tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אלבום זה התאפיין בשירים רכים הרבה יותר מאשר באלבומה הקודם.
בין השירים הבולטים בו ניתן למנות את "רחוק מהמציאות", "חמימות חולפת", "בוא וניסע מכאן" ו"מחכה לו".
גם באלבום זה שיתפה פעולה עם אמנים אחרים, בהם שוב ורד קלפטר ותורן וכן יהודה עדר והקלידן אייל קליין.
האלבום זכה להצלחה רבה ולווה במספר הופעות מוצלחות.
לצד האלבום הופיעה ברגר בפרויקטים מוזיקליים ופסטיבלי מוזיקה וילדים שונים.
באותה השנה שרה ברגר קולות רקע לנעימת הפתיחה של הסדרה "טירונות" (1998–2001).
באותה השנה גם השתתפה בכמה פרקים בודדים בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "20 פלוס" סדרת הספין אוף של "עניין של זמן".
באפריל 2000 הוציאה ברגר את אלבום האולפן השלישי שלה, עד הקצה, בהפקתו המוזיקלית של המוזיקאי עופר מאירי.
בין השירים הבולטים באלבום ניתן למנות את "לומדת לעוף", "עד הקצה", "אהבה", "יש בזה טעם" (חידוש לשיר של יעל לוי, שנקרא במקור "לא בוכה") ו"בוכה לך".
האלבום, שנחשב ל"פורץ דרך" בקריירה של ברגר, זכה להצלחה אדירה והפך תוך זמן קצר לאלבום זהב.
כמו כן, הוא זכה להכרה רבה וזיכה את ברגר בתארים "זמרת השנה" ו"אלבום השנה" בטקס תמוז ו"זמרת השנה" ברשת ג' באותה שנה.
ורד קלפטר זכתה בתואר "מלחין השנה" בטקס תמוז בזכות עבודתה על האלבום.
וידאו קליפ נלוה עבור "בומביי" פורסם בהמשך אליהם.
בפברואר 2003 הוציאה את אלבומה הרביעי, תוך כדי תנועה, גם הוא בהפקתו המוזיקלית של עופר מאירי.
בין השירים הבולטים מאלבום זה ניתן למנות את "בא והולך" (אותו כתבה לבן זוגה, עדי שרון), "תוך כדי תנועה", "גן מאיר" ו"חמש בבוקר".
בעקבות האלבום זכתה ברגר פעם נוספת בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'.
בעקבות לידת בתה, החליטה ברגר, לצמצם את פעילותה בתחום המוזיקה.
אף על פי כן, השתתפה באותה שנה במחלוקת בנוגע לזכויות היוצרים בין אמנים רבים ותחנת הרדיו גלי צה"ל.
בשנת 2004 השתתפה בפסטיבל השירים של ישראל, בו שרה את "צבעי הערב", אותו הלחינה למילותיה של צרויה להב.
לאחר כשנה המשיכה ברגר בקריירה מוזיקלית לצד הופעות כשחקנית בסדרות ובתוכניות טלוויזיה, בהן "שבתות וחגים" ו"בנות".
בשנת 2005 השתתפה באלבום הבכורה של ההרכב מטרופולין, בו שרה יחד עם הסולנית רוני אלטר את השיר "לישון בלי לחלום".
באפריל 2006 יצא אלבומה החמישי של ברגר, יום יום, הפעם בהפקתו המוזיקלית של לואי להב.
בחלק משירי האלבום השתתפה בכתיבה צרויה להב.
בין השירים הבולטים מאלבום זה ניתן למנות את "מותר", ו"חרותי".
באותה שנה החלה ברגר לדגמן בעבור מותג האופנה "צווארון לבן".
בשנים 2007–2008 שיחקה ברגר בסדרת הדרמה לילדים ונוער "האי".
ברגר שרה את שיר הנושא של הסדרה, "כאילו אין מחר", וגם המשיכה במשחק בעונתה השנייה של הסדרה.
שנה לאחר מכן חזרה לקריירה המוזיקלית בפרויקט משותף עם הזמר ירמי קפלן והחלה להופיע בסדרת הדרמה "על קצות האצבעות".
עם פרוס 2009 שבה לדגמן – והפעם בגדי היריון עבור המעצבת אבישג ארבל.
באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה "גירושים נפלאים" שעלתה בלוויין.
2010–2019: אלבומים משותפים והמשך הקריירה
בשנת 2010 יצא הנה באתי הביתה, אלבום משותף לברגר ולאיתי פרל.
שיר נוסף שבלט היה הסינגל הראשון "לולי".
לאחר מכן הקליטה ברגר מספר שירים, ביוני 2011 הוציאה את השיר "אם היה לי", השיר זכה להצלחה רבה בהשמעות ברדיו.
בנובמבר 2011 הוציאה את השיר "דלתות נפתחות".
באוגוסט 2012 הוציאה כסינגל את השיר "כולם צודקים" שנכתב על רקע המחאה החברתית בקיץ 2011 והמחאה הנוספת שנה לאחריה.
השיר זכה אף להשמעות יפות והתקבל בברכה.
בפברואר 2013 השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון המחודש, לכבודו ביצעה את "תחזרי אליו", השיר יצא רק שנה מאוחר יותר כסינגל לרדיו.
בשנת 2012 שבה לשחק בסדרה "עניין של זמן" את דמותה של דנה, ובמקביל החלה להשתתף בסדרה היומית "יומני החופש הגדול" שששודרה בערוץ דיסני.
הסדרה גם שודרה בערוצי דיסני באירופה בדיבוב לשפות מקומיות.
באוגוסט 2013 היא חידשה בהופעה את השיר "מדוע לא באת" עם ירמי קפלן, במסגרת מופע משותף, בו השתתף גם חמי רודנר.
באותה תקופה הקליטה ברגר את אלבומה הבא שיצא בסוף שנת 2014. הסינגל הראשון יצא במאי 2014 ונקרא "מתנות של זמן".
בעקבותיו יצאו שני סינגלים נוספים, בהם – "לבנות ולהרוס" שיצא בשלהי יוני 2014. עם השיר "תחזרי אליו" השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון בינואר 2013. השיר יצא כסינגל לאמצעי המדיה באוגוסט 2014. לאחר מכן יצא האלבום מתנות של זמן בספטמבר בהפקה מוזיקלית של יוסי פיין.
לאחר צאת האלבום יצאו השירים "הקירות שלי" ו"תראה אותך" כסינגלים.
ברגר השתתפה בעונה השביעית של "הישרדות", היא הגיעה לשבט המאוחד והפכה לזומבית ביום ה-42. את התוכנית היא סיימה במקום החמישי.
בדצמבר 2015 הוציאה את הסינגל "לא ליפול" שכתבה בזמן צילומי התוכנית.
בשנת 2016 לקחה חלק באלבום הילדים "האוצר", פרויקט שיזם, הלחין והפיק גל זיו, והשתתפו בו גם אלון עדר, גדי רונן ויעל דקלבאום.
בפברואר 2017 העלתה דנה פרויקט מימון המונים בהדסטארט לגיוס 100,001 שקלים לאלבומה השמיני.
במרץ 2017 יצא הסינגל הראשון "נגן" אשר זכה להצלחה.
בסוף מאי 2017 יצא הסינגל השני "ימים צפופים" בליווי קליפ מצולם בו כיכב ליאור אשכנזי.
ביולי 2017 יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום – "אתה לא בבית".
באוגוסט יצא הסינגל הרביעי – "מהפכה".
בספטמבר 2017 יצא האלבום לאור.
לאחריו יצאו גם הסינגלים: "אל תאמין לי" ו"קומי לכי" שמילותיו נכתבו בהשראת הסיפור התנכ"י על מעשה אמנון ותמר.
במאי 2018 יצא השיר "בן חייל" שאותו כתבה והלחינה.
באוקטובר 2018 יצא השיר "בלוז אלול" שאת מילותיו כתבה ברגר בעצמה והלחן של תמר אייזנמן.
ביולי 2019 יצא השיר "מגנטים" שביצעה ברגר במסגרת פרויקט להנצחת בעלה המנוח של כותבת השיר, אסתי צרויה רומשקנו.
את השיר הלחין והפיק מוזיקלית עמרי קסטן.
באותה שנה הופיעה בסרטו של טומי לנג, "מריונטה".
2020–הווה: DNA הומבייס וכל אהבה לטובה
בשנת 2020 הקימה עם המוזיקאי עדי שרון את הצמד המוזיקלי DNA הומבייס, בליווי אלבום ראשון בשם, DNA שיצא לאור ב-12 במרץ 2020.
בינואר 2022 יצא האלבום כל אהבה לטובה אשר מונה תשעה שירים בסך הכול.
ב-26 בדצמבר 2022 הוציאה עם שרון את האלבום השני, DNA.
ב-14 באפריל 2024, הוציאה את השיר "עטופה ומוגנת".
ברגר הקדישה את השיר לכל הנשים שנותרו בשבי במהלך מלחמת חרבות ברזל.
השיר הוא חלק מאלבומה ה-14 של ברגר.
ב-3 בנובמבר, ברגר הוציאה שיר בשם "רוח חופשיה", אותו היא כתבה והלחינה בעצמה, בהפקה ומיקס של מאור שוורצברג.
בדצמבר 2024 יצא האלבום "בלב פתוח".
בתחילת דרכה של להקת בלאגן, הייתה ברגר בזוגיות מספר חודשים עם הזמר ירמי קפלן.
פרידתם היוותה השראה לחברם דאז חמי רודנר לשיר "נפלת חזק".
תקופה קצרה הייתה בקשר עם ארן אודוייר, הבריטי-למחצה, בנה של יעל שטרן אודוייר.
נישואיה הראשונים היו בגיל 22. ב-9 בספטמבר 1999 נישאה בשנית למתופף שלה, ממנו התגרשה כשנה לאחר מכן.
בשנת 2000 הכירה את בן זוגה הנוכחי, התאורן עדי שרון הצעיר ממנה ב-5 שנים, עמו התחתנה בחתונה אזרחית בטוסקנה.
לזוג שני ילדים, בת ובן.
דנה אולמרט (נולדה ב-26 במרץ 1972) היא חוקרת, עורכת ספרות, ופעילת שמאל רדיקלי ישראלית; בתו של ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד אולמרט.
אולמרט היא בתם של עליזה ואהוד אולמרט.
למדה במגמת ספרות בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, ושירתה בצה"ל בחיל המודיעין.
עבודתה לתואר מאסטר, שנעשתה באוניברסיטה העברית בירושלים בהדרכתו של דן מירון, נושאת את השם "מרחב ומיניות ביצירתו המוקדמת של ברנר".
במסגרת כתיבת הדוקטורט שלה באוניברסיטה העברית, בנושא "ראשית צמיחתה של שירת המשוררות העברית בשנות העשרים של המאה העשרים – מבט פסיכואנליטי ופמיניסטי", מצאה מחזה קצר מפרי עטה של רחל המשוררת בשם "סיפוק נפשי", שהוצג ככל הנראה בדגניה בשנים 1921-1920.
בשנת 2009 זכתה ב"פרס בהט" לספרי עיון, על הספר "בתנועת שפה עיקשת: כתיבה ואהבה בשירת המשוררות העבריות הראשונות" העוסק בשירתן של רחל, אסתר ראב, יוכבד בת-מרים ואלישבע.
אולמרט מרצה בחוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.
ב-2016 הקימה את "תחנת כתיבה" לייעוץ לסופרים יחד עם ארנה קזין ודפנה בן צבי, זוגתה לשעבר שאיתה היא מגדלת שתי ילדות.
ערכה את סדרת "ספ" - סדרה לפרוזה עכשווית בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
מונתה לערוך סדרה חדשה של הוצאת אחוזת בית, שתתמקד בספרי ביכורים.
על הקריטריונים שלה להוצאה לאור של ספר ביכורים אמרה: .
ערכה ספרים של סופרות ומשוררות כגון מרית בן ישראל ודליה רביקוביץ.
חברת חבר השופטים של פרס טבע לשירה לשנת 2006
חברת הוועדה האומנותית של פסטיבל שירה 2006
עורכת ויועצת תוכן בפורטל החינוכי סנונית בתחומי השירה - "שירשת" והמיניות - "יחד"
אולמרט בעלת עמדות שמאל רדיקלי.
הייתה פעילה ב"כביסה שחורה", ארגון המגדיר עצמו: "ארגון להט"בי נגד הכיבוש ולמען צדק חברתי" ובמחסום Watch.
בנוסף, הביעה תמיכה במכתב הטייסים.
מעבר לכך אולמרט פעילה בקהילה הגאה.
ב-10 ביוני 2006 השתתפה בהפגנה מול ביתו של הרמטכ"ל דן חלוץ במחאה על תקרית ברצועת עזה שבמהלכה נהרגו שמונה אזרחים פלסטינים.
בהפגנה נשמעו קריאות "חלוץ רוצח – האינתיפדה תנצח".
אביה, ראש הממשלה דאז אהוד אולמרט, התייחס לאירוע ואמר ש"לכל אחד מאיתנו יש זכות להביע את דעותיו ולהגן עליהן".
הדנדרימרים מאופיינים במבנה תלת־ממדי מרושת, סימטרי וכדורי המקנה להם מגוון רחב של שימושים.
דנדרימרים הם סוג חדש של פולימרים שנוצרו במקור מסינתזה פשוטה של חזרות רבות על מונומר (תת היחידה).
בדנדרימרים תהליך הפילמור של תתי היחידות אינו קווי באוריינטציה של קשר ראש לזנב, אלא מעגלי במרחב בשל מספר הקבוצות פונקציונליות הקיימות על כל מונומר.
לדנדרימרים תכונות ייחודיות כגון: הסתעפויות רבות, משקל מולקולרי מוגדר וחלל פנימי בין ענפי הדנדרימר, בדרך כלל בעל אופי הידרופובי.
ניתן לשלוט על גודל הדנדרימר לפי מספר הפילמורים המעגליים.
תכונות אלו הפכו את הדנדרימרים ליעד מושך עבור פיתוח יישומים ביולוגיים ולשיגור תרופות בפרט.
ניתן להעניק לדנדרימרים תכונות רצויות על ידי חיבור קבוצות פונקציונליות על פני שטח המולקולה או בחללים שנוצרים בין הענפים.
בדרך זו ניתן לתכנן את המולקולה בהתאם למטרה הטיפולית שלשמה נועדה: לכוונה ליעד הרצוי בגוף, לשלוט באופן שחרור התרופה ולדאוג לאחסון מתאים של התרופה בחלל המולקולה.
לדוגמה: ניתן להפוך את הדנדרימרים למסיסים במים על ידי עטיפת המולקולה בקבוצות הידרופיליות.
את התרופה ניתן לחבר לסביבה החיצונית של הדנדרימר עצמו, לקבוצות הפונקציונליות או לאחסנה בחלל הפנימי של הדנדרימר.
האפשרות האחרונה הציבה את הדנדרימרים בחזית המחקר למציאת נשא מתאים לתרופות אנטי סרטניות.
אולם המחקר עדיין בראשית דרכו ויש לשכלל את השיטה על מנת למצוא פתרונות מתאימים.
דנדרמונדה (בפלמית (הולנדית): Dendermonde, בצרפתית: Termonde - טרמונד) היא עיר בבלגיה, באזור פלנדריה, במחוז פלנדריה המזרחית.
כרשות מקומית, דנדרמונדה כוללת את העיר דנדרמונדה ואת העיירות הסמוכות - אפלס, באסרודה, חרמברחן, מספלארה, אאודחם, סכונארדה וסינט-חיליס ביי-דנדרמונדה.
משמעות השם של היישוב הוא "הפה של דנדר", בגלל מיקומו על השפך של הנהר דנדר לתוך הסכלדה.
בימי הביניים לעיר דנדרמונדה היה סכסוך שנכנס לאגדה עם העיר אלסט, השוכנת דרומית יותר על הנהר דנדר.
דנדרמונדה נמצאת מדרומו של נהר סכלדה וממזרח לעיר גנט במרחק 33 ק"מ.
היא נחצית על ידי נחל דנדר.
העיר שוכנת על השפך של הדנדר לתוך הסכלדה ונמצאת במרחק 28 ק"מ מבריסל, 30 ק"מ ממכלן ו-46 ק"מ מאנטוורפן.
אזור הנהר סכלדה היה מיושב עוד בתקופת הפרהיסטורית, כפי שמעידים הממצאים מתרבות לה טן שנתגלו באפלס.
אתרי קברות מן המאה השנייה והמאה השישית שרדו מהתקופה הגאלית-רומית ותקופת המרובינגים.
בשנת 843 לפי חוזה ורדן דנדרמונדה נכללה בלותרינגיה.
אחרי פלישות הנורמנים בשנת 883, האזור נכבש על ידי בלדווין השני, רוזן פלנדריה וסופח לחלק הגרמני של רוזנות פלנדריה שהוקמה לא מכבר.
הקיסר אוטו השני ביצר את היישוב במאה ה-10 ועודד התיישבות בסביבה.
בשנת 1233 היישוב זכה למעמד של עיר וגדלה בזכות תעשיית הבדים.
נבנו בה מנזרים, קפלות וכנסיות וכן חומת מגן.
באמצע המאה ה-14 נבנו בככר השוק אולם למכירת בדים ומגדל פעמונים.
התחרות הקשה עם ערים כמו גנט הביאה להתקפות ומסעי שוד נגדה מצד שכניה.
בשנת 1384 כל האזור נכבש על ידי הדוכסים מבורגונדיה מבית ולואה.
במאה ה-16 נכסי העיר הידרדרו..
ב-1572 העיר נכבשה על ידי הצבא הספרדי בפיקודו של אלסנדרו פרנסה, דוכס מפרמה, וכמעט נהרסה.
כעבור כעשור, הספרדים בנו בה מבצר משלהם בין הנדנדר לסכלדה.
ב-1667 העיר הותקפה על ידי צרפת.
ובשנת 1706 הכוחות ההולנדים והאנגלים בפיקודו של ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו שהסבו לה נזק כבד ביותר.
האוסטרים ביצרו אותה שוב על מנת להגן עליה מפני שאיפות ההתפשטות של צרפת.
אחרי מצור אחרון על ידי צבאו של לואי החמישה עשר, סוף סוף נשם היישוב לרווחה לתקופה ממושכת וביצוריה הוסרו כעבור מספר עשורים.
במחצית השנייה של המאה ה-18 העיר שגשגה, בזכות המהפכה התעשייתית והתפתחות תעשיית הכותנה המקומית.
אחרי שנת 1800 מתקני הנמל עברו מודרניזציה והונחו מסילות הברזל הראשונות.
בעיר הוקמו גם מפעלים לשמן, נעליים, עור וכו'.
מלחמת העולם הראשונה גרמה לעיר הרס רב אחרי ספטמבר 1914. נחרבו יותר ממחצית הבתים וארכיוני העיר הופצצו ונשרפו.
בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 העיר מהווה מרכז מנהלי, מסחרי, חינוכי ורפואי המשרת את האזור מסביב.
אוכלוסיית המוניקיפיום דנדרמונדה רבתי היא 43,347 תושבים, מהם 48.82 % גברים ו-51.18 % נשים.
צפיפות האוכלוסייה היא 779 תושבים על ק"מ מרובע.
שיעור המובטלים בעיר הוא 8.24% (לפי הנתונים ב 1 בינואר 2006 )
הבגינאז' (begijnhof)- אתר מורשת עולמית של אונסקו החל משנת 1998. הוקם ב-1288
בית העירייה (stadhuis) ומגדל הפעמונים נבנה במאה ה-14- מוכר גם הוא כמורשת תרבות עולמית - אחרי 1999. מגדל הפעמון מאכסן קריון והיה בעבר חלק מאולם הבדים.
בית הבשר(Vleeshuis) משנת 1462, בימינו - מוזיאון
מנזר בנדיקטיני - במרכז העיר
קו הרכבת היסטורית עם קטרי קיטור לאורך 14 ק"מ בין דנדרמונדה לפירס (Puurs)
כנסיית גבירתנו הקדושה (נוטר דאם) Onze-Lieve-Vrouwekerk, מאה ה-14
כנסיית חיליס הקדוש (Sint-Gilliskerk), בככר הגיבורים (Heldenplein)
פעם בעשור מתקיימת בעיר תהלוכה מסורתית לכבוד הסוס רוס ביארד שלפי האגדה, הציל את בעליו ושלושת אחיו שהיו עלולים ליפול לשבי של קרל הגדול.
דנדרמונדה היא הבית למועדון הראגבי (Dendermondse Rugby Club (Dendermondse RC, אלופת בלגיה בעונת 2011–2012
ונסה שיניטור (ילידת 1976) זמרת בלגית
לאורנס דה בוק (יליד 1992) כדורגלן בלגי
יוהנס אוקכם -(כ-1497-1410) אולי יליד העיר - מלחין צרפתי-פלמי
פולידור דה קייזר - ראש העיר לונדון ב-1887
ב-19 באוגוסט 2006 28 אסירים הצליחו להימלט מבית הסוהר המקומי.
שבעה מהם נעצרו שוב אחרי מספר שעות.
מעטים הצליחו להימלט לאיטליה ורוסיה.
הם הצליחו לפרוץ החוצה בגלל מנעול ישן וחלוד.
אחר כך ירדו בעזרת קשירת סדיניהם אחד לשני, טיפסו מעל החומה וקפצו על תא טלפון בקרבת המקום ונמלטו.
ב-23 בינואר 2009 צעיר פלמי בשם קים דה חלדר תקף את הילדים במעון היום שבכפר סינט-חיליס-ביי-דנדרמונדה, דקר בסכין שלושה בני אדם למוות ופצע כעשרים.
אחד המטפלים ושני תינוקות, בני 8 ו-9 חדשים נרצחו בהתקפה.
הזמר האיטלקי לוצ'אנו ליגאבואה הקדיש לקרבנות הפיגוע את השיר Quando mi vieni a prendere?, שנכלל באלבום שלו משנת 2010.
דנה גולדברג (נולדה ב-1 במרץ 1979) היא משוררת ויוצרת קולנוע ותיאטרון ישראלית.
גולדברג למדה במדרשה לאמנות ובמכללת בית ברל, ובמקביל החלה את דרכה כמשוררת.
שיריה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "עתון 77", "הליקון" ו"שבו", והיא הייתה חברת מערכת בכתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?".
ספר השירה פרי עטה, "אלמוגים כתומים", ראה אור בשנת 2011 בהוצאת קשב לשירה.
החל משנת 2003 יצרה גולדברג סדרה של סרטים קצרים, בהם 'אליגטור' (2009) שהפיקה מיכל ויץ, אשר זיכה אותה בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות.
ב-2012 יצא לאקרנים סרטה הראשון באורך מלא, "אליס", העוסק בקורותיה של אישה העובדת במשמרת לילה כאחות בפנימייה שיקומית ומעבירה את ימיה בשינה.
הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ירושלים לקולנוע 2012 ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ונבחר כסרט הפתיחה של הפסטיבל לקולנוע ישראלי בברלין בשנת 2014. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם אפרת מישורי.
גולדברג ומישורי הקימו בשנת 2016 את "קינוקלאן", עמותה שפועלת להפקתן ולהפצתן של יצירות קולנועיות וספרותיות הנותנות ביטוי לעולמן של נשים, מנקודת מבטן.
בשנת 2023 התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה הקרנת הבכורה של סרט הקולנוע שכתבה וביימה, "דבי הייתה פה".
בתחום התיאטרון כתבה גולדברג את המחזה 'אב, אם, זונה', שהתפרסם בכתב העת "מסמרים" והועלה בפורמט של 'קריאה מבוימת' במסגרת פסטיבל 'צו קריאה' (2010).
מחזה נוסף בבימויה, 'אסתי של האורנים', הוצג בפסטיבל 'תיאטרונטו' בשנת 2014.
בפברואר 2026 יצא לאור ספר השירה השלישי של גולדברג "לָנֶצַח, עַד הַבֹּקֶר" בהוצאת לוקוס.
אלמוגים כתומים, קשב לשירה 2011.
דנה גרוצקי (נולדה ב-13 באוקטובר 1985) היא מנחת טלוויזיה, דוגמנית ועורכת טלוויזיה ישראלית.
גרוצקי נולדה וגדלה ביבנה, לאמה ענת (לבית וינטר) ולאביה פיליפ גרוצקי שעלה מארצות הברית.
יש לה שני אחים, ואחות גדולה ממנה.
למדה בתיכון "גינסבורג - האורן" שבעיר הולדתה, במגמת ביולוגיה.
בצעירותה הייתה חברה בנבחרת ישראל לשחייה צורנית.
שירתה בצה"ל כמדריכה במוזיאון חיל האוויר בחצרים.
לאחר מכן ניהלה בר בתל אביב, ועבדה במשרד פרסום SMG כתקציבאית.
בוגרת סטודיו למשחק ניסן נתיב.
כנערה, זכתה בתחרות יופי לאזור הדרום.
לאחר מכן, הוחתמה על ידי סוכן הדוגמנות רוברטו בן-שושן, ואף השתתפה במספר פרסומות.
בגיל 16 החלה לדגמן אך בגיל 17 לקתה באנורקסיה ובעקבות זאת הפסיקה לדגמן.
לאחר שהחלימה חזרה לדגמן כאשר שימשה כפרזנטורית לעונת החורף 2012–2011 של בגדי עירית נוי.
בהמשך לוהקה לשמש כפרזנטורית של מותג ההלבשה "אריסטו שמט", פרזנטורית עבור מסע פרסום לבגדי היריון עבור המעצבת אבישג ארבל, וכן הצטלמה למסע פרסום עבור חיתולי "האגיס" ו"סנפרוסט".
ב-2016 הופיעה גרוצקי על שער כתב העת "בלייזר".
בעברה, הופיעה גם על השערים של "Go Style", "רייטינג" ו"לאשה".
משמשת כפרזנטורית של "ג'אמפ עונות".
בשנת 2002 גרוצקי שיחקה בסרט "אבא שחור לבן".
בשנת 2009 החלה לשמש ככתבת שטח בתוכנית הבידור "ערב טוב עם גיא פינס".
בהמשך החלה גרוצקי להגיש את התוכנית לצידו של פינס.
בשנת 2011 לוהקה לשמש ככתבת שטח בתוכנית הפריים טיים של ערוץ 10 "וייפאאוט ישראל".
ב-2013 שימשה כמותחת וכעורכת משנה בתוכנית פריים טיים נוספת בערוץ 10 "אמבוש" בהנחיית עופר שכטר.
לאחר מכן שימשה כעורכת של התוכנית בערוץ 2 "החופשה המושלמת" של רשת.
לאחר מכן שימשה כעורכת משנה בתוכנית הבוקר של ערוץ 10 "סדר יום חדש" בהנחיית אקי אבני והילה נחשון.
בשנת 2014 הנחתה את העונה השנייה של תוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים.
לאחר מכן שיתפה פעולה עם שידורי קשת כאשר שימשה כעורכת משנה בתוכנית "24 עד הבית", הנחתה את התוכנית "קו 24" בערוץ 24, וגם הנחתה עם אלירז שדה את "יהיה טוב" באותו ערוץ.
ב-2015 שיחקה בתור עצמה בסדרה בערוץ הילדים "משפחה שולטת" אצל yes.
כמו כן בלוויין, הייתה למגישה מחליפה בתוכנית "שובר קופות" הסוקרת את עולם הקולנוע הישראלי.
בין השנים 2016–2017 הנחתה את תוכנית האירוח "מילון היופי".
באפריל 2018 החלה להגיש לצידו של גיא פינס את תוכנית הבידור "ערב טוב עם גיא פינס" בערוץ קשת 12. מגישה את חדשות התרבות בתוכנית הבוקר של ניב רסקין באותו ערוץ.
גרוצקי השתתפה גם ב"בטבע שלכם" בערוץ הטיולים; ובתוכניות "הגעת ליעד", ו"החיים על פי נועה תשבי" בערוץ החיים הטובים.
בשנת 2019 השתתפה בספיישל VIP של תוכנית הבישול "מאסטר שף" והודחה ראשונה.
בתחילת 2023 הגישה לצד מעיין אדם את התוכנית "מדברות על זה" בקשת 12. בהמשך אותה שנה החלה להתמודד בתוכנית הריאליטי רוקדים עם כוכבים; הודחה תשיעית; וחזרה לנבחרת המאוחדת לאחר ניצחונה בפרק גלגל ההצלה מבין הזוגות שהודחו.
הודחה סופית בהדחה השתים עשרה.
ב-2013 נישאה גרוצקי לחיים שטרן ולהם בת משותפת, בשנת 2017 התגרש הזוג.
ב-30 ביוני 2019 התארסה למסעדן אסף ליס ולהם בת ותאומים.
בינואר 2018 גרוצקי חשפה כי חוותה שתי חוויות לא קלות של הטרדה מינית במהלך הקריירה שלה.
בינואר 2025 עברה ניתוח להסרת השחלות, לאחר שגילו לה גן של סרטן השד.
דנה באש היא עיתונאית ומנחה יהודייה אמריקאית, המשמשת ככתבת הפוליטית הבכירה של רשת CNN.
באש נולדה במונטווייל, פרוור של ניו יורק שבניו ג'רזי, כדנה רות שוורץ (Dana Ruth Schwartz), ושם גם העבירה את נעוריה.
היא סיימה תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון די.
לפני שהחלה לשמש ככתבת בשידור חי בערוץ CNN, הפיקה עבורו תכנים לתוכניות סוף השבוע, ולאחר מכן תכנים הנוגעים לסיקור הקונגרס, ובכלל זה את הסנאט האמריקאי.
לאחר מכן החלה לסקר את הבית הלבן עבור הרשת, עד שעברה לסקר את ענייני הקפיטול היל.
במרץ 2014 עיטר המגזין Elle את באש, לצד זוכים נוספים, בשגרירות האיטלקית שבוושינגטון בעת אירוע "רשימת הנשים העצמתיות בוושינגטון" (Women in Washington Power List) השנתי שלו.
במאי 2008 התחתנה בשנית עם עמיתה לעבודה ב-CNN, הכתב ג'ון קינג, שהמיר את דתו ליהדות טרם הינשאו לה.
לזוג נולד ילד ביוני 2011, ולאחר פחות משנה נפרדו.
פלג (נולדה ב-7 באוגוסט 1969) היא סופרת, משוררת, מתרגמת, עיתונאית ועורכת ישראלית-אמריקאית.
זוכת עיטור אנדרסן לשנת 2018 על תרגומה לספר "אנה ואיש הסנונית" מאת גבריאל סביט.
במשך עשור כתבה את הטור הראשון בישראל שעסק בנשים לסביות וביסקסואליות.
קובץ סיפוריה, "תאנים אהובתי" (שופרא, 2000) הוא אחד הספרים הראשונים בארץ שנכתבו בנושא זה.
דנה פייביש נולדה ב-7 באוגוסט 1969 בקריית ביאליק, וגדלה בקריית חיים.
בגיל 18 שינתה את שם המשפחה לפלג.
אימה, רינה (רנה), לבית נדלר (1939–2012) הייתה עובדת סוציאלית, ואביה, אליעזר (לזר) פייביש (1935–2017), היה מכונאי דוד קיטור.
שניהם עלו מרומניה ונפגשו בארץ.
נשואה למרים (מימי) היל ששינתה את שם משפחתה כשהשתיים נישאו בקליפורניה ב-2008. לשתיים בן אחד, בועז ויילד (ע"ש אוסקר ויילד).
למדה בתיכון עירוני מקיף קריית חיים.
בעלת תואר ראשון בתולדות האמנות ולימודיים כלליים ותואר שני בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית.
בזמן שהותה הראשונה בקליפורניה, 2004–2009, למדה כתיבה יצירתית ותסריטאות בקבריו קולג' וכן קורס בחניכת נשים ונערות עם דיאנה לם.
בעלת תעודה בהוראת עברית ממכון מופ"ת.
בין השנים 1996–2006 הייתה בעלת טור קבוע במגזין את, הראשון שעסק בנשים לסביות ובי/פאנסקסואליות בארץ.
הרומן הראשון שלה, "יד ענקות" ראה אור בשנת 2024 בהוצאת "קתרזיס".
מאז 2015 מתגוררת בארצות הברית עם בת זוגה ובנן.
בגיל 16 החלה פלג לכתוב בעיתון הנוער חמצן (בעריכת שמואל שם-טוב) שפעל בשנים 1984–1986, ולאחר מכן ב"דעה אחרת", מגזין נוער עצמאי.
במשך שנה, 1994–1995, כתבה בפי האתון, ביטאון אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית.
בסוף 1995 הציעה לעפרה מזרחי, עורכת מגזין הנשים את, לכתוב טור אישי לסבי.
הטור החודשי הראשון, שהיה גם הטור הלסבי הראשון בעיתונות העברית, התפרסם בינואר 1996. הטור אמנם עסק בחוויותיה האישיות של פלג בקהילה הלסבית, בנושאים כמו מגדר, יחסים בין נשים, בוצ'ים ופמיות, אך כל הדמויות בטור, למעט דנה והוריה, היו בדויות.
לאחר המעבר לתל אביב בשנת 1997, החלה לכתוב על אירועים מכוננים בחייה, כולל יציאה מהארון בפני משפחתה, הפגישה עם בת זוגה לעתיד, מימי, ומערכת היחסים איתה.
היא המשיכה לכתוב את הטור גם לאחר שעברה עם בת זוגה לארצות הברית ב-2004 ותיארה בו גם את לידת בנה.
בשנת 2006, לאחר עשר שנים, החליטה שלא להמשיך בכתיבת הטור.
בשנים 2003–2013 כתבה למגזין "חיים אחרים" ואף כיהנה בו כחברת מערכת זמן קצר.
במקביל לכתיבתה באת, כתבה בהתנדבות במגזינים ועיתונים להט"בים שונים, הראשון בהם הזמן הוורוד (1997–2000), בו פרסמה טור בענייני ספרות ותרבות בנוסף לרשימות ביקורת וכתבות צבע.
פלג שידרה גם פינה בענייני ספרות בתוכנית 'גאים להציג' בתחנת הרדיו רדיוס בהגשת אלי שרון ומגישים נוספים.
בשנים 2006–2009 כתבה את "גלויה מגן עדן" באתר גו-גיי, טור אישי קבוע על חייה בסנטה קרוז, שכלל בין השאר דיווח נרחב על המאבק לזכות הנישואין בקליפורניה ועל חתונתה עם בת זוגה ב-2008. בשנים 2011–2013 פרסמה גם כתבות וטורים באתרי העוקץ וערב רב.
פלג החלה לכתוב סיפורים קצרים כבר כנערה בעידודה של מורתה לספרות בתיכון קריית חיים, קרולינה אייגס.
לאחר מכן התמקדה בלימודיה ובפעילויות אחרות, ורק בשנת 1995, לאחר יציאתה מהארון, החלה לכתוב שוב.
הסיפורים שכתבה עד שנת 2000 אוגדו בספר "תאנים, אהובתי" בהוצאת שופרא, בעריכת אילן שיינפלד, והם היו בין הסיפורים הקצרים הראשונים בספרות העברית שתיארו את חייהן של נשים לסביות ובי/פאנסקסואליות (קדם לו "מזון מלכות" של נגה אשד).
שם הספר מתייחס לשמות שני סיפורים בקובץ.
הסיפורים, כמו הטורים באת, שאבו את השראתם מאירועים בחייה הפרטיים ומאירועים בקהילה הלהט"בית בישראל.
כך, למשל, כ"ף סופית מספר על חברת הכנסת הראשונה שיצאה מהארון, והשראתו ממעורבותה של פלג בפוליטיקה הלהט"בית בתקופה.
לחות, לעומתו, נכתב בתקופה בה עברה לתל אביב ועבדה כמדריכה בבית ביאליק.
הספר התקבל בחום בקהילת הלהט"ב ומחוצה לה.
כתב עליו טל איתן: "הפשטות של העלילה, המעברים מעלילה מהירה וקופצנית לסיפור איטי ומתמשך, תאוריה המפורטים והמעמיקים של תחושות, ריחות, צבעים ומקומות - כל אלה הופכים את הספר לתענוג של ממש, גם לאלה שנוטים להתרחק מספרות מגדר מסוג זה.
באחד עשר סיפורים מצליחה פלג לתאר מערכות יחסים פשוטות ואמיתיות בין נשים, מבלי להכביד או לשעמם.
מערכות יחסים של התאהבות, של התרחקות, של כאב, אבל יותר מהכל - מערכות יחסים גאות, מודעות לעצמן, חזקות ועוצמתיות - שאינן מרגישות צורך להתנצל או להתפוגג לתודעה הציבורית".
הסיפורים שכתבה לאחר שנת 2000 עסקו עדיין ברובם בחייהן של נשים לסביות ובי/פאנסקסואליות, אולם הפעם אלו הם חייהן של נשים בעלות זהות מגובשת יותר שמתמודדות עם זוגיות והורות והרגשות הנלווים אליהם.
חלקם מתכתבים עם סיפורים מ"תאנים אהובתי", כמו שלום עכשיו או הביתה שמתייחס לסיפור דייט-רייפ.
שירה "קרצוף" התפרסם בגיליון צ"ב (אני איך אוכל לשכוח: השוואה בשירי הדורות הבאים") של כתב העת "משיב הרוח".
בשנת 2024 התפרסם הרומן הראשון שלה "יד ענקות", וקטע ראשון ממנו מהספר התפרסם בגיליון דצמבר 2023 של כתב העת מאזנים.
גיבורת הרומן היא ישראלית המתגוררת בקליפורניה, והוא עוסק בהגירה, משפחה, זהות מינית ודיכאון אחרי לידה.
פלג החלה לעסוק בתרגום ספרותי ואקדמי מאנגלית לעברית ומעברית לאנגלית בתקופת לימודיה בארצות הברית.
בין השאר תרגמה לאנגלית קטעים מספריהם של יגאל סרנה (2013), מיה טבת דיין (אלף שנים לחכות) ועוזי זק (לא מכאן ולא מכאן) לצורכי שיווק, סיפורים ושירי ילדים מאת סיגל מגן ואירית וייסמן מינקוביץ, ושירים מאת נועה שקרג'י, מוריה דאום קפלן, אפרת קוזין, דנה אמיר, חגית זוהרה מנדרובסקי, רחל נפרסטק ועוד.
תרגומיה לשירתן של רחל נפרסטק, מוריה דאום קפלן וחגית זוהרה מנדרובסקי התפרסמו בכתבי העת "צמדים", Asymptote, ואחרים.
הספר הראשון שתרגמה היה "הדייקית והדיבוק", מאת אלן גלפורד בהוצאת שופרא.
בשנים 2000–2004 עבדה כמתרגמת עבור המגזינים כלכלה 2.0, קליק וגאדג'ט מבית אנשים ומחשבים והוצאות הספרים בבל וכנרת.
כמו כן תרגמה את "להצטרף להתנגדות" מאת קרול גיליגן בהוצאת הקיבוץ המאוחד, ו"אנה ואיש הסנונית" מאת גבריאל סביט ו"ארלו בעמק האש" מאת ג'ון אוגוסט בהוצאת דני ספרים.
כבעלת תואר שני בתולדות האמנות, תרגמה פלג קטלוגים רבים לתערוכות של אמנים עכשוויים, ביניהם אליהו אריק בוקובזה, לאו ריי, יגאל עוזרי.
עבור תנועת אחותי - למען נשים בישראל תרגמה פלג, בין השאר, את הדו"ח Who Profits from Racism and Sexism in Civil Society (מי מרוויח מגזענות וסקסיזם בחברה האזרחית) ואת הקטלוג "נשים שוברות שתיקה" על אמניות מזרחיות בישראל.
היא מתרגמת באופן קבוע את הדו"חות של מדד הביטחון לנשים בישראל, בהוצאת מרכז אישה לאישה בחיפה, וכן תרגמה לאנגלית עבודות אקדמיות בתחומים שונים.
פלג עוסקת גם בתרגום מחזות, ותרגמה מאנגלית לעברית את המחזות "Black Snow" ("שלג שחור") ו-"Almost Blue" ("כחול") מאת קית' רדין, "Cash on Delivery" ("הצ'ק בדרך") מאת ריי קוני, ו-"Betty's Summer Vacation" ("החופש של שירה") מאת כריסטופר דוראנג.
כמו כן תרגמה לאנגלית את המחזה "אבשלום" של נעם מאירי.
פלג זכתה בעיטור אנדרסן לשנת 2018 על תרגום הספר "אנה ואיש הסנונית" מאת גבריאל סביט.
את הבחירה בפלג נימקה הוועדה ב"איכותו הייחודית של הספר, שזכה ליוקרה בארצות הברית, ובשל הצלחתה של המתרגמת לשמור על רוחו המיוחדת של הספר".
זמן קצר לאחר יציאתה מהארון בדצמבר 1994, החלה פלג לכתוב על נושאים להט"ביים בפי האתון בשם הבדוי גל, והמשיכה לכתוב בשם זה, בטורים הראשונים שלה במגזין "את".
בעקבות איום בתביעה, התבקשה פלג לכתוב בשמה המלא במגזין "את", אולם עדיין לא הייתה מוכנה לכך.
עד שנת 2000 כתבה באת ובהזמן הוורוד בשם דנה ג.
עם יציאתו לאור של ספרה הראשון, תאנים, אהובתי, הוסיפה את שם המשפחה 'פלג', אך הותירה את האות ג', כמחווה לשם שאפשר לה לכתוב על נושאים להט"בים, וכדי שקוראיה יקשרו בינה לדנה ג.
פלג מחזיקה בהשקפת עולם סוציאליסטית ופמיניסטית רדיקלית.
בשנות ה-80 הייתה חברה בנוער ר"צ.
בין השנים 1995–1996, בתקופת לימודיה באוניברסיטה העברית, הייתה פעילה בתא של מרצ ובעשירון האחר, וכן הייתה חברה ב"קבוצת נשים ביסקסואליות ולסביות" בירושלים, שהקימה עידית קליין.
בשנת 1996 הצטרפה לקל"ף, פרסמה טור אישי במגזין פנדורה, וסייעה בהקמת הפורום הירושלמי, שפעל למען הקמת מרכז להט"בי בירושלים, לימים הבית הפתוח.
ב-2008, בזמן שהותה בארצות הברית, פעלה פלג נגד "הצעה 8" , שקראה לביטול נישואים חד-מיניים.
לאחר הרצח בברנוער נאמה פלג בעצרת הזיכרון שנערכה בכיכר רבין.
בנאומה אמרה:בי/פאנסקסואליות מכירה בכל קשת התשוקות, התאוות והאהבות האפשריות.
היא מכירה בכך שיש יותר משני מגדרים ורואה בכל אדם עולם שלם, מעבר להגדרות שונות.
הדבר היחיד שביסקסואליות לא מכירה בו הוא המושג 'אחר'.
הדרך היחידה למניעת פשעי שנאה היא ביצירת חברה שוויונית אמיתית ללא 'אחרים' מדוכאים.ב-2009 הצטרפה ל"פאנורמה" - ארגון בי פאנסקסואלי, פמיניסטי ושמאל-רדיקלי במטרה להיאבק בביפוביה, כתבה בפנזין שהוציא הארגון והייתה בין מארגנות ה"פסטיבי", הכנס הביסקסואלי הראשון בישראל ב-2012.
"תאנים, אהובתי", 2000. תל אביב: שופרא לספרות יפה.
"קדושה", 2013. סיאל הוצאה לאור
2003. בתוך "גאים להציג", תל אביב: שופרא לספרות יפה.
השיר הופיע בגרסה עדכנית גם ב"את כל הרצון: מבחר שירה לסבית עברית עכשווית", הוצאת ה-21, 2022
"וההפך", זוטא– קצר עת לספרות קצבית 67, יולי 2010
"לוכד החלומות הרעים", זוטא 81, אוקטובר 2010
"הו מיכאל", משתינ.ה על חוקי המגדר # 2: קינה קווירית, לזכר המהפכנית דניאל דוג סיגאווי.
"קרצוף", משיב הרוח, גיליון צ"ב, חורף תשפ"ד, ע.92.
"יד ענקות (מתוך רומן בכתובים)", מאזנים, גיליון מס'5, כסלו תשפ"ד, דצמבר 2023, עע.
ביל אנדרטון, 2003. מדיטציה: תרגילים והשראה לחיים טובים.
וולטר בראודר וסו אלין בראודר, 2004. 101 דברים שאבא טוב יודע.
אלן גלפורד, 2001. הדייקית והדיבוק.
תל אביב: שופרא לספרות יפה
טארה פרייזר, 2004. יוגה: תרגילים והשראה לבריאות טובה.
פול רולנד, 2003. החיים בעידן החדש: מדריך לעקרונות, שיטות ואמונות.
2015. ביטחון של נשים לסביות, ביסקסואליות, טרנסג'נדריות וקוויריות במרחב הציבורי.
אישה לאישה - מרכז פמיניסטי חיפה
קרול גיליגן, 2016. צבי טריגר (עורך).
גבריאל סביט, 2017. אנה ואיש הסנונית.
ג'ון אוגוסט, 2018. ארלו פינץ' בעמק האש.
1995. אורות וצללים: חיי היהודים ברוסיה בעבודותיהם של שרה שור ומיכאל אקסלרוד.
דנה בלנקשטיין-כהן (נולדה ב-3 במרץ 1981) היא מנכל"ית בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, במאית קולנוע ויזמית תרבות ישראלית.
נולדה בשנת 1981 בשווייץ, לבמאית התיאטרון דדי ברון ולרופא אלכסנדר בלנקשטיין.
בשנת 1983 חזרה משפחתה לישראל והיא גדלה בתל אביב-יפו.
היא בוגרת תיכון אלון ברמת השרון במגמת קולנוע.
שירתה בצה"ל כמש"קית חינוך וכקצינת חינוך.
בשנת 2008 סיימה בהצטיינות יתרה את לימודיה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
במסגרת לימודיה ביימה שני סרטים קצרים — "קמפינג", שהשתתף בפסטיבל ברלין 2007, וסרט הגמר "כאבי גדילה".
בלנקשטיין כהן כיהנה בתפקידי מפתח בהפקות קולנוע וטלוויזיה, תוך התמקדות במיזמי תעשייה, פיתוח יצירתי וחינוך קולנועי.
לפני הצטרפותה לבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, בלנקשטיין כהן הייתה מנכ"לית האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה (2016-2019), ומנהלת מייסדת של מחלקת הקולנוע והטלוויזיה בעיריית כפר סבא, בהקמת מיזמי תרבות וכן בפעילות בתחום החינוך והקהילה (2014-2016).
מנכ"לית ומנהלת בית הספר לקולנוע וטלוויזיה סם שפיגל
ב-2019 מונתה בלנקשטיין כהן למנכ"לית ומנהלת בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, במקומו של רנן שור.
תחת הנהגתה, בית הספר יצר מספר יוזמות:
הכרה כבית ספר לקולנוע מוביל עולמי: בית הספר סם שפיגל הוכר בין בתי הספר המובילים לקולנוע בעולם, ברשימת The הוליווד ריפורטר במשך שבע שנים ברציפות.
במהלך כהונתה, בלנקשטיין כהן הרחיבה את הנוכחות הבינלאומית של בית הספר באמצעות המשך פיתוח החממות הבינלאומיות: היא פיקחה על חגיגות העשור של החממה הבינלאומית לקולנוע, התומכת ביוצרי קולנוע מתחילים מרחבי העולם.
החממה, שהוקמה ב-2011, זכתה להכרה בינלאומית בפיתוח סרטי ביכורים המוקרנים בפסטיבלי קולנוע מובילים, כולל פסטיבל הקולנוע בקאן, פסטיבל הסרטים של ונציה ופסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.
ב-2015, הסרט ההונגרי "הבן של שאול", שפותח בחממה, זכה בפרס פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
חממת סדרות: בלנקשטיין כהן השיקה חממת סדרות מתקדמת, התומכת בתסריטאים מתחילים ביצירת תוכן טלוויזיוני איכותי.
התוכנית, המיועדת ליוצרים ישראלים, מספקת חניכה מאושיות מובילות בתעשייה ותמיכה כספית לפרויקטים נבחרים, בשיתוף נטפליקס, סרטי פרמאונט ו-Scripted Israel.
תוכנית לימודים לסטודנטים דוברי ערבית וערכי חיים משותפים: בלנקשטיין כהן יזמה את פיתוח תוכנית המכינה לסטודנטים פלסטינים ודוברי ערבית, שמטרתה לספק הכשרה מקצועית בפוסט-פרודקשן קולנועי וטלוויזיוני ולהנגיש את החינוך הקולנועי לקהילות מיעוט.
ב-2020 בלנקשטיין כהן הובילה את חתימת ההסכם עם נציבות הקולנוע של אבו דאבי.
כחלק מהסכמי אברהם, בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, יחד עם קרן הקולנוע הישראלי, היו בין החותמים על הסכם לקידום שיתוף פעולה ודיאלוג.
מעבר בית הספר - ב-2022, בלנקשטיין כהן פיקחה על המעבר ממיקומו ההיסטורי של בית הספר בתלפיות לקמפוס האמנויות בירושלים במרכז העיר.
המתקן החדש, יוזמה משותפת של עיריית ירושלים והפדרציה היהודית של ניו יורק, הוא בניין בן שבע קומות עם שלושה אולמות קולנוע המשמשים ככיתות במהלך היום וכמתחמים ציבוריים בערב, כולל קולנוע סם שפיגל המנוהל על ידי סטודנטים.
בלנקשטיין כהן היא חברת דירקטוריון מייסדת של עמותת "אחות גדולה", ארגון מטרייה לשוויון מגדרי וסולידריות בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה הישראלית המנוהל על ידי יוצרות קולנוע וטלוויזיה, וכיום חברה באקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ובאקדמיה האירופית לקולנוע.
בלנקשטיין כהן נשואה למנהל המדיה החדשה יואב כהן.
הם מתגוררים בתל אביב עם שני ילדיהם.
דנה אלעזר-הלוי (נולדה ב-8 בדצמבר 1970) היא סופרת ילדים ונוער, מתרגמת ועורכת ספרים.
זכתה פעמיים בפרס שרת התרבות על שם דבורה עומר.
אלעזר-הלוי נולדה וגדלה בתל אביב.
אמה היא המתרגמת צילה אלעזר.
הוריה שירתו במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
בילדותה ניגנה בפסנתר ושרה במקהלות, וזה תחביב בו המשיכה גם בבגרותה.
את שירותה הצבאי עשתה ביחידה 8200. ב-1995 החלה לעבוד בהוצאת "זמורה-ביתן" כעורכת פרוזה מתורגמת, ולאחר מכן מילאה תפקיד זה בהוצאת "ידיעות ספרים".
בשנת 2001, עם המיזוג בין ההוצאות "זמורה-ביתן" ו"כנרת" מונתה לראש מחלקת התרגום בהוצאה המאוחדת - "כנרת זמורה-ביתן".
עם הקמת של "הוצאת אחוזת בית" הצטרפה אליה בתחילת 2004 כעורכת התרגום.
בשנים 2005–2008 שימשה כעורכת מדור הספרות של "מעריב", ובשנים 2012–2015 עבדה בהוצאת "כתר" כעורכת מחלקת העיון.
בכל אותן שנים אלעזר-הלוי תרגמה ספרים רבים וכן לימדה תרגום ועריכת תרגום באוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית בית ברל.
היא עוסקת בכתיבה, ובמקביל ממשיכה לתרגם וללמד עריכה באוניברסיטת תל אביב.
לאלעזר-הלוי תואר ראשון בספרות ערבית ובהיסטוריה של המזרח התיכון ותואר שני בהיסטוריה של החינוך, שניהם מאוניברסיטת תל אביב.
גרה בתל אביב עם בעלה אבירם ושני ילדיה.
סדרת "שליחות חשאית", מותחני ריגול לילדים ונוער בהוצאת "אחוזת בית" בשיתוף "ידיעות ספרים".
במרכז הסדרה שני נערים ונערה ובהמשך נערה נוספת היוצאים למבצעים חשאיים בעולם מטעם "המוסד".
במסגרת הסדרה פורסמו הספרים: "מבצע מנהטן", "מבצע ברלין", "מבצע קהיר", "מבצע טורונטו", "מבצע טוקיו", "מבצע לונדון", "מבצע תל אביב" ו"מבצע טהראן".
סדרת "אור נגד פז", העוסקת ביריבות בין שני בתי ספר ביישוב הדמיוני "אורפז".
בסדרה זו התפרסמו הספרים "אור נגד פז 1: תחרות הספורט הגדולה", "אור נגד פז 2: המירוץ לתוכנית הטלוויזיה", "אור נגד פז 3: המרדף אחרי האוצר" ו"אור נגד פז 4: תעלולים בטיול השנתי".
הספר "אמת וצדק 1 - פרשת מור" מספר על תלמידת תיכון שמגיעה ליישוב חדש ויוצאת נגד המנהיג שלו, שמתגלה כאדם מתעמר.
הספר "נעלמת בזמן", שבמרכזו נערה שקופצת בזמן מזכרון יעקב של שנת 1913 להווה, ונער ונערה בני זמננו מנסים לעזור לה לחזור לביתה ולתקופתה.
"מבצע מנהטן" נבחר ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך לשנת תשע"ז.
"מבצע ברלין" זכה בעיטור "הפנקס" לספר הנוער המצטיין של 2016.
"מבצע קהיר" זכה בפרס שרת התרבות על שם דבורה עומר לשנת 2017, מטעם משרד התרבות והספורט.
"מבצע תל אביב" נבחר ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך לשנת תשפ"ב ונכלל ברשימת הספרים האהובים על ילדי ישראל שפורסמה מטעם משרד החינוך.
"אמת וצדק: פרשת מור" נבחר ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך לשנת תשפ"ג וזכה בפרס שר התרבות על שם דבורה עומר בשנת 2024.
"אמת וצדק: מרוץ נגד הזמן" נבחר ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך לשנת תשפ"ד.
"אור נגד פז: המרדף אחרי האוצר" נבחר ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך לשנת תשפ"ד ונכלל ברשימת הספרים האהובים על ילדי ישראל שפורסמה מטעם משרד החינוך.
דנה אריאלי (נולדה ב-10 בספטמבר 1963) היא פרופסורית ישראלית להיסטוריה, העוסקת במחקר ובצילום.
היא מתמחה בקשרי הגומלין בין אמנות לפוליטיקה בדמוקרטיות ובדיקטטורות.
עבודת הדוקטורט שלה, "בין אמנות לפוליטיקה: הנאציונל-סוציאליזם והאמנות הפלסטית" (בהדרכת עמנואל גוטמן ושאול פרידלנדר) קיבלה את אישורה של האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1996.
קשרי הגומלין בין אמנות לפוליטיקה מעסיקים אותה במחקר ובצילום לאורך השנים.
בתחילה התמקדה במחקריה במשטרים טוטליטריים, ובעיקר בפאשיזם באיטליה, בנאציזם ובקומוניזם.
בעשור האחרון היא הרחיבה את תחומי המחקר שלה ועוסקת גם בתרבות החזותית בישראל תוך שהיא בוחנת את השתקפותם של אירועים קיצוניים בדמוקרטיה הישראלית (כגון רצח רבין או טרור המתאבדים) בפעילותה של קהיליית היוצרים המקומית.
במחקריה אריאלי מתמקדת באמנות מגויסת, אמנות מתגייסת ואמנות אוטונומית ובדרכי התגובה של יוצרים אל החברה והפוליטיקה בעיקר בישראל ובגרמניה.
היא פרסמה ספרים ומאמרים רבים בנושאים אלו.
בשנת 1996 התמנתה למרצה בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2004 נבחרה לשמש ראש המחלקה להיסטוריה ותאוריה בבצלאל, תפקיד בו שימשה עד 2012. ב-2011 מונתה כפרופסור חבר.
בין 2012 ל-2018 שימשה אריאלי דקאן הפקולטה לעיצוב במכון טכנולוגי חולון.
מאז כניסתה לתפקיד דקאן הפקולטה לעיצוב, שימשה אריאלי כאוצרת ראשית של גלריה ויטרינה ע"ש ג'וליה מזרחי במכון טכנולוגי חולון.
הגלריה התמקדה בעיצוב ישראלי ובינלאומי עכשווי.
לצד מחקריה אריאלי עוסקת גם בצילום.
פרויקט הצילום שלה "פנטומים" עליו החלה לעבוד בשנת 2009 עלה לאוויר בשנת 2018. הפרויקט, שהוצג במספר תערוכות יחיד בישראל ובעולם, מתמקד בתיעוד שרידי הדיקטטורות ברחבי העולם, תחום בו התמחתה במחקריה.
אריאלי מזמינה אנשים להגיב על התצלומים שלה ומפרסמת את תגובותיהם.
פרויקט צילום נוסף שלה, "הפנטום הציוני", הניב מאות תגובות שחלקן נכללו במארז שראה אור ב-2021 והוצג בביאנלה לאדריכלות בוונציה ב-2021.
במבוך הלגיטימציה: משאלי עם בישראל, תל אביב, הקיבוץ המאוחד והמכון הישראלי לדמוקרטיה, 1993
רומנטיקה מפלדה: אמנות ופוליטיקה בגרמניה הנאצית, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 1999
יוצרים בעומס יתר: רצח רבין, אמנות ופוליטיקה, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 2005 [זוכה פרס ראש הממשלה לשנת 2006]
אמנות ורודנות: אוואנגרד ואמנות מגויסת במשטרים טוטליטריים, תל אביב, ההוצאה לאור, אוניברסיטת תל אביב, 2008
הפנטום הנאצי: מסע בעקבות שרידי הרייך השלישי, תל אביב, רסלינג, 2014
פנטומים: מסע בעקבות שרידי הדיקטטורות.
(2016, תל אביב, ספר אמן במהדורה מוגבלת.
(2021, תל אביב, ספר אמן במהדורה מוגבלת.
אלבום דרום: צלמים ישראליים במחווה לתושבי הנגב המערבי (2024, ידיעות ספרים)
תורת המחברים: מחווה לעמי דרך.
בעריכת: דנה אריאלי ועזרי טרזי (2016, הפקולטה לעיצוב, מכון טכנולוגי חולון)
אחרי עשרים שנה: עיצוב זיכרון רבין, בעריכת: דנה אריאלי, (2015, הפקולטה לעיצוב, מכון טכנולוגי חולון)
פרוטוקולאז' 2013: כותבים חזותי: מתודולוגיות בחקר התרבות החזותית, בעריכת: דנה אריאלי-הורוביץ, אורי ברטל, נעמי מאירי-דן, ירושלים ותל אביב, בצלאל ורסלינג, 2013.
פרוטוקולאז' 2011: המוות אמן מגרמניה, אסופת מאמרים מתוך כתב העת המקוון היסטוריה ותאוריה: הפרוטוקולים, בעריכת: גל ונטורה, דנה אריאלי-הורוביץ, ברוך בליך, נעמי מאירי-דן, דרור פימנטל, ירושלים, בצלאל, 2011.
פחד מוות: מופעי הטרור בזירות האמנות והתרבות הפופולרית, בעריכת: דנה אריאלי-הורוביץ ודפנה סרינג, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2010.
פרוטוקולאז' 2009: אסופת מאמרים מתוך כתב העת המקוון היסטוריה ותאוריה – הפרוטוקולים, בעריכת: ברוך בליך, גל ונטורה, נעמי מאירי-דן ודנה אריאלי-הורוביץ, ירושלים, בצלאל, 2009.
פנטום בפוליטיקה: ישראל ומשאל העם, בעריכת: דנה אריאלי-הורוביץ, ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2006.
דת ומדינה בישראל, בעריכת: דנה אריאלי-הורוביץ, ירושלים, התנועה ליהדות מתקדמת, 1996.
תערוכות, קטלוגים וגלריה של צילומים
אותו הים, 2018, בית האמנים, תל אביב.
פנטומים: מסע בעקבות שרידי הדיקטטורה, 2016, בית האמנים, תל אביב.
הפנטום הנאצי Preview, בית האמנים 2014, תל אביב.
קרוב מכפי שנראה: גבעת רם, 2013, בית האמנים ירושלים.
2017 חלב שחור, גלריה ויטרינה, מכון טכנולוגי חולון (עם יואב חורש)
70 שנה אחרי, מכון ון ליר, ירושלים (עם גרי גולדשטיין)
2014 מפעלים מצולמים, נובמבר 2014, גלריה ויטרינה, מכון טכנולוגי חולון (עם יוסי-בן ארוש)
עבודותיה נמצאות באוסף מוזיאון ישראל, אוסף יד ושם, בבית האמנים ירושלים, בבית האמנים תל אביב ובאוספים פרטיים.
צלם הדברים: אלבום דרום, מוזיאון פתח תקווה לאמנות (אוצרת שותפה: אירנה גורדון), 2024
בת 70: אוצרות מוזאוני ישראל, משכן הכנסת, 2018
Total Red: Design בית האמנים, תל אביב (אוצרת שותפה: סוניה אוליטסקי), 2018
50 ל-67': אמנות שעת מלחמה, המשכן לאמנות, עין חרוד (התערוכה הוצגה במסגרת פרויקט "אופוריה".
תורת המחברים: מחווה לעמי דרך, (אוצר שותף: עזרי טרזי) גלריה ויטרינה, חולון, 2016
אחרי עשרים שנה: עיצוב זיכרון רבין.
4 בנובמבר 1995: רצח ברטרוספקטיבה, גלריה סלמה, בצלאל, תל אביב (אוצרת שותפה: דליה מנור), 2005
אשלי מאי סברה הידועה יותר בשם הבמה שלה, אש ביי אלגנס היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling (TNA), שבו היא אלופת זוגות הנוקאאוטס של TNA.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה דנה ברוק ואף הייתה 15 פעמים אלופת 24/7. כמו כן, סברה היא מפתחת גוף ודוגמנית.
סיימה תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של קנט באופנה, מכירה ועיצוב ותואר שני במנהל עסקים.
לאחר שסבלה מפציעות חוזרות ונשנות, כולל שבירה בשני הקרסוליים שלה, סברה ויתרה על ענף ההתעמלות (שבו השתתפה במשך 18 שנה) ובמקום החלה להתחרות בתחרויות פיתוח גוף.
סברה מוקמה במקום ה-12 בתחרות ה"ארנולד קלאסיק" לשנת 2013 (על שמו של ארנולד שוורצנגר) ובמקום ה-13 בתחרות של שנת 2015. ב-20 בדצמבר 2016 נודע שסברה תתחרה בתחרות לשנת 2017, שבה סיימה במקום החמישי.
סברה הוחתמה לחוזה בארגון ההיאבקות, ה-WWE ביוני 2013 ונשלחה למתחם האימונים של WWE Performance Center ואז למתחם הפיתוח של הארגון, NXT, שבו הופיעה תחת שם הבמה דנה ברוק.
ברוק ערכה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה באירוע NXT TakeOver: Fatal 4-Way, שנערך ב-11 בספטמבר 2014, בסצנה מאחורי הקלעים עם טיילר בריז, כששבוע לאחר מכן ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה במופע של NXT שאינו הועבר לטלוויזיה בהפסד בקרב הזוגות עם ביילי לאלכסה בליס וסשה בנקס.
לאחר שהופיעה בסצנות מאחורי הקלעים, ברוק ערכה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית בזירה ב-15 באפריל 2015 בניצחון על בלו פנטס, מה שהגדיר את דמותה בתור הדמות הרעה.
שבועיים לאחר מכן, ברוק ניצחה את ביילי לאחר הסחת דעת מצידה של אמה, מה שגרם לברוק ואמה להיות חברות טובות.
השתיים הפסידו באירוע NXT TakeOver: Unstoppable לביילי ושארלוט פלייר.
ב-26 באוגוסט, ברוק לקחה חלק בקרב מרובע נגד בקי לינץ', שארלוט ואמה, קרב שבו אמה ניצחה.
בחודש ספטמבר, ברוק ואמה פתחו בריב נגד אסקה, שרק הגיעה ל-NXT.
באירוע NXT TakeOver: Respect ברוק הפסידה לאסקה, מה שהיה בעצם הקרב האחרון של ברוק ב-NXT.
ב-23 במרץ 2016, ברוק ליוותה את אמה לזירה לקרב שלה נגד אסקה, אך אמה הפסידה והופעה זו של ברוק הייתה האחרונה שלה בתוכנית.
הרוסטר הראשי ומגוון עלילות (2016–2017)
ברוק ערכה את הופעת הבכורה שלה בתוכנית Raw ב-9 במאי 2016 כשהיא תוקפת את בקי לינץ' מאחורי הקלעים ומתאחדת שוב עם אמה.
בתוכנית סמאקדאון, שלושה ימים לאחר מכן, ברוק התאבקה לראשונה בזירה כשהיא גוברת על לינץ' אחרי עזרה מאמה, ואותו דבר ארבעה ימים לאחר מכן בתוכנית Raw.
הציוות בין ברוק לאמה נקטע עקב פציעה של אמה.
באירוע חוקי אקסטרים שנערך ב-22 במאי, ברוק הגיעה לזירה לבושה בבגדיו של ריק פלייר, כל זאת כדי להסיח את דעתה של נטליה ולעזור לשארלוט לשמור על אליפות הנשים של ה-WWE שלה.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw שארלוט הפנתה את גבה לאביה והציגה את ברוק כחניכה שלה.
באירוע "כסף בבנק" ברוק ושארלוט ניצחו בקרב זוגות את לינץ' ונטליה, קרב זה היה הקרב הראשון של ברוק באירוע שלם וצפה ברוסטר הראשי.
ב-19 ביולי ברוק הועברה לתוכנית Raw כחלק ממהלך פיצול המותגים.
באירוע באטלגראונד, שנערך ב-24 ביולי הפסידו ברוק ושארלוט לסשה בנקס ולשותפה המסתורית שלה, שהתגלה לאחר מכן כביילי.
ב-8 באוגוסט ברוק התאבקה נגד בנקס בקרב שלא היה על התואר, אך ברוק הפסידה.
ב-12 בספטמבר ברוק סטרה לשארלוט לאחר שהושפלה על ידה במספר מקרים, מה שגרם לג'נרל מנג'ר, מיק פולי, למקם את ברוק בקרב המשולש נגד ביילי ובנקס כדי לקבוע מי מביניהן תהיה המועמדת לתואר של שארלוט באירוע התנגשות של אלופים, אך גם במקרה זה ברוק הפסידה.
ב-10 באוקטובר ברוק תקפה את ביילי לאחר הקרב שלה, מה שהוביל לקרב בין השתיים שבוע לאחר מכן, קרב שבו ברוק ניצחה.
הפיוד סוכם לקרב באירוע "גיהנום בכלוב", שבו ברוק הפסידה.
ב-13 במרץ 2017 ברוק תקפה את פלייר לאחר שפלייר נזפה בה על ההפסד לבנקס, מעשה שהפך את ברוק לדמות הטובה והאהובה בפעם הראשונה בקריירה שלה.
ב-3 באפריל היא התאבקה בקרב שלוש על שלוש ביחד עם ביילי ובנקס נגד פלייר, ניה ג'קס ואמה, קרב שבו קבוצתה ניצחה.
ב-26 ביוני ברוק התחרתה בקרב גאונטלט שקבע את המועמדת לתואר האליפות של אלכסה בליס, אך הודחה שלישית על ידי ניה ג'קס.
ב-7 באוגוסט ברוק הוצמדה לניצחון על ידי ג'קס בקרב משולש שהכיל גם את מיקי ג'יימס, ועל הכף הייתה ההזדמנות להיות המועמדת לתואר האליפות באירוע סאמרסלאם.
לאחר היעדרות מהזירה, ברוק שבה לתוכנית Raw ב-9 באוקטובר, שם התחרתה בקרב הדחות מחומש, שהמנצחת בו תפגוש את אסקה באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, אך ברוק הודחה ראשונה על ידי ביילי.
ב-13 בנובמבר ברוק השתתפה בקרב משולש נגד ביילי ומיקי ג'יימס, בקרב שקבע את המתאבקת החמישית והאחרונה של קבוצת Raw לקרב ההדחות המסורתי באירוע סדרת ההישרדות, אך הפסידה שוב לביילי.
שבוע לאחר מכן ברוק הפסידה בקרב יחידים לאסקה.
ב-27 בנובמבר ברוק הפסידה שוב לאסקה תוך שלוש שניות לאחר תרגיל ההכנעה הידוע של אסקה.
הכנעה זו של אסקה שברה את שיא הניצחון המהיר ביותר על ידי הכנעה במחלקת הנשים.
ב-31 ביולי 2017 ברוק הוזמנה על ידי המתאבק טייטוס אוניל להצטרף למותג שלו שנקרא, טייטוס וורלדוויד, היא הסכימה להצטרף אליו, ולאפולו קרוז ואקירה טוזאווה בתנאי אחד שבו תמצא את עצמה.
ב-27 בנובמבר היא רשמית הצטרפה לקבוצה זו.
ב-1 בינואר 2018 ברוק ליוותה ביחד עם אוניל את קרוז לזירה לקרב שלו נגד בריי וויאט, קרב שבו קרוז הפסיד לאחר שטוזאווה עזב את הקבוצה.
בקרב הרויאל ראמבל המסורתי הראשון בתולדות מחלקת הנשים שהתקיים באירוע רויאל ראמבל, ברוק נכנסה כמספר השמיני.
היא הספיקה להדיח את קיירי סיין, אך הודחה לאחר מכן על ידי טורי ווילסון.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw ברוק ליוותה את קרוז ואוניל לקרב הזוגות שלהם על אליפות הזוגות של ה-WWE של שיימוס וסזארו, אך השניים כשלו בניסיונם לזכות בתואר.
ב-25 בפברואר במסגרת האירוע "תא ההדחות" ברוק ליוותה את קרוז ואוניל לקרב חוזר נגד האלופים שיימוס וסזארו, אך שוב כשלו בניסיונם לזכות בתואר.
ב-19 במרץ ברוק התעמתה עם רונדה ראוזי, על כך שהיא צריכה ללמוד את מקומה ולחכות בתור להזדמנות שלה.
כל זאת לא עזר לברוק לדרוש מראוזי לצאת מהזירה, משום שהדבר הוביל לתקיפה של ראוזי על ברוק (קטע זה אינו שודר לטלוויזיה, אך היה בלעדי לערוץ היוטיוב).
ברוק ואסקה שיתפו פעולה בקרב זוגות שנערך ב-2 באפריל וניצחו את אלופת הנשים של Raw, אלכסה בליס ומיקי ג'יימס.
באחד הקרבות המקדימים לאירוע רסלמניה 34, ברוק השתתפה בקרב הבאטל רויאל נשים הראשון של רסלמניה, אך הודחה על ידי מנדי רוז.
ב-21 במאי התחרתה ברוק בקרב מרובע נגד שרה לוגאן, ליב מורגן ונטליה אשר קבע את זהות המעפילה לקרב ה"כסף בבנק" באירוע כסף בבנק.
בקרב זה, נטליה היא זאת שניצחה בקרב והעפילה לקרב הסולם.
ב-28 במאי ברוק השתתפה בקרב גאונטלט נגד שש משתתפות נוספות אשר קבע את זהות המעפילה האחרונה לקרב הנשים של "כסף בבנק", אך קרב זה נוצח על ידי סשה בנקס.
ב-16 ביולי ברוק ואלישיה פוקס ניצחו בקרב זוגות את ביילי וסשה בנקס כתוצאה מפסילה.
ב-27 באוגוסט, ברוק הפסידה בקרב יחידים לסשה בנקס.
ב-3 בספטמבר, דנה ברוק ביחד עם אמבר מון הפסידו בקרב זוגות לביילי וסשה בנקס.
לאחר הקרב, ברוק הביעה את חוסר שביעות רצונה מאוניל וקרוז והודיעה שהיא סיימה איתם.
שבועיים לאחר מכן, ברוק נוצחה על ידי ביילי.
ב-15 באוקטובר, ברוק וטמינה הפסידו לאמבר מון וניה ג'קס.
שבוע לאחר מכן, ברוק הפסידה בקרב מרובע אשר כלל את אמבר מון, ג'קס וטמינה, בקרב שבו מון הצליחה לנצח.
באירוע אבולושן, שנערך ב-28 באוקטובר, ברוק השתתפה בקרב הבאטל רויאל של הנשים, אך הודחה על ידי אמבר מון.
ב-17 בדצמבר, ברוק השתתפה בקרב גאונטלט שכלל שבע משתתפות נוספות אשר קבע את המועמדת לתואר אליפות הנשים של Raw של רונדה ראוזי, אך בקרב זה הודחה על ידי ביילי.
שבוע לאחר מכן, ברוק, אלישיה פוקס ומיקי ג'יימס הפסידו לביילי, אמבר מון וסשה בנקס.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, ברוק התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-22, אך הודחה על ידי ריאה ריפלי.
לילה לאחר מכן, ברוק ונטליה הפסידו לליב מורגן ושרה לוגאן בקרב העפלה לקרב תא ההדחות זוגות אשר יקבע את אלופות זוגות הנשים הראשונות של ה-WWE במסגרת אירוע תא ההדחות.
ב-18 במרץ, ברוק התחרתה נגד רונדה ראוזי על אליפות הנשים של Raw; היא הפסידה בקרב לאחר שניות בודדות כתוצאה מהכנעה.
ב-29 באפריל, במסגרת הפינה "רגע של בליס", אלכסה בליס חשפה את ברוק כאחת מארבע המשתתפות שתייצגנה את Raw בקרב כסף בבנק של הנשים באירוע כסף בבנק.
ב-13 במאי, ברוק התחרתה בקרב מרובע נגד נעמי, ניקי קרוס ונטליה, שבסופו קרוס ניצחה.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, ברוק התחרתה בקרב הכסף בבנק של הנשים, שבסופו ביילי ניצחה.
ב-8 ביולי, ברוק הפסידה לניקי קרוס במסגרת אתגר "נצח את השעון".
ב-16 בספטמבר, ברוק נוצחה על ידי לייסי אוואנס.
ב-18 באוקטובר בתוכנית סמאקדאון, ברוק התחרתה בקרב משושה נגד כרמלה, לייסי אוואנס, מנדי רוז, ניקי קרוס וסוניה דוויל אשר קבע את זהות המועמדת לאליפות הנשים של סמאקדאון, ובו קרוס יצאה עם ידה על העליונה.
ב-8 בנובמבר, ברוק וכרמלה ניצחו בקרב זוגות את מנדי רוז וסוניה דוויל, וכתוצאה מכך זכו בזכות לייצג את קבוצת סמאקדאון במסגרת קרב ההדחות המסורתי של האירוע סדרת ההישרדות.
שבוע לאחר מכן, ברוק, כרמלה, ניקי קרוס וסשה בנקס ניצחו בקרב ארבע נגד ארבע את דקוטה קאי, מיה יים, ריאה ריפלי וטיגן נוקס.
ב-13 וב-20 בדצמבר, ברוק הפסידה לביילי בקרב שאינו היה על חגורת אליפות הנשים של סמאקדאון.
ב-27 בדצמבר, ברוק ולייסי אוואנס הפסידו בקרב זוגות לביילי וסשה בנקס.
ב-3 בינואר 2020, ברוק ולייסי אוואנס ניצחו בקרב זוגות משולש את ביילי וסשה בנקס ואת אלכסה בליס וניקי קרוס.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, ברוק התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-13, אך הודחה על ידי ביאנקה בלאייר.
ב-7 בפברואר, ברוק התחרתה בקרב מרובע נגד אלכסה בליס, כרמלה ונעמי אשר קבע את זהות המועמדת החדשה לאליפות הנשים של סמאקדאון נגד ביילי, שבסופו כרמלה ניצחה.
ב-6 במרץ, ברוק וכרמלה הפסידו בקרב זוגות למנדי רוז וסוניה דוויל.
ב-17 באפריל, ברוק העפילה לקרב הכסף בבנק של הנשים במסגרת האירוע כסף בבנק לאחר שגברה על נעמי.
שבוע לאחר מכן, ברוק וכרמלה לא צלחו במשימתן לזכות באליפות זוגות הנשים של ה-WWE לאחר שהפסידו לאלופות הזוגות, אלכסה בליס וניקי קרוס.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-10 במאי, ברוק לא הצליחה לזכות בקרב הכסף בבנק, שבסופו אסקה היא זו שזכתה.
ב-15 במאי, ברוק ניצחה את נעמי.
ב-28 בספטמבר 2020, בפרק של התוכנית Raw, ברוק הצטוותה לראשונה למנדי רוז, כשביחד הן גברו על לאנה ונטליה.
ב-2 בנובמבר, ברוק ומנדי רוז כשלו בניסיונן לזכות באליפות זוגות הנשים של ה-WWE לאחר שהפסידו לניה ג'קס ושיינה בייזלר.
ב-30 בנובמבר, ברוק ניצחה בקרב יחידים את רקונינג מקבוצת רטרביושן.
שבוע לאחר מכן, ברוק הצטוותה לשורות המתאבק ריקושט ויחדיו הם גברו על רקונינג וסלאפג'ק.
ב-21 בדצמבר, ברוק ומנדי רוז הפסידו לניה ג'קס ושיינה בייזלר.
שבוע לאחר מכן, ברוק הפסידה לשיינה בייזלר בקרב יחידים.
לעומת זאת, ב-4 בינואר 2021 בפרק הספיישל "ערב האגדות" של התוכנית Raw, ברוק הצמידה את בייזלר לניצחון.
שבוע לאחר מכן, ברוק ורוז לא הצליחו לנצח את בייזלר וג'קס, זאת לאחר שבייזלר הכניעה את רוז לניצחון.
ב-22 במרץ, ברוק ומנדי רוז הפסידו לניה ג'קס ושיינה בייזלר בקרב שאינו היה על חגורות האליפות של האחרונות.
ב-3 במאי, ברוק הפסידה לשארלוט פלייר.
ב-31 במאי, ברוק ורוז ניצחו את לאנה ונעמי.
ב-7 במרץ 2022, ברוק ניצחה את טמינה.
ב-8 באוגוסט 2023, ברוק הפסידה לבלייר דבנפורט.
סברה הייתה במערכת יחסים עם מפתח הגוף, דאלאס מק'קרייבר, עד למותו ב-22 באוגוסט 2017.
PWI דירג אותה במקום ה-26 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2016
אליפות זוגות הנוקאאוטס של TNA (פעם אחת) - עם הית'ר ביי אלגנס
דנה אבירם (נולדה ב-13 באוקטובר 1971) היא סופרת ילדים ונוער, יזמית, בעלת חברת "זהירים ברשת", עובדת סוציאלית בשירות בתי הסוהר ומרצה בתחום החינוך.
מרבית עיסוקה הוא בתחום מוגנות ברשת, בו היא עוסקת שנים רבות.
כמו כן היא עוסקת בטיפול קבוצתי ופרטני לילדים המתקשים חברתית.
אבירם נולדה בחיפה וגדלה בשכונת אחוזה, כילדה התקשתה בלימודים וקראה ספרים רבים.
למדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, ועם סיום לימודיה עבדה עם ילדים ונוער בסיכון והייתה פקידת סעד לחוק הנוער.
בשנת 2005, התחילה לעבוד כעובדת סוציאלית בבית הסוהר לגברים "מעשיהו" בעיקר התמחתה בטיפול באגף לעברייני מין וכן חולי נפש.
המפגשים בכלא עם עברייני המין השפיעו עליה והיא החלה לכתוב ספרים על מוגנות ברשת לילדים.
בכדי לעצור את תופעת הפגיעות המיניות ברשת היא הקימה את חברת "זהירים ברשת".
במקביל המשיכה לכתוב ספרים העוסקים בהתמודדות ברשת שזכו לחשיפה והוכרה רבים.
הספר "סלפי אחד יותר מדי" נכנס למצעד הספרים בשנת 2015 ונבחר לתואר "הספר האהוב ביותר על הנוער" במשך שנתיים.
בשנה זו נבחר למצעד הספרים גם הספר "חולמת להיות אלופה" שכתבה בליווי האלופה האולימפית יעל ארד.
במקביל התמחתה אבירם בטיפול קבוצתי ופרטני בילדים דחויים ומתקשים חברתית, וכן כאלו המתמודדים עם חרדה חברתית.
היא מתנדבת במסגרות שונות - כדוגמת עמותת רקפת שם היא מנחה קבוצה לילדים בעלי חרדה חברתית.
אבירם מתגוררת במודיעין, היא נשואה ולה שלושה ילדים.
חברת "זהירים ברשת" הוקמה על ידי דנה אבירם בשנת 2013 במטרה להעניק כלים לילדים בתחום ההגנה ברשת זאת תוך חינוך, שיח, והעלאת מודעות לסכנות ולדרכי ההגנה.
במסגרת פעילות החברה מתקיימות הצגות ילדים, סדנאות, הרצאות, וכן חדרי בריחה - לתלמידים - הורים ומורים.
זאת מתוך תפיסה שיש לקדם את השיח בדרכים חדשניות ויצירתיות אשר ייצרו סביבה בטוחה לילדים ולנוער ברשת.