tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אווירה של חום ותום, אווירה של יחסי אמון וקרבה.
לאה גולדברג אכן התגוררה ברחוב ארנון מספר 15 עם אמהּ כ-20 שנה.
וכך כותבת לאה גולדברג בפתח הספר: "והסיפורים שבספר הזה נכתבו בצורה קצת אחרת מאשר סִפּוּרַי האחרים: בספר זה יש הרבה מאד דברים שבאמת היו באמת.
ראשית כל גרתי אז בתל אביב ברחוב ארנון ומספר הבית שלי היה באמת מספר 15 ובאמת בפינת הרחוב היה בית כחֹל.
גם ידידי הקטנים מרחוב ארנון כּלָם היו במציאות.
רותי ויונה למשל, היו באמת תאומים וקטנים.
עכשו הם עוד תאומים אבל כבר גדולים".
הסיפור נסוב על שכניה הקטנים של לאה גולדברג.
תאומים בני 5, רותי ויונה.
התאומים אהבו סוכריות, אהבה עזה ונלהבת.
יום אחד מצאו בחצר שילינג, מטבע יקר ערך.
הם קנו במכולת כמות עצומה של סוכריות מכל הסוגים והמינים.
הזמינו את חבריהם לחגוג עמם.
הם אכלו סוכריות אך לא הצליחו לסיים את כל הכמות.
הם חשבו להסתיר אותם כדי שיישארו לפעם אחרת אך חששו שמא יתגלו על ידי הילדים גדולים.
במוחו של יונה צץ רעיון, לזרוע את הסוכריות בגינה.
כך הם יוסתרו היטב וגם יצמיחו סוכריות
גם הסיפור הזה נסוב על ידידיה/שכניה הקטנים של לאה גולדברג.
על יונה ורותי, על יובל ואחותו רינה, על דליה
הסיפור מתאר את יחסם של הילדים אל בעלי החיים, אל הכלבלב של אורי, שנקרא בשם 'חתולי' ואל החתול הזר שהופיע לפתע פתאום.
מסיבת יום הולדת לכלבלב של אורי, וקונים לו מתנות כמו לחבר בן אנוש: סרט אדום, ספל וסקטים.
הם קושרים את הסקטים לרגלי הכלבלב ומשוכנעים שהוא יתחיל 'לדהור' עליהם.
רק לאחר שהם רואים סימני מצוקה הם משחררים אותו מהסקטים.
הכלבלב והחתול רוצים לשתות שניהם מספל החלב.
הילדים בטוחים שמיד תפרוץ מלחמת
עולם בין שני בעלי החיים.
להפתעתם הרבה הכלבלב והחתול מסתדרים היטב ולוגמים יחדיו מספל החלב.
בסיפור מתואר מפגש מרתק בין אורי מרחוב ארנון לבין יונה הילדה הקטנה משכונת הצריפים כרם התימנים.
יונה היא ילדה יתומה אשר סָבָהּ חלבן, אִמָה כובסת ועליה מוטל עול הטיפול בבית ובאחיה הקטן.
הווי חייה של יונה שונה מהווי חייו של אורי 'ילד השמנת'.
לאה גולדברג מתארת את מערכת היחסים המתפתחת בין שני הילדים.
בשלב מתקדם יותר של הסיפור מתוארת חברות ממושכת בין ילדי רחוב ארנון לבין ילדי השכונה.
יוחנן, בן דודה של לאה גולדברג, מגיע מעמק חפר לביקור בתל אביב.
הוא מתארח בביתה של לאה גולדברג ואמה.
כלבת הבוקסר האהובה שלו, שֵׁדָה, נגנבת.
כולם עושים מאמצים רבים למצוא את הכלבה.
הן על ידי פרסום מודעות בעיתון ובלוח בית הספר והן על ידי חיפוש בשכונת מונטיפיורי במחנות של תנועות הנוער.
כאשר כל המאמצים מעלים חרס, מגיע דב, חברו של יוחנן מעמק חפר.
דב, דמות צבעונית וססגונית, מגיע כדי לעזור בפתרון התעלומה.
דב המכיר היטב את הלך הרוח של הגנבים נוקט בצעדים הרבה יותר נועזים ומקוריים.
ההרפתקה הולכת ומתפתחת עד סופה הטוב.
הסיפור "שֵׁדָה" שונה משלושת הסיפורים האחרים.
בסיפור הזה בניגוד לסיפורים הקודמים רוב הגיבורים הם מבוגרים.
מופיעים בו גם הילדים המוכרים לנו מהסיפורים הקודמים, אך הפעם הם משמשים רק כדמויות משנה.
הסיפור מתפרש על פני אזורים גאוגרפיים שונים, רחוב ארנון בתל אביב, שכונת
לאה גולדברג שוזרת בתוך העלילה המרכזית גם עלילות משנה כגון, הסיפור המופלא של אימון
כלבי שמירה בווינה אשר באוסטריה, המיועד להגנה על משקי עמק חפר ועלילותיו של דֹוב.
בסיפור זה בא לידי ביטוי ערכים כגון:
כגון היחסים בין לאה ואמה, לאה ובן דודה.
יחסי קרבה ואמון בין אדם לבעל חיים.
בסיפור זה בין יוחנן, בן דודה של לאה גולדברג,, לבין כלבתו, שדה.
עזרתו של דב חבר משמר העמק ליוחנן.
יחסי קרבה בין שכנים, הן מבוגרים והן ילדים.
היריבות בין מחנה הנוער העובד לבין מחנה בית"ר.
יחסה הדואלי לעולם הפשע, לגנבים.
מצד אחד מובע יחס שלילי לזרת גס הרוח אשר גנב את שֵׁדָה, מצד שני בא לידי ביטוי יחס מבין, מכבד ואפילו קצת אוהד לקבוצות גנבים שמתנהגים ופועלים לפי הקודים של עולם הפשע.
שֵׁדָה, הכלבה הגנובה נמצאה והושבה לבעליה בסיועם של גנבים.
בסיפור זה באה לידי ביטוי שפתה העשירה של לאה גולדברג.
בסיפור משובצים ניבים ופתגמים רבים.
"ומדוע לא נתת לו מנה אחת אפיים ?
"לא על הבשר לבדו יחיה הכלב !
השיב יו תשובה פילוסופית" (על משקל הפתגם: "לא על הלחם לבדו יחיה האדם")
" לא דובים ולא יער !
אצבעותיי נלחצו כבצבת, נדמה לי כי ניצוצות נתזו מעיני ופני נתכרכמו"
" סוף סוף הצלחנו למצוא "משקיף נייטרלי".
אדם מבוגר אחד שהיה נוהג לבקר בשני המחנות".
הסיפור רווי בהומור, המאיר באור צלול הן את הווי התקופה והן את עולמה הפנימי של הסופרת המיוחדת, לאה גולדברג.
ידידי מרחוב ארנון: (ארבעה ספורים); ציִּר: רנצו לואיזדה, מרחביה: ספרית פועלים (אנקורים), 1943.
הפיוט מבטא את הכיסופים של עם ישראל בגלותו לאלוהיו כצאן המשתוקק לידו המכוונת והתומכת של הרועה, ולגאולה.
הפייטן קורא לאורך השיר להקב"ה המשול בפיוט לרועה לשוב ולגאול מן הגלות את עמו ישראל המשול בפיוט לצאן, הבית האחרון עוסק בבקשה לבנין בית המקדש ובביאת המשיח והשורה האחרונה מדברת על הגאולה כבר בלשון הוה.
בראש הבתים, האקרוסטיכון: ישראל חזק.
כל בית בפיוט נגמר בשיבוץ מפסוקי התנ"ך הנגמר במילה 'צאן'.
ישנן קהילות בהן נהוג לשורר את הפיוט כחלק מזמירות השבת.
השיר נדפס פעמים רבות בשינויי נוסח קלים, וזכה למספר לחנים.
יש הנוהגים לשיר פיוט זה בלחנו של הרב שלמה קרליבך הידוע למילים "שפכי כמים ליבך" בסעודה שלישית בשבתות בין המצרים או רק בשבת חזון.
ידידיה (דידי) גפני (נולד ב-18 במרץ 1949 בתל אביב-יפו) הוא חוקר בכיר במחלקה לגנטיקה של צמחים במכון וולקני ופרופסור אמריטוס מאוניברסיטת בר-אילן.
גפני נולד בתל אביב לגניה ומשולם גפני, אח לארי גפני.
למד בבית ספר יסודי ותיכון בתל אביב.
התגייס ב-1967 לשריון ושירת בתעלה בתקופת מלחמת ההתשה.
לאחר השחרור סיים גפני את לימודי התואר הראשון בביולוגיה והמשיך ללימודי מסטר ודוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת תל אביב.
בעת לימודיו זכה גפני בפרס לנדאו לתלמידים מצטיינים לשנת 1979.
ב-1981 השתלם במחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע.
ב-1982 נסע לארצות הברית להשתלמות באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ובחברת סיבא גייגי שבצפון קרולינה (כיום נוברטיס).
ב-1985 חזר לישראל והשתלב בסגל החוקרים במכון וולקני.
ב-1991 היה למנהלה הראשון של היחידה לביוטכנולוגיה במכון ובהמשך ניהל שש שנים את המחלקה לגנטיקה.
גפני הוא מרצה מבוקש במסגרות רבות בנושאי ההנדסה הגנטית.
כמו כן הגיש סדרת הרצאות בנושא זה בגלי צה"ל.
בשנת 2008 הוכתר כחוקר השנה מטעם מכון וולקני.
ב-יוני 2024 סיים לימודי תואר ראשון במדעי הרוח, בדגש על קולנוע באוניברסיטה הפתוחה.
נשוי לענת ולהם בן ובת.
מחקריו הגנטיים של פרופסור גפני עסקו בין השאר ביצירת צמחים מהונדסים גנטית יצרני אינסולין, אינטרפרון ועוד.
מאז אמצע שנות התשעים של המאה העשרים, עוסק גפני בחקר נגיפי צמחים מקבוצת הג'מיני ויצירת צמחים עמידים להם בדרך של הנדסה גנטית.
כמו כן יזם הקמת פרויקט מחקר ליצירת צמחי ביו דיזל בוולקני, פרויקט המתנהל בעיקר בברזיל.
פרופ' גפני פרסם עשרות מאמרים מקצועיים בספרות העולמית אך גם מאמרים רבים בעברית להנחיל את המדע בצורה פופולרית לציבור.
ידידיה גפני, הנדסה גנטית בצמחים, הוצאת משרד הביטחון בשיתוף האוניברסיטה המשודרת, 1990
צמחים מהונדסים, ידידיה גפני, "גלילאו", 1995
מי יאכיל את העולם, ידידיה גפני, הספרייה הווירטואלית של מטח, 2001
ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית ובפנמה הוא ארגון שהוקם ב-1981 ופעולתו מוקדשת לחיילי ולחיילות צה"ל, פצועי צה"ל ומשפחות שכולות.
הארגון הוא מוסד ללא כוונת רווח שהתרומות אליו מקנות פטור ממס.
מטה הארגון שוכן בניו יורק והוא מפעיל 15 משרדים אזוריים בארצות הברית ובפנמה.
ארגון ידידי צה"ל יוזם ותומך בתוכניות חינוכיות, חברתיות ותרבותיות ובפעילויות פנאי ומתקני נופש במטרה להקל על הנטל של חיילי צה"ל ומשפחותיהם בשמן של קהילות יהודיות ברחבי העולם.
ארגון ידידי צה"ל מממן מגוון של תוכניות ומיזמי בנייה לשיפור רווחת חיילי צה"ל במהלך שירותם ולאחר שחרורם.
!IMPACT היא תוכנית המלגות של ארגון ידידי צה"ל בארה"ב ובפנמה (FIDF) להענקת מלגות לחיילים משוחררים.
התכנית הוקמה על ידי ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF) בשנת 2002. במסגרתה מוענקות מלגות לימודים לחיילים משוחררים מן המערך הלוחם בצה"ל.
המלגה מוענקת על בסיס מצבו הסוציו-אקונומי של החייל המשוחרר, והיא כוללת מימון של 5,000 דולר לכל שנת לימוד.
המלגה מתקבלת כתרומה אישית של התורם, המקבל מידע על זהותו של מקבל המלגה ומלווה אותו לאורך כל התואר הראשון.
במסגרת התכנית מבצע כל סטודנט שמקבל מלגה, 130 שעות למען הקהילה, כחלק מפרויקט 'IMPACT לקהילה!', שבו שותפים 24 ארגוני התנדבות בישראל.
בשנת תשפ"א (2020/2021) הוענקה המלגה לכ-4,300 סטודנטים המשתתפים בתוכנית ולומדים ב-94 מוסדות לימוד בישראל.
נכון לשנת 2021, הוענקו מלגות במסגרת התכנית לכ- 17,300 חיילים משוחררים מהמערך הלוחם בצה"ל שביצעו למעלה מ-6.5 מיליון שעות התנדבות למען הקהילה בישראל.
מועדון הבוגרים של תוכנית !IMPACT הוקם בשנת 2012 והוא כולל כ-11,560 בוגרים.
ארגון ידידי צה"ל יוזם ומפעיל מגוון של תוכניות חינוכיות שנועדו להרחיב את אופקיהם של החיילים ולחזק את זהותם היהודית, הציונית והישראלית.
תוכניות זהות ותכלית מכירות בכך שחיילי צה"ל מתחבטים בשאלות של זהות, תכלית ואתיקה על בסיס יומיומי.
חיל החינוך והנוער ובית מורשה בירושלים, מרכז להכשרה מנהיגותית המתמקדת בלימודי יהדות, פיתחו שלושה מסלולים המיועדים לחיילים ולמפקדים והמתמקדים בתיקון המידות ובזהות יהודית.
מאז הקמתה, השתתפו בתוכנית זו יותר מ-150,000 חיילים ומפקדים.
מסע ישראלי היא תוכנית הלוקחת את חיילים צה"ל למסע ברחבי ישראל ומסייעת להם להבין בצורה טובה יותר על מה הם מגינים במהלך שירותם.
בה בעת, התוכנית מחזקת את תחושת הקהילתיות בקרב היחידות ותורמת להתפתחות האישית של החיילים.
ב-2013 השתתפו 3,320 חיילים במסעות חינוכיים ברחבי הארץ והשתתפו בסדנאות שהתמקדו בזהות יהודית.
קורס אמיר שואף לשילוב מיטבי של מתגייסים בני העדה האתיופית בצה"ל ולאפשר להם נגישות לתפקידים מאתגרים ומשפיעים יותר בצה"ל.
ב-2013 תמך ארגון ידידי צה"ל בכ-750 חיילים בני העדה.
תוכנית איתן מקנה לבני נוער מרקע קשה כלים לשירות מלא ומשמעותי ומעניקה להם הכשרה מקצועית שתאפשר להם תעסוקה לאחר שחרורם.
בתום שירותם יכולים החיילים המשתתפים בתוכנית לבחור מתוך שלושה קורסים להכשרה מקצועית במימון ארגון ידידי צה"ל ובחסות משרד הכלכלה והתעשייה.
החיילים משובצים בקורסים על פי זמינותם ועל פי כישוריהם.
עם השלמת תהליך ההכשרה המקצועית, מקבלים החיילים תעודה מקצועית מטעם משרד הכלכלה והתעשייה.
ב-2013 השתתפו 130 חיילים בתוכנית איתן שסייעה להם לפתוח דלתות לעתידם המקצועי.
תוכנית חינוך פורמלי שואפת להרחבת ההזדמנויות של חיילים הזקוקים להשלמת 12 שנות לימוד ולקבלת תעודת בגרות עד לסיום שירותם, לאפשר להם לסיים את תקופת שירותם עם סיכויים גדולים יותר להצלחה בחיים האזרחיים.
רוב מקומות העבודה בשוק האזרחי בישראל ורוב המוסדות להשכלה גבוהה דורשים לפחות תעודת גמר בבית ספר תיכון וכך תוכנית החינוך הפורמלי מאפשרת למספר גדול של חיילים לקבל את ההזדמנות לסיים את שירותם הצבאי בנקודת זינוק גבוהה יותר בהשוואה לחבריהם שלא השתתפו בתוכנית.
ב-2013 השלימו 705 חיילים 12 שנות לימוד הודות לחסותו של ארגון ידידי צה"ל.
ארגון ידידי צה"ל שוקד על רווחתם של חיילים המערך הקרבי של הצבא במגוון של תוכניות.
תוכנית "אמץ חטיבה" מאפשרת לקהילות הארגון ליצור קשר יוצא דופן עם חיילי המערך הקרבי באמצעות דאגה לרווחתם של החטיבות שאותן הן מאמצות.
החטיבות שמאומצות כיום במסגרת התוכנית הן: חטיבת הצנחנים, חטיבת גולני, חטיבת גבעתי, חטיבה 401, עוצבת גולן, חיל האיסוף הקרבי, שייטת ספינות הטילים ופלגות הבט"ש של חיל הים.
במסגרת תוכנית "אמץ גדוד" מאומצים כ-50 גדודים קרביים בשנה.
כספי התוכנית משמשים לארגון ימי נופש וימי ספורט, אירועים לכבוד חיילים מצטיינים, ציון חגי ישראל ולצורכי פנאי כללים.
תוכנית "ספיריט" (SPIRIT Program) של ארגון ידידי צה"ל מעניק לחיילים בשירות קרבי פעיל תקופות מנוחה מהאחריות היומיומית שלהם ומתפקידיהם באמצעות ארגון שבוע נופש לכל יחידה קרבית.
ב-2013 זכו 13,000 חיילים קרביים לשבוע נופש במסגרת התוכנית.
מטרתה של תוכנית "דיגניטי" (DIGNITY Program) היא לסייע לחיילים המשרתים בחזית והמתמודדים עם דאגות כלכליות של משפחותיהם שלעיתים קרובות מסתמכים עליהם כמפרנסים.
הסיוע חיוני הניתן במסגרת תוכנית זו כולל הענקת מכשירי חשמל ורהיטים בסיסיים, שוברי מזון, מענקים מיוחדים ושוברי מתנה לחגים.
ב-2013 סיפק ארגון ידידי צה"ל ליותר מ-8,000 חיילים נזקקים צרכים כמו ריהוט ומכשירי חשמל, סיוע מיוחד, שוברי שי לחנוכה ושוברי מזון.
תוכנית החיילים הבודדים של ארגון ידידי צה"ל תומך בחיילים שבחרו לעזוב את בתיהם ואת משפחותיהם בארצות מוצאם ולשרת בצה"ל.
התוכנית מספקת סיוע כלכלי, טיסות לחיילים לביקור משפחותיהם, מלגות לימודים, משפחות מאמצות, מוקד סיוע שעובד סביב לשעון, ארוחות בשבתות ובחגים, תוכניות חברתיות, מענקים, מרכז לחיילים בודדים והדרכה.
ב-2013 סייע ארגון ידידי צה"ל ליותר מ-2,500 חיילים בודדים במהלך שירותם הצבאי.
הארגון השלים את בנייתם של שני בניינים למגורי חיילים בודדים ובניין שלישי נמצא בתהליך בנייה.
תוכנית מורשת (LEGACY Program) תומכת באלפי משפחות שכולות ומאפשרת להן להיות בקשר עם משפחות שכולות אחרות ולציין חגים ואירועי מעגל החיים.
הסיוע במסגרת התוכנית כולל הענקת מתנות חתונה, סדנאות לאחים ואחיות שכולים, מתנות לראש השנה, נופשים ומחנות לבני מצווה ובנות מצווה בארצות הברית.
ב-2013 נסעו בסיוע ארגון ידידי צה"ל 78 בני ובנות מצווה לטיול בארצות הברית, הוענקו מתנות לראש השנה ל-5,200 אלמנות צה"ל, 750 אלמנות צה"ל התארחו במרכזי נופש בישראל ואורגנו סדנאות ל-300 אחים ואחיות שכולים.
מטרת תוכנית נכי צה"ל של הארגון היא לספק את צורכי הרווחה ופעילויות נופש עבור נכי צה"ל.
תוכנית "צעדים" (STRIDES Program) מסייעת לנכי צה"ל למצות את כוחותיהם באמצעות אספקת תותבים מיוחדים לפעילות ספורטיבית ומתן אפשרות לחיות חיים ללא מגבלות.
התוכנית גם מקבצת יחדיו קבוצות של נכי צה"ל, שבסיוע התותבים שהם מקבלים, נוטלים חלק בפעילויות ריצה, רכיבה על אופניים ובפעילויות ספורט אתגריות אחרות.
ב-2013 מימן ארגון ידידי צה"ל את רכישת התותבים ואת האימון הספורטיבי עבור תשעה נכי צה"ל קטועי גפיים.
ארגון ידידי צה"ל בונה, משפץ ומתחזק מרכזי ספורט ופנאי, מבנים לחינוך ותרבות, בתי כנסת, חדרי זיכרון, אולמות כינוסים ו"בתים לחיילים" בכל רחבי ישראל.
מתקנים אלו, הן מבנים בודדים והן מכלולי בניינים שלמים, יוצרים סביבה שבה יכולים החיילים לנפוש, לשמור על כושר, לעסוק בקריאה או לצפות בסרטים, לציין אירועים מיוחדים וליהנות יחדיו.
ב-2013 נבנו על ידי הארגון 14 מתקני רווחה ובתי חולים צבאיים.
11 מיזמי בנייה נוספים נמצאים בתהליכי בנייה ו-9 נוספים בתהליכי תכנון.
ב-2013 נפתח בית חדש לחיילים בודדים ברמת גן בטקס מיוחד לציון השלמתו של מיזם בהיקף של 5 מיליון דולר ביוזמת הארגון ובהובלת אליאס וליליה קלימיאן מגרייט נק, ניו יורק ומשפחתם.
ארגון ידידי צה"ל מארגן כמה משלחות שנתיות לישראל שבהן מעורבים נציגי הארגון באופן ישיר עם אלה הנהנים מתרומותיהם ונפגשים עם נציגים בכירים של ממשלת ישראל.
משלחת המנהיגות הארצית לישראל (FIDF National Leadership Mission to Israel) יוצאת מדי שנה בחודש נובמבר.
ב-2014 כללה המשלחת 160 נציגים שהשתתפו באירועי יוקרה כמו פגישות עם נשיא המדינה שאך נבחר, ראובן ריבלין ועם הרמטכ"ל דאז, בני גנץ.
הנציגים מתחילים את מסעם בפולין, שם הם מבקרים באתרים כמו מחנה אושוויץ ולאחר מכן טסים לישראל במטוס של חיל האוויר הישראלי.
חלקו של המסע בישראל כולל פגישות עם מנהיגים ישראלים והשתתפות בטקסי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות.
מסע המשלחת האורך 11 יום עוקב אחר מסלול הגיוס של חיילי צה"ל החל מיום הגיוס בבקו"ם ועד ביקורים בבסיסים ברחבי הארץ וביחידות המוצבות בגבולות.
ארגון ידידי צה"ל מאפשר לבני ובנות מצווה לתרום למען חיילי צה"ל באמצעות סיוע לכל אחת מתוכניות הארגון על פי בחירתם על ידי קיום שיחות טלפון, מסעי פרסום מקוונים, שליחת דואר אלקטרוני ואירוח אירועים.
בנוסף למטה הארגון בניו יורק ובנוסף למשרדי הארגון בישראל, מחזיק ארגון ידידי צה"ל 15 סניפים:
ארגון ידידי צה"ל אוסף תרומות פטורות ממס באמצעות מגוון של מאמצי גיוס כספים, כולל אירועים קהילתיים, פעילות מקוונת, קונצרטים, משלחות לישראל וחוגי בית.
פקידים בכירים ישראלים ואמריקאים ואושיות תרבותיות לוקחים חלק ונואמים באירועי גאלה של הארגון.
באירועים אלו משתתפים גם מפקדי וחיילי צה"ל, נכי צה"ל ומשפחות שכולות.
שכרו של אלוף (מיל.) יצחק גרשון, שהיה מנכ"ל הארגון בשנים 2014-2008, הסתכם לאורך כהונתו ב-2.7 מיליון דולר.
המנכ"ל אחריו, מאיר כליפי, קיבל ב-2017 שכר בגובה 1.1 מיליון דולר כולל בונוסים.
הרב ידידיה מונסונייגו (ה'תקנ"ט, 1799 - ה'תרכ"ח, 1867) היה דיין, פוסק, בלשן ומשורר בפאס שבמרוקו.
נולד בשנת ה'תקנ"ט (1799) לרבי רפאל אהרן מונסונייגו ששימש כאב בית הדין ורבה של פאס, כצעיר מבין ארבעה בנים.
בצעירותו למד אצל רבי אברהם אבן דנאן וכנראה גם אצל אביו.
לפרנסתו שימש כשוחט ובודק בעיר והיה מומחה גדול בתחומים אלו להם הקדיש חלק גדול מספרו קופת הרוכלים.
בשנת ה'ת"ר (1840), לאחר פטירת אביו נבחר למלא את מקומו בבית הדין, תפקיד אותו מילא עשרים ושמונה שנה.
בנו רבי יהושע מונסונייגו, שימש אותו, והשיב תשובות הלכתיות למשיגים על אביו.
נפטר בפאס בכ"ט בחשוון (ערב ראש חודש כסלו) ה'תרכ"ח (1867).
כחלק מהכשרתו הרבנית עסק ר' ידידיה גם בפייטנות, אבל רק אחדים משיריו שרדו.
רבי יוסף בן נאים מעיד שהחזיק ברשותו שניים מפיוטיו: פיוט להפסקת תענית, ופיוט "מי כמוך" על הצלתה של קהילת פאס בשנת ה'תקצ"ב (1832).
פיוט נוסף שכתב נמצא בשנים האחרונות בסוף ספרו קופת הרוכלים והוא קינה על הריגת הנערה סוליקה חגואל בשנת 1834, פרט המאשש את ההשערה שר' ידידיה נהג להגיב בשירתו על אירועי התקופה.
רבים מפיוטיו דומים להפליא לאלו של רבי יעקב אבן צור שלדברי החוקרים השפיע רבות על המשוררים שבאו אחריו.
עסק רבות גם בבלשנות וכתב חיבור שלם להוכיח את קרבתה של השפה הערבית לעברית.
בספרו הוא מביא דוגמאות רבות למלים בערבית אשר לדבריו מקורן בשפה העברית לשכבותיה (לשון המקרא ולשון חכמים) או בלשון הארמית.
ידועים בניו רבי יהושע מחבר הספר "שבילי משפט", ושניים נוספים יעקב ורפאל שנפטרו בחייו ולזכרם הקדיש כמה מיצירותיו.
בן נוסף היה ר' יהודה ובת בשם חנינא.
נינו הרב ידידיה מונסונייגו כיהן כרב הראשי וראב"ד מרוקו.
כתב חיבורים רבים במקצועות שונים בתורה וידועים למעלה מ-20 מהם.
דבר אמת – שאלות ותשובות בחלקים אורח חיים, יורה דעה ואבן העזר שבשולחן ערוך.
קופת הרוכלים – ליקוטי דינים בענייני איסור והיתר על פי סדר הא"ב.
מנחת זיכרון – אוסף ערכים בדיני ממונות לפי סדר הא-ב
יְדִידָה בַת-עֲדָיָה היא דמות מקראית, שמה מופיע ב.
ידידה הייתה בתו של עדיה מהעיר בצקת בשפלת יהודה.
היא הייתה אשת אמון מלך יהודה ואם בנו יאשיהו.
שמה מופיע פעם אחת בתנ"ך ופירושו אהובה או חביבה.
שמה נעדר מתיאור הסיפור המקביל על המלכת בנה ב.
ייתכן ונשואיה לאמון מלך יהודה נועדו לחזק קשרים עם משפחות מכובדות מאזור שפלת יהודה.
העיר בצקת לא זוהתה, אך ייתכן כי זו הייתה עיר בשפלת יהודה בנחלת שבט יהודה וזאת משום שהיא נכללת ברשימת ערי יהודה המופיעה ב לצד הערים עגלון ולכיש.
ידידיה בלחסן (נולד ב־6 בינואר 1986) הוא זמר-יוצר, מלחין, משורר ומוזיקאי ישראלי.
בלחסן נולד בתלמי אליהו למאיר ולמוניק בלחסן.
יש לו 11 אחים ואחיות.
אחיו היה הזמר-יוצר והמוזיקאי גבריאל בלחסן, איתו גם שיתף פעולה באלבומו "מדרגות".
אח נוסף שלו הוא הסופר עמנואל בלחסן.
בלחסן למד בבתי ספר דתיים.
בגיל 16 עזב את לימודיו בישיבה בעיר נתיבות והחל לממן את עצמו.
בת דודתו היא הזמרת יוצרת נועה בלחסן.
את הקריירה שלו החל בלחסן בשנת 2012 כשהוציא עם אחיו גבריאל בלחסן את האלבום "מדרגות", שזכה לשבחי הביקורת.
בשנת 2014 הוציא את האלבום "חייך עכשיו" לזכר אחיו.
באלבום שירים שנכתבו על ידי גבריאל וידידיה, והוא יצא בלייבל התו השמיני.
אחד השירים, "ידידיה", נכתב על ידי גבריאל אחיו כמעין מכתב פרידה לפני מותו.
בשנת 2016 הוציא בלחסן את אלבום סולו הבכורה "קודש וחול" עם ההרכב שהקים, "בלחסן והדיסוננס".
באלבום, שבו עשרה שירים, בלחסן מתמודד עם מותו של אחיו.
את ההפקה המוזיקלית עשה שלום גד.
שירי האלבום הושמעו בתחנות רדיו רבות.
במאי 2017 הוציא בלחסן את האלבום "אין קול ואין עונה".
את ההפקה המוזיקלית והעיבודים עשה בעצמו.
שנה לאחר מכן הוציא את האלבום "עיניים מביטות בי", העוסק בהתמודדות שלו עם מחלת המאניה דיפרסיה.
באלבום עשרה שירים, והוא יצא תחת הלייבל "קמע".
בשנת 2018 הופיע בפסטיבל אינדינגב בבמה המרכזית.
בינואר 2019 יצא אלבומו החמישי, "בוא", שהוקלט בלייב.
באלבום 11 שירים והוא יצא בלייבל קמע.
באוגוסט אותה שנה יצא המיני-אלבום "ימים", ובו שירים שנגנזו מתקופות שונות בחייו.
האלבום נוגע במחלתו, באשפוזים, בדת ובמותו של אחיו.
בשנת 2020 יצא אלבומו השביעי, "פיסות חיים".
באלבום, שיצא בקמע, שמונה שירים.
השיר "כוכב נופל" הושמע בתחנות רדיו רבות.
באוגוסט אותה שנה יצא אלבומו השמיני "4321" גם הוא תחת קמע.
באלבום שבו שמונה שירים מתמודד בלחסן עם נושאים שונים ומגוונים כדת, אהבה ונפש.
ביולי 2022 יצא אלבומו התשיעי, "אתה לא קיים", ובו נוגע בלחסן בנושאים בהם אלוהות, שאלות פילוסופיות, ומחלת הנפש שעמה הוא מתמודד.
ב-2023 הוציא שלושה אלבומים: "Bipolar", "חסד" ו"בן תערובת".
האלבומים "שמש נצחית בלב שלם", "סיפור אחר" ו"מחשבות נדודים" יצאו ב-2024.
בדצמבר 2023 התארח בלחסן בהסכת "צלילים מהנגב המערבי" של כאן.
2012 מדרגות בשיתוף עם גבריאל בלחסן
2014 חייך עכשיו בשיתוף עם גבריאל בלחסן
2016 אין קול ואין עונה
2024 שמש נצחית בלב שלם
ידידיה בּוּלִי (וגם די-בּוּלִי, בסרבית: Једидија Були; 1834, בלגרד, נסיכות סרביה – 2 בספטמבר 1907, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה איש ציבור יהודי, סוחר ובנקאי נשיא הקהילה הספרדית בבלגרד וחבר הפרלמנט של נסיכות סרביה.
ידידיה "אדי" בולי נולד בשכונת יאלייה אשר בבלגרד ליעקב בולי שהיה סוחר.
משפחת בולי מתועדת בבלגרד במסמכים העוסקים בתשלום מיסים החל מ-1828. ידידיה בולי היה סוחר ובנקאי אשר ייסד בנק למסחר.
בולי כיהן כנציג מסחרי רשמי של נסיכות סרביה ורקם קשרי מסחר רשמיים עם מדינות שונות עבור הסרבים.
בולי היה חבר במספר ארגוני סחר ותשתית ברחבי סרביה, ונחשב לטייקון היהודי הראשון.
היה מקורב למילאן הראשון, מלך סרביה, ובהמשך לבנו אלכסנדר הראשון, מלך סרביה, והחל מ-15 בדצמבר 1881 מונה מטעמם לחבר האספה הלאומית של נסיכות סרביה, ובהמשך ממלכת סרביה.
הוא היה היהודי הראשון שמונה לתפקיד זה בסרביה.
בין השנים 1897–1907 כיהן כנשיא הקהילה הספרדית של בלגרד, ובתפקידו זה סייע במימון והיה מיוזמי הקמת בית הכנסת בית ישראל בבלגרד.
ב-10 במאי 1907 נכח בולי בטקס הנחת אבן הפינה לבית הכנסת במעמד פטר הראשון, מלך סרביה.
נפטר בווינה והוא בן 73 והובא לקבורה בחלקה הספרדית של בית הקברות החדש בבלגרד.
ידידיה בולי היה נשוי פעמיים.
בנו מנישואיו הראשונים ללאה היה בנציון בולי – תעשיין, פוליטיקאי ופילנתרופ.
לאה נפטרה בינקותו של בנציון.
רעייתו השנייה מרקושה (מרקדה) בולי לבית לוי (בסרבית: Меркуша Були; 1853–1934), הייתה אשת ציבור ונמנתה עם מייסדות ארגון חברת הנשים היהודיות בבלגרד, אשר נוסד ב-1874 והיה ארגון הנשים הראשון בסרביה.
מרקושה בולי כיהנה כנשיאת הארגון בין השנים 1894–1912. לידידיה ומרקושה נולדו שלושה ילדים: הוגו בולי (1875–1941) שהיה סוחר ונחשב לאבי ענף הכדורגל בסרביה ונרצח במחנה הריכוז טופובסקה שופה; מוריץ בולי (1876–1936) שהיה רופא ומומחה למחלות זיהומיות; ובת בשם סופיה.
ידידי ישראל במפלגת הלייבור היא קבוצה בפרלמנט של הממלכה המאוחדת הפועלת לקדם את היחסים בין בריטניה וישראל, ומבקשת לחזק את הקשרים בין מפלגת הלייבור הבריטית למפלגת העבודה הישראלית.
הקבוצה תומכת בפתרון שתי המדינות לסכסוך הישראלי-פלסטיני, כשישראל מוכרת ובטוחה בגבולותיה, ובהקמת מדינה פלסטינית בת קיימא.
נכון ליולי 2000, רבע מחברי הפרלמנט של הלייבור חברים בקבוצה.
קבוצת ידידי ישראל במפלגת הלייבור נוסדה בוועידת מפלגת הלייבור ב-1957, על ידי קבוצה של חברי המפלגה אוהדי ישראל, ביניהם ריצ'רד קרוסמן ששימש בתפקיד הלורד נשיא המועצה.
במטרה לחזק את הקשר בין מפלגת הלייבור למפלגת העבודה הישראלית, ולפעול למען ישראל בבריטניה.
במשך שנים רבות שימש כמזכיר הכללי של הקבוצה סידני גולדברג, שבמקביל עמד גם בראש תנועת הלייבור היהודית (שפעלה תחילה בשם "פועלי ציון בבריטניה").
בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 ארגנה הקבוצה מדי שנה ביקורים של משלחות בישראל, וביקורים של ראשי מפלגת העבדוה הישראלית בבריטניה.
בנוסף נהג מנהיג הלייבור לנאום בפני מפגש חברי הקבוצה מדי שנה.
בינואר 1971 ערכה הקבוצה ביקור בישראל עם משלחת בת 30 חברים, ביניהם חברי הפרלמנט חבריטי וחברי ביתי הלורדים, מנהיגי איגודים מקצועיים ומנהיגי לייבור ברשויות המקומיות בבריטניה.
בינואר 1972 ערכה הקבוצה ביקור בישראל עם משלחת שכללה 21 חברים, ובתוכם 11 חברי פרלמנט.
חברי הקבוצה נפגשו עם ראש הממשלה גולדה מאיר, סגן ראש הממשלה ושר החינוך והתרבות יגאל אלון, יושב ראש הכנסת, שר חחוץ וראשי ההסתדרות ומפלגת העבודה.
בנוסף השתתפה המשלחת בסימפוזיון בקיבוץ גינוסר.
במרץ 1974 חברה הקבוצה, איוור ריצ'רדס, מונה לשגריר בריטניה באו"ם, שהוא בעל זכות ווטו על החלטות מועצת הביטחון של האומות המאוחדות.
בקיץ 1974 ארכנה הקבוצה ביקור בישראל של משלחת של צעירי מפלגת הלייבור.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 חלה ירידה בתמיכה של חברי מפלגת הלייבור בישראל, כולל חברי פרלמנט יהודים דוגמת ג'רלד קאופמן, וכתוצאה מכך בפעילות הקבוצה, זאת בעקבות המשך השליטה של ישראל בשטחים והקיפאון בתהליך המדיני.
בשנת 2003, הקבוצה תיארה את עצמה כ"קבוצת שדלנות הפועלת במסגרת מפלגת הלייבור הבריטית לקידום מדינת ישראל".
בנובמבר 2003 ארגנה הקבוצה סמינר על תהליך השלום ויישום "מפת הדרכים" בהשתתפות משלחות מישראל והרשות הפלסטינית נפגשו אתמול עם ג'ונתן פאואל, ראש לשכתו של ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, לשיחות על תהליך השלום ויישום "מפת הדרכים".
בה נכח גם הלורד מייקל לוי, שליחו של ראשא ממשלת בריטניה בלייר למזרח התיכון,
בין השנים 2001–2009, הקבוצה נתנה חסות לביקור בישראל של כ-60 חברי פרלמנט, יותר מכל קבוצת שדולה אחרת.
בשנת 2011, הקבוצה אימצה אסטרטגיה חדשה של הפיכה לארגון חברות רחב יותר ולפעול תחת הסיסמה "לייבור לקראת פתרון שתי מדינות".
באוקטובר 2014, בכירים במפלגת העבודה הישראלית, וידידי ישראל במפלגת הלייבור פועלו יחד במטרה לשכנע חברי פרלמנט בריטים מהמפלגה להתנגד או להימנע בהצבעה בפרלמנט בלונדון, בנוגע להכרה במדינה פלסטינית.אף שהיה מדובר בצעד עם משמעות סמלית בלבד, שלא היה מחייב את הממשלה הבריטית שהתנגדה להצבעה.
למרות זאת ההצעה להכיר במדינה פלסטינית עברה ברוב של 274 תומכים מול 12 מתנגדים.
עם עלייתו להנהגת מפלגת הלייבור, בספטמבר 2015, של ג'רמי קורבין, שהוא בעל היסטוריה של תמיכה בפלסטינים, היחסים בין הקבוצה להנהגת המפלגה הידרדרו.
לאחר הבחירות הכלליות בבריטניה ב-2015 ירד מספר חברי הקבוצה, לאחר שרבים מחבריה איבדו את מושביהם בבחירות.
ב-2016, הקבוצה הודיעה כי הכפילה את מספר התומכים הפרלמנטריים שלה, ודיווחה כי 65 חברי פרלמנט התחייבו לתמוך בקבוצה, בתקופה שבה חברי פרלמנט רבים מרדו בהנהגת המפלגה.
הקבוצה מיתגה את עצמה מחדש כ"ידידי ישראל במפלגת הלייבור: עבור ישראל, עבור פלסטין, למען השלום".
בתחילת 2017, רשת אל-ג'זירה שידרה סרט תיעודי בן ארבעה חלקים בשם "השדולה", שחקר היבטים של השדולה הישראלית בבריטניה, במיוחד הקשורים למפלגת הלייבור.
חבר מצוות שגרירות ישראל, שי מסוט, תועד "זומם" להפיל חברי פרלמנט בריטיים המצדדים בהכרה במדינה פלסטינית; קישוריו לידידי ישראל במפלגת הלייבור הועמדו תחת אור הזרקורים, כולל התייחסות לזמינות של מיליון ליש"ט מממשלת ישראל.
במרץ 2018, ידידי ישראל במפלגת הלייבור, יחד עם מועצת הצירים של יהודי בריטניה ומועצת המנהיגות היהודית, השתתפו במחאה ביקורתית על הנהגת קורבין, וקבעו כי אנטישמיות נוכחת במפלגת הלייבור.
לאחר הבחירות הכלליות בממלכה המאוחדת 2024, שני חברים בקבוצה נושאים בתפקידים בכירים בממשלה, ראש הממשלה קיר סטארמר שחבר בקבוצה מאז נבחר לראשונה לפרלמנט ב-2015 ושרת האוצר רייצ'ל ריבס.
מימון פעילות הקבוצה מגיע בעיקר מתרומות של נדבנים יהודים בבריטניה.
במשך שנים רבות איל הימורים סיריל שטיין ואיש העסקים היהודי טרבור צ'ין תרמו לפעילות הקבוצה.
השניים גם תרמו לקבוצה המקבילה של המפלגה השמרנית -ידידי ישראל במפלגה השמרנית.
ידידיה (דידי) ורדי (נולד ב-1 באפריל 1935) הוא מייקר ויוצר דגמים ישראלי שיחד עם רעייתו דרורה ייסד את מרכז רון ורדי לטיפוח ילדים מחוננים ומצטיינים בראשון לציון.
יקיר העיר ראשון לציון וזוכה אות הנשיא להתנדבות.
ידידיה ורדי נולד בירושלים, בנם הבכור של שרה (לבית ולודבסקי) ומשה ורדי (רוזנבוים).
סבו וסבתו, אהרן ופנינה רוזנבוים, היו מראשוני המתיישבים בשכונת מקור חיים ובעליהם של פנסיון רוזנבוים-ורדי.
האם הייתה תופרת והאב עבד בבית החרושת "ברזלית" ושירת כמחסנאי נשק של ההגנה.
זמן קצר לאחר לידתו עברה המשפחה לשכונת קריית אריה בפתח תקווה, וב-1939 עברו לתל אביב, שם הוריו הקימו מסעדת אוכל יהודי ברחוב שינקין.
בצעירותו היה חבר בתנועת הצופים.
מילדותו גילה חוש טכני ולמד בבית הספר המקצועי מקס פיין ובבית ספר אורט.
מיד לאחר שחרורו מצה"ל נישא לדרורה ועבר להתגורר עמה בראשון לציון.
החל לעבוד כמסגר רהיטי פלדה במפעל "הארגז".
לאחר מכן, עבר לעבוד במכון התקנים בתור טכנאי מכונות ובחלוף חמש שנים התקדם להיות מנהל עבודה בענף הבנייה.
בגיל 27 כבר היה קבלן בניין עצמאי ולאורך שנותיו כקבלן בנה מאות כיתות וגני ילדים בערי גוש דן.
ב-1972 הקים את מלון בקעת הירח באילת, שפעל במשך שנים אחדות.
בסוף שנות ה-70 עם התגברות האינפלציה עזב ורדי את עסקי הבניה, והחל לנהל חנות לכלי עבודה.
בנו, רון, היה נער מחונן ומעורב חברתית שלמד בחוגי נוער שוחר מדע במכון ויצמן למדע, התבלט באלקטרוניקה ומחשבים ואף הסב לעברית ושיווק את המחשב הנישא הראשון בישראל.
עשייתו תועדה בסרט "שש עשרה בראשון".
באוגוסט 1984 נפל , שהיה אז לוחם בחטיבת גבעתי, במלחמת לבנון הראשונה.
מפעל ההנצחה בו בחרו ידידיה ודרורה היה ייסודו של מרכז לטיפוח מחוננים בבית הספר חביב (שבו למד רון בילדותו), ואשר הוקם בסיוע משרד החינוך ועיריית ראשון לציון עבור תלמידי כיתות ג'-ט'.
את פעילות המרכז ליוו לאורך השנים דגמים מדעיים שבנה ורדי בסדנאותיו בראשון לציון.
בנוסף, על שמו של רון נקרא המוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל, אשר מציג בין היתר את אוסף המחשבים של רון
המרכז התרחב והתמסד, והפך לבית ספר עצמאי ולמוקד ידע ארצי בתחום המחוננים והמצטיינים, שזכה בשורה של פרסי חינוך.
ב-2013 עבר המרכז למבנה חדש בקריית החינוך גן נחום בראשון לציון, ולאחר מכן הוקם סניף שלו בעיר לוד.
ידידיה ודרורה ורדי המשיכו ללוות מקרוב את פעילותו ותחזקו את חדר הדגמים שהפך למוזיאון מדעי.
ורדי הוסיף לבנות דגמים מדעיים ומכונות חסרות תועלת העשויות מגרוטאות ואף הציג במרוצת השנים תערוכות רבות במוזיאונים ואירועים.
בתקופת מגפת הקורונה הצטרפה אליו דרורה בבניית המכונות.
על פועלו זכה ידידיה ורדי באות יקיר העיר ראשון לציון ב-2009, ובאות הנשיא להתנדבות ב-2010. ב-2014 הוזמן כאורח כבוד למעבדה למחשוב וחומרים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ולימד סטודנטים לתואר שני.
הוא נחשב כיום לוותיק המייקרים בישראל.
"מכונות וחיוכים", במוזיאון המדע ע"ש בלומפילד (2015)
"גלגלים מצחיקים", במוזיאון המדע ע"ש בלומפילד (2015)
"Ready-Set-Go", מוזיאון ינקו דאדא בעין הוד (2013)
"חכם ו (לא) לעניין", במכון הטכנולוגי חולון (2011)
שותף בתערוכה "בנים וצעצועים", במרכז לאמנות דיגיטלית בחולון (2010)
מופע מכונות מגרוטאות בפסטיבל פצ'ה קוצ'ה 6 (2009)
"Gadetoff", מוזיאון המדע "ליברטי", ניו ג'רזי (2008)
שותף בתערוכת "הביאנלה ראשון לציון" (2007)
מ-1956 ועד לפטירתה ב-2024 ורדי היה נשוי לדרורה (לבית בורנשטיין), מורה, ואחותה של רחל אשל שניהלה את בית הספר חביב.
, בנה של רחל, נפל אף הוא בלבנון.
לידידיה ודרורה נולדו ארבעה ילדים: הבת הבכורה טלי, לאחריה רון, והתאומים שי וגיא.
אחיו הצעיר הוא איש העסקים ויזם ההיי-טק יוסי ורדי.
השניים התראיינו יחד מספר פעמים.
בן דודו הוא פרופ' אילן חת.
"ידידי טינטן" הוא שיר ילדים שכתבה המשוררת מרים ילן-שטקליס, ויצא לאור בספר השירים "ספר דני" בהוצאת דביר בשנת 1943.
השיר הולחן בידי קובי אושרת עבור פסטיבל שירי משוררים לילדים בשנת 1974, אותו ביצע אבי טולדנו שאף זכה איתו במקום הראשון.
לשיר יש לחן פחות פופולרי, של שמעון שגיא, שהוקלט בידי שמוליק קראוס וג'וזי כץ באלבום "לבד ביחד ולבד לבד" משנת 1975.
"פסטיבל שירי משוררים לילדים", התקיים לראשונה ב-1974 לאחר מלחמת יום הכיפורים, במקביל לפסטיבל המתחרה "פסטיבל שירי הילדים".
בפסטיבל השתתף שיר נוסף של ילן-שטקליס, "אלישבע מה נחמדת" בביצוע "החלונות הגבוהים".
אבי טולדנו שר את "ידידי טינטן" וזכה במקום הראשון.
אופירה גלוסקא הקליטה את השיר מתוך האלבום "היכל החלומות - 24 להיטי ילדים", משנת 1974.
חנה לסלאו הקליטה את השיר באלבום שירי הילדים "משהו טוב", משנת 1977.
בטי פבלו, מתוך ערב התרמה לילדי וראייטי, נובמבר 2001
קטעים מהשיר מופיעים בשיר "Love Boy" של הזמרת דנה אינטרנשיונל, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, "הכל זה לטובה" (2007).
השיר בוצע על ידי שחר פרץ, שחר ישי ומיכל מוכתר, מתוך קלטת הילדים "חבורת ראש כרוב" שיצאה ביולי 2010.
ללהקת הרוק אינדי ילד, יש גרסת כיסוי רוקיסטית לשיר, נובמבר 2013.
השיר מבוצע על ידי צעירי הקאמרי מתוך "מחרוזת ראש כרוב", במסגרת מופע מחווה לקובי אושרת, 2024.
"ידידותי לסביבה" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר שמוליק קראוס, אשר יצא לאור במרץ 1994. האלבום כולל, בין היתר, את השירים "המקום הכי נמוך", "השלום לך", "בית הערבה" ו"ידידותי לסביבה".
קראוס הלחין את כל שירי האלבום, מרביתם נכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט, והיתר נכתבו בידי נתן זך.
כמו כן, הוא שר שני שירים ("תני לי" ו"מה אתה רוצה") יחד עם הזמרת מזי כהן.
על אף שהאלבום כשל מסחרית, הוא נחשב כיום לפריט אספנות בשווי מאות שקלים.
ידיים קשורות הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של דן וולמן, שיצא לאקרנים בשנת 2006.
הסרט מציג את מערכת היחסים של אם (המגולמת על ידי גילה אלמגור) לבנה חולה האיידס (המגולם על ידי הרקדן עידו תדמור).
האם יוצאת לחפש גראס ברחבי תל אביב במטרה להקל על כאבי בנה (במעין אזכור הפוך לאגדת פרח לב הזהב של האנס כריסטיאן אנדרסן).
פרס אופיר 2006 - מועמדות לפרס הבמאי הטוב ביותר ולפרס השחקנית הטובה ביותר.
פרס וולג'ין - מועמדות לפרס לסרט עלילתי באורך מלא.
פסטיבל הקולנוע של פאלם ביץ'- פרס לסרט הטוב ביותר ופרס השחקנית הטובה ביותר לגילה אלמגור.
ידידיה צבי שטרן (נולד ב-13 במרץ 1955) הוא נשיא המכון למדיניות העם היהודי, ופרופסור למשפטים.
כיהן כדיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
כיהן כסגן נשיא המכון הישראלי לדמוקרטיה והוא הוגה דעות בענייני דת ומדינה.
נולד באנגליה, שם שהה אביו, הפרופסור לחינוך אליעזר שטרן, בשליחות כמנהל בית המדרש למורים מטעם הסוכנות היהודית.
אמו הייתה הד"ר לספרות ולשון דינה שטרן.
נשוי לד"ר קרן פרידמן-שטרן, פסיכולוגית, אב לשמונה ילדים ומתגורר בירושלים.
בהיותו כבן שנה שבה משפחתו לישראל.
למד בישיבת ההסדר כרם ביבנה, ואת לימודיו האקדמיים החל בשנת 1979 בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
הוא סיים בהצטיינות את חוק לימודיו והתמחה בעריכת דין אצל שמואל תמיר, אצל מי שהיה שר המשפטים (1982) חיים הרצוג, ולאחר שזה התמנה לנשיא המדינה – אצל עו"ד יעקב נאמן (1983).
המשיך לתואר שני ודוקטורט באוניברסיטת הרווארד בתחום המשפט העסקי תחת הדרכתו של פרופ' לואיס לוס (Louis Loss), איש הוועדה לניירות ערך ולבורסות בארצות הברית.
לאחר לימודיו הצטרף לפירמת עורכי הדין במנהטן Weil, Gotshal & Manages ועבד בתחום רכישת חברות ומיזוגים (1986–1987).
ושימש יועץ לענייני פיתוח אקדמי לנשיא ולרקטור של אוניברסיטת בר-אילן (1998–1999).
תחומי מומחיותו: דיני תאגידים חברות, ממשל תאגידי בחברות, משפט עברי, משפט והלכה, דת ומדינה ומשפט ציבורי.
פרופ' שטרן מרצה באוניברסיטאות ברחבי העולם.
בין היתר שימש כ–Visiting Scholar בפקולטה למשפטים באוניברסיטת הארוורד (1989)
וכ-Distinguished University Professor באוניברסיטת מונש הגדולה באוסטרליה (2009–2011).
לאחר רצח יצחק רבין, על ידי תלמיד בפקולטה בראשה עמד, החליט שטרן להקדיש חלקים גדולים מזמנו לנושאים של דת ומדינה, הלכה ומשפט ועיסוק במתן פשר למהותה של "מדינה יהודית ודמוקרטית".
בין היתר הצטרף כעמית בכיר למכון הישראלי לדמוקרטיה (1999 ואילך) וייסד ומשמש עד היום כעורך ראשי (עם פרופ' אבי שגיא) של כתב העת "תרבות דמוקרטית" (1999 ואילך).
שטרן ייסד ועומד בראש התוכנית "יהדות וזכויות אדם" (עם הפרופסורים חנוך דגן ושחר ליפשיץ) במכון הישראלי לדמוקרטיה (2010 ואילך), אשר שמה לה למטרה להכשיר את הדור הבא של אינטלקטואלים ישראלים אשר יעסקו במפגש שבין היהדות על מופעיה השונים (דת, לאום ותרבות) לבין עולם הערכים והתרבות הליברלית על מופעיה השונים.
בשנת 2008 מונה שטרן כסגן נשיא למחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה והוא אחראי על שניים מארבעת המרכזים שבמכון: "לאום, דת ומדינה" ו"ממשל וכלכלה".
שטרן נחשב למומחה במתחים שבין יהדות לדמוקרטיה.
הוא חבר בבמות ציבוריות רבות, ומרצה וכותב מבוקש ביותר בתחומי דת ומדינה ומתח בין חילונים ודתיים.
הוא תורם באופן קבוע מפרי עטו לעיתונות הישראלית והבין-לאומית.בזירה המחקרית שטרן חיבר וערך למעלה מעשרים ספרים וחיבר כחמישים מאמרים מדעיים בתחומי התמחותו שפורסמו בכתבי עת מדעיים בישראל ובעולם (באנגלית, בצרפתית, בגרמנית ובאיטלקית).
שטרן היה חבר בוועדות מקצועיות וציבוריות מגוונות.
שטרן כיהן כדירקטור בחברות שונות ובהן החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה (2006–2009) ובנק לאומי לישראל (2012 ואילך).
בנובמבר 2009 נכלל בין ארבעת המועמדים למשרת היועץ המשפטי לממשלה שהוועדה לאיתור מועמדים לתפקיד העבירה לממשלה, אולם כעבור זמן הסיר את מועמדותו לתפקיד – לדבריו בשל עמדתו העקרונית שיש לפצל את סמכויות היועץ המשפטי לממשלה.
בשנת 2009 מונה על ידי שרת החינוך יולי תמיר לתפקיד יו"ר ועדת המקצוע ללימודי אזרחות של משרד החינוך.
כעבור כשלוש שנים הופסקה כהונתו משום שתקופת מינויו הסתיימה כבר חודשים קודם לכן.
לטענתו הופסק מינויו עקב התנגדותו לשינויים בהוראת המקצוע, שהובלו על ידי יו"ר המזכירות הפדגוגית במשרד ד"ר צבי צמרת.
באוקטובר 2020 נבחר שטרן לנשיא המכון למדיניות העם היהודי (JPPI).
בשנת 2023 שימש חבר ועדה שהקים נשיא המדינה יצחק הרצוג כדי לפשר בין מתנגדי הרפורמה המשפטית לתומכיה.
בשנת 2003 צוטט שטרן בעיתון הארץ בהתייחסו למונופול האורתודוקסי בדיני אישות בישראל: "יש בו פגיעה אחת מרכזית בזכויות האדם, והיא נוגעת לאי היכולת של אנשים להינשא על פי רצונם".
עוד הוסיף, "כיוון שלהלכה יש גנים יסודיים שלא מאפשרים כל סוג של נישואים - ברור שהמדינה צריכה לספק אפשרות לנישואים מחוץ למסגרת ההלכתית.
באוגוסט 2021 פרסם מאמר דעה באתר ynet, שכותרתו: "דרך האמצע שתאפשר לדולגופיאט להתחתן".
זאת, בתגובה לשיח הציבורי שהתקיים באותה העת סביב אי יכולתו של האלוף האולימיפי להינשא לארוסתו.
במאמר הציג שטרן את הצעתו של פרופסור שחר ליפשיץ, שמדינת ישראל תכיר בשני מסלולים מקבילים: נישואים דתיים בצד ברית זוגיות חילונית.
"הפתרון המתבקש הוא ביטול המונופול הדתי בנושאי דין אישי והכרה של מדינת ישראל בתוקפם של נישואים וגירושים אזרחיים, כנהוג במדינות העולם הליברליות."
פרס צלטנר למחקר במדעי המשפט והחברה (2009)
פרס גורני מטעם העמותה למשפט ציבורי בישראל (2012)
רכישת חברות, מכון הארי סאקר, הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, 1996.
פסיקת הלכה בשאלות מדיניות, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 1999.
יהדות פנים וחוץ: דיאלוג בין עולמות, ירושלים.
הוצאת מאגנס עורך עם א' שגיא וד' שוורץ, 1999
מנהיגות ציבורית כסמכות הלכתית, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2000.
עושר שמור לבעליו לרעתו: מקומם של המשפט ושל ההלכה בחברה הישראלית, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2002.
המשפט בישראל: מבט לעתיד, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
דת ומדינה: תפקידה של ההלכה, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2004.
מה יהודי במשפט הישראלי, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2006.
דברים ושברי דברים: על יהדותה של מדינה דמוקרטית, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2007 (עורך עם א' רביצקי).
הרצל אז והיום: 'מדינת היהודים' במדינת היהודים, הוצאת כתר, הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן ומכון שלום הרטמן.
הבעלות בחברה העסקית - תאוריה, דין, מציאות, אוניברסיטת בר-אילן, לשכת עורכי הדין בישראל והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 2008.
תכלית החברה העסקית, אוניברסיטת בר-אילן, לשכת עורכי הדין בישראל והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 2008.
צדק שלי, צדק שלך - צדק בין תרבויות (עורך), מרכז זלמן שזר והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 2010.
מולדת יחפה – מחשבות ישראליות, עם עובד והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 2011 (עם א' שגיא).
רבנות: האתגר, עם עובד והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 2011 (עורך, עם ש' פרידמן)
כשיהדות פוגשת מדינה, ידיעות ספרים והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 2015 (עם אחרים).
ידיים אדומות (נקרא גם משחק הידיים, ידיים מהירות או בוא שים) הוא משחק לשני שחקנים אותו משחקים בדרך כלל ילדים ובני נוער.
במסגרת המשחק כל שחקן בתורו מושיט את ידיו קדימה כאשר השחקן השני צריך לנסות להצליח לסטור על גב הידיים של השחקן הראשון לפני שהוא מספיק להסיט אותם כלפי מטה.
השחקנים שזוכים להצלחה הגדולה ביותר במשחק הם השחקנים עם הרפלקסים המהירים ביותר ועם תיאום העין-יד המהירה ביותר.
המשחק פופולרי בתרבויות רבות ברחבי העולם.
שחקן אחד (ה"עליון") מציג ידיו כשכפותיהן מטה מעל ידיו של השחקן השני (ה"תחתון"), אשר מציג ידיו כאשר כפותיהן כלפי מעלה.
הידיים מוצגות בגובה הבטן, כשהן קרובות מאוד האחת לשנייה.
מטרת השחקן התחתון להכות בכף ידו על גב ידו של השחקן העליון.
על השחקן העליון להתחמק מן המכה, אך אסור לו להציג את ידיו באופן קבוע במקום מרוחק מידיו של השחקן התחתון.
מותר לשני הצדדים לבצע הטעיות, אך אם העליון מושך ידיו ממקומן באופן קבוע הדבר מביא אך ורק להפוגה במשחק, ולעיתים אף לרוגז של השחקן השני.
אם הצליח התחתון לסטור לעליון, התחתון מנצח.
אם הצליח העליון להתחמק מן התחתון כך שהתחתון סטר לעצמו (במקרה של סטירה ביד אחת על היד המוצגת בצד השני) או אם סטר התחתון "באוויר", כלומר העביר ידו דרך המקום בו הייתה אמורה להיות ידו של העליון, אך זו לא הייתה שם, העליון מנצח.
חילופי תפקידים מתבצעים על פי רוב לאחר ניצחון של התחתון.
במהלך ספירה לאחור של 10–15 שניות מותר לתחתון לבצע ניסיון אחד לסטירה.
אם העליון מושך ידיו מוקדם מדי (כאשר לא נעשתה עדיין תזוזה מספיקה של התחתון, או שבוצעה הטעיה בלבד) עוצרת הספירה לאחור, ועל העליון להחזיר ידיו למקום.
בנוסף לדרכי הניצחון שבגרסה ללא הגבלת זמן, התחתון מפסיד אם לא ביצע סטירה במשך פרק הזמן הקצוב.
המשחק נקרא "ידיים אדומות" כיוון שלאחר שהוא משוחק די זמן – ידי המשתתפים (ובעיקר ידי השחקן שנוטה להפסיד) הופכות לאדומות מכאב.
בחוגים מסוימים, מוכרת גרסה אלימה יותר של המשחק, תוך שימוש באגרופים.
שני השחקנים מציבים את שני אגרופיהם זה מול זה (במקביל), והמטרה של אחד השחקנים היא להכות באמצעות אחד מאגרופיו באגרופו של השחקן שמולו.
גם כאן, אם השחקן השני מספיק למשוך את אגרופו בזמן, והמכה מחטיאה, השניים מתחלפים בתפקידים.
משחק זה אלים הרבה יותר, ומביא לעיתים לדימום ובכי.
ברור כי כאשר אחד השחקנים מפסיד מספר פעמים ברציפות, הוא עלול להמשיך ולהפסיד כיוון שהכאב גורם לרעידות ומונע ממנו למשוך את ידו בזמן.
המשחק מופיע במשחק הווידאו משנת 2004 "הסימס 2".
המשחק מופיע כמיני-משחק במשחק הווידאו משנת 2004 "Leisure Suit Larry: Magna Cum Laude"..
נכלל בווידאו קליפ משנת 1994 של להקת בלר לשיר Parklife.
הרב ידידיה שופט (מכונה: חכם ידידיה) (14 בנובמבר 1908 - 24 ביוני 2005) היה הרב הראשי של איראן ומנהיג רוחני של יהדות איראן בתפוצות.
נולד בכ' בחשוון ה'תרס"ט בעיר כאשאן שבמחוז אספהאן בפרס לשושלת של שנים-עשר דורות של רבני פרס.
כבר בתחילת דרכו הוא הפך למנהיג בשל כושר הדיבור שיוחס לו.
בשנים שלאחר מלחמת העצמאות של ישראל, בעת שיהודי עיראק סבלו רדיפות קשות, שכנע את ממשלת השאה לקלוט רבים מהם.
חלקם הגדול עלו משם ארצה.
לאחר פרוץ המהפכה האיראנית ב-1979 עזב את המדינה ועבר ביחד עם משפחתו לקהילת יוצאי איראן בניו יורק, ארצות הברית.
נפטר בי"ז בסיוון ה'תשס"ה בלוס אנג'לס ונקבר שם; בהלווייתו השתתפו אלפי בני אדם.
שופט פעל למען אחדות הקהילה.
הוא היה ידידו של הרב עובדיה יוסף.
בשנותיו האחרונות שהה בארצות הברית בחיק משפחתו.
בנו הרב דוד שופט מכהן כיום כרב הקהילה האיראנית בלוס אנג'לס.
בשנת 2010 הוציאה קהילת "נצח ישראל" ספר לזכרו שנקרא "Upon the Wings of Wisdom".
הרב דיבר בניב הכאשאנית יהודית.
"ידיים רושמות" (1948) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מאת האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר.
היצירה מציגה דף נייר לבן המתואר במבט על.
שתי ידיים מתוארות כיוצאות מתוך דף הנייר.
כל יד אוחזת בעיפרון ומשרטטת את קווי המתאר של היד הנגדית.
הידיים יוצרות פרדוקס - כיצד יכולה יד לשרטט את עצמה?
או בניסוח שונה: כיצד הן מתקיימות במעגל סגור אותו הן יצרו בעצמן?
"ידידים" למען הנוער והחברה היא עמותה ישראלית שהוקמה בשנת 1991. העמותה פועלת בקרב ילדים, בני נוער וצעירים במצבי סיכון ומצוקה בכל שכבות ומגדרי האוכלוסייה בישראל.
העמותה מסייעת בכל שנה להעצמתם של כ-3,000 ילדים, בני נוער וצעירים על ידי הפעלת מרכזים קהילתיים לילדים ובני נוער בכל רחבי ישראל בהם מופעלות תוכניות חונכות והעצמה שנתיות.
הארגון נעזר בלמעלה מ-2,000 סטודנטים ומתנדבים בתוכניות חינוך ורווחה שונות, בלמעלה מ-160 קבוצות.
בניית חברה בה לכל ילד ניתנת ההזדמנות לממש את יכולותיו וכישוריו.
פיתוח מנהיגות חברתית רגישת תרבות הפועלת בשיתוף פעולה על מנת לסייע לאוכלוסיות החלשות בקהילה.
הטמעה של "שפת הידידות" הכוללת כבוד לכל אדם ותרבותו, אמינות ויושרה.
בניית מודל ארגוני רחב היקף המנחיל את המקצוענות בהתנדבות ובעשייה החברתית.
זאת, בשילוב עבודה קבוצתית של בני נוער בני אותו גיל ובעלי רקע וסטטוס דומה במתווה של קבוצת השווים.
פעילות העמותה התרחבה בתוך שנים ספורות ליותר מ-30 יישובים בארץ, ובשנת 1996 הורחבה פעילותה לאוכלוסיות נוספות של בני נוער במצבי סיכון, תוכניות מנהיגות והתנדבות בקהילה.
באותה שנה שונה שם הארגון לשמו הנוכחי - "ידידים למען הנוער והחברה".
בתחילת שנות האלפיים המשיכה העמותה להרחיב את פעילותה בהיבט גאוגרפי, חברתי וחינוכי-מקצועי, תוך הקמה והפעלה של תוכניות ייעודיות לגילאים, מצוקות ומצבי סיכון שונים.
סייעו להרחבת העמותה שיתופי פעולה עם ארגונים חברתיים ומשרדי ממשלה; משרד העלייה והקליטה, משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, שירות מבחן לנוער, משרד החינוך, משטרת ישראל, קרנות הביטוח הלאומי, ועוד ארגונים וקרנות מהארץ ומהעולם.
בין היתר, עמותת ידידים ניהלה את ההתנדבות בקהילה של אלפי סטודנטים מלגאים בישראל.
בנוסף הקים הארגון סניפי "ידידי ידידים" בארצות הברית בנשיאותו של השחקן מייק בורשטיין, וכן "ידידי ידידים" בקנדה ובאנגליה.
על פי הערכת העמותה, כ-100,000 בוגרים עברו בין שורותיה לאורך השנים.
כיום עמותת "ידידים" נותנת מענה ייעודי לצרכים חברתיים העולים מגורמי חינוך ורווחה בממשלה ובמגזר השלישי.
זאת, על ידי הפעלת תוכניות ארוכות-טווח בתוך הקהילה המותאמות לשלבים שונים בחיים ולמצבי סיכון ומצוקה.
תחומי הפעילות העיקריים הם קליטת עלייה, מניעת נשירה, נערים ונערות בסיכון, נוער עובר חוק, הכנה לצה"ל, תעסוקה והעצמה נשית.
תוכניות הארגון ממוקמות על רצף הגילאים 6–36, ומטרתן להעצים את החניכים ולהעניק להם כלים, מיומנויות וכישורי חיים אשר יאפשרו שילוב מיטבי בקהילה ובחברה והבניית תפיסת עתיד חיובית.
בבסיס התוכניות עומד המודל החינוכי "המשולש", אשר פותח בעמותה וכולל: חונכות אישית, פעילות קבוצת שווים והתנדבות בקהילה.
בין התפיסות החינוכיות המובילות את העמותה הן בניית מסלול התקדמות אישי לכל חניך, התמדה ומעורבות הורים ומשפחה גרעינית בתהליך החינוכי.
"ידידים - בתי ידידים" - בתים חמים לילדים ונוער בשכונות עם ריבוי מצוקות.
"ידידים אחי יונתן" - חגיגית בר/בת מצווה לנערים ונערות ממשפחות מעוטות יכולת.
"ידידים סל"ע" - סיוע לנערות במצבי סיכון.
"ידידים סיירת" - מניעת נשירה מבתי הספר.
"ידידים סיכויים" - סיוע לנוער עובר חוק.
"ידידים עתיד בטוח" - פיתוח כישורי חיים ואופק תעסוקתי לנערים במצבי סיכון.
"ידידים מעגלי אחריות" - הכנה לשירות משמעותי בצה"ל.
"ידידים למנהיגות - הדרך החדשה" - הכנה לשירות משמעותי בצה"ל וקידום שילובם המיטבי של בני העדה האתיופית בחברה הישראלית.
"ידידים בתעסוקה" - סיוע להשתלבות תעסוקתית בקרב צעירים.
מכון ידידים למנהיגות, ניהול והתנדבות
הוקם בשנת 1998 על מנת לפתח את תורת ההדרכה, ההכשרה והניהול של עובדי ומתנדבי "ידידים", ללוות את מחקרי ההערכה והמדדים להערכה של התוכניות השונות.
עד היום הכשיר המכון למעלה מ-2,800 מנהלים, רכזים ומתנדבים, תוך שילוב בין תאוריות וידע אקדמי לבין עשייה וידע העולים מן השטח.
מחקרי המכון מסייעים לדייק את המענים הניתנים בתוך התוכניות וכן לשתף במידע המקצועי הקיים בארגון.
פרס "מצוינות בניהול" מטעם המגזר השלישי הוענק למנכ"ל העמותה.
"מגן סגן השר לקליטת עליה" על הצטיינות בפעילות התנדבותית לקליטת העלייה.
"אות הנשיא למתנדב" על פעילות בני נוער מתנדבים בתחום קליטת עלייה.
"אות ראש העיר ירושלים" הוענק לידידים כארגון מצטיין על פעילותו למען קידום רווחתם ואיכות חייהם של תושבי ירושלים.
פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים על תרומה בתחום הגברת העלייה.
מעמד מייעץ לאו"ם בשנת 2020.
רבי ידידיה רפאל חי אבולעפיה (היר"א תקס"ז, 1806/7 – ט"ו בסיוון תרכ"ט, מאי 1869) היה מקובל נודע, שכיהן כראש ישיבת המקובלים בית אל.
נולד בירושלים, בן למשפחת אבולעפיה, והיה תלמידו של הרב רפאל אברהם שלום מזרחי שרעבי, ראש "ישיבת המקובלים בית אל" ונכדו של הרב שלום מזרחי שרעבי, שהיה גם הוא ראש הישיבה עד פטירתו בתקפ"ז.
לאחר פטירתו של הרב חיים אברהם גאגין, חתן ר' רפאל אברהם שלום, בשנת תר"ח (1848), הוא התמנה לראשות הישיבה.
בספר "חכמי ירושלים" מתאר ישראל דב פרומקין את הרב אבולעפיה כ"צדיק המדוכא בייסורים ומתפרנס מיגיעו, חסידא קדישא, פרוש מבטן ומהריון".
בספר "יהודי המזרח" שכתב משה דוד גאון נכתב עליו שהיה גדול הן בחכמת הנסתר והן בתורת הנגלה ודרכי הלמוד של האשכנזים לא היו זרות לו.
עוד נאמר עליו שעמד בקשר אמיץ עם רבניהם, בהם הגאונים מקוטנא וקאליש וכי התרועע עם ר' יהוסף שווארץ.
את גדולתו בחכמת הנסתר ניתן לראות מהקדמותיו, חדושיו והערותיו שנדפסו בראש ספרי תלמיד האר"י ר' חיים ויטאל.
עם חיבוריו נמנים הספרים "דרך ושלום", והספר "קניין פירות" על כוונות הרש"ש, הרבה הערות חשובות שנכתבו על ידו הדפסו בסידור הרש"ש המכונה "הסידור הנדפס" שכן עד אז היו הסידורים צילום של כתבי יד.
בהערות חשובות אלה שמו חתום בראשי תיבות: "היר"א" וכך נחקק שמו בין חכמי המקובלים.
בהיותו חרד לשמירת הדת התנגד ליסוד בתי ספר כלליים בירושלים, ובבוא הד"ר לודוויג אוגוסט פרנקל לעיר כדי ליסד בה את בית הספר למל, היה הרב הספרדי היחיד שהצטרף לרבני האשכנזים וחתם עמהם על החרם הגדול, נגד בית הספר.
אולם כבר נכדו נסים בכר, אשר ייסד מספר בתי ספר יהודיים בטורקיה, יסד בירושלים את בית הספר אליאנס.
ואף נכדו שלמה אבולעפיה היה בין מורי בתי הספר ביישוב העברי.
בשנת תרכ"ט (1869) נפגע מרסיס של כדור תותח ברגלו כתוצאה מהפגזות המצרים שצרו על ירושלים.
הרופאים לא הצליחו להוציא את הרסיס מרגלו, דבר שגרם לו כל חייו ייסורים ולבסוף הביא למותו.
ידידים - סיוע בדרכים הוא ארגון מתנדבים ישראלי ארצי המספק עזרה ראשונה שאינה רפואית 24 שעות ביממה, למעט שבתות וחגים.
הארגון הוקם בשנת 2006 על ידי מאיר וינר, ומנוהל על ידי ישראל אלמסי, ומונה נכון לינואר 2024, כ-65,000 מתנדבים ומתנדבות מכל גוני הקשת הישראלית.
מתנדבי הארגון מעניקים סיוע דחוף שאינו רפואי בפעילות היום יומית, כגון חילוץ רכב שנתקע בדרכים, סיוע בתיקון תקר והחלפת גלגלים, פתיחת רכבים שננעלו וכן טיפול בתקלות ביתיות כגון סיוע למי שדלתו נעולה, ילד שנתפס בסורגים ועוד.
הארגון עוסק גם בחילוץ ובהצלה בשיתוף פעולה עם שירותי כבאות והצלה וחיפוש נעדרים בשיתוף עם משטרת ישראל.
מתנדבי הארגון אינם מגישים סיוע רפואי ואינם מטפלים בבעיות של אלימות במשפחה, חובות או בעיות נפשיות.
הארגון שואב את השראתו מהפסוק "אִישׁ אֶת רֵעֵהוּ יַעְזרוּ וּלְאָחִיו יאמַר חֲזָק" ().
באפריל 2020, במהלך משבר התפרצות נגיף הקורונה בישראל, מנכ"ל הארגון, ישראל אלמסי, נבחר להשיא משואה ביום העצמאות.
במבצע "שומר החומות" מאי 2021, ובמבצע "עלות השחר" אוגוסט 2022, התקבלו במוקד הארגון קריאות ופניות רבות של אזרחים מכל הארץ ובעיקר בעוטף עזה לסיוע בסגירת חלונות ממ"ד דלתות ממ"דים ומקלטים.
מספר הפניות גדל בעיקר אחר המקרה של פגיעת טיל בחלון ממ"ד בשדרות בו נהרג הילד עידו אביגל.
כוננים מתנדבי הארגון יצאו מביתם עם ציוד וכלים ונתנו סיוע וביטחון לתושבים תוך כדי סיכון ויציאה מהבית בזמני אזעקות.
עם סיום שנת תשפ"א נבחר ישראל אלמסי מנכ"ל ארגון ידידים - סיוע בדרכים בטקס גיבורי השנה של קשת 12 ומפעל הפיס.
ביום העצמאות ה-72 למדינת ישראל זכה מנכ"ל הארגון להשיא משואה בטקס יום העצמאות, בשם מתנדבי הארגון.
בארגון אין מקבלי שכר כלל וכל העוסקים במלאכה עושים זאת בהתנדבות מלאה בכללם כל בכירי הארגון לרבות המנכ"ל.
גם את הציוד רוכשים הכוננים על חשבונם.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, החל הארגון לסייע בשינוע חיילים.
לארגון הוקצה מס' טלפון מקוצר ע"י משרד התקשורת, בדומה לגופי החירום הנוספים, שמספרו 1230 מכל טלפון ללא כוכבית.
לארגון יש מוקד טלפוני המרכז את קריאות הבקשה לסיוע.
עם קבלת קריאה במוקד, יוצאת קריאה באפליקציית הכוננים, והמתנדבים יוצאים לכתובת להגשת עזרה.
מדי שנה מטפל הארגון בלמעלה מ-500,000 פניות.
בשנת 2020 התקבלו בארגון למעלה מ-526,448 קריאות, ביניהם 303,798 קריאות בשל תקלות בכביש, וכן כ-3,500 אירועים של אנשים שנתקעו במעליות.
ע"פ הנתונים שנרשמו בארגון, במהלך שנת תשפ"א (2020–2021) חויגו 953,329 דקות שיחה למוקד הרב קווי.
הארגון מונה נכון לסוף שנת תשפ"א (09/2021) כ-37,434 מתנדבים ומתנדבות בפריסה כלל ארצית (לעומת 27,070 מתנדבים בשנת תש"פ/2020), מתוכם יחידת ג'יפאים לחילוץ גרירתי, המונה כ-3,500 אנשי צוות מתנדבים, ו-350 מוקדנים במוקד הארצי בחלוקה לארבעה מחוזות: מרכז, ירושלים, צפון ודרום.
בעברו פעל הארגון בעיקר בערים חרדיות דוגמת מודיעין עילית, בית שמש, ביתר עילית, ירושלים, בני ברק, רכסים, אלעד, ואשדוד, אך כיום הוא פועל בכל רחבי הארץ עם היענות מהירה.
הארגון מטפל גם באירועי חירום שגרתיים כמו חילוץ אנשים ממעליות וחילוץ ילדים שננעלו ברכב.
קריאות החירום יוצאות למתנדבים בקבוצות חירום ייעודיות ממוקד הארגון.
במהלך שנת תשפ"א (2020–2021) טופלו בהצלחה 5,745 אירועי חירום על אנשים תקועים במעלית ותינוקות שננעלו ברכב.
נתוני הארגון מראים את ההיענות והמוכנות הנרחבת בחילוץ ילדים נעולים ברכב; בשנת 2017 טיפל הארגון ב-697 ילדים שננעלו ברכב, ובמהלך שנת 2020 טיפל הארגון בלמעלה מ-1,600 מקרים של ילדים שננעלו ברכב ובמהלך שנת תש"פ (2020–2021) חולצו 1,626 ילדים מרכבים נעולים.
עם סיום שנת תשפ"א הכריז מנכ"ל הארגון בסיום השנה, שב 3 שנים האחרונות חילץ הארגון כ-5000 ילדים מרכבים נעולים, תוך פחות מ-4 דקות ממוצע לשחרור ילד מרכב.
מהנתונים שהתקבלו מהארגון עולה כי הזמן הממוצע ללקיחת האירוע על ידי המתנדבים עומד על סך 11:06 דקות, הזמן הממוצע לטיפול באירוע עד לסגירתו הוא 12:34 דקות.
והזמן הממוצע מעת פתיחת הקריאה ועד לסגירתה עומד על 24:01 דקות.
לצורך הגעה ומתן שירות לקריאות חירום בצורה מהירה כמו ילדים הנעולים ברכב או פתיחת מעליות, השיק הארגון ב-29 במרץ 2023 את יחידת האופנועים שכללה כ-16 אופנועים למתנדבים בעלי מספר הקריאות הגבוה ביותר.
אופנועים אלו נתרמו על ידי חברת "מאיר חברה למכוניות ומשאיות".
פעילות הארגון בעת התפשטות נגיף הקורונה בישראל
במהלך חודש מרץ 2020, בעקבות התפשטות נגיף הקורונה, הסב הארגון את פעילותו לטובת אוכלוסיות המצויות בסיכון גבוה בהידבקות והחל לשנע תרופות ומוצרי מזון לכל אדם שנצרך לכך.
על פי נתוני הארגון, במהלך התפשטות נגיף הקורונה במדינת ישראל טופלו בהצלחה 10,410 קריאות לקנייה ושינוע תרופות לחולים, מבודדים ומבוגרים.
4,857 קריאות לקנייה ושינוע מזון בסיסי לחולים, מבודדים ומבוגרים.
ו-381,788 קריאות לסיוע בפרויקטים של חלוקות אוכל.
פעילות הארגון בפרשיית היעלמותה של היימנוט קסאו
בליל ה-25 בפברואר 2024 נעלמה הילדה היימנוט קסאו בת ה-8 ממרכז הקליטה בו התגוררה בעיר צפת.
מיד עם קבלת הקריאה במשטרה הגיעו למקום מתנדבי ידידים מסניף צפת לסייע בחיפושים.
כבר בלילה הראשון הגיעו למקום כ-60 מתנדבים מהסניף המקומי לסייע במאמצים לאתרה.
במהלך החיפושים נטל הארגון חלק משמעותי בחיפושים וסייע במגוון אמצעים, כולל רחפנים, סוסים ותשאול והפצה נרחבים.
בפעילות השתתפו מאות ממתנדבי הארגון מכל רחבי הארץ.