tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
טיפרט ודיסבורג סיימו אחרונים בבונדסליגה בעונת 2007/08 ונשרו אל הבונדסליגה השנייה, כשטיפרט לא הבקיע כלל בעונה זו.
בשתי העונות הבאות, טיפרט המשיך להיות שחקן הרכב בדיסבורג, אך לא הצליח להעפיל בחזרה לבונדסליגה, כשדיסבורג סיימה פעמיים במקום השישי.
עם זאת, בעונת 2009/10 סיים טיפרט כמלך הבישולים של הבונדסליגה השנייה עם 12 בישולים, בצוותא עם ג'ובאני פדריקו האיטלקי מארמיניה בילפלד ואמיל יולה הרומני מאנרגי קוטבוס.
בקיץ 2010 עזב טיפרט את דיסבורג וחתם בשורות העולה החדשה לבונדסליגה, קייזרסלאוטרן.
עונת הבכורה של טיפרט בקייזרסלאוטרן, 2010/11, הייתה אחת מעונות השיא בקריירה שלו, בה בישל 17 שערים וסיים כמלך הבישולים בבונדסליגה, נוסף על שני שערים שהבקיע.
בעונה זו סיימו טיפרט וקייזרסלאוטרן במקום השביעי בבונדסליגה.
עם זאת, עונת 2011/12 הייתה מוצלחת הרבה פחות.
טיפרט המשיך לשחק בהרכב קייזרסלאוטרן, אך הקבוצה הציגה את אחת ההתקפות הגרועות בבונדסליגה, ונשרה לבונדסליגה השנייה מהמקום האחרון, עם 24 שערי זכות בלבד, שניים מהם של טיפרט.
לאחר ירידת הליגה עם קייזרסלאוטרן, עבר טיפרט בקיץ 2012 לסיאטל סאונדרס מליגת ה-MLS.
טיפרט ערך במועדון זה 18 הופעות ובישל שלושה שערים, ושיחק בו עונה אחת בלבד.
בעונת 2013/14 שב טיפרט לגרמניה וחתם בבוכום מהבונדסליגה השנייה.
טיפרט ובוכום סבלו מעונה מאכזבת, בה סיימו במקום ה-15 ורק נשארו בליגה.
בשנת 2015, לאחר תקופה בה היה ללא קבוצה, חתם טיפרט בארצגבירגה אווה ששיחקה בליגה הגרמנית השלישית.
בעונת 2015/16 סיימו טיפרט ואווה במקום ה-14 בליגה השלישית, כשטיפרט עורך 31 הופעות ליגה.
בעונת 2016/17 העפילו ארצגבירגה אווה וטיפרט אל הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2019 חתם טיפרט בפ.צ.
האלשר מהליגה הגרמנית השלישית, ולמעשה חזר למועדון בו שיחק כילד.
טיפרט שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, והשתתף עם נבחרת גרמניה עד גיל 18 באליפות אירופה עד גיל 18 בשנת 2000. באליפות זו סיימה גרמניה במקום השלישי.
טיפרט צבר 24 בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, והבקיע בהן שני שערים, כשהופעתו האחרונה בנבחרת זו הייתה בשנת 2004. טיפרט מעולם לא זומן לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת.
מלך הבישולים של הבונדסליגה השנייה: 2009/10
מלך הבישולים של הבונדסליגה: 2010/11
כריסטיאן טוט (בהונגרית: Krisztián Tóth; נולד ב-1 במאי 1994) הוא ג'ודוקא הונגרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, זוכה מדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 וסגן אלוף העולם (2014).
ביוני 2014 טוט זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית כסף בגראנד פרי בודפשט.
באליפות העולם בשנת 2014 שנערכה בצ'ליאבינסק, הוא זכה במדליית כסף כאשר ניצח בשמינית הגמר את אלכסנדר קוקול הסרבי, ברבע הגמר את ורלאם ליפרטליאני הגיאורגי ובחצי הגמר את קיריל וופרוסוב הרוסי.
בגמר טוט הפסיד לאיליאס איליאדיס היווני.
באותה השנה הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במונפלייה.
באליפות אירופה בשנת 2016 שנערכה בקאזאן, זכה טוט במדליית כסף.
באותה השנה הוא השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום התשיעי לאחר שהודח בשלב שמינית הגמר עם ניצחון אחד והפסד אחד.
בפברואר 2019 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי לאחר שניצח בקרב על המדליה את לי קוכמן הישראלי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, טוט זכה במדליית ארד.
לאחר שני ניצחונות בשלבים המוקדמים, הוא הפסיד בשלב רבע הגמר לאדוארד טריפל הגרמני ונשר לקרבות בית הניחומים.
לאחר ניצחון בווזארי על נואל ואן 'ט אנד ההולנדי, הוא עלה לקרב על מדליית הארד.
בקרב על המדליה הוא התמודד מול מיכאיל איגולניקוב הרוסי ולאחר כאחד עשר וחצי דקות של קרב, הצליח טוט להטיל את יריבו על צידו וניצח בווזארי.
באליפות אירופה בג'ודו 2021 שנערכה בליסבון זכה במדליית ארד אחרי שהפסיד ברבע הגמר לבקה גריניאשוולי הגיאורגי וניצח את נואל ואן 'ט אנד בבית הניחומים ואת מיכאיל זגאנק מטורקיה בקרב על הארד.
באליפות העולם בג'ודו 2021 שנערכה בבודפשט זכה במדליית ארד לאחר שניצח את גנטולין אלטנבגנה ממונגוליה, בחצי הגמר הפסיד לדבלט בובונוב מאוזבקיטן.
באליפות אירופה בג'ודו 2022 שנערכה בסופיה סיים במקום חמישי לאחר שהפסיד ללוקה מאיסורדזה הגיאורגי בחצי הגמר ולמאמאדני מהדייב האזרי.
באליפות העולם בג'ודו 2022 שנערכה בטשקנט הפסיד טוט בקרב הראשון שלו לטריסטאני מוסאחלישווילי מספרד.
באליפות אירופה בג'ודו 2023 שנערכה במונפלייה זכה במדליית ארד לאחר שהפסיד בחצי הגמר לנמניה מיידוב הסרבי, וניצח את אלכס קרט הרומני בבית הניחומים ואת נואל ואן 'ט אנד בקרב על הארד.
באליפות העולם בג'ודו 2023 שנערכה בדוחה הפסיד בקרב הראשון שלו לרפאל מסדו מברזיל.
באליפות אירופה בג'ודו 2024 שנערכה בזאגרב זכה במדליית כסף לאחר הפסד בגמר לאליין חג'ייב האזרי.
בחצי הגמר ניצח את מוראד פאטייב האזרי.
באולימפיאדת פריז הפסיד בסיבוב הראשון לאלכס קרט הרומני בעונשים.
טוט נשא את דגל הונגריה בטקס הפתיחה של האולימפיאדה ביחד עם שחקנית הכדוריד בלאנקה בירו.
שנה קטגוריה עיר מדינה 2014 גראנד פרי זאגרב 2014 גראנד סלאם אבו דאבי איחוד האמירויות 2015 גראנד פרי זאגרב 2016 גראנד פרי בודפשט 2017 גראנד פרי זאגרב 2018 גראנד פרי בודפשט 2023 גראנד פרי לינץ 2023 גראנד פרי זאגרב
כריסטיאן טראמיץ הוא שחקן גרמני.
טראמיץ נולד במינכן למפיק הקולנוע רודולף ולמוניקה טראמיץ.
אחיו ניקולס שינה את שם משפחתו לגרמוס, והוא הכנר הראשי בתזמורת הסימפונית של וינה.
סבו מצד האם הוא השחקן האוסטרי פאול הרביגר , בת-דודו היא השחקנית מאבי הרביגר .
בני משפחה נוספים הם אליזבת אורת , כריסטיאנה ומארזה הרביגר , בנותיהם של אטילה הרביגר ושל פאולה וסלי .
בתחילת דרכו למד תולדות האמנות, פילוסופיה ודרמה והחל את הקריירה שלו בתחום המדיה שהגיש, תוכנית ברדיו של מינכן.
מ-1997 ועד 2002 הופיע בתוכנית הקומדייה "Bullyparade" ביחד עם חברו מיכאל הרביג.
ב-2001 שיחק בסרט "Der Schuh des Manitu" המהווה פארודיה על סרטי מערבונים וב-2004 שיחק בסרט ההמשך שלו "Traumschiff Surprise – Periode 1".
ב-2004 גילם את הצייד ב-"7 Dwarves – Men Alone in the Wood", סרט קומדייה העוקב אחר האגדה של שלגייה ושבעת הגמדים.
ב-2007 שיחק בקומדיה הרומנטית של טיל שווייגר "ארנב בלי אוזניים".
ב-2008 שיחק בסרט הביוגרפי על הזמר פאלקו.
ב-2009 שיחק בסרט האוסטרי "Das Vaterspiel".
ב-2015 שיחק בקומדיה הרומנטית "Gut zu Vögeln" וגם שיחק ולקח חלק בכתיבת התסריט לסרט "Gespensterjäger – Auf eisiger Spur" המתבסס בעיקרו על ספר של קורנליה פונקה.
הוא דובב בסרטי הנפשה רבים, ובהם ב"מוצאים את נמו", "טינקרבל", שם דיבב את בובל, "צעצוע של סיפור 3", שבו דיבב את קן, הוא דובב בסרט "Lissi und der wilde Kaiser" המהווה פארודיה לסרט "סיסי" והופיע במספר סדרות טלוויזיה.
טראמיץ אב לתאומים מנישואיו הראשונים, ב-2004 התחתן בשנית והוא אב לבן ובת מנישואיו אלה.
כריסטיאן לוס לאנגה (בנורווגית: Christian Lous Lange; 17 בספטמבר 1869 – 11 בדצמבר 1938) היה היסטוריון, מורה ומדען פוליטי נורווגי.
מההוגים המרכזיים של רעיון האינטרנציונליזם.
זוכה פרס נובל לשלום לשנת 1921.
לאנגה נולד ב-17 בספטמבר 1869 בסטוונגר.
הוא סיים את בית הספר התיכון בשנת 1887 ולאחר מכן למד היסטוריה, אנגלית וצרפתית באוניברסיטת אוסלו.
בשנת 1893 סיים את לימודיו באוניברסיטה.
לאנגה עבד כמחנך כמספר שנים עד שחזר לאוניברסיטת אוסלו ללימודי דוקטורט.
בשנת 1899 החל לכהן כמזכיר באיגוד הבין-פרלמנטרי וכיהן בתפקיד זה כעשר שנים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה כיהן לאנגה כציר בארגון חבר הלאומים.
כריסטיאן אדם לנדנברגר היה צייר אימפרסיוניסטי גרמני ופרופסור באקדמיה הממלכתית לאמנויות יפות בשטוטגרט.
הוא ידוע במיוחד בציור הנוף שלו.
הוא היה השני במשפחה בת תשעה ילדים.
הוא החל את לימודי האמנות בבית הספר המלכותי לאמנות בשטוטגרט בשנת 1879. בשנים 1883–1887 למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, שם נחשף לראשונה לרעיונות החדשים באמנות שהסתובבו שם.
בשנת 1890 הציג את עבודותיו בפומבי לראשונה בתערוכת האמנות הבינלאומית במינכן בגלספלאסט, וכעבור שנתיים הפך לאחד החברים המייסדים של הזציון במינכן.
הוא הציג באופן קבוע עד שנת 1916.
בשנת 1895 הקים בית ספר פרטי לאמנות ולימד רישום באיגוד האומנות של מינכן בשנים 1899 עד 1905. באותה תקופה הפך לפרופסור באקדמיה הממלכתית לאמנויות יפות בשטוטגרט.
בתחילה הוא יצר ציורים ריאליסטיים באמצעות לוח צבעים כהה.
לאחר 1890 הוא השתמש בצבעים בהירים יותר עם אפקטים של תאורה ומשיחות מכחול רחבות.
הוא נחשב לאחד מחלוצי הציור הגרמני באוויר החופשי.
בין השנים 1893–1915 הוא עבד על סדרת ציורים שכינה "נערים רוחצים".
ציורי הנוף שלו הושלמו בנורווגיה ולאורך חוף הים ההולנדי וכן בדרום גרמניה.
לאחר 1919 החל לייצר תחריטים בעלי אופי דתי.
כריסטיאן וולפגנג לינדנר (נולד ב-7 בינואר 1979) הוא פוליטיקאי גרמני ששימש כשר האוצר של גרמניה, מנהיג המפלגה הדמוקרטית החופשית (FDP) מאז 2013. מכהן כחבר בבונדסטאג מטעם מדינת נורדריין-וסטפאליה מאז 2017.
כריסטיאן לינדנר נולד בוופרטל, גרמניה לוולפגנג לינדנר מורה למתמטיקה ומדעי המחשב.
לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה בשנת 1998 ושירות לאומי, למד כריסטיאן לינדנר מדעי המדינה באוניברסיטת בון בשנים 1999 עד 2006.
במהלך לימודיו הפך לינדנר לקצין מילואים בחיל האוויר.
כיום לינדנר הוא רב-סרן במילואים של חיל האוויר הגרמני.
לינדנר הצטרף ל-FDP בשנת 1995. הוא היה חבר בוועד המנהל של ה-FDP במדינת נורדריין-וסטפאליה מאז 1998 והיה למזכ"ל בשנת 2004 (עד פברואר 2010).
בבחירות שנערכו במאי 2000 לפרלמנט של נורדריין-וסטפאליה, נבחר לינדנר בן ה-21 והיה לחבר הפרלמנט הצעיר ביותר בהיסטוריה של הפרלמנט.
בין השנים 2005–2009 היה סגן יו"ר הסיעה של ה-FDP בפרלמנט.
ב-2007 הוא הפך לחבר בוועד המנהל של ה-FDP ברמה הפדרלית.
משנת 2009 שימש לינדנר כחבר בבונדסטאג הגרמני.
הוא היה חלק ממשלחת ה-FDP בנושא משפחות, שילוב מהגרים ותרבות במשא ומתן להקמת קואליציה בבחירות הפדרליות 2009.
מדצמבר 2009 ועד להתפטרותו בדצמבר 2011, לינדנר היה מזכ"ל ה-FDP הפדרלית.
לאחר מכן, לינדנר נבחר לכהן כיו"ר הFDP במדינת נורדריין-וסטפאליה בבחירות בשנת 2012. בבחירות, הFDP קיבלה 8.6% מהקולות, התוצאה עלתה על הציפיות, כאשר המפלגה נאבקה על אחוז החסימה שעמד על 5%.
לאחר ניצחון המפלגה בבחירות הוא כיהן כמנהיג הפרלמנטרי של ה-FDP במדינת נורדריין-וסטפאליה, ועבד באופוזיציה.
במרץ 2013 נבחר לאחד מסגניו של פיליפ רסלר המנהיג הפדרלי של ה-FDP.
לינדנר נבחר ליו"ר החדש של ה-FDP בעקבות התפטרותו של היו"ר פיליפ רסלר לאחר הבחירות הפדרליות בגרמניה בשנת 2013 בהן ה-FDP לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה לבונדסטאג לראשונה מאז 1949.
לינדנר היה נציג ה-FDP לוועידה הפדרלית לבחירת נשיא גרמניה בשנת 2017, שם אישר את מועמד הממשלה פרנק-ואלטר שטיינמאייר.
באותה שנה הוא הוביל את הקמפיין המוצלח של מפלגתו לקראת הבחירות במדינת נורדריין-וסטפאליה בשנת 2017, מה שהביא להצטרפות ה-FDP לממשלה של ראש הממשלה הנכנס ארמין לאשט.
בבחירות הכלליות בגרמניה 2017, הFDP נכנסה מחדש לבונדסטאג עם תוצאה מרשימה של 10.7%.
לאחר אותו קמפיין מוצלח כיהן לינדנר כמנהיג הסיעה הפרלמנטרית של ה-FDP בבונדסטאג.
באוקטובר 2017, ה-CDU של אנגלה מרקל והירוקים פתחו במשא ומתן עם ה-FDP להקמת קואלציית ג'מייקה (ליברלים-ירוקים-שמרנים), שבה לינדנר יכהן כשר האוצר.
קואליציה כזו הייתה האפשרות הריאלית היחידה להקמת ממשלה (למעט קואליציה גדולה של ה-CDU ו-SPD) אך כמעט מעולם לא הייתה בשימוש ברמה אזורית כלשהי בגרמניה.
בנובמבר 2017, לאחר חצות, עזבו לינדנר ומפלגתו את המשא ומתן הקואלציוני שארך לאחר ארבעה שבועות לא מוצלחים, ולבסוף במרץ 2018 הוקמה פעם נוספת קואליציה גדולה של הCDU-CSU עם SPD, שדחתה בעבר כל השתתפות בממשלה החדשה.
בבחירות הכלליות בגרמניה 2021, לינדנר הוביל קמפיין בו הFDP נבחרה בכ-11.5% מהקולות.
מיד לאחר תוצאות הבחירות החלו שיחות גישוש בין הFDP לירוקים על כניסה לקואליציה משותפת.
לאחר הקמת הממשלה, המורכבת מהFDP, והירוקים, מונה לינדנר לשר האוצר.
הוא תכנן להוריד מיסים בתקציב 2023. הוא ביקש מעמיתיו לקבינט לבחון את הוצאות הפרויקטים של משרדיהם.
בנובמבר 2024 פיטר קנצלר גרמניה, אולף שולץ, את לינדנר, בגלל מחלוקת ממושכת בין השניים.
לינדנר היה נשוי במשך כשבע שנים לעיתונאית דגמר רוזנפלד.
בשנת 2018 החל לצאת עם העיתונאית פרנקה לפדלט, הצעירה ממנו בכ-13 שנה.
כריסטיאן ליס הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.
ליס נולד בלונדון ב-24 בנובמבר 1995. לליס אח תאום בשם ג'ונה גם הוא שחקן.
בת דודתו היא השחקנית נטשה סיל.
ליס החל את קריירת המשחק המקצועית שלו בתחילת שנות העשרה שלו.
בגיל 9, ליס ערך את הופעת הבכורה שלו בווסט אנד.
כריסטיאן הוא חבר בתיאטרון הבריטי הלאומי לנוער.
בשנת 2015 הופיע עם אחיו ברשימת כוכבי המחר של המגזין HELLO.
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בגיל 13 בסדרה "The Bill".
שנה לאחר מכן הופיע בסדרה "Minder" ובסרט הקצר "ג'ני והתולעת" שביים איאן קלארק .
בשנת 2010 שיחק בסרט הכופר.
בסרט גילם את נער הבר מצווה.
בשנת 2012 שיחק בסדרה "Parents" ובפרק בקומדיית המצבים "Big Bad World".
בשנת 2014 שיחק בסרט הקצר "Gutpunch".
שנה לאחר מכן שיחק בסרט הפנטזיה אגדת האגדות לצד סלמה הייק.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סאן רקורדס".
הסדרה מספרת את סיפור הקמת חברת התקליטים של סם פיליפס משנות ה-50, כשליס מגלם את הזמר ג'רי לי לואיס.
בשנת 2021 שיחק בארבעה פרקים של קומדיית המצבים הבריטית "ללא מילים" ובסרט הקולנוע "The Phantom of the Ope".
בשנת 2022 גילם את גלן מטלוק, נגן גיטרה בס, שנודע בעיקר כנגן הבס המקורי של להקת הפאנק הסקס פיסטולס.
כריסטיאן לואינדמה הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו המשחק בעמדת הבלם.
לואינדמה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובגיל 21 הצטרף למזמבה עמה זכה בגביע הקונפדרציה האפריקאי לשנת .
ב-31 בינואר 2017 הושאל לסטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה, עם אפשרות לרכישה.
ב-25 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2:0 לוואסלנד-בוורן וכעבור 3 ימים הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1:3 נגד רויאל אוניון סן-ז'ילואז.
ב-18 במאי של אותה שנה חתם על חוזה במועדון.
ב-17 במרץ 2018 השתתף בניצחון 1:0 נגד גנק כדי לזכות עם קבוצתו בגביע הבלגי לשנת 2018 ולהעפיל לליגה האירופית.
ב-31 בינואר 2019, הושאל לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית עד לסיום העונה, עם אפשרות לרכישה.
בסיום העונה זכה עם גלאטסראיי בדאבל, והמועדון רכש את כרטיס השחקן שלו.
בנובמבר 2019 פורסם כי הוא יעבור ניתוח בברך.
ב-30 בינואר 2022, גלאטסראיי הכריזה על השאלתו לחצי שנה של לואינדמה לאל תעאוון מליגת העל הסעודית.
ב-5 ביוני 2017 לואינדמה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בניצחון 0:2 נגד .
כריסטיאן חווידט (בדנית: Christian Hvidt; נולד ב-15 ביולי 1942) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר הדני אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין 1996–2002.
חווידט נולד ב-15 ביולי 1942 והתגייס לחיל האוויר המלכותי הדני ב-1961. הוא למד באקדמיית קצינים וב-1962 קיבל דרגת לויטננט-משנה.
בין 1975–1979 שימש כמפקד שימש כמפקד פיקוד האוויר הטקטי.
לאחר מכן שימש כמפקד טייסת עד 1983. לאחר מכן שימש כראש אגף התכנון והמדיניות במטכ"ל עד 1987 אז מונה למפקד תחנת האוויר קארופ.
בין 1994–1996 שימש כנציג דנמרק בוועדה הצבאית של נאט"ו בבריסל.
ב-3 באוגוסט 1996 מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
ב-30 בספטמבר 2002 הוא סיים את תפקידו ופרש מהצבא.
כיום משמש חווידט כיו"ר הדירקטוריון של חברת סמלר (Semler) העוסקת בייבוא מכוניות.
כריסטיאן יאקיץ' (בקרואטית: Kristijan Jakić; נולד ב-14 במאי 1997 בספליט שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אאוגסבורג מהבונדסליגה ובנבחרת קרואטיה.
ספליט, לוקומוטיבה זאגרב, איסטרה 1961 ודינמו זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית.
ב-30 באוגוסט 2021 הושאל יאקיץ' למשך עונה אחת לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.
ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד שטוטגרט במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022. ב-12 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-2 על באייר לברקוזן במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
בסך הכל ערך 26 הופעות ליגה במועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.
הוא זכה עם איינטרכט פרנקפורט בליגה האירופית.
ב-29 במאי 2022 חתם על חוזה קבוע לארבע עונות במועדון.
בינואר 2024 הושאל לאאוגסבורג עד לסוף העונה.
ב-8 באוקטובר 2021 ערך יאקיץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בניצחון 3-0 על נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
כריסטיאן זקארדו (באיטלקית: Cristian Zaccardo; נולד ב-21 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן הימני.
זקארדו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בולוניה.
בשנת הצטרף לקבוצה הבוגרת אך הושאל לספציה לעונה אחת.
ב-18 באוקטובר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בבולוניה בהפסד 1-0 ללצ'ה.
בקיץ חתם בפלרמו תמורת 680 אלף אירו.
זקארדו היה שותף להישג השיא של המועדון ב-37 שנים שסיימה במקום השישי והעפילה לראשונה בתולדותיה לגביע אופ"א.
בעונת 2007/2008 שימש כקפטן המועדון.
בקיץ חתם בוולפסבורג מבונדסליגה, עמה היה שותף לזכייה הראשונה של המועדון באליפות גרמניה.
ב-24 בינואר 2013 זקארדו חתם לשנה וחצי במילאן תמורת כרטיס השחקן של ג'מאל מסבאח.
ב-1 בפברואר 2015 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד פארמה.
בקיץ , עבר בהעברה חופשית לקארפי העולה החדשה לסרייה א' בה הוא חתם על חוזה לשנתיים, אך שיחק במדיה שנה לאחר שהמועדון חזר לסרייה ב' בסיום העונה.
ב-31 באוגוסט 2016, זקארדו הושאל לויצ'נצה עם אופציה לרכישה בסיום העונה.
ב-13 ביולי 2017 שוחרר מהמועדון.
באוקטובר חתם בחמרון ספרטנס מליגת העל המלטזית במדיה שיחק עד לסיום העונה.
ב-31 בינואר 2019 חתם בטרה פיורי מסן מרינו.
ב-9 ביולי 2019 הודיע על פרישה בחשבון האינסטגרם שלו.
זקארדו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של איטליה.
ב-17 בנובמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-1 נגד .
ב-8 באוקטובר 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006 שהבטיח את עלייה של איטליה למונדיאל 2006. זקארדו נכלל בסגל הנבחרת לקראת המונדיאל.
בשלב הבתים שיחק שני משחקים והבקיע שער עצמי בתיקו 1-1 נגד .
בהמשך, איטליה זכתה באליפות העולם.
ב-17 באוקטובר 2007 ערך את הופעתו האחרונה בניצחון 0-2 נגד .
כריסטיאן וילהלם פון דוהם היה עורך דין, דיפלומט, היסטוריון, סופר פוליטי ופקיד ממשלתי פרוסי.
ידוע בשל חיבורו פורץ הדרך על תיקונם האזרחי של היהודים (Über die bürgerliche Verbesserung der Juden).
הוא דגל באמנציפציה ליהודים ברוח הנאורות וקידם אותה ברחבי אירופה.
נולד בעיר למגו ב-1751. אביו, וולרד לודוויג וילהלם, ששימש ככומר המקומי, מת כשכריסטיאן היה בגיל 7 והוא התחנך בעיקר על ידי אמו אן אליזבת.
בין השנים 1768–1773 למד משפטים באוניברסיטת לייפציג ולאחר מכן, בין 1774 ל-1776 באוניברסיטת גטינגן.
בספטמבר 1776 מונה לפרופסור לכלכלה ולסטטיסטיקה.
בשנת 1779, מונה לעובד המדינה הפרוסית כארכיונאי ובשנת 1780 נישא לאנה הנרייטה אליזבת הלבינג.
בשנת 1783 החל לעבוד במשרד החוץ הפרוסי, ובשנת 1786 קיבל תואר אצולה מפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
בין השנים 1808–1810 שימש כשגריר ממלכת וסטפאליה בדרזדן.
דוהם ידוע בעיקר בשל חיבורו פורץ הדרך על תיקונם האזרחי של היהודים (Über die bürgerliche Verbesserung der Juden) שפרסם ב-1781. בחיבור זה הגה לראשונה את האמנציפציה ליהודים שהתהוותה בשנים שלאחר מכן.
כתיבת החיבור באה בעקבות בקשת סרף בר, יהודי מאלזס, ממשה מנדלסון לכתוב עדות על אפיים החיובי של היהודים, מנדלסון השיב כי מוטב יהיה כי הוגה לא-יהודי יכתוב על כך והפנה אותו לדוהם.
בעקבות פניית סרף בר ומנדלסון, כתב דוהם את המאמר.
במאמר טען דוהם כי אין מניעה כללית שהיהודים יהיו אזרחים טובים במדינה, אלא רק בעיות מקומיות שנבעו בעיקר מהתקנות כנגדם.
הוא הוסיף גם שרצוי להשאיר בידיהם את החופש לדון על פי דיניהם, לרבות את הזכות להחרים ולנדות את בני הקהילה לפי הצורך.
עם זאת, הסכים עם דעתו של המלך פרידריך הגדול, שאין להרבות יותר מדי את מספרם באוכלוסייה, וקבע שיש צורך לתקן ליקויים רבים במנהגיהם ובתכונותיהם.
משה מנדלסון שלא הסכים עם חלק מדבריו של דוהם, התייחס לכך בהקדמתו לספר "לתשועת ישראל" של מנשה בן ישראל שאותה כתב ב-1782.
דוהם ביקר את ראשוני היהדות הרפורמית על כך שזנחו את השפה העברית, וב-1812 פרסם חיבור בשם "דברים אחדים להגנת השפה העברית נגד הרחקתה מתפילת היהודים בפרוסיה".
החיבור בא כתגובה לדבריו של דוד פרידלנדר שביקש בתזכיר שהגיש לממשלה "לסלק את העברית מבתי הכנסת".
כריסטיאן לופלר (בגרמנית Christian Löffler; נולד ב-5 באפריל 1985) הוא מוזיקאי גרמני המתמחה במוזיקה אלקטרונית בסגנונות טכנו, דאון טמפו ואמביינט.
הוא הוציא שישה אלבומי אולפן.
בשל סגנונו האיטי והמלודי, יש שמגדירים את המוזיקה שלו כ"האוס מהורהר" ומלנכולי.
לופלר נולד בגרייפסוולד בשנת 1985 במזרח גרמניה לשעבר והתגורר בגראל-מוריץ שבמקלנבורג -מערב פומרניה.
בשנת 2006 החל ללמוד אומנות באוניברסיטת גריפסוואלד.
לופלר מעצב את עטיפות התקליטים והקליפים שלו בעצמו עד היום.
לופלר מתגורר במקלנבורג ומחזיק בסטודיו בבקתת עץ בחצי האי דארס הסמוך.
בצעירותו החל לופלר לעבוד על מוזיקה וערך את הופעותיו הראשונות באזור גריפסוואלד.
הוא התחיל להקליט צלילי סביבה ורעשים מהטבע, שאותם הוא עיבד במכונת תופים.
בשנת 2009, הקים את לייבל המוזיקה Ki Records.
לצורך העבודה על אלבום הבכורה שלו A Forest, שיצא ב-2012, לופלר התבודד על אי בים הבלטי למשך שלושה חודשים.
ב-2016 הוציא לופלר את אלבומו השני, Mare, המכיל 17 רצועות.
באפריל 2019, כריסטיאן לופלר הוציא תחילה את אלבומו השלישי Graal, ואחריו במרץ 2020 אלבומו הרביעי Lys.
אלבומו הרביעי נכנס לראשונה למצעד האלבומים הגרמני.
אלבומו הבא של לופלר Parallels: Shellac Reworks, נוצר במהלך מגפת הקורונה.
לייבל המוזיקה הקלאסית הגרמנית Deutsche Grammophon הציע ללופלר גישה לתקליטים מהארכיון של הלייבל כדי לפרש מחדש את יצירות המוזיקה של התקופות הבארוק, הקלאסית והרומנטית בסגנון שלו.
האלבום כולל עיבודים ליצירות של בטהובן, באך, וגנר, שופן, סמטנה וביזט.
באפריל 2024 הוציא לופלר את אלבומו השישי, A Life.
לופלר יוצא לסיבובי הופעות ברחבי העולם במשך כשלושה חודשים בשנה.
יש לו קהל עולמי והופיע בעבר באירופה, ארצות הברית ויפן.
בשבועון הגרמני דר שפיגל נכתב על סגנונו הייחודי: "במקום לעשות פופ למועדונים, כריסטיאן לופלר עושה בדיוק את ההפך...
הוא יוצר מוזיקת האוס כרקע להתבוננות והתבוננות פנימית.
הקטע 'Forest' הוא קלאסיקה של האוס מהורהר"
ב-2016 עם יציאתו של Mare, נאמר כי לופלר מצליח שוב ושוב "לשלב טכנו, פופ, מלנכוליה ושמחה תחת כובע אחד.
במאי 2024 מגזין Faze כתב כי "לופלר ממקם את עצמו עם אלבומו A Life באופן מודע וברור כנגד האפשרויות הטכנולוגיות של הבינה המלאכותית במוזיקה, ומתעקש להתייחס אל היצירתיות האנושית כדבר עמוק וייחודי".
המגזין AllMusic תיאר את יצירותיו של לופלר כ"מוזיקה טעונה רגשית, מלנכולית שמרגישה מבודדת אך מושכת בצורה מוזרה."
כריסטיאן ליי הוא פוליטיקאי גרמני.
הוא חבר בבונדסטאג הגרמני של מדינת נורדריין-וסטפאליה.
לי הוא יושב ראש מפלגת די לינקה במדינת נורדריין-וסטפאליה מאז 2016. הוא התמודד באזור הבחירה Duisburg II בבחירות הכלליות בגרמניה 2021, וזכה במושב בבונדסטאג ברשימת המפלגה.
ליי ייסד את העמותה למפלגה החדשה של זארה וגנקנכט – מפלגת BSW.
במסיבת עיתונאים ב-23 באוקטובר 2023 הוא הודיע כי יעזוב את השמאל ויצטרף למפלגה
כריסטיאן זבישיצקי הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
זבישיצקי גדל במחלקות הנוער של SC קונדי וואקר אינסברוק, ובשנת 2020 הצטרף למחלקת הנוער של רד בול זלצבורג.
בחודש ספטמבר 2024 חתם על חוזה מקצועני ראשון ברד בול זלצבורג, והחל לשחק בליפרינג, קבוצת המילואים של המועדון.
ב-18 ביוני 2025 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–2 על פצ'וקה במסגרת שלב הבתים של גביע העולם למועדונים לשנת 2025.
כריסטיאן טאר היה פוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת פנסילבניה.
כריסטיאן טאר נולד ב-25 במאי 1765 בבולטימור שבפרובינציית מרילנד.
בשנת 1794 עבר למחוז וסטמורלנד שבפנסילבניה ועסק בחקלאות.
בנוסף, עסק בייצור כלי חרס (קדרות) במחוז פייט שבפנסילבניה.
טאר נבחר כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרסים ה־15 וה־16. הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של פנסילבניה בשנים 1821 ו־1822. ב־31 באוקטובר 1827 מונה למפקח על הדרך שנבנתה על ידי ממשלת ארצות הברית מקמברלנד שבמרילנד ועד וילינג שבווירג'יניה (כיום וירג'יניה המערבית).
הוא כיהן בתפקיד זה עד 20 במרץ 1829.
טאר נפטר ב-24 בפברואר 1833 בעיירה וושינגטון שבמחוז פייט, פנסילבניה, ונקבר בבית הקברות המתודיסטי בבראונסוויל, פנסילבניה.
כריסטיאן מייקל לאונרד סלייטר הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב עבור תפקידו בסדרה "מר רובוט".
כריסטיאן סלייטר נולד בניו יורק למרי ג'ו סלייטר - מלהקת שחקנים ומפיקה ולמייקל הוקינס - שחקן טלוויזיה.
בשל קרבתם של הוריו לתחום הבמה, סלייטר החל ללמוד כבר מגיל קטן דרמה.
הוא החל את קריירת המשחק שלו בהופעת בכורה טלוויזיונית באופרת סבון שהפיקה רשת ABC בשם "חיים רק פעם אחת", בשנת 1976. הוא כיכב גם בתיאטרון ובסרטי טלוויזיה, עד אשר עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע "האגדה על בילי ג'ין", שהיה סרט מסע-פשע בסגנון "בוני וקלייד".
סלייטר היה אז רק בן 16, אבל שיער הבלונד הגולש ומראהו המצודד הפכו אותו לכוכב נעורים תוך זמן קצר.
מאז כיכב בסרט עטור השבחים "שם הוורד", בסרטי הנעורים "מלכות הכיתה" ו"רדיו חזק", ובשורה של סרטי פעולה ומתח מצליחים כגון "רובין הוד: נסיך הגנבים", "רומן על אמת", "ראיון עם ערפד" ו"קוד שבור".
משלהי שנות התשעים נטש סלייטר את הסרטים ההוליוודים בשעה שהקריירה שלו איבדה גובה, ועבר לככב בסרטי טלוויזיה ובסרטים דלי תקציב, בהם "עד החתונה זה יעבור", "המועמדת", "הפריצה ללאס-וגאס", "בשם הכסף" ו"צ'רצ'יל: השנים בהוליווד", בו גילם את וינסטון צ'רצ'יל.
הוא ניסה לחזור בסרט הוליוודי גדול, בסרט הפעולה "לחישות מלחמה" מ-2002, לצד ניקולאס קייג', סרט בתקציב של 115 מיליון דולר, אולם הביקורות ברובן קטלו את הסרט, והסרט היה לכישלון קופתי מהדהד.
הוא החל לככב בתיאטרון הווסט אנד הלונדוני בראשית העשור בהצגה "קן הקוקייה", בה גילם את התפקיד שעשה ג'ק ניקולסון בסרט הקולנוע וב"ציפור הנעורים המתוקה", מאת טנסי ויליאמס.
כמו כן גילם ב-2005 את טום ב"ביבר הזכוכית", מחזה נוסף מאת טנסי ויליאמס, הפעם על במות ברודוויי, וגם כיכב בסרט המבוסס על משחק מחשב "לבד בחשיכה" שכשל בקופות וספג ביקורות קשות.
בשנת 2006 הוא היה קריין של סרט תיעודי על ג'יימס דרזנוק (חייל אמריקאי שערק לקוריאה הצפונית).
בהמשך כיכב סלייטר במספר סדרות טלוויזיה, אשר ברובן ירדו מהמסך לאחר תקופה קצרה ובהן "האויב הכי גרוע של עצמי" (2008).
מאז שנת 2015 מככב סלייטר בסדרה המצליחה "מר רובוט" ברשת USA, בה הוא מגלם את ההאקר המכונה "מר רובוט".
בינואר 2016 זכה סלייטר לראשונה בפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסדרה, אשר חודשה לעונה שנייה.
ב-2016 שיחק בסרט הדרמה "קינג קוברה" שם גילם את סטפן, לצד ג'יימס פרנקו, גארט קלייטון, מולי רינגוולד, ואלישה סילברסטון, וקיגן אלן.
בשנת 2017 השתתף בדרמה הפוליטית הארגנטינאית "הפסגה" לצד השחקן ריקרדו דרין.
בין השנים 2000–2006 היה סלייטר נשוי לעיתונאית רייאן האדון, ויש להם שני ילדים.
לכריסטיאן בת נוספת שנולדה ב-2019 ובן נוסף שנולד ב-2024.
סלייטר ניהל אורח חיים פרוע ונעצר ארבע פעמים.
ב-1989 הוא התרסק לתוך תא טלפון עם מכוניתו, ונעצר לאחר מרדף שבמהלכו תקף שוטר.
ב-1994 נעצר בשדה התעופה "קנדי" לאחר שעלה עם אקדח למטוס.
החמורה מבין העבירות הייתה באוגוסט 1997. סלייטר - תחת השפעת סמים ואלכוהול - תקף בנשק חם שלושה אנשים, פצע אחד מהם, ואחר כך תקף את חברתו ושוטר שנקרא למקום.
הוא נידון לשלושה חודשי מאסר, ושוחרר כעבור 59 יום, לאחר ניכוי שליש על התנהגות טובה.
צבא המתים: וגאס האבודה (2021) - דיבוב
המושכים בחוטים (2021-הווה) - דיבוב
כריסטיאן סמואל וייס (גרמנית: Christian Samuel Weiss; 26 בפברואר 1780 – 1 באוקטובר 1856) היה מינרלוג גרמני שלזכותו נזקפים קביעת הפרמטרים של הקריסטלוגרפיה המודרנית והפיכתה לענף במתמטיקה.
וייס נולד בלייפציג ובגיל 16 החל ללמוד רפואה באוניברסיטה בעיר, אלא שהמדעים המדויקים, בייחוד פיזיקה, כימיה ומינרלוגיה עניינו אותו יותר והוא עבר לברלין לצורך השלמת לימודים בתחומים אלו.
בין השנים 1803 ל-1808 הוא שימש כמרצה לפיזיקה באוניברסיטה של לייפציג.
ב-1810 הוא התמנה לראש החוג למינרלוגיה באוניברסיטת ברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט) והמשיך בתפקיד זה במשך 46 שנים.
את העניין בקריסטלוגרפיה עוררו בו מחקריו של המינרלוג הצרפתי רנה ז'יסט אאיאי, ווייס תרגם לגרמנית את המסה על קריסטלוגרפיה של אאיאי.
בין תרומותיו להתפתחות הקריסטלוגרפיה ניתן לציין את קביעת סיווג הגבישים על פי הסימטריה החיצונית שלהם.
וייס היה הראשון שסיווג את הגבישים על פי הסימטריה של המבנה הגבישי כדוגמת אורתורומבי, איזומטרי, טטרגונלי וכדומה.
כריסטיאן מונג'יו (ברומנית: Cristian Mungiu; נולד ב-27 באפריל 1968 ביאשי) הוא במאי, תסריטאי ומפיק סרטי קולנוע רומני.
זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 2007 על סרטו "4 חדשים, 3 שבועות ויומיים".
מונג'יו משתייך לדור החדש של אנשי קולנוע רומנים שלאחר נפילת המשטר הקומוניסטי במהפכת דצמבר 1989.
נולד בעיר יאשי, במולדובה, במזרח רומניה, במשפחה של רופא.
כריסטיאן מונג'יו למד ספרות אנגלית ואמריקאית באוניברסיטת יאשי.
לאחר מכן עבד כעיתונאי, כמורה וכמנחה תוכניות רדיו טלוויזיה ולמד בימוי קולנוע באקדמיה לתיאטרון ולקולנוע בבוקרשט.
בעת לימודיו מונג'יו השתתף כעוזר במאי בכמה הפקות זרות שצולמו ברומניה, "קפטן קונאן" של ברטראן טברנייה 1996 ו"רכבת לחיים" (או "דרך החיים") של ראדו מיכאילאנו 1998. סיים לימודי הקולנוע בשנת
1998. ביים מספר סרטים קצרים, ביניהם הצטיין הסרט "Zapping" שזכה בפרס הגדול בפסטיבל דקינו.
סרטו הארוך הראשון "מערב, זכה לתשומת לב מיוחדת במסגרת "שבועיים של הבמאים ", המקבילה לפסטיבל קאן.
לסרטו השני "4 חדשים, 3 שבועות ויומיים " הוענק פרס דקל הזהב
לשנת 2007 בפסטיבל קאן ה-60. סרט זה העומד להיות חלק מסדרה של סרטים על אודות החיים תחת המשטר הקומוניסטי ברומניה
מבוסס על סיפורן של נשים צעירות בתקופת ה"דקרט" (decret) החלטת צ'אושסקו לאסור הפלות ברומניה, לעקוב מעקב צמוד משטרתי על מהלך הריונות (על ידי "סיירות הפלות") ולהעניש
עונשים כבדים על מבצעי הפלות, שהמטרה הייתה להגיע תוך מספר שנים לאוכלוסייה של 30 מיליון תושבים.
בעקבות הישגיו הוענק לכריסטיאן מונג'יו האות הלאומי "סטיאווה רומניאי" ("כוכב רומניה"} בדרגת אביר מידי הנשיא טראיאן בססקו.
אחותו של כריסטיאן מונג'יו, ד"ר אלינה מונג'יו - פיפידי, רופאה בהכשרתה, היא עיתונאית ומומחית בעלת שם ברומניה במדעי המדינה.
2007: 4 חדשים 3 שבועות ויומיים
1996 Capitaine Conan של ברטראן טברנייה
1998 Train de vie של ראדו מיכאיליאנו
כריסטיאן פאנדר הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
פאנדר שיחק לאורך רוב הקריירה שלו בשאלקה 04 ובהנובר 96, וערך שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה בשנת 2007. פאנדר סבל לאורך הקריירה מפציעות רבות.
בעונת 2010/11 זכה עם שאלקה 04 בגביע הגרמני, אך לא שיחק בגמר בו ניצחה שאלקה את דיסבורג בתוצאה 5-0. בקיץ 2011 עבר פאנדר להנובר 96. פאנדר שיחק במועדון עד לשנת 2015 אך לא באופן סדיר עקב הפציעות, וצבר 63 הופעות במשך ארבע עונות.
בתום עונת 2015 לא הוארך חוזהו של פאנדר בהאנובר, והוא הפך לשחקן חופשי.
בשלהי 2016 הודיע פאנדר על פרישה ממשחק פעיל, מאחר שלטענתו סבל מבעיות בריאותיות שלא אפשרו לו להמשיך לשחק כדורגל.
בהופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה ב-22 באוגוסט 2007 נגד נבחרת אנגליה, כבש פאנדר שער בבעיטה חזקה מ-33 מטר.
גרמניה ניצחה במשחק זה בתוצאה 2-1. פאנדר הופיע פעם נוספת במדי הנבחרת בשנה זו, בניצחון 2-0 על נבחרת ויילס במוקדמות יורו 2008, ומאז לא לבש יותר את המדים הלאומיים.
כריסטיאן פאנוצ'י (באיטלקית: Christian Panucci; נולד ב-12 באפריל 1973 בסאבונה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן בהווה.
לזכותו של פאנוצ'י 57 הופעות בנבחרת איטליה.
פאנוצ'י החל את הקריירה שלו בגנואה בשנת 1990, ושיחק במדיה במשך שלוש עונות.
ביולי 1993 הוא עבר למילאן, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות הסרייה א' ובליגת האלופות.
לאחר שלוש עונות במילאן הצטרף פאנוצ'י לריאל מדריד מהליגה הספרדית ב-1996, והפך לאיטלקי הראשון המשחק בקבוצה זו.
בעונתו הראשונה בריאל הוא זכה עמה באליפות ספרד וב-1998 זכה בפעם השנייה בקריירה בליגת האלופות.
בשנת 1999 חזר פאנוצ'י לאיטליה והצטרף לאינטר מילאנו.
לאחר מכן הוא עבר גם בקבוצות צ'לסי מהפרמייר ליג ומונקו מהליגה הצרפתית, אך בשתיהן לא הצליח להשתלב ומיעט לשחק.
זמן קצר לאחר פתיחת עונת , חתם פאנוצ'י ברומא.
ברומא שיחק פאנוצ'י במשך שמונה שנים, והיה לשחקן מפתח ולאחד ממובילי הקבוצה.
הוא סייע לקבוצה לזכות פעמיים בגביע האיטלקי - בשנים 2007 ו-2008, וכן לסיים פעמיים במקום השני בסרייה א' באותן שנים.
הוא כבש 29 שערים ב-311 הופעות במדי רומא.
לאחר סיום חוזהו במועדון, חתם פאנוצ'י ביולי 2009 בפארמה, אותה עזב כעבור שנה.
בנבחרת הלאומית של איטליה ערך פאנוצ'י את הופעת הבכורה שלו בשנת 1994, וכן השתתף באולימפיאדת אטלנטה.
רק מ-2002 הוא הפך לשחקן קבוע בנבחרת, וזומן לטורנירי מונדיאל 2002 ויורו 2004. לאחר טורניר זה הוא לא זומן על ידי המאמן מרצ'לו ליפי לנבחרת במשך כשלוש שנים.
הוא הוחזר לסגל על ידי רוברטו דונאדוני למשחקי מוקדמות יורו 2008 וכבש שער חשוב בניצחון על סקוטלנד שסייע לנבחרתו להעפיל ליורו.
בטורניר עצמו, שערו מול רומניה הפך אותו למבקיע המבוגר בתולדות אליפות אירופה.
ב-24 ביולי 2012 מונה על ידי פאביו קאפלו לעוזר המאמן בנבחרת רוסיה.
לאחר תקופות אימון קצרות ולא מוצלחות בקבוצות ליבורנו וטרנאנה מהסרייה ב', כאשר מהאחרונה פוטר עוד לפני תחילת העונה, מונה ב-19 ביולי 2017 לתפקיד מאמן נבחרת אלבניה.
ב-23 במרץ 2019 פוטר מתפקידו לאחר הפסד ל.
כריסטיאן באגר פאולסן (בדנית: Christian Bager Poulsen; נולד ב-28 בפברואר 1980) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי.
פעמיים זכה בפרס כדורגלן השנה בדנמרק.
פאולסן החל את קריירת הנוער שלו במועדון הכדורגל המקומי של אסנייס, מקום הולדתו.
הוא עבר למועדון החובבני הולבייק B&I, בו ערך את הופעת הבכורה בגיל 17 וענד את סרט הקפטן מספר פעמים.
הוא זומן לסגל הנבחרת הדנית עד גיל 19 בספטמבר 1998, ורשם במדיה ארבע הופעות.
בספטמבר 2000 נבחן פאולסן בפ.צ.
קופנהגן מליגת העל הדנית, וכעבור שבוע חתם על חוזה לשחקנים מקצוענים לראשונה בקריירה שלו.
תוך זמן קצר הוא החל למלא תפקיד מרכזי בחלק ההתקפי של חוליית הקישור במערך המשחק של הקבוצה, בעקבות הבעיות שהתגלו בלב של הנורווגי סאטלה סולבאקן במרץ 2001. הוא סייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה בעונת , כולל הבקעת שער בניצחון 3 - 1 על ברונדבי, שבזכותו הבטיחה קופנהגן את הזכייה.
בעקבות יכולתו הטובה גם בעונת הוא זומן לסגל של נבחרת דנמרק על ידי המאמן מורטן אולסן, וערך את הופעת הבכורה כשפתח בהרכב בתיקו 1 - 1 מול נבחרת הולנד ב-10 בנובמבר 2001. קופנהגן סיימה במקום השני באותה עונה, ופאולסן זכה בתואר כדורגלן השנה של המועדון.
הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2002, בו שותף בכל שלושת משחקי שלב הבתים, וצבר דקות רבות יותר עם התקדמות הטורניר.
כיוון שספג שני כרטיסים צהובים הוא נעדר מההפסד 0 - 3 לנבחרת אנגליה בשמינית הגמר.
לאחר המונדיאל הוא עבר לשאלקה 04 מהבונדסליגה תמורת 7 מיליון אירו, במה שהיה הסכום הגבוה ביותר ששולם באותה תקופה עבור כדורגלן דני.
הוא הצליח להתאקלם ביתר קלות כיוון שאבה סאנד, עמיתו לנבחרת, שיחק גם כן במועדון.
בתחילת דרכו בשאלקה הוא שיחק בעמדת המגן הימני במספר משחקים, אך לבסוף עבר לשחק באופן קבוע במרכז הקישור של קבוצתו ושל נבחרתו.
הוא זומן לסגל הנבחרת ליורו 2004, בו שותף בארבעה משחקים עד שדנמרק הודחה על ידי נבחרת צ'כיה.
בטורניר זה הוא מילא תפקיד באירוע שנוי במחלוקת.
לאחר התיקו 0 - 0 עם נבחרת איטליה שודרו בטלוויזיה הדנית צילומים בהם נראה פרנצ'סקו טוטי האיטלקי יורק על פאולסן.
טוטי נענש בהרחקה לשלושה משחקים, ולמרות שהתנצל על כך בפומבי המשיך לטעון כי פאולסן התגרה בו.
יכולותיו בנבחרת ובשאלקה באותה עונה זיכו אותו בפעם הראשונה בתואר כדורגלן השנה בדנמרק לשנת 2005.
בעונת של ליגת האלופות שובצה שאלקה לאותו בית עם מילאן.
לאחר התיקו 2 - 2 במשחק הראשון תואר פאולסן כפחדן על ידי המאמן קרלו אנצ'לוטי, כיוון ששמר בנוקשות על הברזילאי קאקה.
בהפסד 2 - 3 במשחק השני בין הקבוצות, שבגללו הודחה שאלקה מהמשך הטורניר, הבקיע פאולסן את אחד השערים.
בסיום אותו משחק פרץ עימות בין פאולסן לג'נארו גאטוזו ממילאן, שבעקבותיו הצהיר פאולסן כי הוא נבוך מהתנהגותו של האיטלקי.
החוזה של פאולסן בשאלקה הסתיים ביוני 2006. שמו נקשר במספר מועדונים מובילים מאיטליה, כולל אינטר מילאנו ומילאן, למרות הביקורות על סגנון המשחק שלו שהושמעו בה.
בסופו של דבר הוא חתם בסביליה מספרד, מחזיקת גביע אופ"א, שהייתה הקבוצה שהדיחה את שאלקה מהטורניר בעונת .
הופעת הבכורה שלו הייתה בניצחון 3 - 0 על ברצלונה במשחק הסופר קאפ האירופי, שנערך ב-25 באוגוסט 2006. לאחר החודש הראשון שלו בקבוצה הכתיר אותו העיתון דיאריו מארקה בתור ההחתמה החדשה הטובה ביותר בליגה.
הוא זכה בפרס כדורגלן השנה בדנמרק גם ב-2006, ובכך הפך לכדורגלן הראשון בהיסטוריה שעושה זאת.
הוא סייע לסביליה לזכות בגביע אופ"א בפעם השנייה ברציפות, לאחר שהקבוצה גברה במשחק הגמר על אספניול בדו-קרב פנדלים .
כמו כן, הוא זכה עם סביליה בגביע המלך, ובעונה שלאחר מכן השתתף לראשונה בליגת האלופות.
במשחק מוקדמות יורו 2008 מול נבחרת שוודיה, שנערך ב-2 ביוני 2007, עמדה התוצאה על 3 - 3 בדקה ה-89. באותו רגע נתן פאולסן אגרוף בתוך רחבת העונשין לחלוץ מרקוס רוזנברג, ובעקבות כך הורחק בכרטיס אדום והושעה לשלושה משחקים.
במהומה שפרצה בעקבות הענקת הפנדל לשוודיה פרץ אוהד דני למגרש, ולמרות שנעצר על ידי שחקני הנבחרת הדנית החליט השופט להפסיק את המשחק.
בעקבות האירועים הללו ספגה דנמרק הפסד טכני 0 - 3, קנס, מספר משחקי רדיוס שייערכו במרחק של לפחות 140 קילומטרים מקופנהגן, ושהמשחק הבא מול נבחרת ליכטנשטיין יהיה ללא קהל.
למרות כל זאת הצליח פאולסן לסייע לנבחרת להעפיל למונדיאל 2010.
ב-14 ביולי 2008 הודיעה הנהלת יובנטוס על השלמת העברתו של פאולסן תמורת 9.75 מיליון אירו, וכי השחקן חתם על חוזה לארבע שנים תמורת 3 מיליון אירו לשנה.
ב-8 בפברואר 2009 הבקיע פאולסן את שער הניצחון במשחק מול קטאניה.
הוא לא התבלט ביובנטוס באותה עונה, ולא היה אמור להיות שחקן מרכזי בעונת .
אולם, חוסר רצונו המופגן לעזוב את יובנטוס הוביל בסופו של דבר להעברת כריסטיאנו זאנטי לפיורנטינה ולהישארותו בקבוצה.
ב-31 באוגוסט 2011 עבר לאוויאן מהליגה הצרפתית ובכך הפך להיות לשחקן ה-2 בהיסטוריה (אחרי פלורין רדוצ'ויו) שמשחק בכל 5 הליגות הגדולות באירופה (ספרדית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ואנגלית)
ב-2 באוגוסט 2012 חתם בשורות אייאקס אמסטרדם ל-2 עונות.
כריסטיאן אוטו יוזף וולפגנג מורגנשטרן היה משורר, סופר ומתרגם גרמני.
מורגנשטרן נולד במינכן, בממלכת בוואריה שאך הצטרפה לקיסרות הגרמנית, לאב פרוטסטנטי ולאם קתולית.
אביו וסבו היו ציירים, דבר שהיה לו בוודאי השפעה על מילון הסמלים והדימויים של הבן, שהם ציוריים מאוד.
עיסוקיו של האב כמורה לציור הביאו אותם לברסלאו (כיום ורוצלב שבפולין).
אף שמורנשטרן היה משפטן בהכשרתו, הוא לא עסק בכך; את חייו הקדיש לספרות, לשירה ולתרגום מנורווגית לגרמנית (איבסן, קנוט האמסון, סטרינדברג ואחרים).
מורגנשטרן נפטר משחפת, שממנה סבל בערוב ימיו.
ב־1905 פורסם בגרמניה ספרון שירים דק ובו ארבעים ושנים שירים בשם שירי גרדום (Galgenlieder).
שמו של הספר, נושאי השירים וסגנונם היו מוזרים, וכך גם צורתם הלשונית וההומור המיוחד להם.
הרעיונות המשונים הוצגו בהם באמצעות עולם דמיוני, מטורף למדי, המאוכלס בדמויות אנושיות, בבעלי חיים, ביצורי־כלאיים משונים, בחפצים, בקולות.
רוב השירים האלה הם מסוגת שירי האיגיון (נונסנס).
המבקרים והמו"לים הסתייגו למדי, אך הציבור קיבל את השירים בהתלהבות והם נחלו הצלחה עצומה.
שלוש־עשרה מהדורות יצאו בחייו של מורגנשטרן, חרף העובדה שמת בגיל צעיר.
שירי גרדום הפכו לקלאסיקה של השירה הגרמנית.
הם נלמדים בבית הספר, וכל דובר גרמנית זוכר מהם משהו בעל־פה.
שירתו התקנית של מורגנשטרן נזכרת לרוב יחד עם בני זמנו רילקה, והוגו פון הופמנסתאל, אך היו אלה "שירי הגרדום" שפרסמו אותו.
פרסום זה לא חרג מגבולות הארצות הדוברות גרמנית, אולי משום שבסיס עיקרי לשירי הגרדום היא הלהטוטנות הלשונית, העושה שימוש בכל אחד ממאפייני המילה – בתוכן, בצורה הדקדוקית, בפונטיקה ואף בצורה הגרפית.
שירה זו רווית לשון נופל על לשון ודימויים צורניים שונים, ומאחר שהיא חרוזה ושקולה, היא מהתלת במתרגמים.
בין שירי הגרדום מצויים גם כאלה שחבויים בהם רמזים לרעיונות עמוקים יותר מסתם שובבות נערית, ובעיקר אלה שבהם מככבים גיבורים אנושיים בשם פלמשטרום, פון קורף והדודה קונקל.
על שירי הגרדום נכתבו לא מעט מחקרים ספרותיים.
רבים ניסו לחפש את מקורות ההשפעה ואת הפירוש לסמלים ולדימויים השונים.
בשנת 1932 הוציאה אשתו לאור מהדורה מורחבת בשם "כל שירי הגרדום" (Alle Galgenlieder).
בעברית יצאו לאור שני תרגומים מ"שירי גרדום" שלו, מאת דן דאור (בהוצאת חרגול, עם איורים מאת נעם נדב) ומאת רוני רייך (בהוצאת כרמל); תרגומים אלה יצאו לאור שניהם בשנת 2004, וללא קשר בין המתרגמים.
כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה (בהולנדית: Christiaan Snouck Hurgronje; 8 בפברואר 1857 - 26 ביוני 1936) היה חוקר הולנדי של תרבויות ולשונות המזרח ויועץ לענייני ילידים בממשל המושבות של איי הודו המזרחיים ההולנדיים.
סנוק הורחרוניה נולד באוֹסְטֶרְהַאוּט (Oosterhout) והחל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת ליידן ב-1874. הוא קיבל את תואר הדוקטור ב-1880, נושא עבודת הדוקטור היה "החגיגות במכה".
הוא התמנה לפרופסור בבית הספר לעובדי השירות הקולוניאלי בליידן ב-1881. הורחרוניה, שידע ערבית על בוריה, נעזר במושל העות'מאני בג'דה ונבחן בידי משלחת של מלומדים ממכה ב-1884, ולאחר שעבר בהצלחה את הבחינות קיבל היתר לעלות לרגל לעיר הקדושה מכה ב-1885. הוא היה אחד מהמלומדים המערביים הראשונים שעשו כן.
במסעו החלוצי הוא היה דמות מערבית חריגה במכה, אולם אימץ לחיקו את התרבות והדת של מארחיו בהתלהבות והמיר דתו לאסלאם.
ב-1889 הוא התמנה לפרופסור לשפה המלאית באוניברסיטת ליידן וליועץ רשמי לממשלה ההולנדית לעניינים קולוניאליים.
הוא כתב למעלה מ-1,400 מסמכים אודות המצב באצ'ה ומצב האסלאם בהודו המזרחית ההולנדית, כמו גם על השירות הקולוניאלי והלאומיות.
בשמשו כיועצו של פן הֵטס (J.
הוא נעזר בידיעותיו על תרבות האסלאם על מנת להציע אסטרטגיות שיסייעו לשבור את ההתנגדות של מתיישבי האצ'ה ולכפות עליהם שלטון קולוניאלי הולנדי ובכך לשים קץ ל-40 שנות מלחמה שבה נספו לפי ההערכות בין 50 ל-100 אלף מתיישבים ונפצעו מיליון אחרים.
הצלחתו במלחמת אצ'ה הקנתה להורחרוניה עמדת השפעה בעיצוב מדיניות הממשל הקולוניאלי בשארית שטחה של אינדונזיה, אולם מכיוון שסבר שהצעותיו לא יושמו די הצורך, הוא שב להולנד ב-1906. בשובו להולנד המשיך בקריירה המדעית הפורייה שלו.
כריסטיאן דייוויד ספרנגר הוא שחיין אוסטרלי.
הוא אלוף העולם (ברצלונה 2013) בעל 6 מדליות עולמיות וסגן-אלוף האולימפי (לונדון 2012) במשחה ל-100 מטר חזה.
נוסף לכך, הוא שיאן עולם בעבר במשחה ל-200 מטר חזה.
במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכה ספרנגר במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה ספרנגר במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
את משחה החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 59.95 שניות.
במשחה ל-100 מטר חזה הוא סיים במקום 14 בתוצאה של 1:00.76 דקות, בשלב המוקדמות הוא סיים במקום תשיעי בתוצאה של 1:00.36 דקות ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.56 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 15 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.98 שניות, בשלב המוקדמות הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 59.52 שניות.
עשרה ימים לאחר מכן, ב-10 באוגוסט, בתחרות שנערכה בבריכה של 25 מטר, בהובארט, טסמניה הוא קבע במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:01.98 דקות, שיפור של כמעט שנייה לשיא בן החמש שנים וחצי של אד מוזס מארצות הברית (2:02.92 דקות).
שיא זה החזיק מעמד 4 חודשים לאחר שנישבר על ידי דניאל גיורטה שהעמיד אותו על 2:00.67 דקות (השיא הנוכחי 2012).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירוויין, קליפורניה באוגוסט 2010 זכה ספרנגר בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.18 דקות, אחרי קוסוקה קיטאג'ימה מיפן (59.35) ולפני מארק גנגלוף מארצות הברית (1:00.24 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:35.55 דקות, אחרי ארצות הברית (3:32.48 דקות) ויפן (3:33.90 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי, הודו באוקטובר אותה שנה זכה ספרנגר ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה ספרנגר במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
במשחה ל-100 מטר חזה הוא סיים במקום עשירי בתוצאה של 1:00.44 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה ספרנגר ב-2 מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.93 שניות, אחרי קמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה שקבע שיא עולם חדש של 58.46 שניות, ולפני ברנדן הנסן מארצות הברית (59.49 שניות).
מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם היידן סטוקל, מאט טרגט וג'יימס מגנוסן בתוצאה של 3:31.58 דקות, אחרי ארצות הברית (3:29.35 דקות) ויפן (3:31.26 דקות).
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכה ספרנגר ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף.
מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.79 שניות, לפני קמרון ואן דר בורג (58.97 שניות) ופליפה לימה מברזיל (59.65 שניות).
מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אוקיאניה חדש של 26.78 שניות, מאית השנייה איטי מואן דר בורג (26.77 שניות) ולפני ג'וליו זורזי מדרום אפריקה (27.04 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:31.64 דקות, אחרי צרפת (3:31.51 דקות) לפני יפן (3:32.26 דקות).
כשחיין חזה הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה בתחרות (58.47 שניות).
במשחה זה הרביעייה האמריקאית שסיימה ראשונה בפער גדול, נפסלה בשל זינוק מוקדם של שחיין החזה.
בן דודו של ספרנגר, ניקולס ספרנגר, הוא אלוף עולם (ברצלונה 2003) וסגן-אלוף אולימפי (אתונה 2004) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
כריסטיאן פארש (בהונגרית: Pars Krisztián; נולד ב-18 בפברואר 1982) הוא אתלט הונגרי.
הוא האלוף האולימפי (לונדון 2012), פעמיים ברציפות סגן אלוף העולם (טגו 2011 ומוסקבה 2013), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (הלסינקי 2012 וציריך 2014) ו-10 פעמים ברציפות אלוף הונגריה (2014-2005) ביידוי פטיש.
פארש נולד במערב הונגריה בקורמנד שבמחוז ואש.
הוא מתאמן בהדרכת זולט נמט.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים פארש במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 78.73 מטר.
בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה השנייה בטיבה, 80.50 מטר שיכלה להספיק למדליית כסף.
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים פארש במקום שביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 78.03 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים פארש במקום שישי בתוצאה של 78.34 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיים פארש במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 80.93 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים פארש במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 80.96 מטר.
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים פארש במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 77.45 מטר.
בשלב המוקדמות הוא סיים ראשון בתוצאה של 78.68 מטר, שהייתה מספיקה למדליית ארד.
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית באוגוסט 2011 זכה פארש במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 81.18 מטר, אחרי קוז'י מורופושי מיפן (81.24 מטר) ופרימוז' קוזמוס מסלובניה (79.39 מטר).
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי בשנת 2012 זכה פארש במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 79.72 מטר, לפני אלכסיי זגורניי מרוסיה (77.40 מטר) ושימון ז'ולקובסקי מפולין (76.67 מטר).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה פארש במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 80.59 מטר, לפני פרימוז' קוזמוס (79.36 מטר) וקוז'י מורופושי (78.71 מטר).
באליפות העולם שנערכת במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכה פארש במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 80.30 מטר אחרי, פאבל פאיידק מפולין (81.97 מטר) ולפני לוקאש מליץ' מצ'כיה (79.36 מטר).
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בשנת 2014 זכה פארש במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 82.69 מטר, לפני פאבל פאיידק (82.05 מטר) וסרגיי ליטבינוב מרוסיה (79.35 מטר) ובכך הגן על תוארו.
באליפות העולם שנערכת בבייג'ינג שבסין באוגוסט 2015 סיים פארש במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 77.32 מטר.
כריסטיאן סינדינג (בנורווגית: Christian Sinding; 11 בינואר 1856 - 3 בדצמבר 1941), היה מלחין נורווגי.
סינדינג החל ללמוד מוזיקה בכריסטיאניה (כיום אוסלו) ב-1874 נסע להמשך לימודים בקונסרבטוריון של לייפציג כמו בן ארצו אדוורד גריג לפניו.
הוא נשאר בגרמניה במשך קרוב ל-50 שנה.
המוזיקה שלו הושפעה מרוברט שומאן, פרנץ ליסט ריכרד שטראוס ווגנר.
בניגוד לגריג הוא לא הטמיע בה הרבה אלמנטים נורווגים.
בכל זאת הכירה בו הממשלה הנורווגית כקומפוזיטור לאומי נורווגי, ממשיך דרכו של גריג והעניקה לו מלגת מחייה קבועה עד לסוף ימיו.
בשנים 1920–1921 לימד קומפוזיציה בבית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר, ארצות הברית.
לאחר מכן התיישב באוסלו עד למותו.
בשנת 1941, מספר שבועות לפני מותו, הצטרף למפלגה הנאצית בנורווגיה, הנאשונל סמלינג.
עקב זה הוא הוחרם בתקשורת הנורווגית לאחר המלחמה.
נסיבות הצטרפותו למפלגה לא ברורות.
הוא היה מבוגר מאוד וסבל מדמנציה ידוע שדיבר בתחילה נגד הכיבוש ובעד זכויות מוזיקאים יהודים.
הנאצים נצלו את הצטרפותו לשם תעמולה היות שהוא היה פופולרי בגרמניה ונורווגיה לפני מלחמת העולם השנייה.
סינדינג חיבר יצירות לפסנתר, ארבע סימפוניות, שלושה קונצ'רטי לכינור, קונצ'רטו לפסנתר, מוזיקה קאמרית, אופרה -"ההר הקדוש" (1914), שירים ויצירות למקהלה.
מכל יצירותיו מוכר בעיקר הקטע לפסנתר רחשי אביב (באנגלית - Rusle of spring, בגרמנית - Frülingsrauschen) שהוא הקטע השלישי מתוך 6 קטעים לפסנתר אופוס 32 שנכתבו ב-1896. המנגינה מנוגנת ביד שמאל ואילו יד ימין מנגנת ארפג'ו המזכיר את רחשי העלים, מפלי מים זורמים ומעוף הפרפרים באביב.
הקטע אהוב על פסנתרנים ברחבי העולם.
סינדינג שייך למלחינים הידועים בעולם בזכות יצירה אחת.
תומאס פטר ת'רובלד כריסטיאן פרדיננד מורטנסן (בדנית: Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen; ), היה דני שהיגר בצעירותו לארצות הברית וחייו התפרסו על פני יותר ממאה אחת.
במותו, בגיל של 115 שנים ו-252 ימים, הוא נחשב לגבר הזקן ביותר בהיסטוריה המתועדת ומוכחת, עד ל-28 בדצמבר 2012, אז שבר ג'ירואמון קימורה מיפן את השיא.
בנוסף להיותו הגבר הזקן ביותר בעולם בשעתו, היה מורטנסן גם האדם הזקן ביותר שנולד בדנמרק, האדם הזקן ביותר בכל המדינות הנורדיות, המהגר הזקן ביותר בעולם והאדם השלישי הזקן ביותר מאירופה.
אף שהיה הגבר הזקן ביותר בעולם אי-פעם וודאית בשעתו, בעת במותו מורטנסן מעולם לא היה האדם החי הזקן ביותר בעולם, שכן שרה נאוס שנולדה ב-1880, נפטרה קצת יותר משנה וחצי אחריו, כשהייתה בת 119 (והייתה גם האדם השני הכי מבוגר אי פעם וודאית) .
כריסטיאן מורטנסן נולד לאב חייט בכפר סקארופ (Skårup), ליד העיר סקנדרבורג (Skanderborg) שבדנמרק, ב-16 באוגוסט 1882. החל לעבוד כשוליית חייט בגיל 16 בסקנדרבורג בשנת 1898, ולאחר מכן היה לפועל חקלאי.
היגר לארצות הברית בשנת 1903, כשהיה בן 21. עבד כחייט, תוך כדי נדודים בדרכים והשתקע לבסוף בשיקגו, שם היו לו קרובי משפחה.
בשנותיו הראשונות בשיקגו ואחר כך בטקסס עבד במספר משרות: חלבן, מסעדן, ופועל במפעל פחיות.
ב-1913 נישא, אך נשאר נשוי לפרק זמן של פחות מעשר שנים בלבד, התגרש, לא הוליד ילדים ומעולם לא נישא בשנית.
בשנת 1950 יצא לגמלאות במדינת טקסס.
28 שנים לאחר מכן, ב-1978, כשהוא בן 96, עבר להתגורר בבית אבות בסן רפאל שבקליפורניה, שם המשיך להתגורר עד מותו.
מורטנסן נהג לעשן סיגר מדי פעם, והתעקש שעישון במתינות אינו בלתי בריא.
כמו כן, העדיף דיאטה צמחונית ונהג לשתות מים רותחים.
הוא היה עיוור באחרית חייו והעביר את רוב זמנו על כיסא גלגלים בהקשבה לרדיו.
כמו כן, באחרית ימיו נפגע הזיכרון שלו לטווח קצר.
ביום הולדתו ה-115 הוא טען כי "חברים, סיגר טוב, שתייה מרובה של מים טובים, אי שתייה של אלכוהול, שמירה על אופטימיות והרבה שירה תשאיר אותך בחיים לזמן רב".
כריסטיאן ניירן הוא שחקן ותקליטן צפון-אירי.
ידוע בעיקר בשל תפקידו כהודור בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של HBO, המבוססת על סדרת הספרים שיר של אש ושל קרח של ג'ורג' ר.
ניירן נולד ב-1975 בעיר ליסבורן המהווה חלק מהמטרופולין של בלפסט, בירת צפון אירלנד.
כריסטיאן פרננדו נובואה טייו (בספרדית: Christian Fernando Noboa Tello; נולד ב-9 באפריל 1985) הוא כדורגלן עבר אקוודורי ששיחר בעמדת הקשר.
נובואה התחיל את הקריירה שלו באמלק.
עד מהרה השתלב בקבוצה הבוגרת והפך לשחקן הרכב קבוע.
בשנתיים הבקיע נובואה 8 שערים ב-89 הופעות.
בעקבות יכולתו הטובה וגילו הצעיר משך נובואה את עיניהם של מועדונים רבים באירופה.
ב- עבר לרובין קאזאן הרוסית.
בעונת זכה עם המועדון באליפות ראשונה בהיסטוריה של המועדון.
ב-29 בנובמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בליגת האלופות בתיקו 1-1 נגד ברצלונה.
במשחק זה אף ענד את סרט הקפטן.
ב-26 בינואר 2012 נובואה חתם בדינמו מוסקבה עבור 8 מיליון פאונד.
ב-5 במרץ באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–1 לאנז'י מחצ'קלה.
בעונת 2012 שיחק ב-10 משחקים במדי דינמו.
ב-21 ביולי, ערך את הופעת הבכורה שלו בעונת בהפסד 0–1 נגד וולגה ניז'ני נובגורוד.
ב-25 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2–3 נגד לוקומוטיב מוסקבה, לאחר כיבוש השער פרץ השחקן בבכי כיוון שלא כבש במשך תקופה ארוכה.
ב-3 באוגוסט, הוא הבקיע את שער הניצחון נגד טרק גרוזני, אותו הקדיש לכריסטיאן בניטס חברו לנבחרת הלאומית שהלך לעולמו שבוע לפני כן.
ב-7 בינואר 2015 חתם לשנתיים וחצי בפאוק סלוניקי.
ב-29 ביולי 2015 חזר לרוסיה וחתם חוזה לשנתיים ברוסטוב, במהלכן היה שוב שותף לסנסציה של קבוצה רוסית במפעלים האירופיים, כשהבקיע את שער הניצחון בניצחון הסנסציוני של רוסטוב על באיירן מינכן בתוצאה 3:2, במחזור החמישי של שלב הבתים בליגת האלופות.
ביוני 2017 הוחתם בזניט סנקט פטרבורג, בשורותיה שיחק עד פברואר 2018 עת הושאל לרובין קאזאן.
את שערו הבקיע במשחק הליגה נגד ספרטק מוסקבה במחזור ה-23, שנערך ב-17 במרץ 2018. בתום עונת 2017/2018 חזר להרכב זניט והיה שותף לאחד המהפכים הגדולים בתולדות אירופה כשזניט קבוצתו הפכה פיגור של 4:0 במוקדמות הליגה האירופית לניצחון 8:1 במשחק הגומלין.
ברם במשחק במחזור הרביעי של עונת 2018/2019 נובואה נפצע והושבת למשך חצי שנה.
הוא חזר למגרשים במרץ 2019.
בפתיחת עונת 2019/2020 לא נכלל ברשימת ההרכב של זניט ובאוגוסט 2019 הוא חתם בסוצ'י למשך שנתיים.
את הופעת הבכורה ערך במשחק החוץ נגד צסק"א מוסקבה ב-11 באוגוסט 2019, במחזור החמישי.
את שער הבכורה במדי סוצ'י הבקיע בדקה ה-73 נגד אחמט גרוזני במשחק המחזור ה-11, ב-30 בספטמבר 2019.
בינואר 2024, חזר למולדתו אקוודור וחתם באמלק.
נובואה זומן לנבחרת אקוודור לשני משחקי ידידות בסוף .
לאחר שעבר לליגה הרוסית הפך לשחקן הרכב מוביל בנבחרת.
במהלך מוקדמות מונדיאל 2010 השתלב נובואה בנבחרת.
ב-29 במרץ 2009 הבקיע את שערו הראשון במדי הנבחרת, שער דרמטי בדקה ה-89 שקבע תיקו 1-1 נגד , יומיים לאחר מכן הבקיע את שערו השני בתיקו 1-1 נגד .
ב-7 ביוני 2009, בישל שני שערים שעזרו לנבחרת לנצח 1–2 את .
מקום שלישי בליגת העל האקוודורית: 2006
מקום שלישי בליגת העל הרוסית: 2010
מקום שני בליגת העל הרוסית: 2021/22
כריסטיאן מאג'ו (באיטלקית: Christian Maggio; 11 בפברואר 1982) הוא שחקן כדורגל עבר איטלקי ששיחק בתפקידי הבלם וקשר.
מאג'ו החל את קריירת הבוגרים בעונת 2000/2001 במועדון ויצ'נצה ששיחק בסרייה א', ליגת הכדורגל הראשונה של איטליה.
למרות הצלחה מסוימת של מאג'ו ברמה האישית, ויצ'נצה ירדה בתום העונה לסרייה ב', ליגת הכדורגל השנייה של איטליה.
למרות ירידה לליגה השנייה, מאג'ו המשיך לשחק בוויצ'נצה עד לשנת 2003, כשהוא צובר 37 הופעות ושער אחד.
בשנת 2002, בזמן ששיחק עדיין בוויצ'נצה, נמכרו מחצית מהזכויות על כרטיס השחקן שלו לקבוצת פיורנטינה.