tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אולנד, אולנד שלנו, ביתנו היא
מלמול קברי האבות במחבוא השדרים
חורטים את סיפורך בן האלף.
לעולם לא נשכח את מחוז האבות
נאה היא אולנד שלנו, כאשר מפרץ ומיצר
תורן אמצע הקיץ מול שמים מאדימים
נאה היא אולנד שלנו, כאשר הגלים מתנפצים
כאשר תחת שמי כוכבים אנשי כנסייה מנווטים
עוד הסערה רועמת, בשלוות הבקתות
את זיכרון בית הילדות המוגן
מעולם לא הכזיבו נשים וגברים אולנדים
אי-נחת עלינו איים, אולם בנצחנו
נשאנו את זכות החופש הנורשת.
תאיר את דרכנו כמו מגדלור
הוא הולחן על ידי .
ההמנון אומץ בשנת 1990 במקום ההמנון בתקופת ח'ומייני, "שתהיה איראן נצחית".
פרסיתתעתוק לכתב לטיניתרגום לעבריתSař zad az ofor mehřye xåwařån
Comhuřiyje eslåmiyje iřånלמעלה באופק השמש זרחה ממזרח,
חודש בהמן הוא הזוהר של אמונתנו.
המסר שלך, הוי אימאם, של עצמאות ושל חופש חקוק בנשמותינו.
תביעותיכם הקולניות מהדהדות באוזני הזמן:
ההמנון הלאומי הראשון של איראן, אשר אומץ בתקופתו של השאה מוזאפר אלדין שאה קאג'אר (המאה ה-19), נקרא "רווחת המלך" (בפרסית: ).
ההמנון היה להמנון הרשמי של איראן עד שנת 1933, עת הוחלף בידי השאה מוחמד רזא שאה פהלווי.
השיר הולחן על ידי המלחין הצבאי הצרפתי אלפרד ז'אן-בטיסט למר.
המילים החדשות נכתבו על ידי ביג'אן תאראקי בעקבות בקשתו של מנצח התזמורת האיראנית, שפימאן סולטאני, לשכתב את ההמנון.
"ההמנון המלכותי של איראן" (בפרסית: ) היה ההמנון הלאומי של איראן משנת 1933 עד המהפכה האיסלאמית בשנת 1979, שבה הוחלף שלטון השאה בשלטון אסלאמי.
ההמנון מתאר ומפאר את השאה ושושלתו.
"הו איראן" (בפרסית: ) הוא המנון איראני פופולרי, אשר אף על פי שמעולם לא קיבל מעמד רשמי, שימש כהמנון בפועל בתקופת המעבר שבין נפילת השאה לאימוץ ההמנון "שתהיה איראן נצחית".
מילות השיר חוברו בידי חוסייני גול-אֶ-גולאב בשנת 1946 והשיר הולחן בידי רוחאללה ח'אלגי.
מכיוון שבשיר אין נטיות פוליטיות לעומת ההמנון הרשמי כיום המפאר את המהפכה האסלאמית וההמנון הרשמי בתקופת השאה שפיאר את השאה, רבים באיראן, בין אם הם תומכים בעקרונות האסלאמיים ובין אם לאו, תומכים באימוץ שיר זה כהמנונה הרשמי של איראן.
"שתהיה איראן נצחית" (בפרסית: ) היה ההמנון של איראן בין השנים 1980 ו-1990. הוא הולחן על ידי אבו אלגאסם הלאת.
ארץ ההרים, ארץ פלג מים הוא ההמנון הלאומי של אוסטריה.
השיר הפך להמנון אוסטריה ב-22 באוקטובר 1946. מילותיו חוברו על ידי פאולה מולדן, ואת לחנו כתב וולפגנג אמדאוס מוצרט זמן קצר לפני מותו.
ישנם הגורסים כי הלחן לא חובר על ידי מוצרט אלא על ידי יוהאן הולצר, שהיה מלחין ובונה חופשי.
תרגום לעברית תעתיק עברי גרמניתארץ ההרים, ארץ פלג מים
ארץ הפטיש והסדן, עתידה מבטיח
משמחת בני עמך ברוב הודך
מושא למריבות, רבים חשקו בך,
שוכנת את לבטח בלב היבשת
ראי אותנו פוסעים באמונה ובחרות
מולדתנו, קבלי שבועת אמונינו לך,
ההמנון הלאומי של אוקראינה הולחן בשנת 1863 על ידי מיכאילו ורביצקי - מלחין מערב אוקראיני וכומר יווני-קתולי על מילות השיר הפטריוטי שנכתב ב-1862 על ידי פאבלו צ'ובינסקי - אתנוגרף ומשורר מאזור קייב שהוגלה על ידי שלטון הצאר לארכנגלסק.
השיר בוצע לראשונה בפומבי על ידי מקהלה על במת תיאטרון "אוקראינה" בלבוב, אז תחת שלטון אוסטרי.
ההמנון פורסם בגרסתו המוזיקלית של ורביצקי בשנת 1865 ונפוץ בכל האזורים המיושבים באוקראינים.
התמליל דומה במידה מסוימת להמנוני פולין וסרביה ואף לישראל.
ב-1917 נהיה השיר להמנון הלאומי של הרפובליקה העממית האוקראינית שלא ארכה ימים רבים.
בשנת 1939 גרסה שלו הייתה להמנון הרפובליקה האוטונומית של אוקראינה הקרפטית, שקמה בעקבות הסכם מינכן וחוסלה על ידי הכיבוש ההונגרי.
אחרי פירוק ברית המועצות והקמת אוקראינה העצמאית, ב-15 בינואר 1992 בחרה הראדה העליונה האוקראינית בשיר ובלחן זה כהמנון הלאומי של המדינה.
ב-6 במרץ 2003 החלטה זו קיבלה תוקף נוסף ב"חוק ההמנון של אוקראינה".
בהחלטתו ב-6 במרץ 2003 הפרלמנט קבע שינוי נוסח ההמנון מ: "אוקראינה לא אבדה, לא תהילתה ולא חרותה"
ל"תהילת אוקראינה לא אבדה ולא חרותה".
אך למרות זאת העם בדרך כלל שר את הנוסח המקורי.
תרגום לעברית תעתיק עברי אוקראיניתלא אבדו עוד באוקראינה החירות והתהילה,
לנו, האחים הצעירים, יחייך עוד הגורל.
כטל בקרני החמה ייעלמו אויבינו,
ועוד אנו, האחים, נשלוט בארצנו.
בחריין שלנו הוא שם ההמנון הלאומי של בחריין.
שתי גרסאות שונות נוצרו עם לחן זהה אך מילים שונות.
הגרסה הראשונה הייתה בשימוש החל משנת 1971 אז קיבלה בחריין את עצמאותה ועד שנת 2002. ההמנון השני בשימוש מאז ששליט המדינה חמד אבן עיסא אל-ח'ליפה הכתיר עצמו למלך והפך את מדינתו לממלכה.
המילים המקוריות של ההמנון נכתבו על ידי מוחמד סודקי עיאש.
המלחין של המנגינה נותר אנונימי.
ערבית תעתיק עברי תרגום לעברית بحريننا
עקרונותיה הם השריעה, הערביות והערכים
חֲיִי ארצי הוא ההמנון הלאומי של איחוד האמירויות הערביות.
לחן ההמנון נכתב על ידי מוחמד עבד אל-והאב והוא אומץ רשמית בשנת 1971, ואילו המילים נכתבו על ידי עארף א-שייח' והן התקבלו רשמית בשנת 1986.
ערבית תעתיק עברי תרגום לעבריתعيشي بلادي عاش اتحاد إماراتنا
نفديك بالأرواح يا وطنעִישִׁי בִּלַאדִי עַאשַׁ (א)תִּחָאדֻ אִמָארָאתִנָא
נַפְדִיכִּ בִּ(א)לְאַרְוָּאח יָא וַּטַןחֲיִי ארצי יחי איחוד האמירויות
חיזקתיך בשם האל, הו מולדת
האל הגן עלייך מתהפוכות ההיסטוריה
כל עוד אנו חיים נהיה נאמנים נהיה נאמנים
אנו בטוחים והדגל נותר על כנו, הו אמירויותינו
סמל הערביות כולנו מקריבים עבורך
אנו מקריבים עבורך את נשמותינו, הוי מולדת
זה הבית של האמיצים (בפשטו: دا د باتورانو کور) הוא ההמנון הלאומי של האמירות האיסלאמית של אפגניסטן זהו שיר א-קפלה ללא כלי נגינה שנחשבים לאיסור בעיני האסלאם.
ההמנון היה בין השנים 1996–2001 ששלט הטאליבן באפגניסטן עד לפלישה האמריקאית ב-2001. ב-2021 אחרי סיום נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן ועליית הטליבאן לשלטון הוחזר ההמנון.
בהמנון מתואר שאפגניסטן היא הבית של האמיצים (השהידים) ושהם יילחמו נגד כל מי שרוצה לכבוש את ארצם.
פאשטו אנגלית תרגום לעבריתساتو يې پۀ سرو وينو
אנחנו מגנים עליו בדמנו, זה ביתם של הקדושים!
זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים!
כל האבנים והשיחים שלך נראים לנו כמו אבני אודם!
דם נשפך עליהם, כולם אדומים כמו ורדים!
אתה חושב שאפשר לכבוש אותו?
אנחנו נגן על החופש שלך, כל עוד חיינו נמשכים!
נזכור את ההיסטוריה שלך, כל עוד חיינו יימשכו!
נשרים יאכלסו אותך, זה הבית של הנשרים!
זה הבית של האמיצים, זה הבית של האמיצים
הו, הארץ היקרה שלי, הצעתי את חיי למענך!
הו, הדשא היפה שלי, הצעתי את חיי למענך!
ברגע ששוחררנו מהאנגלים, הפכנו לקבר עבור הרוסים!
תראו את הגולגולות הרבות האלה, זה מה שנשאר על ידי הרוסים!
כל אויב נכשל, כל התקוות שלהם התנפצו!
עכשיו ברור לכולם, זה הבית של האפגנים!
מולדתנו (בארמנית: Մեր Հայրենիք) הוא ההמנון הלאומי של ארמניה.
ההמנון אומץ בשנת 1991 ומבוסס על ההמנון של הרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה בשינוי המילים.
המילים נכתבו כפואמה על ידי המשורר מיכאל נלבאנדיאן ולאחר מכן צורפה מנגינה שהולחנה על ידי ברסג קאנאחיאן.
תרגום לעברית ארמנית מולדתנו, חופשייה ועצמאית
בלילות בהם לא עצמתי עין,
מי יתן ויזרח כנגד האויב.
מי יתן וארמניה תמיד תהיה עטורת תהילה.
אדם מת רק פעם אחת
אך בר מזל הוא זה
אשר מת למען החופש של אומתו.
מולדתי, האושר והשמחה שלי (באסטונית: Mu isamaa, mu õnn ja rõõm) אומץ כהמנון הלאומי של אסטוניה בשנת 1920 ושוב בשנת 1990.
המילים נכתבו על ידי יוהאן וולדמאר יאנסן ולוו במנגינה שהולחנה בשנת 1848 על ידי פרדריק פאסיוס שהיא גם המנגינה של ההמנון הלאומי של פינלנד.
השיר הוצג לציבור כיצירה מקהלתית בפסטיבל הזמר הגדול של אסטוניה בשנת 1869 ועד מהרה הפך לסמל התחייה הלאומית באסטוניה.
בשנים 1944 ו-1988, בעת קיומה של אסטונית הסובייטית, אומץ המנון שונה, כאשר המנון זה נאסר על ידי השלטון הסובייטי.
תרגום לעברית אסטונית מולדתי שמחתי,
אודה לך מעתה ועד עולם
ואוותר לך נאמן עד יום מותי,
מי יתן ויהיה לך למגן
ההמנון הלאומי של אוסטרליה, נכתב במקורו כבר בשנת 1878 כשיר עממי אוסטרלי, אך הפך להמנון הרשמי רק בסוף המאה ה-20. עד אז, המנון הממלכה המאוחדת, האל נצור המלכה שימש כהמנון הלאומי של אוסטרליה.
בשנת 1973, ממשלת הלייבור של גוף ויטלם שניסתה לקדם זהות אוסטרלית עצמאית, עם פחות מחויבות לכתר הבריטי החלה לבחון את החלפת ההמנון.
תחרות הוכרזה לחיבור המנון חדש, אולם התוצאות לא היו משביעות רצון, ולכן נערך באמצעות הלשכה לסטטיסטיקה סקר נרחב על בחירת המנון חדש מבין שלושה שירים ותיקים: 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה', 'וולסינג מתילדה', ו'שיר אוסטרליה'.
'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה' זכה בתמיכה של למעלה ממחצית הנשאלים, ואומץ על ידי הממשלה כהמנון ב-1974.
אולם כאשר חזרה המפלגה הליברלית לשלטון היא החזירה על כנו ב-1976 את 'אל נצור המלכה', עד לבדיקה נוספת.
בשנת 1977 הוצמדה שאלה בנושא למשאל עם שנערך.
למצביעים ניתן לבחור בין 'אל נצור המלכה', 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה', 'וולסינג מטילדה', ו'שיר אוסטרליה'.
למרות ששוב זכה השיר 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה', במשאל לא חל שינוי במעמד ההמנון.
רק בשנת 1984, לאחר שהלייבור חזר לשלטון בראשות בוב הוק אומץ סופית 'צעדי קדימה אוסטרליה הנאה' כהמנון לאומי, תוך כדי השמטת שני בתים, ושינויים קלים בבתים הנותרים.
גם לאחר החלפת ההמנון, נשאר ההמנון הקודם כהמנון המלכותי המושר בעת נוכחות המלכה ונציגיה באירועים.
לאורך השנים השתנה המנון על מנת להתאימו ליותר אוכלוסיות ומגדרים, וכך להופכו לשיר שיכול לייצג את כלל תושבי אוסטרליה.
בשנת 1984 עם אימוץ השיר כהמנון, שונה בו המשפט הראשון מ"בניה של אוסטרליה" ל"אוסטרלים כולנו", זאת על מנת שהשיר יכלול בתוכו גם נשים.
החל מיום 1/1/2021 הודיעה ממשלת אוסטרליה כי נוסח ההמנון ישתנה שוב, וכי את המילים "צעירים וחפשיים" יחליפו מעתה "מאוחדים וחפשיים", זאת על מנת לכלול את תושביה המקוריים של היבשת, ולבטל את הרמיזה לכך שההיסטוריה האוסטרלית החלה עם הגעתם של האנגלים.
תרגום לעברית אנגליתאוסטרלים כולנו, הבה ונגיל,
לנו אדמה זהובה ועושר לעמול עבורו,
הצעידו קדימה את אוסטרליה הנאה!
תחת הצלב הדרומי הקורן שלנו,
מישורים ללא גבול לנו לחלוק;
להצעיד קדימה את אוסטרליה הנאה!
תרגום לעברית אנגליתבני אוסטרליה, בואו נגיל
כשקפטן קוק האמיץ הפליג מאלביון,
העוז הבריטי ליווהו כל העת,
וכאן הניף את דגל אנגליה,
למרות חסרונותיה, עדיין אנו אוהבים אותה,
בזמן שאומות אחרות על פני הגלובוס
ככוכב הדרום עטור התהילה שלנו;
מי שבא לחלוק עמנו את גורלנו,
אם אויב זר יקרב אל חופינו
או יעז להניח כף רגלו על אדמתנו,
נרים נשקנו כמו אבותינו מקדם
עודם שומרים על נפש בריטית.
ההמנון של בוטסואנה, ארץ זו שלנו, אומץ בשנת 1966, שנת העצמאות של המדינה.
ההמנון נכתב והולחן על ידי קגאלמאנג טומדיסקו מוטסטה.
תרגום לעברית סטסואנה ארץ זו שלנו,
מי ייתן ושלום ישכון בה תמיד.
קמנה, נשים, קמנה עם מרץ!
הוא שמה של מדינת בוטסואנה,
ההמנון הלאומי של אזרבייג'ן ושל הרפובליקה האוטונומית של נחצ'יבאן, אומץ לאחר שהרפובליקה קיבלה את עצמאותה עם פירוקה של ברית המועצות.
ארץ מרהיבה של בנים אמיצים,
אנו נכונים לתת לך את לבנו ונשמתנו.
אנו נכונים לשפוך את דמנו עבורך.
חֲיִי באושר עם דגלך התלת-צבעי.
מי ייתן ותהפכי לגן פורח.
חיינו הם קורבנות עבורך תמיד,
הלחן חובר על ידי המלחין האזרי אוזייר חג'יביוב למילותיו של המשורר אחמד ג'וואד.
הממשלה אימצה רשמית את ההמנון בשנת 1920 עם גזירת הצו, "על מזמור המדינה של הרפובליקה של אזרבייג'ן".
בשנת 1992, לאחר נפילת ברית המועצות, החזירה רשמית ממשלת אזרבייג'ן את "Azərbaycan Marşı" כהמנון הלאומי של אזרבייג'ן.
ב-1919, בעת הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן, הודיעה הממשלה החדשה כי היא מקבלת מהציבור הצעות להמנון לאומי.
פרס של 15,000 רובלים הוענק בפועל לאזרח שהגיש את ההמנון הזוכה.
המלחין האזרבייג'ני היה אוזיר חג'ייבוב כתב שתי צעדות.
בשנת 1919 קיבלה עבודה זו את הפרס הראשון שהוכרז על ידי ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן.
המצעד השני היה "מצעד אזרבייג'ן".
ב־1922 הוחלף "מצע אזרבייג'ן" בהמנון הסובייטי "האינטרנציונל".
ב-1944, במהלך מלחמת העולם השנייה, הוחלף ההמנון הלאומי הסובייטי החדש "האינטרנציונל" והוקם בהמנון נוסף של הרפובליקה הסובייטית של אזרבייג'ן.
ב-1989, לאחר מספר שנים של שינויים שהביאו פרסטרויקה, ארגן המלחין איידין אזימוב הקלטה מודרנית של "מאזר אזרבייג'ן" בסימפוניה ומקהלה.
בסתיו אותה שנה שודר "מארש אזרבייג'ן" בטלוויזיה וברדיו באזרבייג'ן, 70 שנה לאחר שהוצג.
ההמנון הלאומי של אינדונזיה שימש כהמנון התנועה הלאומית האינדונזית שלחמה בשלטון ההולנדי, למן השמעתו ב-28 באוקטובר 1928 בטקס "סומפאה פמודא", שמשמעו במלאית "שבועת הצעירים", על ידי ואגה רודולף סופראתמאן.
עם הכרזת העצמאות ב-17 באוגוסט 1945, אומץ השיר כהמנון של אינדונזיה.
בשנת 1950 עיבד יוזף קלבר את לחנו של ההמנון לטובת התזמורת הפילהרמונית.
עיבוד זה מושמע לעיתים קרובות במסגרות רשמיות ולא רשמיות.
תרגום לעברית אינדונזית אינדונזיה, ארץ מולדתי, הארץ בה שפכתי את דמי.
שם אני עומד ישר, היות הדרכת אמי.
ארצי, מדינתי אשר אני אוהב!
אינדונזיה, ארץ דגולה, ארצנו העשירה.
אינדונזיה, ארץ שריד, שריד של כולנו.
אינדונזיה, ארץ מקודשת, ארצנו העל-טבעית.
שם אני עומד, כשומר, אדאג לאמי האמיתית.
אינדונזיה, ארץ מאירה, ארץ אשר אהבתי.
"קרלמן הגדול" (קטלאנית: "El gran Carlemany" - קרל הגדול) הוא המנון אנדורה.
ההמנון שנכתב בידי אנריק מרפני בונס (Enric Marfany Bons) והולחן על ידי ז'ואן בניוצ' אי ויוו (Joan Benlloch i Vivo), אומץ כהמנון המדינה בשנת 1921. ההמנון חוזר על המסורת המקומית כי היה זה קרל הגדול אשר הקים את המדינה.
לאחריו ועד 1993 הייתה אנדורה כפופה לשני נסיכים, האחד מצרפת אותו ירש נשיא צרפת והאחר הוא הבישוף מאורז'יי בקטלוניה.
תרגום לעברית קטלאנית קרלמן הגדול, אבי,
וממרומים העניק לי את חיי
נסיכה נולדתי, ובין שתי אומות,
מאמינה וחופשית במשך אחת-עשרה מאות,
"Lofsöngur" (בעברית: "מזמור"), ידוע גם בשם "Ó Guð vors lands" ("הו אלוהי ארצנו") הוא ההמנון הלאומי של איסלנד.
את המילים כתב מאתיאס יוכומסון (Matthías Jochumsson) (1835-1920) ואת הלחן כתב סוויינבירן סוויינבירנסון (Sveinbjörn Sveinbjörnsson).
בהמנון שלושה בתים, אך בדרך כלל נהוג לשיר רק את הבית הראשון.
ההמנון הוא למעשה מזמור דתי, כיאה לאיסלנד שלה כנסייה לאומית משלה .
עברית איסלנדית תעתיק לעברית הו אלוהי ארצנו!
סוגדים אנו לשמך המקודש עד מאוד.
מכל מערכות השמש של השמים קושרים לך כתר
בשבילך כל יום הוא אלף שנה
ואלף שנה הן יום אחד, לא יותר:
פרח נצח קטן אחד עם דמעה רוטטת
הן פרח נצח קטן אחד עם דמעה רוטטת
אנו מקריבים נפש בוערת עד מאוד.
האב האל, אדון כל איש ואיש,
מזמרים אנו את דברינו המקודשים ביותר.
אנו מזמרים ומודים אלף שנה,
שכן אתה הוא מפלטנו היחיד;
אנו מזמרים ומודים בדמעה רוטטת,
שכן אתה המכין את גורלנו.
הם צפריר הבוקר, דמעה נופלת
אנו חיים כקש רעוע עד מאוד,
אנו מתים, אם אינך האור והחיים
הה, היה בכל בוקר חיינו המשובחים מכל,
ולעת ערב מנוחתנו השמימית ומגיננו
יהיו חייה של ארץ עם דמעה צונחת
הצומחים בתלמהּ של מלכות שמים.
וייר לאוים ת'יט היילגה, היילגה נאפן!
אור סאולקרוים הימננה 'ניטה ת'ייר קראנס
פיריר ת'ייר אר אייתן טאגיר סם ת'וסינט אוור,
אוג ת'וסינט אוור טאגיר, איי מייר:
אייאט איי ליפט'אר סמאו פלוום מט' טיטראנטי טאור,
סם טילפיט'יר קויט' סין אוג טייר.
אוג פוורטנים ת'ייר, פראננטי פראננטי סאול,
קויט' פאט'יר, וור טראטין פראו קיני טיל קינס,
אוג וייר חווקום ווארט הלקאסטה מאול.
וייר חווקום אוג ת'אקום אי ת'וסינט אוור,
ת'וי ת'ו ארט ווארט איינאסטה סקוול.
וייר חווקים אוג ת'אקים מט' טיטראנטי טאור,
וארי מרקינסינס הומקוהלטי ריינאטי טאור,
סם היטנה ויט' סקינאנטי סוול.
וייר לאוים סם פלאקסטאנטי, סטראו.
וייר טיי-יים, אוו ת'ו ארט איי ליווס ת'אט' אוג ליף,
סם אט' ליפטיר אס דיפטיני פראו.
אוו, וארט ת'ו חוורטן מארקין וארט ליו-ואסטה ליף,
וור לייט'וי אי טאגאן-נא ת'רייט
אוג אוו חוולטין וור הימנסקה חווילט אוג וור ליף
אוג וור הרטו-יי או ת'יואוט' .ליפסינס פראייט.
וארט'י קרוואנטי ת'יואוט'ליף מט' ת'ווראנטיר טאור,
סם ת'ראסקאסט אוו קויט'ריקיס פראייט.</div></poem>
המנון אורוגוואי, "בני המזרח, המולדת או הקבר" (בספרדית: Orientales, la Patria o la tumba), הוא ההמנון הלאומי של הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי.
מילות ההמנון נכתבו על ידי פרנסיסקו אקוניה דה פיגרואה (Acuña de Figueroa) שכתב גם את המנון פרגוואי.
מילות השיר הוכרזו באופן רשמי כהמנון ביום 8 ביולי 1833. השיר הולחן בידי פרנסיסקו חוסה דבלי (Debali), שפעל בשתוף פעולה עם פרננדו קיחאנו (Quijano) ובוצע לראשונה ביום 19 ביולי 1845. כשלוש שנים לאחר מכן, ביום 25 ביולי 1848, הוכר הלחן כזה של ההמנון הרשמי.
תשעים שנה לאחר מכן (20 במאי 1938, צו חדש כלל בשיר שינויים מאת חררדו גראסו (Grasso) ובנונה קלקבקצ'יה (Calcavecchia)
תרגום לעברית ספרדיתבני המזרח, המולדת או הקבר
זעקה זו את ארצנו הושיעה.
זכותנו למתנה קדושה זו של תהילה
אלוהים, שמור על איי שלמה שלנו הוא ההמנון של איי שלמה.
ההמנון הוכרז כרשמי בשנת 1978, לאחר הכרזת העצמאות.
המלים נכתבו על ידי פנפסה בלקנה ומטילה בלקנה, לחן של פנפסה בלקנה.
תרגום לעברית אנגלית אלוהים, ברך את איי שלמה שלנו מחוף לחוף
ברוכים כל אנשינו וכל אדמותינו
שאנשים אחים יהיו, עשה שאומות תראינה
את איי שלמה שלנו, איי שלמה שלנו
ההמנון הלאומי של בורונדי הוא ה-Burundi Bwacu, או "בורונדי האהובה", החל לשמש בתור המנון הלאומי של המדינה בשנת 1962, עם הכרזת העצמאות של המדינה.
מילות השיר חוברו על ידי קבוצת כותבים בהובלתו של ז'אן-בפטיסט נתאהוקאג'ה, כומר קתולי, והולחן על ידי מארק בארנגייבו.
השיר נכתב בקירונדי ובצרפתית, שתי השפות הרשמיות של המדינה.
תפסי את מקומך במזמור הלאומים,
עם כוונות טהורות וזכות היכנסי לעצמאותך,
פצועה וחבולה, נשארת אדונית לעצמך.
מתרוממת בכבוד לשורת העמים החופשיים
קבלי אם כן את ברכות העמים
החוצים את העולם, מצלצלים בשמך
בורונדי האהובה, מורשת אבות אבותינו הקדושה
באומץ לבך גם ניחן כבודך
רננו את זוהרה של החירות שנכבשה שנית
בורונדי האהובה, הראויה לאהבתנו העדינה ביותר,
נשבעים אנו לשירותך האציל, בידינו, בליבנו ובחיינו,
מי יתן והאל שהעניקך לנו, ישמרך כמושא הערצתנו
פוראבר מרשל איילנדס או בעברית איי מרשל לעד הוא ההמנון הרשמי של מדינת איי מרשל.
ההמנון נכתב על ידי הנשיא לשעבר של המדינה אמטה קבואה.
תרגום לעברית מרשלית אנגליתהאי (הלב) שלי שוכן מעבר לאוקיינוס;
כמו זר פרחים על פני הים;
עם (ה)אור של "מֵקַר" מהרחק למעלה;
הזורח עם הבוהק של קרני החיים;
לעולם לא אעזוב את ביתי היקר והמתוק;
אלוהי אבותינו, הגן על איי מרשל וברך אותם לעד.
הימני אי פלאמוריט (באלבנית: Himni i Flamurit - "המנון לדגל") הוא ההמנון הלאומי של אלבניה.
ההמנון חובר על ידי המשורר האלבני אלכסנדר סטאברה דרנובה.
ההמנון פורסם לראשונה בעיתון האלבני לירי א שקיפריה (באלבנית: חופש לאלבניה), שהתפרסם בסופיה שבבולגריה בשנת 1912. לאחר מכן הודפס ההמנון במסגרת ספר השירים של דרנובה שנקרא "אנדרה א לוטה" (באלבנית: Ëndra e lotë, חלומות ודמעות), שיצא לאור בבוקרשט.
ההמנון הולחן על ידי המלחין הרומני צ'יפריאן פורומבסקו.
תרגום לעברית אלבנית מאוחדים סביב הדגל
עם רצון אחד ומטרה אחת,
הבה נתחייב מילה של כבוד,
רק מי שהוא בוגד מלידה.
מי שהוא אמיץ, לא יודע מורא,
אבל מת, מת כמו גיבור.
בשביל להגן תמיד על המולדת,
לא נטוש אף אחת מזכויותינו,
כאן אין זה המקום של האויבים.
שיר החיילים (באירית: Amhrán na bhFiann) הוא ההמנון הלאומי של אירלנד.
השיר מושר כהמנון באירית וגרסה זו מתורגמת מגרסה קדומה יותר בשפה האנגלית.
את השיר הלחינו פיאדר קירני ופטריק היני.
קירני היה גם זה שכתב את מילות השיר באנגלית.
ליאם או רין תרגם את השיר, מאוחר יותר, כאמור, לגאלית אירית.
ההמנון הלאומי של אירלנד מורכב משני בתים בלבד מתוך השיר המקורי המורכב ממספר בתים.
"ההצדעה לנשיא", שאותה מנגנים (ללא מילים) באירועים רשמיים בהשתתפות נשיא או נשיאת אירלנד, מורכבת מארבע התיבות המוזיקליות הראשונות של השיר ולאחריהן חמש האחרונות (מתוך ההמנון).
השיר נכתב בשנת 1907 עם מילותיו של פיאדר קירני.
הוא הלחין את השיר יחד עם פאטריק היני.
את מילות השיר פרסם לראשונה בולמר הובסון בשנת 1912. התרגום לשפה האירית היה פרי עטו של ליאם או.
רין, שניסח גם את הטיוטות בשפה האירית לחוקת מדינת אירלנד החופשית ב-1922 ולחוקה האירית ב-1937. המילים באירית התפרסמו לראשונה במגזין "טוגלאך" (של צבא ההגנה האירי) ב-3 בנובמבר 1923.
שיר החיילים היה פופולרי בקרב רפובליקנים איריים, והמורדים משירות הדואר האירי במרידת חג הפסחא שהתרחשה בשנת 1916 נהגו לשיר אותו גם כן.
מאוחר יותר הוא היה פופולרי בקרב האסירים במחנות המעצר הבריטיים.
השיר אומץ לבסוף כהמנון לאומי בחודש יולי שנת 1926.
אלוהים, נצור את המלך היה ההמנון הרשמי של הממלכה המאוחדת, ובכללה אירלנד, עד להקמת מדינת אירלנד החופשית בשנת 1922. חלק מהאירים המשיכו להשתמש בהמנון הישן, דבר שהטריד את הנהגת אירלנד החופשית וגרם למבוכה ואי נוחות.
במקרה מסוים סירב המושל הכללי ג'יימס מק'ניל להשתתף באספה ציבורית בטריניטי קולג' כשגילה שהמכללה מתכננת להשמיע את ההמנון הישן במהלך ביקורו.
גם אחרי אימוץ ההמנון החדש, מיעוט של אירים המשיך לשיר את ההמנון של הממלכה המאוחדת.
בשנת 1934 רכשה הממשלה האירית את זכויות היוצרים על השיר במחיר של 1,200 פאונד.
ההמנון המושר הוא למעשה הפזמון של השיר המלא.
תרגום לעברית אירית חיילים אנחנו
לא עוד הארץ העתיקה היא ההורה
הלילה אנו מאיישים את פער הסכנה
למען ארין מגיעים החיים או המוות
בקרב שאגות התותחים והרובים הרועמות
את שיר החיילים נשירSinne Fianna Fáil
תרגום לעברית אנגלית אירית נשיר שיר, שיר של חיילים
בעת שאנו מתקהלים מדורותינו הרושפות
חסרי סבלנות לקראת הקרב הקרב ובא
ואנו מחכים לאורו של הבוקר
לא עוד ארץ אבותינו תשכן עריץ או עבד
הלילה אנו מאיישים את תהום הסכנה
בקרב שאגות התותחים ורעם הרובים
וכבשו תחת אותו דגל ישן
אנו ילדים של גזע לוחם
שלא ידע אף פעם חרפה
בני הגאליים, אנשי הארץ הכבושה
היום לו חיכינו רבות מבקיע
אש המדורות במחנותינו בוערת נמוך
שם הם מחכים לאויב הסקסוני
אז שירו את שיר החיילים
המשיכי לצעוד, ארץ הבהאמה (באנגלית March On, Bahamaland) הוא ההמנון הלאומי של איי בהאמה.
ההמנון הולחן על ידי טימותי גיבסון ואומץ רשמית בשנת 1973.
תרגום לעברית אנגלית הרימי את ראשך לשמש העולה, ארץ הבהאמה;
המשיכי לצעוד אל התהילה, דגלייך הבוהקים מתנוססים אל על.
ראי כיצד העולם מציין את דרך התנהגותך!
הישבעי להצטיין באמצעות אהבה ואחדות.
בעודך ממשיכה קדימה, צעדי יחד למטרה משותפת נעלה יותר;
התייצבי אל מול השמש, על אף שמזג האוויר מסתיר את השרטון הרחב והבוגדני.
הרימי את ראשך לשמש העולה, ארץ הבהאמה,
עד שהדרך שעברת תוביל אותך לאלוהייך, המשיכי לצעוד, ארץ הבהאמה.
(בפורטוגזית: ) הוא ההמנון הלאומי של אנגולה.
הוא נכתב על ידי מנואל רואי אלבש מונטירו והולחן על ידי רואי אלברטו ויירה דיאש מינגאש.
ההמנון אומץ בשנת 1975 עם קבלת עצמאותה של אנגולה.
תרגום לעברית פורטוגזית הו מולדת, לעולם לא נשכח
הו מולדת, אנו מצדיעים לבנייך
אנו מוקירים את העבר ואת ההיסטוריה שלנו,
שכן בעבודתנו אנו בונים את האדם החדש.
מהפכה באמצעות הכוח של העם!
הבה נרים את קולותינו החופשיים
מתוך הזדהות עם עמים מדוכאים.
יחד עם הכוחות המתקדמים של העולם.
מתוך שבועה הוא ההמנון הלאומי של אלג'יריה.
הוא נכתב על ידי מופדי זכריא בשנת 1956, עת ישב בכלא השלטונות הקולוניאלים הצרפתים, ששלטו באותה עת באלג'יריה.
ההמנון הולחן על ידי המלחין המצרי, מחמד פאוזי.
ההמנון אומץ רשמית בשנת 1963, זמן קצר לאחר קבלת עצמאותה של אלג'יריה.
ערבית תעתיק עברי תרגום לעבריתقسما بالنازلات الماحقات
אנו מרדנו לחיים או למוות
וגמרנו אומר כי אלג'יריה תחיה
אנו צבא אשר למען האמת מרדנו
לא היה מי שיקשיב לנו כשדיברנו
אז לקחנו לנו למקצב את צליל אבק השריפה
וניגנו לנו כלחן את מנגינת המקלע
הו צרפת, חלפה עת התוכחה
וחתמנו אותה כשם שחותמים ספר
הו צרפת, זהו יום הדין
אז היכוני וקחי מאיתנו את התשובה
חזית השחרור, נתנו לך התחייבות
צעקת המולדת היא משדה הקרב
כבר הושטנו לך יד, הו תהילה
אנטיגואה הנאווה, אנו מצדיעים לך הוא ההמנון הלאומי של אנטיגואה וברבודה.
המילים נכתבו על ידי נובל ריצ'רדס והלחן נכתב על ידי וולטר צ'יימברס.
ההמנון אומץ רשמית בשנת 1967, כאשר אלוהים נצור את המלך הוא עודנו ההמנון המלכותי.
תרגום לעברית אנגלית אנטיגואה וברבודה הנאווה!
חזקים ואיתנים בעת שלום או סכנה
בעודך חותרת תמיד, מחפשת תמיד,
בעוד אינכם חסים על דבר, בעודכם נותנים את הכול.
כשכל אחד מתאמץ וכולם משיגים
חֱיו בשלום מקום שהאדם חופשי.
אלוהי האומות, מי ייתן וברכותיך
בעודך שולח תמיד גשם ואור שמש,
לא להיכשל, להמשיך תמיד כולם
המנון הניצחון (בדגארה: Ditanyè, בצרפתית: L'Hymne de la victoire) הוא ההמנון הלאומי של בורקינה פאסו.
השיר נכתב על ידי הנשיא תומא סנקרה ואומץ בשנת 1984, עת שינתה המדינה את שמה מוולטה עילית לבורקינה פאסו והחליפה את המנונה מ"ההמנון הלאומי הוולטאי".
מעמדו של ההמנון מעוגן בחוקה בסעיף 34 המפרט את סמליה הלאומיים של המדינה.
תרגום לעברית צרפתית נגד שבט משפיל בן אלף שנים
באה חמסנות מרחוק כדי לשעבד במשך מאה שנים.
נגד רוע ציני המתגלם בצורת
אבל הכישלונות, ההצלחות, הזיעה, הדם
חישלו את עמנו האמיץ והִפרו את מאבק הגבורה שלו.
ולילה אחד יחיד איגד יחד
את ההיסטוריה של עם שלם,
ולילה אחד יחיד הניע את מצעד הניצחון שלו.
לילה אחד יחיד פייס את עמנו
המולדת או המוות, אנחנו ננצח!
ניזונים מהמעיין מלא החיוּת של המהפכה,
במרץ הלילי, מביא הברכה של 4 באוגוסט
לא היה נשק ביד, אלא גם ומעל לכל
השלהבת בלבם כדי לשחרר בצדק
את פאסו לנצח משלשלאות כל מי
שפה ושם זיהמו את הנשמה הקדושה של עצמאות, של ריבונות.
וישובה מעתה בכבודה שקיבלה בחזרה,
האהבה והאושר משותפים עם האנושיות,
העם של בורקינה שר המנון ניצחון
בוז לניצול של אדם בידי אדם!
הלאה עבור האושר של כל אדם
על ידי כל בני האדם של היום ומחר, על ידי כל בני באדם כאן ולתמיד!
מהפכה עממית היא מיץ המזין אותנו.
אמהות נצחית של קדמה בפני האדם.
מדורה נצחית של דמוקרטיה בהסכמה,
מקום בו לזהות הלאומית יש סוף סוף אזרחות,
מקום בו האי-צדק מאבד את מקומו לתמיד,
ומקום בו ידי בוני עולם קורן
מבשילות בכל מקום את יבול ההבטחות הפטריוטיות, ושמשות השמחה האינסופיות זורחות.
ההמנון הלאומי של אל סלוודור (בספרדית: Himno Nacional de El Salvador) נכתב על ידי הגנרל חוסה חואן, ומנגינתו הולחנה על ידי האיטלקי חואן אבארל בשנת 1856. ההמנון אומץ ב-15 בספטמבר 1879, והוכר רשמית ב-11 בדצמבר 1953 על ידי הממשלה.
באירועי ספורט וטקסים דיפלומטיים רשמיים נהוג לרוב לנגן את הפזמון של ההמנון בלבד.
נקדיש את חיינו ללא לאות למענה
אל סלבדור חלמה תמיד באופן אצילי.
להשיג מטרה זו כי היא הייעוד הנצחי שלה,
השמירה על יעד זה, היא התהילה הגדולה שלה.
עם אמונה בלתי מעורערת בדרכנו
מהתנגשות עם חוסר נאמנות נתעבת,
מהיום בו הדגל שלה נישא גבוה,
החופש הוא הנחת היסוד אשר מובילה אותה;
אלפי פעמים היא הגנה על זכות זו,
את כוחה של שנאה ורודנות מחרידים.
ההיסטוריה שלה הייתה עקובה מדם ועצובה,
אולם באותו הזמן גם נשגבת וזוהרת,
ולקח רב ערך לגאווה ספרטנית.
לא ניתן להכחיש את הגבורה המולדת שלה
בכל אדם קיים הגיבור האלמותי
אשר יודע כיצד לשמור על
ערכי הגבורה הוותיקים והנודעים שלה
אשר באמצעותה תמיד הושגה התהילה
על ידי שמירת כבוד המולדת.
וביסוס מעשיה על היושר והצדק
הם בשבילה, ללא תחבולות מגונות,
כי האושר שלה טמון בשלום.
ההמנון הלאומי של בוסניה והרצגובינה (בבוסנית: Državna himna Bosne i Hercegovine) אומץ ב-25 ביוני 1999, עם חקיקתו של חוק ההמנון הלאומי של בוסניה והרצגובינה.
ההמנון החליף את ההמנון הקודם, "האחת והיחידה" (Jedna si jedina).
מנגינת ההמנון, אשר בתחילה היה ללא מילים, הולחנה על ידי דושאן שסטיץ' ונקראה "אינטרמצו", כותרת שעדיין משמשת לעיתים עבור שם ההמנון.
המילים נכתבו על ידי שסטיץ' ובנימין איסוביץ', התקבלו על ידי ועדה פרלמנטרית בפברואר 2009, ובסופו של דבר לא אושרו באופן רשמי.
ניסיונות נוספים לקבוע מילים רשמיות להמנון נעשו בשנים 2016 ו-2018, אך לא הצליחו.
ממלכת דרקון הרעם הוא ההמנון הלאומי של בהוטן, קרוי דרוק צנדהן בשפת המקור.
בעשורים הראשונים לעצמאותה של בהוטן לא היה למדינה המנון לאומי.
בשנת 1953 ביקור ממלכתי מתכונן של ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו עורר את הצורך באימוצו של המנון לאומי.
מילות ההמנון נכתבו על ידי גיאלדון תינלי, והוא הולחן על ידי אקו טונגמי.
ההמנון המקורי התבסס על מלודיה עממית בהוטנית אך שונה פעמיים מאז, גם מילות ההמנון קוצרו מ-12 שורות ל-6.
"אנו מצדיעים לך מולדתנו" הוא ההמנון הלאומי של אקוודור.
הוא נכתב על ידי המשורר חואן לאון מרה (Juan León Mera, שלימים היה לנשיא בית הנבחרים של אקוודור) והולחן על ידי אנטוניו נאומנה (Antonio Neumane) לבקשת בית הנבחרים האקוודורי.
ההמנון לא אומץ באופן רשמי על ידי המדינה עד 29 בספטמבר 1948. ההמנון כולל שש פסקאות.
בצורה העממית שרים רק את הפסקה השנייה ואת הפזמון לפניה ואחריה.
פזמון (בא לפני ואחרי כל פסקה):
אלוהים, שמור על סווזילנד (סיסוואטי: Nkulunkulu Mnikati wetibusiso temaSwati) הוא ההמנון הלאומי של אסוואטיני.
ההמנון, שבנוי כבית אחד, הוא שילוב בין המקורות האפריקאיים של המדינה ובין סגנונות מערביים ששלטו באזור עד לקבלת העצמאות בשנת 1968, שהיא גם השנה בה אומץ ההמנון.
תרגום לעברית תעתיק עברי סיסוואטי אלוהינו, יוצר כל הטוב בסווזילנד
אנחנו מודים לך על מזלנו הטוב
אנו מודים לך על מלכנו
ואנו מודים לך על ארצנו היפה, הגבעות והנהרות
שברכותיך יהיו רבות גם על יורשי העצר של מדינתו
תודה על שבחרת להעניק לנו חוכמה ועל שלא נתת בנו שום זדון
תודה על שחיזקת אותנו, אדוננו הנצחינְקוּלוּנְקוּלוּ מְנִיקַטִי וֵטִיבּוּסִיסוֹ טֵמַסְוַטִי
בוליביאנים, גורל מועדף ביותר (בספרדית: Bolivianos, el Hado Propicio) הוא ההמנון הלאומי של בוליביה.
השיר אומץ כהמנון הלאומי של בוליביה בשנת 1851.
מילות השיר נכתבו על ידי חוזה איגנסיו דה סנחינס אשר נמנה עם חותמי מגילת העצמאות של בוליביה וחוקת בוליביה הראשונה.
השיר הולחן על ידי לפולדו בנדטו וינצ'נטי האיטלקי.
ההמנון הרשמי של איי פוקלנד, בהיותם טריטוריה של הממלכה המאוחדת, הוא אלוהים נצור את המלך (המנון הממלכה המאוחדת).
שיר הפוקלנדים משמש ההמנון הלא-רשמי של האיים.
אלוהים, ברך את אנגווילה הוא ההמנון הלאומי של הטריטוריה הבריטית אנגווילה, ההמנון נחשב להמנון המקומי הרשמי, בעוד שההמנון הלאומי הרשמי הוא אלוהים נצור את המלך.
תרגום לעברית אנגלית אלוהים ברך את אנגווילה
כך תמיד נצעד (חזרה על שלוש השורות האחרונות)
בוגנוויל שלי הוא המנון האזור האוטונומי של בוגנוויל בפפואה גינאה החדשה.
ההמנון אומץ רשמית בשנת 2018. הוא מושר ללחן של "השיר של אוסטרליה" , אותו הלחין קרל לינגר .
הוא קיבל מעמד רשמי במסגרת חוק הדגל, הסמל וההמנון של בוגנוויל משנת 2018.
CHORUSאלוהים יברך את מולדתנו היפהמפסגות הרים ועד חולות זהוביםארץ האמיצים וארץ החופשייםהאמיצים והחופשייםהעוטפת את בניה בידיכםתחת הצלב הדרומי אנו עומדיםמשפחה נוצרית אדירה אחת
מקהלה:הו בוגנוויל,בוגנוויל שלי,ברך את בוגנוויל.
חיוך אלוהים על פניההגאווה והשמחה של כל הגזעהיא לובשת תחת זוהרה הסגולאת מעטה הירוק שלההיום אנו מתחייבים על אהבתנו ועל חיינואנחנו נעמוד לצידך בכל מחלוקתביתנו היקר, מולדתנו
תבורכי עד אינסוף הידוע גם בשם המנון קרנשטוק הוא שיר ששימש כהמנונה הרשמי של הרפובליקה האוסטרית הראשונה מ-1929, וכן של אוסטריה הפשיסטית עד 1938, האנשלוס.
ברפובליקה האוסטרית השנייה, שקמה ב-1945, אומץ השיר "ארץ ההרים, ארץ פלג מים" (גרמנית: Land der Berge, Land am Strome) בתור המנון אוסטריה הרשמי ב-22 באוקטובר 1946.
הלחן מתבסס למעשה על אותו הלחן של ההמנון הקיסרי האוסטרי אותו הלחין יוזף היידן.
המילים ל'תבורכי ללא סוף' נכתבו בידי אוטוקר קרנשטוק ב-1920.
מילות הגרסה הסופית מ-1929, לאחר שאומץ רשמית כהמנון אוסטריה בהחלטת הקנצלר יוהאן שובר (הבתים השני והשלישי לא דוקלמו):
תרגום לעבריתגרמנית1. תבורכי עד אינסוף,
אהבה גרמנית, עדינה ורכה –
ארץ אבות, כמה את יפה
2. ללא כפייה, ללא עבדות,
באומץ עז ועם מבט מישיר,
העפילי אל על בנתיב אל האושר,
3. ארץ המזרח קוראים לך,
קורע את הלילה והאפלה לגזרים,
המנון איי קוק (במאורית: , תרגום לעברית: "אלוהים הוא אמת") הוא ההמנון הלאומי של איי קוק.
ההמנון אומץ בשנת 1982, והחליף את ההמנון הניו זילנדי שהיה נהוג קודם לכן, באיים.
בשנת 1982, הוכרז השיר כהמנון הרשמי של איי קוק, בתיקון סעיף 76(D) לחוקת איי קוק.
קודם לכן ההמנון היה ההמנון הלאומי של ניו זילנד.
בשנת 2017, הציע הפרלמנט של איי קוק להחליף שתי מילים מהשיר: (תרגום: כל איי הים) בשתי המילים (תרגום: איי קוק).
השינוי לא מצא חן בעיני תושבי האיים.
הם ציינו שהמילים החדשות אינן חלק משפתם, המאורית שנהוגה באיי קוק וכי השינוי פוגע בבני הזוג דייוויס, מחברי ההמנון.
המילים במאורית (של איי קוק) ותרגום לעברית:
"ניצחון" (באבחזית: Аиааира) הוא ההמנון הלאומי של מדינת אבחזיה, המוכרת חלקית.
הוא אומץ בשנת 1992. המילים נכתבו על ידי המשורר גנאדי עלמיה, והמוזיקה הולחנה על ידי ולרי צ'קדואה.
המילים נכתבו לאחר הכרזת העצמאות של אבחזיה בשנת 1992. השראה לשיר המהפכני האבחזי "קיאראז" (באבחזית: "Кьараз") שמקורו בתקופת הרפובליקה הדמוקרטית קצרת הימים של גאורגיה (1918–1921).
בשנת 1994, לאחר מלחמת העצמאות האבחזית, הלחין ולרי צ'קדואה את ההמנון לבקשתו האישית של נשיא אבחזיה הראשון, ולדיסלב ארדזינבה .
צ'קדואה, שלמד אצל סרגיי פרוקופייב ודמיטרי שוסטקוביץ', שילב מוטיבים עממיים שונים בהמנון.
צ'קדואה, שסירב לתמלוגים עבור היצירה, כתב את ההמנון בחורף בבית קפוא ולא מחומם, אך קיבל דיור כתודה מהנשיא.
ההמנון אומץ רשמית על ידי אספת העם ב-24 באוקטובר 2007 בחוק החוקתי של רפובליקת אבחזיה "על ההמנון הממלכתי של רפובליקת אבחזיה", מס' 1873-s-IV, שנחתם על ידי הנשיא סרגיי בגאפש ב-2 בנובמבר 2007.
המנון האיחוד הסובייטי היה ההמנון הלאומי של ברית המועצות.
מילות השיר נכתבו על ידי סרגיי מיכאלקוב וגבריאל אל-רגיסטן ומנגינתו של השיר הולחנה על ידי אלכסנדר אלכסנדרוב.
מאז ועד 1977, מילות השיר לא הושרו כהמנון.
ב-1977, לציון 60 שנה למהפכה, הוחזרו מילות ההמנון אך שונו כך שלא יכללו את סטלין, שינוי שערך מחבר הגרסה המקורית, מיכאלקוב.
לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991 אימצה רוסיה המנון חדש, אולם בשנת 2000 בכהונתו של ולדימיר פוטין כנשיא אומץ ההמנון הסובייטי מחדש כהמנון של רוסיה, אך עם מילים חדשות שגם אותן כתב סרגיי מיכאלקוב, ולא כללו התייחסות ללנין, לקומוניזם ולדגל האדום.
עבריתרוסיתרומנטיזציה הברית שלא תיהרס של הרפובליקות החופשיות
תחי את שנוצרת על פי רצון העמים,
חזקה ומאוחדת – ברית המועצות!
מעוז נאמן של אחוות העמים!
המפלגה של לנין – הכוח של העם
במהלך הסערות זרחה לנו שמש החירות,
ולנין הגדול האיר את דרכנו:
לעניין הנכון הוא הוביל את העמים
נתן השראה לעמל ומעשי גבורה!
בניצחון הרעיונות בני האלמוות של הקומוניזם
אנו רואים את עתיד מדינתנו,
לדגל האדום של מולדת יקרה
שירם של הגרמנים הוא ההמנון הלאומי של גרמניה.
השיר נכתב על ידי אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן והולחן על ידי יוזף היידן.
הופמן פון פאלרסלבן כתב את המילים בשנת 1841. הלחן של היידן נכתב ב-1797 ושימש כהמנון האימפריה הרומית הקדושה.
לאחר שהאימפריה פורקה על ידי נפוליאון בונפרטה היה השיר להמנון הלא רשמי של אוסטריה.
בעת פרסומו ניכר היה כי השיר מיועד להיות מושר לצלילי הלחן של היידן, מאחר שפון פאלרסלבן פרסם את המלים יחד עם תווי הלחן של היידן.
הלחן של היידן החל את דרכו כשיר בשם Gott erhalte Franz den Kaiser, שהוקדש לפרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
היידן כתב את השיר ב-1797, וייתכן שהוא שילב בו חלקים משיר עם קרואטי בשם Stal se jesem.
הגרסה המקורית נכתבה לקול בליווי גולמי לפסנתר.
מעט לאחר מכן עיבד המלחין את היצירה לתזמורת, ומאוחר יותר ביסס עליו פרק וריאציות ברביעייה אופ' 76 מס' 3, המכונה כיום "הקיסר".
גרסה זו היא כיום הגרסה המוכרת ביותר של השיר.
ב-1799 פרסם היידן גם גרסה לפסנתר סולו של פרק הווריאציות מן הרביעייה.
השיר נכתב בימים בהם גרמניה לא הייתה מדינה מאוחדת אלא אוסף של הרבה מדינות קטנות, וביטא את שאיפתו של פון פאלרסלבן לגרמניה חזקה ומאוחדת.
בעת כתיבתו נחשב הטקסט מהפכני ובעל קונוטציה ליברלית, מאחר שקריאה לאיחוד גרמניה לוותה בדרך כלל בקריאה לחופש העיתונות וזכויות אדם אחרות.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, ב-11 באוגוסט 1922, התקבלו כל שלושת בתי השיר כהמנון הלאומי של רפובליקת ויימאר של גרמניה.
באזור הכיבוש הבריטי של חבל הריין נאסרה השמעת ההמנון ללא אישור השלטון הצבאי, מחשש להתעוררות סערת רגשות.
לאור מלחמת העולם השנייה ניתן אמנם לקבל מהבתים הראשונים של השיר קונוטציה של מסר מיליטריסטי חבוי, אך זו לא הייתה כוונתו הראשונית של פון פאלרסלבן.
ב-1921 נכתב בית רביעי לשיר, אך הוא לא נתקבל כחלק מההמנון הלאומי.
בתקופה גרמניה הנאצית היה נהוג לשיר רק את הבית הראשון, שהתאים מבחינה אידאולוגית להשקפה הנאצית (לפיה האידאה של גרמניה חייב להיות אידיאל-על, שכל אידיאל אחר כפוף לו), ומיד אחריו את שיר הורסט וסל.
לאחר מלחמת העולם השנייה אסרו המנצחים על שירה בציבור של השיר, ובשנים הראשונות גרמניה המערבית הייתה מדינה ללא המנון.
ב-29 באפריל 1952 ביקש הקאנצלר קונראד אדנאואר מנשיא גרמניה המערבית לאשר את השיר "Das Lied der Deutschen" כהמנונה הרשמי של גרמניה המערבית כאשר מושר הבית השלישי בהמנון בלבד.
ב-2 במאי 1952 אישר הנשיא תיאודור הויס את ההחלטה, אך לא באופן רשמי, כך שבאופן רשמי גרמניה המערבית נותרה חסרת המנון.
במקרים בהם היה צורך בהמנון הושר הבית השלישי מתוך "Das Lied der Deutschen" לקול לחנו של היידן.
עם איחוד גרמניה הפך השיר, עדיין באופן בלתי רשמי, להמנון גרמניה המאוחדת.
שני הבתים הראשונים של השיר לא מושרים בציבור עקב הקונוטציות הלאומניות שהם עשויים לעורר, אף שדבר זה שכיח בהמנונים לאומיים, עקב הרגישות הגרמנית לגילויי לאומנות.
להעדפת הבית השלישי יש סיבה דיפלומטית.
בבתים הראשונים מוזכרים תווים גאוגרפיים של גבולות גרמניה הרצויים כפי שנראו לפון פאלרסלבן באמצע המאה ה-19, לפני שהייתה מדינה גרמנית מאוחדת.
"Von der Maas bis an die Memel, Von der Etsch bis an den Belt", הגבול המזרחי הוא נהר ממל (כיום ניימן) הנשפך לים בעיר ממל (כיום קלייפדה בליטא), עמוק בתוך האזור הבלטי.
הגבול המערבי נמתח בתוך בלגיה והולנד של היום, לאורך נהר המז; פון פאלרסלבן נמנע במתכוון מלהזכיר את נהר הריין על מנת שלא לגעת בנושא אלזס-לורן; הגבול הדרומי מקיף את דרום טירול שבשטח איטליה, והגבול הצפוני הוא כמעט ללא שינוי חוץ מהרצועה שמוזכרת בשיר, שהיא כיום בתחום דנמרק.
תרגום לעברית תעתיק עברי גרמניתגרמניה, גרמניה, מעל הכל,
כל עוד באחווה תמיד נדבוק
פרחי, בזוהרו של זה האושר,
פרחי, מולדת גרמנייה.דויטשלנט דויטשלנט איבר אלס,
איבר אלס אין דר ולט,
ון אס שטטס צו שוץ אונט טרוטצה,
פון דר מאס ביס אן די ממל,
פון דר אטש ביס אן דן בלט,
איבר אלס אין דר ולט!
דויטשר ויין אונט דויטשר זאנג
זולן אין דר ולט בהאלטן,
אונז צו אדלר טאט בגייסטרן
דויטשר ויין אונט דויטשר זאנג!
איינישקייט אונט רכט אונט פרייהייט
דנאך לאסט אונז אלה שטריבן
ברידרליך מיט הרץ אונט האנט!
בלי אים גלאנצה דיזס גליקס,
שירו של וילהלמוס (בהולנדית: Het Wilhelmus, "הוִילהלמוס") הוא ההמנון הלאומי של הולנד.
השיר, שנכתב בין השנים 1569 ל-1572 לכבוד וילם מאורנז' (וילם מנסאו או וילם השתקן), כנראה על ידי פיליפס ואן מרניקס , או על ידי דירק וולקרטסון קורנהרט, הוא שיר הלל לווילם ונחשב כהמנון הלאומי העתיק בעולם.
הוא הולחן בשנת 1626 על ידי אדריאן ולריוס והוכרז כהמנון הלאומי של הולנד ב-10 במאי 1932.
השיר מורכב מחמישה עשר בתים בני שמונה שורות בחריזה מסורגת.
האותיות הראשונות בכל בית הן אקרוסטיכון שמרכיב את שמו של מושא השיר, וילם מנסאו (Willem van Nazzov).
באירועים רשמיים מקובל להשמיע רק את הבית הראשון.
בזמן מלחמת העולם השנייה זכה גם הבית השישי לפופולריות רבה, בשל המילים "ושאביס את העריצות, הפוצעת את לבי" (במקור הייתה הכוונה לממלכת ספרד).
תרגום לעברית הולנדית (כתיב מודרני) וילהלמוס מנסאו
אף אם אתם כרגע כורעים תחת הנטל.
עליו להתפלל לאל יומם וליל,
את גופי ועושרי גם יחד
לא חסכתי כדי לעזור לכם,
גם כן הראו זאת לכם:
אתה זה שברצוני לסמוך עליו,
דבר לא גורם לי לרחם כל כך
כאשר אני חושב על כך,
אנשים ראו את פרשיי רוכבים
אילו היה זה רצונו של האל
הוא אשר עלינו לשבח תמיד,
על אף שאתה כעת מפוזר.
ההמנון הלאומי הברזילאי (Hino Nacional Brasileiro בפורטוגזית) הולחן לראשונה על ידי פרנסיסקו מנואל דה סילבה עם קבלת העצמאות מפורטוגל ב-1822, אך לא היה בשימוש עד 1890. ההמנון הראשון היה "המנון העצמאות" (Hino da Independência), שנכתב על ידי פדרו הראשון, מקים האימפריה הברזילאית.
כשהוקמה הרפובליקה ב-1889, כתב ז'ואקים אוסוריו דוקי אסטרדה מילים ללחן של דה סילבה, ששונה קלות.
תרגום לעברית פורטוגזית הגדות השלוות של האיפירנגה שמעו
את הזעקה המהדהדת של עם גיבור.
וקרניים מבהיקות של שמש החירות,
זרחו בשמי מולדתנו באותו הזמן.
אם את הדבקות בשוויון זה
אנו יכולים לכבוש בזרועותינו החזקות,
חזנו האמיץ יקרא תיגר על המוות עצמו!
ברזיל, חלום עז, קרן בוהקת
של אהבה ותקווה יורדת אל האדמה,
אם בשמייך היפים, המחייכים והבהירים,
הנך ענקית יפה, חזרה ואמיצה,
בעזרת קול הים ואור השמיים הרחבים
את זורחת, הו ברזיל, זר של אמריקה
מוארת על ידי שמש העולם החדש.
בשדותייך המחייכים והיפים יש יותר פרחים
ברזיל, הסמל לאהבה נצחית הוא
הדגל זרוע הכוכבים שאת מציגה לראווה,
ומה שנאמר בירוק הדפנה שבדגלך:
אבל אם תרימי את פטיש הצדק החזק,
תראי שבנך אינו נסוג מן הקרב,
וגם לא שאוהבך מפחד מן המוות עצמו.
ג'אנה גאנה מאנה (בהינדי: जन गण मन; בבנגלית: Jôno Gôno Mono) הוא ההמנון הלאומי של הודו.
ההמנון נכתב במקורו בבנגלית, וחמשת בתי השיר המלא חוברו בידי זוכה פרס נובל לספרות רבינדרנת טאגור.
ההמנון הושמע לראשונה ב-27 בדצמבר 1911 בישיבת מפלגת הקונגרס הלאומי בכלכותה, ואומץ בידי האספה המכוננת ההודית בגרסתו בהינדי ב-24 בינואר 1950. טאגור גם הלחין את השיר.
ביצועו הרשמי של ההמנון אורך 52 שניות, אך גרסה מקוצרת הכוללת את הבתים הראשון והאחרון בלבד נפוצה גם היא, ואורכה כ-20 שניות בלבד.
אתה הוא שליט נפשם של האנשים כולם,
ממך נובע גורלה של הודו.
שמך מעורר את לבבות פנג'אב, סינד, גוג'ראט, ארצו של מאראתה,
בארץ דרבידה, אוטקאלה (אודישה) ובנגל;
הוא מהדהד בגבעות וינדיאס וההימליה,
הוא מתמזג ברפסודיות של הנהרות הטהורים, הג'מונה והגנגס.
הם מזמרים את שמך לבדו,
הם מבקשים את ברכתך בלבד,
הצלתם של האנשים כולם ממתינה בידיך,
ניצחון, ניצחון, ניצחון, ניצחון לך.
ג'אנה גאנה מאנה (הגרסה האינסטרומנטלית) ()
המנון גרמניה המזרחית היה השיר "מחורבות קמת" (גרמנית Auferstanden aus Ruinen).
מנגינתו חוברה על ידי הנס אייזלר ומילותיו נכתבו על ידי יוהנס בכר.
השיר, שנכתב בשנת 1949, משקף את השלבים הראשונים של ההפרדה בין גרמניה המזרחית לבין גרמניה המערבית, שעה שרוב הגרמנים ראו התקדמות לעבר איחוד המדינות כדבר ראוי וטבעי.
לכן מילות ההמנון משלבות כמה קישורים למושג "מאוחדת" (Einig) ונעשה בהן שימוש במונח "ארץ האבות" (Vaterland) כמונח שמתייחס לכל גרמניה.
אולם רעיונות אלו עתידים היו להפוך ללא מקובלים ככל שהמלחמה הקרה תתגבר.
בשנת 1973 התקבלו גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית כחברות באו"ם בעקבות משא ומתן בין שתי המדינות שהוביל להכרה הדדית מסוימת ביניהן.
המונח "גרמניה" הוסר מחוקת גרמניה המזרחית, ומאותה עת רק מנגינת ההמנון הושמעה בעוד שהמילים לא הושרו.
לאחר איחוד גרמניה השיר נזנח כהמנון הלאומי, וגרמניה העדיפה לאמץ את ההמנון המערב-גרמני "שיר הגרמנים".
הצעתו של ראש ממשלת גרמניה המזרחית לותר דה מזייר, כי חלק מהמילים של ההמנון יוספו להמנון גרמניה המאוחדת, נבחנה, ולמרבה התמיהה התברר כי הן משתלבות היטב בלחנו של המנון גרמניה המערבית.
בכל אופן, ההצעה נדחתה על ידי קנצלר גרמניה המערבית הלמוט קוהל, והמנונה של גרמניה המערבית אומץ ככתבו וכלשונו כהמנון המדינה המאוחדת.
ההמנון הושמע בפעם האחרונה ב-2 באוקטובר 1990 בסוף יום השידורים של רדיו ברלין הבינלאומי.
צוקת קְדוּמִים שׂוּמָה כי נדבירה,
אָמָר שונאר באנגלה (, בנגלה המוזהבת שלי) הוא ההמנון הלאומי של בנגלדש.
השיר נכתב והולחן על ידי רבינדרנת טאגור.
השיר נכתב בשנת 1906 במהלך החלוקה של בנגאל בשנת 1905 - כאשר חבל בנגאל (בנגלה) חולקה לשני חלקים על ידי הממשלה הבריטית בהתבסס על דת.
שיר זה, יחד עם קומץ נוספים, נכתב כדי לעורר מחדש את רוח האחדות של בנגלה.
10 השורות הראשונות מהוות את ההמנון הלאומי של בנגלדש.
ההמנון אומץ בשנת 1972 לאחר שהבנגאל (בנגלה) המזרחית, המוסלמית ברובה, זכתה לעצמאותה תחת השם בנגלדש.
תרגום לעברית תעתיק עברי בנגלית בנגלה המוזהבת שלי
האוויר שלך מכוון את לבי
הוי איזה יופי, אילו צללים,
משרה הבעה עצובה על פניך,
הצירוף "בנגלה המוזהבת" מביע את יוקרתה של ארץ הבנגל או מציין את צבע שדות האורז לפני הקציר.
אללה יברך את הסולטאן (במלאית: لله ڤليهاراكن سلطن) הוא ההמנון הלאומי של ברוניי.
ההמנון נכתב על ידי מוחמד יוסף בן עבד א-רחים והולחן על ידי בסאר בן סאגאפ בשנת 1947. הוא אומץ כהמנון לאומי בשנת 1951.
מלאית (כתב ג'אווי) מלאית (אלפבית לטיני) תעתיק עברי תרגום לעברית يا ﷲ لنجوتكنله اوسيا
אִלַהִי סֵלַאמַתְכַּן בְּרוּנֵי דַארֻ (אל)סַּלַאם האל יברך את הוד רוממותו
שלוט על הממלכה בצדק ובאצילות
והובל את אנשינו בשמחה לנצח
האל, שמור על ברוני, משכן השלום
המנון דרום אפריקה שאומץ ב-1997 הוא מערב מספר שפות - חמש שפות מ-11 השפות הרשמיות של המדינה: קוסה, זולו, ססותו, אפריקאנס ואנגלית, כאשר חלקים שונים בהמנון מושרים כל אחד בשפה אחרת.
ההמנון הוא תערובת של המנון השחורים- Nkosi Sikelel' iAfrika
וההמנון הישן של המדינה, 'הקול של דרום אפריקה' (באפריקאנס: "Die Stem van Suid-Afrika) בתרגום חדש.
לחן ההמנון משמש גם את טנזניה, זמביה ובעבר שימש את זימבבואה.
תרגום לעברית המקור בחמש שפות לסירוגין אלוהים ברך את אפריקה,
מי ייתן וכבודה ייסוק לשמיים,
אלוהים ברך אותנו את בניה.
אלוהים, נבקשך להגן על אומתנו
התערב ושים קץ לכל מחלוקת
הגן עלינו, הגן על אומתנו,
אומת דרום אפריקה, דרום אפריקה!
תן לנו חיים וכמיהה לחירות,
ישנה ארץ נפלאה (בדנית: Der er et yndigt land) הוא ההמנון הלאומי האזרחי של דנמרק.
בטקסים בהם משפחת המלוכה נוכחת שרים את ההמנון המלכותי, "קונג קריסטיאן".
בשימוש המקובל, שרים רק את הבית הראשון ואת שלושת המשפטים האחרונים של הבית הרביעי.
את החצי הראשון של הבית האחרון שומעים לעיתים נדירות.
על כל משפט שלישי חוזרים פעמיים.
המילים נכתבו בשנת 1819 על ידי אדם גוטלוב אוהלנשלאגר כחלק מתחרות לבחירת ההמנון של דנמרק.
כשההמנון פורסם לראשונה, היו בו 12 בתים.
בגרסאות מאוחרות יותר קוצר ההמנון לבתים הראשון, השלישי, החמישי והאחרון בלבד.
המוזיקה הולחנה בשנת 1835 על ידי הנס ארנסט קרויר.
מאוחר יותר, תומאס לאוב וקרל נילסן חיברו מנגינות חלופיות, אולם אף אחת מהן לא אומצה וכיום הן אינן מוכרות בקרב הציבור הרחב.
תרגום לעברית תעתיק עברי דנית ישנה ארץ נפלאה
אז הם המשיכו כדי להכות באויביהם,
והעלים בה עומדים כה ירוקים
הללו את המלך ואת ארץ האבות!
צמרתו בגל הכחולדה אה אט אוניט לאן,
דט סטו מד בריה בואה
דט בוקטה סיי אי באגה, דאל,
או דט אה פרייאס סאל
דט סאד אי פורומס טיד
סו דרו דה פרם טיל פיינרס מן
דט לאן אן-נו אה סקנט
טי בלו סיי סה-אן באלטה
או לווט סטו סו גרונט
או אלה קווינה, סקונה מו
או מאן או ראסקה סוונה
סום וירקה, הווד הן קאן!
וורט גאמלה דאנמרק סקא בסטו,
הבראבאנסון (צרפתית La Brabançonne – "הבראבאנטית") הוא ההמנון הלאומי של בלגיה.
להמנון יש גרסאות בשלוש השפות הרשמיות של בלגיה: הולנדית, צרפתית וגרמנית.
על פי האגדה, ההמנון נכתב בספטמבר שנת 1830, במהלך המהפכה הבלגית, על ידי מהפכן צעיר בשם ז'נבאל, אשר הקריא את המילים במהלך כינוס בבית הקפה "אגל דאור".
ז'נבאל, צרפתי ששמו האמיתי היה אלכסנדר דכט, אכן כתב את ההמנון.
הוא היה שחקן באותו תיאטרון שבו באוגוסט 1830 החלה המהפכה שהובילה לעצמאות מהולנד.
ז'נבאל מת במהלך מלחמת העצמאות.
פרנסיס ואן קמפנהווט הלחין את המנגינה המלווה, והיא בוצעה לראשונה בספטמבר 1830.
בשנת 1860 אימצה בלגיה באופן רשמי את השיר ואת המנגינה כהמנון הלאומי שלה.
תרגום לעברית תעתיק עברי הולנדית הו בלגיה אהובה, הו ארץ קדושה של אבותינו,
קבלי את כוחנו ואת הדם שמורידינו,
שגשגי, הו ארץ, בהרמוניה שאינה בת חלוקה;
תמיד עצמך ולעולם לא נכנעת,
נאמנה למילתך שאת צריכה לבטא ללא מורא:
עבור המלך, עבור החרות ועבור הזכות.הו֗ דִירְבַּאר בֶּלְחִייֶה, הו֗ הִייְלִיח לָנְד דֵר פָדְ'רֵן,
צרפתית הו בלגיה, הו אם יקרה,
אנו כולם נשבעים, את תחיי!
את תחיי תמיד גדולה ויפה
גרמנית הוי אדמה יקרה, הוי עפרה של בלגיה
לך ליבנו, לך נושיט ידנו
לך דמנו האש המחממת את ביתנו
אנו נשבעים לך ארץ אבות.
גֵזֵץ אוּנְד קֶנִיג אוּנְד דִי פְרַייהַייט הוֹךְ!"" O liebes Land, o Belgiens Erde,
האחווה הוא ההמנון הלאומי של גבון.
השיר נכתב והולחן על ידי ז'ורז' אלקה דמה אומץ בשנת 1960, שנת קבלת העצמאות של המדינה, ומושר בצרפתית.
התעוררי גבון, השחר בהישג יד,
יצרי את הרוח שמרעידה ומהווה השראה לנו.
סוף סוף, אנו קמים, כדי להשיג את שמחת חיינו.
גאים ונרגשים, כשהיום עולה עלינו
ויתרוממו המעלה והעוז של מלחמתנו.
כן, שהזמנים המאושרים שאבותינו חלמו
יגיעו אלינו סוף סוף, ישמחו את קיומנו,
ויגרשו את המכשפים, המכשפים הבוגדים האלה
כדי שבעיני העולם והמדינות הידידותיות
גבון האלמותית תשמור על שמה הטוב
הבה נשכח את מריבותינו, הבה נבנה יחד
את המבנה החדש שכולנו חלמנו עליו.
הבה נישאר עירניים ללא חולשה וללא שנאה!
סביב זה הדגל שמוביל אותנו לכבוד,
הבה נצדיע למולדת ונשיר בלי הפסקה!
ג'מייקה, ארץ שאנו אוהבים הוא ההמנון הלאומי של ג'מייקה.
מילות ההמנון נכתבו על ידי יו שרלוק (Hugh Sherlock) והמוזיקה הולחנה על ידי רוברט לייטבורן (Robert Lightbourne) עם עיבוד של מייפלטופט פול (Mapletoft Poulle).
השיר אומץ רשמית כהמנונה של ג'מייקה בשנת 1962 עם קבלת העצמאות.
תרגום לעברית אנגלית אב נצחי, ברך את ארצנו
היה אורנו למשך שעות אין ספור
צדק, אמת הֲיו לעד שלנו.
ג'מייקה, ג'מייקה, ג'מייקה, ארץ שאנו אוהבים
עורר תגובה לקריאה לעמוד על המשמר
שלח לנו ידע, אב שמיימי,
צדק, אמת היו לעד שלנו.
ג'מייקה, ג'מייקה, ג'מייקה, ארץ שאנו אוהבים Eternal Father, Bless our land
במקור הייתה השורה השנייה בהמנון: Guard us with thy mighty hand.
שחר של יום חדש הוא ההמנון הלאומי הרפובליקה של בנין.
השיר הולחן ונכתב על ידי ז'ילבר ז'אן דגנון והוכרז כהמנון הלאומי יחד עם הכרזת העצמאות של המדינה בשנת 1960.
עם שינוי שמה של המדינה מדהומיי לבנין בשנת 1975, נשמר מעמדו של השיר כהמנון הלאומי, אך מילותיו שונו בהתאמה מדהומיי ונגזרותיה לבנין ונגזרותיה, דבר ששבר את המשקל של החרוז האלכסנדרוני בן שתים עשרה התנועות שבו נכתב השיר.
תרגום לעברית צרפתית לפנים, לקריאתה, יצאו אבותינו
ללא לאות, באומץ, בלהט ובצהלה.
הצטרפו אלינו במרוצה גם אתם, בנאי ההווה,
הצטרפו לכל יום עבודה, חזקים יותר יחד.
בנו ללא הרף, למען הדור הבא.
כשמכל עבר נושבת רוח של כעס ושנאה,
בטחו בעתיד, ובשלווה הביטו בדגלכם!
בצבעו הירוק ראו את תקוות ההתחדשות
באדום זכרו את אומץ לבם של אבותיכם
והצהוב מבשר אוצרות שלא יסולאו בפז.
את הררייך שטופי השמש, את דקלייך, את דשאך,
אהובתנו בנין, הראי לכולם את עדייך.
אדמתך מציעה לכל הבאים את עושר פירותייך.
בנין, מעתה ואילך מאוחדים יהיו בנייך
ברוח אחת, חולקים תקווה אחת –
בזמני שפע ומחסור הוא ההמנון הלאומי של ברבדוס.
את ההמנון כתב אירווינג בורג'י והלחין ק' ואן רולנד אדוארדס.
הוא אומץ רשמית בשנת 1966.
תרגום לעברית אנגלית בזמני שפע ומחסור
כשארץ נאה זו הייתה צעירה
אבותינו האמיצים זרעו את הזרע
גאווה שאינה מתרברבת ברשעות סתמית
שקושרת את לבותינו מחוף לחוף
אנו בנים ובנות נאמנים כולנו
שדות וגבעות אלה שאינם ניתנים לביטול
אנו רושמים את שמותינו בדפי ההיסטוריה
אין בנו ספקות או פחדים
ארץ החופשיים הוא ההמנון הלאומי של בליז.
ההמנון נכתב על ידי סמואל אלפרד היינז והולחן על ידי סלווין וולפורד יאנג.
הוא אומץ רשמית בשנת 1981.
תרגום לעברית אנגלית הו, ארץ החופשיים על שפת הים הקריבי,
רודנים אינם נשארים פה, עריצים מוכרחים לנוס
ממקלט שקט זה של דמוקרטיה.
הדם של אבותינו, אשר מקדש את האדמה,
הביא חופש ממטה העבדות והדיכוי.
בעזרת כוח האמת וחסד האלוהים,
לא נהיה עוד חוטבי עצים.
לבשו שריונכם, נקו את הארץ!
הסיגו את הרודנים, הניחו לעריצים לנוס –
ארץ החופשיים על שפת הים הקריבי.
הטבע בירך אותך בעושר בל יתואר,
מעל הרים ועמקים, מקום שהערבות נפרשות;
אבותינו, אנשי הביי, האמיצים והנועזים
הניסו את הפולש; כך מספרת המורשת
מנהר ההונדו הגאה לסרסטון הזקן,
דרך אי אלמוגים, מעל לגונה כחולה;
המשך להביט עם המלאכים, עם הכוכבים ועם הירח;
שכן החופש מגיע מחר בצהריים.
מחבר ההמנון, סמואל היינז, כתב ככל הנראה את המנון בתגובה לדיכוי הקולוניאליסטי של הזהות הבליזית.
השפה המליצית והמילים המעודדות מתייחסות למצבה הקודם של בליז כחברה של עבדים התלויה לחלוטין בחטיבת עצים.
במקור נקרא השיר "ארץ האלים", כאות הוקרה להפצתה של הדת הממוסדת בבליז.
עם התעוררותה של התנועה הלאומנית בהנהגת מפלגת העם המאוחדת, החל חיפוש אחר סמלים חדשים לזהות הבליזית.
מפלגת העם המאוחדת הפרה את הסדר הקולוניאלי בשירה כהמנון את השיר "אלוהים, ברך את אמריקה" במקום ההמנון המלכותי "אלוהים, נצור את המלך".
עם קבלת העצמאות, מפלגת העם המאוחדת השלטת קבעה את השיר "ארץ החופשיים" כהמנון רשמי בטקסי העצמאות ב-21 בספטמבר.
רוב הבליזים הסכימו עם הבחירה, אך קבלו על כך שלא ניתנה להם זכות להצביע על כך.
ההמנון היה נתון לביקורת, שלפיה שפת ההמנון היא ארכאית ואינה מזמינה עבור הדור הצעיר של הבליזים, שלא ידע את היינז.
כמו כן, מספר נשים התלוננו על כך שההמנון הוא גברי, ולראיה השורה השנייה ותמונות המלחמה המופיעות בפזמון.
סופרים לאומנים טענו כי ההתייחסויות לאנשי הביי מפגינות זלזול ברב-תרבותיות שיש בבליז כיום והציעו מספר שינויים.
חירות (בגאורגית: თავისუფლება, תאוויסוּפּלובָּה) הוא ההמנון הלאומי של גאורגיה.
ההמנון אומץ בשנת 2004 יחד עם דגל לאומי חדש וסמל חדש.
שינוי סמליה הלאומיים של גאורגיה היה בעקבות מהפכת הוורדים, הפיכה בשלטון בגאורגיה שנעשתה ללא שפיכות דמים.
הפזמון נלקח מהאופרות הגאורגיות אבשלום ואתרי ודאיסי ("רדת הלילה"), שהולחנו על ידי המלחין הגאורגי, זכריה פליאשווילי.
מילות ההמנון נכתבו על ידי דוד מאר'ראדזה (დავით მაღრაძე).
ההמנון הגאורגי החדש אומץ על ידי הפרלמנט של גאורגיה ב-20 במאי 2004, חמישה חודשים בדיוק לאחר הורדתו של אדוארד שוורדנדזה מהשלטון בגאורגיה.
הצעת החוק לשינוי ההמנון הוצעה לראשונה בכינוס המושב הפרלמנטרי השישי ב-22 באפריל 2004, על ידי שר התרבות, גיאורגי גאבאשווילי והפזמון הושמע לנציגים מיד אחר כך.
תרגום לעברית גאורגיתהסמל שלי הוא ארץ מולדתי,
כוכב השחר מתרומם אל על
אנו, בלארוסים (בלארוסית Мы, беларусы) הוא ההמנון הלאומי של בלארוס.
את המילים להמנון כתב מיחאס קלימקוביץ' ואת המוזיקה הלחין נסטור סקאלובסקי (Niescier Sakałoŭski) ב-1944.
ב-1955 הוא אומץ לראשונה כהמנון הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, שהייתה לפני 1991 חלק מברית המועצות.
לאחר התפרקות ברית המועצות המוזיקה נשמרה, אולם המילים נכתבו מחדש על ידי ולדימיר קריזני.
מ-1991 ועד 2002 לא אומצו מילים אלה באופן רשמי, ולכן בתקופה זו הושר ההמנון עם המנגינה בלבד וללא מילים.
מצב זה השתנה ב-2002 כאשר אלכסנדר לוקשנקו, נשיא בלארוס, נתן הוראה רשמית הקוראת לאמץ את המילים של קריזני וקלימקוביץ'.
עברית בלארוסית אנו, בלארוסים, אנשים שוחרי שלום,
בלב שלם אנו מסורים לארץ מולדתנו,
אנו חברים נאמנים, מחשלים את כוחנו
הללו את השם המבורך של אדמתנו
הללו את ברית האחווה בין העמים
יחד עם אחינו, במשך מאות שנים
הגנו בעוז נפש על מפתן ביתנו
בקרבות למען החירות ולמען גורלנו
אחוות העמים היא כוח העמים
וזו הדרך המוארת והמקודשת שלנו
התרומם בגאווה אל שמים בהירים
ההמנון (בהונגרית: Himnusz) הוא ההמנון הלאומי של הונגריה.
הוא נכתב על ידי המשורר ההונגרי פרנץ קלצ'יי (Ferenc Kölcsey) בשנת 1823, והלחן חובר על ידי המלחין והמנצח ההונגרי פרנץ ארקל (Ferenc Erkel).
בטקסים רשמיים, מושמע הבית הראשון של ההמנון המלא.
תרגום לעברית (מאת שמעון בכרך, 1866) הונגריתברך אלוהים, בן ארץ הונגריה,
זרוע עזרתך נטה לו כמושיע,
בלחמו עם אויביו יעשה נפלאות
מאז דכאו ראשו ימי עמל ורעה,
רצהו כאב נאמן, תן לו שנות ששון!
עוונו כבר נרצה מכובד התלאה,
נלחצה נפשו בין קירות האסון.
בידך נחית בימים אשר עברו
על הרי קַרְפָּט פעמי אבותינו!
לרשת הארץ בעזרתך גברו [לא תורגם: בני בֶּנְדֶגוּז]
ארץ בה נהרות גבורה יהימו;
על גדות טִסָּא דוּנָא יחד חוברו,
שם דגלי עוזם בגאון הרימו.
פה ערבות קוּנְשַאג, שם במלוא חופניים
שם הרי טָקֵיא ממגד שמים,
אתה הושעתנו בעת פעמים הרבה
עלי מבצרי מַחְמָדִ (במקור: הטורקי) דגל הרימונו;