tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המג"ד אלי יצחקי הגה את השם "מחנה אסף" לאור הפסוק "לַמְנַצֵּחַ עַל הַגִּתִּית לְאָסָף" (תהלים פ"א, א'), וזה הפך לשמו של הגדוד.
בשנת 1982 נטל הגדוד תחת פיקודו של פיני דגן חלק חשוב במבצע שלום הגליל והגיע עד לביירות, שם טיהר רחוב ממולכד ועמוס מחבלים באמצעות ירי צפע שריון.
ב-7 באוקטובר 2000 נחטפו 3 מחיילי הגדוד על ידי חזבאללה בחטיפת חיילי צה"ל בהר דב.
בפרוץ מלחמת לבנון השנייה ב-2006 היה גדוד אסף בפיקודו של אמיר אולו כוח ההנדסה הראשון שנכנס ללבנון, וזאת על מנת לחשף מוצבי חזבאללה ולנקות זירות מטענים שהטמין חזבאללה על הגבול, חלקן כללו מטעני גחון של מאות ק"ג חומר נפץ.
ב-2014, הגדוד לקח חלק במבצע צוק איתן, נלחם בגזרת בית חאנון תחת פיקוד חטיבת הנח"ל והשמיד 4 מנהרות טרור.
בתחילת המאה ה-21 הוכפף מפיקוד המרכז לחטיבה 401. בשנת 2012 הייתה פלוגת הצמ"ה של גדוד אסף, הראשונה לקלוט דחפורי די-9 חדשים עם מיגון משופר מדור רביעי.
בשנת 2021 החל גדוד 601 בקליטת הנמ"ר ההנדסי, שיחליף את הפומ"ה.
במלחמת חרבות ברזל, הגדוד נלחם ברצועת עזה, פרץ צירים, פוצץ מבני טרור, איתר והשמיד פירי מנהרות, וחיסל מחבלים.
לוחמי הגדוד לקחו חלק בכיבוש כיכר פלסטין בשכונת רימאל בעזה והשמדת תשתיות חמאס בכיכר ומסביב לה.
דחפורי D9 משוריינים חישפו את הכיכר ואת הכבישים, ולוחמי ההנדסה פוצצו תשתיות ומבני חמאס.
גדוד להב (603) הוא גדוד של חיל ההנדסה הקרבית המוכפף מבצעית לחטיבה 7. הגדוד כולל פלוגות פלסים שנלחמים רגלית וממוכן ומפעילים נגמ"שי הנדסה כבדים מדגם נמ"ר הנדסי, ופלוגת צמ"ה ("ציפורני החתול") המפעילה דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, כלי צמ"ה ממוגנים אחרים (כגון שופלים וטאטרה-דרילר) ואמצעי גישור שונים.
תפקיד נוסף של הגדוד הוא להשמיד תשתיות אויב, כולל תשתיות טרור ותשתיות תת-קרקעיות, התעסקות בחבלה התקפית, איסוף והשמדת אמל"ח, השמדת מבנים ופירי מנהרות טרור.
גדוד להב הוקם ב-1993 על-מנת לסייע בהחזקת רצועת הביטחון בדרום לבנון.
גדוד להב משמר את מספר פלוגת החפרים 603. קדם לגדוד זה גדחה"ן מילואים בשם זה שפעל בפיקוד הדרום עקב מחסור בכוחות הנדסה באזור זה.
במהלך האינתיפאדה השנייה לחם הגדוד ביהודה ושומרון (עד מבצע חומת מגן) ולאחר מכן תפס קו ברצועת עזה.
תחת פיקודו של סא"ל אילן סבג (לימים קצין ההנדסה הראשי) בשנים 2003–2005 הצטיין הגדוד בלחימה בטרור בגזרת עזה.
סבג החליט להשתמש במחלקת הסיור (מחס"ר, בפיקודו של סגן אדם קימה) לפעילות התקפית נגד המחבלים ולא רק לביטחון שוטף.
האימונים נשאו פרי ובתקופה זו חיסלה המחס"ר עשרות מחבלים (לפי ההערכות: למעלה מ-70), רבים מהם על ידי צלפי היחידה במארבים ובאמצעות טקטיקות שפיתחה, וזאת ללא נפגעים למחס"ר.
בנוסף, סייעו כוחות הגדוד למיגון הכוחות בגזרה ועסקו בבניית ביצורים לכוחות צה"ל וההתנחלויות ברצועה.
הגדוד השתתף גם במלחמת לבנון השנייה ושם פרץ צירים והשמיד תשתיות חזבאללה.
הגדוד השתתף במבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן ברצועת עזה.
במבצע צוק איתן (קיץ 2014) זכו שלושה מלוחמי הגדוד לצל"ש על לחימתם.
ב-2017, בעת שהגדוד תפס קו באיו"ש, הוא הגדיל באופן ניכר את כמות תפיסת האמל"ח שהחביאו מחבלים פלסטינים באמצעות שימוש מאולתר במגלה מוקשים.
בתחילת המאה ה-21 הוכפף מפיקוד הדרום לחטיבה 7. ב-2016 היה הגדחה"ן הראשון שהצטייד בנמ"ר ההנדסי, רכב הנדסה קרבית על בסיס נגמ"ש מרכבה.
ב-2018 נכלל הגדוד במסגרת צק"ח גדעון הניסיוני ביחד עם חטיבה 7 וחטיבת גולני.
ב-2022 החל בקליטת הפנדה – דחפור D9T רובוטי נשלט מרחוק.
הגדוד לקח חלק גם במבצע שובר גלים ובלחימה בטרור ביהודה ושומרון.
ב-25 ביולי שלושה מחבלים משכם פתחו בירי לעבר כוח לוחמים מהגדוד בשכונת השומרונים שבהר גריזים, שהשיבו אש והרגו את המחבלים ללא נפגעים.
ב-29 באוגוסט 2023 איתרו לוחמי הגדוד אמל"ח רב שהוסתר בגן ילדים פלסטיני בעיירה דיר סאמת בנפת חברון.
גם כן בסוף אוגוסט הגדוד חיסל מחבל אשר ניסה לדרוס חיילים בעמדה של צה"ל בנמצא בצומת 200 שנמצאת מתחת ליישוב בית חגי.
בטבח שבעה באוקטובר כוח של 14 לוחמים מגדוד 603 בפיקוד המג"ד גלעד מילס הוקפצו להילחם בעוטף עזה, כולל בקיבוץ בארי.
הם הרגו והדפו עשרות מחבלים והצילו מאות בני אדם.
בקרבות נהרג סמ"ר נריה בן דוד.
במלחמת חרבות ברזל, השתתף הגדוד בתמרון הקרקעי ברצועת עזה כחלק מצק"ח גדעון ת"פ חטיבה 7. ב-16 בנובמבר 2023 פורסם כי לוחמים של גדוד 603 איתרו בסמוך לבית החולים שיפא את גופת אחת החטופות, יהודית וייס, שנחטפה מבארי ב-7 באוקטובר.
למחרת איתר הגדוד את גופתה של החטופה נועה מרציאנו במבנה בסמוך לבית החולים שיפא.
לימים מפקד חטיבת הבקעהגלעד מילס יוני 2023 – יוני 2025 מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזלרן כהנייוני 2025 – היוםמפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל
גדוד המח"ץ (605) (ראשי תיבות של "הבקעה, מיקוש, חבלה, צליחה") הוא גדוד של חיל ההנדסה הקרבית הכפוף מבצעית לחטיבה 188. הגדוד מפעיל פלוגות פלסים הלוחמות רגלית ובאופן ממוכן, ולהן נגמ"שי הנדסה כבדים מדגמי פומ"ה.
פלוגת הצמ"ה של הגדוד, פלוגת "חתולי הפרא", מפעילה דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, אמצעי גישור וכלי צמ"ה ממוגנים אחרים.
תפקיד הגדוד במלחמה הוא לפלס את הדרך לטנקים, כלי רק"ם, וכוחות חיל הרגלים דרך שדות מוקשים, תעלות נ"ט, סוללות עפר, זירות מטענים, מכשולים מלאכותיים וטבעיים ועוד, וכן מתן סיוע הנדסי בלחימה בשטח בנוי ופתוח, הכולל חבלה והבטחת ניידות הכוחות.
הגדוד הוקם אחרי מלחמת יום הכיפורים על בסיס גדוד צליחה במילואים שהוקם ב-1967 ונקרא גם הוא "גדוד 605".
גדוד המח"ץ משמר את מספר פלוגת החפרים 605. הגדוד הכשיר את גדודי הצליחה במילואים 630 ו-634 והשתתף בפעולת כראמה.
הגדוד לקח חלק במבצע אבירי לב לצליחת תעלת סואץ.
ב-1977 הוצב תחת פיקוד הצפון וב-1978 הפך לגדוד הנדסה משוריין.
הגדוד לקח חלק במבצע ליטני ובמלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 2002 זכה הגדוד בצל"ש הרמטכ"ל גדודי על לחימתו בטרור במהלך אירועי גאות ושפל, בהם פגע הגדוד בעשרות מחבלים וסייע במאמצי ההתבצרות והמיגון ביהודה ושומרון, ולחימתו במבצע חומת מגן.
בתחילת המאה ה-21 הוכפף מפיקוד הצפון לחטיבה 188.
ב-2006 השתתף הגדוד תחת פיקודו של אושרי לוגסי במלחמת לבנון השנייה ועסק בפריצת צירים, חילוץ כוחות פגועים ואף לחם ככוח חיל רגלים בשטח פתוח ובכיבוש כפרים בדרום לבנון בהם התבצר חזבאללה.
הגדוד פרץ תוך לילה אחד ציר הכרחי באורך 16 ק"מ לכפר ע'נדוריה והשתתף בקרב בוואדי סלוקי בו נפגעו טנקים רבים מטילי נ"ט.
הגדוד פרץ צירי עומק והשתתף בחילוץ הנפגעים והכלים שניזוקו, ובמהלך הלחימה נהרגו 2 לוחמי צמ"ה של הגדוד מטיל נ"ט שפגע בדחפור בו שהו.
הגדוד השתתף ונלחם במבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן ברצועת עזה נגד ארגון הטרור חמאס, בהם פעל כחלק מצוות קרב משולב חטיבתי (צק"ח).
בפרוץ מלחמת חרבות ברזל תפס הגדוד את הקו בגזרת זרעית שבגליל המערבי.
ב-9 באוקטובר 2023 קפץ כוח בפיקוד המג"ד, סא"ל יחיאב אמסלם, לסייע בהיתקלות מול מחבלים שחדרו מלבנון.
במהלך ההיתקלות נפצעו המג"ד ואחד המ"פים.
לאחר כשלושה שבועות נכנס הגדוד לתמרון בצפון הרצועה, כחלק מצק"ח 188.
ביולי 2025, במהלך מבצע מרכבות גדעון, הגדוד פרץ וסלל את ציר מגן עוז שמבתר את ח'אן יונס לשני חלקים: מזרח ומערב.
גדוד 607 שנקרא המפ"ץ – ראשי תיבות של "הבקעת מכשולים, פלסים, צמ"ה" – הוא גדוד של חיל ההנדסה הקרבית שהוקם ב-2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל וכפוף מבצעית לחטיבת גבעתי.
בשל כך הוא מכונה גם "כסופי הסגולה" על שם צבע הכומתה.
הגדוד מפעיל פלוגות פלסים הנלחמות רגלית וממוכן, שלהן נגמ"שי הנדסה, פלוגת הצמ"ה המפעילה דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, אמצעי גישור וכלי צמ"ה ממוגנים אחרים, ופלוגת רובוטיקה.
הגדוד החל בתהליכי הקמה לאור לקחי מלחמת חרבות ברזל והמחסור בכוח הנדסי סדיר.
המחזור הראשון היה פלוגת נובמבר 2024 ובאוגוסט 2025 החל הגדוד בפעילות מבצעית ברצועת עזה.
בתחילת ינואר 2026 פורסם שצה"ל מקדם הקמת גדוד הנדסה קרבית נוסף, שיישא את המספר 609, ויוקם במהלך שנת 2026. על פי תכנונים ראשוניים, הגדוד החדש יהיה כפוף מבצעית לחטיבת גולני או חטיבת הנח"ל.
להרחבה ראו - בית הספר להנדסה צבאית גדוד 614
גדוד 614, שנקרא בעבר גדוד היובל וכיום מכונה גדוד הפיקוד, הוא גדוד הנדסה הקרבית המורכב מסגל הפיקוד וחניכי ההכשרות המתקדמות בבית הספר להנדסה צבאית (בהל"ץ, בה"ד 14).
פלוגת הצמ"ה של בהל"צ משמשת כפלוגת הצמ"ה של הגדוד בחירום.
הגדוד מכשיר את לוחמי חיל ההנדסה בקורסי הפיקוד השונים.
כמו כן בעל תפקיד בחירום.
גדחה"ן 710 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
הגדוד הוקם ב-1974 מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים והחל את דרכו כגדחה"ן האוגדתי של אוגדה 880 – עוצבת עידן.
הגדוד ביצע פעילות מבצעית ומשימות הנדסיות רבות, השתתף בכל הגזרות במאמץ הבט"ש, בין היתר באירועים הבולטים הבאים:
בשנת 1998, ביום הנכבה, שהפך ליום קרב בצומת איו"ש בחטיבת בנימין (המח"ט הגזרתי היה גל הירש).
האינתיפאדה השנייה: הירי על שכונת גילה ב-2001, והשיא היה ב-2002 בו הגדוד שהה בתעסוקה מורכבת באזור קלנדיה/עוטף ירושלים בעת השתוללות הטרור ובשיא פיגועי המחסומים.
חוליית טרור תקפה את מחסום "ואדי חרמיה" שאויש על ידי פלחה"ן חטיבתי.
6 מחייליו ועוד מספר חיילים ואזרחים נהרגו.
מיד עם תום התעסוקה השתחרר הגדוד לביתו ושבוע מאוחר יותר אירע הפיגוע במלון פארק בליל הסדר.
הגדוד גויס מיד בצו 8 למבצע חומת מגן והוביל את כיבוש העיר ג'נין.
פלוגת הצמ"ה, שהפעילה דחפורי D9 משוריינים, הייתה חוד החנית של כוחות צה"ל במחנה הפליטים ג'נין וקיבלה צל"ש על פעילותה.
ב-2011 תפס הגדוד את קו הגבול עם מצרים בגזרה שספגה אך מספר ימים קודם לכן פיגוע בכביש 12 בדרך לאילת.
הגדוד היה שותף למאמץ ייצוב הקו באותו הזמן.
ב-2012, במבצע עמוד ענן, התגייס הגדוד בצו 8 והחל להיערך בשיתוף פעולה עם עוצבת החי"ר אליה צוות לפריצת דרכי הכניסה לרצועת עזה ולביצוע המשימות המבצעיות המתוכננות.
הפסקת האש שהוכרזה לאחר כשבוע גדעה את התוכניות המבצעיות והגדוד שב למחנה הקבע והשתחרר.
ב-2013 זכה גדוד 710 לתעודת הוקרה מיוחדת מנשיא המדינה כיחידת מילואים מצטיינת בצה"ל והישגיו ותרומתו לחיזוק ביטחון המדינה.
ב-2014, במבצע צוק איתן ברצועת עזה, לחם הגדוד תחת פיקוד חטיבת גולני בגזרת שג'אעייה והשתתף בקרב שג'אעייה בו סייע גם לחילוץ החיילים הפצועים והכלים הפגועים.
דחפורי ה-D9 המשוריינים של הגדוד הובילו את הלחימה, מוטטו מספר פירי מנהרות טרור על המחבלים שארבו בפנים וחיסלו אותם.
בנוסף, הם חילצו כלים פגועים.
ב-2020 הוכפף הגדוד לעוצבת השרון (חטיבה 5) וב-2022 הוכפף לעוצבת ראם באוגדה 99.
גדחה"ן 7107 רז הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
כיום הוא כפוף לחטיבת הנח"ל.
בשנת 2023 זכה בתעודת הצטיינות מנשיא המדינה.
בנימוקים לזכייה נכתב: "גדוד הנדסה של חטיבת הנח"ל, בעל עבר מבצעי עשיר.
הגדוד נטל חלק בכל מלחמות ומערכות ישראל מהקמתו ועד היום כאשר הוא מתאפיין במקצועיות, יוזמה ויצירתיות של אנשי מילואים חדורי שליחות ומחויבות.
השנה חוגג הגדוד 50 שנה להיווסדו.
הלב הפועם של הגדוד הוא אנשיו, הפועלים במצוינות, מסירות ומחויבות יוצאת דופן".
ב-29 באוקטובר כחלק ממלחמת חרבות ברזל היה גדוד המילואים הראשון שחצה את הגבול בהובלת ההתקפה על צפון רצועת עזה.
גדחה"ן 7086 אלון הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
במלחמת חרבות ברזל ב-2023 הגדוד פרץ צירים בעזרת פלוגת הצמ"ה בצפון-מרכז הרצועה (נפת עזה) וסייע בהשמדת תשתיות מחבלים.
בין היתר הובילה פלוגת הצמ"ה בסיוע של עוד כוחות הנדסיים את חטיבת גולני לצליחת כל מכשול אפשרי שהיה בדרך ולמעשה גדוד 7086 היה הכוח הראשון שהגיע ל"כביש החוף" (Al Rashid) ונכנס לשכונת שיח' עג'לין ובכך פתח בפני צה"ל את האפשרות והביטחון להמשך התמרון.
בהמשך לקח חלק משמעותי בפריצת הצירים וכיתור בית החולים שיפא עד כניסת כוחות מיוחדים של צה"ל, השמיד תשתיות טרור ופרץ צירים קריטיים בשכונת זייתון.
שםתקופת כהונההערות מיכאל אטיה 2024- היום מפקד מערך הצמה במלחמת חרבות ברזל שי טובול 2021–היום מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל
גדחה"ן 749 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
הגדוד הוקם ב-1976 ושירת תחת 4 אוגדות מאז הקמתו.
בחודש ספטמבר 2020 קלטה חטיבת ביסלמ"ח את הגדוד, הכולל 4 פלוגות פלסים, פלוגת צמ"ה, מחס"ר, פלס"מ ומכלול מבצעים.
הגדוד לקח חלק משמעותי באבטחת הנקז להוצאת תושבי צפון הרצועה לדרומה, שהה תקופה במתחם אוניברסיטת אל-אזהר בעזה והשמיד את מבנה האוניברסיטה ביציאתו מהמתחם.
השמיד עשרות מבנים ופירי מנהרות בשכונת שג'אעייה, וכן השתתף בתמרון במרכז הרצועה במחנה אל-בורייג'.
הגדוד השתחרר מלחימה בעזה בינואר 2024 ושב והתגייס מחדש בחודש אפריל 2024 לקחת חלק בלחימה בחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל.
עם שחרור הגדוד מהלחימה בחזית הצפונית, המשיכה פלוגת הצמ"ה של הגדוד וחברה לאוגדה 162 לסיוע במשימות הנדסיות בתמרון ברפיח.
שםתקופת כהונההערות בנימין בנג'י קופלנד 2005–2014 סער דיין 2015–2022 גיא טייב 2023 מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל במהלך התמרון בעזה הראל מימון 2024–היום מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל בזמן הלחימה בחזית הצפונית
גדחה"ן 8170 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
החל מחודש מרץ 2014 עבר הגדוד מחטיבה 27 שנסגרה, והוכפף לחטיבת גבעתי.
הגדוד השתתף תחת פיקוד החטיבה במבצע צוק איתן.
בנוסף, גדוד 8170 לחם תחת פיקוד צק"ח חטיבה 401 בגזרת בית חאנון, ולצד סיוע הנדסי לחם גם ככוח חיל רגלים.
הגדוד העביר לטובת צוות הקרב של חטיבה 261 את פלוגה א', ובמקומה קיבל פלוגת פומ"ות מגדוד 601.
ב-2018 זכה הגדוד בפרס הרמטכ"ל ליחידות מילואים מצטיינות.
הגדוד לחם במלחמת חרבות ברזל.
במהלך המלחמה הוקמה בגדוד פלוגת צמ"ה שהוכפפה ישירות לחטיבת גבעתי.
הפלוגה (צמ"ה גבעתי) פיתחה טכניקה להפלת בניינים והריסת מבנים בני 3–7 קומות באמצעות דחפורי D9 (עד אז דחפורי D9 הרסו בעיקר מבנים של 1–3 קומות, ובניינים עם יותר משתי קומות נהרסו באמצעות מחפרים בשירות צה"ל, חבלה התקפית (פיצוץ מבוקר) או תקיפה אווירית).
פיתוח ויישום הטכניקה אפשרו הריסה מסיבית של מוקדי הטרור (בעיקר ברפיח וג'באליה) באופן אפקטיבי תוך כדי לחימה עצימה.
מפקדי הגדוד: אודי אלבז, מני בראונשטיין, אמיר זרגרי, יובל נתנאל.
גדחה"ן 8173 "הגליל" הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, הכפוף לחטיבת עציוני.
הגדוד הוקם כגדוד 641 בחורף 1971, כגדוד ההנדסה של אוגדה 36, במסגרת מימוש לקחי מלחמת ששת הימים – הקמת גדודי הנדסה לאוגדות.
במלחמת יום הכיפורים לחם הגדוד ברמת הגולן.
ב-10 באוקטובר 1973 הצטרף ללחימה והשתתף בכיבוש המובלעת הסורית, פתח צירים ופינה מוקשים.
לאחר סיום הפריצה אבטח הגדוד את מפקדת האוגדה וחניוני הטנקים.
פלוגת הצמ"ה הקימה עמדות לטנקים, חילצה טנקים פגועים ופרצה צירים חדשים.
כוח של הגדוד, שכלל כלי צמ"ה וטנקי-דחפור סייע לחטיבת גולני בכיבוש מוצב החרמון.
בתום הלחימה, הגדוד ביצע עבודות הנדסיות לביצור הכוחות וסייע בהקמת מוצבים ומיקוש הגנתי בצירי פריצה אפשריים של האויב.
לאחר מלחמת יום הכיפורים הוחלף מספרו של הגדוד למספרו הנוכחי – "גדוד 8173".
במבצע ליטאני ב-1978 הגדוד פרץ צירים בדרום לבנון ובתום המבצע סייע בהשמדת תשתיות מחבלים שנותרו בשטח.
במבצע שלום הגליל ב-1982 ובמערכה ברצועת הביטחון הגדוד פרץ צירים, ניקוי זירות מטענים ובניית ביצורים ומיגון הכוחות.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 עבר הגדוד לעוצבת הגליל, בשנת 2005 הוכפף לחטיבת שריון 847 ובשנת 2014 לחטיבת שריון 8 (חטיבת "הזקן").
בשנות ה-20 של המאה ה-21 הוכפף לחטיבת עציוני.
במלחמת לבנון השנייה ב-2006 הגדוד גויס ופעל תחת פיקוד אוגדה 91. הגדוד פתח מעברים בגדר גבול ישראל-לבנון, פריצת צירים (בהם ציר פינקל בגזרה המרכזית) ועסק בהשמדת תשתיות אויב.
במבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן הגדוד החליף גדודי הנדסה סדירים בשמירה על גבול הצפון.
במלחמת חרבות ברזל קפץ הגדוד יחד עם חטיבת 'עציוני' בשעות הבוקר.
הגדוד ביצע משימות הגנה ועתודה הנדסית בגזרת הצפון, כאשר פלוגת הצמ"ה ומחלקת הסיור השתתפו בתמרון הקרקעי בעזה תחת אוגדה 36. הגדוד שוחרר בחודש מרץ 2024 וחזר לסבב לחימה נוסף בחודש יוני 24 למשימת הגנה בגבול הצפוני.
במבצע חיצי צפון הופעל הגדוד פעם נוספת לפעולה תחת אוגדה 36. הגדוד לחם תחת חטיבות גולני ועציוני והיה לגדוד המילואים הראשון שחצה את הגבול במבצע זה.
הגדוד פרץ מעברים בחומת הגבול, פרץ מעבר בשדה מוקשים נגד אדם בגזרת עיתרון והשמיד תשתיות חיזבללה רבות בעיירות מרון א ראס ורמייה ובשס"מ הצמוד.
בחודש יוני 2025 הופעל הגדוד במסגרת מבצע 'עם כלביא' ככח עתודה.
בחודש יולי 2025 הופעל הגדוד פעם נוספת, הפעם לגזרת עזה.
הגדוד פעל בגזרת רפיח, החזיק גזרת הגנה והשמיד תשתיות אויב רבות על ותת קרקע, תחת חטיבת עציוני.
בחודש ספטמבר 2025 הופעל הגדוד למבצע מרכבות גדעון ב' בצפון רצועת עזה תחת חטיבת ביסלמ"ח.
הגדוד פעל לפריצת צירים ולהשמדת תשתיות אויב רבות על ותת קרקע וקיבל שבחים רבים על פועלו.
שםתקופת כהונההערותזאביק יצחקי1970-1971מפקד הגדוד בהקמה - גדוד 641ישראל הוד1971-1973מפקד הגדוד במלחמת יום כיפורמיכה גנדלר1974-1978החלפת מספר הגדוד ל-8173רן היימן1978-1987מפקד הגדוד במבצע ליטאני ובמחלמת של"גאברהם רוגל1987-1991רפי הופשטיין1991-1994ישראל הרר1994-1999שי לוי1999-2003ניסים חורי2003-2006 מפקד הגדוד במלחמת לבנון השנייהארז פדן2006-2011דמיאן יפה2011-2016יאיר פסקה2016-2023משה אשכנזי2023-מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל
גדחה"ן קומנדו 8219 "פלסי האש" הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים הכפוף לחטיבת חצי האש.
גדוד הנדסה 8219 הוקם בשנת 2013 בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה.
טרם הקמתו, הגדוד הקודם הורכב מיוצאי פלוגות הנדסה של גדודי הסיור, אך עלה הצורך להקים גדוד הנדסה ייעודי שישרת את צורכי האוגדה ויהיה מותאם לאתגרים של לוחמת חי"ר ולוחמת קומנדו, תוך שמירה על מקצועיות הנדסית גבוהה.
לשם כך הוחלט לגייס לגדוד את יוצאי חיל ההנדסה ולפתח גרסה חדשה ומקצועית של הגדוד.
גדוד 8219 הוא גדוד הנדסה-חי"ר בשונה מרוב הגדודים בחיל, הנשענים בעיקר על רקמי"ם.
הגדוד מוזן מיוצאי גדודי הפלסים של החיל, 601, 603 ו-605. לפני תחילת מלחמת חרבות ברזל החל הגדוד לקבל אליו צוותים מיחידת יהל"ם.
במלחמת חרבות ברזל, פעל הגדוד תחת חטיבת הצנחנים במרחבים שונים בעיר עזה ובמרחב ח'אן יונס, וביצע השמדת תשתיות טרור, איתור ונטרול אמצעי לחימה, ופגיעה בפעילי חמאס.
ב-8 בנובמבר 2023 נפגעו לוחמי הגדוד בפעילות מבצעית, כאשר לוחם נהרג ושניים נוספים נפצעו.
ב-8 בינואר 2024 נפלו שני לוחמים נוספים מהגדוד ונפצע לוחם נוסף באורח קשה.
ב-28 בינואר 2024 סיים הגדוד את משימותיו באזור ח'אן יונס ושוחרר משירות.
במסגרת מבצע חצי הצפון, בחודשים אוקטובר נובמבר 2024, פעל הגדוד תחת חטיבת הצנחנים בכפרים שונים בדרום לבנון.
במבצע מרכבות גדעון, שב הגדוד ללחימה בעיר עזה.
שםתקופת כהונההערות אמנון כהן 2013–2016 מקים הגדוד בגרסתו החדשה איל גיא 2016–2020 מאיר דובדבני2026-2020מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזלגדעון לידר2026-היום
גדחה"ן 5280 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים שכפוף לחטיבת אלכסנדרוני בעוצבת הגליל.
ב-2022 זכה הגדוד בתעודת הצטיינות מטעם נשיא מדינת ישראל.
במלחמת חרבות ברזל גדוד 5280, יחד עם חטיבת אלכסנדרוני, הוקפץ ב-7 באוקטובר 2023 ושירת בצפון כמעט 5 חודשים.
בחודש יוני 2024 הגדוד נקרא לחודשיים נוספים של מילואים, הפעם ברצועת עזה.
בספטמבר 2024 נקרא שוב למילואים ונלחם עם חטיבת אלכסנדרוני בתמרון הקרקעי בלבנון.
הוא השתתף בקרב מוחייביב ובהשמדת תשתית טרור תת-קרקעית ענקית של חזבאללה שנחפרה מתחת לכפר מוחייביב.
גדחה"ן 271 " פלסי סיני" הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, הגדוד כפוף לחטיבת המחץ של אוגדה 252.
הגדוד כולל 3 פלוגות חה"ן, פלוגה מסייעת, פלוגת ציוד מכני הנדסי ופלוגת מפקדה.
הגדוד מחזיק בנגמ"שים בלבד בנוסף לכלי הצמ"ה.
הגדוד הוקם בתחילת 1969 כגדוד הנדסה סדיר שני על מנת לשחרר את כוחות המילואים שהועסקו בהקמת קו בר-לב.
במלחמת חרבות ברזל הגדוד החל בכניסה הקרקעית לעזה יחד עם כוחות השריון, הרגלים וכוחות נוספים.
משימתו העיקרית הייתה לפתוח את הדרך לשריון והח"יר תוך כדי לחימה רגלית, השמדת תשתיות, מבנים ופירי טרור, איסוף ואיתור אמל"ח, שימוש באמצעי חבלה והנדסה, השמדת מחבלים, נטרול זירות מטענים, ולעיתים רבות פשיטות על מסגדים ומבנים וטיהור המרחב.
פלוגת הצמ"ה, עסקה בפעולות הנדסיות מכניות בלבד כגון חשיפת זירות מטענים, סלילת צירים ובניית מגננים לכוחות.
לוחמי הגדוד התמודדו בגבורה עם סכנות מתמידות, כשהם פורצים צירים ממולכדים ומנטרלים מטעני נפץ מתוחכמים, לעיתים תחת אש כבדה.
בנוסף, נשלחו הכוחות לאתר ולפוצץ מנהרות טרור עמוקות ומסועפות, שהיוו איום ישיר על יישובי ישראל.
הפעילות במנהרות דרשה תעוזה יוצאת דופן, כשהלוחמים נכנסו לחללים צרים ואפלים, לא פעם אל תוך עימותים ישירים עם מחבלים חמושים.
היכולת של לוחמי הגדוד לשלב קור רוח, מיומנות גבוהה ורוח לחימה הביאה להצלחה במבצעים קריטיים, והם הפכו לקו ההגנה הראשון מול איומים קטלניים.
במסירותם ובאומץ לבם, הבטיחו לוחמי גדוד 271 את ביטחון הכוחות בשטח והצילו חיי רבים.
הגדוד השתתף בקרבות רבים, הכניסה הראשונה הייתה לעיר בית חאנון ולמוצב פלסטין שבצפון הרצועה, ולאחר מכן לעיר רפיח והעיר ח'אן יונס שבדרום הרצועה.
במהלך הקרבות, נפל לוחם חלל מהגדוד רס"ם קובי דבש.
גדחה"ן 7071 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, הגדוד כפוף לחטיבת קרייתי ומשמש כגדוד ההנדסה של עוצבת המפץ.
הגדוד כולל 4 פלוגות חה"ן, מחס"ר ופלוגת צמ"ה 'חתולי המפץ'.
הגדוד הוקם בשנת 1987 ובמהלך השנים לקח חלק בפעולות ביטחון שוטף בכל גזרות הלחימה.
במלחמת חרבות ברזל נלחם הגדוד כחלק מצק"ח 4 בגזרה המערבית בגבול הצפון ובהמשך בקרב חאן יונס שם נפל חלל הגדוד .
הגדוד שוחרר מלחימה לאחר יציאת צק"ח 4 מחאן יונס בשלהי פברואר 2024.
בהמשך הלחימה גויס הגדוד בשנית והשתתף לאורך זמן רב בקרב ההגנה בגבול הצפון כאשר הגדוד ביצע משימות הגנה ברמת הגולן ובחרמון ופלוגת הצמ"ה נתנה מענה הנדסי בגזרות הר דב ורכס רמים.
מיד עם סיום התעסוקה הוקפץ הגדוד לתמרון הקרקעי בדרום לבנון שם תמרן בגזרה המערבית תחת אוגדת המפץ יחד עם צק"ח 205 וצק"ח 2, תחילה באזור הכפר נקורה ובהמשך בכפר מרווחין.
במהלך התמרון ביצע הגדוד משימות הנדסיות רבות כגון: פריצת המכשול, פתיחת ופריצת צירים, הריסה ומלכודי חבלה במבנים, פיצוץ תשתיות טרור, השמדת מחבלים ואיתור אמל"ח רב.
בתחילת שנת 2025 נקרא הגדוד לסבב נוסף של חודשיים בגזרת מטולה במהלכו השמיד תשתיות טרור בדרום לבנון וסייע בשיקום וייצוב קו המכשול החדש תוך הגנה על יישובי אצבע הגליל.
עם פריצת מבצע עם כלביא הוקפץ הגדוד לביצוע משימות הגנה הנדסיות בגבול הצפון.
בחודש נובמבר 2025 עלתה פלוגת הצמ"ה לסבב נוסף בגזרת עזה וחאן יונס.
במהלך פעילות מבצעית עלה אחד הכלים על מטען גחון ושני הלוחמים נפצעו קל.
כתגובה לכך חוסל באותו יום בכיר חמאס ראאד סלאח.
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד המרכז
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד המרכז או גדוד צמ"ה 7058, שמכונה "מבקיעי המרכז", הוא גדוד צמ"ה במילואים שפועל תחת פיקוד המרכז וכפוף לי"פ חה"ן 802. הגדוד מפעיל ציוד מכני הנדסי ממוגן ולא ממוגן, הכולל דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, מקדחי-בורות וכלים נוספים לבנייה ועבודות עפר.
הגדוד נלחם במבצע חומת מגן ב-2002 וסייע ללוחמה בשטח בנוי באמצעות הדחפורים המשוריינים שפרצו צירים, השמידו מטעני חבלה פלסטיניים והרסו בתים ששימשו לטרור במהלך הלחימה.
לוחמי הגדוד השתתפו גם בבניית גדר ההפרדה.
הגדוד התנדב לסייע במבצע צוק איתן (2014) במאמץ ההנדסי נגד מנהרות הטרור של רצועת עזה, חשף והשמיד מנהרות רבות.
על כך זכה לצל"ש הרמטכ"ל.
בדברי ההסבר לצל"ש נכתב: רס"ם חיים תמם, לוחם צמ"ה ותיק בגדוד שנפצע במהלך פעילות לחשיפת מנהרות, קיבל אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.
ב-2022 לקח הגדוד חלק ב"מבצע לוט" – בניית מכשול קו התפר כחלק ממבצע שובר גלים – ועל כך קיבל אות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל.
במלחמת חרבות ברזל הגדוד גויס תחילה לפיקוד המרכז למיגון היישובים ובהמשך לפרוזדור נצרים כחלק מתמרון אוגדה 36. הגדוד לקח חלק משמעותי במיסוד הפרוזדור ומשימות התקפיות תחת אוגדה 36 ואוגדה 99.
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הצפון
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הצפון או גדוד צמ"ה 7064, שמכונה "דובי הצפון", הוא גדוד צמ"ה במילואים שפועל תחת פיקוד הצפון וכפוף לי"פ חה"ן 801. הגדוד מפעיל ציוד מכני הנדסי ממוגן ולא ממוגן, הכולל דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, שופלים, מקדחי-בורות וכלים נוספים לבנייה ועבודות עפר.
במלחמת חרבות ברזל גויס הגדוד בצו 8 לחזית הצפונית והחל בעבודות הנדסיות בגבול ישראל–לבנון ובניית ביצורים על מנת להגן על הכוחות והיישובים מפני תקיפות חזבאללה.
כמו כן, עסק הגדוד בפריצת צירי תנועה בגזרה וחילוץ כלי רכב פגועים או תקולים .
הגדוד ביצע את סבב המילואים השלישי שלו בלחימה בדרום רצועת עזה וכן בעבודות הנדסה של אוגדת עזה.
באוקטובר 2024 גויס הגדוד למבצע חיצי הצפון בלבנון במלחמת חרבות ברזל.
פלוגה ב בפיקודו של רס"ן (במיל') י'.
השתתפה בתמרונים בעייתרון וקרב בלידא תחת חטיבה 228.
במרץ 2025 זכה הגדוד בגדוד מצטיין בפיקוד הצפון.
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הדרום
גדוד ציוד מכני הנדסי פיקוד הדרום או גדוד צמ"ה 8163, הוא גדוד צמ"ה במילואים שפועל תחת פיקוד הדרום וכפוף לי"פ חה"ן 803. הגדוד מפעיל ציוד מכני הנדסי ממוגן ולא ממוגן, הכולל דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, מקדחי-בורות, משאיות עפר וכלים נוספים לבנייה ועבודות עפר.
במלחמת יום הכיפורים השתתף הגדוד בלחימה בחצי האי סיני.
בסיום מבצע אבירי לב, הוטל על הגדוד לבנות גשר יבשתי קבוע על תעלת סואץ על מנת למנוע מצבא מצרים להפציץ את גשרי הסער שהקים חיל ההנדסה וללכוד את הכוחות שצלחו לגדה המערבית של התעלה ללא אספקה וללא חיבור לכוח העיקרי של צה"ל בסיני.
הגדוד נקרא אז גדוד הצמ"ה 572 (מילואים), ומפקדו היה סא"ל טוביה לביא.
הגדוד שהשתמש אך ורק בכלי צמ"ה, רכב, וציוד אזרחיים, שגויסו בתחילת המלחמה, היה מורכב רובו ככולו מאנשי מקצוע מנוסים בתחום ההנדסה והתשתיות: המפקדים היו מהנדסי דרכים ובניין, וקבלני עבודות עפר ותשתיות, והמפעילים היו אנשי עבודות עפר ותיקים, מפעילי כלים כבדים במכרות הפוספטים והנחושת, ובמפעלי ים המלח שבנגב.
הגשר הוקם תוך שישה שבועות וממדיו היו מרשימים: אורכו 185 מטר, רוחבו 22 מטר וגובהו מעל פני המים 2 מטר.
עם נסיגת ישראל מאזור תעלת סואץ לאחר חתימת הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים, הועבר הגשר בשלמותו לידי המצרים.
במסגרת עבודות הכשרת התעלה לחידוש השיט, פורק הגשר.
הגדוד השתתף בלחימה ברצועת עזה, לרבות במהלך האינתיפאדה השנייה, מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן.
ב-2005 קיבל אות הצטיינות מטעם נשיא מדינת ישראל.
גדודי חזבאללה ללַּה, מילולית: "גדודי מפלגת האל") היא מיליציה שיעית-עיראקית שהוקמה בשנת 2007. היא הוקמה במטרה להילחם בצבא ארצות הברית, שפלש למדינה כחלק ממלחמת עיראק.
המיליציה פועלת בהכוונת כוח קודס של משמרות המהפכה האיראניים, ומאז שנת 2014 מסונפת לארגון אל-חשד א-שעבי ("הגיוס העממי").
מאז הנסיגה האמריקנית מעיראק בשנת 2011, המיליציה התמקדה בפעילות נגד ארגון המדינה האסלאמית (דאעש) ובביטחון שוטף בעיראק, וכן במעורבות במלחמת האזרחים בסוריה, לצד מיליציות שיעיות פרו-איראניות נוספות.
עד שנת 2020, ראש המיליציה היה אבו מהדי אל-מוהנדס, שהיה גם מייסדה.
לאחר חיסולו יחד עם מפקד כוח קודס קאסם סולימאני, מעריכים כי אחמד מוחסן פרג' אל-חמידאווי הוא מזכ"ל המיליציה.
כיום היא מהווה חלק מההתנגדות האסלאמית בעיראק.
מיליציית "גדודי חזבאללה" הוקמה בעיר אל-עמארה שבעיראק באפריל 2007, מתוך מטרה להילחם בכוחות האמריקניים שהוצבו במדינה כחלק ממלחמת עיראק.
לחימת המיליציה נגד צבא ארצות הברית הייתה יעילה והצליחה להסב לו אבדות רבות, בין היתר באמצעות ירי מרגמות.
מאז הקמתה, פועלת המיליציה בהכוונת כוח קודס של משמרות המהפכה האיראניים, על רקע ניסיונותיה של איראן להפוך לשחקנית משפיעה בעיראק.
המיליציה הוקמה על-ידי ג'מאל ג'עפר מוחמד עלי אבראהימי, עיראקי-שיעי שכינויו היה אבו מהדי אל-מוהנדס.
שיתוף הפעולה בין אל-מוהנדס לאיראן החל בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, תחת ארגון בדר בו הוא היה חבר.
ארגון עיראקי זה הוקם בשנים 1982–1983 על-ידי משמרות המהפכה במהלך מלחמת איראן-עיראק, במטרה להילחם במשטר הבעת' של סדאם חוסיין.
כחלק מארגון זה, אל-מוהנדס היה מעורב בפעילויות נוספות כדוגמת פיגועים בכווית שהוכוונו על-ידי איראן בשנת 1983 נגד שגרירויות ארצות הברית וצרפת.
אל-מוהנדס התקדם בשרשרת הפיקוד בארגון בדר, ועד שנת 2002 שימש כעוזר מפקד הארגון, מה שמיקם אותו בעמדת השפעה שסייעה לו לגייס פעילים ותומכים בהמשך פעילותו מחוץ לארגון.
בשנת 2005 נבחר אל-מוהנדס לחבר פרלמנט בעיראק, ושימש כיועץ ביטחוני לראש הממשלה אבראהים אל-ג'עפרי וכאיש הקשר עם כוח קודס, שהיה בשלב זה תחת פיקודו של קאסם סולימאני.
ברבות השנים הסתעפה פעילותו של ארגון בדר, כאשר רבים מבוגריו הקימו ארגונים בעלי אידאולוגיה דומה, כדוגמת אל-מוהנדס שהקים את מיליציית "גדודי חזבאללה" בשנת 2007. כך, ארגון בדר שהוכוון על-ידי משמרות המהפכה, היווה מקור להקמת מיליציות שיעיות המזוהות עם איראן.
בשנת 2014 הוקם הארגון "אל-חשד א-שעבי", שאיגד מיליציות שיעיות בעיראק שרובן צמחו מארגון בדר.
אל-מוהנדס שימש באל-חשד א-שעבי כסגן היו"ר, מה שהקנה לו סמכויות נרחבות ותפקיד משמעותי וייצוגי בשיתוף הפעולה העיראקי-שיעי עם איראן.
השפעתו של אל-מוהנדס ומרכזיותו בשיתוף הפעולה עם איראן הביאו לחיסולו בשנת 2020 על-ידי צבא ארצות הברית, יחד עם מפקד כוח קודס קאסם סולימאני, שהיה האחראי בפועל על פעילותו.
חיסולו של אל-מוהנדס הפך את פעילותה של המיליציה לפומבית יותר, לאחר שבמשך שנים היא התנהלה במידור רב.
עד לנסיגת ארצות הברית, המיליציה לא שאפה להגדיל את מספר פעיליה ליותר מ-400. היא התנהלה כקהילה סגורה שמרבית חבריה היו יוצאי ארגון בדר שהחזיקו ברכוש ובמשפחה באיראן.
הקבלה למיליציה הייתה כרוכה בהמלצה אישית ובמתן ערבות של הממליץ, מה שהפך אותה לרשת סגורה וסודית.
בשנת 2014 סונפה המיליציה לארגון אל-חשד א-שעבי, שהוקם כארגון-גג של מיליציות שיעיות בעיראק.
המיליציות השיעיות התארגנו במהירות לפעולה תחת הארגון אל-חשד א-שעבי בכפוף לפתווה, פסק הלכה אסלאמי, שפרסם האייתוללה עלי סיסתאני במטרה לאחד כוחות לבלימת התפשטותו המהירה של ארגון המדינה האסלאמית במדינה.
בראש המיליציה עומדת מועצה עליונה, "מג'לס א-שורא".
מועצה זו מונה חמישה חברים, הממונים על-ידי מפקד כוח קודס של משמרות המהפכה.
חמשת החברים במועצה העליונה אינם אנשי דת, אלא לוחמים ותיקים.
מעבר לפעילותה הצבאית, המיליציה מחזיקה גם בזרוע אזרחית.
חיסולו של אבו מהדי אל-מוהנדס הביא לשורת מינויים ושינויים במיליציה ובאל-חשד א-שעבי.
באל-חשד א-שעבי, תפקיד סגן היו"ר, שאויש על-ידי אל-מוהנדס, שונה לתפקיד רמטכ"ל.
לתפקיד מזכ"ל המיליציה מונה אחמד מוחסן פרג' אל-חמידאווי (אבו חוסיין) בפברואר 2020. ביולי 2021 מונה למחליפו מוחמד חסב אל-מג'ידי, אך אל-חמידאווי המשיך לכהן בתפקידו לאחר שסירב לפנות את מקומו.
באשר לפעילותה של המיליציה, ניכר כי חיסול אל-מוהנדס לא הביא להיחלשותה ולצמצום פעילותה.
כך, למשל, דווח על פעילות מוגברת ותקיפה יותר כנגד צבא עיראק.
בשנת 2011, בזמן נסיגת הכוחות האמריקניים מעיראק, מנתה המיליציה כ-400 פעילים בלבד.
הגידול המשמעותי במספר פעיליה התאפשר בעקבות הכפפתה לארגון אל-חשד א-שעבי שנתמך כלכלית על-ידי ממשלת עיראק.
בנוסף, מספר הפעילים גדל בעקבות פתווה של איש הדת השיעי-עיראקי האייתוללה עלי סיסתאני שפורסמה ב-13 ביוני 2014. הפתווה כוללת קריאה להילחם בדאעש, על-ידי הדגשת האתגרים הביטחוניים ואחריות העם העיראקי כולו להתגייס למלחמה באיום, ככוח נוסף לצבא העיראקי.
האישור הדתי של סיסתאני אפשר לנטרל את ההתנגשות עם סעיף בחוקה העיראקית האוסר על הקמת מיליציה צבאית מחוץ למסגרת הכוחות המזוינים.
כך, אל-מוהנדס ניצל את הפתווה כדי לאפשר לגיטימציה לפעילותם של המיליציה וארגון אל-חשד א-שעבי, תוך הגברת הגיוס אליהן והתמיכה העממית בהן.
נוסף על פעילותה הצבאית, המיליציה מחזיקה ברשת של מוסדות אזרחיים.
מוסדות אלו נועדו להעמיק את השפעת הארגון ברחבי עיראק, ולהפיץ ולהטמיע את האידאולוגיה האיראנית שבכפוף לה המיליציה פועלת.
להלן המוסדות האזרחיים המזוהים עם המיליציה:
רשות המסגדים והחוסייניות: מטרתה להפיץ את התודעה האיראנית-המהפכנית על-ידי עריכת כנסים, פרסום מחקרים, והנצחת שהידים.
מועצת אַ-זַיְינַבִּיָּאת: ארגון נשים המזוהה עם האידאולוגיה האיראנית-המהפכנית, המעודד נשים לקיים במסגרת משפחתן אורח חיים התואם לערכי החברה העיראקית והאסלאמית.
בנוסף, הנשים הפעילות בארגון לוקחות חלק בהפגנות ובאירועים שהמיליציה מארגנת.
מרכז אַלְ-הַדַף למחקרים: מהווה מרכז של צוותי חשיבה שמטרתם לקדם את האידאולוגיה האיראנית המהפכנית.
המרכז מחזיק בגלריות, בתערוכות, ובספריות המתמקדות בתיאוריה פוליטית.
המוסד האקדמי אַ-נוּחַ'בּ: פועל בקרב סטודנטים באוניברסיטאות בעיראק לטובת העמקת ההשפעה האיראנית והשפעת המיליציה, תוך רתימתם להתנגדות להשפעת התרבות המערבית.
המוסד מסייע לסטודנטים באמצעות תמיכה כספית והכשרות שונות.
אגודת הצופים של האימאם חוסיין: נוסדה בשנת 2012 ופועלת בקרב הדור הצעיר לטובת הטמעת האידאולוגיה הפוליטית האיראנית והפצתה בקרב צעירים בעיראק.
תנועת הצופים של גדודי חזבאללה בעיראק משתפת פעולה עם תנועת נוער לבנונית המזוהה עם ארגון חזבאללה בלבנון.
במסגרת שיתוף הפעולה בין תנועות הנוער, חניכי "אגודת צופי האימאם חוסיין" נשלחו למחנות בלבנון ובאיראן.
מתוקף הזדהותה עם איראן, המיליציה דוגלת באידאולוגיה האיראנית-המהפכנית של שלטון חכם ההלכה.
אידאולוגיה זו מתבססת על אמונת הזרם התרי-עשרי באסלאם השיעי, לפיה האימאם השנים-עשר ששלט באסלאם, מוחמד אל-מהדי, נעלם בשנת 940 ועתיד לחזור באחרית הימים כדמות משיחית שתמלא את העולם בצדק.
מתוך אמונה זו, נגזרת אידאולוגיית שלטון חכם ההלכה שעיצב המנהיג העליון של איראן המהפכנית, רוחאללה ח'ומייני.
לפיה, חכם ההלכה מהווה ממלא מקום לאימאם הנעלם עד לשיבתו.
בזמן זה, תפקידו של חכם ההלכה הוא לבסס ממשלה אסלאמית עולמית ולהכין את שלטון האימאם העתידי, כאשר הממשלה היחידה שמייצגת נאמנות כנה לאל היא איראן המהפכנית.
לכן, מתוקף צידודה באידאולוגיית שלטון חכם ההלכה, המיליציה מתייחסת לאיראן ולמנהיג העליון עלי ח'אמנאי כמקור הסמכות הדתית והפוליטית שלה.
עם זאת, המיליציה מדגישה אלמנטים עיראקיים במטרה להצניע את זיקתה לאיראן.
כך, המיליציה מציגה את ארגון דאעש כאויב מרכזי, שהפעילות נגדו מכוונת ממניעים פטריוטיים עיראקיים לטובת הגנה על המדינה.
בנוסף, המיליציה מדגישה אלמנטים שיעיים, כגון הנפת תמונתו של האימאם חוסיין על-ידי פעיליה, מעשה שנחשב לסמל הקרבה עבור העדה.
לאחר נסיגת צבא ארצות הברית מעיראק בשנת 2011, המיליציה נצרכה לשנות את אופי פעילותה, שמאז הקמתה כוונה לפגיעה בכוחות האמריקניים במדינה.
ניתן להתייחס למספר תחומי פעילות מרכזיים של המיליציה בעשור השני והשלישי של המאה ה-21:
הלחימה בסוריה נגד ארגוני המורדים
כחלק ממלחמת האזרחים בסוריה שפרצה בשנת 2011, איראן חתרה להגדלת השפעתה במדינה באמצעות הצבת יועצים ולוחמים מטעמה, וכן באמצעות הצבת לוחמים מארגונים הנאמנים לה, ובכללם מיליציית "גדודי חזבאללה".
מספר הלוחמים שהוצבו בסוריה מטעם המיליציה עמד על כ-1,000, ורובם רוכזו באזור אל-בוכמאל הקרוב לגבול סוריה-עיראק, מתוך אינטרס איראני לבסס השפעה במרחב גבול זה.
מעבר לכך, המיליציה השתתפה בלחימה במרחב חלב בין השנים 2015–2017 לצד הצבא הסורי, שריכז מאמץ בשחרור אזורים חיוניים בצפון המדינה מידי ארגוני המורדים.
בלחימה זו המיליציה שיתפה פעולה עם מיליציות שיעיות נוספות, שפעלו בפיקודו הישיר של קאסם סולימאני, שנכח בשטח באופן אישי.
המיליציה גם נטלה חלק באבטחת העיר חלב.
הלחימה נגד דאעש במסגרת אל-חשד א-שעבי
ארגון אל-חשד א-שעבי הוקם בשנת 2014, עת ארגון דאעש הגיע לשיא הישגיו, שכללו בין היתר את ההשתלטות על העיר מוסול.
הקמת אל-חשד א-שעבי נועדה לחזק את הלחימה נגד דאעש, כך שגם המיליציה, כארגון המסונף לאל-חשד א-שעבי, השתתפה בלחימה נגד הארגון.
עיקר מעורבותה של המיליציה בלחימה הייתה בשתי ערים מרכזיות – פלוג'ה ותלעפר.
במאי 2016 השתתפה המיליציה בכיבוש העיר פלוג'ה שבמרכז עיראק, תוך פגיעה בתושבים הסונים של העיר, שכללה ביזה של רכושם, חקירת מאות מהם בעינויים, פגיעה במאות מהם והריגה של לפחות 65. בסוף 2016 השתתפה המיליציה גם בקרבות לכיבוש העיר מוסול לצד מיליציות שיעיות נוספות.
באוקטובר 2016 השתתפה המיליציה בכיבוש העיר תלעפר שבצפון-מערב המדינה, בקרבת הגבול הסורי.
מבצע זה התממש בסיועם של יועצים איראניים, ובמהלכו המיליציות השותפות השתלטו על שדה תעופה בקרבת העיר.
לאחר הצלחת המבצע, המיליציה, יחד עם מיליציות שיעיות אחרות, השיגו שליטה על אחת הדרכים המובילות לסוריה.
שליטה באזור זה אפשרה להן לבצע באזור פעולות ביטחון שוטף לאורך הגבול, לרבות הצבת מחסומים מטעמן.
לאחר שמוגר ארגון המדינה האסלאמית בעיראק, החלה המיליציה להתמקד בפעולות סיכול נגד הארגון תחת אל-חשד א-שעבי, והיא משתתפת בהחזקת שטחים שנשלטו בעבר על-ידי דאעש.
במרץ 2023 נחטפה החוקרת הישראלית-רוסייה אליזבט צורקוב, על-ידי "גדודי חזבאללה".
החטיפה אירעה בבגדאד, על רקע ניסיונותיה של החוקרת ליצור קשר עם אזרח שיעי שבן דודו פעיל במיליציה.
במסגרת פרסום הפרשה, המיליציות השיעיות בעיראק המזוהות עם איראן הציגו את החוקרת כסוכנת מוסד, על רקע ריאיון שקיימה בו שיבחה את איש הדת השיעי מוקתדא א-סדר, המתנגד למעורבות האיראנית במדינה.
בחודש נובמבר 2023 פורסם סרטון ראשון של צורקוב שבו היא מתוודה בעברית על היותה סוכנת לכאורה שנשלחה לעיראק מטעם המוסד וה-CIA על מנת לזרוע פילוג בין העדות השונות במדינה ומבקשת לעצור את המלחמה בעזה ולאפשר את שחרור כל החטופים משבי חמאס.
פעילות נגד ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל
ב-22 בדצמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, קיבל הארגון אחריות, לטענתו, על ירי כטב"ם לעבר העיר אילת, שיורט בהצלחה על ידי ירדן.
במהלך השנים הארגון ביצע משא ומתן עם ממשלת עיראק על מנת להתפרק ולהשתלב בממשלה, אך הוא תמיד התנגד.
באפריל 2025 הארגון הכריז על התכנון לפרק את הארגון ולשלב אותו בצבא עיראק.
גדול מהסרטים הוא סרט קומדיה משנת 2007 בבימויו של ג'ייסון פרידברג ואהרון זלצר.
הסרט הוא פרודיה על סרטי הרפתקאות ופעולה, תוך התמקדות בסרטים שוברי קופות מהשנים האחרונות.
העלילה עוקבת אחר ארבעה יתומים שנמצאים בהרפתקאות שונות בעולם פנטזיה מככבים בו קאל פן, אדם קמפבל, ג'ימה מייז, ג'ניפר קולידג', פאון א.
צ'יימברס, קריספין גלובר, טוני קוקס ופרד וילארד.
פרודיה על ז'אנר הסרטים האפים ומתייחס בעיקר לדברי הימים של נרניה: האריה, המכשפה והארון, הארי פוטר, צ'רלי ומפעל השוקולד, שודדי הקאריביים ואקס-מן .
הסרט יצא לאקרנים ב-26 בינואר 2007, והוא נקטל על ידי המבקרים שרבים מהם חשבו שזה אחד הסרטים הגרועים בכל הזמנים.
למרות זאת הסרט הצליח בקופות, והרוויחה 86.9 מיליון דולר ברחבי העולם, פי ארבעה מתקציבה של 20 מיליון דולר.
הסרט עוקב אחר ארבעה יתומים: לוסי, סוזן, אדוארד ופיטר, המוצאים את עצמם בעולם פנטזיה, תוך שהם מתמודדים עם דמויות מסרטים מפורסמים.
הם נאלצים להילחם בנבלית הראשית ולהחזיר את השקט לממלכת גנר.
הסרט קיבל ביקורות שליליות, כאשר המבקרים מתחו ביקורת על ההומור הגס והחוסר במקוריות.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 2%, וב-Metacritic, ציון של 17 מתוך 100.
גדודנית לפיגמה (שם מדעי: Spodoptera exigua) הוא מין של עש ממשפחת התנשמיתיים.
כנפיה של גדודנית הלפיגמה אפורות-חומות, מנומרות בכתמים לבנים וצהובים.
מוטת כנפיה נעה בין 25 ל - 30 מילימטרים.
כנפיה הקדמיות מקושתות קלות לאורכן, ועגולות בקצה.
כנפיה האחוריות לבנות-שקופות, עם עורקים חומים כהים.
המצח והקדקד מכוסים בקשקשים אפורים-חומים, רגלי הבחנין מעוקלות כלפי מעלה, ומכוסות קשקשים חומים.
הבטן מכוסה בציצות חומות-צהובות ולבנות.
בשעת בקיעתם, צבעם של הזחלים לבן וראשם שחור, ואורכם בין 2 ל-3 מילימטרים.
בשלבי הגדילה המאוחרים, צבעם נע בין ירוק בהיר לחום כהה, הם על פי רוב מנומרים בנקודות לבנות, ונושאים סימנים שונים על גבם.
הזחלים יכולים לגדול על לאורך של כ - 4.5 סנטימטרים.
גדודנית הלפיגמה ילידה לאסיה, אך עקב יכולותיה לנדוד מרחקים גדולים כחלק מהנדידה העונתית שלה, היא נפוצה בכל היבשות בעולם מלבד אנטארקטיקה, ונחשבת מין פולש במדינות רבות.
נקבת הלפיגמה מטילה את ביציה בלילה, על פי רוב בצדם התחתון של עלים, בקבוצות של בין 10 ל - 250 ביצים, המכוסות בשכבה לבנה של קשקשים ושערות של הנקבה.
לאחר כשלושה ימים הביצים בוקעות, ויוצאים מהן זחלים, שטווים קורים על העלים, וחיים מתחתם בקבוצה עד להתנשלות השלישית או הרביעית שלהם.
משך ההתפתחות של הזחלים יכול לנוע בין כ-12 ימים לכ-27 ימים, כתלות בצמח עליו הם חיים.
לאחר שהזחלים מתבגרים, הם נעים לאדמה לצורך יצירת גולם, המורכב מחלקיקי אדמה ומהפרשות שלהם.
לאחר 5 עד 10 ימים, הזחלים בוקעים מהגולם כעשים בוגרים, שחיים בין 10 ל-13 ימים.
לאחר בקיעתן מהגולם, הנקבות מפרישות פרומונים המשמשים את הזכרים למציאתן.
הם נעים לאזורי רבייה, לפעמים למרחק של מספר קילומטרים, שם הם מוצאים את בני זוגם.
הזכר הממוצע מזדווג עם חמש נקבות, והנקבות מתחילות להטיל ביצים בין 3 ל-5 ימים לאחר בקיעתן.
בשל ניידותם של הזחלים והמגוון הרחב של הצמחים שהם ניזונים מהם, הלפיגמה נחשבת למזיק חקלאי שיכול לגרום לנזק נרחב ליבולים.
"גדודים של רקפות" (2004) הוא פסל מאת האמנית הישראלית טליה טוקטלי, הנמצא באוסף הכנסת.
היצירה "גדודים של רקפות", היא אחת מן הגרסאות שיצרה טוקטלי לדימויי רקפות זה.
ראשיתה של העבודה בסמפוזיון בין-לאומי לפקרמיקה שהתקיים באום אל-פחם בשנת 2003, אז נולד לראשונה דימוי זה על ידי מבנים דמויי ספלוני קפה ותחתיות, המפוסלים בפורצלן בטכניקות של לחיצה לתבנית ובניית-יד.
הספלים מונחים זה על זה, כך שנוצר מצבור של "פרחים", המאזכרים תפרחות של רקפות.
טוקטלי משלבת בעבודה מישורי תרבות שונים – החל מספלוני הקפה הערבים, ועד לסרוויס הקפה האירופי, היצוק באופן מסורתי מפורצלן.
צבעי הכלים – ורוד, ירוק ולבן, מאזכרים במעומעם את צבעי הדגל הפלסטיני, אך גם מתקשרים לדימוי הרקפת הרווח בתרבות הציונית של המאה ה-20.
גדודי השהיד מוחמד דף היא מיליציה פלסטינית, מבוססת אידאולוגית על עקרונות ארגון הטרור חמאס, הפועלת בכפר הסורי טאסיל הנמצא בגולן הסורי.
גדודי השהיד מוחמד דף, הוקמו ב-31 במאי 2025 על ידי פעילי טרור סוריים ממוצא פלסטיני, הכרזת הקמתו התבצעה בחשבון הטלגרם של הארגון, תוך כדי הכרזה על מה שכינו "הצהרת היסוד" – "מלבה של פלסטין הכבושה, אנו מכריזים על הקמת גדודי השהידים מוחמד דף, בנאמנות לדם הטהור וכהמשך לדרך ההתנגדות המתמשכת".
בנוסף, מסרו בהצהרתם גדודי השהיד מסר למדינת ישראל, המציג את העוינות כלפיה, "נהיה חרב התלויה על צווארכם.
בכל מקום שתהיו, תמצאו אותנו שם, נלחמים בכם בכל אשר לנו".
שיגור הרקטות לעבר רמת הגולן
ב-3 ביוני 2025, שוגרו מהכפר הסורי טאסיל, כ-2 רקטות לעבר יישובי רמת הגולן, בין השיגורים נרשמה הפוגה בת כחצי שעה.
תחילה הופעלו התרעות בחיספין בשעה 21:30 וברמת מגשימים בשעה 22:00.
ב-4 בינוי 2025, כוחות חיל האוויר הישראלי תקפו את המשגרים, שמהם בוצע הירי לעבר רמת הגולן, ובנוסף גם מספר מטרות בדרום סוריה.
בתגובה, גורם השייך למשרד החוץ הסורי טען כי "סוריה לא מעוניינת להוות איום כלפי אף גורם באזור".
גדודי חללי גני הצדיקים היה שמה של קבוצת טרור קטנה שפעלה במסגרת המחתרת הצ'צ'נית ברוסיה ומטרתה הייתה לבצע "פיגועי איכות" כנגד מטרות רוסיות.
המייסד והמנהיג ("אמיר") הראשון של התנועה היה שאמיל באסייב.
ב-2003 הוכרזה התנועה כארגון טרור על ידי ארצות הברית ועל ידי האו"ם.
לאחר מספר שנים בהן הארגון הפסיק את פעילותו, הוקם הארגון מחדש ב-2009 כחלק מארגון הטרור אמירות הקווקז על ידי סעיד בוריאטסקי.
לאחר שחוסל בסיכול ממוקד ב-2010, תפס את מקומו הג'יהאדיסט הצ'צ'ני אסלן ביוטוקאייב.
בין מתקפות הטרור שהארגון נטל עליהן את האחריות באותה התקופה נמנות:
משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה בין ה-23 ל-26 באוקטובר 2002.
פיגוע משאית תופת שכוון נגד בנייני הממשל הרוסי בצ'צ'ניה ב-27 בדצמבר 2002 ובו נרצחו כ-83 איש ונפצעו מעל ל-200.
פיגוע התאבדות בפסטיבל המוזיקה "Wings" בטושינו ב-5 ביולי 2003 בו נרצחו 15 איש.
שתי משאיות תופת שהתפוצצו בסמוך לבית חולים צבאי במוזדוק ב-1 באוגוסט 2003 וגרמו למותם של כ-52 איש.
פיגוע במפקדת הפס"ב במגאס שבאינגושטיה ב-15 בספטמבר 2003, 3 נרצחו ו-32 נפצעו.
פיגוע התאבדות שהתרחש ב-5 בדצמבר 2003 ברכבת שעשתה את דרכה לעיר יסנטוקי ובו נרצחו 41 בני אדם.
פיגוע התאבדות במלון במוסקבה ב-9 בדצמבר 2003 ובו נרצחו 6 בני אדם.
ניסיון התנקשות במושל אינגושטיה מוראט זיאזיקוב ב-6 באפריל 2004.
פיגועי המטוסים הרוסיים ב-24 באוגוסט 2004.
פיגוע התאבדות ברכבת התחתית של מוסקבה ב-31 באוגוסט 2004 בו נרצחו 8 איש.
משבר בני הערובה בבסלאן שאירע בין ה-1 ל-3 בספטמבר 2004.
ב-2005 דווח כי הארגון אולץ להתפרק בלחץ מנהיג הבדלנים הצ'צ'נים עבדול חלים סדולאייב כתנאי לכניסתו של באסייב להנהגה הפוליטית של ממשלת הבדלנים.
כתוצאה מכך נפסקה זמנית פעילות הארגון, ומאז ספטמבר 2004 לא בוצעו פעולות טרור בשם הארגון.
ב-2006 נהרג באסייב בסיכול ממוקד על ידי הפס"ב.
בתחילת 2009 הכריז דוקה אומרוב, המנהיג של ארגון הטרור הג'יהאדיסטי "אמירות הקווקז", על הקמת הקבוצה מחדש בטענה כי עומדים לרשותו כ-20 איש "מוכנים ומזומנים לביצוע פעולות הקרבה עצמית".
מאז, לקח הארגון על עצמו אחריות לפיגוע התאבדות בתחנת משטרה בנזראן בו נרצחו כ-25 איש, בניסיון התנקשות במושל אינגושטיה יונוס-בק יבקורוב בו נהרג אחד משומרי ראשו, וסדרת פיגועי התאבדות קטנים יותר שאירעו בין 2009 ל-2011 בצ'צ'ניה, אינגושטיה ובדגסטן.
כמו כן, נטען כי מחבלים מתא הטרור השתתפו בפיגועים במוסקבה ב-2010 ובפיגוע ההתאבדות בנמל התעופה דומודדובו.
גְדִי הוא הצאצא של עז הבית בעברית מודרנית, עם זאת בעברית מקראית משמעותו גור של כל בהמה.
גדי הוא צאצא של תיש ועז או של יעל ויעלה.
גדי העז קטן מגדי היעל וניתן להתבלבל בין גדי יעל, ליעל בוגר, גודלם של השניים אינם שונה משמעותית ועיקר ההבדל ביניהם הם אורך הקרניים.
לפי הרמב"ם (מאכלות אסורות פ"ט), רש"י (שמות כג, 19) ויוסף קרא, גם צאצאו של השור והפרה נקרא "גדי" לצד השם "עגל", הנהוג בימינו.
עד היום השתמר מאכל זה אצל הבדואים בשם "ג'די בחליב אמו", והוא נחשב למאכל תאווה, שמכינים אותו לאורחים מכובדים.
שלוש פעמים נאסר במקרא לבשל גדי בחלב אמו , פעמיים מהן בסמיכות לענייני בית המקדש (; שם ), ופעם אחת בסמיכות לענייני מאכלים אסורים ().
כבר הוזכר למעלה שבלשון המקרא 'גדי' הוא בן של כל בהמה ולא רק של עז.
לפי חז"ל, אין האיסור מסוים רק על מולידת הגדי, אלא כללי על כל 'אֵם', כך למשל בן העז אסור לבשלו עם חלב של כל עז בעולם.
בנוסף, כאשר הגדי גדל אין הוא הופך למותר לאכילה עם חלב אמו, אלא התורה לקחה 'גדי' בתור דוגמה.
וכמו שגדי הוא בן כל בהמה, כך חלב אמו הוא של כל בהמה (למשל גדי עזים בחלב פרה).
בנוסף אסרו חז"ל בשר עופות בחלב.
לאיסור נאמרו כמה טעמים, מהם כי מדובר באכזריות, או באכילת תאוה, ועל עם ישראל להיות קדוש, ומהם כי כן היה מנהג פוליתאיסטי באותם הזמנים לבשל גדי בחלב אמו, למשל בעבודת עשתרת.
בחזון השלום הכלל עולמי של הנביא ישעיהו מתואר המצב האידיאלי, בו החיות הטורפות יהפכו לצמחוניות באופן הבא: .
הגדי מופיע גם בפיוט "חד גדיא" בהגדה של פסח כראשון בשרשרת ארוכה של נטרפים.
באנגלית מציינת המילה גדי (Kid) הן ילד והן מעשה שטות והתלוצצות, הנגזר כנראה משובבותו הרבה של הגדי.
גם בעברית לפחות הקדומה, גדי שימש לנער, "גדיים שהנחת נעשו תיישים בעלי קרניים".
בתלמוד ישנה אף מידת נפח שנקראת "מלוא פיו של גדי", והיא הכמות שגדי יכול להכניס לפיו.
ייתכן כי עין גדי שבמדבר יהודה קרוי על שמו של הגדי הרץ במדבר אל המעיין.
מזל גדי הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות.
באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל גדי" הוא מי שנולד בין 22 בדצמבר לבין 20 בינואר (לערך).
מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל גדי האסטרולוגי.
כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הגדי לבין אזור השמיים של מזל גדי בגלל נדידתן של נקודות השוויון.
גָּדוֹת הוא קיבוץ אשר נוסד בשנת 1949. הקיבוץ ממוקם על רמת כורזים בצמוד לגבולה הצפוני עם חלקו הדרומי של עמק החולה.
היישוב נקרא כך משום מיקומו סמוך לגדת הירדן הזורם ממזרח.
הוא נמצא סמוך לחורבות המושבה משמר הירדן ולצומת גדות, הקושר בין כביש 91 לרמת הגולן וכביש 918 לגונן.
הקיבוץ משתייך מוניציפלית למועצה אזורית הגליל העליון.
הוא נמנה עם קיבוצי התנועה הקיבוצית המאוחדת (תק"ם), ולפני התאחדותה היה חלק מהקיבוץ המאוחד.
ענפי המשק: גידולי שדה, אבוקדו, פרדס, לול פיטום, מחלבה לגבינות ("גבינות גדות הירדן"), חדרי אירוח ("תורגד") ומפעל פלסטיק למוצרי אריזה ("פלסגד").
שמו המקורי היה "הגוברים" והשם שונה באופן רשמי ל-"גדות" בשנת 1955 בעקבות נאומו של אבא אבן בפני מועצת הביטחון בשנת 1954 בו טען שגם הגדה המזרחית של הירדן שייכת לישראל.
בעקבות נאום זה נקרא בטאון הגוברים בשם "על גדות" ובהמשך הוחלט לשנות את שם הקיבוץ.
לכן בכמה רשומות רשמיות שנת ההקמה של היישוב היא 1954.
הקיבוץ הוקם בשנת 1949 במובלעת משמר הירדן שעל פי החלטת החלוקה נועדה להיות בגבולות המדינה היהודית אך נכבשה על ידי הצבא הסורי במלחמת העצמאות.
בעקבות הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה נסוג הצבא הסורי מהמובלעת, אך נקבע בהסכם שהמקום ייחשב שטח מפורז.
על פי סימן 5 של ההסכם, מטרת ההסכם הייתה להביא לשיבה הדרגתית לחיים אזרחיים נורמליים במובלעת וליו"ר ועדת שביתת הנשק ישראל–סוריה הייתה סמכות לאשר חזרת אזרחים לכפרים ויישובים במובלעת.
לפי הפרשנות הסורית, שטח המובלעת היה שטח הפקר בו היה מותר להתגורר רק לאזרחים שהתגוררו במקום לפני המלחמה.
לעומת זאת, לפי הפרשנות הישראלית היה זה שטח ריבוני ישראלי שאסור להחזיק בו צבא.
הבדלי פרשנות אלה ורצונה של ישראל לבטא את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים העיקריים להקמת גדות (כמו גם משמר הירדן הסמוך).
הקיבוץ הוקם בידי גרעין נח"ל מתנועת הנוער הנוער העובד ועולים פליטי שואה מאירופה.
הוא הוקם על אדמות המושבה ההרוסה משמר הירדן.
בשנת 1953, בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד, הצטרפה אליו קבוצת יוצאי פלמ"ח, אשר התפלגו מקיבוץ יפתח.
הקיבוץ מאוכלס בבני נוער שהיו בני 17 בעת מלחמת העצמאות.
הם היו בעיקר בוגרי גרעיני נח"ל מתנועות הנוער - מ"הצופים" ובעיקר מ"המחנות העולים", וכן מבני קיבוצים ותיקים אשר באו לסיוע והשתקעו במקום.
קיימת גם קבוצה של חברים ילידי צפון אירופה וארצות הברית.
בשנות ה-50 וה-60 סבל הקיבוץ מהתנכלויות קשות של הצבא הסורי ונפגע מספר פעמים בהפגזות כבדות.
ב-7 באפריל 1967, בתקרית בה הופלו 6 מטוסי מיג סוריים, ספג הקיבוץ הפגזה כבדה בה נפגעו כמעט כל בתי היישוב.
חודשיים לאחר מכן, בימים הראשונים של מלחמת ששת הימים, טרם פעל צה"ל כנגד הצבא הסורי, הפגיזו הסורים קשות את יישובי עמק החולה.
רוב המבנים בגדות נפגעו או נהרסו כליל.
מצב הקיבוץ בזמן ההפגזות על הקיבוץ והשינוי שהביא איתו הניצחון במלחמה, מונצחים בשירם של יובב כץ ודוד קריבושי "בתי את בוכה או צוחקת".
במלחמת יום הכיפורים נפגע הקיבוץ פעם נוספת מהפגזה.
בשנת 2009 הפך הקיבוץ להיות "קיבוץ מתחדש" המשלם שכר על עבודת החברים.
אתר ההנצחה והאנדרטה של המושבה הישנה משמר הירדן.
גשר בנות יעקב - שני גשרי ביילי הממוקמים באתר גשר קדום, אחד המעברים החשובים ששמשו במשך אלפי שנים מעבר בין מצרים, ארץ ישראל וסוריה.
מצד עתרת - שסטלה - (כ-2 קילומטרים דרומית מזרחית לקיבוץ), נבנה על ידי הצלבנים ממסדר הטמפלרים ונהרס על ידי המצביא הכורדי-ערבי סלאח א-דין.
מצפה גדות (כ-5 קילומטרים מזרחית לקיבוץ על כביש 91 לגולן)- מצפה ואנדרטה בתוך מוצב סורי נטוש, שנכבש במלחמת ששת הימים.
גשר הפקק, "כביש הביטחון" (כביש 918) ועין נוטרה (עין א-תינה).
חורבת ירדה - חאן עתיק מהתקופה העות'מאנית, סמוך למושב משמר הירדן, משלט חשוב בימי מלחמת העצמאות.
שמורת גילבון נמצאת כ-4 ק"מ צפונית מזרחית מקיבוץ גדות.
גדוליניום הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Gd ומספרו האטומי 64. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.
גדוליניום הוא מתכת לבנה כסופה, רקיעה, ניתנת לחישול ובעלת ברק מתכתי.
בשיווי משקל בטמפרטורת החדר המבנה הגבישי של גדוליניום הוא הקסגונלי, ובטמפרטורות גבוהות (מעל 1235 מעלות צלזיוס), המבנה הגבישי היציב שלו הוא קובי ממורכז גוף (BCC), בפאזה המסומנת β.
גדוליניום יציב יותר מלנתנידים אחרים באוויר יבש, אך הוא מתחמצן במהירות באוויר לח ויוצר את התחמוצת Gd2O3.
גדוליניום הופך למוליך על מתחת לטמפרטורה של 1.083 מעלות קלווין (272.067- מעלות צלזיוס).
לגדוליניום תכונות מגנטיות בטמפרטורת החדר: מתחת לטמפ' של 20 מעלות צלזיוס גדוליניום הוא פרומגנטי, ומעל טמפ' זו הוא פאראמגנטי.
בגדוליניום מתרחש האפקט המגנטו-קלורי - צימוד בין שינויים במצב המגנטי לשינוי בטמפ'.
כלומר, כאשר השדה המגנטי הפועל על החומר משתנה גם הטמפ' שלו משתנה.
במחקרים בננוטכנולוגיה, הצליחו חוקרים להכניס אטומים בודדים של גדוליניום לתוך מולקולות פולרן (C60).
בנוסף, הדגימו חוקרים את האפשרות להכניס אטומים בודדים וצברים קטנים של אטומים לתוך ננו-צינוריות פחמן.
לאיזוטופ גדוליניום-157 יש את שטח החתך לפעולה הגדול ביותר לפיזור נייטרונים, מבין כל האיזוטופים היציבים.
הוא שני רק לאיזוטופ קסנון-135, אולם איזוטופ זה איננו יציב.
לגדוליניום אין יישום עיקרי בקנה מידה גדול, אלא שורה של יישומים ספציפיים ומיוחדים.
לגדוליניום שימוש בייצור סגסוגות, ריכוז של 1% גדוליניום משפר את העמידות של ברזל, כרום ומתכות אחרות לטמפרטורות גבוהות וקורוזיה.
לאיזוטופ גדוליניום-157 יש שימושים שונים ברפואה גרעינית, ושימושים מגוונים בכורים גרעיניים, וזאת בשל שטח החתך לפעולה הגבוה שלו לפיזור נייטרונים.
לקומפלקסים אורגניים של גדוליניום יישומים ב-MRI.
לתרכובות גדוליניום יישומים בשפופרות צבע בטלוויזיות.
בשל תכונותיה האופטיות המצוינות, התרכובת Gd3Ga5O12 משמשת כתחליף למגוון חומרים אופטיים אחרים, וגם בתוך חיקוי ליהלום.
האיזוטופ גדוליניום-153 מיוצר בכורים גרעיניים מהיסוד אירופיום או מגדוליניום מועשר, והוא בעל זמן מחצית חיים של 240±10 ימים.
האיזוטופ משמש כמקור לקרינת גאמא לשימושים כגון כיול מערכות דימות רפואיות.
כמו כן הוא משמש כמקור גאמא למדידות בליעת קרני X, במדידות צפיפות עצם לאבחון אוסטאופורוזיס ובמכשירי רנטגן ניידים.
גדוליניום התגלה בשנת 1880 בזמן אנליזה ספקטרוסקופית בדידמיום (תערובת מתכות) שערך הכימאי השווייצרי ז'אן שארל גאליסר (Jean Charles Galissard).
בשנת 1886 תחמוצת גדוליניום (Gd2O5) בודדה על ידי הכימאי הצרפתי פול לקוק (Paul Émile Lecoq).
רק בשנים האחרונות גדוליניום טהור בודד.
גדוליניום נקרא על שמו של הכימאי והגאולוג הפיני יוהאן גדולין (Johan Gadolin).
גדוליניום לעולם לא מופיע בטבע בצורתו החופשית, אך הוא נמצא בכמה מינרלים כמו גדוליניט, מונזיט ובסטנסיט.
כיום גדוליניום מופק בתגובה בין GdF3 לסידן כך:
קיימות טכניקות בידוד נוספות לגדוליניום, כדוגמת חילוף יונים.
כמו לנתנידים אחרים, לתרכובות גדוליניום רעילות נמוכה.
מנגנוני רעילותו לא מובנים במלואם.
לגדוליניום אין תפקיד ביולוגי, אך הוא יכול להאיץ מטאבוליזם.
גדי אלטמן (נולד ב-18 באפריל 1978) הוא זמר, מדבב ונגן גיטרה וגיטרה בס ישראלי.
אלטמן נולד ביישוב אבן יהודה וגדל בקיבוץ מגל.
החל את דרכו עם להקת "מסדר הדישון" שחבריה היו בין היתר אחיו, אלון אלטמן, וחברם עמית קבסה, צייר ובן קיבוץ מגל.
עם שחרורו מצה"ל הקים אלטמן את להקת "בוטן מתוק בקרקס".
ההרכב המקורי של הלהקה כלל את גלעד אפרת, דני וייצפלד, עידן רייכל ורוני הוד, נוסף על אלטמן.
חברי ההרכב הקליטו ב-2003 את אלבומה הראשון של הלהקה, "כל מה שנשאר", בו השירים נכתבו והולחנו על ידי אלטמן.
במקביל החל אלטמן לעבוד יחד עם גבע אלון מקיבוץ מעברות, שחם אוחנה ורשף שחר, והוקמה להקת "פליינג בייבי".
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בלוס אנג'לס בשנת 1999 למשך שנתיים.
הלהקה הוציאה עד היום שני אלבומים: "Pain to Give" (2002) ו-"Inner World" (2004).
בקיץ 2005 נסעה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף בארצות הברית, הפעם בניו יורק, יחד עם פיטר המילמן, אחיינו של בוב דילן.
במקביל השתנה הרכב להקת "בוטן מתוק בקרקס", ומלבד אלטמן לא נותר בו איש מההרכב המקורי.
ההרכב החדש כלל את מאור שטרית, דור יאן וניר רפפורט, נוסף על אלטמן.
חברי ההרכב הוציאו ב-2005 את האלבום השני של הלהקה, "יום עדין", שאלטמן כתב את מילות השירים והלחנים בו.
בשנת 2008 הוציא אלטמן אלבום סולו בשם "כיוונים חדשים".
בשנת 2009 היה שותף אלטמן בהקמת להקת כוח ראסטה יחד עם עמית שגיא, אסף אבידר, נדב ברק, אביב כהן, גבריאל פריזם, עונגי ציזלינג ואיתם יעקב.
בשנת 2012 השתתף אלטמן כמתחרה בתוכנית המציאות "The Voice ישראל", והגיע עד שלב רבע-הגמר של התוכנית.
בשנת 2016 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "תאג"ד" כנושה של ידידיה ה"קלימרו".
בשנת 2018 דיבב את שומר האבן בסרט "מפלצות בשלג".
בשנת 2021 דיבב את קטני דיימונד בסרט "טרולים מסביב לעולם", ואת לברון ג'יימס בסרט "ספייס ג'אם: אגדה חדשה".
גד (גדי) אַיזֶנקוֹט (נולד ב-19 במאי 1960, כ"ב באייר ה'תש"ך) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם סיעת המחנה הממלכתי, שירת כרמטכ"ל ה-21 בשנים 2015–2019.