tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסרט "איפה שנעצרים השמיים" בבימוים של ג'קי ברמן וגלעד כהן זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל חיפה 2013
הסרט "מקום אחר" בבימויה של מיכל זילברמן השתתף בפסטיבל ירושלים בשנת 2013
הסרט "דינה ונואל" בבימוין של סיוון לוי ונטלי מלמד השתתף בפסטיבל ברלין 2013.
"my friend" – נינט טייב
"נעים בגב" – אוהד בן אבי
"איש גדול מאוד" - עינן פרל
קליפ לשיר מתוך הסרט "וסרמיל"
"קרן גשר" (הוקרן במסגרת 10 שנים לחוק הקולנוע בכנסת 2011)
"בשביס זינגר" טריילר לגיוס כספים
פרסומת לאגודת אלצהיימר ששודר בערוצים 2 ו- 10
טל שאול (נולד בשנת 1960) היה ראש אגף האבטחה בשב"כ.
בעבר פיקד על יחידת שמשון.
שאול נולד וגדל בקיבוץ כיסופים.
בפברואר 1980 התגייס לצה"ל והתנדב לשייטת 13. שאול השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי ולחם במלחמת לבנון הראשונה.
שאול השלים קורס קציני חי"ר ושב לשייטת כמפקד צוות.
לאחר מכן השתחרר מצה"ל, ועבד כמדריך בני נוער בקיבוצו.
כעבור כשנה שב לשירות בקומנדו הימי.
ב-26 ביולי 1987, פיקד על כוח במבצע חצב עדין, מארב שערכו לוחמי השייטת כנגד רכבי מחבלים בקרבת צידון.
הוא שימש במספר תפקידי פיקוד בשייטת ובהם מפקד יחידת הפושטים ולקח חלק במבצעים מיוחדים רבים.
בהמשך השלים קורס חובלים וקורס פיקוד ימי, והחל את שלב ההתמחות לפיקוד על סטי"ל.
בשנת 1993, לאחר שמפקד חיל הים, האלוף אלכס טל, סירב לקדמו מבלי שיפקד על סטי"ל, נענה לבקשת מפקד חיל הים (עמי אילון) ואלוף פיקוד הדרום דאז, מתן וילנאי, ושימש כמפקד יחידת שמשון.
שאול הוביל את היחידה במבצעים מיוחדים כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה הראשונה, תחת פיקודם של מפקדי אוגדת עזה דאז תא"ל יום טוב סמיה ואחריו תא"ל דורון אלמוג תוך שיתוף פעולה הדוק עם השב"כ.
בתקופת פיקודו של שאול פותחה על ידי יחידת שמשון, תוך כדי ביצוע מאות מבצעים מוצלחים, התורה שכונתה סיר לחץ (תפיסה זו מוסדה על ידי תא"ל סמיה במטרה להביא ללכידת מחבלים תוך סיכון מינימלי לחיילי צה"ל).
בשיטה זו הצליחה היחידה בפיקודו של שאול להביא ללכידת מחבלים מסוכנים ביותר ללא אף הרוג בקרב היחידה.
בין היתר, פיקד על מבצע בו הרגו לוחמי היחידה בפיקודו את עימאד עקל שרצח במו ידיו עשרה חיילים ואזרחים.
בתפקידו כמפקד היחידה הוביל את אנשיו בפעילות קרבית ובפעילות מסתערבת.
בשנים 1996-1994 פיקד על פלגת הלוחמים בשייטת 13. בשנים אלו פעלה שייטת 13 במגוון משימות מבצעיות התקפיות ומודיעיניות במגוון יעדים ייעודיים ליחידה ובלחימה ברצועת הביטחון.
לאחר רצח רבין, בעקבות פנייתם של ראש השב"כ עמי אילון (שהובא לשקם את השב"כ לאחר רצח רבין) וראש אגף האבטחה בשב"כ דאז אבי דיכטר, פרש טל שאול מצה"ל, והתגייס לשב"כ.
בשנים 1997–2000 פיקד על היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות.
תחילת דרכו של שאול בשב"כ ביחידה לאבטחת אישים עוררה התנגדויות, והיו שסברו שניתן היה למנות מפקד ליחידה מתוך השב"כ.
אולם בשנים אלו הוביל שאול את שיקום היחידה לאבטחת אישים ואת גיבוש תורת הפעלתה.
במסגרת זו שונו שיטות פעולה, תהליכי עבודה והמבנה הארגוני, והותאמו למציאות שאחרי רצח ראש הממשלה.
בשנות פיקודו על היחידה ביצעה היחידה מאות מבצעי אבטחה מורכבים בארץ ובעולם.
בין השאר אבטחה את ביקור האפיפיור בשנת 2000, ועידות בינלאומיות ועוד.
שאול הוביל את הטמעת המלצות דו"ח ועדת החקירה הממלכתית בראשות השופט שמגר שחקרה את רצח רבין, ושינויים בהתאם לדוחות מעקב של מבקר המדינה.
בתוך כך שיפר את שיתוף הפעולה עם משטרת ישראל, שהיה קשה להסדרה על רקע המתיחות בין השב"כ למשטרה בעקבות רצח רבין, והחששות של שני הגופים מהשלכות אחריותם לרצח נוסף.
לאחר סיום תפקידו זה, עבר שאול הכשרה כמבצע ומפקד באגף המבצעים בשב"כ והתמנה בהמשך לכך למפקד יחידה מבצעית באגף.
במסגרת תפקידו זה הוביל שאול את היחידה במאות מבצעים נגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, ובמבצעי מודיעין מגוונים בשיתוף פעולה הדוק עם צה"ל, הימ"מ והמשטרה.
בהמשך שימש בתפקיד סגן ראש אגף המבצעים בשב"כ וראש המטה המבצעי שלו.
בשנת 2005 מונה לתפקיד ראש אגף אבטחה.
בתפקידו זה הוביל שאול רפורמה עמוקה ורחבה באגף האבטחה ובגופים המונחים על ידו (אגף הביטחון באל על, חטיבת הביטחון במשרד החוץ ועוד).
בשנים 2009–2011 מילא תפקיד ראש אגף ההדרכה בשב"כ.
לאחר מכן פרש מן השירות ומונה למנהל מחוז ירושלים של קופת חולים מאוחדת.
לאחר כשש שנים בתפקיד מנהל מחוז ירושלים קודם שאול לתפקיד סמנכ"ל התפעול של קופת חולים מאוחדת.
לאחר מכן שאול החל לנהל את תוכנית אודם.
הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה ותואר שני במדיניות ציבורית וממשל מהמרכז הבינתחומי בהרצליה.
שאול זכה לפרסום בציבור בעקבות הסרט "מבצע סבתא" שיצר אחיו, דרור שאול, שכן שימש השראה לדמות גיבור הסרט, "קרמבו" בכיכובו של רמי הויברגר.
טל קלמן (נולד בשנת 1968) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף ששירת כראש אגף האסטרטגיה והמעגל השלישי.
קודם לכן שירת כראש החטיבה האסטרטגית באג"ת וראש להק המטה בחיל האוויר.
קלמן התגייס לצה"ל בשנת 1986, והתנדב לקורס טיס (מס' 117) אותו סיים במגמת קרב.
שירת כטייס קרב בטייסת עוף החול וכטייס קרב וקצין מערכות בטייסת אבירי הצפון.
ב-1993 מונה לסמ"ט ב' בטייסת הדרקון המעופף וב-1994 לסמ"ט ב' בטייסת אבירי הצפון.
לאחר לימודים אקדמיים מונה ב-1999 לסמ"ט א' בטייסת העקרב.
ב-2001 עבר לשרת בבית הספר לטיסה, שירת כמפקד טייסת מתקדם ומדריך ראשי.
ב-2003 מונה למפקד טייסת חוד החנית, טייסת מטוסי F-15 איגל.
ב-2005 עמד בראש צוות ההקמה של טייסת אבירי הזנב הכתום כטייסת F-16I ("סופה") ומונה למפקדה הראשון.
שבוע לאחר הקמתה השתתפה הטייסת בפיקודו בגיחות תקיפה רבות במהלך מלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2008 מונה למפקד בית הספר לטיסה, וכיהן בתפקיד עד שנת 2010. במאי 2010 מונה למפקד בסיס רמון, תפקיד בו שירת עד שנת 2012.
לאחר סיום תפקידו פרש מצה"ל, אך כעבור זמן קצר פרצה מלחמת חרבות ברזל והוא חזר לטוס כאיש מילואים והשתתף במגוון טיסות על מטוסי אדיר, בהן תקיפות באיראן במבצע עם כלביא.
מכהן כחבר הנהלת קרן הון סיכון "פרטוגו ונצ'רס".
ב-2025 הצטרף כעמית לקרן להגנה על דמוקרטיות.
משמש עמית בכיר במכון תכלית.
בעל תואר ראשון בהצטיינות במנהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל.
טל רז (נולד ב-1959) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד חטיבת שומרון וכמפקד החטיבה המערבית ביחידת הקישור ללבנון.
בשנים 1997 עד 2000 שירת כראש מחלקת ביקורת יחידות צה"ל ביחידת מבקר מערכת הביטחון.
לאחר שחרורו עבד בשנים 2001 עד 2012 כמנהל שיווק בחטיבת הטילים ובחטיבת מנו"ר בחברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
רז בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.
טל שמאי (נולד ב-31 ביולי 1990) הוא חזאי ומגיש תחזית בחדשות 13.
כיום הוא מתגורר בתל אביב.
בשנת 2009 התגייס למרכז המטאורולוגיה של חיל האוויר, שם שירת כמש"ק מחקר מטאורולוגי וכחזאי.
עם שחרורו מהשירות הצבאי החל לעבוד כחזאי בנמל התעופה בן-גוריון.
זמן קצר לאחר מכן עבר מבחן בד בערוץ הראשון, והחל להגיש את התחזית במהדורת "מבט" לצד החזאיות שרון וכסלר וסיגל גפני.
בסוף 2012 סיים את עבודתו בערוץ הראשון, וכחודשיים לאחר מכן הצטרף לחדשות 10 כעורך ומפיק פינת התחזית במהדורה המרכזית.
בנוסף החל להגיש פינת תחזית יומית בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא".
בפברואר 2015 החל להגיש את התחזית גם במהדורה המרכזית, לצד החזאי דני רופ.
באוגוסט 2020 החליף את דני רופ במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 13.
בשנת 2019 נישא לבן זוגו.
כעבור מספר שנים, השניים התגרשו.
טל פליקר (נולד ב-28 במאי 1992) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (2017) ומחזיק בשתי מדליות מאליפויות אירופה; מדליית ארד משנת 2018 ומדליית כסף משנת 2020. נכון לדצמבר 2020 מדורג מקום 11 בעולם.
פליקר נולד וגדל בהרצליה ובגיל 6 הצטרף לאביו והחל להתאמן בדניס הישרדות.
בשלב מאוחר יותר החל להתאמן בג'ודו תחת המאמן שוקי קואז וכבר בגיל 14 הוחלט לצרפו לנבחרת ישראל הצעירה.
בגיל 17 הפך לחלק מנבחרת ישראל הבוגרת ואת שירותו הצבאי העביר במעמד של ספורטאי מצטיין.
ב-1 ביוני 2013, זכה פליקר בתחרות הבינלאומית הראשונה שלו כג'ודוקא בוגר לאחר שניצח את איוון ספירין מרוסיה בגמר תחרות European Open Bucharest.
בספטמבר 2014, הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב (ניצח יספר לפבר), המדליה הראשונה שלו בתחרות גראנד פרי.
בנובמבר 2015 הוא זכה במדליית ארד בגראנד פרי צ'ג'ו לאחר שניצח בזכות עונשים את פאביו באזילה האיטלקי בקרב על המדליה.
פליקר לא נכלל בסגל הישראלי לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, מאחר שבמשחקים האולימפיים יכול להשתתף ג'ודוקא אחד מכל מדינה בכל קטגוריית משקל, ובקטגוריית המשקל שלו התחרה גולן פולק שהיה מדורג גבוה יותר.
לאחר כישלונו להעפיל למשחקים האולימפיים בריו הוא פרש לתקופה של מספר חודשים.
בספטמבר 2016 פליקר זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב ובפברואר 2017 זכה בארד בגראנד פרי דיסלדורף.
במרץ 2017 זכה פליקר במדליית הזהב בגראנד סלאם באקו לאחר שניצח את טקאג'ו מיפן בגמר.
ב-16 ביוני הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי קנקון כשניצח בגמר את אלברטו גאיטרו הספרדי בעזרת ריתוק.
באליפות העולם 2017 שנערכה באוגוסט בבודפשט, זכה פליקר במדליית הארד.
באוקטובר 2017, זכה פליקר במדליית זהב בגראנד סלאם אבו דאבי לאחר שגבר באיפון על ניג'אט שיחאליזדה מאזרבייג'ן בגמר.
הנבחרת הישראלית בחרה להשתתף בתחרות למרות האיסור של אבו דאבי להציג כל סממן ישראלי וההמנון הישראלי לא הושמע לאחר זכייתו של פליקר.
באליפות אירופה 2018 שנערכה בתל אביב, זכה פליקר במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.
בקרב הראשון פליקר ניצח את ניית'ון ברנס האירי בווזארי, בקרב השני הוא ניצח באיפון את ואדים בונסצ'ו המולדובי וברבע הגמר הפסיד בווזארי לאדריאן גומבוץ הסלובני.
פליקר נשר לקרבות בית הניחומים שם פגש את ז'ואאו כריסוסטומו הפורטוגלי ואחרי ווזארי של כריסוסטומו, הישראלי הכריע באיפון 1:02 לסיום ועלה לקרב על המדליה.
בקרב על המדליה פליקר פגש את מרקו גוסיץ' המונטנגרי וכדקה וחצי מפתיחת הקרב השיג ניקוד ווזארי ומשם המשיך לריתוק מוצלח והשיג ניצחון באיפון.
ב-27 ביולי, פליקר זכה במדליית זהב בגראנד פרי זאגרב כשבדרך ניצח באיפון בשלב חצי הגמר את אלוף אירופה המכהן אדריאן גומבוץ הסלובני ובגמר ניצח בווזארי את גאורגי זנטראיה האוקראיני.
באליפות העולם 2018 שנערכה בבאקו פליקר סיים במקום החמישי.
הוא הגיע לתחרות מדורג ראשון בעולם והתחיל בסיבוב השני נגד סרדור נורילאייב האוזבקי וניצח בניקוד ווזארי לאחר שהקרב נכנס לניקוד זהב.
בסיבוב השלישי הוא ניצח בווזארי את אלוף אירופה המכהן, אדריאן גומבוץ הסלובני, שוב בזמן ניקוד זהב.
בשמינית הגמר פליקר ניצח בווזארי את אוסנייל סוליס הקובני לאחר שביצע תרגיל בשם 'איפון סיאו-נגי' .
בשלב רבע הגמר פליקר התמודד מול דניאל קרגנין הברזילאי ולאחר שזמן הקרב החוקי נגמר ללא ניקוד, הקרב עבר לניקוד זהב בו הצליח פליקר לנצח בווזארי לאחר 5:45 דקות.
בחצי הגמר פליקר פגש את ירלאן סריקזאנוב הקזחי, הפסיד באיפון בזמן ניקוד זהב ונשר לקרב על מדליית הארד בו הפסיד בווזארי לגאורגי זנטראיה האוקראיני.
ב-29 במרץ 2019, זכה פליקר במדליית זהב בגראנד פרי טביליסי לאחר שניצח בגמר את גיורגי טוטאשווילי הגיאורגי בניקוד ווזארי.
בינואר 2020 זכה פליקר במדליית ארד בגראנד פרי תל אביב שנערך בהיכל קבוצת שלמה.
הוא הגיע עד לשלב חצי הגמר שם הפסיד לאן באול הקוריאני ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר בווזארי על ילדוס זומאקנוב הקזחי.
באליפות אירופה 2020 שנערכה בפראג, זכה פליקר במדליית כסף לאחר שניצח 4 מתוך 5 קרבותיו.
בסיבוב הראשון פליקר גבר על לוקאס סהאה הפיני באיפון תוך 33 שניות, בשמינית הגמר הוא ניצח את סרג'יו אולייניק הפורטוגלי באיפון 34 שניות לסיום לאחר שכבר הוביל בניקוד ווזארי וברבע הגמר ניצח בעונשים את דניאל פרז רומן הספרדי.
בחצי הגמר פגש פליקר את ואזה מרגוולשווילי הגיאורגי וגבר עליו בווזארי.
בגמר פליקר התמודד מול אורחן ספארוב האזרי וכעבור פחות מחצי דקה מפתיחת הקרב הוביל בוואזרי לאחר שהטיל את יריבו על צידו.
כדקה לאחר מכן ספארוב השווה עם ניקוד ווזארי משלו ודקה וחצי לסיום פליקר הפסיד כאשר יריבו השיג ניקוד ווזארי נוסף שהעניק לו איפון וניצחון.
פליקר לא השתתף באולימפיאדת טוקיו 2020 לאחר שברוך שמאילוב נבחר להיות הנציג הישראלי בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג בתחרות הג'ודו האולימפית עקב מיקומו הגבוה יותר בדירוג העולמי לקראת האולימפיאדה.
בשנת 2022 פליקר השתתף בעונה הרביעית של שעשועון הריאליטי "נינג'ה ישראל" בקשת 12, והגיע עד חצי הגמר.
באליפות העולם 2022 שנערכה בטשקנט, זכה פליקר במדליית ארד עם נבחרת ישראל בתחרות הקבוצתית לאחר ניצחונות על נבחרות אוזבקיסטן, דרום קוריאה והולנד.
בתחרות האישית בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג, הודח פליקר בסיבוב הראשון בהפסד לסטרחיניה בונצ'יץ' הסרבי.
בתחילת אפריל 2025 הודיע פליקר על פרישתו מענף הג'ודו.
פליקר לומד לתואר הראשון בחינוך וחברה עם התמחות בספורט ב.
בודפשט 2017 בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
תל אביב 2018 בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
פראג 2020 בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
טלאורמן (ברומנית: Teleorman) הוא אחד ממחוזות רומניה.
בירת המחוז היא העיר אלכסנדריה והוא שוכן בחבל מונטניה, בדרום רומניה, על הגדה השמאלית של הדנובה, מול הגבול עם בולגריה.
המחוז גובל במחוז אולט, מחוז ארג'ש, מחוז דמבוביצה ומחוז ג'יורג'יו.
יש סברה ששם המחוז נגזר משם היער, שכיסה בעבר את השטח וכונה בטורקית deli orman (יער משוגע).
סברה אחרת מקשרת את שם המקום לשפה הקומנית מהתקופה בה האזור היה חלק מקומניה ונקרא "קומניה השחורה".
הקידומת "טלה" אופיינית לשפה הקומנית.
המחוז אורגן לראשונה כיחידה אדמיניסטרטיבית נפרדת ב-1336, תחת שלטונו של מירצ'אה הזקן והופיע לראשונה במסמכים ב-14 במאי 1441, בתעודה עליה חתם ולאד המשפד.
מחוז טלאורמן משתרע על שטח כולל של 5,790 קילומטרים מרובעים.
ניתן למצוא במחוז שני אלמנטים ייחודיים:
בצפון ובמרכז יש מישורים מהמישור הוולאכי.
הם מופרדים על ידי נהרות קטנים, שלעיתים יוצרים עמקים עמוקים.
בדרום יש את עמק הדנובה, רחב מאוד, עם בריכות וערוצים קטנים.
לצד הדנובה, הנהר הראשי שחוצה את המחוז הוא נהר אולט שנשפך לדנובה קרוב לכפר איסלאז.
נהרות חשובים נוספים הם: נהר ודאה, נהר הטלאורמן, ונהר קלמשטוי.
מחוז ארג'ש ומחוז דמבוביצה בצפון
בולגריה בדרום - מחוז וליקו טרנובו, מחוז פלבן ומחוז רוסה
במחוז טלאורמן האוכלוסייה מתמעטת בשנים האחרונות והגיעה מ-436,025 בשנת 2002 ל-360,178 בשנת 2011. ריכוזי האוכלוסייה העיקריים הם בערי המחוז: אלכסנדריה, רושיורי דה ודה, טורנו מגורלה, זימניצ'אה ווידלה.
מועצת מחוז טלאורמן, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-32 חברים ("יועצים").
מפלגה חברים הרכב המועצה המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) 17 המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) 15
המחוז מחולק ל-3 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 2 ערים ו-92 כפרים גדולים (קומונות):
אלכסנדריה - עיר הבירה של המחוז: אוכלוסייה: 42,129 (נכון לשנת 2011)
זימניצ'ה - היישוב הדרומי ביותר ברומניה
טל רמון (נולד ב-7 באפריל 1990) הוא מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
טל רמון נולד לאילן ולרונה רמון.
ילדותו המוקדמת עברה עליו בבסיסי חיל האוויר תל נוף, רמת דוד וחצור.
בשנת 1998 נסע עם משפחתו לשליחות ביוסטון שבטקסס, לאחר שאביו, אלוף-משנה אילן רמון, נבחר להיות האסטרונאוט הישראלי הראשון שיטוס לחלל.
כעבור חמש שנים, בשנת 2003, נספה אביו באסון מעבורת החלל קולומביה.
בקיץ 2004 חזר עם משפחתו לישראל.
הם התגוררו ברמת חן (רמת גן) ורמון למד בבית הספר התיכון בליך.
ב-13 בספטמבר 2009 איבד טל את אחיו, אסף, במהלך אימון מבצעי בהטיסו מטוס F16 באזור דרום הר חברון.
אסף היה בן עשרים ואחת בנופלו.
הוא הובא למנוחות בבית העלמין בנהלל, ונטמן סמוך לקבר אביו אילן.
טל היה במהלך שירותו הצבאי כשנודע לו שאחיו אסף, שהיה מבוגר ממנו בשנתיים, נהרג.
לאחר שחרורו מצה"ל, הוא חזר להתגורר בטקסס ועבד במחנה קיץ במסגרת הסוכנות היהודית, טייל בהודו ועוד.
במהלך שנות מגוריו בארצות הברית בתור ילד, החל רמון לנגן ולעסוק במוזיקה בקביעות: "(...) הייתי מנגן על כל דבר שמצאתי.
הפסנתר נשאר בארץ, אז נעתי בין קלידים לגיטרה".
הוא מצהיר שהמוזיקה עבורו היא מפלט: (...)"אני כותב את השירים שלי כמו יומן (...) הם ממש מלווים את החיים שלי ורגעים שאני חי אותם.
הרגעים הכי אישיים שלי, הגעגוע, האובדן, האהבה, השמחה והאושר".
רמון למד מוזיקה בבית הספר רימון והיה בקשר עם מוזיקאים שתמכו בו, בין היתר אבנר חודורוב, קלידן וסקסופוניסט (לשעבר להקת משינה) וחבר המשפחה.
חודורוב גם ליווה אותו בהופעות חיות.
לצד העיסוק של טל במוזיקה, גם אחיו אסף ניגן בגיטרה: "הוא תמך בי ברמה שאי אפשר להסביר.
חלקנו את האהבה למוזיקה וניגנו יחד".
במהלך השבעה של אסף, כתב טל את הגרסה הראשונה לשיר בשם "החתול השחור", ושיר נוסף בשם "מכתב פרידה" מהאלבום "דמות".
שניהם עוסקים בכאב האובדן ובגעגוע.
רמון מספר שהבין כי ברצונו לעסוק במוזיקה באופן מקצועי במהלך טיול בהודו לאחר שחרורו מצה"ל.
שם כתב את השיר "קיריגנגה", בכפר באזור עמק פרוואטי.
השיר יצא עם קליפ שערך רמון, וכלל צילומים מקוריים שצילם במהלך הטיול.
בשנת 2016 הוציא רמון את אלבום הבכורה שלו בשם "דמות", בהפקת אורי וינוקור.
הסינגל הראשון מתוכו היה "המראה נחיתה".
הפסנתר של אביו, אילן רמון, היה שותפו הצמוד של טל ביצירת האלבום "דמות".
חלק ניכר מהמימון לאלבום הושג דרך מימון המונים.
למעלה מ־300 איש תמכו בהשלמת הפרויקט, כולל אנשי מקצוע שלא פגשו את רמון מעולם, בהם גם דני בסן, יואב קוטנר, ועוד.
על פי וינוקור, מפיק האלבום, מדובר באלבום שעומד בזכות עצמו ולמרות ההתייחסות שיש באלבום לאובדן ולכאב יש בו גם הרבה סיפורים על החיים ובסופו של דבר האלבום מעניק חוויה עצמאית, שתיגע גם במי שלא הכיר את הנסיבות מאחוריו.
האלבום זכה לשבחי הביקורת, בין היתר נאמר עליו כי באלבום זה רמון מציג רגישות ומיומנות גבוהה בצלילות מוזיקלית ותזמור מיוחד.
הטקסטים הממלאים את האלבום נשענים על נופים ומשאלות לב יומיומיות, ונעזרים במלודיה כדי לדלג מעל כתיבה פשטנית לפרקים, לעומת הדרמטיות המוזיקלית הבולטת.
התזמור וההפקה משאירים מקום לתזוזות בין הצלילים.
בשנת 2017, רמון שיתף פעולה מוזיקלית עם מגזין פורבס והשתתף באירוע המרכזי של המגזין בארץ.
בשנת 2020 השתתף רמון בעונה השלישית של תוכנית המציאות נינג'ה ישראל במקצה ה-VIP, סיים במקום ה-13 ולא עלה לחצי הגמר.
בינואר 2024 בתקופת מלחמת חרבות ברזל ומתוך רצון לחזק את המשפחות השכולות, הוציא יחד עם עמית פרקש, אחות שכולה גם כן, את השיר "אח יקר".
ב-17 בדצמבר 2018 איבד רמון את אימו, רונה רמון, שנפטרה בגיל 54 לאחר מאבק במחלת הסרטן.
בשנים שחלפו מאז מות אילן ואסף, הקדישה רונה את חייה להנצחתם, בפעילות חינוכית במסגרת קרן רמון ומיזמים נוספים.
על החיים לצידה בשנים האחרונות סיפר טל: "אמא שלי הייתה מאוד אופטימית, היא הייתה בן אדם מאוד שמח.
היא הייתה אחראית על הטוב שהרגשנו (...) המחלה התפתחה מאוד מהר, ואנחנו פשוט רצנו אחרי זה.
היא לא הייתה אוהבת שאני אומר שהיא גיבורה, אבל היא הייתה כל כך חזקה.
היא לא הראתה שום סימן שזה משפיע עליה.
היא רצתה להמשיך לחיות ולהיות איתנו".
ב-2019 נסע טל לטיול בנפאל יחד עם אחיו ואחותו, שם עשו את המסלול שעשה אביהם אילן בשנות העשרים לחייו.
בנובמבר 2019 רמון יצא מהארון כשסיפר שהוא נמשך גם לגברים ושהוא היה בזוגיות עם הזמר חן אהרוני.
רמון מתגורר בתל אביב עם האחים יפתח ונועה, ויחד איתם לוקח חלק פעיל בקרן רמון במיזמים חינוכיים שונים.
בשנת 2024 השתתף אחיו יפתח בעונה התשיעית של תוכנית הריאליטי "המירוץ למיליון".
טל שקד הוא שחמטאי אמריקאי ממוצא יהודי בדרגת רב-אמן, שהיה אלוף העולם לנוער בשנת 1997. בשנת 1999 הוא עזב את השחמט התחרותי.
טל שקד התחיל להתאמן בשחמט בגיל 7. הוא ניצח במספר תחרויות לתלמידי בתי הספר.
בשנת 1990 הוא סיים במקום ה-9 באליפות העולם עד גיל 12 (ניצח בוריס אברוך).
בשנת 1992 הוא ניצח באליפות ארצות הברית לנוער עד גיל 16. בשנת 1993 הוא סיים במקום ה-9 באליפות ארצות הברית לנוער עד גיל 18 (ניצח בוריס קריימן).
בשנת 1995 הוא השתתף באליפות העולם לנוער עד גיל 20. בשנת 1995 טל שקד ניצח באליפות לאומית הפתוחה.
בשנת 1996 הוא קיבל מלגה שאיפשרה לו להקדיש את עצמו לאימוני שחמט והשתתפות בתחרויות.
בשנת 1997 טל שקד זכה באליפות העולם לנוער עד גיל 20.
בשנת 1998 הוא זכה במקום השלישי בתחרות שנערכה בארצות הברית (ניצח ג'ואל בנג'מין).
באותה שנה הוא הגיע לחצי גמר של אליפות ארצות הברית בשחמט.
בשנת 1999 הוא השתתף באליפות העולם והודח בסיבוב השני.
לאחר הצלחות אלו שקד עזב את השחמט התחרותי.
בשנת 2002 הוא סיים אוניברסיטת אריזונה עם קבלת תואר ראשון במדעי המחשב.
הוא בוגר תואר שני מאוניברסיטת וושינגטון ועובד בחברת גוגל בשנת 2004 (בשנת 2019 הוא עזב אותה לכחצי שנה).
טל שוחט (נולדה ב-2 ביוני 1974) היא אמנית ישראלית, העוסקת בציור, צילום ווידאו.
עבודותיה הוצגו בתערוכות במוזיאון ישראל, במוזיאון תל אביב ובמוזיאונים וגלריות נוספים בישראל ובעולם.
שוחט היא בוגרת המדרשה לאמנות 1995–1999. בתחילת דרכה האמנותית עסקה שוחט בציור ובהמשך דרכה פנתה לצילום.
שוחט יוצרת תצלומים מבוימים בהם הדמויות, המיקום, הצבעים, הרקע והקומפוזיציה מדומיינים, תיאטרליים ומומצאים.
צילומיה מאופיינים בקפדנות רבה, בצבעוניות עשירה, בדיוק, דרמטיות באלגנטיות מאופקת, ועם זאת מביעים עולם פנימי, אישי, חושפני ונועז.
שוחט מציגה בעבודותיה את עמדותיה בנושאי זהות, נשיות, מזרחיות, בית, משפחה, קהילה וסביבה.
צילומיה הדרמטיים מורכבים מדימויים ואובייקטים רוויי סימבוליות וניגודים, המאתגרים ומערערים את ההבחנה שבין הטבעי והמלאכותי ובין המציאותי והמומצא.
בעבודותיה מערבבת שוחט בין מרחבים שונים ומנתקת מהם את תחושת הזמן והמקום, תוך תנועה בין האישי לקולקטיבי.
שוחט מעמידה, מעצבת ומביימת את מרחב הצילום, הדמויות והאובייקטים, בסצנות נועזות ואמיצות המאופיינות בערכים אסתטיים מוקפדים ושכלתניים.
היא בוחרת בכלים טכניים וצורניים כדי להערים על היסודות הטבעיים של הדימוי ומציגה מערך של קודים מוסווים, של אסתטיקה ויופי הנוגעים בשקריות ומלאכותיות יתר.
כל אלה חוזרים ומופיעים בעקביות, כדי להנכיח תפיסת מציאות מאולצת.
האסתטיקה של שוחט היא אסתטיקה של הפרזה, של הגזמה, אקסטרווגנטיות ועודפות, השואבים מן המלנכוליה.
לצילומי העצים המזוהים אתה, פנתה שוחט לאחר שביימה וצילמה סידורי פרחים באגרטלים.
דימוי העץ אשר חוזר בעבודותיה על רקע טפטים צבעוניים, מנותק מסביבתו האורגנית, חסר הקשר.
תאורת הסטודיו בה היא משתמשת, יוצרת ערבוב בין פנים לחוץ, ומטשטשת את ההפרדה בין הסביבה הטבעית להוויה אחרת, בדויה וזרה.
טל מוחקת את העומק, דוחפת את הדימויים קדימה ומבטלת את אשליית תלת הממד, העצים של שוחט מנותקים ומופקעים מהנוף המוכר והטבעי
בדים שונים נפרשים כרקע לעצים, ואינם מאפשרים הטלת צל, והתאורה מאפשרת יצירת חדות מרבית של העץ בחלקיו הרחוקים והקרובים.
טל הופכת את הדימוי הקנוני של העץ הטעון והפוליטי, המעורר אסוציאציות הקשורות לשלום ולמלחמות, לשייכות ולמקום, לדימוי פנטסטי.
הוא אמנם צומח מן האדמה ברוב העבודות, ובכל זאת מנותק מן המציאות.
טל מודעת ל"ניסיון מגלומני", כדבריה, לפעול בטבע הנשגב, שהכל כבר מצוי בו, לנכס אותו לעצמה ולהפוך אותו לתפאורה הפרטית שלה, אך זהו האתגר אליו היא נמשכת ואותו היא מציבה בפני עצמה.
בסדרת עבודות נוספת מביימת שוחט את עצמה ואת משפחתה בהעמדות ובתפאורות, כניצבים בסרטים בתוך המרחב הביתי ומחוצה לו.
דרך המצלמה היא בוחנת את הסביבה, ואת עצמה.
באופן טבעי היא החלה לצלם את הוריה, אשר התגלו לה כדוגמנים מודחקים, אשר התאהבו בצילום והתמסרו למצלמה באופן טוטלי, משמח ובלתי צפוי, כך אמרה במפגש עם תלמידי תיכון בבאר שבע.
בקטלוג התערוכה "לפעמים קר בבוקר" (גלריה רוזנפלד, תל אביב) בתצלום משנת 1997, מציגה שוחט את משפחתה עצומת עיניים, מלבד עיניה שלה המישירות מבט למצלמה.
כך מציגה את עצמה כמי שמביטה ומתבוננת, רואה הכל ומצלמת, באופן ממשי ומטאפורי כאחת.
טל מביימת ומצלמת בני משפחה בהם את אמה, ובוחנת את יחסיהן בצילומים שונים.
שוחט מביימת את אמה בשלל מצבים תוך העמדות נועזות, חידתיות ומרתקות, כשהאם לבושה בגד- ים, או בעירום בתחתונים שחורים בלבד, שדיה הגדולים במרכז הצילום, והיא מביטה בשוויון נפש בצופים ללא בושה או מבוכה.
בכתב העת מארב מתארת קציעה עלון את שוחט ועבודתה: תצלומיה של שוחט הקשורים בנשיות ובמזרחית, הם פועל יוצא של חקירה נוקבת, בלתי מתפשרת של נשיות מזרחית.
טל צלמה את עצמה ואת ואימה שוכבות זו בהיפוך לזו על מזרן המכוסה שמיכה לבנה, הבת מחזיקה תפוח ירוק ומתבוננת בו, "חוה" צעירה ועכשווית המותירה את "חוה" הקודמת מאחור.
זו סצנת פיתוי אפופת חידות כאשר האם ובתה שוכבות על מזרן המונח על רצפה קרה בחדר או במחסן, בתפאורה קשה, קרה, בתנאי דלות ומחסור.
עוד כותבת עלון "בצילומים אחרים מציגה שוחט נשים עירומות שוכבות על ספסל, פעם בחדר חשוף וקר ופעם תחת שטיח פרסי המעוטר עיטור מסתלסל הגולש אל גוף המצולמת.
הנשים מוקפות בערבסקות, מוצבות על ספסל כבטקס זבח, ויופיין אוריינטלי.
בעבודות אלה טל חוקרת את הסטריאוטיפים המלווים את המושג "אשה מזרחית".
מצד אחד נבדק מוצג הסטריאוטיפ של הנשים המזרחית ה"פרחות", לא-משכילות, זמינות מינית, המבלות את זמנן בניקיונות ובבישולים אינסופיים במטבח.
מן הצד האחר, מנהלת שוחט דיאלוג חזותי עם מסורת אוריינטליסטית, של תולדות האמנות: העירום המזרחי בבית המרחץ הטורקי, ודימויי הפילגש יקרת הגוף, האודליסק, הנושאת מטעני פיתוי ויופי.
אל מולן צילמה שוחט את הגוף המכוסה של תלמידות הסמינר הדתי "בית יעקב", כהנגדה לעירום, לפתיינות האוריינטליסטית והדכאנית".
במיצב הווידאו "ימים אחרים", כמו גם בעבודות נוספות העוסקות בהגירה, פליטות וארעיות, מתייחסת שוחט לטראומת העלייה המזרחית בשנות ה-50, ונוגעת בשאלות של זהות, זמן ומקום.
עבודת הווידאו צולמה בין שרידי מעברת אגרובנק ומחנה צבא בריטי בחולות חדרה.
הדמויות, שיצרה שוחט מתעתעות בצופה בתלבושותיהן השונות בעודן נעות כבתהלוכה פגאנית לרקע נוף בתולי, המופרע לפרקים על-ידי רעשי היומיום.
תהלוכה זו מלֻווה במוזיקה מקורית, מכלי נגינה מן המזרח, מתערבת במרחב ויוצרת שאלות של זמן ומקום.
עיסוקה החוזר של שוחט בהוריה, מגיב למנהגו של אביה, לביים את בני המשפחה בסצנות אידיליות–בדיוניות, שאותן תיעד במצלמת ה-8 מ"מ שלו.
עבודותיה נמצאות באוספים מוזיאליים ופרטיים במוזיאונים בארץ ובעולם, בין השאר במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, במוזיאון לאמנות עכשווית בלוס אנג'לס, במוזיאון ג' ל' מגנס, ברקלי, קליפורניה, במוזיאון ישראל, באוסף דורון סבג, באוסף חברת ORS תל אביב ובאוסף IDB .
1999 - תערוכה במסגרת הסדרה מרשים, מוזיאון חיפה לאמנות.
2003 - מלכת הלילה, גלריה רוזנפלד, תל אביב.
2005 - כשתבוא אלי, גלריה רוזנפלד, תל אביב.
2005 - Awakening, גלריה אנדריאה מייזלין, ניו יורק.
2007 - תקרה עפה, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית.
2008 - לפעמים קר בבוקר, גלריה רוזנפלד, תל אביב.
2026- "בין השמשות", מוזיאון נחום גוטמן, אוצרת : מוניקה לביא.
1999 - בקשר לרפי, גלריה נופר, תל אביב.
2000 - גבירותיי ורבותיי, מוזיאון תל אביב לאמנות.
2000 - בוגרים ברוזנפלד, גלריה רוזנפלד, תל אביב.
2001 - תחושת קסם, מוזיאון הרצליה לאמנות.
2005 - ריאליזם משובש, גלריה רוזנפלד, תל אביב.
2006 - אמנות הארץ, מתחם תחנת הכוח רדינג, תל אביב.
2006 - עושים סצנות, מוזיאון חיפה לאמנות.
2006 - יפן זה כאן: באמנות ישראלית עכשווית, מוזיאון ישראל, ירושלים.
2006 - הזוכים 2005: פרסי משרד החינוך, התרבות והספורט לאמנות, מוזיאון ישראל, ירושלים.
2007 - הים האחר, בית האמנים, ירושלים.
2007 - מקום צילום 2, הגלריה החדשה, בית גבריאל, צמח.
2008 - ילדים טובים, גלריה רוזנפלד, ת"א.
2008 - Personal Landscapes: Contemporary Art from Israel, המוזיאון לאמנות באוניברסיטה האמריקאית, וושינגטון.
2009 - זמן תל אביב, מוזיאון תל אביב לאמנות, אוצרת: נילי גורן.
1999 - מלגת הצטיינות, המכללה האקדמית בית ברל, בית הספר לאמנות- המדרשה, כפר סבא.
2005 - פרס האמן הצעיר, משרד המדע התרבות והספורט.
2016 - פרס שרת התרבות והספורט.
אוסף דורון סבג, חברת ORS בע"מ, תל אביב
מוזיאון ג' ל' מגנס, ברקלי, קליפורניה
טל שפי (נולדה ב-28 באפריל 1967) היא עורכת סרטים, במאית ותסריטאית ישראלית, יועצת עריכה ומרצה לקולנוע.
זוכת פרס דוקאביב לעריכת הסרט "הצלמניה".
נולדה בפאלו אלטו שבקליפורניה וגדלה בתל אביב.
בת לחנה עזרתי (לימים שפי) שעלתה מסלוניקי ולאל"ם אדם שפי, יליד ישראל.
למדה במגמת תיאטרון בתלמה ילין ובבית הספר הפתוח הדמוקרטי ע"ש אבשלום.
למדה קולנוע ב"בית צבי" ברמת גן, ובקורסים משלימים ב-New School of Visual Arts שבניו יורק, וב-AFI שבלוס אנג'לס.
בשנים 1999–2002 שימשה מורה ראשית לעריכה במכללת עמק הירדן.
משנת 2008 מרצה בג'אמפ קאט, בית ספר לעורכים ואנימטורים.
טל שפי היא מנטורית ולקטורית בקרנות שונות ובפסטיבלים, למשל בפסטיבל דוקאביב, בקרן גשר לקולנוע רב תרבותי ובקרן ברנשטיין.
סרטים וסדרות שביימה, ערכה וכתבה
"לא החיים שלך" בהפקת יס דוקו, סרט באורך מלא, פסטיבל חיפה 2013.
"איש החשמל", אלי כהן 2001 (עלילתי, באורך מלא)
"ילדי בנק הזרע", אבידע ליבני, (דוקומנטרי, 50 דק')
"הצלמניה", תמר טל 2011 (זוכה בפרס העריכה בפסטיבל דוקאביב, דוקומנטרי, באורך מלא).
"לשוב בחזרה - רבקה זוהר חוזרת לניו יורק", אבידע ליבני, דוקאביב 2012 (דוקומנטרי, 60 דק')
"המעבדה", יותם פלדמן, דוקאביב 2013 (דוקומנטרי, באורך מלא)
"שם וכאן", אבידע ליבני, פסטיבל ירושלים 2014 (דוקומנטרי, 62 דק')
"פואמה פדגוגית", מאיה רוטשילד ותמי גרוס 2015 (דוקומנטרי 60 דק')
"טמאים", דניאל נחנסון, קסיס הפקות 2016 (דוקומנטרי, 60 דק')
"יזכור למנשייה", ענת אבן 2017 (דוקאביב, דוקומנטרי, 75 דקות).
"לפני שהרגליים נוגעות בקרקע", דפני ליף 2017 (דוקאביב, דוקומנטרי, 80 דק', כתבה את התסריט יחד עם ליף)
"Gods Address", חירט ואן קסטרן ונועה בן שלום, 2018 ECON.
"הרגלי צריכה", אביגיל אריאלי 2018 (עלילתי, 26 דק')
"החייל הטוב", סילבינה לנדסמן, 2021
"החמישייה הקאמרית", איתן צור (דרמה) – עריכה של כמה פרקים.
"השמן עם הסוני", ירון לונדון 1994 (דוקומנטרי) – ערכה חמישה סרטים.
"פלורנטין", איתן פוקס 1997 (דרמה) – עריכה של שבעה פרקים בעונה הראשונה.
"שמש", יואב צפיר ואחרים, 1997 (דרמה) - ערכה שבעה פרקים.
"דקות של תהילה", ליאורה קמנצקי 2001 (דרמה)
"אלכס בעד ונגד", ליאורה קמנצקי 2009 (דרמה)
"איפה האוכל", אבידע ליבני 2010 (דוקומנטרי)
"האלבומים", אבידע ליבני 2012–2013 (דוקומנטרי)
זוכת פרס דוקאביב לעריכת הסרט "הצלמניה", 2011.
זוכת פרס "היוצרת המבטיחה" ב-IWFF, הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים ברחובות, 2013.
טלאוזאוריים (שם מדעי: Teleosauridae) היא משפחה של דמויי-תנינאים מקבוצת הת'לאטוסוכים שבה מיני זוחלים ימיים גדולים שהותאמו לחיי ים.
הם חיו בין היורה התיכון לקרטיקון התחתון לפני 130–183 מיליון שנה.
מאובניהם נמצאו באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אפריקה, אירופה ואסיה.
הם דמו לבני משפחת המטריורינכוסיים והיו בעלי זנב ארוך ורחב ששימש כהגה.
חלקם היו בעלי לסתות צרות וארוכות שעזרו ללכוד טרף מהיר כמו דגים.
אחרים דמו בצורתם לכרישים וטרפו יצורים גדולים יותר בעזרת שיניים גדולות ואימתניות.
טלאוצרס (שם מדעי: Teleoceras; מילולית: "קרן מושלמת": "keratos" - קרן, "teleos" - מושלם) הוא סוג קדום של קרנף אשר חי במצרים, דרום צרפת ובאמריקה הצפונית.
מאובניו התגלו בנברסקה בתצורות בהם השתמרו מאות קרנפים כאלה, אשר מתו יחדיו והשתמרו במצב מתקדם, לרבות עגל המנסה לינוק מאמו.
הוא חי בין תחילת המיוקן עד הפליוקן ושרד עד לתחילת הפליסטוקן מלפני 16-2.6 מיליון שנה.
יונק זה היה עגלגל בעל גוף חביתי דמוי היפופוטם ורגליים קצרות בהרבה מהקרנפים המודרניים וייתכן מאוד שהיה שוכן בביצות ובאגמים ועולה ליבשה לעיתים רחוקות.
הוא הגיע לאורך 3 מטרים ולמשקל של 1.8 טון.
הוא היה בעל ראש קטן עם קרן קטנה מאוד בקצה.
למרות גודלו הוא נטרף בידי טורפים גדולים מתקופתו כמו תנינאים יבשתיים גדולים, הברבורופליס (Barbourofelis) וההאינדון, כולם בעלי נשיכה חזקה מאוד עם ניביהם הגדולות.
הטלאוצרס נראה בשניים מפרקי הסדרה פלאווורלד ששודרה בין 1994-1997.
טל פלד (נולד ב-14 בספטמבר 2002) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד בקבוצת מכבי רחובות.
פלד נולד בחולון ובגיל 3 עבר להתגורר בראשון לציון.
פלד החל את פעילותו במועדון מכבי ראשון לציון מגיל 6 ועבר דרך כל הקבוצות הצעירות של המועדון.
עם קבוצת הילדים זכה פעמים באליפות ובגיל הנערים זכה בעונת 2017/18 בגביע ובאליפות הארצית.
בנוער סימה קבוצתו במקום הראשון במחוז הדרום אולם הקבוצה הודחה בשלב חצי הגמר על ידי מכבי תל אביב.
בעונת 2018/19 שוב סימו ראשונים בקבוצות מחוז דרום אולם עקב משבר הקורונה לא התקיימו משחקי הגמר.
פלד נבחר למצטיין ליגת העל לנוער לאותה עונה וזכה בפרס על שם תנחום כהן מינץ ז"ל.
בתיכון למד בגימנסיה הריאלית ובעונת 2018/19 הצליח להעפיל עם קבוצתו עד לשלב חצי הגמר.
בעונת 2019/20 זכתה הקבוצה באליפות התיכונים ופלד נבחר לשחקן המצטיין של הליגה.
בעונת 2018/19 הצטרף פלד לקבוצת הבוגרים של מכבי ראשון לציון.
בשנת 2019 זכה בתחרות "הקלע של המדינה".
באותה שנה האורך החוזה שלו ל-4 שנים נוספות.
ביולי 2023 הצטרף למכבי רחובות.
פלד, שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל.
ב-2018 שיחק תחת המאמן נדב זילברשטיין באליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 16 בטורניר שנערך בנוביסאד, סרביה.
במשחק הבולט שלו מול גאורגיה קלע 10 נקודות עם 3 קליעות מ-3 ב-43 אחוז.
בקיץ 2019 תחת המאמן אורן אהרוני זכה עם הנבחרת עד גיל 18 במקום הראשון באליפות אירופה דרג ב' שנערכה ברומניה.
בטורניר קלע 8 נקודות ב-16 דקות בממוצע למשחק.
טל שלו היא עיתונאית ישראלית ברשת CNN.
שימשה ככתבת והפרשנית הפוליטית באתר וואלה וככתבת מדינית בערוץ i24NEWS הבינלאומי.
אביה, חמי שלו, הוא עיתונאי ותיק.
אמה, כרמל שלו, היא משפטנית, מומחית לאתיקה, זכויות אדם וזכויות זקנים.
את שירותה הצבאי עשתה כמדריכת שריון בביסל"ש במחנה סיירים.
בעלת תואר ראשון במדע המדינה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב.
את הקריירה התקשורתית שלה החלה במאי 2006, כעורכת בדסק החדשות והעמוד הראשון של עיתון הארץ.
בהמשך שימשה בנוסף כרכזת הכתבים של העיתון.
בדצמבר 2009 עזבה את עיתון "הארץ", ועברה לערוך את התוכנית "עושים צהריים" של יעל דן בגלי צה"ל.
לאחר כחצי שנה פרשה מהתפקיד.
באוקטובר 2010 הצטרפה לאתר וואלה, ושם מונתה לסגנית ראש מערכת החדשות, במקומה של דוריה למפל, שעברה לערוך את עמוד הבית החדש של האתר.
לאחר כשנה, באוגוסט 2011, מונתה לתפקיד הכתבת המדינית של האתר.
בינואר 2013, כשבוע לאחר הבחירות לכנסת, התפטרה מאתר "וואלה".
במאי 2013 הצטרפה לצוות מערכת החדשות של הערוץ הבין-לאומי "i24NEWS", שהקים המיליארדר הישראלי–צרפתי פטריק דרהי.
שם שימשה ככתבת המדינית באנגלית.
נוסף על כך כתבה טורים קבועים ל"מגזין ליברל".
באפריל 2016 חזרה שלו לאתר "וואלה", והחלה לשמש ככתבת והפרשנית הפוליטית של האתר.
בשנת 2018 נבחרה לרשימת 40 הצעירים המבטיחים מתחת לגיל 40, בתחום המדיה הפרסום והדיגיטל, של אתר אייס.
בנובמבר 2019 פרסם רביב דרוקר בחדשות 13 חומרי חקירה מתיק 4000, ובהם שיחה בין מנכ"ל "וואלה" אילן ישועה לאיריס אלוביץ, אשתו של שאול אלוביץ בעל השליטה, שבה אמרה: .
שלו מנחה כנסים ופאנלים פוליטיים ומשמשת מגישה-מחליפה מעת לעת בתוכנית "פרלמנט צהריים" בערוץ הכנסת.
היא משמשת עמיתה ב"מכון גשר למנהיגות" ומרצה על ענייני פוליטיקה וממשל, בפני קבוצות דוברות אנגלית המבקרות בארץ.
בספטמבר 2025 הודיעה רשת CNN על מינויה של שלו לכתבת בכירה.
במרץ 2017 פרסמה שארי הרו היה מעורב, בהיותו ראש הסגל במשרד ראש הממשלה, בפיתוח היחסים בין ישראל לפרגוואי, שכלל פתיחה מחודשת של השגרירות באסונסיון, בניגוד לעמדת משרד החוץ.
באוגוסט 2018 חשפה שברקע המאמצים ל"הסדרה" ברצועת עזה, נפגש שר הביטחון אביגדור ליברמן עם שר החוץ הקטרי מוחמד בן עבד א-רחמן א-ת'אני, בקפריסין.
בפברואר 2019 חשפה שאנשי לשכתה של מירי רגב היו מעורבים בפרסום הטענות של נאוה רון ג'ייקובס על שבני גנץ הטריד אותה מינית בנערותם, בכפר הירוק.
באוגוסט 2019 פרסמה שנתניהו התבטא בשיחות סגורות שהוא רואה בראש המוסד יוסי כהן ובשגריר ישראל בוושינגטון רון דרמר מי שראויים להחליפו בתפקיד.
בשנת 2020 חשפה שמינוי פולי ברונשטיין למנכ"לית קרן היסוד בוטל בעקבות זעם בלשכת רה"מ, על שעמדה בראש תנועת דרכנו ו-V15, המזוהות עם השמאל.
מאוחר יותר פרסמה שנתניהו פועל להדחת יו"ר קרן היסוד סם גרונדוורג, אך בעקבות לחץ התורמים הוארכה כהונתו בחצי שנה נוספת.
טל שמיים או יחידת גילוי 547 הייתה מערכת לגילוי והתרעה מסוג בלון תצפית, שהייתה אמורה להיות אחד הנדבכים במערך ההגנה האווירית של ישראל, אך טרם הפיכתה למבצעית נפגעה בידי חזבאללה.
המערכת הורכבה בתוך "בועה" ייעודית בחלקו התחתון של בלון אווירודינמי, עגון בכבל למתקן קרקעי, שריחף בגובה רב, וסייע למערך הבקרה של חיל האוויר לגבש תמונה מדויקת ורחבה של המרחב האווירי של ישראל וסביבתה — בין היתר בטווחים רחוקים ובגבהים נמוכים יחסית, שבהם פועלים טילי שיוט וכלי טיס בלתי מאוישים.
המערכת פעלה מאתר ייעודי בצפון ישראל, שהקים אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון.
המערכת, אחת הגדולות מסוגה בעולם, פותחה במסגרת תוכנית משותפת למנהלת חומה במפא"ת ולסוכנות האמריקנית להגנה מפני טילים (MDA).
התשתית האווירית של המערכת פותחה בחברת TCOM האמריקנית, ונושאת עליה מערכת מכ"ם שפותחה בחברת אלתא.
הליך הפיתוח נמשך כמה שנים, והמערכת נחשפה עם תחילת פריסתה, בנובמבר 2021.
ב-23 במרץ 2022 התקיים טקס מסירת מערכת ההתרעה האווירית "טל שמיים" ממנהלת "חומה" במפא"ת שבמשרד הביטחון לחיל-האוויר.
הטקס התקיים במעמד מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין, ראש מפא"ת במשרד הביטחון, תא"ל (מיל') ד"ר דני גולד, ראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל, ראש מנהלת "חומה" במפא"ת משה פתאל ומפקד מערך הבקרה ופיקוח הטיסה, אל"ם א'.
במאי 2023 נחשף שהמערכת ניזוקה ממזג אוויר סוער מספר חודשים קודם לכן ויצאה מכלל שימוש.
במהלך מלחמת חרבות ברזל תוקן הבלון בסיוע אמריקאי, ובינואר 2024 הועלה שוב לאוויר, אך הבלון עדיין לא הוגדר כמבצעי.
במרץ 2024 דווח שאזרבייג'ן מתכוונת לרכוש מערכת "טל שמיים" מישראל.
ב-15 במאי 2024 הצליח חזבאללה לפגוע במערכת באמצעות כטב"ם ששוגר מלבנון.
ב-28 באוגוסט 2024 פורסם שבצה"ל שוקלים לבטל לחלוטין את הפרויקט לאחר שנפגע מארגון הטרור חזבאללה.
ב-2 בנובמבר 2025 פורסם ב"כאן11" כי המערך נסגר, וחייליו פוזרו בין יחידות צה"ל.
טל רוכמן (נולד ב-28 בנובמבר 1999), הידוע בשם הבמה "Whales" (לשעבר: "Sex Whales"), הוא מפיק דאבסטפ ותקליטן ישראלי.
נכון לספטמבר 2023, רוכמן ממוקם במקום ה-8 ברשימת האמנים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי עם כ-1.4 מיליון מאזינים חודשיים, ומאות מיליוני השמעות.
בגיל צעיר, אובחן רוכמן בתסמונת טורט, אשר הציבה בפניו מגבלות שונות בחייו.
ב-2008 רוכמן התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו בביתו באשדוד, לאחר שלמד בעצמו הפקה מוזיקלית.
ב-2013 הוציא את רצועות הדאבסטפ הראשונות שלו תחת שם הבמה "Sex Whales", שיריו הראשונים צברו תאוצה רבה בקרב קהל הדאבסטפ העולמי.
ב-2016, שיריו "We Are" ו-"Dead To Me" שוחררו בערוצי היוטיוב NCS ו-Trap Nation.
נכון לנובמבר 2022, השירים זכו ל-160 מיליון צפיות באתר.
ב-2018, שינה רוכמן את שם הבמה ל-"Whales", ופיתח את הקריירה לממדים בינלאומיים, הכוללים שיתופי פעולה עם מגוון מוזיקאים וזמרים ברחבי העולם, והרחיב את הופעותיו לארצות הברית, סין, מקסיקו ורחבי אירופה.
ב-2021 הוציא יחד עם הראפר הישראלי דודו פארוק את השיר "לא רוצה כלום המשוגעת".
באוגוסט 2022 רוכמן חתם בסוכנות הבין לאומית United Talent Agency (המייצגת בין היתר את אנג'לינה ג'ולי, ג'וני דפ ומרשמלו).
באוגוסט 2022 הכריז הידוען שאקיל אוניל על שיתוף פעולה בין השתיים בדף האינסטגרם שלו.
נוהג לתעד את חייו ברשתות חברתיות ומתפעל מספר חשבונות המונים יחד כ-250 אלף עוקבים.
טל קוריצקי הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשרת כמפקד המכללה לפיקוד טקטי.
קודם לכן שימש מפקד חטיבה 5, קצין אג"ם של אוגדת עזה ומפקד גדוד 932.
התגייס לצה"ל ועבר מסלול הכשרה כלוחם במסלול בני משקים בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
שירת כמפקד פלוגת החוד של גדוד 50.
בשנת 2019 מונה למפקד גדוד 932. ביוני 2021 מונה לקצין אג"ם של אוגדת עזה, וכיהן בתפקיד עד שנת 2023. ב-2023 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 5 עד לשנת 2025 ופיקד עליה בזמן הלחימה במלחמת חרבות ברזל, כולל במבצע עוז וניר.
ביולי 2025 נכנס לתפקידו כמפקד המכללה לפיקוד טקטי.
במאי 2024 מונה להיות אחראי על ביצוע תחקיר טבח שבעה באוקטובר בגזרת זיקים וחוף זיקים.
טל שביט (נולד ב-20 בספטמבר 1974) הוא כלכלן ופרופסור מן המניין במחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת אריאל.
שביט עוסק במחקריו בכלכלה התנהגותית ובכלכלת אושר.
טל שביט נולד וגדל בחדרה.
שביט היה עתודאי, ולאחר שסיים תואר בכלכלה וניהול בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון, שירת ביחידה הטכנולוגית של חיל המודיעין.
לאחר שחרורו מצה"ל סיים את לימודי התואר השני בכלכלה (M.Sc) בטכניון.
בשנת 2006 השלים לימודי דוקטורט במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשנת 2005 הצטרף לבית הספר למנהל עסקים של המסלול האקדמי המכללה למינהל, שם עסק במחקר, מילא תפקידי ניהול אקדמיים וכן כיהן כדיקן בית הספר.
בשנת 2020 הצטרף למחלקה לכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת אריאל, ושימש כראש התכנית לתואר שני (MBA) במנהל עסקים.
הוא חבר בוועדת המינויים העליונה של האוניברסיטה.
בנוסף לפעילותו האקדמית עוסק שביט בקידום ניהול האושר של עובדים, ובשימור האיזון בין עבודה לבית ומרצה ומייעץ לארגונים שונים.
משמש גם כדירקטור חיצוני בבית ההשקעות אינפיניטי.
שביט מרבה לעסוק במחקריו בשילוב בין חשיבה כלכלית ותיאוריה כלכלית ובין רגשות ואושר.
בין היתר חקר את הגורמים המשפיעים על העדפות זמן והיכולת לדחות סיפוקים ואת הקשר בין רגשות לבין תפיסת סיכון.
חלק ממחקריו עוסק בתחום כלכלת האושר ובכלים לניהול האושר.
מחקריו מיישמים תיאוריה כלכלית ומודלים כלכליים לבחינת שימור וצמיחת האושר לטווח הארוך תוך בדיקה אמפירית, על ידי שימוש בשאלונים, סקרים וניסויים כלכליים.
הוא מעורב במספר פעילויות אקדמיות נוספות, ובין היתר הוא חבר מערכת ועורך משנה בכתבי עת בתחום הכלכלה ההתנהגותית דוגמת Journal of Behavioral and Experimental Economics.
שביט נשוי ואב לשלושה ילדים.
טל רבינא (נולד ב-25 באוקטובר 1959, כ"ג בתשרי ה'תשי"ט) הוא יועץ אסטרטגי, מומחה לניהול מצבי משבר ולניהול דיפלומטיה ציבורית-בינלאומית לתאגידים עסקיים וגופים ציבוריים וממלכתיים.
משמש כמנהל האסטרטגי של EJA - איגוד הארגונים היהודים באירופה, של EIPA - ארגון הדיפלומטיה הציבורית של ישראל באירופה ושל AMEPA - ארגון דיפלומטיה ציבורית לענייני המזרח התיכון, הפועל בארצות הברית.
בעבר, שימש ככתב הצבאי של גלי צה"ל, ככתב כלכלי בקול ישראל, כשדר וכמגיש תוכניות רדיו.
נולד ב-1959. בנערותו, התנדב בפנימיית ילדים בסיכון וכיהן כסגן נשיא ארצי של "ארגון נוער לנוער" וכן כנציג במשלחות הסברה של נוער לארצות הברית ולאירופה.
רבינא כיהן ככתב הצבאי של גלי צה"ל בסדיר ובקבע ושימש גם כעורך והמפיק הראשי של משדרי "שירותרום".
במהלך השירות, נפצע קשה בדרכו לסיקור של היתקלות כוח גולני עם מחבלים בגבול לבנון ועבר הליך שיקומי ממושך.
לאחר חזרתו לפעילות, שב לגלי צה"ל כעורך ומגיש של תוכניות בנושאי צבא ומבזקי חדשות, וכן היה מופקד על שידורים חיים, אירועים חדשותיים ושידורי תנועה ממסוק גלגלצ.
חתן פרס מפקד גלי צה"ל על סדרת שידורים למאבק בתאונות דרכים.
בתקופת מלחמת שלום הגליל (1983), סיקר רבינא את הקרבות בגזרה המערבית - סיקור שהובא דוגמה לסיקור הוגן בדיונים בכנסת בעקבות טענות נגד התקשורת על הסתרת מידע מהציבור הישראלי בעת המלחמה.
לאחר שחרורו משירות קבע, מונה רבינא ככתב לענייני כלכלה במערכת החדשות ובתוכניות האקטואליה של קול ישראל בתל אביב, ולאחר מכן כשדר וכעורך תוכניות ברשתות ב' וג' של קול ישראל בירושלים.
בשנת 1987, פרש מרשות השידור וכיהן כעורך ראשי של מוספים מסחריים מיוחדים בעיתון מעריב, וכן כעורך ומגיש שידורים מסחריים בערוץ 7.
בשנת 1989, הקים רבינא את חברת 'תקשורת משולבת טל רבינא בע"מ' העוסקת בניהול אסטרטגיה תקשורתית כוללת של לקוחות בסקטורים הציבורי, הממלכתי והעסקי כגון משרדי רוה"מ, התיירות, האסטרטגיה והאנרגיה, קופת חולים מאוחדת, מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים, קבוצת אקסטרה ואלון רבוע כחול, דור אלון, אפריקה ישראל, דיזנגוף סנטרועוד.
רבינא לוקח חלק פעיל בפורומים העוסקים בהתמודדות מדינת ישראל עם התקשורת הזרה בעתות של הסלמה ביטחונית ובמאבק למול תנועת ה-BDS באירופה.
בשנת 2002, עקב קמפיין הכפשת לוחמי צה"ל שלקחו חלק במבצע חומת מגן, רבינא יזם עם אחרים ואיגד את פעילותם של ארגוני חברה אזרחית ופורומים של מתנדבים להעצמת פעילות ההסברה של ישראל בעולם.
בשנת 2012, הקים רבינא יחד עם יו"ר איגוד הארגונים היהודים באירופה, הרב מנחם מרגולין, את EIPA - ארגון הדיפלומטיה הציבורית והלובי של ישראל באירופה (Europe Israel Press Association), המתמקד בניהול דיפלומטיה ציבורית-ישראלית במדינות האיחוד האירופי ובמוסדותיו.
הארגון פועל בזירה התקשורתית הכלל אירופאית, וכלובי פעיל בפרלמנט האירופי ובממסד ה-EU.
רבינא מתווה את אסטרטגיית הפעולה של הארגון, אירוח של עורכים, כתבים ושדרנים אירופאים בכירים בסיורים בישראל ועורך תדרוכים מקצועיים בעניין הסכסוך הישראלי והערבי, ועל תרומתה של ישראל לעולם בכלל ואירופה בפרט.
במקביל, משמש רבינא גם כמנהל האסטרטגי של איגוד הארגונים היהודיים באירופה (EJA) ועומד בראש משרד הארגון בישראל וכן כמנהל האסטרטגיה של AMEPA - ארגון דיפלומטיה ציבורית שהקים הרב מנחם מרגולין בארצות הברית.
לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים (1985)
לימודי תואר שני בלימודי עבודה (1987) ותקשורת פוליטית באוניברסיטת תל אביב (2016)
לימודי גישור - מוסד נאמן שליד הטכניון (1998)
טל שנהב (נולד ב-15 במרץ 2000) הוא איש טלוויזיה ורדיו ישראלי.
משמש כשדרן בתחנות הרדיו גלי צה"ל וגלגלצ ומגיש בערוץ החדשות i24news.
בעבר שימש כמבזקן וכתב בחדשות 13.
שנהב נולד וגדל במושב בארותיים שבעמק חפר.
למד בתיכון האזורי רופין, במגמת מוזיקה.
בשנת 2017 החל להגיש את מגזין האקטואליה לנוער "23 דקות" ששודר בטלוויזיה החינוכית ובערוץ 2, עד לסגירת הטלוויזיה החינוכית.
באוגוסט 2019 התגייס שנהב לגלי צה"ל והשתבץ כקריין חדשות ומגיש מוזיקה.
כחלק משירותו בתחנה שימש ככתב בדסק החוץ והגיש באופן קבוע את יומן החוץ השבועי של התחנה, זאת לצד הגשת תוכנית הבוקר בשעות 05:00-07:00.
בשנת 2022 הנחה את טקס מצטייני הנשיא ביום העצמאות.
בנובמבר 2022, עם שחרורו מצה"ל, הצטרף שנהב לחדשות 13 כמגיש וכתב.
בשנת 2023 הגיש בגלי צה"ל את הפודקאסט הדוקומנטרי "מה שהיה", במהלכו סקר רגעים קטנים ונשכחים ששינו את פני המוזיקה הישראלית.
במסגרת הפודקאסט הפגיש שנהב לראשונה בין זאב נחמה לתמיר קליסקי, מה שתרם לסיום הסכסוך הממושך בין הצדדים ולאיחודה של להקת אתניX.
בנוסף השתתפו בפודקאסט דנה אינטרנשיונל, רמי פורטיס, אריאל זילבר, חברי להקת שב"ק ס' ועוד.
בינואר 2024, עזב שנהב את חדשות 13, לטובת מיזם חדש של נאס דיילי שעסק באקטואליה, שם שובץ כמגיש המבזקים הראשי.
מיד לאחר פרישתו מחדשות 13, פרסם את השיר "שיר ללא בית", אותו כתב והלחין בעקבות חוויותיו ככתב שסיקר את הלחימה בעוטף עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ביולי 2024 החל שנהב להגיש את יומן החוץ של גלי צה"ל.
במקביל, החל לשמש כמגיש בערוץ החדשות i24news.
במרץ 2025 החל שנהב להגיש את תוכנית המועדון העסקי בערוץ i24news.
בנוסף, שנהב מפעיל ערוץ יוטיוב העוסק באקטואליה ובידע כללי.
טל שדה (נולד ב-22 באוגוסט 1964) הוא פרופסור חבר בבית הספר למדע המדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים, אוניברסיטת תל אביב, וראש התוכנית ללימודי האיחוד האירופי באוניברסיטה.
נושאי המחקר שלו הם כלכלה פוליטית בינלאומית, פוליטיקה פיננסית, והאיחוד האירופי.
בנושאים אלו הוא מוכר בתקשורת הישראלית כמומחה מוביל.
טל שדה נולד בקיבוץ כפר בלום לרותאן שדה, עובדת סוציאלית שעלתה מארצות הברית ולעמיחי שדה, מראשוני טייסי המסוקים בצה"ל, אדריכל עצמאי, ומהנדס העיר נשר.
לטל יש שתי אחיות ואח אחד.
בשנת 1964 עברה משפחת שדה להתגורר בבסיס חיל האוויר תל נוף בעקבות שירותו של אב המשפחה כטייס והחל משנת 1969 קבעו את מושבם בקריית ביאליק.
שדה למד בבית ספר יסודי "הבונים" ובבית הספר התיכון "אורט קריית ביאליק".
בשנים 1982–1986 שירת שדה בצה"ל כקצין מודיעין בחיל ההנדסה.
בשנים 1986–1992 למד שדה באוניברסיטה העברית לתואר ראשון ולתואר שני ביחסים בינלאומיים ובכלכלה.
בשנים 1993–2000 היה תלמיד מחקר במחלקה ליחסים בינלאומיים והתמחה בנושא האיחוד המוניטרי באירופה בהנחיית פרופ' אלפרד טוביאס ופרופ' עמנואל אדלר.
במקביל ללימודיו עבד שדה בבנק ישראל, בבנק איגוד ובמחלקת התקציב של הנהלת האוניברסיטה העברית.
שדה היה פעיל חברתי במסגרות שונות, דור שלום דורש שלום, מפלגת העבודה, ותמיכה במשפחות החטופים במלחמת חרבות ברזל.
בשנים 1995–2009 הרצה שדה במחלקה ליחסים בינלאומיים של האוניברסיטה העברית.
לאחר השתלמות פוסט-דוקטורית באוניברסיטת בראון בארצות הברית ובאוניברסיטה העברית בשנים 1999–2001, התקבל שדה לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב.
בשנים 2005–2018 הרצה באוניברסיטת רייכמן (שמה היום), ובשנים 2022-2020 היה מרצה ב השוכנת ביפו.
החל מ-2024 הוא מלמד בתוכנית ללימודי אסטרטגיה, דיפלומטיה וביטחון במרכז האקדמי שלם, אשר בירושלים.
בשנים 2014-2012 עמד שדה בראש המכון לממשל ולמדיניות ע"ש הרולד הרטוך.
שדה הוא נשיא האגודה הישראלית לחקר האינטגרציה האירופית החל מ-2023. לפני כן היה נשיא משותף יחד עם ד"ר רחל פריד דה וריס מהמכללה האקדמית אונו משנת 2021. בשנים 2015-2013 היה נשיא משותף יחד עם פרופ' אלפרד טוביאס מהאוניברסיטה העברית.
נושאי המחקר של שדה הם כלכלה פוליטית בינלאומית, פוליטיקה פיננסית, והאיחוד האירופי.
שדה מוכר בתקשורת הישראלית כמומחה לאיחוד האירופי, במיוחד בנושאים כלכליים, והוא רואיין בערוצי החדשות בקשר למשברי העשור הקודם ביוון, ובאיטליה, ובקשר לפרישת בריטניה מהאיחוד האירופי, הברקזיט.
שדה פיתח קורס אקדמי חדש על הפוליטיקה של משבר האירו.
בנוסף, השתתף שדה בפודקסט של גידי גוב על ההפגנות הסוערות בישראל בשנים 2023-2024.
עבודותיו של שדה מתאפיינים בגיוון וברוחב יריעה המשתרע מכלכלת ישראל, דרך מגוון אתגרים בגוש האירו וכלה במטבעות הקשים ושיעורי הריבית בכלכלה הבינלאומית.
לדוגמה, כתלמיד מחקר התרכז שדה ביחסים הכלכליים של ישראל עם האיחוד האירופי ועסק באפשרות של שיתוף פעולה מוניטרי במזרח התיכון.
בהמשך התרכז באתגרים של הכללת מדינות מרכז ומזרח אירופה בגוש האירו והשפעת גוש האירו על מדינות קטנות.
שדה ניתח את מדיניות המטבע הבינלאומית לאור הגלובליזציה, את ההשפעה של הפוליטיקה הפנימית על הכלכלה הישראלית לאורך השנים, ואת חברותה של ישראל בארגונים בין-לאומיים.
בשנים האחרונות חקר שדה את הפוליטיקה של מבנה החובות הלאומיים במדינות דמוקרטיות, ושל האיזון העדין בין האינטרסים של ממשלות ובנקים בעניין זה.
במחקריו על הקשר בין מלחמות למסחר בינלאומי הראה שדה שקרבה אסטרטגית בין מדינות מסבירה את הטיות הסחר גם בזמן שלום, ושבניגוד למקובל, הגלובליזציה דווקא מוזילה מלחמות.
במחקריו על האיחוד האירופי הראה שדה כיצד המשבר הכלכלי הגדול באירופה בשנים 2015-2010 דווקא חישל את גוש האירו אף כי לעיתים היה נדמה כי יחסל אותו, וכיצד תהליכי איחוד אירופה מחזקים את המפלגות המתנגדות לאיחוד זה, אבל מפלגות אילו כשהן בשלטון מתקשות להשיג תקציבים מהאיחוד האירופי.
בנוסף, הראה שדה כי הקמת המטבע המשותף באירופה הכפילה את הסחר בין המדינות החברות.
נשוי לאיריס שדה רסלר, בתם הבכורה של שרה ואריאל רסלר, יועצת ארגונית ומומחית למנהיגות קשובה, ולזוג שלושה ילדים.
טל קרסלניק (נולדה ב-20 ביוני 1970) היא שחקנית עבר ישראלית.
בשנת 1986 הצטלמה לשער ראשי בעיתון "לאשה".
בשנת 1989 שיחקה בסרט "סטמפניו" שמבוסס על הרומן קצר של שלום עליכם.
בשנת 1990 הופיעה בסדרת האימה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" ששודרה בערוץ הראשון, שיחקה בפרק "העגיל" גילמה את אוסי, דוגמנית המחפשת עגילים ופוגשת תגרנית זקנה בשוק הפשפשים בשם סימונה (רבקה בכר) המציעה לה זוג יחיד במינו במחיר מצחיק.
אוסי מסרבת, ובבוקר למחרת, מגלה שבמשך הלילה אחת האוזניים שלה החלה לצמוח.
בשנת 1991 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "תרנגול כפרות" שמבוסס על הרומן קצר של אלי עמיר.
בשנת 1992 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "ביל"ויים".
בשנת 1996 שיחקה בסרט "צעירים לנצח".
באותה השנה גם הצטלמה שוב לשער ראשי בעיתון "לאשה".
בשנים 1996–1999 שיחקה בארבעת העונות של אופרת הסבון של ערוץ 2 "כסף קטלני", גילמה את דניאלה אייזנמן.
בעבר קרסלניק שיחקה בתפקיד ראשי בסרט האקשן האמריקאי "CODEBRAKER".
קרסלניק נשואה לגיא בבלי, והחל מ-2009 הם חיים בפלורידה.
קרסלניק היא בעלת חברת טל קוסמטיקס - מוצרי איפור טבעיים.
טל רוגצ'וב הוא שחקן ישראלי.
רוגצ'וב נולד בבאר שבע, בן שני למשפחה בת ארבעה בנים.
הוריו עלו לישראל במסגרת גל העלייה הגדול שהתרחש לאחר קריסת מסך הברזל.
במהלך לימודיו בתיכון, בכיתה י', החל את דרכו בתחום המשחק כאשר אמו רשמה אותו לקבוצת נוער תיאטרונית שהוקמה בתיאטרון באר שבע.
רוגצ'וב למד משחק גם בגודמן – בית ספר למשחק בנגב.
עם סיום לימודיו התיכוניים, התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני, בגדוד 13, כמקובל בקרב כל ארבעת האחים במשפחה.
לאחר שסיים את לימודיו בתחום המשחק, עבר להתגורר בתל אביב עם רעייתו, מאור.
ב-2018 זכה בפרס התסריט והבימוי בפסטיבל בינלאומי לליצנות ופנטומימה ''הקומדיאדה'' באודסה בליוויו של ''גנדי בביצקי''.
ב-2019 זכה במקום ראשון בתחרות סצנות של במאים צעירים בגודמן וזכייה במלגה ע"ס עשרת אלפים ש"ח.
ב-2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה "שישו ושמחו" ששודרה בכאן 11, גילם את רב"ט סלבה, יוצא רוסיה שהתגייר, נגן קרן יער וחצוצרה.
ב-2023 שיחק בסדרת הטלוויזיה "סובייצקה" ששודרה בכאן 11. באותה השנה שיחק בסרט "פרוצדורה פאסיבית".
"תעלומת הפחים של אודי שמיליקהו" (2020).
טל שדה (נולד בשנת 2002) הוא שייט 49er ישראלי.
זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (סלוניקי 2025) יחד עם מאור עבו.
בחודש פברואר 2025 זכה יחד עם מאור עבו במדליית ארד בגראנד פרי שנערך בווילאמורה שבפורטוגל.
באליפות אירופה שנערכה בסלוניקי שביוון ביוני זכו השניים במדליית ארד.
טלאצ'טלי (Tlachtli) הוא משחק הכדור הנחשב לעתיק ביותר בעולם.
המשחק הומצא על ידי בני אולמק כמה מאות שנים לפני הספירה, ואומץ בהמשך על ידי תרבויות אינדיאניות נוספות.
המשחק נעשה לחלק חשוב בתרבות ובדת האצטקית ואף הוקם לכבודו מגרש משחקים מיוחד במערכת המקדשים הגדולה בטנוצ'טיטלאן (באזור מקסיקו סיטי של ימינו).
ביישובים אצטקיים אחרים נמצאו שרידי מגרשים נוספים.
גם לבני המאיה הייתה גרסה דומה של המשחק.
המגרש היה מעוצב בצורת האות I (אָי, כולל הקווים העליון והתחתון) כאשר אורך הרגל היה 15 מטר, רוחבה 10 מטר וגובה הקירות הצדדיים כ-3 מטר.
על כל אחד מן הקירות הייתה ממוקמת טבעת אבן אנכית במחצית הגובה.
על השחקנים היה להעביר כדור עשוי גומי דרך אחת הטבעות, מבלי שהכדור יפגע ברצפה.
השחקנים יכלו להכות בכדור רק באמצעות המותניים וחגרו חגורות מיוחדות מעליהן.
לרוב, המשחק היה משוחק בין לוחמים לשבוייהם, כאשר האחרונים היו אלה אשר אמורים לנצח את אויביהם.
על פי מספר עדויות, הקבוצה המנצחת הייתה מוקרבת לאלים כפרס, כחלק מטקס הקרבת קורבנות האדם.
טלאל בן עבדאללה היה מלך ירדן מ-20 ביולי 1951 עד אשר אולץ לוותר על כיסאו מסיבות נפשיות ב-11 באוגוסט 1952.
טלאל נולד במכה בשנת 1909 כבנם הבכור של עבדאללה הראשון ומוסבח בנת נאסר.
בילדותו סבל מהתפרצויות זעם, מיעט לדבר ונטה להתבודד.
בשנת 1929 סיים לימודיו במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט שבבריטניה.
בשנת 1934 נישא לזיין א-שריף בנת ג'מיל.
על פי החוקה הירדנית, אמור היה בנו הבכור של המלך לרשת אותו, אולם טלאל סבל ממחלת נפש, שעשתה אותו אדם מלנכולי, שנוטה למצבי רוח קיצוניים והתפרצויות, ולכן נתווסף לחוקת 1947 סעיף שקבע כי המלך רשאי ליטול מבנו את זכות הירושה במידה ולדעתו היורש אינו מתאים.
אביו סבר שאינו כשיר לרשת את מקומו והעדיף את אחיו הצעיר נאיף או את בנו הבכור של טלאל, חוסיין, כיורשו.
באופן רשמי נשא טלאל בתואר יורש העצר.
בשנת 1951 סבל טלאל מהתרופפות עצבים ומחולשה כללית.
לאחר שנבדק על ידי שלושה רופאים, שהמליצו על ריפוי בסנטוריום, שלח אותו אביו לאנגליה.
בעת ההתנקשות באביו, עבדאללה הראשון, בירושלים ב-20 ביולי 1951, שהה טלאל מחוץ לירדן ורצה לשוב ולקבל לידיו את השלטון, אולם נתקל בהתנגדותו של ראש ממשלת ירדן.
לאחר שנבדק על ידי רופאיו ונמצא שהוא "במצב גופני ורוחני משביע רצון" הותר לו לשוב לירדן.
עלייתו לשלטון של טלאל אחרי אביו האוטוקרט יצרה ציפיות גבוהות לשינוי והדביקה לו תדמית ליברלית.
במהלך שלטונו הקצר, ב-1 בינואר 1952, אושררה חוקה ירדנית חדשה, שהוחל בהכנתה עוד בתקופת עבדאללה.
חוקה זו הייתה ליברלית ודמוקרטית יותר מהחוקה שקדמה לה, ועל-פיה הממשלה כגוף, וכל שר באופן אישי, אחראים בפני הפרלמנט.
החוקה כללה פירוט רב של זכויות אזרחיות ודתיות, אך היא גם העניקה למלך סמכויות נרחבות לגבי שלוש רשויות הממשל.