tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מודול זרימה תת-קרקעית - Subsurface Flow Module ממדל תהליכים יחידניים ומצומדים עבור תופעות סביבתיות וגאולוגיות ובייחוד כאלו המבוססות על זרימה תת-קרקעית.
אידיאלי עבור זרימה בטווח נקבובי המצומד לפיזיקות אחרות כגון יישומים פורואלסטיים.
מודול אופטיקת גלים - Wave Optics Module מודול זה מספק כלים המוקדשים להתפשטות גל אלקטרומגנטי במדיה אופטית ליניארית ולא ליניארית, למען סימולציית רכיבים מדויקת ואופטימיזציית תכנון אופטי.
בעזרת מודול זה ניתן ליצור סימולציות של גל אלקטרומגנטי הפועל בתדר גבוה, מבחינת שכיחות ומרחב הזמן, במבנים אופטיים.
מספר נוסחאות בדו מימד ותלת מימד קיימות במודול זה, לטובת ניתוח EIGENFREQUENCY (תדר התהודה של מערכת), מרחב הזמן ומרחב התדר של סימולציה אלקטרומגנטית.
ניתן לחשב, לראות ולנתח את הממצאים בעזרת כלים ייעודיים, כגון חישוב התמסורת ומקדמי ההשתקפות.
קוׂמסוׂמוׂלְסְקַאיה פְרַאבְדה הוא עיתון יומי רוסי בפורמט טאבלואיד, שנוסד ב-13 במרץ 1925 ויוצא לאור מאז 24 במאי 1925. משנות ה-90 הוא אחד העיתונים הנפוצים ביותר ברוסיה.
משנת הקמתו ועד 1990 שימש העיתון כביטאונה הרשמי של תנועת הקומסומול, תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
בדצמבר 1990 העיתון הופרט ונמכר לאיש העסקים גריגורי בירוזקין.
העיתון מהווה חלק מקבוצת "קומסומולסקאיה פראבדה" הכוללת גם אתר אינטרנט, תחנת רדיו ובעבר כללה גם ערוץ טלוויזיה.
בזמן העידן הסובייטי, הקומסומולסקאיה פראבדה היה עיתון שהיה נפוץ בכל הרפובליקות של ברית המועצות והיה כלי רשמי של הוועד המרכזי של הקומסומול.
העיתון הודפס לראשונה ב-24 במאי 1925 בהוצאה של 31,000 עותקים, לאחר שהוחלט על הקמתו במושב ה-13 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שנערך כמה ימים לפני כן.
הקומסומולסקאיה פראבדה החל כשופרה הרשמי של הקומסומול, תנועת הנוער של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
כאחד כזה, קהל היעד שלו כלל אוכלוסייה בגילאי 14 עד 28, ילדי ההורים שחברים במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שקראו בדרך כלל את הפראבדה.
העיתון התמקד בכתבות על מדע והרפתקאות יחד עם לימוד ערכיה של המפלגה הקומוניסטית.
באותה תקופה, לעיתון הוענק פעמיים עיטור הדגל האדום של העמל (1950,1957), עיטור לנין (1930), עיטור מהפכת אוקטובר (1975), ועיטור המלחמה הפטריוטית (1945).
תפוצת הקומסומולסקאיה פראבדה הגיעה לשיאה ב-1990 כאשר תפוצתה הגיעה לכמעט 22 מיליון עותקים יומיים.
ב-2001 העיתון היה העיתון התשיעי בתפוצתו בכל אירופה עם תפוצה של 785,000 עותקים.
העיתון היה העיתון הנמכר ביותר ברוסיה ב-2006 עם תפוצה של בין 700 אלף עותקים ל-3.1 מיליון עותקים.
במרץ 2008 תפוצת העיתון הייתה 660,00 עותקים והעיתון הכי נקרא במדינה.
הגרסה הדיגיטלית של העיתון הייתה אתר האינטרנט הכי פופולרי במדינה באותה שנה.
מספר עיתונים דומים, אך עצמאיים פועלים בשם דומה במדינות אחרות בחבר המדינות:
בלארוס - "קומסומולסקאיה פראבדה ובלארוסיי" (קומסומולסקאיה פראבדה בבלארוס)
מולדובה - "קומסומולסקאיה פראבדה ומולדובה" (קומסומולסקאיה פראבדה במולדובה)
קזחסטן - "קומסומולסקאיה פראבדה וקזחסאנה" (קומסומולסקאיה פראבדה בקזחסטן)
אוקראינה - "קומסומולסקאיה פראבדה ואוקראיניי" (קומסומולסקאיה פראבדה באוקראינה)
קומסי קומסה הוא סינגל של הזמר הישראלי-טוגולזי, סטפן לגר, שנכתב והולחן על ידי המבצע יחד עם דולב רם ופן חזות, שגם הפיקו אותו, ויצא לאור ב-30 ביוני 2018. השיר נוצר כפרסומת עבור שירותי הטלוויזיה רב-ערוצית של "yes".
אך הצלחתו העמידה אותו בפני עצמו.
בשלב הראשון פורסם כ"סינגל" סטנדרטי לרדיו.
הוא התמקם במקומות הראשונים במצעדי הפזמונים וזכה לצפיות רבות באתר האינטרנט "יוטיוב".
בשבוע הראשון לשיווקו בתחנות הרדיו, השיר זכה ל-96 השמעות.
הוא הגיע לשיאו שבועיים אחר כך, בשבוע השלישי, כשטיפס אל ראש המצעד העברי של "מדיה פורסט" עם 130 השמעות.
פרט לשבוע אחד במהלך חודש ספטמבר, השיר הצליח להישאר בעשירייה הפותחת עד לתחילת חודש אוקטובר.
רק בשלב השני, יצאה השיר כחלק מפרסומת של "yes".
בסך הכל, הוא זכה לכ-1,000 השמעות בין ה-15 ביולי ל-6 באוקטובר.
במקביל, הוא הספיק לצבור 50 מיליון צפיות ב"יוטיוב".
כמו כן, באפליקציית הזרמת המדיה "Spotify" הוא הושמע כ-6,287,000 פעמים.
נתונים אלו, ככלותם, הקנו לו את התואר "להיט קיץ".
ומעבר לכך, הוא הפך את צמד המילים "קומסי קומסה" למטבע לשון, והכניס את סטפן לגר, שעיקר פרסומו עד אז היה בקרב ילדים ובני נוער, היישר אל תוך המיינסטרים הישראלי.
קומפוט נעליים (בגרסה באנגלית: Smell and Smile) הוא סרט קומדיה ישראלי מסוגת סרטי בורקס משנת 1985 בבימויו והפקתו של יהודה ברקן שמשחק בו בתפקיד ראשי.
העלילה היא על סוחר כלי רכב המקבל צו גיוס לשירות מילואים ביחידה שמפנה מוקשים.
את המוקשים הם מפנים בצורה מקורית.
חלק גדול מהעלילה מתרחש בבסיס טירוניות עם סצנות משעשעות המזכירות את הסרטים גבעת חלפון אינה עונה ומ.א.ש.
יוני נמרי שר במסגרת הסרט את "שושנת פלאים" ללחנו של צביקה פיק ובסיום הסרט שרה הילדה דניאלה את שירו "התחלה חדשה" למילים של יונתן שם אור.
השיר הולחן על ידי יוני נמרי, הושר על ידי רונית לבבי.
השיר זכה לחידוש על ידי להקת הפרויקט של רביבו בשנת 2013.
המבקרים קטלו את הסרט, דבר שלא מנע את הצלחתו בקופות, כמו רוב סרטי הבורקס בתקופה ההיא.
כצל'ה (יהודה ברקן) ורפול (גבי עמרני) הם שותפים במגרש למכירת מכוניות משומשות.
הם נוהגים "לעקוץ" את הלקוחות בעזרת שקרים ובעזרת העובד המסור שלהם, לנסקי (אריה מוסקונה).
כצל'ה הוא גרוש, ואב אוהב לבתו דניאלה (עטר בירמן) בת העשר.
העסק שלהם בצרות אך חמיו (זאב ברלינסקי) מסרב לעזור לו ודורש את פינויו מהמקום.
כצל'ה משרת במילואים בחיל ההנדסה ביחידה לפינוי מוקשים.
לאחר שג'יפ צבאי עלה על מוקש הוא מגויס בדחיפות ביחד עם חבריו ליחידה המכונים "צוות Zטים" כדי לפנות שדה מוקשים.
נגד היחידה הוא קקון (רמי ברוך) והוא מגייס גם את מושון (מושון אלבוחר), יוני (יוני נמרי) ולבסוף את איגור (איגור בוריסוב) שעובד כטבח במסעדה של אמו (ג'טה לוקה).
לאיגור משקל עודף והוא סובל מנפיחות רבות וחזקות.
היחידה מתמקמת בבסיס טירוניות עם מפקד בסיס "מטורלל" (סימון רוזנפלד) ונוצרים מצבים משעשעים ביניהם לבין החיילות.
הם מבקרים גם בשבט בדואי סמוך לשדה המוקשים כדי להתריע על השדה כאזור מסוכן, וצופים ברקדנית בטן (ברי סימון), בחפלה שאליה הזמינו אותם הבדואים.
הם מתחילים לפנות מוקשים ואיגור משחרר נפיחה ומפוצץ מוקש.
עד מהרה הם עומדים על תכונה זו, ומבינים שביכולתם להשתמש בה לצורך פיצוצו של כל שדה המוקשים.
בתוך זמן קצר הם מפוצצים את כל המוקשים בעזרת נפיחותיו של איגור, ותוך כדי עבודתם הם מגלים מכונית מפוארת גנובה קבורה בחול.
בינתיים מגיע למגרש המכוניות לקוח, מאפיונר עשיר (אברהם רונאי), שזקוק למכונית לאחר שמכוניתו נגנבה.
בעזרת לנסקי מצליח רפול לשכנע אותו לקנות מכונית מיוחדת אקסקלוסיבית המכונה "הקומבינה" שאפשר לנהוג בה גם מלפנים וגם מאחור.
הלקוח משתכנע ומשלם 15,000 דולר ורפול מרוצה מכך שניצל מפינוי על ידי ההוצאה לפועל.
לאחר שהלקוח המאפיונר בודק את המכונית במוסך מסתבר לו כי קנה למעשה גרוטאה שמורכבת מ"קומפוט" של כמה מכוניות.
הוא מתקשר לרפול ומאיים עליו, אך רפול מתעשת וביחד עם לנסקי הם מסתלקים מהמקום באוטובוס שמשמש כמשרד שלהם לכיוון כצל'ה.
הלקוח ושומרי ראשו רודפים אחריהם עם מכוניתו המוזרה.
הם מגיעים לשדה המוקשים של כצל'ה ושם מגלה הלקוח את מכוניתו הגנובה ומתרצה, כאשר מתברר ששני גונבי הרכב שטמנו את הרכב בחול הם קרובי משפחתו העובדים בניהול גרר, והגיעו עם מנוף לקחת את המכונית, ונעצרו בידי כצל'ה וחבריו לאחר שנכנסו לשדה מוקשים ללא אישור.
כצל'ה וחבריו מסיימים את ניקיון השדה ואת משימתם במילואים וממהרים למסיבת סיום של דניאלה באוטובוס של תזמורת גמלאים.
הם מגיעים בזמן, והסרט מסתיים בשירתה של דניאלה את השיר "התחלה חדשה" בליווי התזמורת ובניצוחו של יוני.
שחקןתפקידתיאור יהודה ברקן כצל'ה סוחר רכב גבי עמרני רפול שותפו של כצל'ה איגור בוריסוב איגור חבר ליחידת המילואים, ידוע בנפיחותיו הקיצוניותברונו ניסים ברונוחבר ליחידת המילואים, מוכר בקיוסק ירחוני מבוגרים יוני נמרי יוני חבר ליחידת המילואים, מוזיקאי מושון אלבוחר מושון חבר ליחידת המילואים.
קומסקו בע"מ היא חברה פרטית ישראלית, שעוסקת בשיווק ושירות לציוד מכני הנדסי (צמ"ה).
החברה היא היבואנית של ציוד JCB, מנופים מתוצרת פוטיין, וציוד גריסה וניפוי של טסאאב.
בנוסף לשיווק הציוד מספקת קומסקו מעטפת שירותים תומכת הכוללת שירות, אחזקה, תיקונים, בקרה ממוחשבת מרחוק ועוד.
החברה הוקמה בשנת 1963 ונוהלה על ידי המהנדס מקס בורן, עד אז מנהל בכיר בסולל בונה, כנציגות בישראל של חברת בלקווד-הודג' הבריטית.
הציוד הראשון אותו הביאה לישראל היה של חברת טרקס (Terex, אז מותג של ג'נרל מוטורס) - רכינות עפר, מעמיסים אופניים, סקרייפרים, דחפורים ומנופים הידראוליים.
החברה הייתה הראשונה להפעיל בישראל מודל עסקי של השכרת ציוד מכני הנדסי ועגורנים.
בשנת 1966 החלה החברה לייצג בישראל גם את JCB.
ב-1967 עברה החברה למשכנה בקריית אריה.
בעקבות חששה של חברת בלקווד-הודג' האנגלית מהחרם הערבי, החליפה החברה בשנת 1975 את שמה לקומסקו בע"מ (ר"ת של COnstruction MAchinary Systems COmp).
בשנת 1982 עזב מקס בורן את החברה, ומכר את מניותיו בה בחזרה לבלקווד-הודג'.
בשנת 1993 רכש חיים דנון שעבד בחברה בתחום המכירות מאז 1970 את כל מניות החברה והפך לבעלים ומנכ"ל.
ב-2003 פתחה החברה מרכז לוגיסטי לציוד מכני והנדסי בצור יגאל.
בין השנים 2011–2014 רכשה קומסקו, בשלבים, 49% ממניות סמיקום לקסיס.
ב-2018 רכשה 50% ממניות יוניברסל מוטורס ישראל, יבואנית ג'נרל מוטורס ואיסוזו והבעלים של אוויס ישראל.
באותה שנה הקימה בשיתוף עם חברת דלק מוטורס את חברת DMC המייבאת משאיות פורד קרגו.
מייבאת ומשווקת ציוד מכני הנדסי מתוצרת חברת JCB הבריטית.
בין כלי הצמ"ה שהיא משווקת נכללים מחפרונים, מלגזות ומלגזות טלסקופיות, יעים אופנִיים, מחפרים, מיני-באגרים, מיני-מעמיסים וכלים הנדסיים נוספים בעלי הנעת בנזין, דיזל וחשמל.
מייבאת ומשווקת מגוון של עגורני צריח ועגורנים מתקפלים מתוצרת פוטיין הצרפתית.
מייבאת ומשווקת מגרסות ונפות מתוצרת טסאאב הבריטית.
מחזיקה בחברות סמיקום לקסיס, UMI, DMC.
נכון לשנת 2021 מלוא מניות החברה (100%) מוחזקות על ידי איש העסקים הישראלי חיים דנון.
קומפאק (Compaq; שם מלא Compaq Computer Corporation) הייתה חברה שנוסדה ב-1982 ועסקה בפיתוח, מכירה ותמיכה במחשבים, ובמוצרים ובשירותים נלווים של טכנולוגיית מידע.
קומפאק מכרה מחשבים תואמי IBM PC.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה קומפאק הספקית הגדולה ביותר בעולם של מחשבים אישיים, תואר שבו החזיקה עד 2001 אז השיגה אותה דל.
ב-2002 נמכרה החברה לחברת היולט פקארד בסכום של 25 מיליארד דולר.
היולט פקארד המשיכה למכור מוצרים תוך שימוש במותג קומפאק עד 2013.
שנות ה-80 - הקמת החברה וצמיחה מהירה
קומפאק נוסדה בפברואר 1982 על ידי רוד קניון, ג'ים האריס וביל מורטו.
השלושה היו קודם מנהלים בכירים ביצרנית המוליכים למחצה טקסס אינסטרומנטס.
כל אחד השקיע 1,000 דולר כדי להקים את החברה, שנוסדה בשם הזמני Gateway Technology.
נאמר כי השם "COMPAQ" נגזר מ"תאימות ואיכות" ("Compatibility and Quality"), אך ההסבר הזה היה המצאה בדיעבד.
השם נבחר מתוך רבים שהוצעו על ידי חברת הפרסום Ogilvy & Mather.
המחשב הראשון של קומפאק שורטט על שולחן על ידי טד פפג'ון בזמן שסעד עם המייסדים בחנות עוגות.
את ההון הראשוני גייסו מקרן הון סיכון של בנג'מין (בן) רוזן, בסך 1.5 מיליון דולר, מימון שעזר להם לייצר את המחשב הראשון של החברה.
בסך הכל, המייסדים הצליחו לגייס 25 מיליון דולר מקרנות הון סיכון, והדבר נתן יציבות לחברה החדשה כמו גם ביטחון לעובדים ולמפיצים שלה.
בניגוד לחברות סטארט-אפ אחרות שייצרו מחשבים תואמי IBM באותה עת, קומפאק הבדילה את עצמה בכך שלא התמקדה בעיקר במחיר, אלא התרכזה בפיתוח תכונות חדשות, כגון ניידות ותצוגות גרפיות טובות יותר, כמו גם ביצועים טובים יותר, והכל במחירים דומים לאלו של IBM.
קומפאק שכרה מהנדסים ותיקים עם ניסיון של 15 שנים בממוצע, מה שהעניק אמינות למוצריה בקרב הלקוחות.
בנוסף בשל שותפות שייצרה עם אינטל, הצליחה קומפאק לשמור על מובילות טכנולוגית בשוק, שכן היא הייתה הראשונה שיצאה עם מחשבים המכילים את הדור הבא של כל מעבד אינטל שיצאה לשוק.
כך לדוגמה הייתה הראשונה למכור מחשב אישי עם מעבד 386 פורץ הדרך.
בנוסף, בניגוד ל-IBM היא לא מכרה ישירות אלא רק דרך מפיצים שקיבלו גמישות בקביעת המחיר הסופי, כך שנהגו תמיד להמליץ על קומפאק כמחשב איכותי ולדרוש מחיר גבוה.
במהלך שנת המכירות הראשונה שלה (שנת הפעילות השנייה שלה), מכרה החברה 53,000 מחשבים אישיים תמורת 111 מיליון דולר.
החברה הייתה הסטארט-אפ הראשון מעולם שהגיע לרף מכירות 100 מיליון דולר בזמן כל כך קצר.
קומפאק הונפקה ב-1983 ב וגייסה 67 מיליון דולר.
ב-1986 היא הגיעה למכירות של 329 מיליון דולר מ-150,000 מחשבי PC, והפכה לחברה הצעירה ביותר אי פעם שנכנסה לרשימת ה-Fortune 500. ב-1985, מכירות החברה הגיעו ל-504 מיליון דולר ובשנת 1987, קומפאק עברה את רף המיליארד דולר במכירות שנתיות, החברה הראשונה מעולם שהגיעה לרף זה בזמן הקצר ביותר.
שנות ה-90 - הפיכה למובילת השוק
בשנת 1991 מונה אקהרד פייפר למנכ"ל החברה, לאחר שיושב ראש החברה בן רוזן הדיח את המנכ"ל והמייסד רוד קניון.
באותה שנה מכירות החברה הגיעו לכ-3.3 מיליארד דולר אולם החברה סבלה מהאטה במכירות ותחרות גוברת מצד מתחרים מהמזרח הרחוק.
רוד קניון ביקש להמשיך להתמקד באיכות אך בן רוזן טען שיש לשנות את הגישה של החברה.
תחת כהונתה של פייפר כמנכ"ל, קומפאק נכנסה לשוק המחשבים הביתי עם המחשב Compaq Presario, כאחת היצרניות הראשונות באמצע שנות ה-90 ששווקה מחשב אישי במחיר של פחות מ-1000 דולר.
על מנת לשמור על רמת המחירים הנמוכה, קומפאק הפכה ליצרנית המחשבים הראשונה מהשורה הראשונה שהשתמשה במעבדים של AMD ו-Cyrix.
מלחמות המחירים של קומפאק פגעה בסופו של דבר במספר מתחרים, דוגמת פאקרד בל.
קומפאק הייתה ליצרנית המחשבים השנייה בגודלה בעולם ב-1993, לאחר שעקפה את אפל ועברה את IBM כיצרנית המחשבים המובילה בעולם ב-1994. ניהול המלאי והרווחיות הגולמית של קומפאק היו טובים יותר משל מתחרותיה, מה שאפשר לה לנהל מלחמות מחירים ולזכות בנתח שוק.
קומפאק החליטה להיכנס לשוק המדפסות ב-1989, והדגמים הראשונים יצאו לשוק עם לביקורות חיוביות ב-1992. עם זאת, פייפר חשב שהסיכויים לעקוף את מובילת השוק היולט-פקארד (שהיה לה 60% נתח שוק) היו קשים, שכן זה יאלץ את קומפאק להקדיש יותר כספים ואנשים לפרויקט זה מהתקציב המקורי.
בסופו של דבר, קומפאק מכרה את עסקי המדפסות לחברת זירוקס תמורת 50 מיליון דולר.
ב-26 ביוני 1995, קומפאק הגיעה להסכם עם חברת סיסקו מערכות.
על מנת להיכנס לתחום רשתות מחשב ותקשורת נתונים, לרבות מודמים דיגיטליים ונתב עבור עסקים קטנים ומחלקות ארגוניות, שהיה כעת עסק של 4 מיליארד דולר, והשוק הצומח ביותר בשוק המחשוב העולמי.
קומפאק גם הקימה צוות פיתוח לתחום רשתות המחשב וצוות שיווק ייעודי לתחום.
בשנת 1998 רכשה קומפאק, תמורת 9.6 מיליארד דולר, את חברת המחשבים דיגיטל, שנוסדה ב-1957 ובשיאה הייתה חברת המחשוב השנייה בגודלה, אחרי חברת IBM אך איבדה נתח שוק בשנות ה-80. זו הייתה העסקה הגדולה ביותר בהיסטוריה של תעשיית המחשוב עד אז.
את שנת 1999 סיימה עם הכנסות שיא של 38 מיליארד דולר.
שנת 2000 הייתה שנת השיא של החברה שהכנסותיה הגיעו ל-42.4 מיליארד דולר והיא נמנתה עם 100 החברות הגדולות בעולם על פי דירוג המגזין פורצ'ן.
היא הייתה חברת המחשוב השנייה בגודלה בעולם וספקית ציוד החומרה הגדולה בעולם.
באותה עת גם פיתחה ושיוקה תוכנה, פתרונות ושירותים באמצעות חברות בת שהיו פרושות ב-200 מדינות ברחבי העולם.
אך החלה לסבול מהאטה בעסקיה בתחילת 2001.
בתקופת בועת הדוט-קום, בסוף שנות ה-90, שוק המחשוב העולמי גדל במהירות אך קומפאק סבלה מתחרות גוברת ומחוסר מיקוד.
החברה נכנסה באיחור לפעילות מכירה ישירה דרך האינטרנט.
בתחילת 1999 קומפאק פרסמה שתי אזהרות רווח בחודשיים ומנכ"ל החברה אקהארד פייפר התפטר.
במרץ 2000 הכריזה החברה על השקעה של מיליארד דולר בכניסה לשירותי אינטרנט.
באוקטובר 2000 חברת דל עקפה את קומפאק במכירות מחשבים בארצות הברית, ונתח השוק שלה ירד ל-16%.
ברבעון הראשון של 2001 דל מכרה 4.16 מיליון יחידות, או 12.8% בשוק העולמי וקומפאק ירדה למקום השני עם 3.9 מיליון יחידות, או 12.1% מהשוק העולמי.
באפריל 2001 דווח כי דל נטלה את ההובלה מקומפאק גם במכירת שרתים בארצות הברית, בנוסף הודיעה על פיטורי 7,000 כ-10% מכוח האדם שלה.
ביוני 2001 הודיעה החברה כי היא מתכננת מהפכה בעסקיה ותתמקד בתוכנה ושירותים במקום חומרה.
בספטמבר 2001 הוכרז כי היולט פקארד תרכוש את קומפאק תמורת 25 מיליארד דולר במניות, מחיר שהווה פרמיה של כ-19% מעל מחירה של קומפאק בבורסה באותה עת.
כך שהמיזוג ייצור חברה בעלת הכנסות של כ-87.4 מיליארד דולר, בסדר הגודל של הכנסות IBM, שהייתה החברה בעלת ההכנסות הגדולות ביותר אז בענף המחשוב וטכנולוגיות המידע העולמי.
על פי תנאי העסקה מחזיקי המניות של קומפאק קיבלו 0.6325 מניות היולט פקארד תמורת כל מניית קומפאק שברשותם.
בסך הכל החזיקו בעלי המניות של היולט פקארד ב-64% מקומפאק.
אולם משפחות פקארד והיולט של מייסדי HP התנגדו לרכישה.
וולטר היולט, בנו של ביל, מייסד החברה שהחזיק גם ב-10% ממניות HP טען שהמיזוג הוא אינטרס של מנכ"לי החברות אך לא מועיל לחברה.
הוא חשף כי HP צפויה לתת מענק כולל של 115 מיליון דולר למנכ"לית HP קרלי פיורינה ולמייקל קאפלס, מנכ"ל קומפאק.
לאחר שהתקבל אישור של רוב בעלי המניות, המיזוג הושלם לבסוף במאי 2002.
HP המשיכה לשווק מחשבים תחת המותג קומפאק עד 2013.
מחשבי קומפאק החלו להימכר בישראל בשנת 1984, שנתיים לאחר שהחברה הוקמה, על ידי חברת "מ.ל.ל מחשבים".
המחשבים של קומפאק זכו להצלחה רבה וחברת יבמ ישראל ניסתה להפסיק את היבוא שלהם, לאחר שפגעו במכירות שלה.
מחשבי קומפאק אף נרכשו על ידי צה"ל.
ב-1996 הקימה קומפאק סניף בישראל, שעסק במכירה ושיווק בעיקר לשוק העסקי והארגוני.
בשנת 1996 החזיקה קומפאק ב-45% משוק השרתים בישראל.
החברה גם עסקה ביצירת שיתופי פעולה עם חברות ישראליות, בעיקר בתחום התוכנה.
בשנת 1998 גדלה פעילות קומפאק בישראל באופן משמעותי עם רכישת חברת "דיגיטל", שהייתה לה חברת בת גדולה בישראל.
מנכ"ל דיגיטל ישראל, מונה למנכ"ל החברה הממוזגת בישראל.
קומפאק הרחיבה את פעילותה גם לתחום הייעוץ, השירות והאנטגרציה של מערכות מחשוב.
ב-1999 נכנסה לפעול גם בשוק הביתי בישראל.
ברבעון הראשון של שנת 2000 קומפאק תפסה את המקום הראשון בשוק המחשבים האישיים בארץ, עם נתח שוק של יותר מ-18%, ומכירות של יותר מ-21 אלף מחשבים.
במכירת שרתים הובילה קומפאק עם נתח שוק של כ-29% (יותר מאשר שני היצרנים המדורגים אחריה גם יחד) והובילה במכירת מחשבים הניידים עם נתח שוק של 25%.
את שנת 2000 סיימה עם הכנסות של 300 מיליון בישראל והיא העסיקה כ-500 עובדים בישראל באותה עת.
בעקבות המיזוג עם HP גדל נפח הפעילות של החברה.
קומפאק ישראל הקימה חברה בת בבעלות מלאה, OMS, לאספקת שירותי מיקור חוץ מנוהלים (IT Managed Services) ללקוחות החברה בישראל.
ב-2002 הכנסות החברה הממוזגת בישראל היו כ-420 מיליון דולר, היקף דומה למכירות יבמ ישראל, שהייתה עד אז חברה המחשוב הגדולה בישראל.
בשנת 2008 הודיעה HP על השקה מחודשת של המותג קומפאק בישראל, במטרה ליצור בידול בין המותגים של החברה בתחום המחשבים, שתחת המותג קומפאק שווקו מחשבים ניידים בעלויות נמוכות ומחשבי HP שווקו כמותג איכותי.
כמו בשאר העולם, גם בישראל חדלה HP לשווק מוצרים תחת המותג בשנת 2013.
Compaq Deskpro - מחשב שולחני לעסקים שהיה מוצר הגדל של החברה.
Compaq Portable - גרסה מוקדמת של מחשב נייד שהחברה השיקה ב-1983.
Compaq Presario - מחשב שולחני שנועד לשוק הצרכני.
iPAQ - מחשב כף יד שהושק באפריל 2000 ומקיץ 2001 היה המותג המוביל בשוק זה.
קומפולט (בהונגרית: Kompolt) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בקומפולט מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור מיושב מהמאה ה-13, הוא מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1272 ומאז הוא מיושב לסירוגין.
יהודים חיו בקומפולט במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
קומסיין בע"מ מקבוצת קומדע היא חברה העוסקת בפיתוח ויישום כלי חתימה אלקטרונית וזיהוי מאובטח באינטרנט, ובין היתר מספקת תעודות SSL.
נכון ל-2023, יו"ר דירקטוריון החברה הוא זאב שטח, מייסד החברה והבעלים של חברת קומדע בע"מ.
מנכ"ל החברה הוא יאיר אייזנשטיין.
הוא החל את דרכו בשירות הלקוחות של החברה בשנת 2016. בשנת 2022 מונה למנכ"ל החברה.
אייזנשטיין שילב את קומסיין כחברה בארגון FIDO העולמי.
בתקופתו קיבלה קומסיין הכרה בינלאומית לפי תקן ה־eIDAS האירופי לחברה ולמוצר החתימה בענן שלה.
קומסיין נוסדה בשנת 2000, על ידי קומדע בע"מ, חברה ותיקה בתחומי הזדהות חזקה וחתימה אלקטרונית.
מטה החברה שוכן בתל אביב ולה סניפים בחיפה, בירושלים ובבאר שבע.
החברה מעסיקה כ-50 עובדים, כאשר בכלל הקבוצה כ-140 עובדים.
החברה הוקמה בכדי לייצר שרותי PKI (הזדהות וחתימה אלקטרונית) בענן, על בסיס ידע שנרכש מחברת Verisign .
בתחילת דרכה הייתה קומסיין חלק מרשת Verisign העולמית שנקראה VTN (Verisign Trusted Network).
ב-13 בפברואר 2003 קיבלה קומסיין אישור לשמש כגורם מאשר (Certificate authority - CA) ישראלי רשמי מטעם משרד המשפטים להנפקת חתימות אלקטרוניות מאושרות ברישיון ובפיקוח ממשלתי, על פי חוק חתימה אלקטרונית ותקנותיו.
בשנת 2011 הודיע רשם גורמים מאשרים כי קנס את החברה בכ-140 אלף ש"ח על שתי הפרות של הנחיות חתימה אלקטרונית.
לקומסיין אישור כ-International Trusted Root CA (גורם מאשר בינלאומי מהימן) מחברות תוכנה עולמיות כגון Microsoft, Apple ו-Adobe.
חברת קומסיין מוכרת כגורם מאשר, לפי התקנות האירופאיות והדירקטיבה משנת 2014 הקרויה בקיצור eIDAS, התקינה האירופית לזיהוי דיגיטלי וחתימה דיגיטלית.
בשנת 2020 אושר שרת החתימות Signer-1 של החברה כ־QSCD, כלומר, התקן מאושר מאובטח ליצירת חתימה מאושרת על פי התקן האירופאי המחייב eIDAS.
בשנת 2023, פתחה החברה משרדי הנפקות לחתימות בינלאומיות באסטוניה וקפריסין.
בתחום הבריאות ביצעה קומסיין פרויקט דיגיטציה ומעבר ממרשמי נייר למרשמים דיגיטליים, באמצעות יישום חתימה אלקטרונית על מרשמים בכל קופות החולים.
בתחום המשפט איפשרה קומסיין לעורכי דין להשתמש בחתימות אלקטרונית בעבודה עם אתר "נט המשפט" הממשלתי, לרבות אפשרות החתמת הלקוחות של עורך הדין מרחוק תוך זיהוי מאובטח של הלקוח, וליישומים בתוך המשרד כגון חתימות על חוזים והסכמים בין צדדים.
כמו כן, קומסיין פיתחה עבור נוטריונים שולחן עבודה, המאפשר לספק חתימה מאובטחת.
קומסיין איפשרה לספקי משרד הביטחון להגיש מענה למכרזים בחתימה אלקטרונית דרך אתר אינטרנט, בניגוד למצב שבו היה נדרש להגיש במעטפות או ארגזי נייר בכתב לתיבת מכרזים.
דיווחי מע"מ לרשות המיסים על ידי מייצגים (רואי חשבון) נעשה באמצעות חתימות אלקטרוניות.
בצורה דומה, דיווחים של חברות ציבוריות לרשות ניירות ערך מבוצעים באמצעות האינטרנט כשהם חתומים דיגיטלית, באמצעות מערכת מגנ"א.
וגם אדריכלים מגישים תוכניות לרשויות עם חתימה אלקטרונית שמונפקת להם על ידי קומסיין.
קומפדיה בע"מ היא חברת תוכנה שהוקמה בשנת 1988 בישראל על ידי שי נוימן, גיל אילוטוביץ' ואילן גולדברג.
החברה מתמחה בפיתוח טכנולוגיות, פלטפורמות ומערכות לתחום החינוך ולתחום ההדרכה והאימון.
לחברה טכנולוגיות מתקדמות (בשלבי הגנת פטנט) בתחומי המציאות המדומה (VR) ומציאות רבודה (AR) וראייה ממוחשבת.
החברה משתפת פעולה עם מכוני מחקר, אוניברסיטאות וחברות טכנולוגיה בינלאומיות מובילות.
החברה קיבלה ומקבלת מימון מהאיחוד האירופי לפיתוח מערכות אימון וסימולציה ומערכת לתמיכה בילדים עם אוטיזם.
החברה מפתחת ומספקת פלטפורמות ופרויקטים גדולים לשוק המקומי ולשוק הבינלאומי כולל מערכות הדרכה מתקדמות לחברות Fortune 500 ומערכי שיעור דיגיטליים למוציאים לאור מובילים.
החברה גם פיתחה משחקי מחשב חינוכיים ששווקו בארץ ובעוד כ-40 מדינות בעולם.
משרדי החברה נמצאים ברמת גן.
בשנים 2005–2007 במקדונלד'ס ובבורגר קינג, נמכרו רוב המשחקים של החברה "גורדי בהרפתקה מהסרטים", "קרב בחשבון", "משחקי חשיבה" וסדנת המעצבים במתנה בארוחות ילדים.
סדרת כיף ללמוד עם גורדי (גורדי קלאסיק)
+רשימת המשחקים שיצאו בסדרה הקלאסיתשם המשחקשנת יציאההערותאי המספרים1988
בשנת 1998 הופץ תחת השם "חושבים בגדול", בתחילה עם דמותו של גורדי ואחר כך עם דמות המדען מסדרת המשחקים "חשיבה המצאתית".
סדרה חדשה יותר שפיתוחה החל בערך בשנת 1994 עד שנת 2004, והיא מבוססת על הדמות של איתמר מאת הסופר דויד גרוסמן.
סדרה המחדשת את משחקי גורדי הפופולריים ביותר משנות ה-80. חידוש המשחקים נועד בשביל להתאים את המשחקים הפופולריים של החברה, למערכות ההפעלה המתקדמות שיצאו באותה תקופה.
והיא כוללת משחקים לפיתוח חשיבה יצירתיות ולימוד חשבון.
סדרת משחקים חדשה שפותחה גם תחת המותג גורדי הייתה סדרת "בייבי גורדי" שהתבססה על המשחקים משנות ה-80 אך קיבלה גרפיקה, מנוע, וסאונד שונים.
דמותו של גורדי מסדרת המשחקים הזו כללה גם שיתופי פעולה רבים לצורך פרסום כגון חברת: במבה פרפר של תלמה, וחברת דייל.
רוב משחקי הסדרה אינם מקוריים אלא אוסף של משחקים מהכותרים השונים שיצאו במשך השנים, משחקים שיצאו בסדרה זו:
המשחקים פותחו בשיטת חשיבה המצאתית שיטתית, הסדרה כוללת את המשחקים
סדרת כיף לחשוב עם גריני
גוגו ושלומפי פחות או יותר
במשך השנים החברה הוציאה מספר משחקים נוספים שלא קשורים לסדרות הראשיות.
משחק ההרפתקאות הראשון של החברה שנקרא "ארץ האגדות" שיצא בשנת 1993 בקריינות של חני נחמיאס המשחק יצא בשיתוף פעולה עם חברת מחשבת.
משחק נוסף בעקבות המילים האבודות בקריינותו של אלכס אנסקי.
In Search of the Lost Words שזה משחק שמתבסס על בעקבות המילים האבודות, אך הוא משלב מילון אנגלי-עברי על מנת ללמד את השפה האנגלית.
"תגידו דייל לחידקים" היה משחק שהחברה הוציאה ביחד עם חברת הסבונים Dail בשנת 1999, ונועד לקדם מכירת מוצרים של החברה.
התקליטור הכיל אוסף משחקונים משאר המשחקים שיצאו על ידי חברת קומפדיה וחולק חינם בבתי הספר השונים, ובנוסף הוא נמכר במארז שכלל: מכל סבון נוזלי, מכל מילוי ומתקן בצורת התנין של דייל.
מלבד המשחקונים, התקליטור הכיל שישה משחקי הדגמה (דמואים) לכותרים הראשיים של משחקי קומפדיה השונים.
סדרת "שחק ולמד", אחד המותגים האחרונים שקומפדיה הוציאה על גבי סי.
הסדרה ממשיכה במובן מסוים את הלומדות הקלסיות של החברה.
חברת קומפדיה נענתה לבקשת חברת JADE ובשיתוף הפעולה בין החברות נוצרו שני המשחקים "ג'וליה וילדי הפרחים" ו"ג'וליה תעלומה בפריז".
לאחר יצירת שני המשחקים הללו החברה הפסיקה את פעילותה משום שלטענת מייסדי החברה "המשחק יוצר בעבור בנות ובנות לא משחקות".
המשחק הראשון בסדרה שמתרחש בשנות ה-60 בסן פרנסיסקו ובו הגיבורה נוסעת בזמן כדי להפגיש בין ההורים שלה כי משהו שיחק ברצף הזמן ואם היא לא תספיק לתקן זאת היא לא תוולד.
במשחק ישנה אפשרות לחקור שני כיוונים שונים שכל אחד מהן מוביל לסוף שונה אפשר לחפש אחר האבא שלה ג'ימי או אחרי האמא אליס.
כאשר אוספים די ראיות ניתן להרשיע את החשוד ולהביא לסיום המשחק הרשעה לא נכונה של אדם חף מפשע תוביל להתחלה מחדש של המשחק בנוסף לעלילה הראשית יש במשחק מיני גיים של טריוויה שעוסק בילדי הפרחים ובשנות ה-60 הסוערות בארצות הברית.
ואם תענו נכון תקבלו לרמז שיעזור לכם להמשיך.
המשחק נוצר בשיתוף עם חברת קומפדיה ובהפצת גלובוס יונייטד.
אחרי שפתרה את התעלומה הראשונה גוליה שוב חוזרת אחורה בזמן לפריז של שנות ה-20 כדי לעזור לנערה במצוקה שנסחטת על ידי אלמוני.
גם במשחק הזה ישנם שני כיוויני חקירה שונים וכל אחד מהם מוביל לסיום שונה ולחשוד שונה ולכל אחד יש מטרות שונות במשחק משוטטים ברחובות פריז בין מועדני ג'אז ובתי קפה וחוקרים את האנשים לגבי המניעים האפשריים
הפסקול המיוחד של המשחק כולל מספר רצועות ג'אז מקוריות באורך כולל של 16 דק' ומספר מעריצים אף הוציאו אותו כמיני אלבום בפני עצמו.
המשחק רץ גם על מחשבים מבוססי 64 ביט מה שמאפשר לשחקנים להשתמש בו גם על מחשבי ווינדוס 10 בלי צורך להתקין אימולטור או מכונה ויראטואלית.
כאשר מסיימים את המשחק השני מופיע הודעה שעלילת ההמשך של סדרת המשחקים תהיה בלונדון.
אולם המשחק בוטל מפני שהחברה נסגרה.
במהלך השני קומפדיה רכשה זכויות הפצה ופיתוח ללומדות שונות המבוססות על מותגים ידועים ובהם: קספר, דן הדוור, הפנתר הוורוד, חבובוטף, נווה עצלנות, המומינים, הבומבינים, National Geographic ועוד.
בשנת 1997 הוציאה חברת ורד הגליל שלושה משחקים נוספים בסדרת ורדית, בפיתוחה של חברת קומפדיה.
בשלושת המשחקים האלה, בשונה מהקודמים ורדית דיברה וקולה של ורדית דובב על ידי אפי בן ישראל.
וכמו כן, כל משחק מסדרת המשחקים האלה היה מלווה בשומר מסך שהיה מותקן אוטומטית, עם התקנת המשחק, שבו ורדית הייתה אומרת משפטים כגון: "תגידו, אני יפה?" (פרודיה לאחד המשפטים שמזוהים עם אורי זוהר) ושהיא שרה "מוקרנה" (פרודיה על השיר "מקרנה").
במשחקים אלה צבירת נקודות מתאימה איפשרה גם היא להיכנס להגרלה על פרסים, בהם טיסה ליורודיסני ורדיו טייפ.
פלא לנד, שהוקם בשנת 2007 היה עולם וירטואלי לילדים שמרבית משחקיו נלקחו מלומדות קודמות של קומפדיה.
האתר פעל במודל כלכלי של תשלום חודשי אולם הוא נסגר.
חלק ניכר מההכנסות של החברה מהאתר הלכו לטובת טיפול בנוער בסיכון.
לקומפדיה היו מספר חברות בת בעיקר בחו"ל שהוציאו את משחקיה במדינות שונות
Jade הייתה חברה לפיתוח משחקים ישראלים שפעלה בין השנים 2000–2005 שהוציאה לאור שני משחקי מחשב בסדרת המשחקים "ג'וליה גולשת בזמן".
החברה הוקמה על ידי מיכל בן ארי, אראלה בן שחר, ואורית בינדרמן נוספות שהגיעו לחברת קומפדיה בהצעה לפתח משחק הרפתקאות-פאזלים שהגיבורה היא אשה.
החברה הגיע עם הרעיון וגם עם מחקר מקיף על התקופה והדמויות הפועלות בה ואף הדמות של השחקנית הראשית מבוססת על אחת מהן.
קומפאס בע"מ היא חברת טכנולוגיית נדל"ן אמריקאית, שמספקת מידע המאפשר למשתמשים לאתר את הנכס המתאים להם.
בשנת 2021 הונפקה החברה בבורסת נאסד"ק לפי שווי של כ-7 מיליארד דולר.
בשנת 2012 הקימו הישראלי ד"ר אורי אלון ורוברט רפקין האמריקאי את חברת קומפאס (Compass), פלטפורמה אינטרנטית שמספקת מידע המאפשר למשתמשים לאתר את הנכס המתאים להם.
בדצמבר 2024 רכשה קומפאס את חברת Christie's International Real Estate תמורת 150 מיליון דולר במזומן ועוד 294 מיליון דולר במניות.
לחברה משרדים ראשיים בניו יורק, ועוד כ-20 ברחבי העולם.
קוֹמְנֶנוֹס הייתה משפחת אצילים יוונית ביזנטית, ששלטה באימפריה הביזנטית מ-1081 עד 1185, ומאוחר יותר, תחת השם הקומנני הגדולים (Μεγαλοκομνηνοί, מגלוקומנני או מגלוקומניני) ייסדה ושלטה באימפריה של טרפזונטס (1204–1461).
באמצעות נישואי תערובת עם משפחות אצילים אחרות, בעיקר , ו, השם קומננוס מופיע בין רוב בתי האצולה הגדולים של העולם הביזנטי המאוחר.
ההיסטוריון הביזנטי בן המאה ה-11 מיכאל פסלוס דיווח כי מקור משפחת קומננוס מהכפר קומנה שבתראקיה - המזוהה בדרך כלל עם "שדות קומננה" (Κομνηνῆς λειμῶνας) המוזכרים על ידי יוחנן קנטקוזנוס בן המאה ה-14, השקפה המקובלת על חוקרים מודרניים.
החבר הידוע הראשון במשפחה, , רכש אחוזות נרחבות ב שבפפלגוניה, שהפכה למעוז המשפחה במאה ה-11. המשפחה נקשרה בכך במהירות לאצולה הצבאית החזקה והיוקרתית () של אסיה הקטנה, כך שאף על פי שהגיעה מתראקיה היא נחשבה ל"מזרחית".
החוקר הצרפתי מהמאה ה-17 העלה השערה שמקור המשפחה ממשפחת אצילים רומאית שבאה בעקבות קונסטנטינוס הגדול לקונסטנטינופול, אך אף על פי שיוחסין מיתולוגיים שכאלו היו נפוצים - והם אכן מעידים למשל על קלאן - היעדר מוחלט של כל קביעה כזו במקורות הביזנטים מנוגדת להשערתו של דו קאנז'.
ההיסטוריון הרומני העלה השערה ב-1924 שמקורו של בית קומננוס היו ממוצא ארומני, אך גם דעה זו אינה מקובלת כיום.
חוקרים מודרניים משערים שהמשפחה הייתה כולה ממוצא .
מנואל ארוטיקוס קומננוס היה אביו של איסאאקיוס הראשון קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית (שלט בשנים 1057–1059) וסבו, באמצעות אחיו הצעיר של איסאאקיוס, המצביא , של אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית (שלט בשנים 1081–1118).
איסאאקיוס הראשון קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית, של המזרח תחת מיכאל השישי סטרטיוטיכוס, קיסר האימפריה הביזנטית, ייסד את שושלת קומננוס של קיסרי האימפריה הביזנטית.
בשנת 1057 הוביל איסאאקיוס הפיכה נגד מיכאל והוכרז כקיסר.
אף על פי ששלטונו נמשך רק עד 1059, כאשר אנשי החצר שלו לחצו עליו להתפטר ולהיות נזיר, יזם איסאאקיוס רפורמות מועילות רבות.
השושלת חזרה לכס המלכות עם עלייתו של אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, אחיינו של איסאאקיוס הראשון, בשנת 1081. בשלב זה נראה שצאצאים של כל השושלות הקודמות של ביזנטיון נעלמו מהממלכה, כמו משפחות ו החשובות.
צאצאיהם של אותם קיסרים חיו מחוץ לאימפריה הביזנטית, לאחר שהתחתנו עם משפחות המלוכה של גאורגיה, רוסיה, צרפת, פרס, איטליה, גרמניה, פולין, בולגריה, הונגריה וסרביה; עובדה שהקלה על משפחת קומננוס לעלות לכס המלכות.
עם עלייתם לכס המלכות, נישאו בני משפחת קומננוס עם בני שושלת הקודמת: אלכסיוס הראשון התחתן עם , אחייניתו של קונסטנטינוס העשירי, קיסר האימפריה הביזנטית, שירש את איסאאקיוס הראשון בשנת 1059. לאחר מכן, הקלאן המשולב כונה לעיתים קרובות כקומננודוקהֶ (Κομνηνοδούκαι) וכמה אנשים השתמשו בשני שמות המשפחה יחד.
כמה משפחות הם צאצאים מקלאן רחב יותר זה, כמו ו, ואטאזס ו.
בתם הצעירה של אלכסיוס ואיירנה תאודורה הבטיחה את הצלחתה העתידית של משפחת אנגלוס על ידי נישואיה לתוכה: נכדיה של תאודורה הפכו לקיסרים איסאאקיוס השני אנגלוס (שלט בשנים 1185–1195 ו-1203–1204) ואלכסיוס השלישי אנגלוס (שלט בשנים 1195–1203).
תחת אלכסיוס הראשון ויורשיו האימפריה שגשגה והייתה יציבה למדי.
אלכסיוס העביר את הארמון הקיסרי לאזור של קונסטנטינופול.
חלק גדול מאנטוליה נכבש בחזרה מהטורקים הסלג'וקים, שכבשו אותה ממש לפני עלייתו לשלטון של אלכסיוס.
אלכסיוס ראה גם את מסע הצלב הראשון עובר דרך השטח הביזנטי, מה שהוביל להקמת המדינות הצלבניות במזרח.
שושלת קומננוס הייתה מעורבת מאוד בפוליטיקה של צלבנים, וכן התחתנה עם המשפחות השליטות של נסיכות אנטיוכיה וממלכת ירושלים – אחייניתו של מנואל הראשון קומננוס, נישאה לבלדווין השלישי, מלך ירושלים, ומריה, אחייניתו של מנואל נישאה לאמלריך הראשון, מלך ירושלים.
באורח יוצא דופן שלט אלכסיוס במשך 37 שנים, ובנו, יוחנן השני שלט במשך 25 שנים, לאחר שחשף קונספירציה נגדו של אחותו, ההיסטוריונית אנה קומננה.
בנו של יוחנן, מנואל הראשון, שלט עוד 37 שנים.
שושלת קומננוס ייצרה מספר ענפים.
מכיוון שהירושה האימפריאלית לא הייתה בסדר קבוע אלא הייתה תלויה בכוח אישי וברצונות של השליט הקודם, היו כמה קרובי משפחה יכולים בתוך כמה דורות להציג את עצמם כטוענים לכתר.
בני קלאן אנגלוס הודחו במהלך מסע הצלב הרביעי ב-1204, על ידי אלכסיוס החמישי דוקאס, קרוב משפחה ממשפחת דוקאס.
מספר שבועות לפני כיבוש קונסטנטינופול על ידי הצלבנים בשנת 1204, ענף אחד של משפחת קומננוס נמלט חזרה לארצם בפפלגוניה, לאורך מזרח הים השחור והעורף שלו בהרי הפונטוס, שם הקימו את האימפריה של טרפזונטס.
ה"קיסר" הראשון שלהם, , היה נכדו של הקיסר אנדרוניקוס הראשון.
קיסרים אלו – "הקומנני הגדולים" (Μεγαλοκομνηνοί, מגלוקומנני ביוונית) כפי שהם היו ידועים - שלטו בטרבזון במשך למעלה מ-250 שנה, עד לשנת 1461, אז הובס והוצא להורג על ידי הסולטאן העות'מאני מהמט השני.
מהמט עצמו טען למוצא ממשפחת קומננוס דרך .
הענף הטרפזונטי של שושלת קומננוס החזיק גם בשמו של אקסוחוס (Ἀξοῦχος) כצאצאיו של , אציל ביזנטי ושר של שושלת קומננוס הביזנטית.
נטען כי נסיכה מענף טרפזונטס הייתה אימו של הנסיך (נולד ב-1585), שלפי הדיווחים הפך לנוצרי אך בילה חלק ניכר מחייו בניסיון לזכות בכס המלכות העות'מאני.
ענף אחר של המשפחה, צאצאיו של , הקים את דספוטט אפירוס בשנת 1204, בפיקודו של , נינו של הקיסר אלכסיוס הראשון.
ענף זה אימץ את שמות המשפחה קומננוס דוקאס וידועים ככאלה במחקר המודרני.
הלנה דוקאינה קומנה, מאותו ענף של המשפחה, נישאה ל ובכך איחדה את משפחות קומננוס ודה לה רוש, כשבני משפחת קומננוס הפכו בסופו של דבר ל.
עריק אחד מהמשפחה, הקרוי גם הוא , הקים "אימפריה" נפרדת בקפריסין בשנת 1184, שנמשכה עד 1191, אז נלקח ממנו האי על ידי ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה במהלך מסע הצלב השלישי.
בתו, שנקראה , נישאה ל במהלך מסע הצלב הרביעי וניסתה לתבוע את האי.
כאשר הוקמה האימפריה המזרחית מחדש ב-1261 בקונסטנטינופול, היא נשלטה על ידי משפחה הקשורה קשר הדוק לקומננוס, משפחת .
בני משפחה זו שלטו עד כיבוש קונסטנטינופול בידי הטורקים העות'מאנים ב-1453.
הצאצא האחרון של השושלת נחשב לעיתים קרובות כ, מלומד ורופא מכובד, שהפך לארכיבישוף מטרופוליטני של ודריסטרה, ומת ב-1719.
בשנת 1782, היווני קורסיקאי הבולט השיג מכתב הרשאה מלואי השישה עשר, מלך צרפת שהכיר בו כצאצא ויורש של קיסרי טרפזונטס.
, בתו של איסאאקיוס השני אנגלוס ולפיכך צאצא של אלכסיוס הראשון קומננוס, נישאה לפיליפ משוואביה, מלך גרמניה (1177–1208).
מאיחוד זה יכולות רבות ממשפחות המלוכה והאצולה של מערב אירופה לשרטט את מוצאן.
קומפוניסטן דר גגנווארט היא אנציקלופדיה בשפה הגרמנית, המאגדת מידע על כ-1,000 מלחינים מהמאות ה-20 וה-21.
האנציקלופדיה נוסדה על ידי הנס-ורנר הייסטר ו-ולטר-וולפגנג שפארר בשנת 1992, והיא יוצאת לאור מדי שנה דרך הוצאת הספרים edition text + kritik .
נכון לכרך 63, שיצא בינואר 2018, האנציקלופדיה מכילה כ-12,250 עמודים בכ-10 תיקיות, והיא מתעדכנת 2–3 פעמים בשנה.
הגישה לאנצקלופדיה דרך האינטרנט זמינה רק בתשלום.
קרל קומפארס הרמן (בשמו המלא בגרמנית: Carl Compars Herrmann; הנובר, 23 ינואר 1816 – 8. יוני 1887 קרלובי וארי) היה קוסם יהודי-גרמני (איש אשליות), אספן אמנות וסוחר אמנות ממשפחת הקוסמים הבינלאומית הרמן.
הוא היה אחיו הגדול (ב-27 שנים) של אלכסנדר הרמן (Alexander Herrmann) (1896–1844) שנולד בפריז, צרפת, והיה הצעיר מבין שישה עשר הילדים של שמואל הרמן, יהודי-גרמני, ושל אנה שרה (מאייר) הרמן ילידת ברטאן.
מ-1848 ואילך סייר הרמן לבמרכז אירופה, באנגליה, בצרפת ובארצות הברית, פרש מוקדם בווינה והתמסר לאיסוף ולמסחר של יצירות אמנות ישנות.
בשנת 1852 התחתן עם זמרת האופרה היהודייה-הונגרייה רוזה צ'ילאג.
זמרת האופרה והשחקנית לעתיד בלאנש (חוה) קורלי נולדה מהנישואים אלה שהסתיימו בגירושים.
לאחר מותו, נקבר הרמן, שהיה ידוע גם כנדבן, בחלק היהודי הישן של בית הקברות המרכזי בווינה.
בין הקוסמים של משפחת הרמן לבין הקוסם הגדול היהודי-הונגרי-אמריקאי, אמן הבריחה הארי הודיני הייתה מערכת יחסים חמה.
אשתו הראשונה של קומפארס, רוזה הרמן-צ'ילאג, הייתה בת דודה ראשונה של אשתו הראשונה של אבי הודיני (במקור וייס).
קומפארס הרמן ואביו של הודיני (שגם הוא היה קוסם) היו חברים, גם אם לא פרסמו זאת בציבור מסיבות עסקיות.
ברובע 21 של ווינה בפלורידסדורף נקראה רחוב על שמו ב-2008.
להרמן יש כעת מקום בהיכל התהילה של אגודת הקוסמים האמריקאים.
יוהאן שטראוס (הבן) הקדיש לו את פולקה הרמן שלו, אופ' 91 (מוקדש לחברו הרמן, 1852 בגרמנית הוא כתב Seinem Freunde Herrmann gewidmet).
קומנן אנדריץ' (בסרבית: Комнен Андрић; נולד ב-1 ביולי 1995 בבלייבאץ נה איברו שבסרביה, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לוקומוטיבה זאגרב.
אנדריץ' גדל במחלקות הנוער של רודאר בלייבאץ וראדניצ'קי קראגויבאץ, והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות ראדניצ'קי קראגויבאץ ו-OFK בלגרד.
בחודש יולי 2016 חתם אנדריץ' בבלננסש מליגת העל הפורטוגלית.
ב-14 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לוויטוריה סטובל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-9 בפברואר 2017 הושאל לז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית.
ב-31 באוגוסט 2017 חתם אנדריץ' באינטר זאפרשיץ' מליגת העל הקרואטית.
במשך שתי העונות שלו במועדון הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 18 שערים.
ב-19 בינואר 2019 חתם על חוזה לחמש שנים בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית.
הוא ערך 42 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 12 שערים.
ב-10 בפברואר 2020 הושאל בחזרה לקבוצתו הקודמת אינטר זאפרשיץ', ובמהלך תקופת ההשאלה ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ב-16 באוקטובר 2020 הושאל אנדריץ' לאופה מליגת העל הרוסית.
הוא ערך 16 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-15 ביולי 2022 חתם אנדריץ' על חוזה לשלוש שנים בקלרמון פוט מליגת העל הצרפתית.
ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–5 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-14 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 2–4 על סטאד ריימס במסגרת המחזור השני בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 34 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-7 באוגוסט 2024 חתם ברייקה.
ב-22 בספטמבר 2024 כבש את שער הבכורה במועדון בניצחון על שיבניק.
הקומנטריולוס (Commentariolus פרשנות קטנה) הוא חוברת קצרה כתובה בכתב יד של ניקולאוס קופרניקוס משנת 1514, בה תיאר גרסה מוקדמת של התיאוריה ההליוצנטרית המהפכנית שלו על היקום - השלב הראשון ב.
לאחר פיתוח ארוך נוסף של התיאוריה שלו פרסם קופרניקוס את הגרסה המעובדת והשלמה יותר בשנת 1543 ביצירתו הבולטת על הקפות כיפות השמיים.
קופרניקוס כתב את קומנטריולוס בלטינית עד שנת 1514 והפיץ עותקים שלו בכתב יד, ללא חתימתו לחבריו ועמיתיו.
כך הוא נודע בקרב בני דורו של קופרניקוס, אם כי מעולם לא הודפס במהלך חייו.
באותו זמן קופרניקוס כיהן כעוזר כומר, והתגורר בקתדרלה של פומברוק בפומברוק , עיירה נידחת בצפון פולין, רחוק מכל מרכז אינטלקטואלי של התקופה.
בהקדמה לחוברת הוא כותב ביחס למודל הגאוצנטרי של תלמי
החוברת היא מהפכנית ומציעה לראשונה 6 עקרונות חדשים:
הארץ אינה עומדת במרכז העולם
התנועה השנתית של השמש בשמי כדור הארץ, נובועת ממסלולה של הארץ מסביב לשמש.
ההסבר המהפכני של קופרינקוס מסביר בצורה אלגנטית גם את מה שנראה מכדור הארץ כתנועה אחורנית של כוכבי הלכת.
בדרך כלל כאשר מסתכלים בשמים לילה אחרי לילה, רואים תנועה של כוכבי הלכת במסלולם (סביב השמש) בכיוון מסוים, אולם במשך תקופה קצרה ניתן לראות (לגבי כל כוכב לכת בזמן אחר) כאילו כוכבי הלכת נעים לאחור.
הדבר התמיה אסטרונמים רבים והיה חולשה של המודל הגאוצנטרי של אריסטו, שתיאר תנועה במעגלים מושלמים של כוכבי הלכת סביב כדור הארץ.
תלמי "פתר" את הבעיה בכך שבמודל שלו, הוא הוסיף אפיציקלים - מעגלים נוספים קטנים יותר שאותם כוכבי הלכת קיימו לכאורה ולכן זוזו לכאורה לאחור.
קופרניקוס הסביר ראשון, ובעקבותיו המדע המודרני, כי מדובר באשליה אופטית נוספת שכן תנועה זו נובעת מתנועת הארץ סביב השמש, עקב מכך שבנקודות מסוימות במסלול עוקף כדור הארץ את הכוכבים האחרים וכך נדמה שהם נעים במשך זמן מה אחורנית.
בכך לכאורה קופרניקוס לא נזקק יותר לאפיציקלים ויכול היה לשמר תכונה אחרת של המודל של תלמי - תנועה קצובה במעגלים מושלמים.
בהמשך התברר לו כי אין הדבר כך הוא הוסיף אפיציקלים למודל שלו עצמו.
המדע נפתר בהמשך מצורך בתוספות כאלה בעקבות חוקי קפלר שגילה כי כוכבי הלכת נעים סביב השמש במסלול אליפטי ולא מעגלי.
עם זאת במשך שנים רבות קופרניקוס נמנע מפרסום והרחבה של עבודתו זו.
החיבור החל להסובב בקרב החוגים של אינטלקטואלים באירופה, ככל הנראה הועתק על ידי אנשים אחרים, ועורר עניין רב.
כמו כן החלו להשאל שאלות ביחס למודל.
אחת מהן היא לגבי מה שמכונה כיום כבידה.
מדוע גופים נופלים אל כדור הארץ?
לפי אריסטו התופעה הוסברה בכך שכל הגופים שואפים להגיע אל המרכז - שהיה מרכז כדור הארץ - אם כדור הארץ לא במרכז היקום, מדוע נופלים הגופים?
קופרניקוס מסביר שיש "גרביטציה" - כבידה שבה כדור הארץ מושך עצמים אליו.
שאלות נוספת - אם כדור הארץ נע מדוע איננו מרגישים את התנועה, מדוע האוויר לא נשאר מאחור כמו שאנו מרגישים בזמן תנועה?
כמו כן עולות שאלות ביחס לירח.
עד למהפכה הקופרניקאית היה מדובר בעצם כמו עצמים אחרים ש"באופן טבעי" מסתובב סביב כדור הארץ ופתאום מדובר בעצם אחר, שבניגוד לכוכבי הלכת, כן סובב סביב כדור הארץ.
החוברת היא מהפכנית במספר רב של היבטים.
אסטרונומיה - כוכב לכת הוא לא משהו שנע ביחס לכיפת הרקיע אלא עצם שנע מסביב לשמש.
וכדור הארץ עצמו הוא כוכב לכת.
משמעות המדע - כל הידע האנושי בנושא, מאז ימי אריסטו במשך מאות שנים - הכל היה שגוי.
איך יכול להיות שהמדענים הניחו הנחות וטעו כל כך ?
משמעות האדם - בני האדם, לכאורה היצורים הנבחרים, כבר לא במרכז.
אנחנו רק אחד מתוך 6 כוכבי לכת (שהיו ידועים באותו זמן) - איך זה משליך על הדרך שבה אנו תופסים את המין האנושי, את המין האנושי ביחס לשאר העולם?
כדי להשיב לשאלות הרבות, על קופרניקוס לתת הסברים נוספים, לבצע חישובים ולפרסם טבלאות.
במיוחד כאלה טבלאות שחוזות את המיקום העתידי של כוכבי הלכת בדומה למה שתלמי עשה.
למרות הבטחתו של קופרניקוס ולמרות בקשות מצד עמיתים ומלומדים שקראו את ספרו וביקשו ממנו לעשות זאת הוא לא פרסם ספר נוסף במשך מעל 25 שנה מאז פרסום חוברת המקורית.
הסבר אפשרי לאי פרסום ספר המשך מופיע בהמשך בהקדמה לספרו "על הקפות כיפות השמיים" שהקודש לאפיפיור:
בשנת 1533 נשא יוהאן אלברכט וידמנסטר סדרת הרצאות ברומא המתארות את התיאוריה של קופרניקוס.
האפיפיור קלמנס השביעי וכמה קרדינלים קתולים שמעו את ההרצאות והתעניינו בתיאוריה.
ב-1 בנובמבר 1536, ניקולאוס פון שנברג, הארכיבישוף של קאפואה כתב לקופרניקוס מרומא וביקש ממנו עותק מכתביו "ברגע המוקדם ביותר".
בשנת 1539 הגיע אל קופרניקוס גיאורג יואכים רטיקוס, מתמטיקאי צעיר, בגיל 23 לערך, שהיה ממונה על נושא האסטרונמיה באוניברסיטת וויטנברג.
רטיקוס שמע על תהילתו של קופרניקוס ורצה להבין יותר.
הוא לקח חופשה ללא תשלום ונסע עליו.
רטיקוס שהתכוון במקור להגיע לשבועיים, הפך לתלמידו של קופרניקוס, נשאר איתו למשך שנתיים.
זו פעם ראשונה שיש לקופרניקוס מישהו רציני שהוא יכול לקיים איתו שיח.
רטיקוס מצליח לשכנע את קופרינקוס לפרסם ספר רשמי.
רטיקוס מעיד ב-1940 כי עבודתו של קופרניקוס קשה בהרבה מזו של תלמי שכן התצפיות האסטרונמיות שהוא צריך לעבור עליהן גדולה בהרבה מזו של תלמי.
במשך זמן זה קופרניקוס מחיבר ספר בשם "נרטיו פרימה" (Narratio prima), שהיווה הצגה ראשונית על התאוריה של קופרניקוס.
רטיקוס לקח את כתב היד איתו לוויטנברג ומסר אותו למדפיס בנירנברג.
רק בשנת מותו של קופרניקוס, ב-1543 התפרסם לבסוף ספרו "על תנועת גרמי השמיים".
קופרניקוס היה נוצרי קתולי מאמין אדוק ולכן לא פרסם את ספרו בחייו, שכן ספרו יוצא למעשה נגד הדוגמה הכנסייתית, וניתן להניח שהוא חשש הן מההשלכות האישיות של פרסום כזה, והן מהזעזוע שהדבר יגרום לכנסייה.
למרות שהעתקים של ה-Commentariolus הופצו במשך זמן מה לאחר מותו של קופרניקוס, הוא נעלם לאחר מכן, וקיומו הקודם נותר ידוע רק בעקיפין, עד שהתגלה עותק כתב-יד ששרד ופורסם במחצית השנייה של המאה התשע-עשרה.
האסטרונום הגרמני Adolf Müller תרגם את החוברת מלטינית לגרמנית בשנת 1899.
קומפוזיציה VI היא ציור שמן על בד מעשה ידי האמן הרוסי וסילי קנדינסקי משנת 1913, הנמצא כיום במוזיאון הארמיטאז' בסנט פטרסבורג.
הציור הוא תוצאה של 24 סקיצות, והאמן השקיע בו שמונה חודשים.
קנדינסקי רצה לתאר שיטפון, טבילה ונושא של הרס ולידה מחדש.
העוזרת שלו, גבריאלה מינטר - עמה היה בקשר מקצועי ואישי בין השנים 1902 ל-1916 ייעצה לו להשתחרר מהקו הראשוני ולחשוב על המילה הגרמנית 'Überflut' (שיטפון) ועל התחושות הקוליות שהיא עוררה אצלו.
קנדינסקי סיים את הציור תוך שלושה ימים מאז ההמלצה, כשהוא ממלמל את המילה 'überflut' במשך כל שלושת הימים הללו.
בצד שמאל מצוי מוקד עדין בגוון ורוד, מעט מטושטש, עם קווים חלשים ובלתי מוגדרים.
בצד ימין (מעט גבוה יותר מהמוקד השמאלי) נמצא מוקד מחוספס בגוני אדום-כחול, מעט דיסוננטי, עם קווים חדים, נוקשים במידת מה, חזקים ומדויקים מאוד.
בין שני המוקדים הללו מצוי מוקד שלישי (קרוב יותר למוקד השמאלי), אשר ניתן לזהותו רק בהדרגה, אך זהו המוקד המרכזי.
באזור זה הצבעים הוורוד והלבן מקציפים באופן היוצר אשליה כי הם מרחפים מחוץ למישור הקנבס או מישור אידיאלי אחר.
הם נדמים כמרחפים באוויר, עטופים באדים.
תופעה דומה של היעדר מישור ואי-ודאות במרחקים ניתן לצפות, למשל, במרחץ האדים הרוסי המסורתי.
אדם העומד בתוך האדים אינו נתפס כקרוב או רחוק, אלא כנמצא "אי-שם".
התפיסה הפנימית של היצירה כולה מוגדרת על-ידי המוקד המרכזי הממוקם "אי-שם".
עבודה רבה הושקעה בחלק זה עד להשגת האפקט המבוקש: תחילה היה זה רצון מעורפל, שהתבהר בהדרגה.
הצורות הקטנות ביצירה דרשו אלמנט שייצור אפקט פשוט ורחב בו-זמנית ("לרגו").
לשם כך נעשה שימוש בקווים ארוכים וחגיגיים, אשר כבר הופיעו ב"קומפוזיציה IV".
מעניין לציין כי אותו אמצעי אמנותי יוצר כאן אפקט שונה לחלוטין.
קווים אלו מתחברים לקווים רוחביים כבדים החותכים אותם במכוון בחלקה העליון של היצירה, ויוצרים עימם קונפליקט ישיר.
קומפוזיציה VI הייתה יצירתו המרכזית של האמן בתערוכת ה-Erster Deutscher Herbstsalon (סלון הסתיו הגרמני הראשון), שנערכה בשנת 1913 בברלין, תחת ארגון הרווארט ולדן, לצד ציירים כמו אוגוסט מאקה ופרנץ מארק.
קומפוזיציה עם אדום, צהוב וכחול היא אחת היצירות החשובות בשלב הבשל של פיט מונדריאן, ומייצגת את שיאו של סגנון הנאופלסטיציזם שפיתח.
מונדריאן, שפעל בתחילת דרכו בציור פיגורטיבי, החל כבר ב־1914 לבטל את השימוש בקווים מעוגלים, וב־1916 זנח כל ייצוג של נושא מזוהה.
מאוחר יותר גיבש שפה אמנותית מופשטת קפדנית, שהתבססה על קווים ישרים - אנכיים ואופקיים - ועל צבעי יסוד: אדום, כחול וצהוב, לצד לבן, שחור ואפור.
קומפוזיציות אלה אינן סימטריות, אך טהורות ונקיות מאלמנטים עודפים, מתוך שאיפה לבטא באמצעותן אמת אוניברסלית שמעבר למראה החיצוני של העולם.
למרות שמבט ראשון בציור עשוי להותיר רושם של שטיחות מלאה, ניכרים בו הבדלים בטקסטורה: הפסים השחורים הם השטוחים ביותר, אך באזורים הצבועים נראות משיחות מכחול אחידות בכיוון אחד.
לעומתם, שטחי הרקע הלבנים נצבעו בשכבות מרובות של משיחות בצירים משתנים.
ניגודים אלו יוצרים עומק חזותי סמוי, שאינו נחשף בקלות לעין בלתי מזוינת.
הציור צויר על ידי מונדריאן בשלב מתקדם של תקופתו המופשטת.
הוא מציג רשת קווים שחורים על רקע לבן, היוצרת סדרה של ריבועים ומלבנים.
חלק קטן מהם צבוע בצבעי צהוב, אדום וכחול.
עומק הציור נוצר בזכות סגנונות ציור שונים: הפסים השחורים נמשחו בצורה שטוחה, האזורים הצבועים במשיחות מכחול חד־כיווניות, והאזורים הלבנים במשיחות רב־כיווניות.
קומפוזיציה עם אדום, צהוב וכחול מגלמת את עקרונות הנאופלסטיציזם שפיתח מונדריאן - זרם אמנותי המבקש להציג הרמוניה אוניברסלית באמצעות צמצום צורני וצבעוני.
האמן הדגיש קווים ישרים בלבד, בציר אנכי ואופקי, והסתפק בצבעי יסוד (אדום, צהוב וכחול) לצד שחור, לבן ואפור.
דרך הפשטה זו ביקש מונדריאן לשקף סדר קוסמי שאינו תלוי בהופעותיו המשתנות של העולם החומרי, אלא מצביע על איזון נצחי.
אף שהתוצאה נראית במבט ראשון שטוחה, ההבדלים במרקם משיחות המכחול מטעינים את הקומפוזיציה בעומק חזותי המעודד התבוננות איטית והרהור על האיזון שבין חלקיה.
בכך, היצירה מבטאת את תפיסתו של מונדריאן כי האמנות יכולה לגלות אמת רוחנית שמעבר לנראה לעין.
קומפוזיציה VII היא יצירת שמן על בד משנת 1913 מאת הצייר הרוסי וסילי קנדינסקי, והיא נחשבת לשיא יצירתו בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה.
היצירה מצויה באוסף גלריית טרטיאקוב הממלכתית במוסקבה.
מדובר בציור רחב־ממדים, המייצג שלב מכריע בהתפתחות האמנות המופשטת בראשית המאה העשרים, ומשקף תפיסה ציורית השואפת לניתוק מהייצוג החזותי הישיר ולבניית משמעות באמצעות צבע, צורה ותנועה בלבד.
הציור נוצר לאחר תהליך הכנה ממושך שכלל למעלה משלושים רישומי הכנה בצבעי מים ובשמן, המשמשים תיעוד חזותי להתגבשות הרעיון הקומפוזיציוני.
אף על פי כן, ביצוע הציור עצמו הושלם בפרק זמן קצר במיוחד של ארבעה ימים בלבד, בין 25 ל־28 בנובמבר 1913, כפי שעולה מתצלומים המתעדים את שלבי העבודה.
במרכז הקומפוזיציה מופיעה צורה אובלית הנחתכת בידי מלבן בלתי סדיר, והיא נתפסת כגרעין שממנו מתפשט מערבולת של צבעים, קווים וצורות דינמיות.
חוקרי אמנות, על סמך תיעוד כתוב ובחינה מדוקדקת של היצירה, זיהו בקומפוזיציה VII שילוב של כמה נושאים רעיוניים מרכזיים ובהם תחיית המתים, יום הדין, המבול וגן עדן.
נושאים אלו אינם מוצגים כסצנות נרטיביות מובחנות, אלא מתמזגים לכדי מערכת אחת של יחסים צורניים וצבעוניים.
השילוב ביניהם מתפרש כסינתזה של רעיונות רוחניים ותפיסות קוסמיות, הבאה לידי ביטוי במה שקנדינסקי תפס כציור טהור, שאינו תלוי בדימוי פיגורטיבי.
היצירה משתלבת בדיון רחב יותר על ראשית האמנות המופשטת במערב.
קנדינסקי עצמו ראה ביצירותיו המוקדמות מן העשור השני של המאה העשרים נקודת מפנה היסטורית, וטען כי כבר בשנת 1911 יצר ציור מופשט לחלוטין.
עם זאת, מחקר מאוחר מדגיש כי ההפשטה לא הייתה תוצאה של פעולה בודדת או של יוצר יחיד, אלא תהליך רב־שלבי שבו פעלו אמנים רבים במקביל, מתוך רשת בינלאומית צפופה של קשרים, תערוכות וכתבי עת.
במסגרת זו נתפסת קומפוזיציה VII לא כהתחלה מוחלטת, אלא כגיבוש בשל ומורכב של רעיונות תאורטיים ואמנותיים שקנדינסקי ניסח עוד בטרם יישם אותם במלואם בציור.
על אף המחלוקות ההיסטוריוגרפיות סביב שאלת ה"ראשוניות", אין עוררין על כך שקומפוזיציה VII מגלמת רגע מכריע בהתפתחות הציור המופשט.
היצירה מדגימה תפיסה של אמנות כמרחב עצמאי, הפועל באמצעות אמצעים צורניים בלבד, ומשקפת את המעבר מתיאור העולם הנראה לעיסוק במבנים רוחניים, רעיוניים וחווייתיים.
בכך היא ממחישה את תרומתו המרכזית של קנדינסקי לעיצוב השפה של האמנות המודרנית.
קוֹמְפּוֹסְט או דְּשוֹנֶת הוא דשן עשיר שנוצר מזבל אורגני שהתפרק.
הפסולת האורגנית הופכת לקומפוסט בתהליך פירוק על ידי חרקים וחיידקים בנוכחות אוויר (פירוק אירובי).
משקלו של קומפוסט מוכן הוא כ־50 אחוזים מהמשקל ההתחלתי של הפסולת ממנו הוא מיוצר והוא מכיל בערך 60–70 אחוזים של חומר אורגני.
יש סוגי קומפוסט שונים כמו קומפוסט חם, קומפוסט תולעים או קומפוסט בוקאשי המצריכים תנאים שונים ומייצרים תוצרים שונים.
הקומפוסט משמש לטיוב הקרקע ודישון גידולים חקלאיים.
מקור המילה "קומפוסט" הוא בלטינית compositum ומשמעה היסודי הוא הרכבה, חיבור, ערבוב.
ב־6 ביוני 2011 אישרה הוועדה למונחי איכות הסביבה של האקדמיה ללשון העברית בשיתוף מכון התקנים הישראלי את מילון איכות הסביבה, ובו התרגום הרשמי של "קומפוסט" למילה "דשונת".
המילה רַקְבּוּבִית, שמשמשת לעיתים לציון קומפוסט, מתייחסת למעשה למונח הומוס.
המתקן המשמש ליצירת קומפוסט או דשונת נקרא מַדְשֵׁן (בלועזית: קומפוסטר).
תהליך הייצור של קומפוסט או דשונת נקרא הַדְשָׁנָה (בלעז: קומפוסטציה).
במהלך ההדשנה, חומרים אורגניים עוברים פירוק בתנאים מבוקרים.
פירוק החומר נעשה על ידי חמצון ביולוגי בתהליך תרמופילי ממושך שבמהלכו חומר אורגני מוצק מתפרק ומתקיים בו שחרור זמני של חומרים פיטוטוקסים, כך שבסופו של דבר מתקבל חומר אורגני מיוצב.
ההדשנה נבדלת מריקבון, שהוא פירוק חומר אורגני המתרחש באופן טבעי, בכך שההדשנה נעשית בתנאים מבוקרים לשם קבלת תכונות קומפוסט רצויות.
השלב הראשון מתרחש במהלך 24–48 השעות הראשונות והוא מכונה השלב המזופילי.
טמפרטורת הקומפוסט עולה ל־40–50 מעלות צלזיוס, אז מתפרקים הסוכרים ושאר החומרים המתפרקים בקלות בקומפוסט.
בסוף שלב זה מכיל הקומפוסט מיקרואורגניזמים תרמופיליים בלבד המותאמים לשרוד בתנאי חום קיצוניים.
בשלב השני, הוא השלב התרמופילי, הטמפרטורה עולה ל־40–80 מעלות צלזיוס והוא יכול להמשך חודשים במהלכם ערימת הקומפוסט עוברת מספר הפיכות כדי שכל חלקי הקומפוסט יחשפו לטמפרטורה הגבוהה.
בשלב זה מתרחש פירוק חומרים קשי פירוק כמו תאית.
כמו כן החום הגבוה משמיד מיקרואורגניזמים מחוללי מחלות, כמו גם זרעים ונבגים.
השלב השלישי, הוא שלב ההבשלה, קצב הפירוק יורד והטמפרטורה גם היא יורדת בהדרגה.
בשלב זה גם מתחילות להיווצר בקומפוסט אוכלוסיות מיקרואורגניזמים חדשות ובנוסף החומר האורגני שהתפרק עובר פילמור.
לאחר תהליך הקומפוסטציה התוצר המתקבל הוא קומפוסט נקי מפתוגנים ומריחות רעים.
ישנן שתי שיטות עיקריות להדשנה:
השיטה הפתוחה שהיא השיטה הנפוצה יותר, ובה מציבים את הקומפוסט באוויר הפתוח בערימות בגובה 2 מטר וחתך רוחב של 2 מטר, וכדי שכל המצע יתאוורר הופכים את הערימות בתדירות גבוהה.
השיטה הסגורה שבה מניעים את הקומפוסט דרך ריאקטורים בתהליך שלוקח 7–12 ימים ובסופו הקומפוסט מונח שוב בערימות להמשך התהליך.
יתרון השיטה הסגורה הוא שמתאפשרת יותר בקרה על התנאים, כך מושגים תנאי האופטימום ותהליך הקומפוסטציה מהיר יותר.
קיימת שיטה נוספת לפירוק שאריות מזון באופן מהיר וזאת על ידי שימוש בתולעי אדמה, שיטה הידועה בשם "וורמי-קומפוסט".
תולעים אוכלות מוצרים אורגניים שונים, ומייצרות לאחר עיכול קומפוסט עשיר ויעיל במיוחד.
הפירוק נעשה על ידי התולעים במכל מופרד מהקרקע ובשל כך ניתן להשתמש בשיטה זו גם ללא גינה, יתרון גדול בתנאים עירוניים או מגורים צפופים.
ניתן להוסיף לקומפוסט לאחר סיום התהליכים תולעים אדומות אשר מעכלות את הקומפוסט ופולטות חומרים אנאורגניים אשר מטייבים את איכות הקומפוסט, בשלב זה נקרא הקומפוסט "הומוס".
רבים נוטים להתבלבל בין תולעי הקומפוסט האדומות (Eisenia fetida) לבין שלשול הגינה (terrestris Lumbricus).