tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מהאלבום יצאו עוד שלושה סינגלים למקומות הראשונים במצעדי הרוק המודרני: "Scar Tissue", "Otherside" ו-"Californication".
בנוסף, זכה השיר "Scar Tissue" בפרס גראמי של שנת 2000 על שיר הרוק הטוב ביותר.
שירים אחרים כמו "Around the World", "Road Trippin'", ו-"Parallel Universe" נכנסו למצעדי פזמונים והגיעו ל-Top 40 על אף שלא פורסמו כסינגלים.
ביולי 1999, כחלק ממסע הופעות להפצת האלבום, הופיעה הלהקה בפסטיבל וודסטוק של שנת 1999. לפני ההופעה הם נתבקשו על ידי אחותו החורגת של ג'ימי הנדריקס לבצע את אחד משיריו, ובסופו של דבר החליטו לנגן את הקלאסיקה "Fire" של הנדריקס, לה ביצעו גרסת כיסוי באלבום Mother's Milk.
בספטמבר 2000, הלהקה הייתה מועמדת לחמישה פרסי MTV, מתוכם זכו בשניים על הווידאו קליפ של השיר "Californication" אותו גם ביצעו בטקס.
בנוסף, זכתה הלהקה בפרס "MTV Video Vanguard Award" שמוענק לאמנים להם השפעה עמוקה על תרבות ה-MTV.
ב-2001, הלהקה הוציאה את DVD ההופעה הראשון שלהם, "Off the Map".
ה-DVD הופק על ידי מכר ותיק של הלהקה, דיק רוד, שהפיק בנוסף את הווידאו קליפים של השירים "Catholic School Girls Rule" ו-"Universally Speaking".
החומר ל-DVD נלקח משתי הופעות שונות, אך רוד מיזג את השירים כך שלא הבחינו בכך.
הופעה ראשונה של הלהקה בישראל תוכננה ל-28 באוגוסט 2001, בפארק הירקון.
אולם שבועיים לפני ההופעה המיועדת, הודיעה הלהקה על ביטול בואה לישראל עקב המצב הביטחוני.
בתחילת 2001 החלה הלהקה להקליט את אלבומה החדש, שהופק אף הוא על ידי רובין.
האלבום יצא ב-9 ביולי 2002 בשם "By The Way".
פרסומה של הלהקה עלה עם צאת האלבום, שהמשיך את דרכו המוצלחת של "Californication".
האלבום זכה בארבעה כוכבים מתוך חמישה של מגזין הרולינג סטון – הוא דורג במקומות הראשונים במצעדים ונמכר במיליון עותקים כבר בשבוע הראשון לאחר צאתו.
האלבום הוא דוגמה נוספת להתנתקות הלהקה מהסגנון שהיה אופייני לה בשנות ה-80, אך למרות השינוי, קהל המעריצים של הלהקה נותר עימה.
סגנון הפאנק-ראפ המסורתי של הלהקה פינה את מקומו באלבום לשירים עם מלודיות עמוקות ושקטות יותר.
מהאלבום יצאו חמישה להיטים נוספים: "By the Way", "The Zephyr Song", "Can't Stop", "Dosed" ו-"Universally Speaking", ולראשונה בהיסטורית הלהקה, הגיעו שיריה לפסגות מצעדי הפזמונים ב-16 מדינות ברחבי העולם.
באלבום התמקד הגיטריסט פרושיאנטה בסגנון נגינה עמוק יותר בחלק מהשירים, ובחלקם אף הוסיף נגינת קלידים.
צאת האלבום לווה במסע הופעות בן 18 חודשים ברחבי העולם.
בשנה הראשונה לאחר צאת האלבום נמכרו כ-11 מיליון עותקים שלו ברחבי העולם.
בנובמבר 2003, לרגל 20 שנות פעילותה, הוציאה הלהקה את אלבום האוסף הראשון שלה, שעבורו הקליטו שני שירים נוספים – "Fortune Faded" ו-"Save the Population".
האלבום דורג במקום ה-18 במצעד ה-"Hot 200" של מגזין בילבורד.
אולם, לאלבום צורפו שני שירים בלבד מהאלבום החדש – "By The Way" ו-"Universally Speaking", בחירה שהעלתה ביקורת על חסרונם של שירים כמו "Can't Stop" ו-"The Zephyr Song" באלבום.
מחלקו האירופאי של מסע ההופעות הופק DVD ההופעה השני של הלהקה – "Live at Slane Castle", שצולם במהלך הופעתם בטירת סליין שבאירלנד ב-23 באוגוסט 2003. בנוסף, ממסע ההופעות הופק אלבום ההופעה המלא הראשון של הלהקה – "Live in Hyde Park" שהוקלט במהלך הופעתם בהייד פארק שבלונדון.
ב-6 באוקטובר 2004, סולן הלהקה אנתוני קידיס הוציא לאור את האוטוביוגרפיה שלו – "Scar Tissue".
בספר מספר קידיס על חבריו, על אהבתו, על מאבקו בסמים ועל תשוקתו למוזיקה.
בנוסף, מכיל האלבום חלק ממילות השירים של הלהקה, המציגים מעין היסטוריה ורקע לכתיבתו ומשמעותו של כל שיר.
בשנת 2006 יצא לאור אלבומה התשיעי של הלהקה – Stadium Arcadium, שהופק אף הוא על ידי ריק רובין.
אף על פי שהלהקה הקליטה כ-38 שירים, אותם תכננו לחלק בין שלושה אלבומים, הם החליטו לבסוף להוציא רק כ-28 מהם באלבום כפול, ואת הנותרים להוציא כ־B-Sides של האלבום.
לאחר שחרור האלבום, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות מצליח, בו הצטרף ללהקה ג'וש קלינגהופר, חבר ותיק של הלהקה בכלל ושל ג'ון בפרט בתור גיטריסט המשנה שלהם.
לאחר סיבוב ההופעות, החליטה הלהקה לקחת הפסקה של שנתיים כדי להתאושש מהעבודה הבלתי פוסקת שלה מאז 1999.
I'm with You ועזיבתו השנייה של פרושיאנטה (2009–2019)
בהמשך דרכה של הלהקה, הגיטריסט ג'ון פרושיאנטה הוחלף ב-2009 בג'וש קלינגהופר שהיה גיטריסט המשנה של רד הוט עד עזיבת ג'ון.
בריאיון אמר ג'ון כי הפעם, בניגוד לעבר, הוא לא עוזב עקב חוסר נעימות, אלא כי סגנון הלהקה המשתנה אינו מתאים לסגנונו האישי, ולמוזיקה שהיה רוצה ליצור.
לאחר מכן הלהקה הפסיקה להופיע באופן זמני, כדי להקליט את אלבומה החדש שיצא ב-29 באוגוסט בשם I'm with You וב-18 ביולי יצא סינגל בשם "The Adventures of Raindance Maggie".
באפריל 2012, רד הוט צ'ילי פפרז נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול, וקלינגהופר, שהיה בן 32 באותה עת, הפך לחבר הצעיר ביותר בתולדות היכל התהילה – ושבר את שיאו של סטיבי וונדר, שנכנס בגיל 38 להיכל בשנת 1989.
ביוני 2016 הוציאה הלהקה את אלבומה ה-11 The Getaway שזכה להצלחה ונמכרו ממנו כ-2 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ב-15 במרץ 2019 נתנה הלהקה הופעה היסטורית בפירמידות במצרים.
ההופעה שודרה במקביל בשידור חי ברשתות החברתיות.
הצטרפותו השלישית של פרושיאנטה (2020 ואילך)
בדצמבר 2019, הודיעה רד הוט על עזיבתו של ג'וש קלינגהופר את הלהקה אחרי עשור, ובתוך כך גם על חזרתו של ג'ון פרושיאנטה ללהקה.
הוא חזר ללהקה לראשונה מאז יציאתו ב-2009 לקריירת סולו, וזוהי הצטרפותו השלישית ללהקה לאחר שהצטרף בראשונה ב-1988 ובשנייה ב-1998.
ב-3 בפברואר 2022 פורסם הסינגל הראשון "Black Summer" כחלק מהאלבום "Unlimited Love" וב-4 במרץ 2022 פורסם השיר Poster Child גם כחלק מהאלבום "Unlimited Love" שיצא ב-1 באפריל 2022. המגזין רולינג סטון הכריז על התקליט כתקליט קאמבק ושחזור הצליל והתחושה של ימיה הגדולים של הלהקה
ב-20 באוגוסט 2022 פרסמה הלהקה את הסינגל "Tippa My Tounge" מאלבומה החדש "Return Of The Dream Canteen", אותו פרסמה במלואו באוקטובר 2022.
רד הוט צ'ילי פפרז בישראל
הופעתה הראשונה של רד הוט צ'ילי פפרז בישראל הייתה אמורה להתקיים ב-28 באוגוסט 2001. לאכזבתם הרבה של המעריצים הישראלים, הלהקה ביטלה את הופעתה שבועיים לפני התאריך המיועד, עקב המצב הביטחוני באותם ימים.
בנובמבר 2011 פורסם לראשונה באופן רשמי כי הלהקה תופיע בספטמבר 2012 בפארק הירקון.
ב-10 בספטמבר 2012 הלהקה הופיעה בפארק הירקון לעיני 50,000 צופים וזכתה לאהדה.
ב-3 בפברואר 2020 הלהקה הודיעה באופן רשמי כי היא תחזור לישראל להופעה בפארק הירקון ב-10 ביוני 2020.
ב-7 במאי 2020 הלהקה הודיעה כי ההופעה תבוטל עקב מגפת הקורונה, ונמסר מהמפיקים ב-18 במאי 2020 כי ההופעה תתקיים ב-23 ביוני 2021.
ב-26 באפריל 2021 הלהקה הודיעה שההופעה תדחה, מחברת ההפקה נמסר כי תאריך חדש לקיום ההופעה יפורסם בקרוב.
לבסוף ההופעה הייתה אמורה להתקיים בשנת 2023 אך ב-19 בנובמבר 2022 הודיעו המפיקים שההופעה מבוטלת לחלוטין "בשל אילוצי לוחות זמנים של סיבוב ההופעות הבין-לאומי".
אנתוני קידיס – שירה (1982–היום)
דיווין מקנייט – גיטרות, קולות רקע (1988)
ג'סי טוביאס – גיטרות, קולות רקע (1993)
ג'וש קלינגהופר – גיטרות, קלידים, קולות רקע (2009–2019; נגן בסיבוב הופעות ב-2007)
חיבר שו"ת וכן פירוש למשנה תורה לרמב"ם.
רבי דוד בן זמרא נולד בספרד בשנת ה'רל"ט (1479) למשפחה של תלמידי חכמים.
בצעירותו למד אצל רבי יוסף סרגוסי.
בזמן גירוש ספרד, בגיל 13, נדדה משפחתו לפאס אשר במרוקו, ומשם לצפת ולירושלים.
בשנת ה'רע"ג 1513, עקב המצוקה הכלכלית בירושלים והפרעות, עזב הרדב"ז את ירושלים ועבר למצרים לישיבת רבי יצחק הכהן שולאל, שם מונה לאב בית דין.
אחרי כיבוש מצרים על ידי העות'מאנים (שנת 1517), מונה רדב"ז למנהיגה של יהדות מצרים.
רדב"ז היה אב בית דין, ראש ישיבה, גבאי צדקה והאחראי לרכוש הציבורי של יהדות מצרים.
הוא התפרנס מסחר בתבואה ובעורות, והצלחתו הרבה בכך הביאה לו עושר רב.
אחרי ארבעים שנות רבנות במצרים עזב הרדב"ז את קהילתו ותפקידו, וחזר לירושלים (בשנת ה'שי"ג; 1553 לערך), ומשם עקר לצפת, הואיל ולא הייתה לו שלווה בירושלים.
הרדב"ז חי בצפת עשרים שנה ונפטר בשיבה טובה בקיץ שנת ה'של"ג (1573), ונקבר בבית העלמין העתיק בצפת בחלקת האריז"ל.
יש המציינים שנים אחרות כתאריכי לידתו או פטירתו, כדי להתאימם למסורת המובאת בספר קורא הדורות לפיה נפטר הרדב"ז בגיל 110.
בשנת תשע"ו (2015) גילה ד"ר ניסן שריפי, עורך דין ומרצה למשפטים, את מקום קברו המדויק של הרדב"ז, וזאת לאחר מחקר מעמיק בו סקר ד"ר שריפי מקורות רבים, אשר הצביעו על העובדה, כי הרדב"ז נקבר מימינו של קבר רבי משה מטראני (המבי"ט), בחלקת קבר האר"י, אשר היה תלמידו במצרים.
כך, בכ"א בחשוון תשע"ו נערכה הילולה ראשונה על קברו של הרדב"ז, וזאת לאחר למעלה ממאה שנה של היעלמות קברו עקב איתני הטבע (רעידות אדמה וסחף קרקעי) בשילוב עם שימור לקוי של בית הקברות העתיק בצפת.
הרדב"ז ביטל במצרים את השימוש הבלעדי במניין השטרות וקבע את המניין לבריאת העולם למולד בהר"ד (כלומר מולד חודש תשרי של השנה שקדמה לבריאת אדם הראשון יוצא ביום שני, 5 שעות ו-204 חלקים), המניין הנהוג אז במערב וכיום גם במזרח, כמניין השנים הרשמי.
שתי פסיקות שלו התפרסמו במיוחד אחרי שנעשה בהן שימוש בפולמוסים הלכתיים בני זמננו.
פסיקה אחת מתייחסת לדעתו כי ה'פלשים' באתיופיה הם יהודים לכל דבר ועניין, אם כי אסורים לבוא בקהל משום ספק ממזרות.
פסיקה נוספת היא בתשובה תרצ"א, שם הוא כותב באריכות על חצר הר הבית בזמנו, כותב על המסורת להיכנס להר הבית, על זיהוי ה'צכרה' שבכיפת הסלע כאבן השתייה שם היה קודש הקודשים של בית המקדש ומתיר את הכניסה למקומות המותרים בהר הבית.
אחד מתלמידיו הידועים הוא רבי בצלאל אשכנזי, מחבר שיטה מקובצת.
גם רבי יעקב קאשטרו (מהריק"ש) היה תלמידו, ואף האר"י למד אצלו במצרים.
כללי הגמרא - מודפס בספר "מהררי נמרים"
יקר תפארת - פרוש למשנה תורה של הרמב"ם.
מודפס בחלקים אחדים של משנה תורה בדפוסים הנפוצים
מצודת דוד - ספר זה איננו הבאור הידוע "מצודת דוד" על הנ"ך, אלא באור לתרי"ג מצוות, אשר פירש את המצוות בדרש הפשט והסוד
מגן דוד - ספר קבלה אשר מבאר את אותיות הא"ב
מגדל דוד או מכתם לדוד - פירוש על שיר השירים על פי סוד.
כללי קיצור ספר הפליאה - ספר קבלי שיצא לאור בירושלים תרע"ד עם הגהות וביאורים מהרב מנחם מנכין היילפרין
כתר מלכות - תפילה ליום הכיפורים
מבחר האמונות - ספר קבלה.
הרדב"ז כתב למעלה מ-10,000 תשובות, אולם רובן אבדו.
בסך הכל קיימות מעל 2,000 תשובות המכונסות בשלושה שו"תים:
שו"ת הון יוסף - אינו שייך לרדב"ז אלא לצאצא שלו - ר' יוסף זאמירו.
ויליאם מקינלי "רד" גרלנד הבן היה אחד מגדולי פסנתרני הג'אז האמריקאים.
סגנון הבלוק-קורדס שלו השפיע ועודו משפיע על פסנתרנים רבים אחרים.
גרלנד בא ממשפחה לא מוזיקלית.
הכלי הראשון שעליו ניגן היה קלרינט.
מאוחר יותר, למד גרלנד סקסופון אלט אצל באסטר סמית', סקסופוניסט ידוע בטקסס שהשפיע מאוד על צ'ארלי פארקר.
גרלנד התחיל לנגן לראשונה על פסנתר בשנת 1941 כשהיה בן 18, ובצבא.
כששהה בפורט האוצ'וקה, אריזונה, שמע פסנתרן בשם ג'ון לואיס מנגן בחדר המנוחה של הצבא, וביקש ממנו ללמד אותו לנגן.
לאחר שסיים את שירותו הצבאי, המשיך גרלנד ללמוד ולהתאמן בעצמו תוך כדי הקשבה להקלטות של נגנים אחרים.
השפעותיו העיקריות באותה תקופה היו קאונט בייסי ונט קינג קול.
בנוסף, למד גרלנד מג'יימס פ.
ג'ונסון, לאקי רוברטס, טדי וילסון, באד פאוול, וארט טייטום אשר היה המועדף על גרלנד.
גרלנד ידע שלעולם הוא לא יוכל לנגן כמו טייטום, שהיה ידוע במהירויות הנגינה הגבוהות מאוד שלו, ובתחליפיו ההרמוניים שנחשבו מסובכים באותה תקופה.
בשנת 1945 הופיע גרלנד לראשונה עם פורט וורת' וביל בלוקר.
הופעה זו הייתה פחות מחמש שנים אחרי שגרלנד החל לנגן בפסנתר.
באותו זמן הגיע לעיר נגן החצוצרה אורן "הוט ליפס" פייג' שחיפש פסנתרן לנגן איתו לאחר שהפסנתרן הקודם איתו ניגן, פרש.
פייג' וגרלנד חבר וניגנו יחדיו כמה חודשים עד שמסע ההופעות שלהם הסתיים בניו יורק.
בניו יורק רצה גרלנד לחפש עבודה חדשה.
ארט בלייקי, שהספיק כבר לשמוע את גרלנד, המליץ עליו לזמר בילי אקשטיין שחיפש מוזיקאים מיוחדים ל"ביג באנד" שלו.
אקשטיין שהעסיק מוזיקאים גדולים רבים כגון דיזי גילספי, צ'ארלי פארקר, דקסטר גורדון ומיילס דייוויס, נענה להמלצתו של בלייקי וצירף את גרלנד לתזמורתו.
גרלנד ניגן באותו "ביג באנד" כשישה שבועות.
בנוסף לנגינה בתזמורתו של אקשטיין, ניגן גרלנד עם הסקסופוניסט אדי "לוקג'ו" דייוויס בכמה מועדונים.
לילה אחד במועדון בשם מינטון, נכנס הפסנתרן בד פאוול והחליף את גרלנד בספסל הפסנתר.
גרלנד היה המום מנגינתו של פאוול.
מאוחר יותר החל גרלנד להפגש לעיתים קרובות עם פאוול בביתו, וללמוד ממנו.
הם נהיו חברים, ופאוול הפך להשפעה הגדולה השנייה על גרלנד אחרי ארט טייטום.
בנוסף, קיבל גרלנד עצות מטייטום עצמו, במועדון לילה אחד, בו אמר טייטום לגרלנד בין השאר להפסיק "להרביץ" לפסנתר, ולתת לו "להתנגן מעצמו" ונתן לו כמה פירוקי אקורדים לעבוד עליהם.
בשנת 1947 ניגן גרלנד כשנתיים במועדון ה"בלו נוט" בפילדלפיה.
באותה תקופה ניגן עם צ'ארלי פארקר, מיילס דייוויס, פאטס נאבארו, ביל האריס, פליפ פיליפס, צ'ארלי ונטורה ובני גרין.
ב-1949, הסקסופוניסט האגדי קולמן הוקינס והחצוצרן רוי אלדריג' שכרו אותו כדי לנגן איתם בהרכב.
הה הרכב המפתח של גרלנד, ושמועות התפשטו על כך שגרלנד הוא פסנתרן ברמה.
הסקסופוניטים האגדיים לסטר יאנג ובן ובסטר שכרו אותו, ואחר כך קיבל גרלנד הרבה יותר פניות מנגנים מפורסמים, ממה שהוא יכול לעמוד בהן.
בשנות החמישים המוקדמות, המוניטין של גרלנד התחזק כלכך והוא התחיל לעבוד כמנהיג של טריו עם פול צ'מברס וארט טיילור.
גרלנד והטריו שלו הקליטו תקליטים רבים, ואיתם הקליטו מוזיקאים שונים רבים ובהם: פפר אדמס, נאט אדרלי (אחיו של קנונבול אדרלי), ריי בארטו, קני בורל, אדי "לוקגו'" דייוויס, ג'ימי הית', הארולד לאנד, פילי ג'ו ג'ונס, בלו מיטשל, איירה סאליבן ולירוי ויניגר.
בנוסף, הטריו הקליט כחמישייה עם הסקסופוניסט ג'ון קולטריין והחצוצרן דונלד בירד.
בשנת 1953 קיבל גרלנד טלפון ממיילס דייוויס שביקש ממנו לנגן איתו בהרכב.
גרלנד לא נענה לבקשה ונשאר לנגן עם הטריו שלו ועם לסטר יאנג.
באשנת 1955 הקליט גרלנד ביחד עם דייוויס והמתופף פילי ג'ו ג'ונס.
לבסוף, דייוויס דיבר שוב עם גרלנד וביקש ממנו לנגן בקווינטט, וגרלנד הסכים.
גרלנד הציע את פילי ג'ו ג'ונס כמתופף ההרכב, נוסף לנגן סקסופון טנור צעיר מפילדלפיה בשם ג'ון קולטריין.
מיילס צירף את שניהם נוסף לבסיסט פול צ'יימברס, והחמישייה לקווינטט המפורסם של מיילס דייוויס.
תקופה זו הייתה פריחה גדולה בשביל רד גרלנד וגם בשביל מיילס דייוויס.
בתקליטים אלו ניכר היטב סגנונו הייחודי של גרלנד, עליו יפורט בהמשך, ובנוסף ניכרת השפעה רבה מנגינתו של הפסנתרן אחמד ג'מאל.
גרלנד נשאר לנגן עם דייוויס עד שנת 1958 כשרבו השניים.
מאז הלך דייוויס לכיוון של ג'אז מודאלי (ג'אז שמאולתר על מודוסים במקום על אקורדים ובאסים מוגדרים – מה שבסופו של דבר הוביל לג'אז חופשי), והחליף את גרלנד בביל אוונס.
גרלנד מעולם לא נכנס לג'אז מודאלי.
הוא ניגן בעיקר סטנדרטים, בלוז וקטעי נגינה שהיו מקובלים באותה תקופה.
הוא לא אהב את הכיוון שאליו הלכו דייוויס וקולטריין לאחר שעזב את הקווינטט.
לעומת זאת, התקליטים של הקווינטט של מיילס השפיעו רבות על תנועת הג'אז חופשי.
גרלנד המשיך להנהיג את הטריו שלו, אך סצנת הג'אז הייתה בירידה, ולא היה לו כוח להילחם נגד זה.
בשנת 1968 כשאמו מתה, הוא חזר לדאלאס שבטקסס, שם פרש מלהופיע והוציא רק מעט תקליטים עם נגנים פחות מוכרים.
בשנת 1976, חזר גרלנד להופיע במועדון מקומי.
החזרה האמיתית שלו הייתה בשנת 1978 כשהופיע בסן פרנסיסקו, לראשונה מחוץ לדאלאס אחרי 15 שנים.
גרלנד המשיך להופיע באופן סדיר בהופעות צנועות עד מותו מהתקף לב בגיל 60, בתאריך 23 באפריל 1984.
גרלנד היה ידוע לכולם בסגנון ה"בלוק-קורדס" שלו.
בסגנון הבלוק-קורדס, שתי הידיים מנגנות אקורדים שיוצרים סאונד של מנגינה, עם ליווי בו זמנית.
הסגנון מוציא מהפסנתר המון סאונד, כך שהוא מתאים לנגינה ברגעי השיא של הסולו.
פסנתרנים אחרים הידועים בסגנון זה, הם ג'ורג' שירינג, שנגינתו מאופיינת באוקטבות כשהמלודיה בצלילים העליון והתחתון, ובין האוקטבות מנוגנים צלילים אחרים מהאקורד, וביל אוואנס שהוריד את הצליל השני משיא האקורד בשיטתו של שירינג, וניגן אותו אוקטבה מנמוך יותר.
טכניקה זו נקראת "דרופ טו" וכיום היא פופולרית מאוד אצל נגני הבלוק-קורדס.
גרלנד השתמש בטכניקות שונות אך הבולטת בהן היא שיד ימין הייתה מנגת את צלילי המלודיה באוקטבות, והדרגה החמישית שלהם (כלומר קווינטה זכה מצליל המלודיה) ביניהם, ויד שמאל הייתה מנגנת וויסינגז של ג'אז מודרני.
שתי הידיים היו מנגנות ביחד, ובעוד המלודיה ביד ימין משתנה, הוויסינגז בשמאל נשארים אותם וויסינגז.
גרלנד נתן משמעות חדשה לנגינת הקווינטות מעל לצלילי המלודיה, שיצרו לעיתים אקורדים דיסוננטיים (לדוגמה: הדרגה החמישית של הדרגה השביעית באקורד היא ה#4 של אותו אקורד).
טכניקה זו, אפיינה את נגינתו של גרלנד במיוחד, אם כי לא הייתה המאפיין היחיד כלל.
בנוסף לנגינת הבלוק-קורדס ברגעי השיא של הסולואים, גרלנד היה מנגן גם סולו ביד ימין בזמן ליווי הסולו של עצמו ביד שמאל, כמקובל.
הסולו מאופיין בנגינת שמיניות סווינג לרוב, אך גם הרבה בטריולות וטרילים קטנים וקצרים.
גרלנד נוהג להשתמש הרבה בכרומטיקה, ובאקורדים וסולמות מוקטנים בסולו שלו.
גרלנד מרבה להשתמש ב"הקפות" של צלילי האקורד דרך צלילי גישה כרומטיים או טונאליים (כלומר, בתוך הסולם).
בצליל החמישי, דו, מתחילה עליה כרומטית לצליל רה שהוא הצליל ה5 באקורד.
ירידה טונאלית לצליל סי שהוא ה-3, וקפיצה ללה במול שהוא ה-במול 9 באקורד.
עליה כרומטית לסול שהוא הצליל הראשון באקורד, וקפיצה למטה לסי.
משם עליה כרומטית לדו שהוא הצליל הראשון באקורד החדש.
"הקפה" של מי, על ידי נגינת הצליל הכרומטי מעליו (פה) ועליה כרומטית מתחתיו, וכו'.
גרלנד מנגן אוקטבות כדי להדגיש צלילים מסוימים, לרוב אחרי סיום פרזות מהירות.
גרלנד לעיתים משתמש בנגינה על הסולם של התחליף טריטון של אקורד מסוים.
כפי שהוזכר קודם לכן, גרלנד מלווה את עצמו תוך כדי הסולו ביד ימין.
גרלנד משתמש באקורדים "צפופים" ביד שמאל, אך לא כחלק משמעותי בסולו.
האקורדים בשמאל בעיקר מכתיבים את הקצב ונותנים "גרוב" לסולו, אך הם לא מהווים עיקר.
בהרבה מאוד קטעים, גרלנד מכניס את
האקורדים שלו, חלק 16 לפני הביט.
רד פלאג (RED FLAG; מאנגלית: "דגל אדום") הוא תרגיל צבאי לאימון בלוחמה אווירית המתקיים בבסיס חיל האוויר האמריקני נליס בנבדה.
בתרגיל משתתפים כל חילות האוויר של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, לצד חילות האוויר של בעלות בריתה של ארצות הברית.
למעלה ממאה כלי טיס וכ-2,500 משתתפים מעורבים בתרגיל.
תרגילי רד פלאג התחילו בעקבות הביצועים הנמוכים של צוותי האוויר האמריקניים במלחמת וייטנאם.
מטוסים רבים הופלו על ידי טילי קרקע-אוויר במהלך משימות תקיפה.
קרבות אוויר בשמי צפון וייטנאם הובילו ליחס הפלות עלוב של 2:1 או גרוע יותר.
טייסי חיל האוויר האמריקני לא היו מתורגלים מספיק בקרבות אוויר בטווחים קצרים, מתוך ההנחה שטילי מעבר-לטווח-ראייה (BVR) ייתרו את קרבות האוויר הקרובים.
מחקר שנערך הראה כי טייס אשר השלים 10 משימות קרב הגדיל את סיכויו לשרוד במלחמה באופן משמעותי.
בעקבות זאת נוצר אימון הרד פלאג על-מנת לאפשר לטייסים האמריקניים להתנסות ב-10 משימות אימון מציאותיות אך בסביבה בטוחה.
טייסת ה"תוקפן" (Aggressor) משחקת בתפקיד הטייסת היריבה הטסה נגד הטייסות המתאמנות.
טייסיה נבחרים ממיטב טייסי חיל האוויר האמריקני.
טייסים אלו הודרכו לטוס על-פי תורת-הלחימה (תו"ל) המזרחית, כדי לחקות טוב יותר את מה שטייסי נאט"ו יתקלו בו בקרב אמיתי.
בעבר הטיסה הטייסת מטוסי נורת'רופ F-5 ואפילו מטוסי מיג.
כיום (2006), הטייסת מטיסה מטוסי F-16 ו-F-15, הצבועים בסכמת צביעה המאפיינת מטוסים סובייטיים.
חיל האוויר הישראלי השתתף בפעם הראשונה בתרגיל ב-1988 ובמספר פעמים נוספות מאז.
בשנת 2009 ובשנת 2016 שוב השתתף חיל האוויר הישראלי בתרגיל לאחר הפסקה ממושכת בהשתתפות.
רד תקשורת מחשבים בע"מ היא חברה ישראלית המפתחת, מייצרת ומשווקת מוצרי תקשורת בארץ ובעולם.
רד מייצרת ציוד גישה (Access) לתקשורת נתונים ולטלקומוניקציה.
פתרונות החברה מבקשים לענות לדרישה לגישה משולבת של קול ונתונים של ספקי שירותי תקשורת, חברות תקשורת ורשתות ארגוניות.
רד היא גם העוגן בקבוצת רד-בינת, הכוללת 15 חברות עצמאיות הפועלות תחת מטרייה אסטרטגית משותפת.
הללו עוסקות בפיתוח, ייצור ושיווק פתרונות לתעשיות התקשורת והטלקום.
בין חברות הבת, ישנן רדווין ורדוור.
החברה נוסדה בשנת 1981 על ידי האחים יהודה זיסאפל וזהר זיסאפל ונמצאת בבעלותם.
מרכז חברת רד ממוקם רמת החייל בתל אביב ושלוחה ממוקמת בהר חוצבים בירושלים.
יהודה זיסאפל משמש כיום כיו"ר רד תקשורת מחשבים, בשנת 2012 התמנה דרור בין למנכ"ל החברה לאחר שהחליף את אפי וכטל, שפרש לאחר 15 שנים בתפקיד.
בשנת 2021 התמנה אודי קשקש לנשיא ומנכ"ל החברה.
בשנת 2014, הקימה מרכז פיתוח בפארק גב ים נגב בבאר שבע בהשקעה של 110 מיליון שקל.
רדאוץ (/rə'dəuʦʲ/) (ברומנית: Rădăuţi; בגרמנית: Radautz; בהונגרית: Radóc; ביידיש: ראַדאװיץ או ראדוויץ
בפולנית: Radowce; באוקראינית: Радівці) היא עיר במחוז סוצ'אבה, בבוקובינה שברומניה, שנוסדה במאה ה-15. העיר ממוקמת בין הנחלים סוצ'אבה וסוצ'ביטה, בגובה 375 מטר מעל פני הים.
הטמפרטורות הנרשמות בדרך כלל ברדאוץ בממוצע שנתי, נמוכות משאר חלקי רומניה.
הממוצע השנתי נע בין 6 ל-8 מעלות צלזיוס.
הטמפרטורות בקיץ מגיעות ל-21-27 מעלות, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה ב-1956 הייתה 32.9-.
ב-1958 נמדדה טמפרטורת שיא של 37 מעלות צלזיוס.
כמות המשקעים ברדאוץ גבוהה מיתר האזורים ברומניה ונעה בין 670-750 מילימטר בממוצע.
חצי מכמות המשקעים יורדת באביב ובסתיו.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-5,600 יהודים, שהיוו כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל.
כשרומניה נכנסה למלחמה נגד ברית המועצות כבת ברית של גרמניה הנאצית, בוצעו ביהודיה מספר פוגרומים מאורגנים, והם רוכזו בגטו שהוקם בה, אליו הובאו אלפי יהודים שגורשו מיישובים שונים בבוקובינה.
באוקטובר 1941 גורשו 9,169 יהודי הגטו שבעיר למחנות ולגטאות בטרנסניסטריה, בהם רובם המוחלט נספו.
בסיום המלחמה, ולאחר עליית השלטון הקומוניסטי ברומניה, הולאמו נכסי היהודים בעיר בידי המשטר, ומרבית היהודים ששרדו את המלחמה לא שבו לעיר.
רד פוקס , 9 בדצמבר 1922 - 11 באוקטובר 1991) היה קומיקאי ושחקן טלוויזיה אפרו-אמריקאי.
היה ידוע בעיקר בזכות מועדון הסטנד-אפ הפרטי שלו, ובזכות הופעתו בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "סנפורד ובנו" בארצות הברית של שנות ה-70, עליה זכה בפרס גלובוס הזהב.
פוקס נולד בסיינט לואיס, מיזורי וגדל בצידה המזרחי של שיקגו.
אביו, אפרו-אמריקאי במוצאו וחשמלאי במקצועו, עזב את אימו כאשר פוקס היה בן ארבע.
הוא גודל בעיקר על ידי אמו, סבתו (שהייתה ממוצא אינדיאני) והכומר המקומי.
פוקס הרבה להיעדר מבי"ס ואף נשר ממנו במהלך התיכון.
הוא התחמק בתואנות שונות מגיוס החובה למלחמת העולם השנייה ופנה לחיים של פשע.
בתחילת שנות ה-40, פוקס עבר לניו-יורק והחל לעבוד במסעדה בתור שוטף כלים.
במהרה, נעשה פוקס חבר של אחד המלצרים האחרים, אחד מלקולם ליטל, לימים המנהיג השחור מלקולם אקס.
עקב צבע עורו החום-אדום, הודבק לו הכינוי "שיקגו רד" אליו מאוחר יותר הוא הוסיף את שם משפחתו של כוכב הבייסבול ג'ימי פוקס.
פוקס החל להופיע במועדוני לילה כסטנדאפיסט.
הופעותיו הוקלטו והופצו בתור "אלבומי מסיבה" והפכו לפופולרים ביותר.
פוקס גם היה הסטנדאפיסט הראשון שהופיע ב"סטריפ" של לאס וגאס, אחד ממרכזי הבידור החשובים בארצות הברית.
מאוחר יותר, בתחילת שנות ה-70 פתח פוקס מועדון סטנד-אפ בלוס אנג'לס, שם נתן הזדמנות לרבים מבדרני העתיד השחורים של ארצות הברית.
ב-1972 החלה שידורה של התוכנית "סנפורד ובנו" ברשת NBC ופוקס היה בה הכוכב הראשי.
התוכנית, אשר מבוססת על התוכנית הקומית הבריטית "סטפטו ובנו", מספרת את סיפורו של סוחר-זבל ובנו המנסים להתעשר במגוון דרכים חוקיות יותר ופחות.
התוכנית הצליחה ביותר ורצה במשך חמש עונות שבסופן סירבה NBC לדרישות השכר של פוקס והוא עבר להנחות תוכנית אירוח ב-ABC.
עם זאת, תוכנית זו לא הצליחה ופוקס חזר בתחילת שנות ה-80 ל-NBC לככב בתוכנית הבת של סנפורד ובנו - "סנפורד".
גם תוכנית זו לא הצליחה וירדה מהאוויר לאחר עונה אחת בלבד.
ב-1991 חזר פוקס לעסקי השעשועים וכיכב בסדרה "The Royal Family" בהפקת אדי מרפי ו-CBS.
אך בעת צילומי הפרק התשיעי (שנקרא באירוניה "כאבי חזה") קיבל פוקס התקף לב, התמוטט על הסט וזמן קצר לאחר מכן נפטר.
אירוניה נוספת היא שב"סנפורד ובנו", דמותו של פוקס הייתה מזייפת התקפי לב באופן תדיר על מנת להתחמק ממצבים מביכים וממטלות שונות.
רֶדַא מנצור הוא דיפלומט, משורר והיסטוריון דרוזי-ישראלי.
במסגרת עבודתו מילא שורה של תפקידים, ובהם: שגריר ישראל בברזיל, שגריר ישראל באקוודור, שגריר ישראל בפנמה, סגן השגריר בליסבון, קונסול ישראל לצפון-מערב ארצות הברית שמקום מושבו בסן פרנסיסקו, קונסול כללי לדרום-מזרח ארצות הברית שמקום מושבו באטלנטה, ונציג משרד החוץ במכללה לביטחון לאומי.
בגיל 35 היה השגריר הצעיר ביותר בתולדות המדינה.
רדא מנצור הוא חתן פרס מילר לשירה.
סיפור קצר מפרי עטו, "ג'ונבלאט בא לנגב", נבחר כסיפור מומלץ בתחרות הסיפורים הקצרים של העיתון "הארץ" (1997).
מנצור הוא דוקטור בהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה (2009), מוסמך אוניברסיטת הרווארד במינהל ציבורי (1999) (במסגרת תוכנית קרן וקסנר) ומוסמך אוניברסיטת חיפה בהיסטוריה של המזרח התיכון.
תחום מחקרו הוא ההיסטוריה האינטלקטואלית והמודרנית של סוריה.
מנצור בוגר סמסטר מיוחד בספרדית באוניברסיטת סלמנקה שבספרד (2001) וסמסטר מיוחד באוניברסיטה העברית.
בשנת 2012 נבחר לאחד מארבעים הבוגרים המובילים של אוניברסיטת חיפה בכל הזמנים.
זאת לאחר ששנתיים לפני כן הופיע ברשימת המועמדים הסופית לתואר בוגר מצטיין של בית הספר קנדי באוניברסיטת הרווארד, יחד עם מזכ"ל האו"ם ונשיאי מקסיקו וליבריה.
בשנת 1990 החל את עבודתו במשרד החוץ.
בין התפקידים שכיהן בהם במטה בארץ: מזכיר שני באגף לארגונים בינלאומיים (1992), מזכיר ראשון באגף צפון אמריקה (1996), מנהל מחלקת המפרץ הפרסי במרכז למחקר מדיני (2003).
במסגרת עבודתו במשרד החוץ, בשנת 2005 הופקד לרכז את התוכנית החדשה במשרד החוץ: פיתוח קשרים בין קהילות יהודיות למוסלמיות באירופה במטרה להפחית את גילויי האנטישמיות.
היוזמה באה בעקבות ריבוי גילויי האנטישמיות והתקפות הטרור מצד אזרחים אירופים ממוצא אסלאמי, ומטרתה לנסות להתקרב לקהילות המוסלמיות המקומיות.
קירוב הלבבות נועד להפחית את המתח, לתמוך באסלאם המתון ובמקביל לעקוב אחר האיומים על גורמים אסלאמיים קיצוניים שמעוניינים להפר את מרקם החיים העדין.
גורמים במשרד החוץ סברו שבתוך האסלאם יש חלקים שמעוניינים להתקרב למערב ואיתם כדאי לנסות וליצור קשר.
מנצור ניהל דיאלוג עם אישים בולטים בקהילות המוסלמיות באירופה.
בינואר 2007 קיבל הסנאט של מדינת ג'ורג'יה בארצות הברית החלטה בה הוא מציין את תרומתו של מנצור לקידום השלום ולקידום יחסי הכלכלה, התרבות והחינוך בין ישראל לארצות הברית.
במרץ 2007 נשא חבר הקונגרס לינקולן דייוויס נאום במליאת הקונגרס בוושינגטון בו ציין את פעילותו של השגריר רדא מנצור לקידום הדיאלוג וההבנה בין העמים.
במהלך 2007 העניק מושל מדינת טנסי פיל בראדסון אזרחות כבוד למנצור על פועלו להעמקת הקשרים בין המדינות.
בדצמבר 2009 קיבל את פרס גיבור הסחר העולמי מלשכת המסחר הבינלאומית של ג'ורג'יה על הצטיינותו בעבודה הדיפלומטית ועל מנהיגותו כדיקן הסגל הדיפלומטי באטלנטה.
ב-2014 מונה מנצור לשגריר ישראל בברזיל.
ב-2016 סיים את תפקידו זה.
ב-2018 מונה לשגריר ישראל בפנמה ולשגרירי לא-תושב באקוודור, ב-2021 סיים את תפקידו והוחלף על ידי איתי בר-דב.
מנצור החל את פעילותו לקידום השלום, הדיאלוג והבנה בין העמים בהיותו חניך ולאחר מכן יו"ר סניף ארגון נוער לנוער בעספיא.
במסגרת זו פעל לקידום הקשרים בין הדרוזים ליהודים בישראל ואף השתתף כציר בוועידת הבינ"ל למען יהדות ברה"ב.
לאחר מכן המשיך פעילות זו בארגונים כמו CISV, הבונים דרור בארצות הברית ובקנדה, וביחידה לגישור פערים באוניברסיטת חיפה.
הוא השתתף בוועידה השנייה לרבנים ואימאמים בספרד, בוועידה על אסלאם והמערב באוסטריה ובשתי ועידות שנתיות של הארגון הדרוזי-אמריקני ADS שנערכו בלוס אנג'לס ובדטרויט.
באפריל 2008 קיבל רדא מנצור את פרס גאנדי-קינג בשם ראש הממשלה יצחק רבין.
הפרס ניתן על יוזמתו להקמת "יוזמת רבין - קינג" פרויקט המיועד לקדם את הקשרים בין הקהילה האפרו-אמריקנית לישראל ויהדות ארצות הברית.
הפרס ניתן על ידי אוניברסיטת מורהאוס בה למד מרטין לותר קינג.
מנצור גם צורף לחבר הנאמנים של האוניברסיטה כאות של הוקרה על היוזמה.
בשנת 2012 הוענק פרס נשיא המדינה וראש הממשלה לשימור זכרם של נשיאי המדינה וראשי ממשול ישראל לשגריר מנצור על יוזמה זו.
רדא מנצור השתתף בערבי שירה בעוספיא, תל אביב, ניו-יורק, סן פרנסיסקו, ליסבון, יוסטון, אל פאסו, סן סלבדור, מיאמי ועוד.
ב-2005 השתתף בפסטיבל "שער" של עמותת הליקון לשירה אשר נערך ביפו וב־2007 פתח את הכנס הבינ"ל לשירה עברית של אוניברסיטת אמורי באטלנטה - ארצות הברית.
הוא קיים ערב שירה מיוחד בפסטיבל "ספוליטו" בצ'ארלסטון – דרום קרולינה ביוני 2008. הערב נערך ב-City Gallery היוקרתית שעל חוף האוקיינוס, לא הרחק מבית הכנסת הראשון שנבנה בארצות הברית.
ספוליטו נחשב לפסטיבל התרבות החשוב ביותר בדרום ארצות הברית.
בשנת 2008 נבחר למשורר בינלאומי אורח בסדנת מיצ'ם לשירה של אוניברסיטת טנסי.
רדא מנצור שימש כחבר הנהלה ב"אמנות לעם" ופעל לעידוד הגעת אמנות ישראלית ליישובי הפריפריה ולכפרי המיעוטים בישראל.
בשנים של התחלת תהליך השלום 1993–1995 ארגן אירועי תרבות יהודיים-ערביים רבים בסן פרנסיסקו כגון: ערב שירה של המשוררים נעים עריידי ומירה מאיר, ביקור של הסופרים סמי מיכאל וסלים ג'ובראן, ביקור משלחת נוער יהודית ערבית, הופעות של להקת "בוסתן אברהם" ועוד.
אני איש החלומות - שירים (תל אביב: סער, תשמ"ח 1987)
משדות הקרב למרחבי החפש - שירים (תל אביב: סער, תשנ"ב 1991) עיצוב העטיפה הצייר אבנר כץ.
עלים רכים של מוסר - שירים (תל אביב: סער, תשס"ד 2004) עטיפה הצלם אלכס ליבק.
החלטות מועצת הביטחון של האו"ם - מקראה (ירושלים: משרד החוץ - 1991)
כוחות האו"ם לשמירת השלום - (ירושלים: הוצאת משרד החוץ - 1993)
השקט שבין המילים - שירים נבחרים בתרגום לאנגלית - (אטלנטה 2008)
שינויים בתפיסות החברתיות והפוליטיות בסוריה בעקבות הרפורמה הכלכלית, 1996-1990/ מאת: רדא מנצור ; בהדרכת: אמציה ברעם.
הקהילה הערבית בקליפורניה - מאמר - "רישומים", 18, 1995.
תמורות בתפיסת הזהות, החברה והסביבה בשיח האינטלקטואלי בסוריה
בעשור השלישי ל"תנועת התיקונים" 2003-1988. עבודת ד"ר.
החלקה המזרחית - שיר - המוסף הספרותי - ידיעות אחרונות 27.5.05.
קונפליקט בינלאומי - ריאיון עם דנה גילרמן 19.9.2000- "הארץ".
קונסול דרוזי ראשון - אהובה ברק - נעמת: הירחון לאשה ולמשפחה, יולי-אוגוסט 1993, 24-26 .
רובע רֶדְבְּרִידְג' של העיר לונדון הוא אחד מרובעי העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת.
מקורו של שם הרובע בשמו של גשר (באנגלית- ברידג', bridge) שעבר מעל נהר הרודינג באסקס; הגשר נבנה מלבנים אדומות (באנגלית- רד, red) לעומת גשרים אחרים אשר נבנו מאבנים לבנות.
יער אפינג משתרע על פני חלק מהרובע.
רובע רדברידג' הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם שלהרובע המוניציפלי של אילפורד, הרובע המוניציפלי של וונסטד ווודפורד, וכן חלקים מהרובע המוניציפלי של דגנהאם ומהרובע העירוני של צ'יגוול, אשר היו חלק ממחוז אסקס.
ברדבידג' פועלת הרכבת התחתית של לונדון והתחנות ברובע שייכות בעיקר לקו סנטרל, והן: סנרסברוק, סאות' וודפורד ו-וודפורד בשלוחת אפינג, ווונסטד, רדברידג', גאנטס היל, ניוברי פארק, בארקינגסייד, פיירלופ והיינולט בשלוחת היינולט.
ברובע פועלים 41 בתי ספר, רובם בתי ספר יסודיים ותיכונים, מתוכם שניים יהודים.
רדאמס (ערבית: غدامس; תעתיק מדויק: ע'דאמס) היא עיר ונווה מדבר במערב לוב, סמוך לגבולה עם אלג'יריה ותוניסיה, והיא שוכנת כ-550 ק"מ דרומית-מערבית לבירה טריפולי.
בעיר התגוררו לפי הערכה כ-16,000 ברברים סונים בשנת 2003, אך גם נוודים בני הטוארג נוהגים לפקוד אותה.
תושבי העיר מדברים בניב ברברי ארכאי שלו אוצר מילים נרחב משלו ומערכת צלילים ייחודית.
נראה כי בעיר רווחו בעבר מספר ניבים שונים בהתאם לשייכות השבטית.
חלקה העתיק של העיר, אשר זכה לכינוי "פנינת המדבר", מוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1986.
ב-2016, בשל נזקים שנגרמו ממלחמת האזרחים השנייה בלוב, שריפות וסופות באזור, הוחלט להגדיר את העיר העתיקה של רדאמס כאתר מורשת עולמית בסיכון.
בשנים שלאחר מכן הרשויות המקומיות ביצעו עבודות שיקום נרחבות, ובעקבות זאת ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו החליטה להסיר את האתר מרשימת אתרי המורשת העולמית בסיכון ב-2025.
העיר קמה על שרידיה של העיר הברברית הקדומה קידמה (Cydamae) או קידמוס (Cydamus), אשר הייתה לבת בריתה של האימפריה הרומית בשנת 19 לפנה"ס, אך באתר לא נותרו בתים מהתקופה הברברית הפרהיסטורית או מהתקופה הרומית.
במאה ה-6 ולאחר שמיסיונרים ביזנטים התיישבו במקום, הייתה העיר למקום מושבו של בישוף.
במאה ה-7 נכבשה רדאמס בידי הערבים והאוכלוסייה התאסלמה.
בין המאה ה-8 והמאה ה-10 השתייכה האוכלוסייה לכת האיבאדיה.
העיר תפקדה באופן עצמאי למדי ועד למאה ה-19 הייתה אתר חשוב לאורך דרכי המסחר שחצו את הסהרה.
אף שכיבוש לוב בידי האימפריה האיטלקית החל ב-1911 רק שנתיים לאחר מכן החלו האיטלקים להתקדם אל פנים הארץ, ורק בשנת 1924 התבסס השלטון האיטלקי בעיר.
ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה רדאמס בידי צבא צרפת החופשית במהלך מסע צבא צרפת החופשית בפזאן בשנת 1943, והייתה לחלק מלוב העצמאית בשנת 1956. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בתי העיר להתפשט אל מחוץ לחומותיה, בעיקר לכיוון דרום ודרום-מערב.
העיר העתיקה בנויה כעיגול שקוטרו כ-1,750 מטר.
קירות הבתים החיצוניים משמשים גם כחומותיה החיצוניות של העיר כולה.
העיר העתיקה חולקה לשבעה רבעים, שכל אחד מהם שימש את אחד משבעת השבטים הברברים שהתגוררו בעיר.
שבטים אלה השתייכו לשתי קבוצות עיקריות - איית ואליד ואיית וזיטן, ובכל רובע הייתה רחבה ציבורית ששימשה לעריכת פסטיבלים ואירועים.
בתי העיר הם בעלי שתי קומות לפחות, ורחובותיה הם למעשה ארקדות ארוכות המשמשות כמעברים מקורים ומוגנים מפני החום ופגעי מזג האוויר.
הגישה לבתים היא מארקדות אלה, ולעיתים שקועה קומת הקרקע מתחת למפלס הרחוב.
בקומה הקרקע של הבתים נמצאים אזורי אחסון ומגורים וגרם מדרגות מוביל אל הקומה השנייה, שבה אזור מגורים נוסף.
בקומה השנייה מרפסות המאפשרות גם הן תנועה בין הבתים, ולמעשה ישנם בעיר שני מפלסי תנועה - התחתון מקורה והעליון תחת כיפת השמיים.
מאפיין ייחודי של שני מפלסים אלה הוא שבאופן מסורתי השתמשו גברים במפלס התחתון, בעוד שהעליון היה שמור לנשים.
ארנסט לורינג "רד" ניקולס (Ernest Loring "Red" Nichols; 8 במאי 1905 - 28 ביוני 1965) היה נגן קורנט (סוג של חצוצרה), מלחין ומוביל הרכב ג'אז.
בשנות העשרים, שהיו שיא הקריירה שלו, היה שותף לכ-4,000 הקלטות.
הוא החל לנגן בקורנט בגיל 12 במסגרת תזמורת כלי הנשיפה של אביו.
ב-1923 נסע לאטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי כדי לעבוד בלהקה מקומית ועד מהרה עבר לניו יורק, בסיסו למשך עשרים השנים הבאות.
בניו יורק ניגן במספר תזמורות, בהן זו של פול וייטמן "מלך הג'אז".
בנוסף הוביל ניקולס הרכב משלו, יחד עם אשתו, בשם "חמש הפרוטות" (Red Nichols & His Five Pennies), שזכה להצלחה רבה בהופעות ובהקלטות.
כמו כן שימש כנגן אולפן בהקלטותיהם של רבים מאמני הג'אז של התקופה ובהם ג'ו ונוטי, אדי לאנג, פי ווי ראסל, ג'ימי וטומי דורסי, בני גודמן, גלן מילר, ג'ק טיגרדן, ג'ין קרופה ואחרים, בכך הפך לנגן הקורנט העסוק והמוקלט ביותר בשנות העשרים.
בנוסף לכל עיסוקיו אלו שימש גם כנגן במחזות זמר בברודוויי.
ב-1942 עברו בני הזוג ניקולס לקליפורניה, בשל מחלת שיתוק ילדים בה לקתה בתם.
עד סוף העשור פרש ניקולס ממוזיקה והקדיש את זמנו לטיפול בבתו.
לאורך שנות ה-50 הופיעו ניקולס ו"הפרוטות" בלוס אנג'לס וסן פרנסיסקו.
ב-1959 הופק בהוליווד הסרט The Five Pennies, (הופץ בישראל תחת השם "חצוצרת הקסם") המבוסס באופן רופף על הביוגרפיה של ניקולס, בתפקיד ניקולס כיכב דני קיי והופיעו בו גם לואי ארמסטרונג וברברה בל גדס.
הסרט זכה לחמש מועמדויות לפרס אוסקר.
ניקולס עצמו לא מופיע בסרט אך קול נגינת החצוצרה של דני קיי בסרט הוא שלו.
רדאמל פלקאו גרסיה סארטה (בספרדית: Radamel Falcao García Zárate; נולד ב-10 בפברואר 1986), הידוע גם כרדאמל פלקאו, פלקאו גרסיה או רק פלקאו, הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מיונאריוס.
כינויו El Tigre ("הטיגריס" בספרדית).
בעונת הוא כבש 17 שערים במדי פורטו במסגרת הופעותיה בליגה האירופית, ושבר את שיאו של יורגן קלינסמן לשיא כיבושים בקמפיין אירופי אחד.
באותה עונה, פורטו בהובלתו של פלקאו זכתה בליגה האירופית, וזכתה באליפות הליגה הפורטוגזית מבלי שהפסידה.
פלקאו קיבל את פרס הכדורגלן המצטיין של הליגה הפורטוגזית, והיה הקולומביאני הראשון שעושה זאת (שנה לאחר מכן חאמס רודריגס זכה בתואר המצטיין, גם כן במדי פורטו).
פלקאו סיים במקום החמישי במועמדות לפרס כדור הזהב של פיפ"א לשנת 2012.
בשלוש העונות הראשונות שלו באירופה פלקאו הבקיע יותר מ-100 שערים.
הוא היה חלק בלתי נפרד מהזכייה של אתלטיקו מדריד בליגה האירופית בעונת , כשהוא הופך לשחקן הראשון שזוכה במפעל זה עם שתי קבוצות שונות שנתיים ברציפות.
הוא סיים בשתי הפעמים כמלך השערים של הטורניר.
בסופר קאפ האירופי של 2012 הוא כבש שלושער, והיה השחקן הראשון שעושה זאת מאז ההחלטה ב-1998 לקיים משחק אחד בלבד במסגרת המפעל.
ב-9 בדצמבר 2012 פלקאו כבש חמישייה בניצחון אתלטיקו 0–6 על דפורטיבו לה קורוניה.
בגמר גביע המלך הספרדי של שנת 2013 פלקאו עזר לאתלטיקו לנצח את ריאל מדריד, ובכך לסיים רצף של 14 שנה בו לא ניצחה את יריבתה העירונית.
פלקאו הוא מלך השערים של נבחרת קולומביה בכל הזמנים.
פלקאו החל את דרכו כשחקן כבר בגיל 13, כשערך הופעת בכורה בקבוצת לאנסרוס בויאקה מהליגה השנייה בקולומביה ב-28 באוגוסט 1999. למעשה, הוא השחקן הקולומביאני שערך את הופעת הבכורה בגיל הצעיר ביותר אי פעם בקבוצה ברמת כדורגל מקצועני.
בשנת 2000, בגיל 14, שיחק שבעה משחקים, וב-25 ביולי הבקיע את שערו היחיד בקבוצה שבה שיחק במשך שנתיים.
לאחר מכן, פלקאו החל להתאמן עם מיונאריוס מהליגה הראשונה בקולומביה, אך הקבוצה החליטה לא לרכוש את כרטיס השחקן שלו והוא נמכר לריבר פלייט הארגנטינאית בפברואר 2001 תמורת כ-500,000 דולר.
פלקאו שיחק במדי קבוצת הנוער של ריבר פלייט במשך ארבע שנים, עד שקיבל הזדמנות מהמאמן לאונרדו אסטרדה לשחק בקבוצה הבוגרת.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקלאוסורה של שנת 2005 בגיל 19, במשחק שבו ריבר הפסידה 1–2 לחימנסיה לה פלאטה.
באפרטורה בהמשך השנה תחת הדרכת המאמן ריינלדו מרלו, פלקאו השתלב בהרכב הקבוצה, וכבש צמד שערי בכורה ב-2 באוקטובר בניצחון ריבר 1–3 על אינדפנדיינטה.
הוא הספיק לכבוש שבעה שערים עד שנפגע ברצועות הברך הימנית במשחק נגד סן לורנסו, והחמיץ את יתר המשחקים של האפרטורה.
בינואר 2006, במהלך אימונים שלפני תחילת המשחקים, נפצע פלקאו שוב באותו אזור, ונזקק לניתוח שהשבית אותו למשך חצי שנה.
הוא חזר בחודש ספטמבר לתחילת האפרטורה של 2006, ונטל חלק ב-12 משחקים בתור מחליף.
הוא הצליח לכבוש רק פעם בניצחון של ריבר 0–2 על רוסאריו סנטראל שהעלה אותה לראש הטבלה.
לפני כן, הוא גם השתתף לראשונה במפעל בין-יבשתי בגביע סודאמריקנה כשריבר הגיעה לשלב שמונה האחרונות, ושיחקה מול אתלטיקו פרנאאנסה מברזיל.
במשחק זה הוא הוחלף במחצית, ואף על פי שהמשחק הסתיים בתיקו 2-2, הודחה ריבר מהמשך הטורניר.
פלקאו זכה בתואר הקבוצתי הראשון שלו בקריירה, בקלאוסורה של , כשריבר זכתה באליפות תחת המאמן דייגו סימאונה.
במקביל, החלו להתפרסם דיווחים על מעבר אפשרי שלו לקבוצות אחרות, ופלקאו אף ביטא את רצונו לעבור לאירופה בעתיד.
באפרטורה של 2008, לאחר התפטרותו של סימאונה, ריבר נכשלה וחוותה את אחת ההופעות הגרועות שלה במפעל, כשסיימה אחרונה לראשונה בהיסטוריה.
על אף שהקשיים של ריבר המשיכו גם ב-2009, והיא הודחה מהליברטדורס בשלב הבתים וניצחה מספר משחקים מועט בקלאוסורה, פלקאו המשיך לכבוש.
סה"כ הוא כבש 45 שערים ב-110 הופעות במדי ריבר פלייט (בכל המסגרות).
ב-15 ביולי 2009 חתם פלקאו בפורטו, אלופת פורטוגל באותה עת, ששילמה 3.93 מיליון אירו עבור 60% בעלות על כרטיס השחקן שלו.
כמה ימים לפני כן גם בנפיקה ליסבון הייתה קרובה להחתימו, אך המשא ומתן על שכרו לא הגיע לכדי מיצוי.
ב-16 באוגוסט פלקאו כבש את שער הבכורה שלו בפורטו כבר במחזור הראשון של עונת , בתיקו 1-1 עם פאסוס די פריירה.
הוא המשיך ביכולת הטובה גם במשחקים שלאחר מכן, וכבש ארבעה שערים בארבעת המחזורים הראשונים.
ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בהפסד חוץ לצ'לסי.
ב-30 בספטמבר כבש את שערו הראשון במסגרת המפעל, בניצחון פורטו על אתלטיקו מדריד.
ב-17 בפברואר כבש את שער הניצחון במשחק הפלייאוף הראשון בשלב שמינית הגמר נגד ארסנל, אך בגומלין פורטו הפסידה 0–5 והודחה.
בסך הכל כבש פלקאו ארבעה שערים במסגרת ליגת האלופות בעונה זו.
את עונת הליגה הפורטוגזית הוא סיים עם 25 שערים, שני לאוסקר קרדוסו מבנפיקה שכבש 26 שערים.
פלקאו כבש גם בגמר הגביע הפורטוגזי במשחק האחרון של העונה, ועזר לפורטו לזכות בו.
סה"כ פלקאו סיים עונה זו עם 34 שערים ב-43 הופעות בכל המסגרות שהקבוצה השתתפה בהן.
עונת התחילה טוב עבור פלקאו, כאשר הוא כבש בסופר קאפ הפורטוגזי בניצחון של פורטו (מחזיקת הגביע) 0-2 על בנפיקה (האלופה).
ב-22 באוקטובר 2010 במחזור השני של הליגה, כבש צמד שערים נגד ביירה מאר.
ב-7 בנובמבר כבש צמד נוסף בניצחון הגדול של פורטו 0–5 שוב נגד בנפיקה.
ב-2 בדצמבר כבש שלושער נגד ראפיד וינה במסגרת הליגה האירופית, וב-7 באפריל שלושער נוסף נגד ספרטק מוסקבה במשחק הפלייאוף הראשון של שלב רבע הגמר במפעל.
פורטו הציגה יכולת מצוינת בליגה המקומית והייתה ברמה אחת מעל שאר הקבוצות, וזכתה באליפות כבר במחזור ה-25 במשחק הכתרה באצטדיון האור נגד האלופה היוצאת בנפיקה.
במשחק זה פלקאו אומנם לא כבש, אך הוא סחט את הפנדל לזכות פורטו שהביא לה את הניצחון, כאשר האלק כבש מהנקודה ופורטו ניצחה 1–2. ב-28 באפריל, במשחק הפלייאוף הראשון בחצי גמר הליגה האירופית נגד ויאריאל, פלקאו כבש רביעייה ב.
במשחק הגומלין הוא כבש שער נוסף והגיע ל-16 שערים בסך הכל, ובכך שבר את שיאו של יורגן קלינסמן שעמד על 15.
בגמר הליגה האירופית 2011 הוא כבש לזכות פורטו את השער היחידי במשחק, בניצחון 0–1 על בת ארצה בראגה.
הוא עשה זאת בנגיחה לאחר מסירה של חברו לקבוצה הקולומביאני פרדי גוארין.
בכך הוא שיפר את השיא בשער אחד נוסף, וסיים עם 17 שערים ב-14 הופעות בליגה האירופית.
את הליגה הפורטוגזית הוא סיים עם 16 שערים, שני לחברו לקבוצה האלק.
בסך הכל כבש פלקאו 38 שערים ב-42 הופעות בכל המסגרות של הקבוצה באותה עונה, וזכה עם פורטו בארבעה תארים: הסופר קאפ, הגביע הפורטוגזי (שנה שנייה ברציפות), אליפות הליגה והליגה האירופית.
ב-18 באוגוסט 2011 הודיעה פורטו כי הגיעה לסיכום עם אתלטיקו מדריד מליגת העל הספרדית על מכירתו של פלקאו תמורת כ-40 מיליון אירו.
סכום זה היה גדול עוד יותר יחד עם סעיפי בונוסים עתידיים בחוזה של פלקאו, מה שהפך אותו לשחקן היקר ביותר שאתלטיקו רכשה אי פעם.
פלקאו ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-10 בספטמבר בהפסד 0–1 לולנסיה.
ב-3 בנובמבר כבש ב על אודינזה בשלב הבתים של הליגה האירופית, שערו ה-19 ב-18 ההופעות האחרונות שלו במפעל.
תחילת העונה של אתלטיקו לא הייתה טובה, אך לאחר שדייגו סימאונה שאימן את פלקאו גם בריבר פלייט מונה למאמן הקבוצה, היא החלה להשתפר.
פלקאו כבש שלושער ב-21 בינואר בניצחון 0–4 על ריאל סוסיאדד.
ב-16 בפברואר הוא כבש צמד ובישל שער בניצחון על לאציו, שהעלה את אתלטיקו לשלב שמינית הגמר של הליגה האירופית.
בשמינית הגמר אתלטיקו פגשה את בשיקטש הטורקית, ופלקאו כבש את אחד השערים במשחק הראשון בין הקבוצות שהסתיים בניצחון אתלטיקו 0–3. ב-21 במרץ כבש צמד בניצחון של אתלטיקו 1–2 על אתלטיק בילבאו, שהשאיר אותה קרוב לצמרת הליגה הספרדית.
במשחקי רבע הגמר של הליגה האירופית, שהתקיימו ב-29 במרץ וב-5 באפריל, פלקאו כבש שני שערים ואתלטיקו ניצחה בסיכום שני המשחקים 2–4 את הנובר 96 והעפילה לחצי הגמר.
פלקאו שיחק לראשונה בדרבי של מדריד ב-11 באפריל, וכבש את השער היחידי לזכות אתלטיקו בהפסד 1–4, לאחר שכריסטיאנו רונאלדו כבש שלושער לזכות ריאל.
את המשחק הראשון בין הקבוצות בליגה בסנטיאגו ברנבאו פלקאו החמיץ עקב פציעה.
הוא כבש את שערו ה-22 בליגה במשחק נגד ראיו ואיקאנו בניצחון חשוב של אתלטיקו 0–1. בחצי גמר הליגה האירופית נגד ולנסיה, אתלטיקו ניצחה בשני המשחקים ופלקאו כבש צמד במשחק הראשון.
בכך אתלטיקו השיגה את הניצחונות העשירי והאחד עשר שלה ברציפות בליגה האירופית באותה עונה.
במשחק הגמר שהתקיים בארנה נציונאלה בבוקרשט ב-9 במאי, אתלטיקו ניצחה 0–3 את אתלטיק בילבאו, והשיגה את ניצחונה ה-12 ברציפות, כשפלקאו כובש את שני השערים הראשונים.
פלקאו סיים את הטורניר עם 12 שערים, והוכתר פעם שנייה ברציפות למלך השערים שלו.
כמו כן, פלקאו היה לשחקן השני שזוכה בליגה האירופית או גביע אופ"א עם שתי קבוצות שונות שנתיים ברציפות.
בליגה פלקאו כבש 24 שערים באותה עונה (אתלטיקו סיימה חמישית), ובסך הכל רשם 36 שערים ב-50 הופעות, כמות השערים הגדולה ביותר של שחקן אתלטיקו בשנה הראשונה בקבוצה.
בתחילת עונת פלקאו כבש פעמיים שלושער, במשחק הליגה נגד בילבאו, וב-31 באוגוסט 2012 בסופר קאפ האירופי כשאתלטיקו אלופת הליגה האירופית פגשה את צ'לסי שזכתה בליגת האלופות.
בכך פלקאו היה השחקן הראשון שכובש שלושער בסופר קאפ האירופי מאז שינוי הפורמט למשחק בודד ב-1998. ב-16 בספטמבר פלקאו כבש בפנדל את שער הניצחון מול ראיו ואיקאנו במשחק שהסתיים בתוצאה 3–4 לאתלטיקו, ושבוע לאחר מכן כבש בפנדל נוסף מול ואיאדוליד.
פלקאו כבש צמד מול בטיס בניצחון חוץ 2–4, שהעלה אותו לראש טבלת השערים של הליגה הספרדית עם שבעה שערים.
ב-21 באוקטובר כבש בדקה ה-90 בבעיטה חופשית בניצחון אתלטיקו 0–1 על סוסידאד, הניצחון השביעי ברציפות שלה בליגה.
במשחק נגד סביליה כבש את שערו ה-50 בסך הכל במדי אתלטיקו.
ב-9 בדצמבר כבש חמישייה נגד דפורטיבו לה קורוניה במשחק שהסתיים בתוצאה 0–6. חמישייה זו הייתה החמישייה הראשונה בתולדות אתלטיקו, והראשונה מזה 10 שנים בליגה הספרדית.
פלקאו כבש את השער האחרון שלו ב-2012 במשחק העונה נגד ברצלונה בקאמפ נואו, בהפסד 1–4.
פלקאו פיספס את משחק הליגה הראשון ב- בגלל פציעה, אך כבש כבר במשחק שלאחר מכן בפנדל נגד סרגוסה.
ברבע גמר גביע המלך הספרדי מול בטיס כבש בנגיחה, ואז שוב הושבת בגלל פציעה למשך שלושה שבועות.
הוא חזר ב-3 בפברואר במשחק נגד בטיס אך לא הצליח לכבוש.
שבוע לאחר מכן, כבש בדקה ה-94 ביום הולדתו במשחק ההפסד לראיו ואיקאנו.
בעקבות פציעותיו ובהחלטת המאמן, פלקאו לא שותף באף משחק בבית המוקדם של אתלטיקו בליגה האירופית, כולל שני המשחקים נגד הפועל תל אביב.
על אף חסרונו הצליחה אתלטיקו להעפיל לשמינית הגמר, ופלקאו שיחק בשני משחקי הפלייאוף נגד רובין קאזאן ב-14 בפברואר וב-21 בפברואר.
במשחק הראשון אתלטיקו הפסידה בבית 0–2, ובמשחק השני הצליחה לנצח בחוץ 0–1 משער של פלקאו, אך הודחה מהמפעל בסיכום שני המשחקים.
אלה היו שתי ההופעות היחידות של פלקאו בליגה האירופית באותה עונה, לאחר הצלחתו הגדולה במסגרת המפעל בשתי העונות הקודמות.
לעומת זאת, בשאר המפעלים הוא כן המשיך להצליח.
הוא כבש בפנדל בניצחון של אתלטיקו על אספניול במשחק שבו אתלטיקו הייתה בעשרה שחקנים רוב הזמן, וכבש גם בחצי גמר גביע המלך נגד סביליה, שבסיומו אתלטיקו העפילה לגמר.
במשחק הליגה נגד גרנדה הוא כבש צמד, וציין את שערו ה-200 בקריירה בכל המסגרות, כולל בנבחרת הלאומית.
ב-27 באפריל כבש פלקאו בדרבי של מדריד, אך אתלטיקו שוב לא הצליחה לנצח את ריאל והפסידה 1–2 בוויסנטה קלדרון.
פלקאו כבש את השער האחרון של אתלטיקו בניצחון חוץ על סלטה ויגו, שהבטיח את השתתפותה של אתלטיקו בליגת האלופות בעונה הבאה, לאחר שנעדרה מהמפעל ארבע שנים.
פלקאו כבש גם שוב נגד ברצלונה בהפסד הבית 1–2. בגמר גביע המלך אתלטיקו פגשה את ריאל, במשחק שנערך בסנטיאגו ברנבאו ב-17 במאי.
לאחר שכריסטיאנו רונאלדו העלה את ריאל ליתרון 0–1 בדקה ה-14, בדקה ה-35 פלקאו שלח כדור עומק לדייגו קוסטה שנכנס לרחבה וכבש.
בתוספת הזמן של המשחק ז'או מיראנדה כבש שער נוסף לזכות אתלטיקו, והיא ניצחה 1–2. היה זה הניצחון הראשון של אתלטיקו על ריאל מאז שנת 1999. פלקאו סיים את העונה בליגה עם 28 כיבושים ואתלטיקו סיימה במקום השלישי.
סה"כ היו לפלקאו 34 שערים ב-41 הופעות.
ב-31 במאי 2013 הודיעה מונקו מהליגה הצרפתית שהיא הגיעה להבנות עם אתלטיקו על מכירתו של פלקאו.
על אף שהסכום המדויק אינו ידוע, ההערכות הן שמונקו שילמה עבורו בסביבות ה-60 מיליון אירו.
פלקאו חתם בקבוצה על חוזה לחמש שנים.
אחד מן ההסברים שניתנו להחלטה של פלקאו לחתום במונקו, היה מעורבותה של חברת השקעות פרטית שהשקיעה כספים במעבר של פלקאו מפורטו לאתלטיקו מדריד, וכעת הרוויחה סכום כסף גדול.
פלקאו מצידו אמר שהוא הביע רצון לשחק עבור מונקו, מאז שהכדורגלן הנערץ עליו תיירי הנרי שיחק שם.
דמיטרי ריבולובלב, הבעלים של מונקו, אמר שהשאיפה היא לבנות את הקבוצה סביב פלקאו, יחד עם כוכבים אחרים שהגיעו לקבוצה וביניהם חברו של פלקאו לנבחרת ופורטו לשעבר, הקולומביאני חאמס רודריגס.
כמה ימים לאחר מכן, הוא כבש צמד נגד בסטיה בניצחון 0–3 שהביא אותו לראש טבלת מלך השערים עם שבעה כיבושים בשבעה משחקים.
פלקאו חזר לכבוש רק כעבור ארבעה מחזורים, במשחק נגד ליון שהסתיים בניצחון מונקו 1–2. ב-27 בנובמבר דווח כי פלקאו סובל מפציעה, והוא נאלץ להחמיץ את ארבעת משחקי הליגה הבאים.
פלקאו חזר לשחק במחזור ה-19 ב-20 בדצמבר, כשמונקו אירחה את ולנסיאן.
פלקאו עלה מהספסל במחצית השנייה, אך החמיץ פנדל ומונקו הפסידה 1–2.
פלקאו פתח את שנת במשחק במסגרת הגביע הצרפתי, כשהוא כובש שער ומבשל אחד נוסף בניצחון של מונקו 2–3 על קבוצת ואן מהליגה השלישית בצרפת.
ב-22 בינואר מונקו שיחקה שוב במסגרת הגביע נגד קבוצת מונט אור אזרגה מהליגה הרביעית.
פלקאו פתח בהרכב והצליח לכבוש בדקה ה-29. בדקה ה-40 של המשחק הוא ניסה להיכנס לרחבה, ושחקן היריבה סונר ארטק גלש לעברו ופגע ברגלו.
יום למחרת התברר כי פלקאו קרע את הרצועה הצולבת בברכו השמאלית.
פלקאו נותח ימים ספורים לאחר מכן, כשתהליך השיקום עומד על חצי שנה.
פציעתו של פלקאו, כמה חודשים לפני מונדיאל 2014 עוררה הדים רבים, ואף היו טענות כלפי המאמן קלאודיו ראניירי שאיפשר לפלקאו לשחק במשחק זה.
ראיינרי מצידו האשים את שופט המשחק שאיפשר לקבוצה היריבה לשחק באגרסיביות.
שחקן היריבה שפצע את פלקאו הביע צער על המקרה, והיו דיווחים כי הוא קיבל איומים על חייו.
ב-2 באוגוסט במשחק הכנה של מונקו נגד ולנסיה במסגרת טורניר גביע האמירויות, פלקאו נכנס כמחליף בדקה ה-72 ושיחק לראשונה אחרי חצי שנה.
יממה לאחר מכן, פתח בהרכב במשחק מול ארסנל מארחת הטורניר, וכבש בדקה ה-36 במשחק שהסתיים בניצחון מונקו 0-1. ב-10 באוגוסט במחזור הראשון של עונת בליגה הצרפתית, עלה כמחליף וכבש בפנדל לזכות מונקו, אך הקבוצה הפסידה 1–2 ללוריין.
ב-24 באוגוסט, במחזור השלישי, כבש שער ב על נאנט.
אף על פי שהיו דיווחים על משא ומתן מתקדם בין פלקאו וריאל מדריד, פלקאו חתם בסופו של דבר ב-1 בספטמבר 2014, ביום האחרון של חלון ההעברות, במנצ'סטר יונייטד מהליגה האנגלית.
יונייטד הגיעה לסיכום עם מונקו על השאלתו של פלקאו לעונה אחת תמורת 6 מיליון ליש"ט, עם אופציה לרכישה בתום העונה תמורת 55 מיליון יורו.
פלקאו התבטא כי הוא מעוניין לשחק עבור יונייטד שנים רבות.
ב-14 בספטמבר ערך פלקאו את הופעת הבכורה שלו במדי יונייטד, כשעלה כמחליף בניצחון קבוצתו 0–4 על קווינס פארק ריינג'רס במסגרת המחזור הרביעי של הפרמייר ליג.
במחזור שלאחר מכן פתח בהרכב הקבוצה, ובישל את אחד השערים של יונייטד בהפסד 3–5 ללסטר סיטי.
ב-5 באוקטובר כבש פלקאו את שער הבכורה שלו במדי יונייטד, בניצחון הקבוצה 1–2 על אברטון במסגרת המחזור השביעי בפרמייר ליג.
בעקבות פציעה הושבת פלקאו למשך כל חודש נובמבר, ולאחריה לא מצא את מקומו בהרכב ועלה לשחק כמחליף מהספסל.
ב-20 בדצמבר פתח בהרכב יונייטד בפעם הרביעית בלבד מאז שהגיע לקבוצה, וכבש את שערו השני בתיקו 1-1 עם אסטון וילה.
ב-10 במרץ 2015 נשלח פלקאו על ידי מאמן יונייטד, לואי ואן חאל, לשחק בקבוצת המילואים של יונייטד.
פלקאו סיים את עונת עם ארבעה שערים ב-26 הופעות ליגה, מתוכן 14 בהרכב הפותח.
בסיום העונה הודיעה יונייטד כי היא מחליטה לא להאריך את חוזה ההשאלה של השחקן.
ב-3 ביולי 2015 הושאל לצ'לסי מהפרמייר ליג לעונה אחת.
ב-2 באוגוסט ערך פלקאו את הופעתו הבכורה בקבוצה, כשעלה כמחליף בהפסד 0–1 נגד ארסנל במסגרת מגן הקהילה, בו צ'לסי הפסידה את התואר לארסנל.
ב-8 באוגוסט ערך פלקאו את הופעתו הבכורה בליגה במדי צ'לסי, כשעלה כמחליף בתיקו 2-2 נגד סוונסי סיטי.
ב-29 באוגוסט 2015 כבש את שערו הראשון בקבוצה, בהפסד 1–2 לקריסטל פאלאס.
בעקבות פציעה בנובמבר 2015 מיעט פלקאו לשחק בעונה זו וסיים אותה עם 10 הופעות ליגה בלבד.
בסיום העונה נגמרה תקופת ההשאלה והשחקן חזר למונקו.
ב-27 ביולי 2016 כבש פלקאו את שער החוץ של מונקו בהפסדה 1–2 לפנרבחצ'ה במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות.
במשחק הגומלין כעבור שבוע כבש בפנדל בדקה ה-18 והעלה את מונקו ליתרון 0–1. המשחק נגמר בתוצאה 1–3 לטובת מונקו והקבוצה העפילה לשלב הבא.
את שערו הראשון בליגה בעונה זו כבש ב-17 בספטמבר 2016 בניצחון מונקו 0–3 על סטאד רן.
ב-3 בנובמבר 2016 כבש צמד בניצחון מונקו 0–3 על צסק"א מוסקבה במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים של ליגת האלופות.
אלה היו שעריו הראשונים בשלב הבתים של ליגת האלופות מזה כמעט שבע שנים, כששיחק במדי פורטו.
ב-10 בדצמבר 2016 כבש שלישייה במשחק הליגה נגד בורדו ובכך עלה ל-10 שערי ליגה ב-12 משחקי ליגה.
ב-21 בפברואר 2017 כבש פלקאו צמד במשחק הראשון של שמינית גמר ליגת האלופות נגד מנצ'סטר סיטי (אחד מהם בצ'יפ מעל השוער וילפרדו קבאז'רו), אך החמיץ גם פנדל.
במשחק הגומלין ניצחה מונקו 1–3 והעפילה לרבע גמר ליגת האלופות נגד בורוסיה דורטמונד.
ב-19 באפריל כבש פלקאו את אחד השערים במשחק הגומלין נגד דורטמונד ועזר למונקו להעפיל לחצי הגמר לראשונה מאז .
מונקו הודחה על ידי יובנטוס בחצי הגמר ופלקאו סיים את עונת 2016/2017 בליגת האלופות עם חמישה שערים בשמונה משחקים.
ב-18 במאי זכתה מונקו רשמית באליפות הליגה הצרפתית לראשונה מזה 17 שנים.
פלקאו סיים את העונה עם 21 שערים ב-29 הופעות ליגה (מקום שלישי בטבלת מלך השערים של הליגה הצרפתית לעונה זו).
במשחק הראשון של העונה של הליגה הצרפתית, כבש פלקאו את השער השני לזכותה של מונקו בניצחון 2–3 על טולוז.
שבועיים לאחר מכן, ב-13 באוגוסט 2017, כבש את השלושער הראשון לעונה בליגה הצרפתית בניצחון מונקו 1–4 על דיז'ון.
ב-27 באוגוסט כבש צמד בניצחון מונקו 1–6 על מרסיי.
ב-2 בספטמבר 2019 חתם לשלוש שנים בגלאטסראיי הטורקית.
את הבכורה הוא ערך ב-13 בספטמבר מול קסימפאשה ואף כבש את שער הניצחון.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בראיו ואיקאנו מלה ליגה.
ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה וגם כבש שער בניצחון 0–3 על חטאפה.
ב-20 ביוני 2024 חזר לאחר 23 שנה לקולומביה וחתם במיונאריוס.
ב-2005 פלקאו החל לייצג את נבחרת קולומביה עד גיל 20. הוא היה חלק מהנבחרת שזכתה באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 של שנת 2005, שאותה אירחה קולומביה.
פלקאו כבש בטורניר זה שער אחד נגד ארגנטינה.
באותה שנה, הוא גם השתתף בטורניר של גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שהתקיים בהולנד, וכבש בניצחון 0–2 על קנדה ובניצחון 0–2 על סוריה במסגרת הבית המוקדם.
קולומביה סיימה בראש הבית והעפילה לשלב שמינית הגמר, אך הפסידה 1–2 לארגנטינה (שזכתה בהמשך בטורניר) והודחה.
פלקאו זומן לנבחרת הבוגרת ב-2007 כשהוא בן 21. את שער הבכורה שלו בנבחרת הוא כבש ב-3 ביוני במשחק נגד מונטנגרו במסגרת גביע קירין שנערך ביפן.
הוא כבש את השער השני שלו בנבחרת בהמשך השנה במשחק ידידות מול פרו.
ב-19 בנובמבר 2008 כבש בניצחון 0–1 על ניגריה, גם כן במשחק ידידות.
פלקאו כבש שער אחד בלבד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, ב-10 ביוני 2009 בניצחון 0–1 על פרו, אך קולומביה סיימה רק במקום השביעי ולא הצליחה להעפיל למונדיאל.
בקופה אמריקה 2011 כבש צמד מול בוליביה בניצחון 0–2 בבית המוקדם.
קולומביה סיימה במקום הראשון בבית והעפילה לסיבוב הבא, אך הופתעה מול פרו והפסידה 0–2 בהארכה לאחר שפלקאו החמיץ פנדל קודם לכן.
במוקדמות מונדיאל 2014 פלקאו סיים ככובש המצטיין של קולומביה.
ב-11 באוקטובר 2011 כבש בדקה ה-93 והעניק לקולומביה את הניצחון 1–2 מול בוליביה.
ב-7 בספטמבר 2012 כבש מול אורוגוואי בניצחון 0–4, וארבעה ימים לאחר מכן כבש מול צ'ילה בניצחון 1–3. ב-12 באוקטובר כבש צמד מול פרגוואי, וב-22 במרץ ו-11 ביוני 2013 כבש בניצחונות על בוליביה ופרו.