tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרסל "מרקו" ואן באסטן (הולנדית: ; נולד ב-31 באוקטובר 1964 באוטרכט, הולנד) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר הולנדי אשר שיחק באייאקס, במילאן ובנבחרת הולנד בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. נחשב לאחד מגדולי החלוצים בכל הזמנים.
ואן באסטן נולד באוטרכט, הולנד, ושיחק מעט זמן במועדון מקומי לפני שאייאקס גילתה אותו.
את משחקו הראשון באייאקס שיחק באפריל 1982 וכבר אז נטען שהוא יוהאן קרויף החדש.
ב-1987, סילביו ברלוסקוני קנה אותו למילאן יחד עם רוד חוליט ופרנק רייקארד שהצטרפו לקבוצה ב-1988. בעונתם הראשונה במועדון, מילאן זכתה באליפות הראשונה שלה מזה שמונה שנים, אך ואן באסטן שיחק רק 11 משחקים וסבל מפציעות חוזרות בקרסול.
ביורו 1988 ואן באסטן שיחק בצורה מצוינת וכבש שלושה שערים נגד אנגליה ו"וולה" בגמר נגד ברית המועצות בדרך לזכייתה של הולנד בטורניר הבינלאומי הראשון בתולדותיה.
מעודד מהטורניר הבינלאומי, לוואן באסטן הייתה עונה מצוינת ב-1988/89. הוא כבש 19 שערי ליגה, עזר למילאן לזכות בגביע אירופה (ניצחה בגמר את סטיאווה בוקרשט) ואף זכה בכדור הזהב.
ב-1989/90 הוא היה מלך השערים של הליגה האיטלקית ועזר למילאן להגן על תארה כאלופת אירופה.
לעומת זאת, לנבחרת הולנד לא היה טורניר טוב במונדיאל 1990 כאשר הודחו מהטורניר בשלב מוקדם (הסיבוב השני) לאחר הפסד למערב גרמניה.
עונת 1990/91 הייתה לא מוצלחת יחסית עבור מילאן באירופה כשהפסידה ברבע הגמר לאולימפיק מרסיי, לאחר שהמשחק הופסק סירבה מילאן לחדש אותו מה שהוביל את אופ"א לתת הפסד טכני למילאן והשעיה לשנה מאירופה.
ואן באסטן קיבל הרחקה מוקדמת לארבעה משחקים לאחר שנתן מרפק לשחקן בקבוצה היריבה.
אכזבת המועדון גדלה כשסמפדוריה זכתה באליפות.
ואן באסטן הסתכסך עם המאמן אריגו סאקי וברלוסקוני פיטר את סאקי בעקבות כך.
ללא כדורגל אירופי ב-1991/92 ותחת הדרכתו של פאביו קאפלו, מילאן לא הפסידה אף משחק בליגה וזכתה באליפות, ואן באסטן כבש 30 שערים והיה מלך השערים פעם נוספת.
בזירה הבינלאומית, נבחרת הולנד הודחה מיורו 1992 לאחר הפסד לדנמרק בחצי הגמר בפנדלים, כשוואן באסטן רשם את החמצת הפנדל היחידה.
מילאן המשיכה עוד להיות בלתי מנוצחת לתוך עונת 1992/93, ורשמה 58 משחקים רצופים ללא הפסד.
לוואן באסטן היו כמה משחקים מצוינים בחלקים המוקדמים של העונה והוא זכה בכדור הזהב פעם שלישית לפני שנפצע שוב בקרסול הבעייתי.
ואן באסטן נכנס לסדרה של ניתוחים וחזר למילאן לסוף העונה עת הפסיד עימה בגמר ליגת האלופות לאולימפיק מרסיי.
הגמר היה משחקו האחרון של ואן באסטן במילאן, חוץ מהרמה הנמוכה שהציג, הוא לא החלים מהפציעה.
ואן באסטן עזב את מילאן רשמית ב-1995, פרש מכדורגל והבטיח שלעולם לא ינסה לאמן, הבטחה שהפר לאחר שמונה שנים, כאשר בשנת 2003 החל את קריירת האימון שלו בתור עוזר מאמן בקבוצת המילואים של אייאקס.
ב-29 ביולי 2004 ואן באסטן מונה למאמן נבחרת הולנד בכדורגל והעלה אותה למונדיאל 2006 שם הודחה הנבחרת בשמינית הגמר על ידי פורטוגל בהפסד 1-0. ב-2008 ואן באסטן התמנה כמאמנה של קבוצת נעוריו אייאקס אמסטרדם, תפקיד אותו התחיל בסיום יורו 2008 וסיים בשנת 2009. ב-2012 אימן את הירנביין, וב-2014 את אלקמאר.
פרש מאימון עקב בעיות בלב.
נעל הזהב באליפות אירופה: 1988 (5 שערים)
מרקו מטראצי (נולד ב-19 באוגוסט 1973) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הבלם.
השתתף בזכייתה של נבחרת איטליה במונדיאל 2006 ובזכייתה של אינטר מילאנו בליגת האלופות בעונת 2009/2010.
את שנותיו הראשונות ככדורגלן החל במועדונים קטנים בליגות הנמוכות באיטליה.
ב-1995 חתם בפרוג'ה מהסרייה ב' ממנה הושאל לעונה אחת לקבוצת קארפי.
בעונת 1998/99 שיחק באנגליה במדי אברטון, ולאחר עונה אחת באי הבריטי חזר לפרוג'ה, הפעם בסרייה א'.
בעונת 2000/01 כבש במדיה 12 שערים ובכך שבר את שיאו של דניאל פסארלה למספר השערים הגבוה ביותר לשחקן הגנה בעונה אחת בסרייה א'.
הישג זה בפרט, והעונות הטובות בפרוג'ה בכלל, הביאו לרכישתו בעונת 2001/02 על ידי אינטר מילאנו תמורת 10 מיליון אירו.
במדיה היה שותף לארבע זכיות בגביע האיטלקי ו-5 אליפויות.
בתקופתו בפרוג'ה התבלט מטראצי בזכות יכולותיו הטכניות הגבוהות ביחס לבלם, שהתבטאו בבעיטות חופשיות מצוינות ברגל שמאל, ובמסירות ארוכות מדויקות לעבר שחקני ההתקפה.
מאז הגיע לאינטר היה מטראצי מעורב בכמה תקריות אלימות במהלך משחקים, ובאחת מהם אף הורחק לתקופה של חודשיים מהמגרשים.
תקריות אלו הוציאו לו שם של שחקן קשוח ולעיתים אף אלים ו"מלוכלך", אם כי עונש ההרחקה הנ"ל והתברגותו כגורם מרכזי בקבוצה גרמו לו לעדן מעט את סגנון משחקו.
בעונת 2009/10 זכה מטראצי בטרבל היסטורי עם אינטר, ואף זכה להשתתף כמחליף בגמר ליגת האלופות כשנכנס בדקות האחרונות של המשחק והחליף את דייגו מיליטו.
מטארצי פרש ממשחק פעיל ביולי 2011.
בספטמבר 2014 חזר השחקן למשחק פעיל כאשר שימש כמאמן-שחקן של קבוצת צ'נל טיטנס בהודו, ואחרי עונת 2016 פרש סופית.
בשנת 2001 זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה והופעתו הבינלאומית הראשונה הייתה מול נבחרת דרום אפריקה.
מאז לקח חלק בשלושה טורנירים גדולים במדי הנבחרת – מונדיאל 2002, יורו 2004 ומונדיאל 2006 ( שבו היה שותף לזכייה).
למונדיאל 2006 הגיע מטראצי כמחליף על ספסל הנבחרת, אך לאחר פציעתו של אלסנדרו נסטה עלה בהרכב במשחק השני בשלב הבתים נגד .
באותו משחק כבש שער ראשון במדי הנבחרת, אך במשחק הבא הורחק ונעדר ממשחק שמינית הגמר מול .
הוא שב להרכב במשחק רבע הגמר והגיע עם הנבחרת עד הגמר, תוך שהוא נוטל חלק בחצי הגמר מול המארחת .
במשחק הגמר מול השווה מטראצי ל-1:1 לאחר יתרון צרפתי מפנדל מוצלח של זינדין זידאן.
תוצאה זו נשמרה עד תום 90 הדקות והמשחק המשיך להארכה.
בתום 120 דק' נותרה התוצאה 1:1 ומשחק הגמר הגיע לבעיטות הכרעה מ-11 מטר וגם שם כבש מטראצי כשהיה הבועט השני של האיטלקים.
החמצה של דויד טרזגה ובעיטה מוצלחת של פאביו גרוסו הביאו לניצחון איטלקי ולזכייה רביעית של נבחרת איטליה בגביע העולם.
מטראצי היה הנציג היחיד של אינטר בנבחרת.
במהלך ההארכה של גמר המונדיאל, היה מטראצי מעורב באחד האירועים יוצאי הדופן בהיסטוריה של המונדיאל: במהלך התקפה צרפתית קלטו מצלמות הטלוויזיה את קפטן נבחרת צרפת זינדין זידאן ומטראצי מחליפים ביניהם דברים וכמה שניות אחר-כך נראה זידאן נוגח בחזהו של מטראצי.
על פי גרסתו של מטראצי זידאן הציע לו במהלך ההארכה את חולצתו.
מטראצי הגיב באמירה "אני מעדיף את אחותך" שהביאה את זידאן למצב קיצון שבו הוא מחליט לנגוח במטראצי.
הקוון הפנה את תשומת לבו של השופט הראשי לאירוע וזידאן הורחק מיידית בכרטיס אדום.
במהלך הימים שלאחר הגמר ניסו רבים לנחש מה אמר מטראצי לזידאן שהביא אותו לתגובה כזו.
היו שגרסו שמטראצי השתמש בביטויים גזעניים ("טרוריסט") או שקילל את אימו של זידאן.
מטראצי הכחיש את הדברים וטען כי הוא בור ועם הארץ, אין הוא יודע כלל מה זה טרוריסט וכי לעולם לא יחלל את כבודה של אימו של כל אדם, כיוון שאימו נפטרה כשהיה צעיר.
גם פיפ"א נדרשה להגיב לאירוע ושני השחקנים הורחקו למספר משחקים.
כחודש לאחר התקרית חשף מטראצי, כי חילופי הדברים בינו לזידאן היו לאחר שאחז קלות בזידאן על מנת למנוע ממנו את הכדור וכי הצרפתי אמר "אם אתה כל כך רוצה את החולצה שלי אתן לך אותה לאחר המשחק", ולכך ענה מטראצי: "אני מעדיף להוריד את החולצה לאחותך".
כמה חודשים לאחר המונדיאל השתתף מטראצי בפרסומת של חברת נייק, המבוססת על האירוע ואף הוציא ספר שקיבץ 100 משפטים הומוריסטים שכביכול אמר לזידאן במה שהוביל לנגיחה.
מרקו כרמל (נולד ב-15 ביולי 1965) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי.
בגיל 12 בשנת 1977 עלה לישראל עם הוריו ועבר להתגורר באור עקיבא שם התקבל ללהקה המקומית "אורות".
בשנת 1991 סיים את לימודיו בבית הספר לאומנות הצילום והקולנוע קמרה אובסקורה במסגרת מגמת בימוי ותסריטאות.
עם סיום לימודיו חזר לאור עקיבא, כדי לצלם את סרט הגמר "ארחי פרחי".
הסרט זכה בפרס בוגרי קמרה אובסקורה והוצג בפסטיבל ירושלים, פסטיבל מונפלייה והוקרן בערוץ 2.
כרמל ביים גם תוכניות לטלוויזיה לילדים, כגון "סיפורי סומסום" ו"ילדי הים האדום" (לערוץ לוגי); ופרקים לסדרה "החרצופים" בערוץ 2, "דאוס" - (בימוי) עונה 2 (יוצרי הסדרה גידי דר ודני וסרמן - הסדרה זכתה בשני פרסי אופיר כולל סדרת הנוער של השנה) ו"שוברי גלים".
"נשרים" - דרמת נוער בשמונה פרקים ללוגי (תסריט אסתר נמדר תמאם וחן קליימן).
ב-2013 עלתה לשידור בערוץ ויוה הסדרה "אניגמה" בבימויו.
ב-2016 ביים את הסרט "כמעט מפורסמת".
בפברואר 2018 עלתה בערוץ רשת 13 סדרת דרמה פסיכולוגית שביים בשם "הרמון" שמבוססת על הכת של גואל רצון.
בסדרה משחקים אלון אבוטבול, חן אמסלם, אסי לוי ויורם טולדנו.
בשנת 2018 ביים את הסרט "פרא אציל" שזכה בשני פרסי אוסקר הישראלי (פרסי אופיר), והיה מועמד לחמישה פרסים, הסרט על-פי סיפרו של דוד בוסי.
בכיכובם של נוה צור, אלון אבוטבול, מוריס כהן, ליאת אקטע ושירה האס.
מרקו כרמל הוא אחיו הגדול של המוזיקאי יגאל כרמל.
הרמון -(2017) בימוי עבור רשת, יוצרים גדי טאוב, הדר גלרון וענת ברזילי-הפקה אנדלמול
אחותי היפה (2011) - סרט על אנשים קשי יום, יוצאי מרוקו, על אמונותיהם, חרמותיהם ואהבותיהם.
בהשתתפות אוולין הגואל, ריימונד אמסלם, משה איבגי ונורמן עיסא; היה מועמד ל-11 פרסי אופיר וזכה בשניים
כמו אבא שלך (2007, צרפתית: Comme ton père) - סרט על משפחה המהגרת לצרפת בשנת 1968, נתקלת בקשיי הגירה ומסתבכת עם החוק.
בהשתתפות יעל אבקסיס, גד אלמלח ורישאר ברי; התסריט, ילדי שטח ההפקר - זכה בפרס "קרן מיקי" לקולנוע בשנת 2003
מטריפולי לברגן בלזן (2005), סרט תיעודי, העוסק בגורלה של יהדות לוב במהלך השואה, אחד מתוך שני סרטים בסדרת "שאלה של זמן"
נס בשרון (1998) - סרט תיעודי על מחזמר שמעלים אסירים בכלא השרון
שניות של תהילה-סרט דוקומנטרי עבור ערוץ 8 המלווה ניצבים בקולנוע הישראלי.
כמעט מפורסמת (2017) - קומדיית דרמה המבוססת על ספרה של מיכל בכר.
בכיכובם של עומר דרור, נועה קירל, עמית פרקש, ניב סולטן ונואל ברקוביץ'.
פרא אציל (2019) - סרט קולנוע דרמטי בכיכובם של נוה צור, ליאת אקטע, אלון אבוטבול, מוריס כהן ושירה האס.
פריס בוטיק (2021) קומדיה רומנטית עם נלי תגר, אנחל בונני, מוריס כהן, ג'וזפין דרי, הפקה של יו סי אם .
אורגם בי (2023) דרמת מסע וגלישה עם מאור שוויצר ,ג'ואי ריגר, ידין גלמו ומירה צור, הפקה של יוסי אם בשותפות עם אהרון שדה ויונייטד קינג .
מרקו מרין הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא סרבי ששיחק בעמדת הקשר.
לזכותו של מרין 16 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה.
מרין החל את הקריירה שלו בקבוצות נוער.
עד 1996 שיחק מרין בקבוצת "SG 01 Hoechst", ולאחר מכן עבר לאיינטרכט פרנקפורט.
בשנת 2005 עבר מרין לאקדמיית הנוער של בורוסיה מנשנגלדבך, ולאחר שנה באקדמיית הנוער עבר לשחק למשך עונת בבורוסיה מנשנגלדבך ב', קבוצת המילואים של המועדון.
ב-2007 חתם מרין על חוזה ל-3 שנים בקבוצה הבוגרת של מנשנגלדבך.
באותה שנה נכלל בסגל הנבחרת האירופאית לטורניר גביע מרידיאן של שנת 2007. בעונת הוא העפיל עם קבוצתו לליגה הגרמנית הראשונה, לאחר שזכה איתה באליפות הליגה השנייה.
ב-9 באוגוסט 2008 הוא כבש שלושער, במהלך משחק קבוצתו מול פיטצ'ה בילפלד בסיבוב הראשון של הגביע הגרמני.
בעונת הועבר מרין לורדר ברמן תמורת 8.5 מיליון אירו.
מרין זומן לראשונה לנבחרת הצעירה של גרמניה במהלך שנת 2007, ושיחק במדיה ב-6 משחקים במהלכם כבש שער אחד.
ב-16 במאי 2008 נכלל מרין על ידי המאמן יואכים לאב בסגל נבחרת גרמניה המורחב ליורו 2008, אך לא צלח את הניפוי הסופי מהסגל שנערך ב-28 במאי.
הוא ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ב-27 במאי של אותה שנה במשחק מול נבחרת בלארוס, לאחר שנכנס כמחליף בהפסקת המחצית במקום בסטיאן שוויינשטייגר.
את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-20 באוגוסט במשחק מול נבחרת בלגיה.
ב-19 ביולי 2012 הוא כבש שער במשחק הבכורה שלו במדי צ'לסי, בניצחון 2-4 על סיאטל סאונדרס מה-MLS במשחק ידידות..
מרין סיים את העונה עם זכייה בליגה האירופית, על אף שלא שותף בניצחונה של צ'לסי 1-0 על בנפיקה ליסבון במשחק הגמר.
ביולי 2013, לאחר שמיעט לקבל דקות משחק במדי צ'לסי, הושאל לשנה אחת לקבוצת סביליה מהליגה הספרדית, עמה זכה עונה שנייה ברציפות בליגה האירופית, שוב לאחר ניצחון על בנפיקה.
הפעם מרין שותף כמחליף במשחק הגמר, אך הוחלף בעצמו לקראת תום ההארכה בקווין גאמיירו, שכבש את הפנדל המכריע בדו-קרב הפנדלים.
בתום העונה הושאל לפיורנטינה האיטלקית.
ב-21 בינואר 2015, הושאל מרין בשנית, כשהפעם הושאל לחצי עונה לאנדרלכט הבלגית.
ב-25 באוגוסט 2015 שוב מירן הושאל, והפעם לטרבזונספור הטורקית עד לסוף העונה.
ב-22 באוגוסט 2016 חתם מרין באולימפיאקוס על חוזה קבוע, לאחר שבארבע קבוצותיו הקודמות שיחק כמושאל מצ'לסי.
גביע העולם: 2010 (מקום שלישי)
מרקו סטורארי (באיטלקית: Marco Storari; נולד ב-7 בינואר 1977) הוא שוער עבר איטלקי.
סטורארי היה ידוע עקב שיערו הארוך והפרוע, שגם מסמל בדרך מסוימת את צורת המשחק שלו כשוער.
העונה הראשונה שלו בקריירה הייתה במדי לאדיספולי במדיה ערך 12 הופעות.
לאחר אותה עונה, עבר לפרוג'ה.
בעונה הראשונה שלו בקבוצה עלה עימה לסרייה א', אך לא ערך אף הופעה במדיה, גם בעונה השנייה.
מאז עבר במונטוארצ'י שגם שם לא עלה לשחק, ובא.ס.
בעונה השנייה שלו באנקונה הגיעה הפריצה של סטורארי בן ה-23. הוא ערך 34 הופעות במדיה, ועזר לה לעלות לסרייה ב'.
גם בעונות שלאחר מכן היה השוער הראשון של הקבוצה.
בתום אותה עונה, הוא עבר למסינה והפך לשוער הראשון שלה במשך 4 עונות, במהלכן הוא עלה עימה לסרייה א'.
את ההופעה הראשונה שלו בליגה הראשונה הוא ערך מול פארמה, ב-12 בספטמבר 2004, במשחק שנגמר בתיקו 0-0. בינואר 2007, נזקקה מילאן לשוער שיחליף את זליקו קאלאץ' הפצוע, ולכן רכשה את סטורארי.
לאחר מכן הושאל השוער האיטלקי ללבאנטה, קליארי ולפיורנטינה, שם שימש כשוער שני ושיחק משחק אחד בלבד.
בצורה אירונית, זה היה משחק מול מילאן, בו הפסידה פיורנטינה 1-0.
ב-23 ביוני 2010 חתם ביובנטוס לשלוש שנים עבור 4.5 מיליון יורו, ובהתחלה היה השוער הראשון בעקבות פציעתו של בופון במונדיאל 2010. ביובנטוס זכה בארבע אליפויות רצופות, ובגביע האיטלקי בו הצטיין במשחק הגמר בניצחון 2-1 על לאציו.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים בקליארי מהליגה האיטלקית השנייה.
ב-11 בינואר 2017 חזר למילאן וחתם עד לסוף העונה.
סטורארי עדיין לא ערך הופעה במדי נבחרת איטליה למרות שנבחר לשוער השלישי על ידי מרצ'לו ליפי למוקדמות מונדיאל 2006, נגד סלובניה.
מרקו טארדלי (נולד ב-24 בספטמבר 1954) הוא כדורגלן עבר איטלקי.
שיחק בעמדת הקשר האחורי, היה מהשחקנים הבולטים של קבוצת יובנטוס ונבחרת איטליה בשנות ה-70 וה-80. הוא נודע ברוח הלחימה שלו, בכוחו הפיזי ובתיקוליו החזקים, כמו גם בתרומתו לבניית משחק ההתקפה והשערים החשובים שהבקיע.
טארדלי נולד בקפנה די קרנייה, בנפת לוקה שבטוסקנה.
הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת פיזה קלצ'ו מהליגה השלישית באיטליה (הסרייה C) ב-1972, עת שיחק בתפקיד המגן.
כעבור שנתיים הוא עבר לשחק בקומו קלצ'ו מליגת המשנה, בטרם הוחתם באוקטובר 1975 על ידי יובנטוס, מהקבוצות הבכירות במדינה.
במהלך עשר שנים בהן שיחק ביובנטוס, לקח טארדלי חלק חשוב בתור הזהב של הקבוצה, כששיחק בתפקיד הקשר האחורי אליו הוסט על ידי המאמן ג'ובאני טרפטוני.
הוא סייע לקבוצתו לזכות בחמש אליפויות הסרייה א' ובשני גביעי איטליה.
במסגרת האירופית, הוא סייע לקבוצתו לזכות בגביע אופ"א, התואר האירופי הראשון בתולדותיה, ב-1977 לאחר שהבקיע את שער הניצחון במשחק הראשון של הגמר מול אתלטיק בילבאו.
ב-1983 העפיל עם יובנטוס לראשונה לגמר גביע אירופה לאלופות, אך היה שותף להפסד להמבורג במשחק הגמר.
כעבור שנתיים היה שותף להעפלה נוספת לגמר גביע אירופה, ופתח בהרכב במשחק הגמר שבו ניצחה הקבוצה את ליברפול.
כמו כן, היה שותף טארדלי לזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1984, ובכך הפך לאחד מתשעה שחקנים שזכו בכל שלושת הטורנירים האירופיים המרכזיים.
בעונת 1985/1986 עבר טארדלי ליריבתה של יובנטוס לליגה האיטלקית, אינטר מילאנו, בה שיחק שנתיים ללא הצלחה.
לאחר מכן שיחק עונה אחת בסנט גאלן השווייצרית, במדיה סיים את הקריירה ב-1988.
במדי נבחרת איטליה ערך טארדלי את הופעת הבכורה שלו במשחק מול פורטוגל באפריל 1976. טורניריו הבינלאומיים הראשונים עם הנבחרת היו מונדיאל 1978 ויורו 1980. טארדלי היה מהשחקנים המצטיינים של הנבחרת האיטלקית שזכתה במונדיאל 1982, לאחר שהבקיע שני שערים במהלך הטורניר.
במשחק הגמר, מול נבחרת גרמניה המערבית, הבקיע שער בניצחון 1-3, ולאחריו התפרסם כשרץ לעבר ספסל נבחרתו בשאגות: "גול!".
חגיגה זו הפכה לאחת מהבולטות בתולדות הכדורגל.
טארדלי שיחק בפעם האחרונה במדי הנבחרת בספטמבר 1985, ובסך הכל ערך במדיה 81 הופעות - מקום 11 בדירוג כל הזמנים של הנבחרת נכון ל-2017, בצוותא עם פרנקו בארזי וג'וזפה ברגומי.
מיד לאחר פרישתו מונה טארדלי למאמן נבחרת איטליה עד גיל 16. כעבור שנתיים הוא עבר לשמש כעוזרו של צ'זארה מאלדיני בצוות האימון של הנבחרת עד גיל 21. ב-1993 הוא החל לעבוד כמאמן הראשי של קומו, קבוצתו לשעבר כשחקן.
הוא הצעיד אותה להעפלה לליגת המשנה, אך ירד עמה בחזרה לליגה השלישית לאחר מכן.
ב-1995 הוא מונה למאמן צ'זנה, קבוצה נוספת מליגת המשנה, ועבד בה במשך שלוש שנים.
ב-1998 מונה טארדלי על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית למאמנה הראשי של נבחרת איטליה עד גיל 21. כעבור שנה הצעיד את הנבחרת לזכייה באליפות אירופה לנבחרות צעירות.
בעקבות הצלחה זו הוא מונה למאמנה של אינטר מילאנו לקראת עונת , אך פוטר מהקבוצה ביוני 2001 לאחר שורה של הפסדים מביכים, בהם 6-0 בדרבי העירוני מול מילאן.
הוא לא נחל הצלחה בקבוצות הבאות אותן אימן - בארי, נבחרת מצרים וארצו.
בין השנים 2006 ו-2007 עבד טארדלי בצוות הניהולי של יובנטוס.
בפברואר 2008 הצטרף לצוות האימון של ג'ובאני טרפטוני (מאמנו לשעבר ביובנטוס) בנבחרת אירלנד, יחד עם חברו לשעבר לקבוצה, ליאם בריידי.
ב-11 בספטמבר 2013 סיים את תפקידו בנבחרת אירלנד.
מרקו סימונצ'לי (; 20 בינואר 1987 – 23 באוקטובר 2011), היה רוכב מרוצי אופנועים איטלקי.
סימונצ'לי התחרה במרוצי אופנועי גרנד פרי במשך כעשור משנת 2002 עד שנת 2011. הוא התחיל בקטגוריית אופנועי ה-125 סמ"ק, בשנת 2006 הוא עלה לקטגוריית ה-250 סמ"ק ובשנת 2008 הוא זכה באליפות העולם עם חברת האופנועים האיטלקית ג'ילרה.
לאחר כארבע שנים בדרג הביניים הוא עלה להתחרות ב-MotoGP בקבוצת לוויין של חברת הונדה.
ב-23 באוקטובר 2011, במהלך גרנד פרי מלזיה, נהרג סימונצ'לי בתאונה שאירעה עם פתיחת המירוץ.
סימונצ'לי החל להתחרות בתחרויות מיניבייק כבר בגיל 7. שנתיים לאחר מכן עבר להתחרות באליפות איטליה במינימוטו וזכה באליפות הראשונה בשנת 1999. בשנת 2000 זכה באליפות שנייה ובמקביל החל להתחרות באליפות אירופה במינימוטו.
שנה לאחר מכן הצטרף לאליפות איטליה בקטגוריית 125 סמ"ק וזכה בתואר רוקי העונה ובשנת 2002 זכה בתואר האליפות.
לאחר הזכייה האליפות איטליה בקטגוריית ה-125 סמ"ק הצטרף לסבב העולמי ובאוגוסט 2002 החל להתחרות בקבוצת מטאוני.
הוא הספיק להשתתף בשישה מרוצים, אך השיג רק 3 נקודות.
עונת 2003 הייתה העונה המלאה הראשונה בסבב ובמהלכה השיג 31 נקודות ובסיומה דורג במקום ה-21. לקראת עונת 2004 עבר להתחרות בקבוצת Rauch Bravo, במירוץ השני בעונה, שהתקיים בחרס, השיג את הפול פוזישן הראשון בקריירה.
לאורך רוב המירוץ שמר על המקום השני, אך החלקה של קייסי סטונר, 3 הקפות לפני סיום המירוץ, העניקה לו את המקום הראשון ואת הזכייה הראשונה במירוץ.
למרות הפתיחה המרשימה של העונה, עד סיום העונה לא הצליח להגיע לפודיום שוב.
את העונה סיים במקום ה-11, לאחר שהשיג 79 נקודות.
בעונת 2005 זכה שוב בניצחון במירוץ בחרס, שהיה מרוץ פתיחת העונה.
גם בעונה זאת לא הצליח להשיג ניצחון נוסף, אך הגיע 5 פעמים נוספות לפודיום וסיים את העונה במקום החמישי עם 177 נקודות.
בשנת 2006 עבר סימונצ'לי להתחרות בקטגוריית ה-250 סמ"ק, והצטרף לקבוצת מאטיס ג'ילרה האיטלקית.
בשתי העונות הראשונות בסבב לא הצליח להגיע לפודיום וסיים פעמיים את העונה במקום העשירי בדירוג הכללי.
את עונת 2008 פתח עם 2 מרוצים בהם נאלץ לפרוש.
במירוץ השלישי, שנערך בפורטוגל, הצליח לסיים ולהגיע לפודיום כשסיים במקום השני, פודיום ראשון מאז עבר להתחרות בקטגוריה.
בגרנד פרי באיטליה, המירוץ השישי בעונה, רשם את הניצחון הראשון שלו, ובגרנד פרי קטלוניה רשם ניצחון שני רצוף.
גרנד פרי גרמניה היה הניצחון השלישי בעונה ובארבעת המרוצים האחרונים בעונה השיג עוד שלושה ניצחונות.
את העונה סיים עם שישה ניצחונות, עוד שש הופעות בפודיום, 281 נקודות וזכייה באליפות ראשונה.
בעונת 2009 ניצח שוב בשישה מרוצים, הוסיף עוד 4 פודיומים וסיים את העונה במקום השלישי עם 231 נקודות.
במהלך העונה השתתף במירוץ אחד במסגרת אליפות הסופרבייק, אותו סיים על הפודיום.
ביוני הודיע על הצטרפותו בעונת 2010 לקבוצת גרסיני של הונדה בסבב ה־MotoGP.
בעונת הבכורה בסבב הבכיר סיים בהצלחה 16 מתוך 18 מרוצים, אך לא הצליח להגיע לפודיום.
הישגו הטוב ביותר בעונה היה זכייה במקום הרביעי בגרנד פרי פורטוגל, במירוץ הלפני-אחרון של העונה.
בגרנד פרי קטלוניה, המירוץ החמישי של עונת 2011, השיג את הפול פוזישן הראשון בסבב הבכיר, אך בסופו של דבר סיים את המירוץ במקום השישי.
בגרנד פרי צ'כיה השיג את הפודיום הראשון, כשסיים במקום השלישי ובגרנד פרי באוסטרליה קבע את הישגו הטוב ביותר כשסיים במקום השני.
ב-23 באוקטובר 2011, במהלך גרנד פרי מלזיה, התרסק על המסלול, איבד את הקסדה ונפגע על ידי אופנועיהם של ולנטינו רוסי וקולין אדוארדס שלא הספיקו להתחמק.
לאחר מותו הודיעה הנהלת מסלול מיסאנו, הנמצא בסן מרינו, כי תקרא למסלול על שמו של סימונצ'לי.
בנוסף, הודיעה קבוצת הונדה כי המספר 58, מספר האופנוע של סימונצ'לי, יוצא משימוש כאות כבוד לרוכב.
מרקו וראטי (באיטלקית: Marco Verratti; נולד ב־5 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן איטלקי שמשחק בעמדת הקשר במועדון א-דוחייל מליגת העל הקטרית.
וראטי ידוע בזכות משחקו האגרסיבי וגובהו, 1.65 בלבד.
זוכה פרס בראבו לשחקן הצעיר הטוב באירופה לשנת 2012. נחשב לקשר צעיר ומחונן, עוד מהתקופה בה שיחק בליגה האיטלקית השנייה.
בסיום עונתו הראשונה בצרפת, בה זכה באליפות עם פריז סן-ז'רמן, נבחר לנבחרת העונה של הליגה הצרפתית.
מרקו ואן חינקל (בהולנדית: Marco van Ginkel; נולד ב-1 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בואבישטה.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל ואן חינקל לעונה אחת למילאן מהסרייה א'.
ב-10 ביולי 2015 הושאל ואן חינקל לעונה אחת לסטוק סיטי.
ב-1 בפברואר 2016 הושאל ואן חינקל לפ.ס.וו.
ב-6 באוקטובר 2020 הושאל ואן חינקל שוב לפ.ס.וו.
ביוני 2021 חתם בקבוצה באופן קבוע.
ואן חינקל שיחק בנבחרת הנוער של הולנד, והשתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013. בנובמבר 2012, בעודו בן 19 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של הולנד, במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה.
מרקו וֶשוֹבִיץ' (במונטנגרית: Marko Vešović; נולד ב-28 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת המגן הימני.
ושוביץ' נולד בטיטוגרד (כיום פודגוריצה) שבמונטנגרו, ולאחר כמה שנים עברה משפחתו ללוצ'אני שבסרביה ושיחק במועדון המקומי.
בגיל מאוחר יותר חזר לפודגוריצה ושיחק בבודוצ'נוסט פודגוריצה.
בשנת הושאל למלאדוסט פודגוריצה, ובעונת חזר לבודוצ'נוסט.
ביוני עבר להכוכב האדום בלגרד.
בינואר , טורינו הביע עניין בשחקן.
ב-7 בפברואר 2014 חתם במועדון, אך ערך סך הכול 3 הופעות.
בקיץ הושאל לרייקה הקרואטית עד לסיום העונה.
באוגוסט 2015 נמכר לספציה אך הושאל שוב לרייקה.
ב-16 ביולי 2021, ושוביץ' חתם בקרבאך מליגת העל האזרית.
בצעירותו, ושוביץ' שיחק בנבחרת הנוער ובנבחרת הצעירה של מונטנגרו.
ב-20 במאי 2013 ושוביץ' זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת.
ב-15 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.
מרקו פאבלו פאפה פונסה (נולד ב-15 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן עבר גואטמלי ששיחק בעמדת הקיצוני.
פאפה התחיל את הקריירה שלו במוניסיפל.
באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
ב-16 באוגוסט 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-6 נגד ריאל מדריס במסגרת גביע אינטרקלאב של UNCAF.
ב-30 ביולי 2008 הושאל לשיקגו פייר לחצי עונה עם אפשרות לרכוש את כרטיס השחקן שלו.
ב-2 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בשיקגו נגד צ'יבאס ארצות הברית.
ב-5 באפריל 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד ניו יורק רד בולס.
את עונת התחיל פאפה עם 5 שערים ו-4 בישולים ב-11 משחקים.
עד לסיום העונה כבש עוד שני שערים והיה מלך השערים של המועדון למרות היותו קשר אחורי.
ב-10 באפריל 2010 הבקיע במשחק נגד סן חוזה ארת'קווייקס.
שער זה זכה בתואר שער העונה.
ב-13 באוגוסט 2012 חתם בהירנביין ההולנדית.
ב-3 בינואר 2014 שוחרר מהירנביין וחתם בסיאטל סאונדרס ובה שיחק עד סוף שנת 2015 עת עבר לקולורדו ראפידס.
בינואר חתם בברוניי DPMM מליגת העל הסינגפורית, אך כעבור זמן קצר חזר למוניסיפל.
בקיץ חתם במיקסקו מהליגה הגואטמלית השנייה.
בינואר , פאפה חתם בדפורטיבו סן פדרו.
מרקו סימונה (באיטלקית: Marco Simone; נולד ב-7 בינואר 1969) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל.
סימונה החל את הקריירה בראשית שנת 1987 בקבוצת קומו מהסרייה א'.
לאחר מספר הופעות במדי הקבוצה הושאל לוירשיט בוקלאונה מהליגה השלישית, במדיה כבש 15 שערים בעונת וסיים כמלך שערי הליגה.
בעונה הבאה שב לקומו וכבש במהלכה שישה שערי ליגה.
בתום העונה נשרה קומו לסרייה ב' וסימונה עבר לקבוצת הצמרת מילאן שאותה אימן אריגו סאקי.
בתווך, זומן לנבחרת הצעירה של איטליה, ועד 1990 הופיע במדיה ב-16 משחקים וכבש 7 שערים.
במהלך הקדנציה במילאן זכה סימונה במספר רב של תארים: ארבע אליפויות בחמש שנים בין השנים 1992–1996, בגביע אירופה לאלופות לשנת 1990 ובליגת האלופות בעונת .
עונת הייתה הטובה ביותר מבחינתו כשכבש 17 שערי ליגה ב-30 משחקים בנוסף ל-4 שערים בליגת האלופות שבה הגיעה מילאן עד לשלב הגמר בו הפסידה לאייאקס.
בעונת כבש 11 שערים בכל המסגרות, 8 מתוכם בליגה, וניצב במקום השני ברשימת הכובשים של אלופת איטליה מילאן אחרי עמיתו ג'ורג' ואה.
אף על פי שנאבק על מקום בהרכב לאורך שנותיו במילאן עם חלוצים שזכו בתואר כדורגלן השנה בעולם, מרקו ואן באסטן, רוברטו באג'ו וג'ורג' ואה, סימונה כבש 74 שערים ב-245 הופעות במדי הקבוצה.
לאחר שפאביו קאפלו החליף את סאקי, שמונה למאמן נבחרת איטליה, זומן סימונה לראשונה לסגל הנבחרת וב-19 בדצמבר 1992 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד נבחרת מלטה.
עד 1996 ערך סימונה שלוש הופעות נוספות במדי הנבחרת אך לא כבש ולו שער אחד.
בעונת עבר סימונה לפריס סן ז'רמן הצרפתית.
סימונה, ששימש קפטן הקבוצה, זכה במדיה בגביע הצרפתי בעונתו הראשונה בה.
בעונת עבר למונקו, ובמהלך עונה זו כבש 21 שערים ובישל 15 נוספים ב-34 הופעות, והיה אחראי למעשה ליותר ממחצית משערי הקבוצה שזכתה באליפות בתום העונה.
בדירוג כובשי השערים קדמו לו מלך השערים סוני אנדרסון שכבש 23 שערים ודויד טרזגה שכבש 22.
סימונה שב למילאן במהלך עונת מיעט לשחק ולא כבש שערים בקדנציה השנייה בקבוצה.
הוא שב למונקו בעונת , אך גם בקדנציה השנייה בשורותיה רשם הופעות מעטות בלבד.
בעונת , לאחר תקופה קצרה ולא מוצלחת במיוחד בניס, פרש סימונה ממשחק פעיל בגיל 35. בשנת 2005 הצטרף כחבר הנהלה בקבוצת לגנאנו מהליגה הרביעית באיטליה והשתתף במשחק אחד של הקבוצה באותה עונה.
בשנת 2005 הצטרף סימונה כשותף וכחבר הנהלה בקבוצת לגנאנו מהליגה הרביעית באיטליה וב-2007, בעת שמילא תפקיד זה, עלתה הקבוצה לליגה השלישית.
בשנת 2009 קיבל סימונה תעודת סוכן מורשה מטעם פיפ"א ושימש יועץ במונקו.
בספטמבר 2011 נענה להצעה לאמן את המועדון שהיה שקוע באותה העת בתחתית ליגת המשנה בצרפת, אך פוטר בתום העונה לאחר שהקבוצה סיימה במקום השמיני.
באוקטובר 2014 מונה למאמן לוזאן מליגת המשנה השווייצרית, וב-2015 למאמנה של טור מליגת המשנה בצרפת.
ביוני 2016 פוטר מאימון הקבוצה.
בנובמבר 2016 מונה למאמנה של לאבל מליגת המשנה בצרפת, 14 מחזורים לאחר פתיחתה.
הוא פוטר מתפקידו באפריל 2017, כאשר הקבוצה במקום האחרון בטבלה שישה מחזורים לסיום העונה.
ביולי 2017 התמנה לתפקיד מאמן קלאב אפריקן התוניסאית, אך פוטר לאחר כארבעה חודשים בלבד בעקבות יכולתה החלשה של קבוצתו.
גביע אירופה לאלופות וליגת האלופות: ,
מרקו מצ'ינה (באיטלקית: Marco Macina; נולד ב-30 בספטמבר 1964 בסן מרינו שבסן מרינו) הוא כדורגלן עבר סן מרינזי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
מצ'ינה נולד בסן מרינו שבסן מרינו.
הוא החל לשחק במחלקת הנוער של טרה פנה, ממנה עבר לבולוניה 1909. ב-22 בנובמבר 1981 ערך מצ'ינה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בהפסד 2-0 ליובנטוס במסגרת המחזור התשיעי בסרייה א'.
בעונה זו ערך מצ'ינה 8 הופעות ליגה, והיא הסתיימה בירידתה של בולוניה 1909 לסרייה ב'.
בעונתו השנייה במועדון, ערך מצ'ינה 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע 3 שערים.
בעונת ערך מצ'ינה 11 הופעות בארצו מהסרייה ב', בהן הבקיע שער אחד, ובעונה הבאה שיחק בפארמה, קבוצה נוספת מהסרייה ב', וערך בה 26 הופעות, בהן הבקיע 3 שערים.
בעונת שיחק מצ'ינה במילאן, מועדון הפאר האיטלקי מהסרייה א'.
ב-13 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-71 בניצחון 1-0 על קומו במסגרת המחזור השישי בסרייה א'.
בסך הכל ערך 5 הופעות במועדון.
הוא הוסיף 3 הופעות בגביע אופ"א.
בעונת שיחק ברג'אנה מהליגה האיטלקית השלישית, ובעונה הבאה שיחק באנקונה, גם היא מהליגה השלישית.
לאחר מכן פרש מכדורגל מקצועני, כשהוא בן 24.
מצ'ינה ערך 2 הופעות בנבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 1992: הראשונה ב-14 בנובמבר 1990 בהפסד 4-0 לנבחרת שווייץ, והשנייה ב-5 בדצמבר 1990 בהפסד 6-0 לנבחרת רומניה.
מרקו סימיץ' (בסרבית: Марко Симић; נולד ב-16 ביוני 1987) הוא כדורגלן מונטנגרי-סרבי המשחק בעמדת הבלם בבודוצ'נוסט פודגוריצה ובנבחרת מונטנגרו.
סימיץ' גדל במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד, אך לא שיחק במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון וכשהיה בן 19 הצטרף לקבוצה הבולגרית ספרטק ורנה במדיה רשם רק הופעה אחת במשחק ידידות.
כעבור חודש הושאל לצ'רנומורץ ביאלה מהליגות הנמוכות בבולגריה.
בקיץ חתם ברדניצ'קי קרגוייבץ ובמהלך העונה הושאל ל-OFK מלדנובאץ בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה.
בעונת חתם בבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית, בה רשם רק שלוש הופעות במהלך העונה.
בקיץ חזר לסרביה וחתם בבז'אנייה מליגת המשנה.
בקיץ חתם סימיץ' ביגודינה מליגת העל הסרבית.
ב-15 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0–0 נגד וויוודינה.
במהלך העונה חתם בבאטה בוריסוב מליגת העל הבלארוסית, עמה זכה בשתי אליפויות ואף השתתף עמה בשלב הבתים של ליגת האלופות ושלב ההצלבה של הליגה האירופית.
בינואר חתם בקייסריספור מליגת העל הטורקית, אשר שילמה עבורו כמיליון אירו.
אחרי שתפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה במהלך העונה הראשונה שלו במועדון, בעונת מעמדו התערער והקבוצה ירדה לליגת המשנה.
בליגת המשנה חזר סימיץ' להרכב, ובסיום העונה חזרה הקבוצה לליגה הבכירה.
סימיץ' שיחק עונה נוספת בליגת העל הטורקית ואף שימש כקפטן הקבוצה, אך לא הסתדר עם המאמן הקאן קוטלו שהצטרף בינואר 2016, ובתום העונה הסתיים חוזהו והוא עזב את המועדון.
ב-3 ביולי 2016 הגיע סימיץ' לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת הפועל תל אביב.
ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 2–0 על בני יהודה במסגרת גביע הטוטו.
ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–1 למכבי חיפה במחזור הפתיחה של עונת 2016/2017. סימיץ' ערך בסך הכל 9 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב, וב-13 בדצמבר שוחרר מהקבוצה לאחר שנקלעה לבעיות כלכליות.
ב-14 במרץ 2017 חתם ברוסטוב מליגת העל הרוסית.
ב-23 ביוני 2017 חתם בפחטקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.
ב-8 ביוני 2020, סימיץ' חתם בלייפאיה מליגת העל הלטבית.
בספטמבר זומן סימיץ' לראשונה לסגל נבחרת סרביה לקראת המשחקים נגד ו במסגרת מוקדמות יורו 2012, אך לא השתתף במשחקים.
באוגוסט זומן לראשונה לסגל נבחרת מונטנגרו, וב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד .
ב-8 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת, בניצחון 2–0 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016.
מרקו יובאנוביץ' (בסרבית: Марко Јовановић; נולד ב-26 במרץ 1988) הוא כדורגלן עבר סרבי.
יובאנוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של בודוצ'נוסט ארילייה ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד.
בקיץ הושאל לשנתיים לטלאופטיק במסגרת שיתוף פעולה בין שתי הקבוצות.
ב-26 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרטיזן בניצחון 1-4 נגד ראד במסגרת הגביע הסרבי.
ב-23 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א נגד סמפדוריה.
במהלך עונת יובנוביץ' לשחקן הרכב בקבוצה.
ב-27 במרץ 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור פרטיזן בניצחון 1-2 נגד בורצ'ה כאשר יובנוביץ' כבש את שער הניצחון בדקה ה-90.
ב-12 ביולי 2011 חתם בויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית.
ב-9 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ויסלה בניצחון 1-2 נגד לך פוזנן.
ב-24 בינואר 2015 שוחרר מוויסלה.
ב-24 באוגוסט 2015 חתם בווז'דובאץ אחרי חצי שנה שלא שיחק.
ב-23 בדצמבר חזר לקדנציה שנייה בפרטיזן בלגרד בה חתם לשנתיים וחצי.
יובאנוביץ' הבקיע בגמר הגביע הסרבי בו ניצחה פרטיזן 0-2 את ג'אבור איווניצה.
בקיץ חתם בבני יהודה תל אביב מליגת העל עד לסיום העונה.
ב-10 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בבני יהודה בתיקו 2-2 נגד מכבי חיפה.
1 באוקטובר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בבני יהודה בתיקו 2-2 נגד מ.ס.
ב-24 באוגוסט 2017 חתם בלאריסה מליגת העל היוונית.
ב-20 באוגוסט 2018 יובאנוביץ' חזר לקדנציה שנייה בווז'דובאץ.
ב-26 בינואר 2022 יובאנוביץ' חתם בפרולטר נובי סאד.
יובאנוביץ' שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירה של סרביה עמה השתתף באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008 ובאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009.
מרקו הוגר הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדות המגן הימני והקשר.
הוגר שיחק כנער בבאייר לברקוזן, ואחר כך עבר לאקדמיית הנוער של אלמניה אאכן.
בקיץ 2008 החל לשחק בקבוצת המילואים של אלמניה אאכן, ובמרץ 2010 ערך את הבכורה בקבוצה הבכירה של המועדון, במשחק מול אנרגי קוטבוס במסגרת הבונדסליגה השנייה.
באותה שנה חתם הוגר על חוזה מקצועני בקבוצה הבכירה, ובעונת 2010/11 הפך לשחקן הרכב קבוע, וקבוצתו סיימה במרכז הטבלה.
בקיץ 2011 עבר הוגר לשאלקה 04, כאשר דמי ההעברה לא נחשפו.
כבר עם הגעתו לקבוצה שיחק הוגר בהרכב שאלקה במשחק הסופר קאפ הגרמני מול בורוסיה דורטמונד.
המשחק הסתיים בתוצאה 0-0, ושאלקה ניצחה 3–4 בבעיטות הכרעה.
בעונת 2011/12 סיימו הוגר ושאלקה במקום השלישי בבונדסליגה, והגיעו עד לרבע גמר הליגה האירופית, שם הודחו על ידי אתלטיק בילבאו.
בעונת 2012/13 הוגר ושאלקה סיימו במקום הרביעי בבונדסליגה, והודחו בשמינית גמר ליגת האלופות על ידי גלאטסראיי.
בינואר 2013 הוארך חוזהו של הוגר בשאלקה עד ליוני 2016. בעונת 2013/14 סיימו הוגר ושאלקה במקום השלישי בבונדסליגה, והודחו מליגת האלופות בשמינית הגמר לאחר שספגו צמד תבוסות לריאל מדריד.
בעונה זו סבל הוגר מפציעות, וערך שמונה הופעות ליגה בלבד.
ב2104/15 הוגר חזר להיות שחקן משמעותי בשאלקה, כאשר ערך 26 הופעות ליגה.
בעונה זו סיימה שאלקה במקום השישי בבונדסליגה, ובליגת האלופות הצליחה למתוח את ריאל מדריד, כאשר לאחר הפסד 0–2 בבית, ניצחה 3–4 בחוץ ונזקקה רק לשער אחד נוסף כדי לחולל סנסציה.
הוגר פתח והוחלף בשני המשחקים.
במאי 2015 הושעה הוגר מהקבוצה לאחר הפסד הליגה 0–2 לפ.צ.
קלן ביחד עם סידני סאם וקווין פרינס בואטנג, משום שמנכ"ל הקבוצה הורסט הלדט טען כי ישנו חוסר מחויבות של השחקנים לקבוצה וישנם פערים בלתי ניתנים לגישור.
עם זאת, הוגר נשאר בקבוצה גם בעונת 2015/16, בה ערך חמש הופעות ליגה בלבד.
עונה זו הייתה האחרונה שלו בשאלקה.
בפברואר 2016 חתם הוגר בפ.צ.
קלן על חוזה לחמש שנים, שיתחיל בעונת 2016/17. עם הגעתו לקלן, הציג הוגר יכולת גבוהה וסייע לקבוצה להתמקם בצמרת הבונדסליגה.
הוגר רשם ירידת ליגה עם פ.צ.
קלן בעונת 2018/19, אך חזר עמה לבונדסליגה כעבור עונה אחת.
את עונת 2020/21 החל הוגר בקלן, אך לקראת סגירת חלון ההעברות חתם בוולדהוף מנהיים, בה שיחק שתי עונות.
קלן, הפעם לקבוצת המילואים שמשחקת בליגה הגרמנית הרביעית.
באפריל 2025 הודיע כי בסוף עונת 2024/25 יפרוש ממשחק פעיל.
מרקו מטברה (נולד ב-4 בפברואר 1968) הוא שחקן וזמר אסטוני.
מטברה נולד בפרנו ולמד בבית הספר לתיאטרון של האקדמיה האסטונית למוזיקה.
הוא עבד בתיאטרון של טאלין ושיחק בין היתר במחזות עלובי החיים, מיס סייגון, צלילי המוסיקה והמלך ואני.
הוא זכה בפרס עבור הקטגוריה של שחקנים צעירים בפסטיבל התיאטרון הבינלאומי של טורון וב-1996 זכה בפרס התיאטרון האסטוני.
ב-1989 הוא נהיה חבר בהרכב מוזיקלי וב-1996 הוציא שני אלבומים כדואט ביחד עם זמר נוסף.
הוא הגיש מספר תוכניות טלוויזיה ובניהם את התוכנית "שרים עם כוכבים" ובנוסף הנחה את אירוויזיון 2002.
הוא ביים את הגרסה המקומית בארצו למחזמר "שיקגו" ולקח חלק בדיבוב האסטוני לסרט עידן הקרח.
ב-2007 הוא ביצע את האופרה "כרמן" בפסטיבל האופרה "PromFest" באותה שנה שיחק את התפקיד הראשי בסרט הביוגרפי גאורג העוסק בזמר האסטוני גאורג אוטס.
ב-2008 שיחק במיני סדרה "Tuulepealne maa" העוסקת בהיסטוריה של אסטוניה מלפני מלחמת העולם השנייה.
מרדכי (מרקו) עבוד (עוז; 28 ביולי 1934 – 24 באוקטובר 1984) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער, ולתקופה מסוימת גם כחלוץ.
לאורך רוב הקריירה שיחק בקבוצת בני יהודה תל אביב, והוא שיאן ההופעות לשוער במועדון ואחד מעשרת שיאני הכיבושים של המועדון בעונה אחת (25 שערים).
עבוד נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב בגיל 13. בשנת 1950, בגיל 16, צורף לסגל הקבוצה הבוגרת ואף לבש את אפודת השוער הראשון.
ב-1954 הורחק עבוד מהמגרשים לשישה חודשים בעקבות תקיפת שופט בזמן משחק.
בעונת 1955/1956 שוב התמודדה בני יהודה על העלייה לליגה א', ליגת המשנה דאז, ובעקבות היעדרות החלוץ המרכזי שיחק עבוד כחלוץ עד סף העונה, שבסיומה הוכתר למלך השערים של הליגה השלישית עם 25 שערים, מתוכם 20 שערים בנגיחות ראש.
ב-1958, לראשונה בתולדותיה, העפילה בני יהודה לליגה הבכירה כשעבוד היה השוער שספג הכי מעט שערים באותה עונה.
בשנת 1965 העפילה בני יהודה לראשונה בתולדותיה למשחק גמר גביע המדינה מול מכבי תל אביב.
והפסידה 1–2. היה זה משחקו האחרון של עבוד בשורות המועדון בו גדל.
הוא עבר להתגורר באשדוד ומונה למאמן-שחקן בקבוצה הפועל אשדוד.
לאחר שנתיים פרש ממשחק פעיל, וב-1975 שב לאמן את הפועל אשדוד בליגת המשנה.
מרקו ואן הוחדאלם (בהולנדית: Marco van Hoogdalem, נולד ב-23 במאי 1972 בחורקום שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הבלם בוואלבייק וברודה ההולנדיות, אך הצליח בעיקר בשאלקה 04, עמה זכה בארבעה תארים קבוצתיים.
ואן הוחדאלם החל את קריירת הבוגרים שלו בוואלבייק ההולנדית בשנת 1989, ושיחק בקבוצה זו ארבע עונות, שבכולן הקבוצה סיימה במרכז הטבלה של ליגת העל ההולנדית.
בשנת 1993 עבר ואן הוחדאלם לרודה, אף היא מליגת העל ההולנדית, ושיחק בה שלוש עונות.
את עונת 1996/97 החל ואן הוחדאלם ברודה, והודח עמה מגביע אופ"א על ידי שאלקה 04 בשלב מוקדם.
בפברואר 1997 עזב את הולנד וחתם באותה שאלקה 04, מליגת הבונדסליגה, שם שיתף פעולה עם הולנדים נוספים, יוהאן דה קוק ויורי מולדר, ועם מאמן הולנדי, הוב סטיבנס.
בעונת הבכורה של ואן הוחדאלם בשאלקה, המחצית השנייה של עונת 1996/97, ערך ואן הוחדאלם 17 הופעות ליגה ולמעשה שיחק בכל המשחקים עד לתום העונה, וסיים עם הקבוצה במקום ה-12 המאכזב.
על אף הכישלון בליגה, באותה עונה זכתה שאלקה בגביע אופ"א לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על אינטר מילאנו, אך ואן הוחדאלם היה מנוע מלהשתתף במפעל זה כי הגיע באמצע העונה מרודה, קבוצה שכבר השתתפה בגביע אופ"א באותה עונה, ואף שיחק נגד שאלקה עם רודה והודח.
בעונת 1997/98 ניסו ואן הוחדאלם ושאלקה להגן על תוארם בגביע אופ"א, הך הודחו ברבע הגמר על ידי אותה אינטר מילאנו אותה ניצחו בעונה הקודמת בגמר.
ואן הוחדאלם הבקיע שער אחד במפעל זה, בניצחון 1–2 על אנדרלכט.
בבונדסליגה, ואן הוחדאלם ושאלקה סיימו את עונת 1997/98 במקום החמישי, והבטיחו עונה נוספת בגביע אופ"א.
עם זאת, ואן הוחדאלם ושאלקה הודחו מגביע אופ"א של עונת 1998/99 כבר בסיבוב הראשון על ידי סלביה פראג לאחר 1-1 בסיכום שני המשחקים, תוצאה שהביאה לקיומן של בעיטות הכרעה.
ארבע הבעיטות הראשונות לכל קבוצה הובקעו, וכך גם הבעיטה החמישית של סלביה פראג.
ואן הוחדאלם החטיא את הפנדל החמישי והאחרון של שאלקה, שהודחה מהמפעל.
בבונדסליגה סיימו ואן הוחדאלם ושאלקה במקום העשירי, מחוץ למפעלים האירופיים.
בעונת 1999/00 ואן הוחדאלם ושאלקה סיימו את העונה במקום ה-13. עם זאת, ואן הוחדאלם היה פצוע לאורך שלבים ארוכים מאוד בעונה זו, וערך ארבע הופעות ליגה בלבד.
בעונת 2000/01 ואן הוחדאלם חזר לשחק בקביעות, וסיים עם הקבוצה במקום השני בליגה, מרחק נקודה אחת מהאלופה באיירן מינכן, בעונה שהסתיימה בצורה דרמטית מאוד, כשבאיירן מינכן זכתה באליפות בדקה האחרונה של מחזור הסיום על חשבון שאלקה.
עם זאת, ואן הוחדאלם ושאלקה התנחמו בזכייה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על אוניון ברלין, במשחק בו ואן הוחדאלם שיחק 90 דקות.
בעונת 2001/02 ואן הוחדאלם השתתף עם שאלקה לראשונה בליגת האלופות, וסיים את שלב הבתים עם שאלקה עם שש נקודות ובמקום האחרון, כשהוא הבקיע שני שערים בשלב זה.
בבונדסליגה סיימו ואן הוחדאלם ושאלקה את עונת 2001/02 במקום החמישי, ובתום העונה זכו בפעם השנייה ברציפות בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2–4 בגמר על באייר לברקוזן, שגם בו ואן הוחדאלם שיחק 90 דקות.
בעונת 2002/03 ואן הוחדאלם ושאלקה הודחו בשלב השלישי של גביע אופ"א על ידי ויסלה קרקוב.
בבונדסליגה סיימה שאלקה את העונה במקום השביעי.
בעונת 2003/04 חדל ואן הוחדאלם לשחק בקבוצה הבכירה של שאלקה ושיחק רק בקבוצת המילואים, ובשנת 2004 חזר להולנד כשהושאל לקבוצתו הקודמת רודה לחצי עונה, בה ערך עשר הופעות.
ואן הוחדאלם חזר לשאלקה בתום ההשאלה, אך השתייך לסגל עד לשנת 2006 מבלי לשחק, והוסיף לאמתחתו תואר נוסף, גביע הליגה הגרמנית בשנת 2005. בשנה זו, פרש ואן הוחדאלם ממשחק פעיל.
לואן הוחדאלם עשר הופעות ושער אחד במדי נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21, אך הוא לא זכה לערוך הופעות במדי נבחרת הולנד הבכירה.
מרקו יליימהאריטרה הוא כדורגלן מלגשי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בסטנדרד לייז' ובנבחרת מדגסקר.
יליימהאריטרה נולד במילוז ושיחק בקבוצות כדורגל מקומיות, עד שבגיל 13 הצטרף לאקדמיה של סושו.
ב-14 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 נגד ניס.
בעונת הפך לחלק חשוב מסגל הקבוצה.
ב-17 באוקטובר 2014, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד שאטורו.
ב-17 ביולי 2017, חתם בשרלרואה מליגת העל הבלגית.
ב-15 בינואר 2025 חתם בקורטרייק הבלגית עד לסוף העונה.
יליימהאריטרה נולד בצרפת, אך הוא בעל מוצא מלגשי וראוניוני ולכן היה יכול לייצג את שלוש הנבחרות.
בצעירותו, שיחק בנבחרת הנוער של צרפת.
ב-11 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מדגסקר במשחק נגד .
ב-27 ביוני 2019, יליימהאריטרה כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד במסגרת גביע אפריקה לאומות 2019, שהיה גם הניצחון הראשון אי פעם של הנבחרת במסגרת זו.
מרקו מקאקו (בדנית: Marco Macaco) הוא סרט הנפשה ממוחשבת דני בבימויו של יאן רחבק, שהופץ לראשונה בשנת 2012.
מרקו מקאקו הוא קוף שעובד כמציל באי טרופי, בעוד הוא חולם להיות שוטר שמטפל באירועים חשובים.
יום אחד מגיע לאי קרלו אשר מחליט להקים בו קזינו.
מרקו מקאקו חושד בקרלו, ומנצל את ההזדמנות לממש את חלומו.
במהרה מרקו מקאקו מגלה שקרלו רוצה לשלוט על האי במשטר דיקטטורי, ויוצא להציל את המצב.
הדיבוב העברי בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי יעל אללוף, אמי בכר וגילי בכר.
דניאל מגון - מרקו מקאקו
מרקו יאנקוביץ' (בסרבית: Марко Јанковић; נולד ב־9 ביולי 1995) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת הקשר בקרבאך ובנבחרת מונטנגרו.
יאנקוביץ' החל לשחק כדורגל בקבוצה הכדורגל לובצ'ן, ובגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד.
בקיץ הושאל לטלאופטיק, קבוצת הבת של פרטיזן.
בקיץ חתם יאנקוביץ' לארבע שנים באולימפיאקוס מליגת העל היוונית, במדיה שיחק בקבוצת הנוער ושיחק בכל משחקי הקבוצה במסגרת ליגת האלופות לנוער, אך לא רשם דקות משחק בקבוצה הבוגרת.
בקיץ הושאל יאנוקביץ' ל-OFK בלגרד.
ב-31 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–3 נגד נובי פזאר.
ב-31 באוגוסט 2015 הושאל יאנקוביץ' למריבור מליגת העל הסלובנית, עם אופציה לרכישה בסיום העונה.
ב-23 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 1-1 נגד דומז'לה.
ב-15 ביוני 2016 חזר לפרטיזן כשחקן מושאל עד לסיום העונה.
ב-14 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 0-0 נגד זגלביה לובלין במסגרת סיבוב המוקדמות השני של הליגה האירופית.
בסיום העונה זכה יאנקוביץ' עם הקבוצה בדאבל ובסיום העונה, חתם בקבוצה.
ב-14 בספטמבר 2017 הבקיע יאנקוביץ' את שער הבכורה שלו באירופה, בתיקו 1-1 נגד יאנג בויז ברן, במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-31 בינואר 2019 חתם יאנקוביץ' לשלוש וחצי שנים בספאל מהסרייה א' בתמורת 1.8 מיליון אירו עבור מחצית מכרטיס השחקן שלו.
ב-31 בינואר 2020 הושאל לקרוטונה מהסרייה ב' עד לסיום העונה.
ב-14 בפברואר 2021 חתם יאנקוביץ' בבית"ר ירושלים מליגת העל.
ב-19 באפריל, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 2-2 נגד בני יהודה תל אביב.
ב-26 בינואר 2022 שוחרר מבית"ר עקב מצבה הכלכלי הרעוע.
ב-1 בפברואר 2022 חתם יאנקוביץ' בהפועל תל אביב לעונה וחצי.
ב-20 ביוני 2022 יאנקוביץ' חתם בקרבאך מליגת העל האזרית.
בצעירותו שיחק יאנקוביץ' בנבחרות הצעירות של מונטנגרו.
ב-29 במאי 2016 ערך יאנקוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 0–1 ל.
ב-10 בספטמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–2 ל.
מרקו ניקוליני (באיטלקית: Marco Nicolini; נולד ב-15 בספטמבר 1970) הוא סופר ופוליטיקאי סן מרינזי.
בין 1 באפריל 2021 ל-1 באפריל 2022 כיהן כקפיטן עוצר של סן מרינו ביחד עם ג'אן קרלו ונטוריני .
מרקו ניקוליני נולד בנפת פדובה שבאיטליה לאב סן מרינזי ואם איטלקייה.
למד במכון ברבריגו אפיסקופל (Barbarigo Episcopal Institute) בעיר ולאחר מכן בפקולטה לשפות זרות ולספרות באוניברסיטת אורבינו .
ניקוליני עבד בתעשיית התיירות וחי בארצות שונות מחוץ לאיטליה.
בגיל 28 עבר לגור בסן מרינו, שם עבד בשתי חברות פיננסיות ובבנק.
בשנת 2016 הצטרף למפלגת RETE המקומית ונבחר לכהן במועצה הגדולה והכללית של סן מרינו.
עמד בראש הנציגות הסן מרינזית למועצת אירופה בשטרסבורג.
ניקוליני פרסם ב-2018 ספר פרוזה אודות אגרוף בשם "Storie di pugili" ושנתיים אחר כך קובץ סיפורים קצרים בשם "Sottacqua".
ניקוליני נשוי ואב לשני ילדים.
מרקו מאיירהופר הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן הימני בפרויסן מינסטר מהבונדסליגה השנייה.
לאחר שגדל במחלקת נוער מקומית, בשנת 2006 הצטרף מאיירהופר למחלקת הנוער של איינטרכט פרנקפורט.
ביולי 2014 הצטרף לקבוצת הבוגרים של פ.צ.
זארבריקן, היורדת הטרייה לליגה הגרמנית הרביעית.
ביולי 2017 הצטרף לוולדהוף מנהיים, גם היא מהליגה הגרמנית הרביעית.
לאחר חמש עונות בליגה הרביעית, ביולי 2019 הצטרף מאיירהופר לגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-28 ביולי 2019, כשפתח בהרכב בהפסד קבוצתו 0–2 לארצגבירגה אווה.
בתום עונת 2020/2021 העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה, והאריך את חוזהו במועדון עד ליוני 2025. ב-1 באוקטובר 2021 כבש את שער הבכורה שלו במדי גרויטר פירט, בהפסד 1–3 לקלן.
בקיץ 2025, לאחר 6 עונות בגרויטר פירט, עבר מאיירהופר לפרויסן מינסטר, אף היא מהבונדסליגה השנייה.
מרקו טוצ'י (במונטנגרית: Marko Tući; נולד ב-4 בדצמבר 1998 בפודגוריצה שבמונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת דצ'יץ' מליגת העל של מונטנגרו.
טוצ'י שיחק בקבוצות בודוצ'נוסט פודגוריצה,יזרו ופ.ק.
בשנת 2019 החל לשחק בדצ'יץ' מליגת העל של מונטנגרו, תחילה בהשאלה ובהמשך באופן קבוע.
מרקו טיליו הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ראפיד וינה ובנבחרת אוסטרליה.
טיליו גדל במחלקות הנוער של סידני אולימפיק וסידני.
בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סידני במסגרת ליגת העל האוסטרלית, ובסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-21 בספטמבר 2020 חתם טיליו על חוזה לשלוש עונות במלבורן סיטי מליגת העל האוסטרלית.
ב-30 ביוני 2023 חתם בסלטיק מליגת העל הסקוטית.
ב-1 בפברואר 2024 הושאל טיליו חזרה למלבורן סיטי עד לתום העונה.
ב-4 ביולי 2024 הודיעה מלבורן שטיליו יישאר בקבוצה בהשאלה לעונה נוספת.
טיליו היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של אוסטרליה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
ב-27 בינואר 2022 ערך טיליו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה, בניצחון 0–4 על נבחרת וייטנאם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022 לאחר פציעתו של מרטין בויל.
מרקו לִיבָאיַה (בקרואטית: Marko Livaja; נולד ב-26 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת החלוץ בהיידוק ספליט.
ליבאיה שיחק בנבחרת קרואטיה מ-2018 עד 2023, וכבש ארבעה שערים ב-21 משחקים.
הוא היה חלק מהנבחרת שזכתה במדליית ארד במונדיאל 2022 בקטר.
ליבאיה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אומלדינץ וראניץ ובגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של היידוק ספליט.
כעבור שנתיים הצטרף לאקדמיה של אינטר מילאנו והושאל הושאל מיידית ללוגאנו ששיחקה אז בליגה השלישית בשווייץ.
בקיץ הושאל לצ'זנה מהסרייה א' שאף רכשה מחצית מכרטיס השחקן שלו.
באוקטובר של אותה שנה ערך את הופעת בכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פיורנטינה.
בינואר חזר לאינטר ושיחק בקבוצת הנוער של המועדון ואף זכה עמה באליפות איטליה לנוער.
במחזור הראשון של עונת 2012/2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד פסקארה.
בעונה זו שיחק 6 משחקים בסרייה א' ובשלושה משחקים בליגה האירופית נגד נפטצ'י באקו, פרטיזן בלגרד ורובין קאזאן כאשר נגד האחרונה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ליבאיה כבש בשער הבתים 4 שערים והיה מלך שערי הקבוצה בשלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-31 בינואר 2013 הושאל לאטאלנטה עד לסיום העונה ורכשה את מחצית הכרטיס השחקן שלו תמורת 2.5 מיליון אירו.
ב-10 בפברואר 2013 ליבאיה ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד קטניה.
במשחק הליגה נגד רומא כבש צמד שהיו גם שערי הבכורה שלו במועדון.
בחודש זה אף נבחר לשחקן החושד של המועדון.
ב-15 במאי 2014 חתם לחמש שנים ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית תמורת 6 מיליון אירו.
ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לאמפולי.
ב-14 ביולי 2016 חתם לארבע שנים בלאס פאלמאס מליגת העל הספרדית.
ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-4 נגד ולנסיה בה גם כבש את שערי הבכורה שלו בקבוצה.
ב-1 ביולי 2017 הושאל לא.א.ק אתונה עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה.
ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לצסק"א מוסקבה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
ב-28 בספטמבר כבש שער שוויון בתיקו 2–2 נגד אוסטריה וינה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-5 בנובמבר הבקיע את השער היחיד בדרבי "העיט הכפול" נגד פאוק סלוניקי ושבועיים לאחר מכן הבקיע בתיקו 1-1 בדרבי נגד פנאתינאיקוס.
בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות יוון, לגמר הגביע ולשמינית גמר הליגה האירופית.
בסיום העונה, מימשה א.א.ק את האופציה על השחקן.
ב-9 ביוני 2021 חתם לשלוש שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית.
בשנת נבחר לכדורגלן השנה בקרואטיה והיה לכדורגלן הראשון של המועדון שעושה זאת משנת .
את עונת סיים עם 28 שערי ליגה והיה מלך שערי הליגה ואף קבע שיא מועדון לכיבושים בעונה.
ביולי חתם על חוזה לארבע שנים נוספות במועדון.
ב-6 בספטמבר 2018 ליבאיה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה בתיקו 1-1 נגד .
ליבאיה היה חלק מסגל הנבחרת גם בחודש לאחר מכן, אולם חזר לסגל הנבחרת רק בספטמבר .
ב-7 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד .
ליבאיה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2022 ואף כבש בניצחון 1-4 נגד .
מרקו מנגוני (באיטלקית: Marco Mengoni; נולד ב-25 בדצמבר 1988) הוא זמר פופ איטלקי שהתפרסם לאחר שזכה ב-2009 בעונה השלישית של תוכנית הכישרונות האיטלקית X Factor.
מאז הוא מכר למעלה מ-2.8 מיליון תקליטים באיטליה, הגיע לשיא של מצעד האלבומים האיטלקיים שבע פעמים ברציפות ונכנס למצעד הסינגלים האיטלקיים המובילים 15 פעמים.
מנגוני דיבב בשנת 2012 את אז-לר בדיבוב האיטלקי של "הלורקס".
הוא ייצג את איטליה באירוויזיון 2013 במאלמה, שוודיה עם השיר "L'Essenziale".
הוא סיים במקום השביעי בתחרות.
הוא נבחר לייצג את איטליה גם באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Due vite", לאחר שניצח עמו בפסטיבל סן רמו 2023, מנגוני הגיע למקום הרביעי בתחרות האירוויזיון.
מנגוני נולד ב-25 בדצמבר 1988 ברונצ'יליונה שבמחוז במחוז ויטרבו במרכז איטליה, שם גדל.
הוא בנם היחיד של נדיה פרארי ומאוריציו מנגוני.
בגיל 14, בזמן שלמד עיצוב תעשייתי בבית הספר התיכון, החל לקחת שיעורי שירה.
מאוחר יותר החל להופיע כחבר בלהקה בת חמישה חברים.
לאחר שעזב את בית הספר, עבר לרומא, שם החל ללמוד תואר בשפות.
במהלך לימודיו עבד כברמן והופיע בחתונות.
ב-2 בדצמבר 2009, מנגוני זכה בתוכנית אקס פקטור איטליה עם השיר "Dove si vola", ונבחר אוטומטית כאחד המשתתפים בפסטיבל המוזיקה בסן רמו 2010.
במהלך סיבוב ההופעות הוקלטו אלבום חי ואלבום וידאו.
הוא נקרא Re matto live, והוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2010, והוא עלה לראשונה והגיע לפסגת מצעד האלבומים האיטלקי, ולאחר מכן הוכר כאלבום פלטינה על ידי הפדרציה של תעשיית המוזיקה האיטלקית.
במהלך אותה שנה, קיבל את פרס TRL לאיש השנה.
בנוסף נבחר לזמר האיטלקי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2010.
בפברואר 2013, מנגוני התחרה בפסטיבל המוזיקה ה-63 בסן רמו עם השירים "L'essenziale" ו-"Bellissimo".
ב-12 בפברואר 2013, "L'essenziale" ניצח את "Bellissimo" בתור השיר שיבוצע על ידי מנגוני בשלבים הבאים של התחרות.
ב-16 בפברואר 2013 הוכרז מנגוני כמנצח בתחרות ונבחר לייצג את איטליה באירוויזיון 2013 במאלמה שבשוודיה.
כחלק מ"חמשת הגדולים", מנגוני העפיל אוטומטית לגמר התחרות, שנערך ב-18 במאי 2013. מנגוני סיים במקום השביעי מתוך 26, וזכה ב-126 נקודות.
לאחר שיצא לאור כסינגל, "L'essenziale" הופיע לראשונה במקום הראשון במצעד ההורדות הדיגיטליות האיטלקי, כשהוא מחזיק במקום הראשון במשך שמונה שבועות רצופים ונקבע לרב-פלטינה.
גם "L'essenziale" וגם "Bellissimo" נכללו באלבום האולפן השני של מנגוני שיצא לאור ב-19 במרץ 2013.
בינואר 2015 הוציא מנגוני לאור את אלבום האולפן השלישי שלו, Parole in circolo, חלקו השני של האלבום יצא לאור בדצמבר 2015.
ב-19 באוקטובר 2018, מנגוני פרסם את סינגלים "Voglio" ו-"Buona Vita", אשר יהיו בעתיד לחלק מאלבום האולפן החמישי שלו Atlantico, שיצא לאור ב-30 בנובמבר.
ב-30 בנובמבר הוציא לאור את הסינגל השלישי "Hola (I Say)", בשיתוף עם טום ווקר.
ב-5 באפריל 2019, הוא הוציא לאור את הסינגל הרביעי "מוחמד עלי".
האלבום זמין גם באיטלקית וגם בספרדית.
בתחילת 2021, מנגוני הוציא לאור את הסינגל "Venere e Marte".
בקיץ של אותה שנה הוא הציג את הסינגל החדש "Ma stasera".
הסינגל קדם לאלבום האולפן השישי Materia (Terra), שיצא לאור בדצמבר 2021.
מנגוני השתתף בשנית בפסטיבל סן רמו 2023. ב-11 בפברואר 2023 זכה בפסטיבל בפעם השנייה ונבחר לייצג את איטליה עם השיר Due vite באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת.מנגוני הגיע למקום הרביעי.
מרקו וורן היה כדורגלן ברמודי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי בנבחרת ברמודה.
וורן שיחק במשך כל הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת PHC זבראס מליגת העל הברמודית.
וורן ערך עשר הופעות במדי נבחרת ברמודה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-14 במאי 2023 נהרג וורן בתאונת דרכים בגיל 29.
מרקו סאופטו ניקולה סטאמניץ' הוא כדורגלן ניו זילנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סוונסי סיטי ובנבחרת ניו זילנד.
גארבט החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים וסטרן סוברבס וטים ולינגטון בניו זילנד.
ב-1 בספטמבר 2020 חתם סטאמניץ' בפ.צ.
בעונת הושאל לקוגה מליגת המשנה הדנית, במדיה ערך 23 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-6 בפברואר 2023 חתם סטאמניץ' על חוזה לארבע שנים בהכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית החל מ-1 ביולי 2023. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–5 על וויבודינה נובי סאד במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ביוני 2024 חתם סטאמניץ' בנוטינגהאם פורסט ולאחר מכן הושאל לאולימפיאקוס לעונה אחת.
ב-20 באוגוסט 2025 חתם בסוונסי סיטי.
סטאמניץ' היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של ניו זילנד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021.
ב-9 באוקטובר 2021 ערך סטאמניץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניו זילנד, בניצחון 1–2 על נבחרת קוראסאו במשחק ידידות.
ב-19 ביוני 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–1 על נבחרת קטר במשחק ידידות.
מרקו ספיסו (באיטלקית: Marco Spissu; נולד ב-5 בפברואר 1995) הוא כדורסלן איטלקי המשחק בעמדות כדורסל הרכז ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית בכדורסל.
לאחר שהחל את הקריירה שלו בטורס עבר ספיסו לדינמו סאסארי מעיר הולדתו.
מהקבוצה הוא הושאל לסנט-אורסולה, בארי, קאסאלפוסטרלנגו, רג'ו קלבריה, דרטונה באסקט ווירטוס בולוניה מהסרייה א'2. עם בולוניה הוא זכה בגביע ה-LNP ונבחר ל-MVP של הגמר.