tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ננו-חלקיקים מגנטיים יכולים להיות מותאמים ביולוגית ומכוונים אל אתר המטרה באמצעות טיפול של פני השטח שלהם, כך שמחד לא יעוררו תגובה חיסונית בגוף ומאידך יכוונו אל תאי המטרה הסרטניים באמצעות קבוצות פונקציונליות על פני מעטפת החלקיק.
אחד החומרים המקובלים כיום לציפוי הננו-חלקיקים הוא PEG שהוא פולימר אינרטי המונע את הראקטיביות של הננו-חלקיקים ובכך מאפשר להם לפעול בגוף ללא הפרעות.
התרופה המיועדת לטיפול נמצאת בתוך מעטפת החלקיק ומופעלת בהגיעה לתא המטרה.
הליבה המתכתית מאפשרת לעקוב אחר החלקיקים מרגע כניסתם לגוף ועד הגעתם לגידול באמצעות הדמיית MRI.
בנוסף, החלקיקים עשויים מחומרים מתכלים כך שבסוף התהליך הם יתפרקו בגוף ויסולקו ממנו.
כיום ישנו טיפול חדש בשם היפרתרמיה מגנטית, בו משתמשים בננו-חלקיקים מגנטיים בטיפול בסרטן בעיקר.
הטיפול מתבסס על כך שכאשר חושפים את הננו-חלקיקים המגנטיים לשדה מגנטי מתחלף, הם פולטים חום.
כאשר מצמדים את הננו-חלקיקים לגידול בגוף באמצעות קבוצות מתאימות על פני שטח החלקיקים, ומפעילים את השדה המגנטי בתדירות ואמפליטודה מתאימים, טמפרטורת הגידול עולה, מה שגורם למות התאים הסרטניים ללא פגיעה ברקמה הבריאה מסביב.
סימון תאים באמצעות ננו-חלקיקים מגנטיים הוא שיטה מקובלת כיום להפרדת והכוונת תאים.
ניתן לסמן את התאים באמצעות חיבור הננו-חלקיקים לשטח התא או באמצעות כניסתם לתא בבליעה תאית (אנדוציטוזה).
ניתן להפרידם או לכוונם בעזרת שדות מגנטיים.
מגנטופיקציה – הדבקה באמצעות שדה מגנטי חיצוני
תהליכים של העברת חומרים לתאים באמצעות שדה מגנטי נקראים מגנטופיקציה .
בתהליך זה קושרים גורם כלשהו אל הננו-חלקיקים המגנטיים ולאחר מכן מוסיפים אותם אל התאים כאשר משרים עליהם שדה מגנטי.
הננו-חלקיקים נמשכים לתוך התאים בכיוון השדה המושרה.
לדוגמה: באמצעות תהליך זה מכניסים רצף של דנ"א לתאים כחלק מתהליך של הנדסה גנטית.
אחד השימושים הידועים בננו-חלקיקים מגנטיים בתחום הגנטיקה הוא בידוד מולקולות רנ"א שליח.
בשיטה זו קושרים קצה פולי T (רצף בסיסי דנ"א מסוג דאוקסיתימין פוספט) אל פני שטח החלקיק.
כאשר מתרחש הערבוב עם הרנ"א שליח, הקצה פולי A (רצף בסיסי דנ"א מסוג דאוקסיאדנין פוספט הנמצאים בקצה של כל רנ"א שליח) של הרנ"א שליח ייצמד לקצה הפולי T המחובר לחלקיק וכך ניתן באמצעות מגנט למשוך את החלקיקים יחד עם מולקולות הרנ"א.
ננו-חלקיקים מגנטיים בעלי פוטנציאל לשמש כזרזים בתגובות כימיות.
אפשרות נוספת, מאחר שהחלקיקים מוצקים ובעלי שטח פנים גדול, הם יכולים לשמש כתומכים בזרזים כך שהזרז נספח אל הננו-חלקיקים המגנטיים והם מצדם יכולים להשתתף בתגובה או להיות אינרטים בה.
לננו-חלקיקים מגנטיים יש פוטנציאל גבוה לטיפול בזיהומים שונים במים בזכות יכולת ההפרדה שלהם על ידי הפעלת שדה מגנטי ובזכות יחס שטח לנפח גבוה.
במחקר עם מתכות כבדות השתמשו בננו-חלקיקים מגנטיים על מנת להרחיק את המתכות הכבדות מתמיסות או ממים מזוהמים.
לצורך כך השתמשו בננו-חלקיקים מגנטיים מברזל עם מעטפת פחמנית אליהם צימדו קלאטור EDTA .
השימוש בננו-חלקיקים עם מעטפת פחמנית מספק מצד אחד יציבות לחלקיק ומאפשר מצד שני לקשור קבוצות פונקציונליות נוספות עליו.
לאחר שקשרו אל פני השטח שלהם אינטר-קלאטורים הנקשרים ליוני המתכת, מוסיפים את הננו-חלקיקים המגנטיים אל המים המזוהמים תוך ערבוב טוב, כך שהם קושרים אל פני השטח שלהם את יוני המתכת.
בהמשך, פולים את הננו-חלקיקים שנקשרו אל המתכות על ידי ניקוזם באמצעות מגנט.
ליתוגרפיה מגנטית היא שיטה להדפסה מולקולארית כימית או ביולוגית של פני משטחים הנקראת "מגנטוליתוגרפיה".
שיטה זו משתמשת באנרגיה של שדות מגנטיים במקום באנרגיית אור.
השדה המגנטי נבנה על פני המשטח באמצעות מסכה מגנטית הבנויה ממצע דיאמגנטי (חומר שלא מגיב למגנט) ותבנית העשויה מחומר פרומגנטי (חומר המגיב לשדות מגנטיים).
התבנית קובעת את עוצמת השדות המגנטיים על פני המשטח ומטביעה את תבנית המסכה על פני המצע באמצעות ננו-חלקיקים מגנטיים.
החלקיקים נמשכים לתבנית השדה המגנטי הנוצר על ידי המסכה המגנטית.
הננו-חלקיקים יכולים להיקשר אל פני המשטח וליצור את תבנית המסכה על פני המצע – השיטה הפוזיטיבית – או לחלופין הם חוסמים את ההיקשרות של מולקולות אל פני המצע ובכך יוצרים הדפס מולקולארי שהוא בעצם תשליל המסכה – השיטה הנגטיבית.
אחד היתרונות החשובים של השיטה החדשה הזו לעומת ליתוגרפיה אופטית הוא בכך ששיטה זו אינה רגישה כלל לטופוגרפית פני השטח כמו הפוטוליתוגרפיה.
ניתן להדפיס באמצעותה משטחים קעורים או קמורים ואף משטחים סגורים כמו משטחים פנימיים של מיקרו צינוריות.
שיטה זו אינה דורשת כיסוי כל שטח המצע בפוטורזיסט , דבר הגורם לזיהום פני המשטח ולקשיים בתהליך קשירתם של קבוצות מולקולאריות למצע.
לעומת הפוטוליתוגרפיה הדורשת תהליך רב-שלבי הכולל ציפוי, חשיפה ופיתוח, הליתוגרפיה המגנטית היא חד-שלבית, פשוטה וזולה.
בשונה מהשיטות האחרות החושפות את המצע כאשר המסכה מעל פני המצע, השיטה המוצעת היא "ליתוגרפיה גבית" כאשר המסכה נמצאת בגב המשטח המודפס.
לליתוגרפיה גבית יש יתרון רב בתהליכים בהם תהליכי כיסוי המשטח הם רב-שלביים, כך שכל שכבה חייבת להיות מותאמת עם כל השכבות האחרות.
ננו-חלקיקים מגנטיים מהווים אופציה יעילה וטובה לאחסון מידע על ידי כך שהם מאפשרים להגדיל את צפיפות המידע המוכנסת ליחידת שטח תוך שמירה על רעש קריאה נמוך.
המטרה היא להחליף את האזור המגנטי היחסית גדול הקיים כיום במדיה המשתמשת בקידוד בעזרת ספין מגנטי כגון בדיסקים קשיחים HD, לשימוש בננו-חלקיק מגנטי אחד שהוא בעל מבנה פשוט של התחום המגנטי.
אחת הדוגמאות לכך הם ננו-חלקיקים מגנטיים מסגסוגת של ברזל ופלטינה (FePt).
היתרון בננו-חלקיקים אלה שהם לא מאבדים בקלות את המגנטיזציה שהם לאחר הסרת השדה המגנטי החיצוני.
כיום אין מידע רב לגבי הרעילות והסכנות שיש בננו-חלקיקים.
תהליכי הייצור חושפים את האדם והסביבה לננו-חלקיקים.
מחקרים מראים כי החלקיקים יכולים להישאף על ידי מערכת הנשימה ולהגיע לאזורים שונים בגוף, כולל המוח.דבר המעיד, ככל הנראה, על מעבר "מחסום דם-מוח" או מעבר דרך האפיתליום האולפקטורי, Olfactory epithelium .
השאלה בדבר אגירתם של החלקיקים ברקמות הגוף השונות או דרכי פינויים עדיין פתוחה ולא באה לפתרונה המלא.
מחקר על ננו-חלקיקים מגנטיים הראה כי דלעות שגודלו עם מים המכילים את הננו-חלקיקים קלטו אותם לרקמות של הצמח.
מכאן, שישנה סכנה מפסולת של ננו-חלקיקים בעת שנפטרים ממנה, היכולה להגיע למי ההשקיה ומשם למזון אותו אנו אוכלים.
סיכון נוסף קיים מהשוני בתכונות החומר כאשר יורדים לרמה הננומטרית והתכונות הפיזיקליות של החומר משתנות לעומת התכונות הקיימות בחומר ברמה המיקרומטרית.
כך למשל חומר בממד הננומטרי יכול להיות ריאקטיבי, פלואורסצנטי, מוליך, בעל חוזק רב יותר ואף לקבל תכונות בלתי צפויות.
דהונדו פאנט או בשמו המוכר יותר ננה סאהיב (במרתית: धोंडू पंत; 19 במאי 1824 – יולי 1857) היה מפקד צבאי ואציל ממוצא מראטהי, אשר פיקד על כוחות מורדים במהלך המצור על קאנפור כחלק מהמרד ההודי הגדול כנגד הצבא הבריטי.
משום שהיה בנו המאומץ של שליט האימפריה המראטהית הגולה באג'י ראו השני, הוא היה זכאי לפנסיה מהאימפריה הבריטית.
בין היתר, אי הכיבוד של השלטון הבריטי לפנסיה שהגיע לו, לצד מרמור כלפי חוסר הצדק שראה בשלטון הבריטי בהודו, הובילו את סאהיב לקחת חלק במרד עם תחילתו במאי 1857.
כוחו הפוליטי בצפון הודו הוביל אותו לפיקוד על כוחות המורדים באזור קאנפור.
סאהיב פיקד על כוח של כ-4,000 מורדים אשר צר על קבוצת אזרחים וחיילים בריטים במבנה מבוצר בפאתי העיר, בפיקודו של מייג'ור-גנרל יו ויילר.
לאחר שלושה שבועות בהם החזיקו הבריטים מעמד, הם נכנעו לכוחות המורדים תחת התנאי שתתאפשר להם תנועה חופשית אל עבר הקווים הבריטים.
הניצולים הבריטים הגיעו לגדת נהר הגנגס, כוחות המורדים ארבו להם ותקפו אותם, תוך שהם טובחים בכל הגברים.
כ-200 נשים וילדים ניצלו מטבח זה והובאו למבנה בעיר כאסירים.
לאחר מספר ימים גם אלו הוצאו להורג מספר שעות לפני שהגיעו הבריטים למקום לשחררם.
ננו-ארכיטקטורות סוללות יוני-ליתיום הוא שם כולל לתחום המחקר והטכנולוגיות הבאות לשפר את התכנון הקיים של סוללות יוני-ליתיום, השכיחות בעיקר במכשירים אלקטרונים ניידים.
תחום המחקר והטכנולוגיות מתמקד בשיפור צפיפות האנרגיה וצפיפות ההספק, מחזור חייהן, עמידותן, בטיחותן ועלותן של סוללות יוני-ליתיום.
מבנה ואופן פעולת סוללה חשמלית
סוללה חשמלית מורכבת מ"תא חשמלי" אחד או יותר ובצורתו הבסיסית יכיל ארבעה מרכיבים עיקריים:
אלקטרודה הנקראת אנודה - (קוטב שלילי) שבה מתרחש תהליך חמצון, שבו נמסרים אלקטרונים למעגל החיצוני.
(אלקטרודת המתכת תתפרק בהדרגה אל תוך התמיסה, כשאטומי המתכת הנייטרליים ימסרו את האלקטרונים שלהם ויצאו אל התמיסה כיונים טעונים חיובית)
אלקטרודה הנקראת קתודה - (קוטב חיובי) שבה מתרחש תהליך חיזור, שבו נקלטים אלקטרונים מהמעגל החיצוני, צרכן החשמל.
(אלקטרודת הקתודה תצופה באטומי מתכת שיצאו מהתמיסה, כלומר בקטיונים שיקבלו, על גבי האלקטרודה, אלקטרונים המגיעים מחצי תא החמצון)
אלקטרוליט - תווך המפריד בין האנודה לקתודה ומאפשר את יצירת הפרש הפוטנציאלים ביניהן.
הוא מכיל בסיס או חומצה או סוג של מלח.
גשר מלח - תוספת הקטיונים לתמיסה באנודה וגריעת הקטיונים מהתמיסה בקתודה, יביאו תוך שניות מספר מחיבור האלקטרודות זו לזו לעצירת הזרם.
זאת משום שבכל אחת מהתמיסות ייווצרו מטען חשמלי ושדה חשמלי שכוחם על הקטיונים גדול מהפוטנציאל החשמלי בתא.
כדי לפתור בעיה זו, ולאפשר את איזון המטענים בשתי התמיסות, מחברים אותן בגשר מלח, מתקן המחזיק מלח מסיס (KNO3 הוא בחירה שגרתית) ומשחרר אניונים לאנודה וקטיונים לקתודה (לא ייתכן מצב שבתמיסה המטען הכולל של היונים החיוביים יהיה גדול יותר מהשליליים או להפך).
לרוב, משמשת צינורית זכוכית שצורתה U וקצותיה נקבוביים כגשר מלח: היונים עוברים דרך הנקבים, ללא זליגה חופשית של התמיסה.
נייר סינון ספוג בתמיסת המלח, או תמיסה ג'לית (מבוססת אגר) של המלח יבצעו את אותה פעולה.
אפשרות מסובכת יותר היא הפרדת שני חצאי התא במחיצה נקבובית.
המגע בין האלקטרוליט לבין שתי המתכות השונות גורם לתגובה כימית המתבטאת בנדידת יונים דרך תמיסת האלקטרוליט.
אם מחברים את שני הלוחות החיצוניים זה לזה בחוט תיל ממתכת המוליכה חשמל, יתהווה בסוללה זרם חשמלי.
המטענים החשמלים שנושאים איתם האלקטרונים הנודדים מלוח ללוח בתוך הסוללה יזרמו דרך חוט המתכת.
שיפור צפיפות האנרגיה מצריך פליטת וקליטת יונים גבוהה מהאלקטרודות.
קיבולת האלקטרודה תלויה בשלושה גורמים: קיבול ליחידת מסה, קיבול ליחידת נפח וקיבול ליחידת שטח.
שיפור צפיפות ההספק מבוססת על יכולת העברת מטענים (אלקטרונים ויונים) גדולה בזמן קצר, מתבצעת על ידי הקטנת המרחק הדרוש למטען לעבור והגדלת שטח החתך שבו עובר המטען.
תא אלקטרוכימי המסוגל לייצר חשמל באמצעות תגובות כימיות נקרא תא גלווני (מכונה גם "תא וולטאי") בו הפרש של פוטנציאל כימי בין שני חלקי התא אחראי ליצירת המתח החשמלי (כוח אלקטרו מניע) בין שתי האלקטרודות הקבועות בכל אחד מחצאי התא.
בכל אחד מחצאי התא מתרחשת מחצית אחת של התגובה הכימית הכוללת בתא.
זוהי תגובה מסוג חמצון-חיזור, בחצי הנקרא אנודה מתרחש חמצון, ובחצי המכונה קתודה מתרחש חיזור.
תגובות חמצון-חיזור כרוכות בהעברת אלקטרונים מהמחזר למחמצן.
תא גלווני מפריד בין השניים, והאלקטרונים זורמים מהאנודה אל הקתודה ויוצרים זרם חשמלי.
אנודות פחמן שכיחות בסוללות ליתיום-יון בשל יכולתן לביצוע עיבור (החדרת מולקולה או יון לתרכובות עם מבנים שכבתיים) בנפח אנודה קטן, מחד דבר זה מהווה יתרון יחסי לאור מגבלות גודל הסוללות, מאידך דבר זה מהווה חיסרון משום שתהליך העיבור מביא להקטנת יכולת טעינת הסוללה.
אנודות פחמן LiC6. בעלות קיבול ליחידת מסה של 372 mAh/g .
סיליקון בעל קיבול ליחידת מסה הגדולה פי עשרה משל פחמן, רדיוס אטום סיליקון הוא 1.46 אנגסטרם בעוד שרדיוס אטום ליתיום הוא 2.05 אנגסטרם.
מבנה של Li3.75Si הוא בעל נפח גדול הגורם להרס הדרגתי באנודה.
הקטנת נפח של האנודה לממדים ננומטרים תביא להקטנת הפגיעה באנודה ושיפור במחזור חייהן של סוללות יוני-ליתיום.
הקטנת האנודות לממדים ננומטרים מקטינה את הפסדי ההולכה (התנגדות אוהמית) בין האנודה לקתודה.
ננוארכיטקטורה משפרת את יחס שטח המגע ליחידת נפח, טכנולוגיה המביאה לשיפור בצפיפות האנרגיה ובצפיפות ההספק בכך שהאזור האלקטרוכימי הפעיל גדל והמרחק בין האנדוה לקתודה קטן.
יחד עם זאת ננוארכיטקטורה גורמת לעליה בפריקה העצמית ובקיצור מחזור חייהן של סוללות יוני-ליתיום.
כיום, מספר מחקרים מתמקדים בפיתוח חומרים, המגדלים את האזור האלקטרוכימי הפעיל, בטווח שאינו גורם לתגובות של פריקה עצמית מואצת.
כיום רוב סוללות מתוכננות בגאומטריה דו-ממדית ובנייה בשכבות.
מחקר שנערך לאחרונה יצר אלקטרודות בגאומטריה תלת-ממדית, ונמצא שיפור משמעותי בקיבול הסוללה, אל מול סוללות עם אלקטרודות הבנויות בגאומטריה דו-ממדית.
סוללות מצב מוצק לרוב מושתתות על אותה גאומטריה המצויה בסוללות דקות, סוללות דקות בגאומטריה תלת-ממדית משתמשות בממד השלישי על מנת להגדיל את האזור האלקטרוכימי הפעיל.
סוללות דקות בגאומטריה דו-ממדית, מוגבלות בין 2–5 מיקרומטרים ובעלות יכולות קיבול פחותות מאשר סוללות דקות בגאומטריה תלת-ממדית.
יצירת הממד הנוסף מבוצעת על ידי שימוש במצע מנוקב, יצירת הנקבים מתבצעת על ידי תחריט פלזמה על מצע סיליקון.
גישה נוספת ליצור ממד נוסף היא שימוש באלקטרוכימיה על גבי מצע סיליקון או ביצוע חריטה באמצעות יונים עד לקבלת עומק.
השכבות הנחוצות (אנודה, מבודד וקתודה) של הסוללה, חוברו באמצעות שיקוע כימי בלחץ נמוך.
הסוללה מורכבת משכבות סיליקון דקות, כאשר שכבת הסיליקון הפעיל מופרדת מהשכבה הקתודית הדקה על ידי אלקטרוליט מצב מוצק.
האזור האלקטרוכימי הפעיל מורכב מחלקיקים שגודלם כ-50 ננומטר, קטנים יותר מהגודל הקריטי המאפשר יצירת סדק.
ארכיטקטורה נוספת היא מקבץ קטבים של אנודות וקתודות, ארכיטקטורה זו מחליפה את השימוש בקטבים רגילים.
בשיטה זו צפיפות ההספק והאנרגיה מוגדלת על ידי מזעור הפרדת אלקטרודות.
צפיפות זרם לא אחידה מורידה את יעילות התא, מפחיתה את יציבות התא ומייצרת חימום לא אחיד בתוך התא.
ביחס לסוללה דו-ממדית, שבא האורך (L) משפיע על זרימת הזרם וגורם לירידה של כ-66% מהאפקטיביות הסוללה על ידי הפסדים אוהמיים, אופטימיזציה של האורך יכולה להוביל לשיפור משמעותי ביכולת קיבול הסוללה, אורך מסדר גודל של 500 מיקרומטר משפר ב-350% את קיבולת הסוללה בהשוואה לסוללה דו-ממדית.
הפסדים אוהמיים גדלים עם הגדלת האורך, כך שבסופו של דבר מושג שיפור באמצעות אופטימיזציה של האורך.
לגאומטריה זו, ארבעה סוגי תכן עיקריים: סידור אנודות וקתודות בשורות, סידור מתחלף של אנודות וקתודות, סידור אנודות וקתודות (הבנויות בעיצוב משולש) בצורה הקסגונלית (משושה) ביחס של 1:2 בהתאמה, סידור מתחלף של אנודות וקתודות כאשר לשניהם קטבים משולשים בזמן שהצומדים בשורה מסובבים ב-180 מעלות.
לסידור אנודות וקתודות בשורות התפלגות זרם לא אחידה, לסידור מתחלף של אנודות וקתודות התפלגות זרם טובה יותר, בהתחשב במספר הגדול של אלקטרודות בעלות קוטביות הפוכה.
למערכות עם אנודות או קתודות שאינן רגישות לצפיפות זרם לא אחידה, ניתן להשתמש בכמות לא סימטרית של אנודות וקתודות, סידור אנודות וקתודות בצורה הקסגונלית מאפשר צפיפות זרם אחידה באנודה אך צפיפות זרם לא אחידה בקתודה.
שיפור בביצועים ניתן להשיג על ידי שינוי צורת הקטבים.
העיצוב המשולש של הקטבים משפר את קיבול והספק התא זאת בא על חשבון אחידות הזרם.
בשנת 2013 חוקרים יצרו שכבות ואלקטרודות במבנה משולב באמצעות הדפסה תלת־ממדית.
גודל הסוללה קטן היה מגרגיר החול.
תהליך זה הביא לקירוב של האנודות לקתודות יותר מאשר שיטות אחרות.
את החומר לדיו האנודה ייצרו מחלקיקים של תרכובת תחמוצת מתכת ליתיום מסוג אחד, ואת החומר לדיו לקתודה ייצרו מחלקיקים של תרכובת תחמוצת מתכת ליתיום מסוג אחר.
ההדפסה בוצעה על משטח הבנוי משני מסרקי זהב שעליו נערמו שכבות של אנדות וקתודות.
לגאומטריה זו דמיון ישיר לגאומטרית אלקטרודות במבנה משולב רק שבמקום קטבי אנודה וקתודה יחידים, האנודה או הקתודה מוחזקים כמוט מצופה באלקטרוליט.
אלקטרודה נוספת משמשת לרציפות בין מיקום האנודה לקתודה.
יתרון בגאומטריה זאת הוא כי כמות האלקטרוליט מצטמצמת ומתקבל שיפור בצפיפות האנרגיה בתא.
גאומטריה זו שומרת על מרחק הולכה קצר כמו בגאומטרית אלקטרודות במבנה משולב ובכך יש יתרון דומה לטעינה ולצבירה, תוך הקטנת ההפסדים האוהמים.
גאומטריה של חלקיקים בעלי מרכז משותף המסודרים בגליל או פולימרים ליצירת אנודת פחמן במבנה חרירים תלת-ממדי (3DOM), זאת באמצעות בניית תבנית גביש קולואידלי, גידול שכבה אלקטרוכימית דקה וכימיית סול-ג'ל רך.
לחומרי 3DOM מבנה ייחודי של קירות בעלי עובי ננומטרי המקיפים חללים תת-מיקרומטרים.
3DOM מצופה בשכבת פולימר דקה ולאחר מכן מצופה במצב הולכה.
לשיטה זו מוליכות יונים גבוהה ומוליכות חשמלית סבירה.
בנוסף, שיטה זו מקצרת את אורך חיי הסוללה.
אין צורך בתוספים שאינם תורמים לביצועים אלקטרוכימיים של התא.
שיפור בביצועים ניתן לקבל על ידי ציפוי בחלקיקים של תחמוצת בדיל, בכך הקיבול ההתחלתי של התא משתפר גם.
ציפוי זה מפעפע לתוך מבנה 3DOM ובכך נוצר עובי קירות אחיד.
ננו-חוטים וננו-צינוריות פחמן שכיחים ברכיבי סוללות שונים מסיבת הדרישה למזעור.
יון ליתיום ניתן להשמה בננו-צינוריות הפחמן במספר שיטות: על המישור החיצוני, בין הצינוריות ועל פני הצינוריות.
ננו-חוטים הושמו במטריצת האנודה והקתודה כדי לספק מוליכות מובנית וגם לצורך שיפור קיבול התא.
שיטה זו יושמה על ידי הדפסת החומר הפעיל על המצע.
גישה נוספת משתמשת בננו-צינוריות הפחמן שגודלו על מצע סיליקון ולאחר מכן שובצו בתאית.
בסיום התהליך אלקטרודת הליתיום מתווספת על גבי התאית מול ננו-צינוריות הפחמן.
בשנת 2007 ננו-חוטי סיליקון יוצרו על מצע פלדה בשיטת גידול מוצק אדים-נוזליים.
סיליקון הוא חומר אטרקטיבי לייצור אנודה בסוללות ליתיום, כי יש לו את קיבולת הטעינה התאורטית הגבוה ביותר (4,200mAh).
ננו-חוטים אלו קרובים מספיק לערכו התאורטי של הסיליקון והראו דעיכה מינימלית בפריקה, כ-20% ירידה בין המחזור הראשון למחזור השני.
אלקטרודות בעלות מבנה שאינו מחזורי
מבנים מחזוריים גורמים לצפיפות זרם שאינן אחידה ובכך פוגעים ביעילות ויציבות הסוללה.
מבנים לא מחזורים עשויים בדרך כלל מאירוג'ל או מאמביג'ל דחוס יותר בצורת ספוג נקבובי, חומרים אלה נוצרים מג'לי רטוב.
מייצרים אירוג'ל על ידי ג'לי רטוב שמתייבש לאט, וזאת על מנת שלא ייווצרו נימים בתוך החומר, לעומת זאת מאמביג'ל נוצר על ידי ג'לי המיובש תחת מיזוג מאותה הסיבה.
היצור של האלקטרודה נוצר על ידי ציפוי אמביג'ל עם אלקטרוליט פולימר ומילוי החלל הריק עם קולואידים RuO2 הפועלים כאנודה.
רוב העיצובים לעיל הם שינויים בחצי תא, כלומר יצור שונה של אנודה או קתודה.
אך ככל שהמבנה של הסוללה הופך להיות מורכב ומסובך, נדרשות שיטות שונות ומגוונות ליצירת החומר האלקטרוליטי, זאת על מנת לספק אלקטרודה הטעונה הפוך.
לכן על מנת לשפר את הביצועים והיציבות של הסוללות מצפים אותם בחומרים שונים.
אך יחד עם זאת, תופעות כימיות ופיזיות הן אתגר משמעותי, במיוחד לאור העובדה שאלקטרוכימיה לאחסון אנרגיה סובלת מליקויים רבים.
בשיטת "שכבה על שכבה" נשתמש ליצירת ננו מבנים תלת־ממדיים.
לשם כך נזדקק למשטח אלקטרוסטטי שיאפשר בניית שכבות פולימר הטעונים הפוך להיבנות עליו.
מספר שכבות של פולימר טעון הפוך יוצרות שכבה עבה אחת מבוקרת היטב.
בשיטה זו, שכבות דקות של פולימר אלקטרוליטי (שעוביין פחות מ-5 ננומטר) יוצרות שכבת פולימר אחת שנבנתה על משטח אלקטרוסטטי.
יחד עם זאת, קיימות בעיות לא מעטות בבניית פולימרים בצורות מורכבות, למשל נקבוביות, בגודל בקנה המידה של 50–300 ננומטר, וכתוצאה מכך הציפוי יהיה פגום.
פתרון אפשרי לבעיה זו הוא שימוש בשיטת ההגבלה העצמית.
גישה נוספת היא הנחת שכבה אטומית שמצפה המצע בשכבה על שכבה בדיוק אטומי.
הדיוק נובע מהתגובות הכימיות שמוגבלות לפני השטח המכילים חלקי מולקולה שמגיבה עם הפרקורסור, הדיוק מגביל את העובי לשכבה אחת.
ההגבלה העצמית בגדילה חיונית להשלמת הציפוי מכיוון שהנחת השכבה האטומית אינה מגבילה את העודף על ידי יחידות פולימרים לאזור שלא עבר ציפוי.
ניתן לייצר יחידות עבות באמצעות גזים באופן דומה לפולימרים הטעונים הפוך בשיטת "שכבה על שכבה".
בפועל לצורך שיטה זו, עשויים להידרש מספר מחזורים כדי להשיג את הכיסוי הרצוי אך תוצאת התהליך יכולה להביא לצורות מגוונות כגון: גבישים מבודדים וחלקיקים.
המורפולוגיה יכולה לשנות את ההתנהגות האלקטרוכימית ולכן חייבת להיות מבוקרת בקפידה.
שיטה זו שימשה להנחת תחמוצת ברזל על פחמן 3DOM כדי לשפר את התגובתיות בין ליתיום וחמצן.
הברזל היה אז מצופה בננו חלקיקים של פלדיום, אשר מפחית משמעותית התגובה ההרסנית של פחמן עם חמצן ומשפר את מחזורי הפריקה של התא.
תהליך זה מספק שכבת פולימר דקה שעוביה 10–100 ננומטר.
תהליך זה המופעל על פולימר מבודד יצור הנחה מוגבלת עצמית, כאשר חלק המולקולה הפעיל מוגן.
ההנחה יכולה גם להיות מוגבלת עצמית כאשר הפולימר מסוגל לחסום את המונומר המומס ולחסום את המשך הפיתוח.
באמצעות השליטה על המשתנים האלקטרוכימיים, פוליאנילין ופוליתיאופן ניתן להשמה בצורה מבוקרת.
סטירן, מתיל מתאקרילט, פנולים ופולימרים מבודדים חשמלית גורמים לאלקטרודות כמבודד המאפשר מעבר יונים.
לציפוי אחיד נדרש שהמבנה יהיה ספוג על ידי תמיסת מונומר.
תהליך זה ניתן לביצוע על ידי תמיסה בעלת אנרגיית שטח דומה למוצקים הנקבובים.
ככל שהמידה קטנה והמעבר דרך הגביש קשה יותר גובר הסיכוי לאי אחידות הציפוי.
נֵנֶה מריאן קרלסון , הידועה כ"ננה צ'רי", היא זמרת-יוצרת, ראפרית ותקליטנית שוודית.
צ'רי נולדה בסטוקהולם, למוניקה "מוקי" קרלסון, ציירת ואמנית טקסטיל, ולמוזיקאי אחמדו ג'ה.
ג'ה הוא יליד סיירה לאון, ובן לראש שבט.
הוא הגיע לסטוקהולם ללמוד הנדסה.
אמה של צ'רי נישאה למוזיקאי הג'אז הידוע דון צ'רי, שגידל את ננה מינקות, והיא אימצה את שם משפחתו.
לצ'רי אחות מצד אביה, הזמרת טיטיו, וכן אח, המפיק צ'רנו ג'ה.
יש לה גם אח מצד אמה, המוזיקאי איגל איי צ'רי; וכן אחות חורגת, הכנרת ג'אן צ'רי, ואח חורג, מוזיקאי הג'אז דייוויד אורנט צ'רי, ילדיו של אביה החורג.
משפחתה של צ'רי עברה לארצות הברית בשנות השבעים המוקדמות.
צ'רי עצמה נשרה מלימודי התיכון בגיל 14, ונסעה ללונדון.
כשצ'רי הגיעה ללונדון בגיל 14, היה זה בסוף תקופת הפאנק.
היא הכירה מגוון מוזיקאים ממסעי ההופעות של אביה, דון צ'רי, ועברה לגור עם המוזיקאית ארי אפ מלהקת הSlits בסקווט בבטרסי.
היא גם החלה לתקלט מוזיקת ראפ - שעוד לא הייתה מספיק מוכרת - בתחנת הרגאיי הפירטית Dread Broadcasting Corporation.
צ'רי התחילה את קריירת הסולו שלה ב-1982 עם השיר "עצרו את המלחמה", שיר מחאה על מלחמת פוקלנד.
היא עבדה יחד עם ג'וני דולר, The The, וקמרון מקווי (בוגה בר) שכתב יחד איתה את אלבומה הראשון, Raw Like Sushi, ולו נישאה בהמשך.
היא הייתה מעורבת בסצנת "תרבות בריסטול העירונית", והייתה המעבדת של האלבום של מאסיב אטאק, Blue Lines.
בהמשך, רוברט דל נאג'ה ואנדרו ואולס מלהקת מאסיב אטאק תרמו לאלבום הבכורה שלה.
הסינגל "Buffalo Stance" הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי ובבילבורד הוט 100 האמריקאי, ולמקום הראשון במצעד מוזיקת הריקודים.
היא גם נחלה הצלחה עם גרסת הכיסוי של שירו של קול פורטר, "I've Got You Under My Skin", שאותו עיבדה לאלבומה Red Hot + Blue שהכנסותיו הוקדשו למלחמה באיידס.
הסינגל הגיע למקום 25 במצעד הבריטי.
צ'רי זכתה למועמדות לפרס גראמי ב-1990, בקטגוריות האמן החדש הטוב ביותר, והפסידה למילי ונילי (אשר הפרס שקיבלו בוטל לאחר מכן כשהתגלה שלא הם הופיעו באלבום שלהם).
Raw Like Sushi זכה בפרס המוזיקה הבריטית ב-1990.
אלבומה השני של צ'רי היה Homebrew, ב-1992. אלבום זה היה פחות מוצלח מהראשון מבחינה מסחרית, אך בכל זאת הופיע במצעדי מוזיקת הריקודים.
הסינגל מהאלבום "Buddy X" הפך ללהיט גדול עוד יותר כעבור כמה שנים כאשר Dreem Teem הפך אותו לרימיקס.
האלבום כלל עבודת הפקה של ג'ף בארו, שהיה אחר כך חבר בלהקה פורטיסהד.
האלבום Man מ-1996 הופק על ידי מקוויי, ג'וני דולר וכריסטיאן פאלק.
הסינגל "7 Seconds", עם פרס גראמי.
ב-2006, צ'רי הודיעה על הקמת להקה חדשה בשם CirKus, שחבריה היו צ'רי, קמרון מקוויי, לוליטה מון (בתם של צ'רי וקמרון, טייסון) וקרמיל.
הלהקה תיירה באירופה, הופיעה בפסטיבל הג'אז של מונטריאול, והגיעה גם לברזיל.
האלבום הראשון שלה, Laylow, יצא ב-2007, ואלבום שני, Medicine, יצא ב-2009.
במרץ 2011, צ'רי החלה שיתוף פעולה עם להקת הג'אז הניסיוני The Thing, אשר תוצאתו הייתה האלבום The Cherry Thing.
הלהקה קיבלה את שמה מאחד משיריו של אביה של צ'רי, דון, ושאבה ממנו השראה, אף על פי שהסגנון שלה נותר ייחודי לה.
שיתופי פעולה נוספים של צ'רי כללו את האלבום MeYouWeYou, עם הצמד RocketNumberNine, וכן הופעות רדיו בתור דיג'יי, הופעות טלוויזיה, סדרות מוזיקליות, תוכניות בישול, והפקה של אמנים אחרים.
ב-1983, צ'רי נישאה למתופף מלהקת The Bank, ברוס סמית, וילדה את בתה, נעימה.
הם התגרשו ב-1984. לנעימה, שהיא צלמת החיה בלונדון, יש בן, לואי קלייד פלין, שנולד ב-2004.
ב-1987, צ'רי פגשה את המפיק קמרון "בוגה בר" מקוויי בשדה התעופה.
שניהם היו בדרך ליפן לשמש כדוגמני אופנה וחלק מה"Buffalo Posse" בתצוגתו של המעצב ריי פטרי.
צ'רי הציעה לו נישואים, והם התחתנו ב-1990. לצ'רי ומקוויי שתי בנות - טייסון, שנולדה ב-1989, ומייבל, שנולדה ב-1996. צ'רי ומקוויי גם יוצרים יחדיו - מקוויי הפיק וכתב בשותפות עם צ'רי את האלבום Raw Like Sushi.
ביחד, הזוג תומך במגוון אמנים בריטיים.
משפחת צ'רי-מקוויי חייתה במגוון מקומות ברחבי אירופה.
בין 1993 ל-1999 גרו סמוך למאלגה בספרד, מלבד תקופה קצרה ב-1995, בה חיו בניו יורק, וכאשר הותקפו ונשדדו, חזרו במהרה ללונדון.
אחר כך, המשפחה חזרה למחוזות ילדותה של צ'רי, בהסלהולם, שוודיה.
ננו-אנטנה היא אנטנה בגודל ננומטרי אשר קולטת קרינה אלקטרומגנטית וממירה אותה לזרם חשמלי.
ננו-אנטנה משמשת כרכיב קליטה והמרה של גל אלקטרומגנטי בתחום הנראה ובתחום התת אדום לזרם חשמלי ישר (DC) באמצעות שילוב של מעגל יישור זרם.
הגודל של הננו-אנטנה מאפשר קליטה אופטימלית של אור באורכי גל אלו.
שילוב הננו-אנטנה עם מעגל יישור המורכב מדיודה נקרא אנטנת יישור (rectenna).מערכי ננו-אנטנות משמשות להפקת אנרגיית שמש ביעילות טובה יותר מאשר תאי השמש הסטנדרטיים.
אנטנות יישור המסורתיות (רדיו- ומיקרוגל) הן ביסודן מאוד דומות לננו-אנטנות.
האתגר בננו-אנטנות הוא לישר גלים בתדר גבוה – בתחומי האור הנראה (מאות טרה-הרץ).
כיום מספר סוגי הדיודות המסוגלות ליישר גל בתדר גבוה הנמצא בתחום האור הנראה (rectify) הם מעטות מאוד.
אתגר נוסף הוא גודל האנטנה שכן בהיותה מזערית גודלה בסדר גודל של הגל האלקטרומגנטי.
בנוסף חוסר היעילות של הדיודות, מכיוון שגודל האנטנה הוא זעיר מאוד לכן ההספק שלה מאוד נמוך הגורם לכך שיוצר מתח נמוך מאוד על הדיודה דבר הגורם ליעילות נמוכה של פעילות הדיודה.
בעקבות האתגרים בפיתוח ננו-אנטנות הם יושמו עד כה רק במעבדות על ידי שימוש בלייזר המייצר הספק קטן (אך מדיד).
המטרה שרבים מן החוקרים בתחום הזה היא ליצור מערך של ננו-אנטנות אשר יוכלו להיות יעילות מספיק על מנת להפוך אור שמש לחשמל ועל ידי כך להחליף את השיטות המקובלות היום לקבלת אנרגיה חלופית מאור השמש (תאים הסולריים).
הרעיון של הננו-אנטנות הוצע בתחילה על ידי רוברט ל.
ביילי בשנת 1972, אך עד שנת 2012 מעטות הננו-אנטנות שנבנו.
כיום המעבדה הלאומית של איידהו תכננה ננו-אנטנה לתחום אורכי גל בין 3 ל-15 מיקרומטר.
אורכי גל אלו מתורגמים לאנרגיית פוטון בערכים בין 0.08 ל-0.4 אלקטרון-וולט.
לפי תיאורית האנטנות, גודל האנטנה צריך להיות תואם ואופטימלי לאורך גל ספציפי.
באופן אידיאלי ננו-אנטנה תספוג את האור באורך גל של 0.4-1.6 מיקרומטר מכיוון שלאורכי גל אלו יש אנרגיה גדולה יותר מאשר תחום התת-אדום הרחוק והם יכולים לנצל 85% מקרינת אנרגיית השמש שכן רוב אורכי הגל המתקבלים מהשמש על פני כדור הארץ הם בתחומים אלו .
רוברט ביילי בשיתוף עם ג'יימס פלטשר קיבלו רישיון לפטנט בשנת 1973 על "ממיר אנרגיה מגלים אלקטרומגנטים" ("electromagnetic wave energy converter").
הפטנט כלל התקן הדומה לננו-אנטנה מודרנית ועסק בשימוש של דיודה הבנויה מחוט מתכתי בקוטר של 100nm על גבי משטח מתכת מצופה שכבה דקה של תחמוצת מבודדת בין המתכות.
גוואן דיווח כי ההתקן קולט אור תת-אדום בתדר 58THz ומיישר את הזרם.
בשנת 1974 גוסטפסון וחוקרים נוספים הראו כי סוגים אלו של התקנים יכולים לקלוט אור נראה ולהמירו לזרם ישר.
מארקס קיבל רישיון לפטנט בשנת 1984 עבור התקן של מערך אנטנות בגודל תת-מיקרון להמרה ישירה של אנרגיית אור לאנרגיה חשמלית.
ההתקן של מארקס הראה שיפורים משמעותיים ביעילות לעומת ההתקן של ביילי.
לין דיווח על בליעת אור על ידי ננו-מבנה ויישור של אור בתדרי האור הנראה.
בשנת 2002, ITN מערכות אנרגיה בע"מ פרסמו דו"ח של עבודתם בתחום אנטנות אופטיות בצימוד דיודות בתדרים גבוהים.
ITN בנו מערך אנטנות אופטיות עם יעילות של פחות מעשרה אחוזים.
על אף שהם לא צלחו, הנושאים הקשורים לבניית אנטנות אופטיות ביעילות גבוהה היו מובנים יותר למדע.
בשנת 2015, חוקרים ייצרו קולט אנרגיית שמש אשר יכול להמיר אור אופטי לזרם ישר.
באראטונד קולה, פרופסור במכון הטכנולוגי של גאורגיה, הוביל צוות לפיתוח אנטנות אופטיות בשימוש ננו-צינורות פחמן- CNT.
הצוות גידל מערכים אנכים של ננו-צינורות פחמן רב-שכבתיות- MWCNT -על מצע מצופה מתכת.
הננו-צינורות צופו עם תחמוצת אלומיניום מבודד וכולן ביחד כוסו בשכבה של אלקטרודת מתכת.
הממדים הקטנים של ננו-צינורות מתנהגות כמו אנטנה אשר מסוגלת לקלוט אור הנראה.
הננו-צינורות רב שכבתיות מהוות גם שכבה של דיודת מנהור מסוג מתכת-מבודד-מתכת (Metal-Insulator-Metal-MIM).
בגלל הקוטר הקטן של ננו-צינורות, השילוב הזה יוצר דיודה המסוגלת ליישר את הזרם של קרינה אופטית בתדרים גבוהים.
יעילות ההמרה הכוללת של ההתקן עומדת בין 5 ל-10 אחוזים.
עם זאת, המחקר בתחום הננו-אנטנות מתמשך.
המאמצים העתידיים יושקעו בשיפור היעילות של ההתקן על ידי חקירת חומרים חלופיים, מניפולציות של ננו-צינורות רב-שכבתיות לשיפור ההולכה של הממשק והפחתת התנגדויות הקיימות במבנה ההתקן.
התאוריה של ננו-אנטנה מאוד דומה לתאוריה של האנטנות המסורתיות (רדיו או גלי מיקרו).
פגיעה של האור באנטנה גורמת לאלקטרון בתוך האנטנה לזוז קדימה ואחורה באותו תדר בדיוק כמו האור הפוגע.
זה קורה בעקבות תנודות של השדה החשמלי של הגל האלקטרומגנטי הפוגע.
תנועת האלקטרון גורמת לזרם חילופין (AC) במעגל האנטנה.
ולכן יש צורך להמיר אותו לזרם ישר (DC) על ידי שימוש בדיודה, את מוצא הזרם הישר ניתן לספק לעומס חיצוני.
תדר התהודה של האנטנה משתנה ליניארי לפי הממדים הפיזיים של האנטנה ולפי תאוריה של אנטנות גלי מיקרו קלאסיות.
אורכי הגל של ספקטרום השמש הוא בערך 0.3-2 מיקרומטר.
על מנת שהאנטנה תהיה יעילה בספקטרום השמש, האנטנה צריכה להיות בגודל של מספר מאות ננו-מטרים.
בגלל השימוש בתאוריה של אנטנות מיקרו-גל והפישוט שלהן לננו-אנטנות, ישנם מספר קשיים המתעוררים כאשר מדברים על ננו-אנטנות בתדרים הגדולים מתדרי האינפרה-אדום.
אחת הבעיות היא שכמעט כל הזרם נמצא בסמוך לשטח של המוליך, אשר מפחית את שטח החתך האפקטיבי של המוליך וגורם לעלייה בהתנגדות המוליך ובזבוז אנרגיה.
אפקט זה מוכר גם כ-"skin effect".
מנקודת מבט של התקן, המאפיינים של I-V כבר לא יהיה אוהמי, אבל בכל זאת חוק אוהם בצורתו הכללית יהיה עדיין בתוקף.
קושי נוסף נובע מכך שהדיודות הסטנדרטיות אינן מסוגלות לפעול בתדרים בסדר גודל של THz ללא הפסדים גבוהים בהספק.
הפסדים אלו נובעים מהקיבול הקיים בצומת P-N בדיודות ודיודות שוטקי, אשר עובדות באופן יעיל בתדרים הקטנים מ-5 טרה-הרץ.
האורך גל האידיאלי שהוצג מקודם (0.4-1.6 מיקרומטר) מוביל לטווח תדרים שבין 190–750 טרה-הרץ, תדרים גבוהים מאוד מתחום תדרי העבודה של הדיודות.
לכן ישנו צורך בפיתוח דיודות אלטרנטיביות על מנת להשיג המרת הספק יעילה.
כיום משתמשים בדיודות מסוג "מתכת-מבודד-מתכת" (MIM) בעלות צומת מנהור.
דיודות אלו (שלא כמו דיודות שוטקי) לא מושפעות מקיבול פרזיטי מכיוון שהן עובדות על תופעת מנהור אלקטרונים.
בגלל תכונה זו, עובדות דיודות MIM בצורה אפקטיבית בתחום תדרים של 150 טרה-הרץ.
אחד היתרונות הגדולים של ננו-אנטנה הוא היעילות הגדולה (תאורטית).
כאשר משווים את היעילות התאורטית של תא סולארי יחיד (30 אחוז) לננו-אנטנה יש יתרון משמעותי ביעילות.
היעילות מחושבת על ידי שימוש בהשערות שונות.
ההשערות המשמשות את הננו-אנטנה מתבססות על יישום של יעילות קרנו של קולטי שמש:
כאשר היא הטמפרטורה של הגוף הקר, ו- היא הטמפרטורה של הגוף החם.
על מנת שיעילות המרת האנרגיה תהיה גבוהה, נדרש שהפרש הטמפרטורות בין שני הגופים יהיה גדול משמעותית.
רוברט ביילי טען שבניגוד ליעילות של תאים פוטו-וולטאיים, זו של ננו-אנטנות יכולה לעבור את יעילות קרנו.
עם זאת, טענה זו לא הוכחה על ידי ביילי.
יתרון נוסף, על ידי שימוש במערך של ננו-אנטנות ניתן לקלוט תחום נרחב של אורכי גל של אור.
לעומת זאת, תאים פוטו-וולטאים (תאי שמש) בנויים ממוליכים למחצה, ולכן הם קולטים תחום אורכי גל צר וספציפי בלבד.
על מנת לשנות את תחום אורכי הגל הנקלטים בתאים פוטו-וולטים, נדרש לשנות את חומר המוליך למחצה אשר נעשה בו שימוש .
כפי שתואר לעיל, החיסרון הראשון הגדול הוא תדר העבודה של האנטנה.
התדר הגבוה של האור הופך את השימוש בדיודת שוטקי לא מעשי עקב היעילות הנמוכה.
למרות תוצאות מבטיחות שמפגינות שדיודות מסוג MIM, יתרונות נוספים צריכים להימצא על מנת להפעיל את האנטנות ביעילות בתדרים גבוהים.
חיסרון נוסף הוא עלות הייצור של האנטנה: ייצור ננו-אנטנה מתבצע על ידי ליתוגרפיה בעזרת קרן אלקטרונים.
מכיוון שתהליך זה לא מאפשר עבודה מקבילית, תהליך הייצור הופך ליקר ואיטי.
בדרך כלל, ליתוגרפיה בעזרת קרן אלקטרונים משמשת עבור מטרות מחקר בהן ישנו צורך לייצור ברזולוציות גבוהות בעקבות הדיוק בממדי האנטנה.
למרות זאת, התפתחות תהליך הפוטוליתוגרפיה מאפשרת רזולוציה של כמה עשרות ננו-מטרים, מה שצפוי להוזיל את ייצורן של הננו-אנטנות על ידי שימוש בפוטוליתוגרפיה.
ננו-אנטנות כוללות שלושה מרכיבים עיקריים: משטח הארקה, תא תהודה אופטי ואנטנה.
האנטנה קולטת גלים אלקטרומגנטים, משטח ההארקה משמש כמחזיר אור לכיוון האנטנה והתא תהודה אופטי מרכז את האור לכיוון האנטנה דרך משטח ההארקה.
להלן שיטות לייצור ננו-אנטנות, כאשר תהליך הייצור אינו כולל את ייצור דיודת היישור.
במעבדה הלאומית של איידהו השתמשו בשלבים הבאים כדי לייצר את מערך הננו-אנטנות שלהן: ראשית, ציפו פרוסת סיליקון בשכבת משטח הארקה מתכתית בעומק של רבע אורך גל הנקלט, והיא צופתה שכבת סיליקון אמורפי באמצעות התזה (sputtering).
על גבי שכבת הסיליקון האמורפי הונחה שכבת דקה של מגנזיום עם זהב (לסינון התדרים הרצויים) על מנת שתשמש כאנטנה.
הצורה הנדרשת הודפסה באמצעות ליתוגרפיה ואחריה תהליך איכול, לקבלת התבנית המתכתית הרצויה.
במעבר לייצור בהיקף גדול יותר, תהליך עיבוד מעבדתי כגון ליתוגרפיית קרן אלקטרונים הוא איטי ויקר.
לכן, שיטת ייצור גליל מאפשרת, באמצעות טכניקת ייצור חדשה המבוססת על תבנית אב, לייצר בעלות נמוכה יותר ובזמן קצר יותר.
תבנית אב זאת מוחתמת באופן מכני ומדויק על גבי מצע גמיש וזול, ובכך נוצר אלמנטים בצורת לולאה מתכתיים.
עבודה זאת לא כללה ייצור של מרכיב הדיודה.
חוקרים באוניברסיטת קונטיקט משתמשים בטכניקת הנקראת הנחת שכבה אטומית (ALD-Atomic layer deposition) באזור סלקטיבי היכולה לייצרם את האנטנות באופן אמין בקנה מידה תעשייתי.
המחקר בנושא עדיין נמשך לכיול של התדרים האופטימליים לאור הנראה והאינפרה-אדום.
הוכחת עקרון הפעולה של ננו-אנטנות התחיל עם מערך אנטנות מודפס על גבי מצע סיליקון בגודל של 1 סמ"ר.
המערך נבדק באמצעות אור אינפרה-אדום בטווח אורכי גל שבין 3 ל-5 מיקרומטר.
שיא האמיסיביות (קירון) מרוכז סביב אורך גל של 6.5 מיקרומטר ומגיע לגודל של 1. אמיסיביות של 1, מציין כי האנטנה קולטת את כל הפוטונים הפוגעים במצע באורך גל מסוים ויחיד.
השוואה בין הספקטרום בניסוי והספקטרום התאורטי, אנו מוצאים קורלציה גבוהה בין התוצאות הניסיוניות לתוצאות התאורטיות.
באורכי גל מסוימים, לאנטנה קיימת אמיסיביות קטנה יותר מאשר בתאוריה ואילו באורכי גל אחרים, בעיקר סביב 3.5 מיקרומטר מערך הננו-אנטנות קלטו יותר אור מאשר המצופה בתאוריה.
לאחר הוכחת עקרון הפעולה על מצע סיליקון.
בוצע הניסוי על גבי מצע של פולימר גמיש.
היעד לניסוי היה יצירת מערך ננו-אנטנות בעל אמיסיביות באורך גל של 10 מיקרומטר.
תוצאות ראשוניות הראו שניתן לתכנן את האנטנה על פני פולימר גמיש, אך נדרשים ניסויים נוספים למיטוב (אופטימיזציה) מאפייני הננו אנטנות ועל מנת לראות את מלוא הפוטנציאל במצע פולימר גמיש.
אנטנות אופטיות זולות יותר מתאים פוטו-וולטאיים, שכן חומרי הגלם ותהליך הייצור של תאים פוטו-וולטאיים הם יקרים מאוד.
סטיבן נובאק העריך בשנת 2008 שעלות אנטנה היא בין 5 ל-10 דולר אמריקאי למטר רבוע (לעומת 430 דולר אמריקאי למ"ר של תאים פוטו-וולטאים).
סטיבן נובאק מעריך שאם ייבחרו חומרים וטכניקות ייצור מתאימות, העלות הכללית של האנטנה לא תעלה בהרבה.
האב-טיפוס של סטיבן נובאק כלל 30X61 ס"מ של פלסטיק הכולל זהב בעלות של רק 0.6 דולר אמריקאי (בשנת 2008).
האב-טיפוס היה על מצע של סיליקון ועל ידי שימוש בטכניקות עיבוד מוכרות, ניתן להשתמש, תאורטית, במצע מכל סוג חומר כל עוד משטח האדמה מתפקד כראוי.
ננו-יהלום הוא יהלום זעיר במשפחה המבנית המגוונת של ננו-פחמנים הכוללת זנים רבים המבוססים על תנאי סינתזה, קוטרו קטן מעשירית מיקרון (מיקרון = nm1,000).
ננו-יהלומים יכולים להיווצר בטבע כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ או בצורה סינתטית במעבדה, למשל באמצעות ריבוץ אדים כימיים או על ידי ריסוק יהלום.
ננו-יהלומים עשויים להכיל סוגים שונים של פגמים נקודתיים פנימיים, כגון מקומות פנויים בסריג וזיהומים מקריים שהם תוצאה של טיהור או תהליכי סינתזה.
לננו-יהלומים הולכת חום גבוהה מאוד, ויכולת בידוד חשמלי גבוהה ביותר.
פגם אטומי בודד יכול לגרום לשינוי תכונות אופטיות של ננו-יהלומים, למשל שינוי צבע.
מאחר שננו-יהלומים הם אינרטיים וביוקומפטביליים, הם בעלי פוטנציאל לשימושים ביורפואיים, יישומים מכניים, הנדסת רקמות, שיגור תרופות ודימות ביולוגי (bioimaging).
השימוש בננו-יהלום כחומר נוגד סרטן אנושי והשימוש בו במוצרי בריאות כבר מראה תוצאות מבטיחות להמשך פיתוח.
קיים סוג נוסף של ננו-יהלומים שגדלו עם קצב התגרענות משמעותי הנוצר על ידי הפחתת ריכוז המימן בפלזמה כדי לאפשר חיבור sp2 ליצירת אתרי התגרענות לא-אפיטקסיאליים חדשים על דפנות של גבישים גדלים.
ההפרעה המתמדת של התפתחות הגביש פירושה שיש מגבלה בסיסית על גודל הגרגיר המרבי, משמעות הדבר גם היא שגבול הגרגיר מהווה נפח משמעותי מכלל החומר, אשר יש לו השפעות דרסטיות על תכונות החומר.
ישנם סוגי פגמים שהם מאוד שימושיים, ולכן מוכנסים בכוונה, דוגמאות ידועות לכך הן דופנטים מסוג p או מסוג n המשמשים ביישומים אלקטרוניים.
ננדיים (שם מדעי: Nandidae) היא משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים החיים בנהרות וביצות רדודות בדרום-מזרח אסיה ובאפריקה.
הם מכונים לעיתים דגי עלה אסייתיים, בהקבלה למשפחה דגי עלה (Polycentridae) החיים באמריקה הדרומית הקרובה אליהם.
בסוג שלושה מינים, מתוכם שני סוגים החיים באפריקה וסוג אחד החי בדרום-מזרח אסיה.
לעומת משפחת דגי העלה, מינים אלו אינם מוסווים מאוד לצורת עלה אך עדיין מזכירים במראם עלים.
הם קטנים מאוד ואורכם עד 8 ס"מ בממוצע.
ראשם קטן ופיותיהם מתמשכות כקצוות עלים.
סנפיריהם מזכירים עלי חמניות ועוזרים להם להידמות לעלי במים.
אלו הם טורפים אורבים יעילים מאוד, הממתינים בשקט מבלי לנוע כמעט, לטרפם שכולל בעיקר דגים אחרים, חרקים מימיים וחסרי חוליות נוספים.
אורח חייהם האיטי וצורתם המוזרה מחשיבה אותם לדגי נוי פופולרים.
בעבר גם הסוג Badis שויך למשפחה אך עבר למשפחת הבדיים.
ננה היל קאגה מקפירסון היא שחקנית קולנוע, יוצרת תוכן, תסריטאית, מהנדסת נפט ודוברת מוטיבציונית מאוגנדה, הידועה בשל עבודתה ככותבת ומפיקה בפועל בסדרה The Life, Beneath The Lies, וכשחקנית ב"מסע בין כוכבים" ועוד.
קאגה נולדה בניירובי, קניה להורים אוגנדים.
היא בת לאומת המוגאנדה, ומן המשפחה השולטת על פי המסורת בשבט, הבגאנדה, ה"במג'בה" (נסיכות).
קאגה היא השלישית מבין שישה ילדים.
כשנולדה, ההורים שלה היו בגלות בתקופת משטרו של אידי אמין.
קאגה גדלה בעיקר באוגנדה, לאחר שמשפחתה חזרה לשם.
היא באה ממשפחה אמידה של מהנדסים: בנוסף לאביה וסבה, גם ארבעה מאחיה מהנדסים, וגם היא מהנדסת כימיה.
קאגה מתגוררת בקמפלה, אוגנדה עם שלושת ילדיה.
קאגה השלימה את החינוך היסודי שלה בקמפלה, ואז למדה בתיכון גאיאזה, אחד מבתי הספר היוקרתיים ביותר לבנות באוגנדה.
משם עברה לבית ספר בבריסטול, בממלכה המאוחדת, כדי להשלים את בחינות הבגרות (A-levels) כדי להתקבל לאוניברסיטה.
קאגה נרשמה ללימודים באוניברסיטת בירמינגהם, שם השלימה תואר ראשון בהנדסה כימית.
במהלך לימודיה, קאגה גם הצטיינה בספורט ובאמנויות.
במהלך חופשות הקיץ, היא הייתה חוזרת לאוגנדה ועובדת כמגישה ב- Jam Agenda בערוץ WBS, תוכנית טלוויזיה פופולרית באוגנדה.
כשסיימה קאגה את התואר שלה, היא עברה לפלורידה, ואז לניו מקסיקו, שבארצות הברית.
בניו מקסיקו, שם עבדה בחברת תעשיות לגונה, במסגרת חוזים צבאיים.
קאגה החליטה לעשות שינוי בחייה, ולפתח קריירת משחק.
היא עברה ללוס אנג'לס, שם מצאה הצלחה מסוימת כפרזנטורית ושחקנית.
היא לוהקה במספר סרטים כולל הוא פשוט לא בקטע שלך, "מסע בין כוכבים", ו- CSI: ניו יורק.
היא גם שיחקה בהפקות תיאטרון, כולל בתפקיד מרסי במחזה Butterflies of Uganda,מאת דארן דאמס, אשר היה מועמד לפרס NAACP.
קאגה הופיעה במספר קליפים מוזיקליים, ביניהם של פינק, איימי ויינהאוס, סטינג, ולני קרביץ.
היא השתתפה במספר גדול של פרסומות עבור מותגים בינלאומיים, ובזמן שהתגוררה בלוס אנג'לס, קאגה גם הייתה בעליו של חנות וינטאג' בשדרות סנטה מוניקה בשם A Vintage Affair.
קאגה חזרה לאוגנדה בסוף 2009, והקימה את החברה סוואנה מון הפקות, דרכו יצרה את הסרט באורך מלא The Life, את סדרות הטלוויזיה Beneath The Lies ו-How We See It.
החברה עשתה שיתופי פעולה עם בית הספר לקולנוע של קמפלה, וקאגה יסדה את היוזמה You are Limitless ("אין לך מגבלות" - YAL), שמטרתה להניע, להדריך ולעודד אפריקאים, במיוחד את הנוער, להשיג את מלוא הפוטנציאל שלהם.
בנוסף, קאגה עובדת גם כמהנדסת נפט באחת מחברות הנפט הגדולות הפועלות באוגנדה.
Yearסרט/תוכניתתפקידהערות?MELAיוצרת, תסריטאית, במאיתסדרת רשת2018Reflectionsיוצרת, תסריטאית, במאיתסדרת טלוויזיה2016The Last Breathמפיקה בפועלסרט קצר2014Beneath The Lies - The Seriesיוצרת, תסריטאית, מפיקה בפועלסדרת טלוויזיהHow We See Itמארחת, במאית, מפיקהתוכנית אירוח אוגנדית2012The Lifeבמאית, מפיקהסרט עלילתי
ננה שרייר (נולדה ב-15 באפריל 1968) היא משוררת, מסעדנית ואשת חיי לילה ישראלית ממוצא גאורגי.
שרייר נולדה בכותאיסי, גאורגיה בשם ננה צוציאשווילי.
בגיל שנתיים נהרגה אמה ואביה נישא מחדש.
בשנת 1972, בהיותה בת ארבע, עלתה ארצה עם אביה וסבתה.
המשפחה שוכנה בעפולה ומאוחר יותר עברה לקריית ים.
בגיל 18 שינתה את שמה לשרייר בהשראת הנרי שרייר, עזבה את ביתה, עברה לתל אביב והחלה בלימודי משחק.
בשנותיה הראשונות בתל אביב הכירה את הצייר מאיר פיצ'חדזה, שהיה בן זוגה במשך מספר שנים.
בשנת 1992 פתח הזוג במשותף את ה"ננה בר" בפלורנטין.
מאוחר יותר נפרדו השניים ושרייר עברה לעבוד בהנהלת בר הסטפן בראון, שם הכירה את בעלה לעתיד, גולן דור.
לזוג בת משותפת, עדן, שנולדה ב-2000 .
לשרייר עוד בת שנולדה בשנת 2011.
ב-2003, לאחר שצברה ידע וניסיון נרחבים בניהול עסק בתעשיית חיי הלילה של תל אביב, פתחה שרייר את "ננוצ'קה", בר-מסעדה בסגנון גאורגי ברחוב לילנבלום.
המקום זכה להצלחה גדולה מאוד עם פתיחתו ונותר לאורך השנים מוסד קולינרי ואייקון חיי לילה תל אביבי משמעותי.
מסעדת ננוצ'קה התאפיינה בקהל מבקרים נאמן, מטבח גאורגי פופולרי ואווירה צבעונית ורועשת ייחודית.
בסופי שבוע היה המקום מלא עד אפס מקום כשהמבקרים בו מבלים עד השעות הקטנות של הלילה בחגיגות, ריקודים ואף שבירת כלי אוכל על הרצפה בעידודה של בעלת המקום.
בשנת 2013 הפכה שרייר טבעונית וכעבור כשנה החלה להפוך את המטבח של ננוצ'קה לטבעוני, מהלך שנתפס אז כסיכון עסקי משמעותי.
ביוני 2018 נסגרה המסעדה לאחר כ-15 שנות פעילות.
לקראת הסגירה צוטטה שרייר כאומרת שברצונה לקחת אוויר, לטייל בעולם ולקחת פסק זמן מעולם המסעדנות.
בשנת 2011 עלתה לאוויר ב-'HOT' עונתה השנייה של תוכנית הדוקו-מציאות "מחוברות".
שרייר נבחרה להיות אחת המשתתפות ובמהלך העונה חשפה לצופים אל מול המצלמה את חייה האישיים, משפחתה ועולמה הפנימי.
דמותה הצבעונית של שרייר היוותה את אחד משיאי התוכנית ועוררה עניין רב בקרב הצופים.
ננה אקופו-אדו (Nana Akufo-Addo; נולד בתור ויליאם אדו דנקוואה אקופו-אדו ב-29 במרץ 1944) הוא נשיאה לשעבר של גאנה, בין השנים 2017 ל-2025.
שירת בעבר בתור היועץ המשפטי לממשלה בשנים 2001–2003 ובתור שר החוץ בשנים 2003–2007.
אקופו-אדו התמודד לנשיאות לראשונה בשנת 2008 ושוב בשנת 2012, כמועמד מטעם המפלגה הפטריוטית החדשה - ה-NPP, והובס פעמיים.
הוא נבחר כמועמד מטעם ה-NPP בבחירות של שנת 2016 והביס את ג'ון דרמאני מהאמה בסיבוב הראשון (ברוב של 53.85%) – אירוע היסטורי שכן זוהי הייתה הפעם הראשונה בבחירות הנשיאות הגנאית שבה מועמד מהאופוזיציה זכה בסיבוב הראשון.
ננה אקופו אדו נולד באקרה, גאנה, בן למשפחה גנאית מלכותית ולהורים אדוארד ואדלין אקופו-אדו.
היה נשיא בית המשפט העליון השלישי של גאנה בשנים 1966–1970 ויו"ר הוועדה החוקתית בשנים 1968–1967.
אקופו-אדו החל את לימודיו בבית הספר הממשלתי לבנים, אדאבראקה (Adabraka), ולאחר מכן בבית הספר ראו-רואד (היום קינבו), שניהם במרכז אקרה.
משם עבר לאנגליה ללימודי GCE במכללת לנסינג, סאסקס.
בשנת 1962 התחיל לימודי פילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה בניו קולג', אוקספורד אך שב לגאנה זמן קצר לאחר מכן כדי ללמד באקדמיית אקרה.
בשנת 1964 החל לימודיו באוניברסיטה של גאנה בלגון וב-1967 קיבל תואר כלכלן.
לאחר סיום לימודיו, הצטרף ננה אקופו-אדו לאינר טמפל באנגליה, שם הוכשר לעריכת דין.
במהלך שנות ה-70, עבד כעורך דין במספר לשכות, בהן "אקופו-אדו, פרמפה אנד קו", אותה ייסד בשנת 1979.
אקופו-אדו החל את מעורבותו בפוליטיקה בשלהי שנות ה-70 כאשר הצטרף ל"תנועה לשוויון וצדק" – ארגון שהוקם במטרה להתנגד למשטרו של גנרל אצ'ימפונג.
במאי 1995, היה חלק מקבוצת אליטות שהקימה את ה"ברית לשינוי" – ברית שארגנה הפגנות כנגד מדיניות נאו-ליברית כמו הוספת מע"מ וכנגד הפרות זכויות אדם בשנותיו של ג'רי רולינגס כנשיא.
ברית רחבת-היקף זו קרסה בשלב מאוחר יותר, עקב יריבויות בנושא הנהגה.
בשנות ה-90, הקים אקופו-אדו ארגון זכויות אדם בשם "ועדת גאנה לזכויות אדם".
בשנת 2007, היה המועמד הפופולרי ביותר שזכה בבחירות המקדימות של המפלגה הפטריוטית החדשה, וייצג את המפלגה בבחירות לנשיאות ב-2008. מולו התמודד ג'ון אטא מילס אשר ייצג את מפלגת הקונגרס הלאומי דמוקרטי, ה-NDC.
בסבב ההצבעה הראשון גבר אקופו-אדו על מילס אך שיעור התמיכה שזכה לו היה 49.13%, מעט מתחת לסף של 50% שנקבע בחוקה כדי לנצח בסיבוב יחיד.
בסיבוב השני ניצח מילס בפער של פחות מחצי אחוז.
אקופו-אדו רץ שוב כמועמד לנשיאות של המפלגה הפטריוטית החדשה בבחירות 2012 נגד הנשיא המכהן ג'ון מהאמה שייצג את מפלגת הקונגרס הלאומי דמוקרטי, והחליף בתפקיד את אטא-מילס שנפטר באותה שנה.
אקופו-אדו ערער על התוצאה בבית המשפט, ובית המשפט העליון פסק לזכות מהאמה.
אקופו-אדו קיבל את פסק הדין לטובת יציבות כלכלית ומוניטין בינלאומי.
במרץ 2014, אקופו-אדו הודיע על מועמדותו למפלגה בפעם השלישית לבחירות הקרובות ב-2016. בבחירות המקדימות של ה-NPP באוקטובר 2014, הוא הוכרז כמנצח עם 94.35% מהקולות.
הוא מיקד את מסע הבחירות שלו בכלכלה, הבטיח לייצג את שער החליפין של המדינה ולצמצם את שיעורי האבטלה.
ב-9 בדצמבר 2016, ניצח אקופו-אדו את הנשיא הכהן מהאמה בסיבוב יחיד, שבו זכה ל-53.83% מהקולות מול 44.4% של מהאמה.
אקופו אדו נכנס לתפקידו ב-7 בינואר 2017. את טקס בחירתו קיים בכיכר הכוכבים השחורים באקרה, בו נכחו 12 נשיאים מארצות אפריקה ואירופה, ביניהם אדגר לונגו מזמביה, עבד אל-פתאח א-סיסי ממצרים, ארנסט באי קורומה מסיירה לאון, רוברט מוגאבה מזימבבואה, מוחמדו בוהארי מניגריה.
אם כניסתו לתפקיד התמודד אקופו-אדו עם תגובה חריפה, בעיקר במדיה החברתית, על חלקים מועתקים של נאום ההשבעה שלו, לאחר שהעלה קטעים, מילה במילה, מנאומים שניתנו על ידי הנשיאים האמריקאיים ג'ון פ.
קנדי, ביל קלינטון וג'ורג' בוש, כמו כן נאום מוכן שנשא נשיא ניגריה מוחמדו בוהארי ב-2015 באירוע של המכון לשלום האמריקאי.
לאחר שהתפרצה השערורייה, התבטא משרד יחסי הציבור שלו בהתנצלות, כאשר דוברו תיאר את המצב כ"טעות מוחלטת ולא מכוונת".
עם זאת, לאחר ההתנצלות נמצא כי אקופו- אדו העתיק חלקים של נאומו ב־2013 לאחר שבית המשפט העליון של גאנה אישר את הניצחון בבחירות 2012 של הנשיא ג'ון מהאמה.
בנאום זה נלקחו שורות שלמות מהנאום של סגן נשיא ארצות הברית, אל גור, שנמסר לאחר פסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
בזמן בחירתו של אקופו-אדו לנשיאות, גאנה הייתה על סף משבר.
שיעורי האינפלציה עלו, וכך גם שיעור האבטלה במדינה.
בנוסף, החלה הגירה של צעירי גאנה למדינות אחרות.
בזמן כהונתו, עובד אקופו-אדו והאנשים בממשלתו על מנת לשפר את המצב במדינה, כפי שהבטיח במצע הבחירות שלו.
בשנה הראשונה לכהונתו, הגירעון שירש מהממשלה הקודמת, ירד מ-9.3% ל-5.9%.
בחודש ספטמבר 2017, הנשיא הוציא את החוק חינוך חינם לבתי הספר התיכונים בגאנה.
הנשיא קבע כי הוא "השקעה הכרחית בכוח העבודה העתידי של המדינה" ויעזור להורים שאינם מסוגלים לשלם עבור חינוך ילדיהם עקב קשיים כלכליים.
התוכנית גרמה לתגובות חיוביות מצד האומה, ההורים והתלמידים היו נרגשים ונלהבים, אולם בבתי ספר פרטיים התנגדו לתוכנית הלימודים משום שהיא תקטין את מספר התלמידים הלומדים במערכת שלהם.
בנוסף, בתי הספר הציבוריים לא יכלו לעמוד בכמות התלמידים שהתווספה.
בנוסף, נמצא כרגע בתהליכים, פרויקט לפתיחת מפעלים בכ-200 יעדים שונים ברחבי גאנה.
נכון לשנת 2018, נפתח רק מפעל אחד.
בניגוד להבטחותיו, לא נעשה דבר בנושא השחיתות במדינה.
אקופו אדו בא מאקרופונג ומקיבי שבאזור המזרחי של גאנה.
אקופו אדו נשוי לרבקה אקופו אדו, בתו של השופט ג'ייקוב הקנבורג גריפית'-רנדולף, יושב ראש הפרלמנט של גאנה בזמן הרפובליקה השלישית.
יש להם שלוש בנות: גיאנקרומה פאנמי, אדווינה נהנה דיוקה וולרי אובז.
ננה אקופו-אדו קיבל את הפרס הבינלאומי לצדק חברתי על שם אמא תרזה בשנת 2016 על כך שוויתר על שאיפותיו הפוליטיות למען שלום במדינתו.
אקופו אדו קיבל את הפרס על מנהיגות לדוגמה ביוני של 2018 על ידי קבוצת וויטקר.
בספטמבר 2018, מרכז העסקים של אפריקה בארצות הברית של שלכת המסחר של ארצות הברית העניקו לאקופו אדו את הפרס עבור מנהיגות יוצאת מן הכלל בהכרה בהנהגה אזורית, דיפלומטית וכלכלית באפריקה.
באוקטובר 2018 אקופו אדו קיבל את הפרס של מנהיגות ממשלתית בהכרה למחויבותו לשיפור רמת החיים של הגאנים והנהגת המדינה בהתאם לחוק.
ננה קונאדו אגימן רולינגס הייתה הגברת הראשונה של גאנה מיוני 1979 ועד ספטמבר 1979, ופעם נוספת מדצמבר 1981 ועד ינואר 2001. בשתי הפעמים כאשתו של הנשיא ג'רי ג'ון רולינגס.
בשנת 1982 הפכה לנשיאת "תנועת הנשים ה-31 בדצמבר", בשנת 2016 הגישה מועמדותה לנשיאות ובכך נהפכה לאישה הראשונה שעשתה זאת בגאנה.
ננה קונאדו נולדה ב-17 בנובמבר 1948, בת ליוט ופליציה אגימן, משתייכת לשבט אשנטי (Ashanti).
במהלך לימודיה במכללת אחימוטה באקרה פגשה את ג'רי ג'ון רולינגס שלימים נהיה בעלה.
בהמשך, למדה אומנות וטקסטיל באוניברסיטת "קוואמה נקרומה למדע וטכנולוגיה" וקיבלה תעודת עיצוב פנים.
בנוסף, מילאה תפקידים פעילים בהנהגת בסטודנטים, בין היתר כמנהלת אולם המגורים שבו התגוררה.
ננה קונאדו ורולינגס נישאו בשנת 1977, לשניים ארבעה ילדים: איזנאטור, יאהא אסנטאווה, אמינה וקמאת'י, וכמה נכדים.
בעלה, ג'ון רולינגס, הוביל הפיכה צבאית שהפילה את השלטון המקומי ב-1981 והתחיל לכהן כראש ממשלה מהשנה שאחריה.
רולינגס הוביל את המדינה לשלטון אזרחי וב-1992 התקיימו שוב בחירות חופשיות.
קונאדו מספרת שלא הייתה חלק מההפיכות, לא לקחה חלק בתכנון ולא הייתה מודעת להתרחשות.
קונאדו ייסדה במידה ניכרת את "תנועת הנשים 31 בדצמבר" ("The 31st December Women's Movement") לאחר שבעלה תפס את השלטון אחרי ההפיכה ב-1981.
במהלך כהונתה כגברת הראשונה של גאנה ונשיאת תנועת הנשים, שגרירות גאנה פרסמה הצהרה בשמה ב-31 בדצמבר.
ההצהרה היוותה את יעדי תנועת הנשים: "השאיפה שלי היא לראות את שחרור הנשים בכל רמות הפיתוח כדי לאפשר להן לתרום ולהנות מהתקדמות חברתית-כלכלית ופוליטית של המדינה...
יש להכיר בתפקיד החיוני של נשים לקידום שלום במשפחה, במדינה ובעולם כולו.
יש להכיר בכך, וכדי לעשות זאת עליהן להיות בעלות סמכות פוליטית.
יש לצייד אותן כראוי לאתגרים של זיהוי ביקורתי והערכת פתרונות לשיפור החברה".
התנועה כללה כ-2 מיליון נשים.
קונאדו תיארה את התנועה כ"איגוד לא-ממשלתי רחב-כוונות השואף להשיג מטרות אלו באמצעות גיוס יעיל של נשים".
התנועה הקימה יותר מ-870 בתי ספר ברחבי גאנה ועבדה באופן פעיל כדי לעורר עניין עבור הישג של התפתחות הילד ותכנון המשפחה.
בנוסף, התנועה הקימה מעונות יום, משתלות, מאפיות, קואופרטיבי דיג לנשים, מפעלי עיבוד מזון ומגוון תוכניות כלכליות.
היא גייסה כסף הן מהממשלה והן מתוכנית הפיתוח של האו"ם.
קונאדו הכריזה שתמשיך לעבוד בתנועה גם אם בעלה כבר לא יכהן כנשיא.
ב"בולטימור אפרו-אמריקן" (Baltimore Afro-American), עיתון הדגל של הרשת האפרו-אמריקאית, דווח כי נשים הן כוח העבודה הגדול ביותר בגאנה והן שואפות להיות חלק מרכזי בפיתוח מחודש של המדינה.
למעשה, עד דצמבר 1981 לא היה לנשים כוח השפעה במשפט או בפוליטיקה, אפילו לא בחוקים שנוגעים להן.
זו הייתה תנועה עממית, עם נשים שמכרו את אדמתם, בגדים ותכשיטים כדי לקבל כסף.
בתחילת שנות השמונים, התאגדו כמה נשים סביב קונאדו במטרה להקים ארגון נשים.
אחרי פגישות מועטות לא קרה דבר.
ממפגש ודיון עם הנשים עלה כי צריך להתחיל עם דברים שיניבו עבורן כסף.
רוב הנשים רוצות דברים בסיסיים כמו מים, לכן צריך לעזור להן לפתח את הקהילות שלהן במגזר החברתי.
בהתאם לזאת, התנועה הנחילה לנשים דרכים לייצר הכנסה ולחסוך כסף עבור פרויקטים קהילתיים.
קונאדו עודדה אותן להיות חלק מתהליך קבלת ההחלטות בכפריהן, ודאגה שיכירו את מדיניות הבריאות והחינוך.
בשנת 1991, הודות למאמצים שהשקיעה קונאדו, גאנה אישרה את אמנת האו"ם בדבר זכויות הילד.
באמצעות התנועה, קונאדו הצליחה להעביר חוק מכריע בנוגע לירושות.
עד להתערבותה, לנשים בגאנה היו זכויות ירושה מעטות בלבד על מות בעליהן.
החוק שהעבירה קונאדו סיפק עבורן זכות לירושה גם אם לא נשארה צוואה מסודרת.
התנועה שמה לעצמה למטרה לתת לנשים את הכלים להיות מעורבות יותר בתהליכי הבחירות ודאגה להעלאת המודעות בנושא.
בעקבות זאת, הרבה נשים נכנסו לוועדות בכפרים ובמחוזות שלהן, כמה מהן אפילו הגיעו לכהן בתור ראש ועדה.
שיא המהלך היה בשנת 1992, כאשר נבחרו 19 נשים לפרלמנט.
מסע לארצות הברית לקידום סחר כגברת ראשונה
במהלך שנת 1995, נסעה הגברת הראשונה של גאנה עם בעלה כחלק ממסעו כנשיא, בניסיון לעודד השקעות וסחר עם גאנה.
הם ביקרו בניו יורק, שיקגו, אטלנטה, וושינגטון, יוסטון, דטרויט, לינקולן, פנסילבניה ולוס אנג'לס.
הם היו הזוג הנשיאותי הגאני הראשון שיצא לסיור כזה בארצות הברית.
בשנת 2009 עזבה קונאדו את המפלגה הפוליטית של בעלה, הקונגרס הדמוקרטי הלאומי (NDC).
מאוחר יותר נבחרה להיות יו"ר המפלגה הדמוקרטית הלאומית (NDP).
בשנת 2012, בהיותה האישה הראשונה המכהנת הכי הרבה זמן, הגישה קונאדו מועמדות לנשיאות בפעם הראשונה.
המועמדות נפסלה בעת תהליך המינוי על ידי ועדת הבחירות.
בשנת 2016 הגישה מועמדות שוב, והפעם עברה בהצלחה את תהליך מינוי ועדת הבחירות.
בכך הפכה לאישה הראשונה שרצה לנשיאות גאנה.
היא כונתה "הילרי קלינטון" של אפריקה.
קונאדו זכתה רק ב-15% מהקולות ומאז תבוסתה היא מעורבת פחות בדיון הלאומי.
למרות זאת, עדיין שומרת על תומכיה במפלגת האופוזיציה המרכזי.
ב-26 בנובמבר 2018 השיקה ננה קונאדו את ספרה הראשון,"It takes a women", המתאר את מסעה הפוליטי.
הספר הוא ראשון מתוך סדרה של ארבעה ספרים שיספקו תובנות עמוקות על האקטיביזם והחוויות הפוליטיות שלה.
בספרה החדש מספרת קונאדו את הסיפור על השנים המעצבות של הסנגוריה שלה להעצמת נשים ועל ייצוג המפלגה הדמוקרטית הלאומית (NPD).
בנוסף, יש בספר התייחסות לתחילת הקשר שלה עם רולינגס ולהתנגדות ההורים של השניים לקשר הזה.
המהדורה הבאה של הספר צפויה לצאת בשנה הבאה ולתאר את חייה הפוליטיים-חברתיים של קונאדו.
ננו-חלקיקים שומנים מוצקים (Solid lipid nanoparticles-SLN), או ננו-חלקיקים שומניים (lipid nanoparticles-LNP), הם חלקיקי ננו המורכבים משומנים.
הם משמשים כמערכת חדשנית למתן ופיתוח תרופות.
LNPs ככלי למסירת תרופות אושרו לראשונה בשנת 2018 לאונפטרו (תרופת siRNA).
באיור - אילוסטרציה לנשיאת תרופה לתוך גוף האדם.
ה-LNPs הגיעו לתודעת הציבור ב-2020, כשכמה ממועמדי חיסוני COVID-19 המובילים השתמשו בחיסון RNA שצופה בננו-חלקיקים שומניים (למשל mRNA-1273 ממודרנה, ו-BNT162b2 מ-ביונטק / פייזר).