tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טפס-העצים האירופי הוגדר בשם המדעי הנוכחי בשנת 1758 בידי קארולוס לינאוס במהדורה העשירית של ספרו "Systema Naturae".
השם המדעי נגזר מיוונית עתיקה: κέρθιος – עוף עצים קטן המתואר אצל אריסטו ואחרים, ומלטינית: familiaris – "מוכר" או "מצוי".
מין זה הוא אחד מקבוצה של מיני טפס עצים טיפוסיים דומים מאוד, כולם משויכים לסוג יחיד Certhia.
כיום מוכרים תשעה מינים, בשני קווים אבולוציוניים: קבוצה הולארקטית וקבוצה דרום-אסייתית.
לקבוצה ההולארקטית יש שירה מסלסלת יותר, שמתחילה או מסתיימת תמיד בצליל sreeh צווחני (למעט המינים מסין).
למינים בקבוצה הדרומית, לעומת זאת, יש סלסול בקצב מהיר יותר ללא צליל sreeh.
לכל המינים יש קולות ייחודיים ומספר תת-מינים הועלו לדרגת מין עקב קריאותיהם.
טפס-העצים האירופי נמנה עם הקבוצה הצפונית יחד עם טפס-העצים החום מצפון אמריקה, טפס-העצים קצר-האצבעות של מערב אירואסיה, וטפס-העצים הודגסון מהקצה הדרומי של הימלאיה (כאשר מוכר כמין נפרד).
טפס-העצים האמריקאי נחשב לעיתים כתת-מין של טפס-העצים האירופי, אך יש לו קרבה גדולה יותר לטפס-העצים קצר-האצבעות, וכיום הוא נחשב בדרך כלל למין מלא.
טפס-העצים הודגסון הוא פיצול מוצע עדכני יותר בעקבות מחקרים על רצף DNA של ציטוכרום b המיטוכונדריאלי ומבנה השיר שלו, המצביעים על כך שהוא ככל הנראה מין נפרד מהמין הנוכחי.
ישנם בין תשעה לשנים-עשר תת-מינים של טפס-העצים האירופי, תלוי בהשקפה הטקסונומית הננקטת, שכולם דומים מאוד ולעיתים קרובות מתרבים ביניהם באזורים שבהם תפוצתם חופפת.
קיים מדרג תכונות כללי במראה ממערב למזרח אירואסיה, כאשר תת-המינים הופכים לאפורים יותר מלמעלה ולבנים יותר מלמטה, אך מגמה זו מתהפכת מזרחית לנהר האמור.
britannicaבריטניה הגדולה ואירלנדטפסי עצים איריים שהם כהים מעט יותר מהבריטיים קיבלו לעיתים מעמד של תת-מיןC.
macrodactylaמערב אירופהבהיר יותר מלמעלה ולבן יותר מלמטה מ-C.
corsaקורסיקהחלקים תחתונים בגוון צהבהב-חיוור וחלקים עליונים מנוגדים יותר מ-C.
familiarisסקנדינביה ומזרח אירופה מזרחה עד מערב סיבירתת-מין הנומינלי.
dauricaמזרח סיביר, צפון מונגוליהחיוור ואפור יותר מתת-המין הנומינליC.
orientalisאגן האמור, צפון-מזרח סין, קוריאה והוקאידו, יפןדומה לנומינלי, אך עם פסי רוחב חזקים יותר מלמעלהC.
japonicaיפן, דרומית להוקאידוכהה וחלודי יותר מ-C.
persicaקרים וטורקיה מזרחה עד צפון איראןעמום יותר ופחות חלודי מהצורה הנומינליתC.
tianchanicaצפון-מערב סין ואזורים סמוכים של ברית המועצות לשעברחיוור וחלודי יותר מתת-המין הנומינליC.
hodgsoniמערב ההימלאיה של קשמירנחשב לעיתים קרובות כמין מלא, טפס עצים הודגסון, C.
mandelliiמזרח ההימלאיה של הודו, נפאלנחשב כיום לעיתים קרובות כתת-מין של טפס עצים הודגסוןC.
khamensisסין, סצ'ואןנחשב כיום לעיתים קרובות כתת-מין של טפס עצים הודגסון
טפס-העצים האירופי הוא הנפוץ בסוגו, ומתרבה ביערות לכל רוחב האזור הפלארקטי מאירלנד עד יפן.
הוא מעדיף עצים בוגרים, וברוב אירופה, שבה הוא חופף לקצר-אצבע, הוא נמצא בעיקר ביערות מחטנאים ובמיוחד אשוחיות ואשוחות.
באזורים שבהם הוא המין היחיד, כמו בחלק האירופי של רוסיה או באיים הבריטיים, הוא יעדיף יער של עצים רחבי עלים או יער מעורב בעצי מחט ועצים רחבי עלים.
הוא מצוי גם בפארקים וגנים גדולים.
אזורי הקינון נמצאים ביולי בין 14–16 מעלות צלזיוס.
המין אינו נודד במערב ובדרום שנחשבים יותר מתוני-אקלים בתחום הקינון שלו, אך פרטים צפוניים נודדים דרומה בחורף, ופרטי ההרים יורדים לגבהים נמוכים בנדידה אנכית.
נדידה חורפית והתפזרות הפרחונים לאחר הקינון עשויים ליצור תיעודי תועה.
תת-מינים אסייתיים חורפים תועדו בדרום קוריאה ובסין, ותת המין הטיפוסי תועד מערבית לטווח הקינון עד אורקני, סקוטלנד.
המין תועד גם באיי התעלה (שם קצר-האצבע הוא המין הנפוץ), במיורקה ובאיי פארו.
טפס-העצים האירופי מתרבה החל מגיל שנה, ומקנן בנקיקי עצים או מאחורי קליפות עץ.
במקומות בהם הוא קיים, עץ הסקוויה ענקית הצפון-אמריקאי שהובא על ידי האדם הוא עץ קינון מועדף, מכיוון שניתן לחפור בקלות חלל קינון בקליפתו הרכה.
סדקים בבניינים או בקירות משמשים לעיתים, ותיבות קינון מלאכותיות או מדפים עשויים להיות מועדפים ביער מחטני.
לקן יש בסיס של זרדים, מחטי אורן, עשב או קליפת עץ, וריפוד של חומר עדין יותר כמו נוצות, צמר, טחב, חזזית או קורי עכביש.באירופה מטילים לרוב 5–6 ביצים בין מרץ ליוני; ביפן 3–5 ביצים ממאי עד יולי.
הביצים לבנות ומנוקדות נקודות ורודות עדינות בקצה הרחב, מידותיהן 12×16 מ"מ ומשקלן 1.2 גרם (6% קליפה).
הדגירה נעשית בידי הנקבה לבדה 13–17 יום עד בקיעת הביצים; שני ההורים מאכילים, אך רק הנקבה דוגרת, עוד 15–17 יום עד פריחת הגוזלים מקן.
פרטים צעירים עשויים לשוב לקן לכמה לילות לאחר פריחתם.
כ-20% מן הזוגות, בעיקר בדרום ובמערב, מקננים פעמיים באותה עונת קינון.
הקינים נתונים בסכנת טריפה בידי נקריים ובמיוחד נקד עקוד, סנאי אדום וסמוריים קטנים; שיעור הטריפה גבוה פי שלושה ביערות מקוטעים מביערות עבותים (32.4% לעומת 12.0%).
שיעורי הטריפה עולים בקרבת קצה היער ובסמוך לשטחים חקלאיים, כנראה בשל עליית שיעור הסמוריים.
שיעור השרידות השנתי של בוגרים הוא כ-47.7%; תוחלת החיים הטיפוסית כשנתיים, והמקסימום המתועד שמונה שנים ועשרה חודשים.
טפס-העצים האירופי מחפש מזון מסוג על גזעי עצים, מתחיל בבסיס העץ ומטפס מעלה תוך שימוש בזנב הישר כתמיכה.
בניגוד לסיטיים, אינו יורד ראש תחילה אלא עף לבסיס עץ סמוך.
הוא שולף חרקים ועכבישים מסדקי הקליפה במקורו הדק.
לעיתים יחפש גם על קירות, קרקע חשופה או בין מחטי אורן שנשרו, ואף יוסיף זרעי מחטניים לתזונתו בחורף.
הנקבה ניזונה בעיקר בחלקים העליונים של הגזע, והזכר בתחתונים.
מחקר בפינלנד הראה כי עם היעדרות הזכר, נקבה לא-מזווגת תרד לגבהים נמוכים יותר, תקצר את זמן השהייה על כל עץ ותקטין את משך סבבי החיפוש.
לעיתים טפס-העצים האירופי יצטרף ללהקות חורף ממינים מעורבים, אך אינו לוקח חלק בחיפוש המזון של ירגזיים ומלכילוני אורנים, וייתכן שהוא נהנה רק מערנות הלהקה.
נמלים מתחרות על הטרף בעצי אשוח; במחקר הפיני, במקומות שבהם הנמלים חיפשו מזון נמצאו פחות פרוקי רגליים, וטפסי-עצים זכרים קיצרו את שהותם על גזעי אשוח שנמצאו עליהם נמלים.
למין זה יש תחום תפוצה נרחב של כ-10 מיליון קמ"ר.
יש לו אוכלוסייה גדולה, הכוללת על פי הערכה 11–20 מיליון פרטים באירופה לבדה.
מגמות האוכלוסייה לא כומתו, אך המין אינו נחשב כמתקרב לסף הקריטריון של ירידה באוכלוסייה של הרשימה האדומה של IUCN (ירידה של יותר מ-30% בעשר שנים או שלושה דורות).
מסיבות אלו, המין מוערך כללא חשש.
המין שכיח ברוב תחומו, אך נדיר באזורים הצפוניים ביותר, שם הוא פגיע לחורפים קשים, במיוחד כאשר מזונו נחסם עקב קרח על הגזעים או גשם קופא.
הוא נדיר גם בטורקיה ובקווקז.
במערב אזור תפוצתו התפשט לאיים ההברידיים החיצוניים בסקוטלנד, התרבה צפונה בנורווגיה, וקינן לראשונה בהולנד בשנת 1993.
טפלנה (באלבנית: Tepelenë, אופן היידוע באלבנית: Tepelena) היא עיירה ורשות מקומית השוכנת במחוז ג'ירוקסטרה אשר בדרום אלבניה, לגדות הנהר ויוסה .
טפלנה שוכנת על רמה, לאורך הנהר ויוסה שהוא אחד הנהרות האחרונים הזורמים באירופה ללא סכרים לאורכו.
האוזור מיוער בעצי אלון ואשור.
בסמוך לעיירה נמצאים המעיינות התרמיים של בֶּנְיֶה ובהם נביעה גופריתית טבעית בטמפרטורה של כ־28–30 מעלות צלזיוס.
האקלים של טפלנה הוא ים-תיכוני הררי מתון.
הקיץ חם ויבש, כאשר הטמפרטורות נעות 30–33 מעלות צלזיוס ביולי–אוגוסט, והחורף קריר ולח (ממוצע 6–8 מעלות צלזיוס בינואר), עם שלג קל בהרים הסובבים אך כמעט לא בעיר עצמה.
הלחות מתונה בזכות זרימת הנהר, וגשמים יורדים בעיקר בין נובמבר למרץ.
מצודת דרכים הוקמה במקום בתקופה הביזאנטית.
במאה ה-15 כבשו העות'מאנים את האזור.
עלי פאשא נולד בכפר הסמוך לטפלנה, ושלט באזור בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19.
נסיגת האימפריה העות'מאנית הובילה לאי שקט אזורי, ב-1912 פרץ מרד אלבני נגד העות'מאנים ובאוגוסט שוחררה העיירה מהשלטון העות'מאני, אך נכבשה בהמשך שוב.
במהלך מלחמת הבלקן השנייה כבש צבא ממלכת יוון את טפלנה, והיוונים החזיקו בעיר עד 1914, עת הועברה לאלבניה העצמאית בהמשך לסיכומי הסכם לונדון.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבש האזור על ידי הצבא האיטלקי.
האיטלקים שהיו חלק ממדינות ההסכמה ביקשו להבטיח אחיזה מלא בים האדריאטי, והחזיקו באזור עד 1920, מועד בו שבה העיירה לידיים אלבניות.
ב-1928 הוקמה רשמית ממלכת אלבניה.
באפריל 1939 פלשו האיטלקים לאלבניה, כבשו אותה, ובהמשך פרצה מלחמת איטליה–יוון.
היוונים הדפו את האיטלקים לתוך אלבניה וייצבו קו באזור פרמט הסמוכה לטפלנה.
ב-1941 שבו האיטלקים וכבשו את האזור.
ב-24 במאי 1944 שוחרר האזור על ידי כוחות צבא בריטיים ופרטיזנים קומוניסטיים, אליהם הצטרפו עריקים מהצבא האיטלקי בראשות אנוור הוג'ה אשר תפס את השלטון במדינה.
הגרמנים נסוגו בשיטת אדמה חרוכה והותירו נזקים כבדים בטפלנה.
בתקופת שלטונו של הוג'ה הוקמו סמוך לטפלנה מחנה המעצר הגדול ביותר באלבניה, שיועד לדיסידנטים אלבנים.
העיירה התמודדה עם אתגרים כלכליים והגירה שלילית, כפי שהתרחש במקומות רבים באלבניה.
ב-1997, במהלך מלחמת האזרחים האלבנית הייתה טלפנה מוקד התנגדות נגד הנשיא סאלי ברישה.
הוקם ועד עממי שהשתלט על העיירה ושחרר מכלאו את פאטוס נאנו.
בראשית המאה ה-21 התפתחה באזור תיירות אקולוגית לאזורים ההרריים ולמעיינות החמים הרבים שבו.
טפליצה (בצ'כית: FK Teplice) הוא מועדון כדורגל צ'כי מהעיר טפליצה.
נכון לעונת 2025/2026 משחק בליגת העל הצ'כית.
בעונת 1992/1993 בליגה השלישית, סיים המועדון במקום השני ועלה לליגה השנייה.
בעונת 1995/1996 בליגה הצ'כית השנייה, סיים המועדון במקום השני ועלה לליגת העל.
המקום הטוב ביותר של המועדון בליגה היה המקום השני בעונת 1998/1999. בעקיבותו העפיל המועדון לעונת 1999/2000 בליגת האלופות, לשלב המוקדמות השלישי בו הפסיד 0–2 לבורוסיה דורטמונד.
בעונת 2002/2003 בגביע, לאחר ניצחונות על סלביה פראג ברבע הגמר ודינמו צ'סקה בודיוביצה בחצי הגמר, עלה המועדון לגמר בו התמודד כנגד פ.ק.
יבלונץ וניצח 1–0. בעקבות הניצחון העפיל המועדון לסיבוב הראשון של גביע אופ"א בעונת 2003/2004 בו הפסיד ל-פ.צ.
בעונת 2004/2005 סיים המועדון במקום השלישי, עם אותו מספר נקודות כמו סלביה פראג, שסיימה במקום השני.
והעפיל לסיבוב השלישי של מוקדמות גביע אופ"א, בו ניצח את פרטיזן מינסק.
בסיבוב הראשון של גביע אופ"א המועדון התמודד מול אספניול.
והודח לאחר תיקו 1–1 במשחק הראשון והפסד 0–2 במשחק הגומלין.
בעונת 2007/08 סיים המועדון במקום החמישי בליגה הצ'כית הראשונה, והעפיל לעונת 2008/2009 בגביע האינטרטוטו.
הוא הפסיד בשערי חוץ לבודפשט הונבד.
בשנת 2009 זכה המועדון שוב בגביע, והעפיל שוב לעונת 2009/2010 בליגה האירופית.
הוא הפסיד בתוצאה כוללת 2–3 להפועל תל אביב.
בעונת 2020/2021, סיים המועדון במקום 15 (מתוך 18) הנמוך ביותר מאז עלייתו לליגת העל.
ובעונת 2021/2022, סיים המועדון במקום 12 (מתוך 16) והתמודד בבית הירידה, בו סיים במקום 15 מה שהוביל אותו לפלייאוף ירידה בו שיחק כנגד ולאשם וניצח 5–2.
נכון לעונת 2024/25, קבוצת המילואים של המועדון טפליצה B משחקת בליגה השלישית בצ'כיה.
טפמידיס היא תרופה המיועדת להאטת התקדמות מחלה עמילואידוזיס שמתווכים על ידי טרנסתירטין (TTR), כולל קרדיומיופתיה של ATTR.
התרופה מייצבת TTR ומפחיתה יצירת משקעי עמילואיד.
טיפול ב־ATTR קרדיומיופתיה (ATTR-CM) במבוגרים (wild-type או תורשתי).
טיפול בעמילואידוזיס תורשתי עם פולינוירופתיה בשלב מוקדם, להאטת החמרה נוירולוגית.
באופן כללי התרופה נסבלת היטב.
תופעות לוואי אפשריות כוללות תסמינים במערכת העיכול, עייפות, וזיהומים שונים, בהתאם לאוכלוסייה ולמחלה הבסיסית.
רגישות־יתר לטפמידיס או לאחד ממרכיבי התרופה.
טפמידיס נקשרת ל־TTR באתרי הקישור לתירוקסין ומייצבת את הטטרמר.
פעולה זו מאטה דיסוציאציה למונומרים – שלב מגביל־קצב בתהליך העמילואידוגני.
ספיגה: שיא ריכוז בפלזמה לרוב בתוך ~4 שעות; מזון עתיר שומן אינו גורם לשינוי קליני משמעותי בפרמקוקינטיקה.
פיזור: קשירה לחלבוני פלזמה >99% (בעיקר ל־TTR).
זמן מחצית חיים: כ־49 שעות.
הפרשה: כ־59% מהמנה בצואה (בעיקר ללא שינוי), וכ־22% בשתן (בעיקר כגלוקורוניד).
טפמידיס מעכבת את הטרנספורטר BCRP ועלולה להעלות חשיפה לתרופות שהן סובסטרטים ל־BCRP (למשל רוזובסטטין); מומלץ לשקול ניטור, והתאמת טיפול במידת הצורך.
יעילות הטיפול ב־ATTR-CM הוכחה במחקר אקראי כפול־סמיות רב־מרכזי בהשוואה לפלצבו (ATTR-ACT; NCT01994889).
אין נתונים מספקים בבני אדם.
במחקרי בעלי חיים נצפתה רעילות עוברית במינונים מסוימים; לכן מומלץ להימנע בהריון, ובהנקה מומלץ להימנע מהנקה במהלך טיפול לפי הנחיות היצרן.
טפליזומאב , היא תרופה המשווקת תחת השם המסחרי Tzield.
היא תרופה מסוג נוגדן חד-שבטי המשמשת לעיכוב או מניעה של התפתחות סוכרת מסוג 1 קלינית.
התרופה אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בשנת 2022 והיא הטיפול הראשון בעולם שנועד לשנות את מהלך המחלה ולא רק לטפל בתסמיניה.
התרופה מיועדת למבוגרים וילדים מגיל 8 ומעלה הנמצאים בשלב 2 של סוכרת מסוג 1. שלב זה מאופיין בנוכחות של נוגדנים עצמיים בדם ורמות סוכר לא תקינות, אך ללא תסמינים קליניים ברורים.
במחקרים קליניים נמצא כי טפליזומאב הצליחה לעכב את הופעת השלב הקליני (שלב 3) של המחלה בכ-25 חודשים בממוצע.
טפליזומאב היא נוגדן חד-שבטי מסוג anti-CD3. היא נקשרת לקולטן CD3 הנמצא על פני תאי T של מערכת החיסון.
על ידי כך, היא מווסתת את פעילות תאי ה-T שתוקפים בטעות את תאי הבטא בלבלב המייצרים אינסולין, ובכך מאטה את הרס התאים.
תופעות הלוואי הנפוצות ביותר כוללות:
ירידה זמנית ברמת הלימפוציטים בדם
טצ'ויושי סוזוקי , הוא אחד התקליטנים המפורסמים ביותר בסצנת הטראנס היפני.
סוזוקי הוא אחד ממקימי מותג ההקלטות Matsuri Productions.
ב-1993 הוא עבר ללונדון, שם הוא הפך ל-DJ חשוב ואהוד.
הוא השתתף בכמה מאירועי המוזיקה האלקטרונית הידועים ביותר כמו מצעד האהבה בברלין, מסיבת ה"מרדי גרא" של סידני, פסטיבל הרוק בפ'וגי, פסטיבל פיניקס, פסטיבל קשת-בענן 2000 ו-Earthcore (פסטיבל הטבע הגדול ביותר באוסטרליה).
טצ'ויושי סוזוקי חבר במספר רב של הרכבי גואה טראנס כגון: Bass Chakra, Joujouka, Kailash, Parna וTaiyo.
סגנונו העיקרי של טצ'ויושי הוא הגואה טראנס והוא מרבה להופיע בישראל בעיקר במסיבות טבע.
בחלק מיצירותיו מופיע כDJ Tsuyoshi.
טק'לאפּי (בגאורגית: ტყლაპი) הוא ממתק מהמטבח הגיאורגי העשוי מרסק של שזיף דובדבני (טקמאלי) מיובש בשמש.
דומה ל"שטיחים" הנמכרים לילדים בישראל (ללא ציפוי הסוכר) או ללדר משמש.
להכנתו משתמשים בשזיפים דובדניים בשלים, החצויים לשניים.
השזיפים מבושלים במים ולאחר מכן נטחנים למחית.
לאחר הטחינה מתייבשת התערובת במשך 24 שעות.
בגרסאות אחרות של המאכל משתמשים במשמש ובאפרסק.
טֶפְרָה הוא חומר שנפלט לאוויר בהתפרצות הר געש ונופל אחר כך לקרקע.
הטפרה בדרך כלל עשירה בסיליקה בדומה לסלע ריוליט, שכן התפרצויות וולקניות עזות מכילות בעיקר, מאגמה פלסית, כלומר, עשירה בסיליקה ובעלת צמיגות גבוהה.
מקורו של המונח Tephra הוא מיוונית ופירושו "אפר".
המונח הוצע על ידי סיגורדור טאורארינססון (Sigurdur Thorarinsson), וולקנולוג איסלנדי, בשנת 1954 בעקבות התפרצות הר הגעש הקלה (Hekla) בשנת 1947.
האפר הנפלט מהר הגעש מופיע על פני הקרקע כטפרה והוא עשוי להתגבש לטוף.
הטפרה מתפזר בסביבת מקום ההתפרצות בהתאם לגודל הגרגירים, לגובה אליו מגיע האפר בהתפרצות ולנסיבות האקלים.
החלקים הכבדים (המכונים פצצות געשיות) נופלים בקרבת ההתפרצות, אבל הגרגרים הקלים יותר יכולים להישאר בסטרטוספירה כמה שבועות ולהינשא לעיתים למרחקים של אלפי קילומטרים.
ענן האפר יכול לפעול כמראה המשקפת את קרינת השמש בחזרה לחלל ולגרום להורדה של הטמפרטורה ולגידול בכמות הגשמים, תופעה המכונה חורף געשי.
המיון של הטפרה הוא לפי גודל החלקיקים:
אפר געשי - פחות מ-2 מ"מ בקוטר.
בלוק געשי או "פצצה געשית" - גדול מ-64 מ"מ.
השימוש העיקרי בשכבות הטפרה בתיארוך רדיומטרי של המסלע, במקרה זה ממקור געשי.
השיטה המקובלת למקרה זה היא תיארוך אשלגן-ארגון.
בגאוכרונולוגיה – המדע העוסק בגילו של כדור הארץ ובגילן של שכבות הסלעים שעל פניו נעשה שימוש בלוח הזמנים הגאולוגי על מנת לקבוע את תקופת היווצרותם של סלעים תוך שימוש בשיטות תיארוך שונות.
הטפרה מהווה את אחד חומרים אשר לפיהן פועלת השיטה הרדיואקטיבית, המבוססת על העובדה שאיזוטופים מסוימים הם בלתי יציבים ומתפרקים בצורה ספונטנית ליסודות אחרים (תוך שחרור אנרגיה).
טפרי באנטי (אוקטובר 1921 - 3 בפברואר 1977) היה איש צבא אתיופי אשר שימש כשליט אתיופיה השני לאחר הפלת מוסד הקיסרות.
באנטי נולד בכפר סמוך לעיר אדיס אבבה, ורבים חושדים שהשתייך לעם האורומו, דבר אשר הוא עצמו הכחיש.
באנטי התגייס לצבא האתיופי בגיל 20 ולמד באקדמיה הצבאית אואלטה ולאחר מכן שירת בחטיבות השנייה, השלישית והרביעית.
בערב של ה-23 בנובמבר 1974, ראש הדרג אמן אנדום שהיה במראקים עם חברי החונטה נרצח לאחר חילופי אש בביתו.
בזמן שמקרה זה קרה באנטי פיקד על החטיבה הרביעית שהוצבה בעיר אסמרה.
לאחר מותו של אנדום מילא את מקום ראש החונטה מנגיסטו עד לבחירתו של באנטי לשליט אתיופיה.
בריגדיר גנרל (תת-אלוף) טפרי באנטי נבחר לראש החונטה ושליט אתיופיה ב-28 בספטמבר 1974 ברוב קולות, המעשה הראשון אשר עשה הוא ששינה את האיות של שם משפחתו כדי שישמע אמהרי יותר, על מנת להדגיש את מוצאו החבשי.
במהלך כהונתו הוא הכריז ונשא נאומים רבים על מנת להדגיש שהחונטה היא לטובת העם והיא תקים מפלגה הדומה למפלגה הקומוניסטית הסובייטית.
טפרי נרצח במהלך פגישה בארמון מנליק השני, על ידי שליחים שנשלחו על ידי סגנו מנגיסטו היילה מריאם יחד עם עלמיו היילה, מוגס וולדה מיכאל ואסרט דסטה.
לאחר רצח באנטי התמנה במקומו רוצחו, מנגיסטו.
טפרואיט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.
נוסחת המבנה הכימי של טפרואיט טהור היא Mn2SiO4. הטפרואיט יוצר תמיסה מוצקה (שורה איזומורפית, כלומר תרכובות דומות בהרכבן) עם מינרלים אחרים בקבוצת האוליבין, הפורסטריט העשיר במגנזיום (Mg2SiO4), והפאיאליט (Fe2SiO4) העשיר בברזל.
יסודות נוספים כדוגמת ניקל, אבץ וסידן יכולים להחליף את המנגן בטפרואיט, אבל רק בכמויות זעירות כשהתופעה מתרחשת בטבע.
כמו שאר המינרלים בקבוצת האוליבין הטפרואיט מתגבש במערכת האורתורומבית (חבורת סימטריות מרחבית Pbnm) כשהפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=4.86, b=10.59Å, c=6.22Å.
הטפרואיט מופיע בטבע בדרך כלל במקבצים גרגריים או חסרי צורה.
צורתם פריזמות לוחיות קצרות (עד 4 ס"מ) שטוחות או דמויות תיבה, המסתיימות בפירמידה כפולה.
הקשיות של המינרל בינונית, 6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 4.1 (גבוה יחסית למינרל שאינו מתכתי).
מקדם השבירה של הטפרואיט נע בין 1.77 ל-1.86, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש.
מזווית אחת הוא נראה חום-אדמדם, מזווית שנייה הוא נראה אדמדם, ומזווית שלישית הוא נראה כחול ירקרק.
צבעם של גבישי הטפרואיט הוא בדרך כלל אפור בגוון אפר (גוון שנתן למינרל את שמו), אך ניתן גם למצוא אותו בירוק-זית, ירוק כחלחל, חום אדמדם, ורוד או חסר צבע.
לפיסה דקה מנוסרת של טפרואיט יש גוון ירוק חיוור.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1823 במכרה סטרלינג שבגבעת סטרלינג (Sterling Hill) ליד אוגדנסבורג (Ogdensburg) במחוז ססקס (Sussex) שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית והתגלית פורסמה על ידי המינרלוג הגרמני אוגוסט ברייטהאופט (Johann Friedrich August Breithaupt; 1873-1791).
מקור שם המינרל מיוונית "טפרוס" שפירושו "בגוון אפר" ומתייחס לגוון האפרפר הבלתי רגיל של המינרל.
טפרואיט הוא בצר משני מאוד להפקת מנגן.
גבישי טפרואיט, כמו מינרלים אחרים, נמכרים בחנויות לאספנים.
הטפרואיט מצוי בבצרים של ברזל-מנגן, בסלעי סקארן ובסלעי משקע עשירים במנגן שעברו התמרת מגע או עקב פעילות הידרותרמית.
טאצ'יבאנה קוזאבורו () היה הוגה דעות יפני.
היה חברו לזרם ה"נוהון שוגי" ("חקלאות כבסיס") של הוגה הדעות גונדו.
תמך בחזרתה של יפן לערכי החקלאות והמוסר ונטישת תרבות המערב.
בשנת 1915 הוא הקים את ההתיישבות הסוציאליסטית "כפר האחים", ובשנת 1931 הקים מכון בו לימד את הצורך באהבת ההתיישבות הכפרית.
בשנת 1932 הוא כתב את ספרו "עקרונות הרפורמה הפטריוטית של יפן".
הוא טוען שיפן צריכה לחזור למסורותיה העתיקות מכיוון שיועד לה תפקיד חשוב של החזרת אסיה לערכי המוסר.
לאחר תקרית ה-15 במאי 1932 בה ניסו קושרים לתפוס את השלטון, נאשם טצ'יבאנה בסיוע למורדים ונידון למאסר עולם.
טָצוּאוֹ קוובאטה (ביפנית: 川端 達夫; נולד ב-24 בינואר 1945) הוא פוליטיקאי יפני, לשעבר שר הפנים והתקשורת בממשלת יפן וחבר בבית הנבחרים של יפן מטעם מפלגה הדמוקרטית.
קוובאטה נולד בעיר אומיהאצ'ימן שבמחוז שיגה.
הוא בוגר אוניברסיטת קיוטו, ואחיו הבכור כיהן בעבר בתפקיד ראש עיריית אומיהאצ'ימן.
הוא נבחר לבית הנבחרים ב-1986, וב-2011 התמנה לשר הפנים והתקשורת בממשלת יפן תחת ראש הממשלה יושיהיקו נודה.
במסגרת תפקידו היה אחראי גם על אוקינאווה והטריטוריות הצפוניות, על קידום משילות מקומית ועל פיתוח אזורי.
קאטיאמה נולד במחוז ואקיאמה, ולמד באוניברסיטת טוקיו.
הוא קיבל חינוך נוצרי ודגל בנצרות סוציאלית.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה, הקים קאטיאמה משרד עורכי דין.
קאטיאמה הצטרף למפלגה הסוציאליסטית של יפן והצטרף לבית הנבחרים של יפן, כנציג מחוז קאנגאווה, ב-1930. קאטיאמה הנהיג את הקבוצה הסוציאל-דמוקרטית של המפלגה.
קאטיאמה התמנה למזכיר הכללי וליושב ראש מועצת המפלגה הסוציאליסטית ב-1945. לאחר הבחירות הכלליות ב-1947, בהן זכתה המפלגה במרב הקולות, הקים קאטיאמה קואליציה עם המפלגה הדמוקרטית ועם מפלגה נוספת.
אף על פי שממשלתו התקיימה במשך זמן קצר בלבד, היא הצליחה לערוך רפורמות סוציאליות נרחבות, כגון הקמת משרד העבודה הראשון ביפן, הנהגת דמי אבטלה, ושינוי חוקים אזרחיים.
החוק לחיסול הריכוזיות הכלכלית המוגזמת של 1947 הביא לסגירת חברות שנחשדו בהנהגת מונופול, והחוק לביטול שליטת הזאיבצו מ-1948 אילץ את כל חברי הדירקטוריון של הזאיבצו השונים, שהיו מקורבים למשפחה השולטת, להתפטר.
בראשית כהונתו נאלץ קאטיאמה להתפטר, בעקבות לחץ מצד גורמי שמאל.
לאחר התפטרותו, הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית-סוציאליסטית וקרא לשמירה על החוקה, לעריכת רפורמות בצורת הבחירות והקמת חבר לאומים עולמי.
קאטיאמה היה ראש ממשלת יפן הסוציאליסט הראשון.
טקאו מיקי (ביפנית: 三木 武夫; ) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-66.
מיקי נולד במחוז טוקושימה, ולמד משפטים באוניברסיטת מייג'י.
לאחר מכן למד באוניברסיטת דרום קליפורניה, משם קיבל תואר דוקטור לשם כבוד בשנת 1966.
מיקי נבחר לבית הנבחרים של יפן ב-1937, והחזיק במושבו עד מותו ב-1988. הוא החליף את קקואיי טנאקה בראשות הממשלה ב-9 בדצמבר 1974, לאחר שהאחרון נאלץ להתפטר בעקבות פרשיית שחיתות בה היה מעורב.
מיקי נבחר להחליף את טנאקה בגלל תדמיתו ה"נקייה" משחיתות, ומכיוון שלא הנהיג סיעה חזק, כמו קודמו בתפקיד.
לאחר היבחרו, ניסה מיקי לערוך רפורמה במפלגה הליברלית-דמוקרטית, וקידם את חקירת המעורבים בפרשיות שחיתות נוספות, ובכך קנה לעצמו אויבים בתוך מפלגתו שלו.
אף על פי שתדמיתו הציבורית הייתה חיובית, המפלגה סבלה נזק תדמיתי בעקבות פרשיות השחיתות, ובבחירות של שנת 1976 היא איבדה את הרוב בדיאט של יפן, ונאלצה לצרף אליה מפלגות קטנות על מנת להישאר בשלטון.
בשל אובדן הרוב בבית התפטר מיקי מתפקידו ב-24 בדצמבר 1976, וטקאו פוקודה החליפו.
ארון דונטז ייטס , הידוע גם בשם הבמה טק ניין (Tech N9ne), הוא ראפר אמריקאי.
ב-1999 הקים טק ניין ביחד עם טראוויס או'גוין את חברת התקליטים העצמאית Strange Music.
הוא מכר במהלך הקריירה מעל מיליון אלבומים, והמוזיקה שלו שולבה בסרטים, תוכניות טלוויזיה ומשחקי מחשב.
שם הבמה שלו נלקח מהאקדח החצי אוטומטי TEC-9, כינוי זה ניתן לו על ידי הראפר Black Walt בשל סגנון הראפ המהיר שלו המכונה צ'ופר (Chopper).
מאוחר יותר טק ניין הבהיר את המשמעות ה"עמוקה" יותר של הכינוי שלו, "Tech" מסמל את טכניקת הראפ שלו ו"N9NE) "Nine) הוא מספר המסמל שלמות.
טק ניין נולד בקנזס סיטי, ארצות הברית.
אימו, שהייתה קתולית אדוקה, סבלה מאפילפסיה ומזאבת ואביו החורג היה מוסלמי.
הוא נהג להסתובב מסביב לבניינים נטושים עם חברו הטוב, בריאן דניס, בתקווה שהוא יוכל להצליח לצלם רוחות רפאים.
ב-2003 נורה דניס למוות על ידי הבעל לשעבר של חברתו, אירוע שדחף את טק נייו להביע את תסכולו במוזיקה שיצר.
בתחילת הקריירה היה טק ניין חבר בהרכב Black Mafia, שהוקם ב-1991. בשנת 1993 הוא חתם בחברת ההקלטות Perspective Records כחבר בלהקת Nnutthowze, אולם בשל פירוק הלהקה בוטל החוזה.
בשנים הבאות המשיך טק ניין ועבר בין מספר חברות תקליטים אולם לא הוציא אלבום.
ב-1997 טק ניין הצטרף ללהקה The Regime, שהוקמה על ידי הראפר Yukmouth.
באותה השנה שיר שכתב "Questions" הופיע בפסקול של הסרט גאנג רילייטד.
ב-1999 טק ניין התארח בשיר "The Anthem" של צמד הראפ Sway & King Tech יחד עם הראפרים: ריזה, אמינם, אקזיביט, פרעה מונץ' ,צ'ינו אקס אל, KRS-One, ג'איו פאלוני ו-קול ג'י ראפ.
ב-1999 הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו, "The Calm Before the Storm", דרך Midwestside Records, ובסוף אותה השנה ייסד את חברת התקליטים העצמאית Strange Music יחד עם טראוויס או'גוין.
ב-2001 טק ניין הוציא לאור את האלבום "Anghellic" בחברת התקליטים JCOR Records.
לאחר ויכוחים על קידום המכירות של האלבום, טק ניין עזב את JCOR Records וסכם עם החברה שיוכלו לשמור על הזכויות של האלבום.
שנה לאחר מכן, הוא הוציא לאור את האלבום "Absolute Power", שבו ארח את D12. האלבום הגיע למקום 79 במצעד בילבורד 200. ב-2006 הוא הוציא לאור את האלבום "(Everready (The Religion" וב-2007 הוא הוציא לאור את האלבום "Misery Loves Kompany".
טק ניין הכריז שהאלבום "Misery Loves Kompany" הוא האלבום הראשון מסדרת האלבומים "Tech N9ne Collabos", שבה הוא מארח אומנים רבים.
ב-2008 הוא הוציא לאור את האלבום Killer, שבו ארח את הראפרים קריז קליקו, אייס קיוב וסקארפייס.
בספטמבר אותה השנה, טק ניין עבר את רף מכירת מיליון העותקים.
באפריל 2009 הוא הוציא לאור את האלבום "Sickology 101", שהוא האלבום השני מסדרת האלבומים "Tech N9ne Collabos", באלבום הוא מארח את הראפרים צ'ינו אקס אל, קרייזי בון וקרוקד איי.
באוקטובר 2009 טק ניין הוציא לאור את האלבום ".K.O.D", ראשי תיבות של King of Darkness (בתרגום חופשי: מלך החשכה), באלבום הוא עוסק בהתמודדות עם המחלות של אמו.
ב-2010 הוא הוציא לאור את המיני אלבום "The Lost Scripts of K.O.D", שכלל שירים שלא נכנסו לאלבום ".K.O.D".
באותה השנה טק ניין הוציא לאור את האלבום "The Gates Mixed Plate", שהוא השלישי מסדרת האלבומים "Tech N9ne Collabos".
ב-7 ביוני 2011, טק ניין הוציא לאור את האלבום "All 6's And 7's", שבו אירח אומני היפ הופ ידועים כמו: סנופ דוג, ליל ויין, טי-פיין, טוויסטה, באסטה ריימס, קנדריק לאמאר, B.o.B ,אי-40 ,ילאוולף והופסין.
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד 200, וכ56 אלף עותקים נמכרו בשבוע הראשון להשקת האלבום ועד ספטמבר 2012 נמכרו כ-208 אלף עותקים.
נוסף לכף, האלבום הגיע למקום ה24 במצעד האלבומים הקנדים.
ב-2011 טק ניין הוציא לאור את האלבום "Welcome to Strangeland", שבו הוא מארח אומנים שונים מחברת התקליטים שלו Strange Music.
באותה השנה טק ניין התארח בשיר "Interlude" של ליל ויין.
ב-30 ביולי 2013, טק ניין הוציא לאור את האלבום השלושה עשר שלו, "Something Else", שהגיע למקום ה4 במצעד בילבורד 200.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה של בילבורד2024שיר הארד רוק מוביל"Ronald"
טפסני הפיליפינים (שם מדעי: Rhabdornithidae) היא משפחת ציפורי שיר המצויה רק בפיליפינים וכוללת סוג יחיד - טפסן פיליפינים (Rhabdornis) בו שלושה מינים.
בני הקבוצה מזכירים את טפסי העצים מחצי הכדור הצפוני והם בעלי מקורים מעוקלים מעט העוזרים להם לחטט עם המקור בין חורי העצים וללקט חרקים.
עם לשונם דמוית המברשת הם יכולים לאסוף גם צוף מפרחים.
הם בעלי נוצות אפורות ובעלי פסים לאורך הראש והחזה.
העיניים קטנות והמקור גדול ומוארך ומוטה מטה בעיקול.
הם חיים רוב הזמן בין העצים ושם ניזונים.
אורכם הממוצע 15 ס"מ ואין הבדלים בין הזוויגים.
החוקרים בעבר חשבו שהם שייכים למשפחת הזרזיריים ובהמשך קטלגו אותם למשפחת הטימליים, הגדרוניים, טפסי עצים והסלילניים.
לבסוף הוחלט לשייכם למשפחה עצמאית שקרובה לסוכיים מאוסטרליה.
טְצֶ'ב (בפולנית: Tczew; בקשובית: Dërszewò; בגרמנית: Dirschau) היא עיירה שנמצאת בגמינת טצ'ב , במחוז טצ'ב , בפרובינציית פומרניה שבפולין.
העיירה נמצאת כ-20 ק"מ מגדנסק וכ-237 ק"מ מורשה.
בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר ויסלה.
בשנת 1308 נכבשה העיר על ידי אבירי המסדר הטווטוני, שבנו בה טירה לממשלתם.
בשנת 1410, לאחר קרב גרונוולד, הצטרפה לקונפדרציה הפרוסית.
16 שנים לאחר מכן חזרה לפולין.
בשנת 1577 הייתה שרפה גדולה, שהרסה את רוב העיר.
כמו כן, העיר סבלה לא מעט במלחמה הצפונית הגדולה בשנים 1721-1700. כתוצאה מחלוקת פולין הראשונה, הצטרפה טצ'ב לפרוסיה, וחזרה לפולין רק לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מלחמת העולם השנייה הייתה בעיה רצינית לעיר.
טצ'ב נכבשה על ידי הצבא הנאצי ב-12 לספטמבר, ובזאת החל הכיבוש הגרמני על פולין.
בעיר היו מחנות לשבויים אנגלים וצרפתים, כמו גם מחנה עבודה לפולנים.
בתום המלחמה טצ'ב נחשבה לאחת הערים ההרוסות ביותר באזור פומרניה.
החודש הכי חם הוא יולי (19 מעלות צלזיוס).
החודש הכי קר הוא דצמבר ( מעלות צלזיוס).
העיירה ממוקמת ליד הכבישים 91 ו-224.
טק מהינדרה היא חברה רב לאומית שבסיסה בהודו, המספקת שירותי טכנולוגיית מידע ומיקור חוץ של תהליכים עסקיים (BPO).
טק מהינדרה היא חברת בת של קבוצת מהינדרה, מטה החברה נמצא בפונה ומשרדה הרשום במומבאי.
נכון לאפריל 2020, מחזור המכירות השנתי של החברה הוא 5.3 מיליארד דולר, והיא מעסיקה 125,236 עובדים ב-90 מדינות.
החברה הוקמה בשם Mahindra British Telecom כמיזם משותף של חברת "מהינדרה ומהינדרה" וחברת בריטיש טלקום, כחברת מיקור חוץ לשירותי טכנולוגיית מידע.
תחילה עבדה בעיקר עבור חברת בריטיש טלקום, שהחזיקה 30% מהמניות.
"מהינדרה ומהינדרה" עצמה היא יצרנית כלי רכב בבעלות "קבוצת מהינדרה" שהיא קונגלומרט שנוסד על ידי יגדיש צ'נדרה מהינדרה ואחיו קאילש צ'נדרה מהינדרה בשנת 1945.
במהלך שנות ה-90 גדלה החברה במהירות באמצעות אספקת שירותי טכנולוגיית מידע לחברות תקשורת באירופה וארצות הברית.
בהמשך נכנסה גם לתעשיית הפיננסים, וענפי תעשייה נוספים.
בשנת 2009 רכשה את חברת "סאטיאם" (Satyam Computer Services) חברת הודית מתחרה, שנקלעה לקשיים בעקבות חשיפת ההונאה בחברה.
תחילה המשיכה חברת "סאטיאם" לפעול כחברה עצמאית, ובמרץ 2012 מוזגו החברות באופן מלא.
בדצמבר 2012 מכרה חברת בריטיש טלקום את יתרת החזקתה בחברה.
בינואר 2013 שונה שם החברה ל"טק מהינדרה".
בדצמבר 2014, רכשה טק מהינדרה את חברת לידקום הישראלית תמורת 240 מיליון דולר.
לידקום הוקמה ב-1982 על ידי האחים משה ואלי שושן והאחים גדי ודב סלוק, כחברת בת של קבוצת אלגדקום בה היו בעלי השליטה.
החברה עסקה בתכנון, הקמה ותחזוקה של רשתות תקשורת, סלולריות וקוויות.
בין לקוחותיה היו מפעילות סלולר דוגמת קבוצת וודאפון, ויצרניות ציוד דוגמת נוקיה וסימנס.
החברה צמחה במהירות לאחר שזכתה במספר פרויקטים גדולים להקמת רשתות תקשורת באפריקה ובהודו.
באפריל 2005 הונפקה בבורסת AIM, בורסת משנה של הבורסה לניירות ערך בלונדון, וגייסה 22.6 מיליון דולר לפי שווי שוק של 58 מיליון.
במרץ 2006 מכרה קבוצת אלגדקום את מלוא אחזקתה בחברה (42%) תמורת 53 מיליון דולר, כששוויה באותה עת היה 127 מיליון דולר.
בסוף 2009 הייתה החברה על סף פשיטת רגל, עקב קשיי נזילות.
לאחר תוכנית הבראה עסקי החברה התאוששו, היא נרכשה על ידי חברת התקשורת האמריקאית LCC, וכעבור מספר חודשים על ידי טק מהינדרה.
באפריל 2015, חתמה טק מהינדרה על הסכם עם חברת קומברס, שבמסגרתו עברו העובדים המועסקים במחלקת השירותים הדיגיטליים העסקיים של קומברס, 600 בסך הכל, לטק מהינדרה.
מתוכם, 400 בישראל והיתר בארצות הברית.
בפברואר 2018, הודיעה החברה על הקמת מרכז פיתוח בישראל לטכנולוגיה פיננסית.
באוקטובר 2018, חתמה על הסכם לשיתוף פעולה עם התעשייה האווירית לישראל בתחום אבטחת המידע.
ביולי 2019, הודיע החברה כי זכתה בפרויקט בשווי מאות מיליוני שקלים, להחלפת כל מערכת המחשוב של בנק אגוד לישראל.
בספטמבר 2019, זכתה בפרויקט להקמת מערכת שוק ההון, למסחר בניירות ערך ונגזרים עבור בנק מזרחי טפחות.
טפשונת משטרים הוא ספר השירה הראשון של אלקס ריף, שראה אור בשנת 2018 בהוצאת פרדס.
הספר מסכם בחמישים שירים את חוויותיה כילדה שעלתה מברית המועצות לישראל.
הספר מתאר את החוויות שלה כילדה, את החוויות של משפחתה וקרוביה והאופן בו הם התקבלו בחברה.
הספר זכה בפרס ספר הביכורים של מרכז הספר והספריות בישראל ובפרס שרת התרבות למשוררים בתחילת דרכם לשנת תשע"ח.
כמו כן, בעקבות הספר זכתה ריף בפרס מתנאל למשוררת מבטיחה.
הספר נערך על ידי יעל גלוברמן ואת השירים מלווים איוריה של וליה רוזנמוויג.
הספר הוצא אחרי קמפיין מיקור המונים מוצלח באתר הדסטארט.
שמלת תחרה לבנה ופפיון אדון
הספר התקבל בביקורות חיוביות על ידי מרבית המבקרים.
חלק מהביקורות הדגיש את תוכנו המקורי והייחודי של ספר השירים.
כך למשל כתבה ניצן פינקו באתר כלכליסט: "בחמישים שירים קצרים פורסת ריף מניפת רגעים שנובעים מהחוויה הבסיסית של זרות, חוסר יכולת להשתייך [...] הקריאה בספר עוצמתית, אך לעיתים קשה להכלה, מתפקעת מרגש.
ריף מפתה אותנו בחריזה חביבה, ואז מכה במילים כמו בפטיש"
ביקורות אחרות שמו דגש על סגנון הכתיבה הייחודי.
כך, המשורר אילן ברקוביץ' כתב בביקורת בעיתון הארץ: "כל הדמויות המופיעות בו — המשוררת עצמה, הוריה, אחיה, חבריה, אנשי צבא ועוד — כולן מוצגות בצורה זו או אחרת כטיפשונות משטרים: המשטר הרוסי הקומוניסטי, הסובייטי, המשטר הציוני, הישראלי, ואפילו המשטר העדתי.
ריף מציגה מצד אחד את יכולתה להתמסר לכל המשטרים כולם, בכתיבה נוקבת, הומוריסטית ואף ארוטית, אך מצד שני היא שוברת פעם אחר פעם את מוסכמות כור ההיתוך שהיא אמורה הייתה להיות מותכת אליו בהצלחה".
לצד הביקורות החיוביות, נשמעה גם ביקורת על אופייה הרגשני של כתיבתה של ריף.
מאשה אברבוך, שהייתה כתבת לענייני התרבות הפוסט סובייטית בהארץ, כתבה על השיר "חלום חוזר": "זה לא רק מרגיש כמו סחיטה רגשית.
על מנת להיכנס לקישקעס של הקוראים ולהמחיש את אימת ההגירה, ריף כאילו שואלת קרביים של אחרות ואחרים [...] זהו דימוי שמתעורר יותר בקלות אצל מי שלא חיו את הסטיגמה [...] מצוותן של נפשות יצירתיות היא לעמת אותנו עם התסריטים הגרועים ביותר.
אבל גדולתן האמנותית נמדדת גם באמינות התסריטים, בייחוד כאלה שמחוברים לחיים עצמם, ולא רק באבסורדיות, שבה ממילא יבחינו רק בעלי החוש הדק לאירוניה והמודעות החברתית".
טצואו המורו (ביפנית: 葉室 鐵夫; 7 בספטמבר 1917 – 30 באוקטובר 2005) היה שחיין יפני.
אלוף אולימפי (ברלין 1936) ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר חזה.
באולימפיאדת ברלין (1936) הוא זכה במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:41.5 דקות, לפני ארווין זיטס מגרמניה (2:42.9 דקות) וחברו לנבחרת רייזו קויקה (2:44.2 דקות).
הוא שחה בסגנון "הישן" בניגוד לחלק מהמתחרים ששחו בסגנון "החדש", ידיים בסגנון פרפר.
בין השנים 1935–1940 הוא לא הפסיד במשחה ל-200 מטר חזה וזכה ב-10 תוארי אליפות יפן בסגנון החזה.
הוא פרש משחייה תחרותית בשנת 1940 והתגייס לצבא.
לאחר מלחמת העולם השנייה עבד כעיתונאי ספורט בעיתון מייניצ'י שימבון .
אשתו של המורו היא אלופת עולם בשחייה למאסטרס.
במהלך הקריירה קבע המורו 2 שיאי עולם במשחים לחזה.
בשנת 1990 זכה המורו להיכנס להיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
טקאו , היא עיר הממוקמת במחוז סאגה באי קיושו, יפן.
העיר נוסדה ב-1 במאי 1954 תוך מיזוג של כמה עיירות וכפרים באזור.
נכון ל־2021, אוכלוסיית העיר מנתה 18,093 תושבים וצפיפות אוכלוסין עמדה על 187 נפש לקמ"ר.
מבחינת כמות האוכלוסייה העיר טקאו נחשבת לעיר הקטנה ביותר במחוז סאגה.
בשנת 1708, השליט הפאודלי שיגפומי טקאו בנה מקדש במקום וסגד לקונפוציוס.
הבניין נשמר בעיר כמקדש בשם מקדש טקאו סייביו.
העיר נמצאת בעמק המהווה את אגן הניקוז של נהר אושיצו, במרחק של כ-25 קילומטרים מערבית לעיר סאגה.
העמק מוקף הרים משלושה כיוונים והוא ממשיך מזרחה על קרקע מישורית לאזורים נוספים.
כביש הלאומי 203 מחבר את העיר עם בירת המחוז העיר סאגה.
ההרים הנהרות והאגמים בסביבת העיר הם:
נהרות: נהר אושיצו ונהר אימאד.
אגמים: סוללת דוקאן, בריכת אסאקובה, סכר קישיקאווה, סכר אמאגאסה.
האקלים בטקאו הוא אקלים סובטרופי לח (סיווג האקלים של Köppen Cfa).
כמות המשקעים השנתית הממוצעת בעיר עומדת על כ־1,173 מילימטרים בשנה.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית נעה בין כ-19.42°C ביום ועד 13.05°C בלילה.
העיר ממוקמת בגובה פני הים (+-0), הטמפרטורה השנתית ביום גבוהה ב-1.83% מהממוצע של מחוז סאגה.
נכון לשנת 2020 התפלגות התושבים בעיר בין גברים לנשים היה כלהלן: 46.8% גברים ו-53.2% נשים.
גיל האוכלוסייה הממוצע עומד על 48.12 שנים.
בין השנים 2015–2020 אוכלוסיית העיר הייתה במגמה ירידה של 1.5% בשנה.
במערכת החינוך בעיר ישנם 8 בתי ספר יסודיים, 3 חטיבות ביניים ובית ספר תיכון אחד.
בעיר קיים בית חולים אחד.
הוא מספק לתושבי העיר את כל השירותים הרפואיים שהם נזקקים להם.
להלן התפלגות האוכלוסייה הנמצאת בגיל העובדה (64-15) לתחומי התעשייה השונים בעיר נכון לשנת 2010:
בעידן המודרני, תעשיית הפחם בעיר התפתחה מאוד בעיר וסביבותיה.
באותה תקופה הוקמו מכרות הפחם של מיצובישי קוגאיאמה ומכרה מייג'י שין מייג'י סאגה.
כשתעשיית מכרות הפחם הגיעה לקיצה, על אזור המכרות הממוקם ליד הכביש המהיר לנגסאקי, הוקם אזור תעשייה.
מקדש טקאו סייביו הוא מקדש קונפוציאני שנבנה בשנת 1708 על ידי השליט הפאודלי שיגפומי.
הוא אחד המקדשים הקונפוציאניים העתיקים ביותר ביפן והוא הוגדר כאתר מורשת יפנית.
מדי שנה מבקרים במקום מבקרים רבים המקבלים הדרכות אודות המקום בחינם מסטודנטים המתנדבים להדריך ביפנית.
לאורך כל השנה המקדש מארח פסטיבלים.
בדרך כלל תלמידים מבתי הספר המקומיים משתתפים בריקודים כשהם לובשים שמלות צבעונית מסורתיות.
באוקטובר 2008 חגגה העיר טקאו את יום השנה ה-300 למקדש וארחה פסטיבל גדול שכלל תלבושות מסורתיות, ריקודים וטקס דתי.
לטקאו יש הסכם ברית ערים תאומות עם:
טפצ'ולה (בספרדית: Tapachula) היא עיר ומועצה אזורית הממוקמת בדרום־מזרח מדינת צ'יאפס שבמקסיקו, בסמוך לגבול עם גואטמלה והאוקיינוס השקט.
האזור יושב לראשונה (לפחות באופן אורבאני) על ידי האצטקים במאה ה-13. חשיבותה הכלכלית של העיר עלתה מאז סוף המאה ה-19, עם הקמת מטעי הקפה.
בעיר יש נוכחות סינית חזקה מאז 1900 בערך, כתוצאה ממהגרים סיניים שהגיעו לעבוד במטעי הקפה של האזור.
כיום רוב המהגרים עובדים במסחר ולא בחקלאות.
העדות הבולטת ביותר לנוכחות אסייתית היא המסעדות הסיניות והאסייתיות הרבות שיש בעיר.
בנוסף על כך, לקהילה הסינית יש מוסדות וארגונים קהילתיים רבים בעיר.
כמו ערי הגבול בארצות הברית, גם בטפצ'ולה וסביבתה יש בעיות עם הגירה בלתי חוקית, סחר בסמים ואלימות, כאשר רוב המסתננים הבלתי חוקיים מגיעים ממרכז אמריקה.
בעיות אלו הובילו לנוכחות משטרתית בולטת במיוחד.
זוהי אחת הערים החשובות ביותר של צ'יאפס מבחינה כלכלית אזור העיר הוא חקלאי במיוחד, ומשמעותי במיוחד עבור המסחר בין מקסיקו לאמריקה המרכזית.
העיר נחשבת לבינונית מבחינה סוציו-אקונומית.
נכון לשנת 2000 היו 61,444 בתי מגורים, מתוכם מעל 72% היו בבעלות התושבים.
גודל משק הבית הממוצע היה 4.36 תושבים.
רוב המבנים הבולטים במרכז העיר נבנו בעשורים הראשונים של המאה ה-20, אף על פי שישנם מספר בתים גדולים ומשמעותיים באזור זה שנבנו בשנות ה-60 בסגנון אר דקו.
כמעט כל הבניינים הבולטים מחוץ למרכז העיר נבנו בסוף המאה ה-20, לאור הצמיחה הדמוגרפית.
הוריקן סטן פגע קשות בקו הרכבת האזורי, ונדרשו שנים לשקמו.
כשמונה עשר אחוז מהמועסקים עובדים בחקלאות, לעומת 16.5% שעובדים בכרייה ובייצור.
טפרוכרונולוגיה היא טכניקה גיאוכרונולוגית המשתמשת בשכבות נפרדות של טפרה - אפר וולקני מהתפרצות בודדת - כדי ליצור מסגרת כרונולוגית שבה ניתן למקם תיעוד פליאו-סביבתי או ארכאולוגי.
אירוע מבוסס שכזה מספק "אופק טפרה".
הנחת היסוד של הטכניקה היא שכל אירוע געשי מייצר אפר בעל "טביעת אצבע" כימית ייחודית המאפשרת לזהות את המשקע על פני האזור המושפע מנשורת.
לפיכך, לאחר שהאירוע הוולקני תוארך באופן עצמאי, אופק הטפרה ישמש כסמן זמן.
להגדרת טביעת האצבע הגאוכימית נעשית בשיטות כדוגמת מיקרופרוב אלקטרונים (electron microprobe; EMP) וספקטרומטר מסה בשילוב לייזר-אבלציה.
טק האוס הוא תת-ז'אנר של מוזיקת האוס ומוזיקת טכנו.
המונח הופיע לראשונה על שם הכינוי שניתן לחנויות תקליטים, שמכרו תקליטי מוזיקת דאנס אלקטרונית, ששולבו עם היבטים מוזיקליים של מוזיקת טכנו.
תת-ז'אנר זה, במקור, היה סגנון הפקה נקי ומינימלי, שהיה מזוהה בעיקר עם טכנו מדטרויט והממלכה המאוחדת.
באמצע וסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, סביב תת-ז'אנר זה נפתחה סצנה מוזיקלית במועדוני מוזיקה בממלכה המאוחדת, בין היתר המועדון The Drop, שנוהל על ידי מר סי.
ופול "ריפ" סטון, המועדון Heart & Soul and Wiggle, שנוהל על די טרי פרנסיס ונייתן קולס, והמועדון The End, שנוהל על ידי מר סי.
טצ'אלה , הידוע גם בתואר הפנתר השחור (Black Panther), הוא דמות בדיונית המגולמת על ידי צ'דוויק בוזמן בזיכיון זיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
טצ'אלה מתואר בתחילה כנסיך האומה האפריקאית ואקאנדה, אשר משתמש בחליפת ויברניום מתקדמת, ובעל כוח וזריזות על-אנושיים המוענקים לו על ידי עשב בצורת לב.
לאחר שאביו טצ'אקה נרצח, טצ'אלה הופך למלך ומוצא את עצמו בעיצומו של סכסוך בין הנוקמים.
לאחר שגילה שהאשם במות אביו הוא הלמוט זמו, טצ'אלה מכניע אותו.
טצ'אלה מתעמת עם בן דודו אריק סטיבנס שגוזל את כס המלכות, אך בסופו של דבר זוכה בכס בחזרה ומסכל את הניסיון של סטיבנס להשתמש במשאבים הטכנולוגיים העצומים של ואקאנדה כדי לכבוש את העולם.
במהלך הסכסוך נגד תאנוס, טצ'אלה מוביל את צבאות ואקאנדה לצד הנוקמים, אך נופל קורבן להתפוררות.
לאחר שהושב לחיים על ידי הנוקמים, הוא מצטרף אליהם בקרב האחרון נגד תאנוס לפני שהוא שב למשפחתו.
טצ'אלה נכנע למחלה לא ידועה ונפטר, והתואר שלו מועבר לאחותו הצעירה, שורי.
טצ'אלה נועד במקור להיות דמות מרכזית ביקום הקולנועי של מארוול, אך הופיע רק בארבעה סרטים ביקום הקולנועי לפני שבוזמן נפטר ממחלת הסרטן באוגוסט 2020. קווין פייגי אישר שהדמות לא תלוהק מחדש וגם לא תופיע באמצעות CGI עבור תיאורי לייב אקשן עתידיים של טצ'אלה.
הדמות הופיעה בארבעה סרטים: "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים", "הפנתר השחור", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים סוף המשחק".
כמו כן, גרסאות חלופיות של הדמות הופיעו בעונה הראשונה של הסדרה "מה אם...?" אשר יצאה לאחר מותו של בוזמן.
בוזמן דיבב את טצ'אלה ומאדיקס רובינסון דיבב גרסה צעירה של הדמות.
סדרת ספין אוף אשר מתרכזת בסטאר-לורד טצ'אלה נמצאת בגיהנום פיתוחי עקב מותו של בוזמן.
בשנת 2016, טצ'אלה השתתף בוועידת האומות המאוחדות בווינה, שם היו אמורים לאשרר את הסכמי סוקוביה המסדירים את פעילות גיבורי העל.
עם זאת, פצצה הורגת את אביו, המלך טצ'אקה מוואקאנדה.
צילומי האבטחה מצביעים על כך שהמחבל הוא באקי בארנס, אותו טצ'אלה נשבע להרוג.
סטיב רוג'רס וסם וילסון עוקבים אחר בארנס לבוקרשט ומנסים להגן עליו מפני טצ'אלה והרשויות, אך הארבעה, כולל טצ'אלה, נתפסים על ידי משטרת בוקרשט וג'יימס רודס.
הלמוט זמו מתחזה לפסיכיאטר שנשלח לראיין את בארנס, ומדקלם את מילות הקוד שמפעילות את שטיפת המוח של בארנס.
הוא שולח את בארנס להשתולל כדי לכסות את הבריחה שלו עצמו.
בארנס נלחם לזמן קצר בטצ'אלה כשהוא בורח מהבניין, שם רוג'רס עוצר אותו ומגניב אותו משם.
רוג'רס מגייס את סקוט לאנג, ונדה מקסימוף וקלינט ברטון שיעזרו לווילסון, לבארנס ולו לרדוף אחרי זמו.
טוני סטארק מרכיב צוות משלו המורכב מטצ'אלה, נטשה רומנוף, רודס, ויז'ן ופיטר פארקר כדי ללכוד את העריקים.
הצוות של סטארק מיירט את הקבוצה של רוג'רס בשדה התעופה בלייפציג, שם הם נלחמים, עד שרומנוף מחשמלת את טצ'אלה כדי לאפשר לרוג'רס ולבארנס להימלט.
טצ'אלה עוקב אחר רוג'רס ובארנס למתקן הידרה בסיביר, ומגלה שזמו הוא העבריין האמיתי.
בזמן שרוג'רס ובארנס נלחמים בסטארק, טצ'אלה מונע מזמו להתאבד ולוקח אותו לרשויות.
טצ'אלה מעניק לבארנס מקלט בוואקאנדה, שם בוחר בארנס לחזור למצב קיפאון עד שתמצא תרופה לשטיפת המוח שלו.
עם מותו של טצ'אקה, טצ'אלה מקבל על עצמו את כס המלוכה.
הוא ואוקויה, מנהיגת יחידת הדורה מילאג'ה, מחלצים את אהובתו לשעבר של טצ'אלה, נאקיה, ממשימה חשאית כדי שתוכל להשתתף בטקס ההכתרה שלו עם אמו רמונדה ואחותו הצעירה שורי.
בטקס ההכתרה, מנהיג שבט הג'בארי מ'באקו קורא תיגר על טצ'אלה ועל הכתר בקרב פולחני.
למרות שבהתחלה ידו של מ'באקו על העליונה, טצ'אלה מביס אותו ומשכנע אותו להיכנע במקום למות.
יוליסס קלו ושותפו אריק סטיבנס גונבים יצירה ואקאנדית ממוזיאון בלונדון.
וו'קאבי, חברו של טצ'אלה ואהובהּ של אוקויה, מפציר בטצ'אלה להביא את קלו.
טצ'אלה, אוקויה ונאקיה נוסעים לפוסאן, שם קלו מתכנן למכור את היצירה לסוכן ה-CIA אוורט ק.
קרב יריות פורץ וקלו מנסה לברוח אך נתפס על ידי טצ'אלה, שמשחרר אותו באי-רצון להשגחתו של רוס.
אריק תוקף ומשחרר את קלו; רוס נפצע קשה כשהגן על נאקיה.
במקום לרדוף אחרי קלו, טצ'אלה לוקח את רוס לוואקאנדה, שם הטכנולוגיה שלהם יכולה להציל אותו.
בעוד שורי מרפאת את רוס, טצ'אלה מתעמת עם זורי לגבי נג'ובו.
זורי מסביר שנג'ובו תכנן לחלוק את הטכנולוגיה של ואקאנדה עם אנשים ממוצא אפריקאי ברחבי העולם כדי לעזור להם לכבוש את המדכאים שלהם.
כשטצ'אקה עצר את נג'ובו, האחרון תקף את זורי ואילץ את טצ'אקה להרוג אותו.
טצ'אקה ציווה על זורי לשקר שנג'ובו נעלם והשאיר אחריו את בנו האמריקני של נג'ובו כדי לשמור על השקר.
הילד הזה גדל להיות סטיבנס, חייל בצבא ארצות הברית שאימץ את השם "קילמונגר".
הוא מובא בפני זקני השבט, חושף את זהותו כנג'דקה ותובע את כס המלכות.
קילמונגר מאתגר את טצ'אלה לקרב פולחני, שבו הוא הורג את זורי, מביס את טצ'אלה ומשליך אותו בכוח מעל המפל אל מותו המשוער.
קילמונגר בולע את העשב בצורת לב ומורה לשרוף את שאר העשבים, אבל נאקיה מצליחה לחלץ עשב אחד.
נאקיה, שורי, רמונדה ורוס בורחים לשבט הג'בארי לעזרה.
הם מוצאים את טצ'אלה בתרדמת, לאחר שניצל על ידי הג'בארי כגמול על שחס על חייו של מ'באקו.
טצ'אלה נרפא על ידי העשב של נאקיה, וחוזר להילחם בקילמונגר, שלובש את חליפת הפנתר השחור שלו.
השניים נלחמים במכרה הוויברניום של ואקאנדה, וטצ'אלה משבש את החליפה של קילמונגר ודוקר אותו.
קילמונגר מסרב להירפא, בוחר למות אדם חופשי במקום להיכלא.
טצ'אלה מקים מרכז הסברה בבניין שבו מת נג'ובו, אשר ינוהל על ידי נאקיה ושורי.
מאוחר יותר, טצ'אלה מופיע בפני האומות המאוחדות כדי לחשוף את הטבע האמיתי של ואקאנדה לעולם.
בשנת 2018, טצ'אלה מעניק לבארנס זרוע רובוטית חדשה.
לאחר מכן, טצ'אלה מקבל בברכה את רוג'רס, רומנוף, וילסון, רודס, ברוס באנר, מקסימוף וויז'ן כשהם מגיעים לוואקאנדה, כדי ששורי תוכל לעבוד על חילוץ אבן המחשבה מוויז'ן.
טצ'אלה נלחם לצד הקבוצה ולצד צבא ואקאנדה בהתקפה של הפולשים, ועד להגעתם של תור, רוקט וגרוט.
עם זאת, תאנוס מגיע לוואקאנדה, משלים את כפפת האינסוף, מפעיל אותה ומוחק מחצית מכל החיים ביקום.
כתוצאה מכך, טצ'אלה מתפורר יחד עם בארנס, וילסון, מקסימוף וגרוט.
בשנת 2023, טצ'אלה מושב לחיים.
הוא, שורי, וילסון, בארנס, מקסימוף, גרוט וצבא ואקאנדה ששב לחיים מובאים על ידי אדוני אמנויות הכישוף למתחם הנוקמים ההרוס כדי להצטרף לקרב האחרון נגד תאנוס חלופי.
שבוע לאחר מכן, טצ'אלה משתתף בהלוויה של סטארק.
בשנת 2024, טצ'אלה נפטר ממחלה לא מוגדרת ששורי מאמינה שהעשב בצורת לב יכל לרפא.
מתגלה שלפני מותו, טצ'אלה הביא לעולם ילד בשם טוסיין יחד עם נאקיה.
נאקיה גידלה את טוסיין בהאיטי, שכן היא וטצ'אלה הסכימו שעדיף לילד לגדול הרחק מהלחץ של החיים בוואקאנדה.
טצ'אלה ביקש שבמקרה שימות בטרם עת השניים לא ישתתפו בהלווייתו, אז הם ערכו טקס משלהם בהאיטי.
שורי הופכת לפנתר השחור החדש.
מאוחר יותר, נקיה מציגה את שורי בפני טוסיין, שמגלה ששמו הוואקאנדי הוא טצ'אלה, כמו אביו.
צ'דוויק בוזמן גילם את טצ'אלה ביקום הקולנועי של מארוול, והופיע לראשונה בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016).
בוזמן חתם על עסקה עם מארוול להופיע בחמישה סרטים.
בוזמן פיתח את המבטא הוואקאנדי בעצמו, והשתמש בו במהלך כל ההפקה "בין אם הוא היה בצילומים ובין אם לא", בעוד ששפת ואקאנדה התבססה על שפת הקוסה, אותה למד מג'ון קאני – אשר גילם את אביו של טצ'אלה, טצ'אקה.
תלבושת הפנתר השחור היא שילוב של תלבושת פרקטית ואפקטים חזותיים, הכוללת מארג רשת ויברניום בדומה לשריון שרשראות.
בוזמן שב לגלם את הדמות בסרטים "הפנתר השחור" (2018), "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019).
ב-28 באוגוסט 2020, בוזמן נפטר לאחר מאבק של ארבע שנים בסרטן.
כתוצאה מכך, מותו נכתב לתוך הסרט "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח" (2022), בו טצ'אלה מת ממחלה לא מוגדרת.
מארוול החליטו שלא ללהק מחדש את דמותו של טצ'אלה, ובסופו של דבר הפכו את אחותו הצעירה שורי, בגילומה של לטישה רייט, לדמות הראשית בסרט ההמשך ולפנתר השחור החדש.
טקאדון (ביפנית: 鉄火丼), הוא סוג של דונבורי (צלחת "קערת אורז" יפנית המורכבת מדגים, בשר, ירקות או מרכיבים אחרים שבושלו יחד והוגשו על אורז).
טקאדון הוא מאכל אורז יפני עם סשימי טונה נא (לא מבושל) פרוס דקות.
טקאדון חריף עשוי עם תערובת של מרכיבים חריפים, רוטב תפוזים חריף, או עם שניהם, בדרך כלל בשילוב בצל ירוק.
המונח טקה בשם נובע מחדרי ההימורים (טקבה) שבהם המנה הוגשה בדרך כלל מסוף תקופת אדו ועד לתחילת תקופת מייג'י בהיסטוריה של יפן.
מנה דומה העשויה עם סשימי סלמון נקראת סאקדון (sakedon).
טפת היא בתו של שלמה המלך.
טפת מוזכרת פעם אחת בתנ"ך:
המקרא מונה את רשימת 12 נציבי שלמה האחראים על כלכלת המלוכה כל אחד בחודש אחד.
בן אבינדב הוא הנציב של נפת דאר, הכתוב מוסיף שהוא נשא את טפת בת שלמה.
לפי רבי יצחק אברבנאל שלמה היה צעיר בעת מינוי הנציבים ועל כן סביר שבן אבינדב נשאה לאחר המינוי.
החיד"א בספרו חומת אנך חולק על דבריו ומוכיח זאת מהמילה "היתה" כלומר שהיה נשוי לה בעת המינוי.
מכח שני הדיוקים מפרש רבי שמואל לניאדו בספרו כלי יקר שמינוי הנציבים היה בהמשך מלכות שלמה.
נפת דאר מזוהה עם תל דור.
מרים סמואל העלתה אפשרות שבן אבינדב מובנו מבית אבינדב אחיו הגדול של דוד המלך.
לפי חיים טוויל מקור השם טפת הוא מצרי ועל כן סביר להניח שהיא בתו של שלמה מבת פרעה.
זו הסיבה שבעלה קיבל שליטה על עיר חשובה כמו תל דור, זו גם הסיבה לנישואיה לבן משפחת המלוכה.
שמואל קרויזר כתב בשם ספר כתב יד אשכנזי שטפת הייתה בת בנו של שלמה.
לפי מרטין נות, פירוש השם טפת הוא "טיפה", כדימוי של אישה רזה.
באנציקלופדיה מקראית לא התקבל פירושו והוצע הפירוש "נוטפת" כלשון הפסוק "נפת תטופנה שפתותיך" ().
אופציה נוספת היא מלשון "טף" - ילדה או קטנה.
השערה נוספת היא שמקור השם מהשורש "טפף", ככינוי לצורת הליכתה (בהסתמך על ).
מאיר בר-אילן טוען שמקור השם הוא מ"נטף", סוג של עץ ריח.
דוד גולומב טען שפירוש השם הוא "תכשיט", כמו "טוטפות".
חיים טוויל טען שמקור השם הוא מצרי, ופירושו "שמימית".
שלמה בובר פרסם מדרש מכתב יד בו מסופר ששלמה ראה במזלות שבתו האהובה עתידה להינשא לעני מרוד.
שלמה מכניס אותה למגדל על אי וממנה שבעים סריסים לשמור עליה.
לאחר זמן מה בעכו נער צעיר שוכב לישון בתוך נבלת שור.
נשר מביא את הנבלה והנער בתוכה לראש המגדל.
בת שלמה רואה אותו, מנקה אותה ולאחר זמן נישאת לו, לאחר שנכנסה להריון מהנער, הסריסים מזעיקים את שלמה המכריז שאין תבונה נגד ה'.
בסיפור לא מוזכר שמה של בת שלמה, אך במספר מקורות נקשר שמה של טפת לסיפור.
האגדה התפרסמה במיוחד בשל העיבוד של חיים נחמן ביאליק תחת השם "אגדת שלושה וארבעה".
הקשרים בין העיבוד למקור נותחו על ידי מספר כותבים ונכתבו על בסיסו מספר סיפורים.
המושבה בת שלמה נקראה על שם בטי סלומון דה רוטשילד ואביה בהקשר של טפת בת שלמה.
טפת - אי זעיר בחוף דור ומעגן מיכאל (על בסיס ההקשר בין טפת לדור).
חורבת טפת - חורבה ומערות קבורה בתל דור.
אגדה עממית מייחסת לאחת המערות את קבר טפת.
בספר הפסאודואפיגרפי דברי גד החוזה מסופר כי טפת היא היא תמר, וכי לאחר מעשה אמנון ותמר שלמה הציג אותה כבתו ושינה את שמה לטפת.
המשורר יעקב כהן כתב מחזה על אגדת בת שלמה והמגדל הוא כינה את בת שלמה טפת.
המחזה התפרסם בגיליונות התקופה בשנות ה-20 של המאה ה-20.
בספר "דברי ימי נעמה" מאת אריה לב סטולמן טפת היא בתם של שלמה ונעמה העמונית, היא נקראה על שם מורתה ועל שם סבתו של דוד המלך.
בספר חרשתא מאת יהודית קגן טפת היא בתם של שלמה והשדה מלכת שבא, כוחה רב בהיותה שדה למחצה, מסיבה כזו היא נשארה בחיים עד היום.
טֶקְטוֹנִיקַת הלוחות (מיוונית: Τέκτων, טֶקְטוֹן – "בנאי"; τεκτονικός (tektonikos) – אוּמנות הבנייה) היא תאוריה מדעית בתחום הגאולוגיה המסבירה את התנועות המתחוללות בליתוספירה, הקליפה החיצונית של כדור הארץ.
התאוריה מחזקת את מקומה של תאוריית נדידת היבשות מהמחצית הראשונה של המאה ה-20, ומתבססת על יסודותיה: תנועת הלוחות הטקטוניים מקורה בהתפשטות קרקעית האוקיינוסים.
בבסיס התאוריה, הליתוספירה של כדור הארץ כוללת מספר לוחות טקטוניים גדולים, אשר נעים לאט מזה 3–4 מיליארד שנים.
במחזוריות של כ- 200 מיליון שנה בממוצע.
הלוחות הטקטוניים הם משטחים עצומים בגודלם, אשר משתרעים מתחת ליבשות ולאוקיינוסים.
קיימים תשעה לוחות טקטוניים עיקריים (ומספר רב של תת-לוחות), לוחות אלה נעים בתנועה איטית מאוד (בין חצי סנטימטר לשמונה סנטימטרים בשנה).
במשך העידנים הגאולוגיים, מצטברת תנועה זו וגורמת לנדידת היבשות.
על פי התאוריה המדעית המקובלת, העומדת מאחורי גישת טקטוניקת הלוחות, המחזור האחרון של תנועת הלוחות החל לפני כ-200 מיליון שנה עם יבשת על ענקית אחת המכונה פנגיאה ("כל האדמה", ביוונית), ואוקיינוס אחד המכונה פנתלסה (Panthalassa).
פעילות בגבולות הלוחות הטקטוניים יכולה לגרום לרעידת אדמה ולהתפרצויות געשיות.
תיאורית טקטוניקת הלוחות הגיעה לכדי בשלות בתחילת שנות השישים של המאה העשרים.
ברם שורשיה נעוצים במלחמת הצוללות שהתרחשה במהלך מלחמת העולם השנייה.
המאמץ הגדול שהפעילו בעלות הברית בניסיון לאתר את הצוללות הגרמניות באוקיינוס האטלנטי, הביא לריכוז של נתונים אודות הקרקעית הסִלעית של האוקיינוס.
מדובר בנתונים אודות גיל הסלעים, הרכבם המינרלוגי, הכיוון המגנטי של המינרלים הברזליים ועוד.
רק לאחר סיום המלחמה, בשנת 1945, התפנו המדענים לבחון ולעבוד על הנתונים הללו, עבודה שנמשכה כ־15 שנה.
התמונה שהצטיירה למדענים הייתה של רכס מרכז אוקייני שמתנשא לגובה (יחסי) של כ־2 קילומטרים מעל סביבתו, ושבמרכזו חריץ שמשתרע לכל אורכו של הרכס, והוא פתוח אל החלק העליון של המעטפת.
הסלעים שמשני צידי הרכס המרכז אוקיאני, ואשר מהם מורכב הקרום אוקייני, בנויים רצועות רצועות ובאופן סימטרי משני צידיו של הרכס.
היינו, מדובר בזהות מלאה של רצועות הסלעים שמשני צידי הרכס – זאת על פי ההרכב המינרלוגי של רצועות הסלע, הצפיפות, הגיל, הכיוון הפליאומגנטי ועוד.
עוד התברר, שרצועות הסלעים משני צידי הרכס "גדלות" בגילן ככל שמתרחקים ממנו: הרצועות הצמודות לו הן מן ההווה (רצנטיות), וככל שנעים לכיוון המנוגד לרכס (בדר"כ לכיוון החוף), גיל הסלעים עולה עד לגיל של כ־180–200 מיליון שנה.
לא נמצאו סלעים שעתיקים מ-200 מיליון שנה בקרום האוקייני, בעוד שבקרום היבשתי בכל כדור הארץ ניתן למצוא סלעים בני עד 4,000 מיליון שנה (4 מיליארד שנה).
ממצא נוסף שעלה הוא, שמהחריץ שעובר לכל אורך הרכס המרכז אוקייני, זורם חומר סלעי מותך באופן כמעט רצוף, שמתגבש לסלע חדש משני צידי הרכס.
על בסיס הממצאים הללו, התברר המכניזם שמתקיים בקרום כדור הארץ ומעט מתחתיו : מאגמה עולה מהמעטפת בחריץ של הרכס המרכז אוקייני, מתקררת תוך כדי עלייתה, וכשהיא מגיעה קרוב מאוד לקרקעית האוקיינוס, היא מתמצקת.
בהתמצקותה, היא דוחפת לכיוון הנגדי את רצועות הקרום שהתגבשו לפניה וכך הלאה באופן כמעט רצוף.
המכניזם הזה מביא לידי כך, שהקרום האוקייני שנדחף לכיוון היבשה, מתנגש עם הקרום היבשתי.
מכיוון שהקרום האוקייני צפוף יותר מהקרום היבשתי, הקרום האוקייני נוחת אל מתחת לקרום היבשתי לכיוון המעטפת.
בהגיעו למעטפת הוא מותך, ומצטרף לחומר הסלעי המותך של המעטפת, ובתנועה קונבקטיבית של החומר בחלק העליון של המעטפת, הוא מגיע אל הפתח התחתון של החריץ ברכס המרכז האוקייני, ועולה דרכו שוב והתהליך חוזר חלילה.
משך המחזור הזה של היווצרות סלע צעיר שצמוד ל"רכס", ועד שהוא נוחת לתוך המעטפת ומגיע שוב לתחתית "הסדק" הוא כ־200 מיליון שנה.
זו הסיבה שלא ניתן למצוא בקרום האוקייני סלע עתיק יותר מגיל זה של 200 מיליון שנה.
מעטפת כדור הארץ מורכבת משתי שכבות: למעלה נמצאת הליתוספירה, המורכבת מהקרום ומן המעטפת החיצונית, ומתחתיה נמצאת האסתנוספירה, המורכבת מן המעטפת הפנימית.
הליתוספירה היא מוצקה ושבורה (שבריה מהווים את הלוחות הטקטוניים), ואילו האסתנוספירה צמיגית ובעלת צפיפות נמוכה, וכך מתאפשרת תנועתם החופשית של הלוחות על גביה.
המעטפת התחתונה מוצקה יותר מן המעטפת העליונה, לא בגלל טמפרטורה נמוכה יותר, אלא בשל לחץ רב יותר הפועל עליה.
המנגנון המניע את לוחות הליתוספירה