אישר את הצהרת מלטה של הכינוס השלישי, וקרא לקיים פורום חמישי בדרום הגלובלי.
"ILGA-Europe" מארח את כנס שנתי בסוף אוקטובר, מאז 2000. ארגונים חברים בוחרים את הוועד המנהל ומחליטים על סדרי העדיפויות של העבודה לשנה הבאה.
2002 - ליסבון, פורטוגל, "הכרה במגוון, קידום שוויון".
2003 - גלאזגו, הממלכה המאוחדת, "מדיניות בפעולה - גורמת לשוויון עבור להט"ב לקרות".
2004 - בודפשט, הונגריה, "יציאה מהארון לאיחוד האירופי".
2006 - סופיה, בולגריה, "אנחנו משפחה - המשפחות שלנו באירופה והמשפחה האירופית".
2007 - וילנה, ליטא, "זכויות להט"ב הן זכויות אדם - כבוד, הכרה ואחריות".
2008 - וינה, אוסטריה, "לחשוב גלובלי, לפעול מקומי".
2009 - ולטה, מלטה, "התגברות על מחסומים דתיים ותרבותיים לשוויון עבור להט"ב".
2010 - האג, הולנד, "לבטא את ההבדלים בינינו, לאתגר את הדעות הקדומות שלנו, לפתח את הבריתות שלנו".
2011 - טורינו, איטליה, "זכויות אדם וערכים מסורתיים: התנגשות או דיאלוג?".
2012 - דבלין, אירלנד, "קידום שוויון להט"ב בזמנים כלכליים מאתגרים".
2013 - זאגרב, קרואטיה, "משפחה חשובה!
הושטת יד אל הלבבות והמוחות".
2014 - ריגה, לטביה, "תנועה: הובלת שינוי בר קיימא".
2015 - אתונה, יוון, "קולות רבים, תנועה אחת - ביחד, מגויסים לחברה צודקת".
2016 - ניקוסיה, קפריסין, "כוח לעם - חוגגים 20 שנה לחוזק בתוך".
2017 - ורשה, פולין, "קהילות מתגייסות, תנועות עולות".
2018 - בריסל, בלגיה, "מתוך מילים לפעולה".
2020 - (בוטל עקב מגפת הקורונה), ועידה מקוונת התקיימה במקום, "להגן, להתאים, להתכנס".
"ILGA-Europe" פועל לקידום שוויון ומניעת אפליה עבור חברי קהילת הלהט"ב באירופה בנושאי מקלט, חינוך, תעסוקה, דיני משפחה, חופש ההתכנסות, פשעי שנאה, דברי שטנה ובריאות, לצד פעילותו ברחבי העולם למען הגנה על פעילי זכויות אדם, טרנסג'נדרים ואנשים אינטרסקסים.
האגודה מספקת מימון והדרכה למעל 500 הארגונים החברים בה, "כדי למקסם את היעילות והשימוש במשאבים על ידי ארגוני להט"ב בעבודה להשגת מטרותיהם, למקסם את ההשפעה של עבודת ההסברה ברמה האירופית וכדי להבטיח קיימות של תנועות להט"ב באירופה".
"ILGA-Europe" עובד עם מוסדות האיחוד האירופי, מועצת אירופה והארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה כדי לקדם שוויון על ידי הסברה וגיוס מתנדבים, כולל תמיכה באימוץ ההנחיה המוצעת נגד אפליה של האיחוד האירופי, האוסרת אפליה על עילה של גיל, מוגבלות, דת, אמונה או נטייה מינית בכל תחומי הפעילות של האיחוד האירופי.
הארגון משמש בליטיגציה אסטרטגית בבית הדין האירופי לזכויות האדם ובבית הדין האירופי לצדק כדי לשים קץ לאפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, על ידי זיהוי פערים בהגנות, עידוד ארגונים ויחידים לפתוח תיקים משפטיים ותמיכה במקרים אלה באמצעות משאבים משפטיים.
187 חברי פרלמנט נבחרים (25 אחוזים) חתמו על ההתחייבות.
כיום, ל-"ILGA-Europe" ישנם יותר מ-24 עובדים הפועלים בארבעה תחומים בהם: הסברה, תקשורת, כספים ומנהלה ותוכניות.
כולם ממוקמים במשרד הארגון ברובע האירופי בבירת בלגיה, בריסל.
בשנת 2016, מלטה הגיעה לראש הדירוג, בעודה דורגה כבעלת 88% לקראת כיבוד זכויות אדם ושוויון מלא, לפני בלגיה והממלכה המאוחדת.
אזרבייג'ן דורגה במקום הנמוך ביותר עם כ-5% בלבד, ואחריה רוסיה, ארמניה וטורקיה בעוד העלייה הגדולה ביותר מאז הסקירה של שנת 2015 הייתה זו של יוון ב-19 נקודות.
ב- 2023 המשיכה מלטה להוביל את מדינות אירופה בכיבוד זכויות ILGA כאשר קיבלה ציון 90%.
אחריה עמדו בלגיה ודנמרק עם 76% וספרד עם 74%.
במקומות האחרונים מופיעות אזרבייג'ן -2% וטורקיה 4%.
מצב זכויות הקהילה ברוסיה ובארמניה אינו טוב בהרבה - 8%
IM25 הוא האלבום ה-13 של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום.
האלבום יצא ב-16 בספטמבר 2022, תחת חברת התקליטים Monstercat והוא אלבום מוזיקה אלקטרונית בז'אנר מוזיקה אלקטרונית (Psy-trance, Trance), אלקטרו, פופ אלקטרוני ראפ והיפ-הופ.
הרצועות: "A Cookie From Space" ו-"Black Velvet" באלבום יצאו לאור כסינגלים מעט לפני יציאת האלבום.
שם האלבום הוא בעצם מחווה ל-25 שנות פעילות של ההרכב (שבקיצור מכונה "IM"), שהחל את דרכו המוזיקלית בסוף שנת 1996.
השיר הראשון באלבום הוא קאבר לשיר Black Velvet של אלנה מיילס, שעשתה הלהקה בשיתוף נינט טייב.
רצועות נוספות באלבום מכילות שירי פופ, ראפ והיפ הופ (בשיתוף התקווה 6, ניק הקסום ומאי ספדיה) עם ליווי מוזיקה אלקטרונית, אלקטרו (בשיתוף יוסי מזרחי) ושירים מקוריים נוספים בסוגת הטראנס הפסיכדלי.
IM-1, הנקראת גם TO2-IM, היא משימה של נאס"א, שרותי ירח מסחריים , אשר במסגרתה, לראשונה בהיסטוריה של התעופה, הונחתה חללית לא-מאוישת של חברה מסחרית נחתה בהצלחה על הירח.
זו הייתה הנחיתה הראשונה של חללית אמריקאית על הירח מאז 1972.
במהלך הנחיתה הנחתת התהפכה על צידה, אך כל המכשירים נותרו פונקציונליים, ולכן המשימה נחשבה עדיין למוצלחת.
הנחתת נשאה עימה שישה מטענים שפותחו על ידי נאס"א בנוסף למטענים נוספים אותם סיפקו גורמים מסחריים וארגוני חינוך שונים.
ב-20 במרץ 2024, בסופו של הלילה הירחי (הנמשך כשבועיים), לא הצליחו הפאנלים הסולאריים של הנחתת לאסוף די אנרגיה כדי לאפשר תקשורת.
על כן, חברת Intuitive Machines הודיעה ב-23 במרץ 2024 על סיום המשימה.
החברה מסרה שהמשימה הבאה לירח, , צפויה להיות משוגרת בסוף 2024.
"II Most Wanted" (בעברית: "השתיים הכי מבוקשות") הוא שיר של הזמרות-יוצרות האמריקאיות ביונסה ומיילי סיירוס.
השיר יצא לאור ב-26 באפריל 2024, על ידי חברות התקליטים פארקווד אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס כרצועה ה-16 מתוך אלבום האולפן השמיני של ביונסה, Cowboy Carter.
השיר נכתב בידי ביונסה וסיירוס יחד עם ראיין טדר ומייקל פולק, והפיקו אותו עם פולק, שון אוורט וג'ונתן ראדו.
ב-2008, ביונסה וסיירוס שיתפו פעולה יחד בביצוע שיר הצדקה "" במסגרת הפרויקט "Stand Up to Cancer".
ב-28 במרץ 2024, חשפה ביונסה את שם השיר ושיתוף הפעולה כחלק מאלבום האולפן שלה, Cowboy Carter.
למחרת, ביונסה שחררה את האלבום, והביעה סיירוס בטוויטר את הערצתה לביונסה.
בריטני ספנוס מהמגזין רולינג סטון ציינה ש-"II Most Wanted" הוא השיתוף הפעולה הטוב ביותר מתוך האלבום, Cowboy Carter, ובנוסף ציינה כי זה שיא הקריירה של שתי הזמרות.
קייל דניס מהמגזין בילבורד דירג את "II Most Wanted" בתור הרצועה השלישית הטובה ביותר באלבום.
בפברואר 2025 ביונסה זכתה בפרס הגראמי הראשון שלה בקטגוריה של מוזיקת קאנטרי, ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה, בשנת 2025 יחד עם סיירוס עבור השיר.
מדובר בזכייה ה-33 של ביונסה בפרס גראמי.
עבור סיירוס, זו זכיית גראמי שלישית.
סיירוס הופיעה בהפתעה בהופעה של ביונסה בפריז, במסגרת סיבוב ההופעות Cowboy Carter Tour, באצטדיון סטאד דה פראנס ב-19 ביוני 2025. השתיים ביצעו לראשונה בהופעה חיה את הדואט.
במהלך ההופעה, ביונסה וסיירוס לבשו תלבושות זהות בצבע זהב, ושרו לסירוגין.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס גראמי26 בינואר 2025ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה
ג'סטין אזריק היא יוטיוברית אמריקאית.
הידועה בעיקר בשם iJustine, עם למעלה ממיליארד צפיות בערוץ היוטיוב שלה.
אזריק דורגה בין 1000 משתמשי הטוויטר המובילים בעולם עם למעלה מ-1.8 מיליון עוקבים.
וידועה כאחת מאושיוית הרשת הפופולריות ביותר באינטרנט.
היא מפרסמת סרטונים בערוץ הרשמי שלה, iJustine.
אזריק פרצה וזכתה לתשומת לב רבה עם מיליוני צופים בערוץ שלה בפלטפורמת Justin.tv והסרטון הויראלי הראשון שלה היה סרטון "חשבון האייפון בן 300 העמודים", שהגיע לאחר החודש הראשון של שימושה באייפון הראשון בשנת 2007, סרטון הביקורת שלה זכה לתשומת לב בין-לאומית.
אזריק כיכב בסדרה הקומית של יוטיוב כתום מעצבן, בתור מושא האהבה של אורנג' פסיפלורה.
בשנת 2016, שימשה כיועצת של ארנולד שוורצנגר בסדרת תחרות הריאליטי The New Celebrity Apprentice.
במהלך הקריירה ביצעה מספר תפקידי משחק בטלוויזיה, ביניהם הופעות אורח בסדרות היפים והאמיצים, מחשבות פליליות, חוק וסדר: מדור מיוחד ויומני הערפד.
אזריק הופיע גם כדמות ראשית בעונה הראשונה והרביעית של סדרת הריאליטי של יוטיוב פרימיום - .