tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פורד זכה גם בפרס בפסטיבל הסרטים של ונציה.
המלחין ויקטור יאנג שילב נעימות ושירים איריים בסרט.
ג'ון פורד בחר את השיר "Isle of Innisfree" של המלחין והמשורר האירי דיק פארלי (1916–1990), שהפך לנושא הראשי של המוזיקה בסרט.
השיר זכה לביצועים רבים, והביצוע של בינג קרוסבי הפך אותו ללהיט.
הסרט צולם בכפר (כיום עיירה) קונג במחוז מאיו ובסביבותיה.
מאז הסרט החלה תנועת תיירים למקום, המסיירים במקומות מהסרט, כמו טירת אשפורד, הפאב המקומי וגשר האבן המכונה "גשר האדם השקט".
בקונג הוקם גם "מוזיאון האדם השקט" ובו רהיטים, צילומים ומוצגים הקשורים לסרט.
ב-2011, במלאת 60 שנה להפקת הסרט, ביקרה מורין או'הרה (בגיל 91) בקונג והתקבלה בכבוד מלכים.
ב-2013 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית שבספריית הקונגרס "בגלל חשיבותו כתרבותי, היסטורי ואסתטי".
שון תורנטון (ג'ון ויין) הוא גבר אמריקאי יליד אירלנד המתגורר בפיטסבורג.
שון מחליט לחזור למקום הולדתו בכפר אינספרי (שם פיקטיבי) ולרכוש את בית משפחתו.
בפיטסבורג הוא היה מתאגרף מקצועי, ובאחד הקרבות הוא גרם למות מתחרהו.
לכן הוא מחליט לוותר על חייו המלאים לחץ, אלימות ורדיפה אחר כסף ולהגיע לאירלנד כאדם שקט המחפש חיים שלווים בכפר הולדתו.
אף אחד בכפר לא מכיר את סיפורו פרט לכומר פלייפר (ארתור שילדס), שהיה בצעירותו מתאגרף ומחזיק בביתו תיק עם קטעי עיתונות על אגרוף ובהם פרשת מותו של היריב של תורנטון.
הוא מבטיח לא לגלות זאת.
בתחנת הרכבת הוא עולה על עגלתו של עגלון הכפר מייקלין אוג פלין (בארי פיצג'רלד), שהוא גם רכלן ושתיין מועד.
בדרך מבחין שון ברועת צאן יפהפייה עם שיער אדמוני, מרי קיית דנהר (מורין או'הרה) ומתאהב בה מיד.
תורטון מחליט לרכוש את בית משפחתו שנקרא "White O'Morn": בית מוזנח, הנמצא ברשות האלמנה שרה טיליין (מילדרד נטוויק) וגובר בסכום שהוא מציע על "רד" וויל דנהר (ויקטור מקלגלן), אדם עשיר וגס שהוא גם אחיה של מרי קיית.
תורנטון ומרי קיית נפגשים שוב מספר פעמים ומתנשקים.
תורנטון משפץ את ביתו, שולח את פלין למרי קיית בשאלה אם תרצה להתחתן איתו והיא משיבה בחיוב.
לפי הנהוג באירלנד דרושה הסכמתו של "רד" וויל דנהר לנישואי אחותו, אבל כשתורנטון מגיע לביתה מתייחס אליו אחיה בגסות, אוסר עליו להתראות עם אחותו ומגרש אותו.
לבסוף משכנעים אותו פלין והכומר, כי אם יסכים לנישואי אחותו יתאפשר לו לשאת את האלמנה טיליין שאינה רוצה אישה נוספת בביתה.
"רד" וויל דנהר משתכנע ותורנטון מתחתן עם מרי קיית.
כאשר מכריז "רד" וויל דנהר כי כעת יינשא לאלמנה טיליין, היא כועסת מאוד על כך ואז הוא מבין כי רומה.
הוא מסרב כתוצאה מכך לתת לאחותו את הנדוניה שלה הכוללת כסף ורהיטים.
מרי קיית רואה בנדוניה את עצמאותה כאשה, ומודיעה לתורנטון כי לא תממש את הנישואין עד שידאג להחזיר לה את המגיע לה.
תורנטון לאור עברו אינו רוצה להתחיל בקרב עם אחיה, והיא מכנה אותו "פחדן".
אנשי הכפר משכנעים את אחיה לתת לה את הרהיטים שלה, אבל את הכסף שלה בסך 350 פאונדס הוא מסרב לתת לה.
לבסוף מחליטה מרי קיית לברוח.
תורנטון רוכב לתחנת הרכבת, וברגע האחרון הוא שולף אותה מהקרון.
הוא גורר אותה לשדה בו עובדים "רד" וויל דנהר ופועליו.
כאשר דנהר ממשיך לומר שלא ייתן את הכסף, זורק אותה תורנטון לעברו ואומר שעתה תישאר אצלו והוא לא יוכל להתחתן עם אף אחת.
תורנטון נכנע ונותן להם את הכסף, אבל הם מראים לו שעכשיו הכסף אינו חשוב כל כך ושורפים אותו.
מרי קיית חושבת שבכך נגמר הדבר וממהרת להכין ארוחה לשני הגברים אבל אז מתפתח קרב אגרופים בין שניהם בו צופים כל אנשי הכפר ומהמרים מי ינצח.
הקרב נמשך ברחובות הכפר ובפאב עד ש"רד" וויל דנהר מחליט להפסיק ושניהם לוחצים ידיים.
הסרט נגמר ב"סוף טוב", מרי קיית מתחילה להעריך ולכבד את תורנטון וגם האלמנה טיליין מסכימה לחיזוריו של "רד" וויל דנהר.
האדם הראשון הוא סרט אמריקאי משנת 2018, אותו ביים דמיאן שאזל ובו מככב ראיין גוסלינג.
העלילה עוקבת אחר סיפורו של האסטרונאוט ניל ארמסטרונג האדם הראשון שצעד על הירח, במהלך השנים 1961–1969. התסריט מבוסס על הביוגרפיה "First Man: The Life of Neil A.
הסרט הוא הפקה משותפת של אולפני יוניברסל עם חברות ההפקה של סטיבן ספילברג אמבלין אנטרטיינמנט ודרימוורקס.
הזכויות על התסריט על פי ספרו של ג'יימס הנסן נרכשו על ידי קלינט איסטווד ב-2003 ונמכרו בהמשך לאולפני יוניברסל.
לבמאי הסרט נבחר דמיאן שאזל והוא שישתף פעולה עם עמיתיו לסרטים לה לה לנד וויפלאש, ג'סטין הורוויץ שחיבר את המוזיקה לסרט, העורך טום קרוס והצלם לינוס סנדגרן.
את התסריט לסרט חיבר ג'וש סינגר.
שאזל החל לעבוד על עיבוד הסרט כבר ב-2014.
צילומי הסרט התבצעו במשך 58 ימים, בין אוקטובר 2017 לפברואר 2018 באטלנטה, עם אתרים נוספים ביוסטון ובבסיס חיל האוויר אדוארדס.
הקרנת הבכורה נערכה ב-29 באוגוסט, בפתיחת פסטיבל הסרטים של ונציה.
הפצה נרחבת של הסרט נקבעה ל-12 באוקטובר 2018.
על פרסום ביקורת מהקרנת הבכורה של הסרט הוטל אמברגו מצד מארגני פסטיבל ונציה, עד למועד ההפצה הנרחבת שלו, אך לאור קונצנזוס של ביקורות חיוביות אושר לפרסמן.
הביקורות שיבחו את הבימוי המוקפד של שאזל, ואת משחקם של גוסלינג ופוי.
האדמה הטובה הוא רומן מאת פרל בק אשר יצא בשנת 1931. הספר מספר על חיי משפחה בכפר סיני בתחילת המאה ה-20. זהו הספר הראשון בטרילוגיה, הכוללת גם את הספרים "בנים" (1932) ו"בית מריבה" (1935).
הספר היה רב-מכר בארצות הברית ב-1931 ו-1932, וזכה בפרס פוליצר ב-1932. הרומן גם השפיע על זכייתה של באק בפרס נובל לספרות ב-1938. באק, אשר גדלה בסין כבת למיסיונרים, כתבה את הספר בעודה חיה בסין, במבוסס על רשמיה של הכפר הסיני.
הרומן נכלל ברשימת מגזין לייף של 100 הספרים המצטיינים של 1924-1944. בשנת 2004, הספר חזר אל רשימת רבי המכר, כאשר נבחר על ידי אופרה וינפרי למועדון הספר הפופולרי שלה.
הספר עובד לבמה והוצג בברודוויי בשנת 1932, אך ספג ביקורות שליליות מצד המבקרים, ובוטל לאחר 56 הופעות בלבד.
לעומת זאת, העיבוד לקולנוע, שיצא לאקרנים בשנת 1937, זכה לביקורות טובות יותר והצליח בקופות.
הסיפור מתחיל ביום החתונה של ואנג לונג, ועוקב אחר תהפוכות המזל שלו, ועלייתו ונפילתו של בית הואנג, משפחת בעלי קרקעות עשירה, החיה בעיירה הסמוכה, שם חיה אשתו לעתיד של ואנג לונג, או-לאן, כשפחה.
בעוד מצבה של משפחת הואנג מתדרדרת בעקבות שימוש באופיום, בליינות ובזבזנות, מצבו של ואנג לונג משתפר באמצעות עבודתו הקשה, ומיומנותה והתמדתה של אשתו, או-לאן.
עם הזמן, הם חוסכים מספיק כסף כדי לקנות את הקרקעות של בית הואנג, חלקה אחר חלקה.
או-לאן יולדת שלושה בנים ושלוש בנות; הבת הבכורה סובלת מפיגור כתוצאה מתת-תזונה חמורה בעת הרעב הגדול שנפל על האזור.
אביה מרחם עליה, ומכנה אותה "אווילה מסכנה", כינוי שמלווה אותה לאורך כל חייה.
את בתה השנייה הורגת או-לאן בינקותה, כדי לחסוך ממנה את הסבל של לגדול בזמנים קשים כאלה, וכדי לתת לשאר המשפחה סיכוי טוב יותר לשרוד.
במהלך הרעב והבצורת, המשפחה נאלצת לברוח לעיר גדולה בדרום כדי למצוא עבודה.
דוד נצלן של ואנג לונג מציע לקנות את כל רכושו ואת הקרקעות, במחיר נמוך באופן משמעותי מערכם.
המשפחה מוכרת הכל חוץ מאדמתה וביתה.
בעיר, או-לאן והילדים מקבצים נדבות, בעוד ואנג לונג מושך ריקשה.
הם מוצאים את עצמם זרים ולא שייכים בקרב תושבי העיר שנראים ומדברים אחרת.
הם לא מורעבים, בשל ארוחות זולות המסופקות על ידי ארגון צדקה, אבל עדיין חיים בעוני מחפיר.
וואנג לונג משתוקק לחזור לביתו.
כאשר כוחות הצבא מגיעים לעיר, ואנג יכול לעבוד רק בלילות כמעמיס סחורה מחשש שיגייסו אותו בכפייה.
ערב אחד, אחד מבניו מביא הביתה בשר גנוב.
בזעם, ואנג לונג זורק את הבשר על הקרקע, כי הוא לא רוצה שהבנים שלו יגדלו כגנבים.
או-לאן, לעומת זאת, מרימה את בשר ברוגע, מנקה ומבשלת אותו, והמשפחה אוכלת.
כאשר פורצות מהומות מזון, ואנג לונג נסחף יחד עם האספסוף בביזת ביתו של אדם עשיר, ומוצא עצמו עומד מול האיש עצמו.
האיש, שפוחד על חייו, נותן לוואנג לונג את כל הכסף שלו כדי לקנות את בטיחותו.
בינתיים, או-לאן מוצאת תכשיטים במקום מסתור בבית אחר, ולוקחת אותם.
ואנג לונג משתמש בכסף כדי להחזיר את המשפחה הביתה, והוא קונה שור וכלים חקלאיים, ושוכר עובדים לעבוד את אדמתו.
עם הזמן, את הילדים הצעירים נולדים תאומים בן ובת.
עם התכשיטים שלקחה או-לאן, הוא קונה את שארית האדמה של הואנג.
באמידותו החדשה, ואנג לונג יכול לשלוח את בניו לבית הספר, והוא גם מרשה לעצמו לקחת פלגש, לוטוס.
או-לאן סובלת בשקט את הבגידה של בעלה, כאשר הוא לוקח את התכשיטים היחידים שהיא ביקשה לשמור לעצמה, שתי פנינים, מהן הוא רוצה לעשות עגילים עבור לוטוס.
מצבה הנפשי של או-לאן מתדרדר, והיא מתה בצער.
ורק עם מותה, ואנג לונג סוף סוף מעריך את המקום שלה בחייו ומתאבל עליה.
ואנג לונג ומשפחתו עוברים לעיר, ושוכרים את הבית הגדול שהיה של הואנג.
ואנג לונג הוא כבר איש זקן, ומבקש רק שקט לעצמו, אך תמיד יש סביבו סכסוכים, בין ילדיו ובעיקר בין נשותיהם של בניו.
הבן הצעיר, לו ייעד את האדמות, בורח ומתגייס לצבא.
האחרים מתכננים למכור את האדמה עם מותו.
הוא מפציר בהם לא לעשות זאת, והם, מבטיחים לו שלא יעשו זאת, אך מחליפים ביניהם חיוך של בעלי סוד.
ואנג לונג – איש עני שהופך לעשיר, ומאמין שהאדמה היא מקור מזלו וביטחונו.
איש בעל ערכי מוסר דתיים ומסורתיים.
או-לאן – אשתו של ואנג לונג, בעברה שפחה בבית הואנג.
אישה פרקטית, בעלת מיומנויות ומוסר עבודה.
נונג אן (הבן הבכור) – בן מכבד ומלומד, עם הזמן מתאהב בחיי העושר.
נונג ון (הבן האמצעי) – האחראי מבין ילדיהם של ואנג לונג ואו-לאן.
האווילה המסכנה – הבת הבכורה וילדתם השלישית, סובלת מפיגור כתוצאה מתת-תזונה.
התינוקת השנייה – נהרגת בידי אמה מיד אחר לידתה.
הבת השלישית – תאומה לאח השלישי.
בניגוד לאמה, נחשבת ליפה, ובמהלך הסיפור רגליה נכרכות.
הבן הצעיר – כנער, הוא אחראי על השדות, שוואנג לונג מייעד להוריש לו.
אך הוא בוחר לעצמו דרך אחרת, ובורח כדי להתגייס לצבא.
אביו של ואנג לונג – נוכחות נרגנת, תמיד רק רוצה את התה שלו
אשת הבן הבכור – בת סוחר מהעיר, לא מסתדרת עם אשת הבן האמצעי.
אשת הבן האמצעי – אשת כפר, לא מסתדרת עם אשת הבן הבכור.
לוטוס – נרכשת על ידי ואנג לונג כפלגש כשמזלו שפר עליו ומצבו הכלכלי השתפר.
הופכת לשמנה ומאבדת את יופייה מ"החיים הטובים".
הדוד של ואנג לונג – חלק מארגון פשע, מנסה לנצל את ואנג לונג לרעה כשהמצב הכלכלי שלו מתדרדר.
הרומן לא מספק במפורש תאריכים.
יש, עם זאת, הפניות לאירועים המספקים זמן מסגרת משוער, כגון הקמת מסילות ברזל ומהפכת 1911. מסילות הברזל לא נבנו עד סוף המאה ה-19, ומהשימוש ברכבת על ידי ואנג לונג ומשפחתו משתמע שהרכבת הייתה יחסית חדשה.
במהלך החזרה שלהם אחרי השהות העיר הדרומית הם פוגשים כאוס, התואם גם את תקופת המהפכה - שנת 1911.
הוצאת ידיעות ספרים 2014. תרגום: שרון פרמינגר
הוצאת מצפה, 1932. תרגום: הלל פסח בן אריה (גינצבורג)
האדמה הנודדת (במנדרינית: 流浪地球, באנגלית: The Wandering Earth) הוא סרט מדע בדיוני סיני משנת 2019 בבימויו של פרנט גוו, המבוסס על נובלה באותו שם מאת חתן פרס לוקוס ופרס הוגו, המחבר ליו צשין.
בסרט מככבים קו צ'יאו, לי גואנגז'י, נגמאן-טט, ג'או ג'ינמאי, וו ג'ינג, קו ג'ינגג'יאנג וארקדי שרוגראדסקי.
הסרט יצא לאקרנים ב-5 בפברואר 2019 (ראש השנה הסיני) בהפקת והפצת China Film Group Corporation ולאחר מכן הוקרן בצפון אמריקה ובאוסטרליה ב-8 בפברואר.
הסרט זכה להצלחה מרשימה בקופות, כשהכניס מעל 600 מיליון דולר ברחבי העולם, בעיקר מסין שבה הסרט דורג בתור הסרט הסיני השני המכניס ביותר של כל הזמנים.
הוא היה הסרט הרווחי ביותר בעולם לשנת 2019 עד צאתו לאקרנים של הנוקמים: סוף המשחק.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרים, כאשר ההוליווד ריפורטר תיאר אותו כ"סרט באורך מלא הראשון בסין שהוא מסע בין-כוכבי".
נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה הבינלאומיות של הסרט.
הסרט מבוסס על נובלה באותו שם (במנדרינית: 流浪地球) שפורסמה בשנת 2000 על ידי המחבר עטור הפרסים ליו צשין.
הנובלה מתארת עתיד שבו השמש מזדקנת ועלול להתרחש הבזק הליום, מה שמאלץ את אומות כדור הארץ להתאחד תחת ממשלת כדור הארץ המאוחדת, ממשלה כלל עולמית שיוזמת פרויקט להזזת כדור הארץ מחוץ למערכת השמש אל מערכת אלפא קנטאורי, במטרה לשמר את התרבות האנושית.
מדחפי ענק הפועלים על כוח היתוך נבנים ברחבי העולם על מנת ליישם זאת.
האנושות הולכת ומצטמצמת בעקבות גלים קטסטרופליים שנגרמים בעקבות עצירת סיבוב כדור הארץ מפעילות המדחפים.
כאשר כדור הארץ מתרחק ממערכת השמש, מרבית פני כדור הארץ קופאים בעקבות ירידת הטמפרטורות, מה שמאלץ את כולם לחיות בערים תת-קרקעיות שנבנות מתחת לאדמה.
במהלך תזוזת כדור הארץ ישנה מחלוקת גדולה בין התושבים אם הבזק ההליום אכן יתרחש ואולי ייתכן שהממשלה הגלובלית מרמה את התושבים, כל זה גורם לסכסוך עולמי עם התפרצות הבזק ההליום.
בסופו של דבר כדור הארץ ניצל וממשיך בתזוזתו אל מחוץ למסלול פלוטו.
בעתיד, השמש מזדקנת ועומדת להפוך לענק אדום, כשהיא מאלצת את אומות העולם להתמזג לממשלת כדור הארץ, על מנת שממשלה עולמית תוכל ליזום פרויקט להעברת כדור הארץ אל מחוץ למערכת השמש לאלפא קנטאורי, כדי לשמר את התרבות האנושית.
מדחפים ענקיים הפועלים על כוח היתוך בנויים על פני כדור הארץ כדי להניע אותו.
האוכלוסייה האנושית מצטמצמת מאוד עקב גאות קטסטרופלית המתרחשת לאחר שהמנועים הפלנטריים עוצרים את סיבוב כדור הארץ ומאוחר יותר כאשר הכוכב מתרחק מהשמש, רוב השטח מוקפא בשל הטמפרטורות הנמוכות ומכריח את בני אדם לחיות בערים תת-קרקעיות גדולות שנבנו סמוך למנועים.
בתחילת הסרט, ליאו פייקיאנג, אסטרונאוט סיני, מבטיח לבנו, ליו קי, לחזור לפני המשימה שלו לתחנת החלל המסייעת לכדור הארץ לנווט כאשר הוא נע מתוך מערכת השמש והוא מעביר את האפוטרופסות על בנו אל חותנו האן זיאנג.
כמה שנים מאוחר יותר, המשימה של ליו פייקיאנג עומדת להסתיים והוא יחזור בקרוב לכדור הארץ.
כדי לחגוג את ראש השנה הסיני, ליו קי המבוגר מביאה אחות מאומצת, האן דודו, לטיול על פני השטח במשאית שהם גונבים באישור האן זיאנג.
הם נלקחים למעצר ופוגשים את טים, כאשר האן מנסה ללא הצלחה לשחרר אותם.
כאשר כדור הארץ עובר על יד יופיטר תוך שימוש בכוח הכבידה המסייע שלו, כוח הכבידה של צדק גורם לרעידות אדמה הרסניות שמשביתות מדחפים רבים ברחבי העולם ומושכים את הכדור בקרבה מסוכנת.
הארבעה נמלטים מהכאוס ומנסים לפלס את דרכם באמצעות המשאית הגנובה, אך המשאית נתפסת על ידי הצבא; הם מועברים לרכיב מנוע אל מדחף פגום בהאנגג'ואו, בפיקוח חיילים בראשות וואנג ליי.
בשרידים של שנגחאי, הם מאבדים את הרכב שלהם ובזמן הובלת הרכיב במעלה הריסות מגדל שנחאי האן זיאנג נהרג.
עם קבלת החדשות כי המדחף בהאנגג'ואו נפרץ לחלוטין עם העיר שנהרסה לחלוטין, הקבוצה מתייאשת זמנית.
עם זאת הם מוצאים רכב חדש שבו המהנדס לי יי, משכנע אותם להעביר את רכיב המנוע כדי לתקן מנוע כוכבי גדול יותר בסולאווסי.
בחלל, ליו פייקיאנג מגלה כי MOSS, הבינה המלאכותית שפיקדה על תחנת החלל, הנחתה אותו לכיוון מסלול בריחה ולא כדי לסייע לבני האדם על פני כדור הארץ.
הוא פורץ מתוך תא השינה ומנסה לעצור את החללית יחד עם הקוסמונאוט הרוסי מקארוב, שנהרג על ידי אמצעי האבטחה האוטומטיים של החללית.
ליו פייקיאנג מגיע לחדר הבקרה, אבל מסלול הבריחה שלו בוטל בשל מעשיו וסרבנותו לציית למערכת MOSS והוא אינו יכול לעשות דבר כדי לעקוף את תהליך הבריחה.
קבוצתו של ליו קי מגיעה לסולאווי כדי לגלות שהמנוע כבר שוחזר.
בעולם כולו, רוב המדחפים כבר תוקנו גם כן.
עם זאת, כוח המשיכה של יופיטר הוא גדול מדי וכדור הארץ ממשיך לנוע לעברו, כשהוא מתקרב לגבולו של כוכב הלכת.
הקבוצה נואשת, אבל ליו קי, בהשראת זיכרון ההסבר של אביו למכניקה של המניעים כשהיה ילד, מציע להצית את האטמוספירה מלאת המימן של צדק כדי להזניק את כדור הארץ מהכוכב.
לי יי מציע לרכז את הכוח של מנוע סולאווסי כדי להצליח להתרחק.
הקבוצה מתגברת על אתגרים שונים, כגון רעידות אפטרשוק מחודשות שפוגעת בכמה חברים והם מצליחים להגדיר מחדש את המנוע לבצע את התוכנית, אולם הם אינם מסוגלים לדחוף את סיכת הירי של המנוע כדי להצית אותו.
ליו פייקיאנג, שמגלה זאת, משכנע את ממשלת כדור הארץ להשתמש בערוצי התקשורת שלה כדי לקרוא לסיוע לחבורה בסולאווסי, אף על פי שמ-MOSS מגלה כי הפתרון שנוסה הוצע כבר על ידי אחרים ואין לה שום סיכוי של הצלחה תוך התבססות על חישובי הסתברות.
יחידות הצלה ותיקון אחרות מגיעות והמנוע נורה, אך הוא אינו מסוגל להצית את המימן.
ליו מחליט להשתמש במנוע של תחנת החלל עצמה כדי להצית את המימן של צדק; לאחר השבתת MOSS באמצעות הבערת אש מוודקה שמקארוב הבריח לתחנת החלל, הוא מטיס את החללית לתוך הענן שבין צדק לכדור הארץ ומקריב את עצמו כדי שההצתה תצליח.
כדור הארץ ניצל מההרס וממשיך לנוע לכיוון כוכב היעד.
עם סיום הסרט, ליו קי מספר ומראה את שלבי ההגירה של כדור הארץ, תהליך בן 2,500 שנים ועדיין קשור בחוסר ודאות, אך בנימה של תקווה.
צילומי הסרט התחילו ב-26 במאי 2017, בצ'ינגדאו, עיר חוף על מחוז שאנדונג שבצפון סין והסתיימו ב-27 בספטמבר 2017.
חברת Weta Workshop עשתה את עבודת עיצוב כלי הנשק והשלדים של הסרט.
גרסת IMAX 3D של הסרט נעשתה באמצעות תהליך DMR (ראשי תיבות של Digital Media Remastering).
האדמה הנושמת או שִׂיזָ'אנְג (בסינית: 息壤; בפין-יין: xīrǎng, תרגום "האדמה הנושמת", "האדמה המתנפחת" או "האדמה המתחדשת") היא חומר פלאי מן המיתולוגיה הסינית אשר שימש את גון ולאחריו את יו' הגדול בטיפול בהצפות בתקופתם של חמשת הקיסרים.
סוד כוחה של האדמה הנושמת היה ביכולתה לגדול ולהתנפח, ושמותיה השונים נובעים מן השימוש בסימן הסיני xī 息 "שִׂי", שמשמעו "לנשום, לנוח, לגדול".
במספר גרסאות של המיתוס, גון גונב את האדמה הנושמת מן הקיסר או מן האל שאנגדי, וזה שולח בתגובה את ג'וז'ונג להוציא להורג את גון על הר הנוצה.
בגרסאות על פיהם יו' הוא זה שמשיג את האדמה הנושמת, הסיטואציה חיובית יותר: יו' עולה לשמיים, מתחנן אל שאנגדי, ומקבל במתנה כמות גדולה ככל שיכול הצב השחור הפלאי שלו לשאת על גבו.
כך חוסם יו' את 233,559 המעיינות הגורמים להצפה.
בגרסאות אחרות של הסיפור משתנה זהותו של בעל האדמה השמיימית או של המוציא להורג.
יש מי שהציעו בסיס היסטורי לשיטפון ולאדמה המתנפחת, ביניהם הוקס שטען כי המיתוסים על השיטפון ועל האדמה המתנפחת מבוססים על סמליות של שינוי חברתי.
ובמקרה שלפנינו גון מייצג חברה בשלב טכנולוגי מוקדם, שעוסקת בחקלאות זעירה, ובכלל זה בהרמת שטחים ניתנים לעיבוד מעל רמת פני הביצות.
האדמה המתנפחת הפלאית מייצגת כנראה סוג כלשהו של גן מוגבה, עשוי אדמה, עץ וחומרים דומים.
ופעילותו של יו' בשליטה בשיטפונות מסמלת חברה מסוג מאוחר יותר, כזו המאפשרת גישה של קנה מידה גדול יותר להפיכת אדמות מוצפות לשטחים חקלאיים.
חימר מתרחב מספר הסבר חומרי יותר למיתוס.
חימר ככלל אטום למים, ומשמש גרעין לסכרי אדמה.
חימר מתרחב ניחן ביכולת להגדיל נפח כאשר הוא נרטב, ומכאן התאמה שלו להגדרת ה"מתנפח".
לאחר שהתייבש, יש לחימר המתרחב מראה נפוח דמוי פופקורן, אותו ניתן לפרש כ"נושם" או אוורירי.
ניתן למצוא חימר שכזה בשפע במחוז שאאנשי, אליו נהוג לשייך חלק גדול מההתרחשות של הטיפול בהצפות.
הסיפור על גנבת האדמה המתנפחת בידי גון מופיע כבר בקלאסיקה של ההרים והימים במאה ה-3 לפנה"ס:
בספרים "סידור מחודש" ,"תוכניות המדינות הלוחמות" ו"רשומות ההיסטוריון", כולם ממאות 1-2 לפנה"ס, וב"עקרונות הממשל של אוסף הספרים" מן המאה ה-7, מופיע השם "אדמה מתנפחת" כשם של מקום בתוך סיפור על המצביא גָאן מָאו מצ'ו של תקופת המדינות הלוחמות.
הקשר בין אזור גאוגרפי לבין המיתוס יכול להתבהר לאור שורה מתוך "חְווָאיְ נָאן דְזְה", שמזכירה את "המחוז שבו סכרו את מי השיטפון באמצעות אדמה מתנפחת".
משמע: המיתוס ומיקומו היו מוכרים כבר במאות הראשונות לפני הספירה.
בספרים "היסטוריה כהלכה" מן המאה ה-12 וב"דברים מיותרים ממושב האורחים" מתחילת המאה ה-17, מתוארים שלל מקומות בהם מתואר כי יש אדמה מתנפחת, אשר "היסטוריה כהלכה" ממש מגדיר כ"אדמה שמבצעת נשימה".
כך שהעניין לא נתפס כאגדי אצל הכותבים, אלא כתופעה סבירה לחלוטין.
לסיפור על האדמה המתנפחת יש מקבילות מעניינות במיתולוגיות של הילידים באמריקה הצפונית והדרומית, ובמיוחד בסיפור הבריאה או בסיפורי מבול על צולל-האדמה.
במיתוס צולל-האדמה, המים הקדומים מכסים הכל, עד שיצור אחד, אחרי קשיים רבים, מסוגל לצלול למים ולהביא מעט אדמת פלא.
אדמה זו מתנפחת והופכת לשטחי היבשה המוכרים לנו כיום.
האדם והטבע הוא חיבור הגותי מאת ההוגה והמחנך הציוני אהרן דוד גורדון, אשר נחשב ליצירתו הידועה והבולטת ביותר.
החיבור עוסק בפילוסופיה, מוסר, והקשר בין האדם לסביבתו.
הוא נכתב בעשור השני של המאה ה-20 בארץ ישראל.
חלק מהמאמרים המהווים את החיבור התפרסמו בעיתונות בימיו של גורדון, והיתר נערך מכתב יד והופיע לראשונה לאחר מותו.
"האדם והטבע" הופיע כחיבור שלם בשנת 1927 בהוצאת הפועל הצעיר.
בתחילת שנות ה-50 נערך שוב והופיע בצורת כרך כחלק מסדרת כתבי א"ד גורדון בעריכת שמואל הוגו ברגמן ואליעזר שוחט.
בשנת 2020 ראתה אור גרסה נוספת, ערוכה מכתב היד, בהוצאת מאגנס בעריכת יובל גובני ורון מרגולין.
בספרו, מחדש גורדון את המילה העברית 'חוויה' (שלא הייתה קיימת קודם לכן בעברית) באמצעות חיבור המילה חיים עם משקל הווייה.
החוויה לדברי גורדון, היא אופן השגה של העולם, הנובע מעצם הווייתו החיה, מן הטבע, וקודם להכרה (ועל כן איננו יכול להתפס במלואו על ידי ההכרה הכוללת לשיטתו של גורדון את החושים והמחשבות).
ההכרה לדבריו, נובעת מתוך החוויה, ומהווה היבט שהוא מצד אחד התפתחות של החוויה שהגיעה לשכלול הגבוהה ביותר באנושות (שבה ההכרה מכירה גם בעצמה) ומאידך מהווה היבט מצומצם של החוויה.
את היחס בין חוויה להכרה הוא משווה לראי, כשצידו השקוף, המשקף את העולם, הוא ההכרה, ואילו צידו האטום - המאפשר למעשה את השקיפות אבל איננו יכול להשתקף בה בעצמו, הוא החוויה.
גורדון טען כי ההכרה המפותחת של האדם, ובייחוד החברה המודרנית והמדעית המתבססת על הכרה וחקירה של הטבע, הביאה את האדם לכדי ריחוק מטבעו ומחווייתו.
גורדון משווה זאת לסיפור גירוש אדם וחווה מגן העדן לאחר שאכלו מעץ הדעת.
מושגים מרכזיים נוספים אותם מנסח גורדון בספרו הם 'חיים של צמצום' מול 'חיים של התפשטות'.
הראשונים, משמעם חיים הנשענים ברובם על ההכרה, בהם מעמיד עצמו האדם כתכלית החיצונית לטבע, לחברה ולמגע עם הזולת.
השניים - משמעם שהאדם ממש את חייו עם הטבע, עם החברה ועם הזולת.
את החיים של התפשטות ניתן לדבריו להשיג באמצעות חיים של יצירה.
האדמה הגדולה הוא סרט מערבון אפי אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ויליאם ויילר, עם גרגורי פק, צ'רלטון הסטון, צ'ארלס ביקפורד, ברל אייבס, קרול בייקר וג'ין סימונס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן של דונלד המילטון .
העלילה היא על איש הצי לשעבר, שמגיע למערב בכוונה להינשא ולהקים בית ומשפחה ומוצא את עצמו מעורב בסכסוך אלים בין שני בעלי אדמות חמיו לעתיד ושכנו עם בניו חמומי המוח.
השחקן המקסיקני אלפונסו בדויה המשחק בתור ראמון, אחראי ראשי על הסוסים בחווה, מת מהתקף לב שמונה ימים לאחר סיום הצילומים.
ג'יימס מקאיי (גרגורי פק), ימאי לשעבר ואיש ספנות עשיר ממרילנד נוסע בכרכרה לפגוש את ארוסתו פטרישה טריל (קרול בייקר) בתו של בעל חוות בקר ענקית, הנרי "מייג'ור" טריל (צ'ארלס ביקפורד) במערב הישן של אמריקה.
לתחנת המעבר מגיע סטיב ליץ' (צ'רלטון הסטון), הפועל הראשי של החווה, כדי להביא אותו לארוסתו.
ליץ' חשק בפטרישה אך היא העדיפה את ג'יימס ולכן הוא עוין אותו.
בחווה פוגש ג'יימס את ארוסתו וגם את מרגרט מרגון (ג'ין סימונס) שמשמשת כמורה באזור.
ג'יימס לא מודע לסכסוך הקשה בין מייג'ור לחוואי רופוס הנסי (ברל אייבס) וארבעת בניו הפראיים ובעיקר בכורו באק (צ'אק קונורס).
כאשר ג'יימס נוסע בכרכרה עם פטרישה, מתנפלים עליו בני הנסי קושרים אותו בחבלים ומתעללים בו כדי לבזותו.
השמועה מגיעה למיג'ור והוא מגייס את אנשיו שמגיעים לחוות הנסי, גורמים לנזק ואחר כך תופסים את שלושת בניו ומפליאים בהם את מכותיהם.
בחוות מייג'ור נערך נשף מפואר לרגל אירוסיהן של ג'יימס ופטרישה.
את החגיגה מפסיק רופוס הנסי שמגיע עם רובה ומזהיר את מיג'ור ואנשיו כי לא ישתוק להבא.
ג'יימס מבין שהמאבק הוא על שליטה באדמות ובעיקר על אדמת ששם נמצא מקור המים היחיד באזור והוא בבעלות מרגרט שירשה אותה מסבה.
ללא הודעה מראש הוא יוצא רכוב מצויד במפה ומצפן, מגיע למקווה המים, פוגש במרגרט ומשכנע אותה למכור לו את המקום, שם הוא רוצה לבנות חווה ומקור המים ישרת את שתי המשפחות.
פטרישה ואביה אכולי דאגה וחושבים שהוא אבד במדבר.
הם שולחים אנשים לחפש אותו בראשות ליץ' כשהוא חוזר מכנה אותו ליץ' "שקרן" וג'יימס לא מגיב.
פטרישה מטיחה בו שהוא פחדן וג'יימס מבין שהם לא מתאימים ועובר לגור בעיירה הסמורה.
לפני שהוא עוזב הוא מזמין את ליץ' לקרב אגרופים שנגמר בתיקו (אחת מסצנות קרבות האגרופים הארוכות בקולנוע).
הבורים של מייג'ור מניסים את הפרות של הנסי ממקור המים.
הוא מורה לבאק להביא אליו את מרגרט ומורה לה לחתום על מסמך מכירת אדמתה.
היא אומרת לו שכבר מכרה אותה לג'יימס.
פטרישה מגיעה למלון בו מתגורר ג'יימס ואומרת לו שהיא רוצה לחזור אליו אבל כשהוא מגלה לה שרכש את שטח מקור המים שישרת את שתי החוות, היא מטיחה בו מילים קשות ונמלטת מהמקום.
מייג'ור מגייס את אנשיו למלחמה כי להשיב את מרגרט אבל ליץ' יודע שלא זאת הסיבה למלחמה.
בינתיים מגיע ג'יימס לחוות הנסי ומתעמת עם באק.
רופוס מציע להם דו-קרב אקדחים לפי החוקים.
באק יורה ומחטיא, ג'יימס יורה על האדמה וכאשר באק רוצה לפגוע בו שוב, יורה בו אביו והורג אותו.
בינתיים מתפתח קרב גדול בין אנשי מייג'ור ואנשי רופוס.
לבסוף קורא רופוס להפסיק את היריות.
הוא יוצא למול מייג'ור ובדו-קרב נהרגים שניהם.
האנשים עוזבים וג'יימס רוכב עם מרגרט לקראת עתיד חדש.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותגרגורי פקג'יימס מקאיצ'רלטון הסטוןסטיב ליץ'עובד ראשיצ'ארלס ביקפורדמיג'ור הנרי טרילבעל חווהברל אייבסרופוס הנסיבעל חווהקרול בייקרפטרישה טרילבתו של מייג'ורג'ין סימונסג'ולי מרגוןמורהאלפונסו בדויהראמוןאחראי על הסוסים בחווהצ'אק קונורסבאק הנסיבכורו של רופוס
ברל אייבס זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
ג'רום מורוס היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
ויליאם ויילר היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר.
האדם נגד הדבורה היא סדרה קומית בריטית של נטפליקס משנת 2022. היא נוצרה על ידי רואן אטקינסון וויליאם דייוויס.
כל הפרקים בבימויו של דייוויד קר.
המככב בסדרה הוא רואן אטקינסון אשר מככב כאדם חסר מזל שמוצא את עצמו נלחם עם דבורה בדרכים שונות, בעודו שומר על בית אחוזה מודרנית של זוג עשיר.
הסדרה עלתה לשירות הסטרימינג של החברה ב-24 ביוני 2022. לסדרה יש סדרת המשך "האדם נגד התינוק" שעלתה לנטפליקס בדצמבר 2025.
הסדרה צברה כ-18.2 מיליון צפיות במהלך סוף השבוע הפותח שלה, והגיעה למקום העשירי בעולם בנטפליקס תוך יומיים.
עד 3 ביולי 2022, הסדרה צברה כ-25.4 מיליון צפיות ועלתה למקום השביעי בנטפליקס בעולם.
רואן אטקינסון — טרבור בינגלי, שומר בית שנקלע לעימות מתמשך עם דבורה, מה שמוביל לגרימת נזק בלתי הפיך.
ג'ינג לוסי — נינה קולסטד-ברגנבאטן, בעלת האחוזה המפוארת עליה טרבור שומר בזמן שהזוג יוצא לחופשה.
לבני הזוג כלבה בשם "קאפקייק".
ג'וליאן ריינד-טאט — קריסטיאן קולסטד-ברגנבאטן, בעלה של נינה.
אינדיה פאולר — מאדי, בתו של טרבור.
קלאודי בלקלי — ג'ס, אשתו לשעבר של טרבור.
מס' פרק כותרת אורך פרק תאריך שידור מקורי () 1 פרשה 1 19 דקות 24 ביוני 2022זוג בשם נינה וקריסטיאן, שוכרים שומר בית חדש בשם טרבור (רואן אטקינסון), מפני שהם טסים לחופשה, לו הם מראים את חפציהם היקרים ומדריך לשליטה באחוזה החכמה שלהם.
לפני היציאה, הם אומרים לטרבור שקודי הנעילה והפתיחה הן שנות קרבות ימיים ובמקרה של טעות כלשהי, רק הקול של נינה יכול לשלוט בו.
עד מהרה, טרבור מוצא את עצמו מוטרד מדבורה ושובר בטעות פסל.
עם זאת, כדי לתקן את הפסל הוא מנסה לפתוח את הארונות החכמות במטבח בכל מיני דרכים בשביל למצוא משהו לתיקון הפסל.
לאחר מכן, הוא משאיר בטעות את המדריך על הכיריים הבוער בעוד דעתו מוסחת על ידי הכלבה של בני הזוג בשם קאפקייק, שהצליחה להיכנס לתוך הספרייה המכילה כתב יד המאוד יקר, ולבלגן אותה.
2 פרשה 2 11 דקות 24 ביוני 2022מכיוון שטרבור לא זוכר את קודי הנעילה, הוא מנסה לשבור את דלת הספרייה בעזרת פטיש, כאשר שניסה לשבור הפטיש עף באוויר וקרע ציור סמוך.
לאחר מכן, הוא מתחיל לחקות את קולה של נינה ומנסה קודים שונים עד שלבסוף הצליח לפתוח את הספרייה ולנקות את הבלגן שעשתה קאפקייק.
לפני שטרבור הולך לישון, הוא שולח הודעות קוליות לבתו מאדי, עד שלבסוף היא מתקשרת אליו בחזרה בלילה ומזכירה לו את הבטחתו לקחת אותה לחופשה.
לאחר השיחה, הוא הולך לישון בחדר האורחים אך רואה את הצל של הדבורה מבעד לדלת.
כשהוא פותח את הדלת כדי לתפוס את הדבורה, אזעקת החירום מופעלת מכיוון שהוא לא השתמש בקוד; אז הוא מנסה קודים שונים כדי לכבות את האזעקה.
3 פרשה 3 12 דקות 24 ביוני 2022למחרת בבוקר, טרבור מתעורר לארוחת בוקר אך מפריע לו שוטר ששואל על אזעקת החירום.
בזמן שהוא מנסה להבהיר את המצב לקצין, הוא מוטרד מהדבורה שנכנסה לתוך מכנסיו.
כשהשוטר עוזב, טרבור מוריד את מכנסיו כדי ללכוד את הדבורה בפנים אבל שוכח לרכס אותם, מה שמאפשר לדבורה לברוח.
לאחר מכן, הוא שם מלכודת חמאת בוטנים בתוך המיקרוגל ומצליח לפתות את הדבורה פנימה.
בינתיים, נינה מתקשרת לטרבור כדי לברר על האזעקה, וקאפקייק, שהצליחה לטעום מחמאת הבוטנים, מתחילה להפליץ בגלל אלרגיות.
טרבור מסיים את השיחה ומשחרר את הדבורה לחצר במקום להרוג אותה.
עם זאת, טרבור ננעל מחוץ לבית ומגלה שהדבורה שוב פעם נכנסה לבית, לאחר ששחרר אותה בחוץ.
4 פרשה 4 11 דקות 24 ביוני 2022טרבור מבין שלקאפקייק יש קולר חכם המשמש לפתיחת כניסת חיית המחמד בדלת, אז הוא מביא חתול לעיני הכלבה ולוקח לה את הקולר.
בזמן שהוא מנסה להיכנס דרך כניסת חיית המחמד, הוא נופל לתוך הצואה של קאפקייק.
כשהוא רואה את הדבורה, טרבור רודף אחריה עם מחבט, אז הדבורה נכנסת לתוך פסל קטן, טרבור מנצל את ההזדמנות אז הוא לוקח מיקסר מהמטבח ומנסה למחוץ אותה שם, הדבורה שרדה אך עם זאת טרבור הורס קישוט נוסף.
הוא עוקב אחרי הדבורה בארובה אך שוב מפריע לו השוטר, שמודיע לו על הפורצים הפועלים באזור, בעוד שטרבור היה מכוסה באפר.
ג'ס מתקשרת לטרבור כדי להזכיר לו על החופשה של בתם; במקום זאת, הוא משתף אותה על הדבורה ההיא, שלדעתה לא משנה.
הוא מנסה להבהיר שאינו יכול לפגוש את מאדי עד השבוע הבא כיוון שהוא עסוק בעבודתו.
5 פרשה 5 10 דקות 24 ביוני 2022טרבור נכנס לחדר האמבטיה ומתקלח עם מוזיקה נעימה.
בעודו נהנה, הוא נדהם לראות שוב את הדבורה ושוטף אותה החוצה.
הוא עוקב אחריה לחדר השינה עם מייבש שיער, ולאחר מכן הוא לוכד אותה בפסנתר עם מערכת נגינה אוטומטית, והדבורה עדיין שורדת.
לאחר מכן, הדבורה בורחת מטרבור ונכנסת לתור חור, אז טרבור שואף אותה בעזרת שואף אבק.
בעקבות זאת, טרבור חושב שהדבורה בשק האבק, אז הוא שורף את השק תוך כדי תרגול יוגה.
עם זאת, הדבורה יוצאת מהצינור של שואף האבק.
6 פרשה 6 11 דקות 24 ביוני 2022טרבור מנקה את הבית ומתקן את כל הבלגן שעשה, לאחר מכן הוא לוקח בירה והולך למיטה, תוך כדי הוא מחפש בטלפון אתרי קמפינג.
לאחר מכן, בתו מאדי מתקשרת אליו לפני השינה; הוא משתף אותה שהוא תכנן ביקור באתר קמפינג.
בינתיים, הפורצים פורצים לבית על ידי פריצה למערכת והסחת הדעת של קאפקייק, אך מגלים שכל הפריטים היקרים נראים מזויפים.
טרבור שומע קצת רעש אבל מוצא את הדבורה בשירותים והוא מתחיל לצעוק עליה, ולאחר מכן הוא נועל את המערכת מבלי לדעת שפרצו פורצים.
7 פרשה 7 10 דקות 24 ביוני 2022למחרת בבוקר הגיע שוטר בעקבות רכב חשוד בחוץ ושניהם נדהמו לראות כי הפורצים נעולים בספרייה במשך שעות, ולכן הם נעצרים.
עם זאת, טרבור נחקר בחקירה שבה הוא מבהיר שאינו יודע דבר חשוד.
לאחר מכן, טרבור שוב שם מלכודת עבור הדבורה באמצעות לחם חמאת בוטנים בארון המזון לכלבים תוך כדי שהוא מנסה להרחיק את קאפקייק.
עם זאת, הכלבה והדבורה שתיהן נלכדות ומאבדות את הכרתן כאשר טרבור מרסס תרסיסים דליקים שונים.
נינה, תוהה לגבי קאפקייק, ומתקשרת לטרבור לאחר שקיבלה עדכון מהמשטרה על פריצה.
באותו הזמן, ג'ס מתקשרת אליו טרבור עונה ואומר לה שהוא עסוק, וחוזר לשיחה עם נינה.
טרבור לוקח את קאפקייק לווטרינר באמצעות מכונית האספנות היקרה של בעלי הדירה.
עם זאת, הדבורה מתאוששת מהתרסיסים וחוזרת לחיים.
8 פרשה 8 12 דקות 24 ביוני 2022טרבור נוסע במכונית במהירות לוטרינר, הוא מגלה שהדבורה יחד איתו, אז הוא מנסה למחוץ אותה באמצעות נעל כשהוא נוהג, בעקבות הסחת הדעת טרבור כמעט עושה תאונה מה שגורם לחלק מתחתית האוטו להתפרק.
לאחר שחזר עם הכלבה שהחלימה, הוא מחפש את הדבורה במכונית ותוך כדי שובר אותה.
עד מהרה הוא מבין את הנזק וצופה בסרטון על חייהן של דבורים בודדות ולומד שהדבורים הזכרים ממשיכים לחיות לבדם כשהם נאלצים לעזוב את הכוורת על ידי נקבות הדבורים.
בחצר האחורית, טרבור בונה מעץ בית לדבורה עם בקבוקי דבש, הוא מערבב סוכר עם קוטל עשבים, אבל הרעיון מתגלה כיצירת פצצה ומלכודת.
9 פרשה 9 12 דקות 24 ביוני 2022כשטרבור מכניס את הדבורה למלכודת שלו, טרבור משגר את הפיצוץ, עקב זאת הפיצוץ עף באוויר וגורם לפגיעה במכונית שבמוסך.
באותו הזמן, קאפקייק יוצאת לבחוץ והפיצוץ נוחת עליה והיא נלכדת שם.
לעומת זאת, טרבור נדהם לראות שהדבורה שרדה; כעת הוא מצית את הבית, ועוקב אחרי הדבורה עם פרופאן.
בינתיים, בני הזוג שחזרו מהחופשה, נינה וקריסטיאן, עדים לכל זה ומאשימים אותו ב-14 סעיפים, שבעקבותם הוא נידון לשלוש שנות מאסר.
שלושה חודשים לאחר מכן, בכלא, הוא שומע את הפורצים מדברים על קריסטיאן ששילם להם על השוד בשביל תרמית מזויפת של תביעת הביטוח בסכום של מיליוני פאונד.
בתלונתו של טרבור, המשטרה עוצרת את קריסטיאן, בזמן שאירח גלריה לאמנות בביתו.
טרבור משתחרר מהכלא ולוקח את בתו לאתר קמפינג.
תוך כדי הוא מחזיק צ'ק גדול בידו בסכום של 5,000 ליש"ט, בזכות עזרתו.
עם זאת, כשטרבור יושב מחוץ לרכב הקמפינג הוא רואה שוב פעם את הדבורה.
הסדרה תוכננה במקור עבור רשת אחרת, אך כאשר הם דחו את הסדרה, היא הוצעה לנטפליקס.
אטקינסון אמר שהסדרה נוצרה בהשראת קטע של מיסטר בין מ-1992. אטקינסון תיאר את דמותו כ"שונה" ממיסטר בין, כ"אדם הרבה יותר נחמד ונורמלי".
כתיבת התסריט נכתבה קצת יותר משלוש שנים, וצולמה שנה לפני היציאה לאקרנים.
במאי הסדרה דייוויד קר הודיע שהוא מצפה לעונה שנייה.
הסדרה צולמה במשך 12 שבועות, הסצנות הפנימיות באולפני בווינגדון בהרטפורדשייר.
הסדרה לא צולמה בבית אמיתי, והפריטים היקרים שימשו להמחשת "אורח החיים היוקרתי של בני הזוג" ולא שולמו על ידי בעלי המותגים.
בנוסף, הסדרה יצרה העתק דומה למכונית אספנות מסוג "יגואר" (אי-טייפ) שהייתה בין המכוניות הראשונות שיוצרו על ידה כדי שטרבור (רואן אטקינסון) יוכל להרוס.
הדבורה הייתה דגם פיזי, או שנוצרה במחשב על ידי Framestore .
הסדרה הוכרזה ב-13 בדצמבר 2020. צוות השחקנים ותאריך היציאה הוכרזו ב-14 באפריל 2022. הטריילר הרשמי פורסם ב-26 במאי 2022. קידום הסדרה כלל שלט חוצות במנצ'סטר, וקטע בקומיקס Beano מאת נייג'ל פרקינסון .
בדצמבר 2024 נמסר כי ההפקה החלה בפיתוח סדרת המשך בשם שבה ישוב רואן אטקינסון לגלם את דמותו של טרבור בינגלי, הפעם במאבק מול תינוק.
הסדרה צפויה לכלול ארבעה פרקים בני כ-30 דקות כל אחד, ותשודר בנטפליקס.
בנובמבר 2025 פורסם ביוטיוב טריילר רשמי לסדרה, ובו נכתב כי עלייתה לשירות צפויה ל-11 בדצמבר 2025.
האדס (ביוונית עתיקה: ᾍδης – "בלתי נראה") הוא אל השאול, העושר ומעמקי האדמה במיתולוגיה היוונית.
בקרב הרומאים הוא נודע בשם פלוטו או דיס-פאטר.
לפי התאוגוניה האדס הוא בנם של הטיטאנים קרונוס וריאה, אחיהם הצעיר של הסטיה (הבכורה), דמטר, הרה ואחיהם הגדול של פוסידון וזאוס (זאוס הצעיר ביותר).
החשבתו של האדס כאחד מהאלים האולימפיים שנויה במחלוקת, מכיוון שהגדרת המונח "אל אולימפי" לא אחידה בקרב כולם.
ישנם הרואים בו כאל אולימפי, מכיוון שמבחינתם אל אולימפי הוא אל מהדור שבא אחרי הטיטאנים.
גישה אחרת לשאלה אומרת שישנם 12 אלים אולימפיים בלבד והאדס הוא אחד מהם.
מנגד, יש הרואים באל אולימפי אל שמתגורר באולימפוס ויש לו כס באולם האולימפוס.
האדס אינו עונה לדרישות אלה, לכן לטענתם לא נחשב לאל אולימפי.
גם הם מסכימים שיש 12 אלים אולימפיים, אך האדס הוא לא אחד מהם בהתאם להגדרה המקובלת עליהם.
ביוון העתיקה השם "האדס" התייחס בתחילה רק לאל השאול, אך בהמשך הוא החל לשמש גם כשמה של ממלכת המתים, משכנו של האל.
ממלכה זו כללה בתחומיה מספר מדורים, לרבות שדות האליסיום (המקבילים לגן עדן) (ובתוכם איי המבורכים) לשם נשלחים גיבורים ואנשים טובים, שדות הייסורים (המקבילים לגיהנום) לשם נשלחים הנבלים ושדות אספודל שלשם נשלחות הנשמות הרגילות והסתמיות.
ישנו גם הגיהנום של האלים, התהום אליה הושלכו חלקיו של קרונוס והמפלצות החזקות ביותר- טרטרוס, הנמצא בתוך שדות הייסורים.
האדס שלט על ממלכת המתים בקפדנות, אכזריות ועוצמה.
הוא אסר על נתיניו לעזוב את השאול, ואם מישהו ניסה להמרות את ציווי זה, האדס היה זועם ומגרשו בחזרה למקומו.
כמו כן חמתו של האדס הייתה בוערת בו להשחית אם מישהו ניסה לשלול ממנו את קורבנותיו - נפשות המתים - השייכים לו על-פי החוק והצדק.
אף על פי שהאדס לא איפשר למתים לעזוב את השאול, הוא התיר למספר אנשים חיים, כולם גיבורים ואנשי שם, לבוא אל תחומי ממלכתו.
ואכן, המיתוסים מספרים שהרקולס, אודיסאוס, איניאס (והסיבילה שנלוותה אליו), אורפאוס ותסאוס שהו זמן-מה בעולם התחתון, אך אף אחד מהם לא נהנה ממה שראו עיניו שם.
האדס שלט בממלכתו בעזרתן של מספר דמויות מעוררות אימה, דוגמת כארון, מפעיל המעבורת שהיה אחראי על העברתן של הנשמות המתות את הנהר אכרון; תנטוס - התגלמות המוות; היפנוס - התגלמות השינה, האריניות - אלות הנקם, וכלב הציד המפלצתי קרברוס, שומר השאול.
האדס העביר את רוב זמנו בממלכתו אשר מתחת לפני האדמה, יחד עם אשתו פרספונה, עוזריו הדמוניים ורוחות המתים.
סיבה אפשרית לכך היא סלידתם של האלים ממנו ומאורחות חייו.
גם בני האדם לא חיבבו אותו, והוא נחשב לאחד מהאלים האולימפיים הפחות אהודים.
האדס הצטייר כאל קר וחסר רגש שאינו מרבה בגילויי רחמים וחמלה, אך עם זאת גם כאל צודק.
הרוחות היחידות שנענשו וסבלו היו אלה שפגעו באלים, דוגמת סיזיפוס שניסה להערים על האדס וטנטלוס שפשע כנגד כל האלים.
כמו כן, האדס נודע גם כלוחם עז ותקיף בשדה הקרב, שהוכיח את אכזריותו ועזותו במלחמות הטיטאנים כנגד האלים האולימפיים.
כיוון שהאדס היה שליט השאול, הוא הפך למזוהה עם המוות, ולכן בני האדם נחרדו מדמותו ומשמו, אך, למעשה, האדס לא היה המוות עצמו - תנטוס, כאמור, היה התגלמות המוות.
האדס תואר יושב על כס מלוכה מעץ הובנה ומעצמות, ומחזיק בידיו שרביט מלכות.
על פי רוב, שרביט זה תואר כמזלג עצום בעל שתי שיניים, שבעיתות כעס ומשבר שימש גם ככלי הנשק של האדס, בדומה לקלשונו של פוסידון.
סמלו המוכר ביותר הוא קסדה מכושפת, שהוענקה לו על ידי הקיקלופים, ושהפכה את כל מי שחבשהּ להיות בלתי נראה, בלתי שמיע ונתנה לו יכולת לעבור דרך דברים.
פעמים מספר השאיל האדס את הקסדה הזו לאלים ולבני-אדם, בין היתר לשליח האלים הרמס ולגיבור היווני פרסאוס.
בין סמליו הידועים של האדס ניתן למנות גם את מרכבתו הנוראה הרתומה לארבעה סוסי עצם שחורים כפחם, שזרעה אימה בלבבות אלו שחזו בה; את מפתחות השאול ואת הכלב התלת-ראשי קרברוס.
הצמחים המקודשים לו היו הנרקיס והברוש.
היוונים הקדמונים חששו והתייראו מהאדס, עד כדי כך שהם העדיפו להימנע מלהגות את שמו.
הם כינו אותו, לחלופין, "פלוטון" (Πλούτων, מהמילה היוונית ל"עושר"); משם זה נובע השם הרומאי לאל - "פלוטו".
מקורו של שם זה הוא בתפיסה המייחסת להאדס גם את השליטה על אוצרותיה של בטן האדמה, דוגמת מחצבים יקרים, מתכות, אבני חן ועוד.
סופוקלס העלה סיבה אחרת לעושרו האגדי של האדס, בקובעו שהאדס העגמומי מתעשר מאנחותיהם ומדמעותיהם של בני האדם.
יתרה מזאת, האדס זכה לכינויים נוספים, כגון: קלימנוס ("ידוע לשמצה"), פולידגמון ("שמקבל הרבה") ואובולאוס ("מנחש היטב").
היוונים הקדמונים התייחסו להאדס כאל עיסקם של המתים והרוחות בלבד, ולכן עבודות הפולחן לכבודו היו מעטות ביותר.
כאשר היוונים הקדמונים התפללו אליו, הם נהגו לחבוט עם ידיהם על האדמה, כדי שייטיב לשמוע אותם וייענה לתפילותיהם ולבקשותיהם.
לכבודו של האל הוקרבו בעלי חיים שחורים, בעיקר כבשים, שדמם ניגר אל תוך בורות באדמה, כדי שיוכל להגיע אליו.
על מביא הקורבן נאסר להביט במחזה זה, והוא נאלץ להטות את פניו.
אחת למאה שנים נערכו חגיגות לכבודו של האדס.
ביחס לאלים ודמוית מיתולוגיות אחרות, האדס ומקבילו הרומאי פלוטו, מופיע מעט מאוד ביצירות אמנות הן מימי יוון ורומא והן מתקופות מודרניות יותר, כמו תקופת הרנסאנס והנאו-קלאסיציזם.
יצירות האמנות הבודדות שמציגות את דמויותיהם מתארות, על פי רוב, את חטיפתה של פרספונה.
בפי הרומאים, האדס היווני נקרא פלוטו.
אולם, בשונה מהאדס, פלוטו במקורו לא היה אל העולם התחתון, אלא היה אל הזהב, הכסף והעושר.
(אל השאול הרומי המקורי היה אורקוס) מכיוון שחומרים אלו נכרו מבטן האדמה, פלוטו הפך להיות מזוהה עם העולם התחתון ובהדרגה היה לשליט המתים ולאדון השאול.
אשתו של פלוטו ומלכת השאול הייתה פרוסרפינה, היא פרספונה בפי היוונים.
על שמו של האל הרומי קרוי פלוטו, כוכב לכת ננסי המצוי בחגורת קויפר, שהתגלה ב-18 בפברואר 1930.
סלעים פלוטוניים (מחדר) הם סלעים המגיעים מבטן כדור הארץ, כביכול איפה שהיה השאול של פלוטו.
האדס היה בנם של הטיטאנים קרונוס וריאה, ואחיהם של זאוס, פוסידון, הסטיה, הרה ודמטר.
עם הוולדו, אביו בלע אותו שלם אל תוך בטנו, כמו את שאר ילדיו וילדותיו (למעט זאוס) בשל חששו מהנבואה שאחד מילדיו ידיח אותו ויתפוס את מקומו כבכיר האלים.
על אף תוכניתו של קרונוס, הנבואה הוגשמה בסופו של דבר על ידי זאוס, שגרם לאביו להקיא את אחיו ואחיותיו, על ידי האכלתו בתערובת חרדל, מי-ורדים, יין ואמברוסיה.
זאוס, יחד עם אחיו ואחיותיו המשוחררים, יצא למלחמה כנגד אביו ושאר הטיטאנים.
בסופו של דבר, הוכרע קרונוס, הורד מכיסאו ונכלא, והשלטון בעולם ובסדרי היקום עבר לידי האלים הצעירים, הם האלים האולימפיים.
אולם, בתחילה התעוררו מחלוקות בין שלושת האחים בשאלת חלוקת השלטון: האדס ופוסידון לא הסכימו שזאוס יהיה השליט היחיד, כיוון שהם אחיו הבכירים, שסייעו לו במלחמתו נגד הטיטאנים.
על פי עצתו של הטיטאן החכם פרומתאוס חולק השלטון בעולם בין שלושת האחים על ידי הגרלה: זאוס קיבל את השמים והארץ והיה לשליט האלים, לפוסידון ניתנה השליטה בימים ובאוקיינוסים, ואילו האדס קיבל את העולם התחתון ונעשה אל השאול.
פרספונה, אלת האביב, בתם של זאוס ושל אלת התבואה והפריון דמטר, הייתה נערה יפה ביותר שהכל אהבוה, אך היא לא חיה על הר האולימפוס כמו הוריה, אלא העבירה את ימיה על פני האדמה, קוטפת פרחים ונוטעת צמחים יחד עם חברותיה.
אולם, האדס התאהב בה וחמד אותה לעצמו, ועל כן החליט לחוטפהּ ולהביאהּ לממלכתו אשר מתחת לאדמה.
אף אחד, פרט לזאוס ולהליוס, השמש הרואה הכל, לא הבחין במאורע.
לאחר שנעלמה פרספונה, דמטר אמהּ לא ידעה את נפשה מצער: היא שקעה בגעגועים לבתה והזניחה את האדמה, שחדלה לתת את תנובתה ולהצמיח את פריה, היא בכתה כל-כך שגשמים הציפו את כל העולם.
בסופו של דבר, נאלץ זאוס לפעול על מנת למנוע את האסון הממשמש ובא: הוא שלח את הרמס, שליח האלים, להאדס כדי שישיב את פרספונה לאמה.
גרעינים בודדים אלו היו פירות השאול, ובשל אכילתם נאלצה פרספונה לשוב לשאול לשלושה חודשים מדי שנה בשנה.
בזמן שהותה של פרספונה מתחת לאדמה הייתה אמה מתעטפת עצב וגוזרת כליון על האדמה, אך מששבה פרספונה לאמה, היא הייתה מתנערת מעצבונה ומאפשרת לתבואה לפרוח ולהבשיל.
לכן, על פי המיתוס, מגיעים מדי שנה שלושה חודשי חורף, בהם האדמה הופכת קשה ואינה נותנת פרי, אך לאחריהם מגיעים חודשי האביב והקיץ, בהם פרספונה שבה מן השאול, ודמטר שוב מפרה את האדמה.
פרספונה והאדס היו אחד מזוגות האלים הבודדים שלא הביאו ילדים לעולם (כך גם אפרודיטה והפייסטוס).
פעם אחת בלבד האדס ופרספונה, בשבתם כמלכי השאול, גילו רחמים, וזאת משום שנגינתו הענוגה והעצובה של אורפאוס ריככה את לבם.
הם התירו לאורפאוס להחזיר את רעייתו המתה אורידיקה אל ארץ החיים בתנאי שילך לפניה כל הזמן, ולא יסב את ראשו אליה, עד צאתם מהשאול.
אולם, אורפאוס לא התאפק וברגע האחרון הציץ בפניה של אהובתו, הן מפני הגעגועים, והן משום שאולי לא באמת האמין בחסד שנטו לו.
ברגע שהסתובב אחורנית, אהובתו נמוגה כעשן, והוא איבדה לעד.
בדומה לאֶחיו זאוס ופוסידון, האדס לא נודע בנאמנותו לאשתו החוקית, והוא ניהל מספר פרשיות אהבה עם בנות זוג שונות.
אחת ממאהבותיו הידועות הייתה הנימפה מינטה, שהצליחה לעורר את זעמה של פרספונה, וזו הפכה אותה לצמח המנטה.
בדומה לכך, פרספונה הפכה מאהבת אחרת של האדס לעץ צפצפה.
תסאוס ופיריתואוס היו גיבורים יווניים ידועים וחברים טובים שהתחייבו להינשא רק לאחת מבנותיו של זאוס.
תסאוס בחר בהלנה, והוא וחברו חטפו אותה והחליטו להחזיקה עד שתהיה מבוגרת מספיק להינשא.
פיריתואוס, מאידך, בחר להינשא לפרספונה.
הם השאירו את הלנה עם אמו של תסאוס, בזמן שהם טיילו לעולם התחתון.
האדס העמיד פנים כי הוא מארח אותם לסעודה, אך ברגע שהשניים התיישבו, נחשים התפתלו סביב רגליהם והשאירוהם שם.
בסופו של דבר, הרקולס שחרר את תסאוס, אך כשניסה לשחרר את פיריתואוס האדמה רעדה, תהום של אש נפתחה סביבם, ופיריתואוס נאלץ להישאר בשאול.
מטלתו השתים עשרה והאחרונה של הרקולס הייתה להעלות ממעמקי השאול את קרברוס.
בעזרתם של אתנה והרמס, הרקלס הגיע אל ממלכת המתים, ושם הוא התייצב לפני דודו האדס וביקש ממנו רשות להעלות את קרברוס אל האדמה.
האדס נעתר לבקשתו, בתנאי שלכלב הנורא לא יאונה כל רע.
יחד עם זאת, גרסאות אחרות של המיתוס מספרות שהאדס לא אפשר זאת להרקלס, והאחרון נאלץ להיאבק באל ובכלבו ולירות חץ בהאדס על מנת להשלים את סך משימותיו.
בספר פרסי ג'קסון וגנב הברק מאת ריק ריירדן האדס נחשד לגנב הברק.
בספר אלי הניאון מאת קייטי רוברט מסופר סיפור אהבה של האדס ושל פרספונה, בצורה קצת שונה מהמקור, פרספונה בורחת אל העיר התחתית מזאוס לאחר שאמה דמטר מכריחה אותה להתחתן עימו.
נתן דטנר מדבב את האדס בדיבוב העברי של הסרט המצויר "הרקולס".
סטיב קוגן גילם את האדס בסרט "פרסי ג'קסון וגנב הברק".
רייף פיינס גילם את האדס בסרט "התנגשות הטיטאנים" ובהמשכו "זעם הטיטאנים".
האדס מופיע בסדרות הפעולה והפנטזיה "זינה הנסיכה הלוחמת" ו"הרקולס: המסעות המופלאים".
האדס מופיע בסרט הטלוויזיה "היורשים 3" של ערוץ דיסני כאביה של מאל, בתה של מליפיסנט.
דמותו של האדס מופיעה במחציתה השני של עונתה החמישית של סדרת הפנטזיה "עד עצם היום הזה" בתור האנטגוניסט הראשי, ומגלם אותו השחקן גרג גרמן.
גרסה זו מבוססת על האדס מ"הרקולס".
בשנת 2020 יצא המשחק האדס (Hades) בו בנו שלו האדס זגראוס מנסה לברוח מהעולם מהעולם התחתון של אביו.
המשחק זכה בפרסים ובביקורת חיובית רבה.
האדן הוא יחידת הזמן הגאולוגית המוקדמת ביותר, הפותחת את הפרקמבריון שבלוח הזמנים הגאולוגי.
תחילתו של ההאדן בהיווצרותו של כדור הארץ לפני כ-4.54 מיליארד שנה וסופו לפני כ-3.8 מיליארד שנה, טרם הופעתם של מאובנים ראשונים.
השם "האדן" נטבע בשנת 1972 על ידי הגאולוג פרסטון קלוד (Preston Cloud) ונובע משמו של האדס, אל השאול ושליט המתים במיתולוגיה היוונית, שפירושו גיהנום או "אַיִן".
כוונתו של קלוד הייתה לציין את העובדה שלא נותרו שרידים לכדור הארץ הראשוני של אותה תקופה, אם כי בעשורים האחרונים של המאה ה-20 נמצאו מספר סלעים המתאימים לתקופה זו במערב גרינלנד, בצפון-מערב קנדה ובמערב אוסטרליה.
כדור הארץ עבר תהפוכות רבות מאז היווצרו, ועל כן לא נותרו ראיות לשלבים השונים של היווצרותו והתפתחותו.
עם זאת, עומדים לרשות המדענים כלים המאפשרים ללמוד על שלבים אלה או על חלקים מהם.
אחד מן הכלים החשובים במחקר גאולוגי הוא הזירקון – מינרל יוצא דופן הנפוץ מאוד בקרום כדור הארץ ונמצא בסלעי יסוד, בסלעים מותמרים ובסלעי משקע.
זירקון הפך למכשיר חשוב מכמה סיבות:
זירקון הוא המינרל העתיק ביותר – נמצאו גבישי זירקון המתוארכים לכ-4.4 מיליארד שנה בסלעי גנייס באוסטרליה שגילם יותר מ-3.9 מיליארד שנה, המעידים גם על הימצאות מים על פני כדור הארץ באותה עת.
זירקון מכיל אורניום ותוריום (מ-10 חלקיקים למיליון עד ל-5% מהמסה).
עמידותו של הזירקון בתהליכים גאולוגיים כבליה והתמרה ובטמפרטורות גבוהות (עד 900 °C).
בשל תכונותיו אלה ומידת דעיכת האורניום המצוי בו לעופרת, משמש הזירקון כלי חשוב לתיארוך סלעים.
באמצעות זירקון הוגדר סלע הנחשב לעתיק ביותר – מחשוף טונליט (דיוריט פנריטי במרקמו המכיל יותר מ-20% קוורץ) – אשר נמצא בקנדה ומתוארך ליותר מ-4 מיליארד שנה.
סלע אחר – הנחשב לעתיק אף יותר – נמצא במערב אוסטרליה ומתוארך ל-4.4 מיליארד שנה.
מציאת מספר סלעים זעום שניתן לשייך לתחילת היווצרות כדור הארץ מביאה את החוקרים לפנות לחקר מקומות רחוקים.
חקר כדור הארץ בהאדן נשען בעיקר על חקר הירח מאחר שהשערת ההתנגשות הענקית - התאוריה הנחשבת כמובילה כיום באשר להיווצרות הירח - מציעה כי הוא נוצר כמה עשרות מיליוני שנה לאחר היווצרות כדור הארץ.
השערה זו, שהעלתה האסטרופיזיקאית האמריקנית רובין קאנופ (Robin Canup), גורסת שהירח נוצר בשלבי היווצרותה של מערכת השמש כאשר תיאה – עצם בגודלו של מאדים – התנגש בכדור הארץ המתהווה.
השברים מן הפגיעה נזרקו לחלל, התמזגו ויצרו את הירח – שהרכבו לא השתנה מאז.
מאחר שבירח לא חלים תהליכים טקטוניים או געשיים, פני השטח שלו משמרים תיעוד לתקופות שונות ולאירועים בעברו, למשל מכתשי פגיעה ורגולית.
שכבת הרגולית בשטחים של פגיעות עתיקות היא עבה יותר באופן כללי מזו שנמצאת בשטחים שנפגעו בשלבים מאוחרים.
מתחת לשכבת הרגולית שעברה שחיקה רבה, נמצאת שכבה של "מגה-רגולית" – שכבה עבה מאוד, הכוללת סלעים סדוקים.
הירח היה קרוב מאוד אל כדור הארץ בסמוך להיווצרו, וההנחה היא כי מטאוריטים ושביטים רבים פגעו גם בכדור הארץ באותה תקופה, אולם לא נותרו מהם מכתשי פגיעה בשל פעילות גאולוגית ענפה.
האירוע החשוב והמשמעותי ביותר בהאדן הוא היווצרותם של כדור הארץ והירח בתוך מערכת השמש.
לשאר האירועים בהאדן קיימות עדויות מעטות, והתהליך ברובו הגדול משוער:
כדור הארץ נוצר בערפילית, יחד עם השמש וכוכבי לכת אחרים.
הירח נוצר, כאמור, מעט אחרי כן כתוצאה מהתנגשות עם תיאה.
תחילה היה כדור הארץ לוהט ומותך לחלוטין, ובהדרגה החלה השכבה החיצונית להתקרר באמצעות איבוד חום במגע עם החלל הקר.
בשלב זה החלו יסודות כבדים (ברזל וניקל) לשקוע ולבנות את הגלעין ויסודות קלים (חמצן וצורן) צפו והחלו ליצור קרום ראשוני.
ביניהם נבנתה המעטפת המורכבת ממאגמה לוהטת אשר בתוכה החלו להיווצר מינרלים.
הקרום נשבר, נמס ונבנה מחדש כמה פעמים במהלך תקופה קצרה בשל פגיעות רבות של מטאוריטים ושביטים ובשל פעילות מגמטית וגעשית.
פטרולוגים מניחים כי הקרום הכהה הכיל סלעים שבהרכבם פחות מ-53% סיליקה, בדומה לסלעי אנורתוזיט בהרכב דומה שנמצאו על הירח.
מתחת לקרום זרמה מאגמה לוהטת שביקעה את הקרום הצעיר ונפלטה בהתפרצויות געשיות.
הלבה שנפלטה מהתפרצויות אלה יצרה סלעים וולקניים: בזלת כהה ואנדזיט בהיר יותר.
עדות להיווצרות סלעים בתקופה זו הוא זירקון בן 4.4 מיליארד שנה בסלעי גנייס מותמרים.
מסלעים אלה נוצר הרושם כי בקרום הבראשיתי חלו תהליכים טקטוניים, אם כי ההנחה היא שהקרום היה בזלתי בעיקרו.
ביחד עם הלבה נפלטו גזים הלוגניים, פחמן דו-חמצני, מימן, חמצן, חנקן, אמוניה ואדי מים אשר מהם נוצרה אטמוספירה ראשונית בתהליך שארך כ-100 מיליון שנה.
האטמוספירה החדשה הייתה רעילה, בדומה לזו של טיטאן – ירחו של שבתאי.
הלחץ האטמוספירי הגיע ל-250 וצבעם של השמים בשלב זה היה אדמדם.
בהדרגה השתנתה האטמוספירה: גזים קלים דוגמת מימן נפלטו אל החלל.
הגזים האחרים ואדי מים החלו להצטבר, אם כי המים לא התעבו בשלב זה מאחר שטמפרטורת הקרום הייתה עדיין גבוהה.
התקררות איטית של הקרום אפשרה את התעבותם של מים, וכדור הארץ היה מוקף בעננים כבדים.
התקררות נוספת חוללה סופות ענק והמטירה גשמים עזים שנמשכו מיליוני שנים.
תחילה התאדו מי הגשמים בבואם במגע עם הקרום החם, אולם אותם גשמים החלו לקרר את הקרום עד שהמים הפסיקו להתאדות והצטברו במקומות הנמוכים.
תהליך ממושך זה יצר בסופו של דבר אוקיינוס, שכיסה כ-90% משטח כדור הארץ ומתוכו הציצו איים געשיים קטנים.
עדויות הנתמכות בזירקון שיורי קובעות כי אוקיינוסים התקיימו לצד קרום יבשתי כבר לפני 4.4 מיליארד שנה.
כדור הארץ שלאחר ההתנגשות עם תיאה נטה על צדו וקיים הקפה עצמית שאורכה 6 שעות בקירוב.
השפעת כבידתו של הירח – שמרחקו מכדור הארץ היה 16,000 ק"מ בלבד – הייתה בשלב זה עזה ביותר: התפתחה גאות תכופה שהתבטאה בגלי ענק בגובה של מאות ואלפי מטרים אשר שטפו את הקרום בעוצמה רבה וסחפו ממנו את חומרי הבליה של הסלעים.
סחף עצום זה של הקרום הבזלתי צבע את האוקיינוס בירוק בשל תכולת הברזל הגבוהה.
תהליך ירידת הגשמים, היקוות אוקיינוס ואידוי חוזר של המים יצר את מחזור המים, שהוביל ליצירתם של סלעי משקע באמצעות סחף ממקומות גבוהים אל קרקעית האוקיינוס.
ב-1983 נמצאו במערב אוסטרליה הסלעים העתיקים ביותר הידועים כיום.
סלעים אלה מתוארכים לתקופה שלפני 4.2 מיליארד שנה.
להפתעתם של החוקרים התברר כי אלה סלעי אבן חול – עובדה המציינת כי הם נבנו משרידיהם של סלעים קדומים יותר.
הרכבם של הקרום והמעטפת החלו להשתנות בשל המסה והתמרה של סלעים מסוגים שונים.
כאשר פסקה הפגזת המטאוריטים והשביטים חלה התחדשות של הקרום היבשתי.
האוקיינוס הירוק, הסמיך והעשיר במינרלים היווה קרקע פורייה להתפתחותם של חיים פרימיטיביים.
בתנאים אלה התאפשרה יצירתן של תרכובות אורגניות פשוטות כחומצות אמינו, ובהמשך נוצרו חומרים מורכבים יותר כחלבונים שבתורם יצרו רכיבי על מורכבים יותר.
במרק קדום זה נוצרו הכחוליות – יצורים חסרי גרעין המשחררים חמצן בתהליך של פוטוסינתזה.
חיידקים אלה עתידים לשנות את האטמוספירה ולהשאיר את חותמם בסטרומטוליטים – מאובני מושבות של כחוליות, אשר הופעתם לפני כ-3.8 מיליארד שנה מגדירה את סיום ההאדן ותחילת הארכאיקון.
כל התהליכים הקודמים – המסת סלעים והתמרתם – שינו בהדרגה את הרכבה של המאגמה ואפשרו את יצירתם של סלעי גרניט קלים הצפים על הקרום הבזלתי.
קטעים של קרום גרניטי התחברו לשרשרות איים – דוגמת קשתות האיים הגעשיים של יפן ואיי מריאנה.
בגושי סלע אלה חלו תהליכים טקטוניים ואורוגניים שעיוותו אותם ובנו בהם רכסי הרים, וגם התמרה שהפכה חלקים מהם לסלעים מותמרים.
אולם, מאחר שגושי סלע אלה קלים – הם לא שקעו אלא נותרו על פני השטח.
איים גרניטיים אלה המשיכו לצמוח ובנו את הקראטונים – גרעיני היבשות.
אחת מן השאלות הנוגעות לקרום הצעיר הייתה מידת עמידותו בשינויים הקיצוניים שחלו בכדור הארץ במהלך ההאדן: האם בזמן שינויים אלה שרד הקרום או לפחות חלקים ממנו, או שמא נבנה בכל פעם מחדש?
ניתוח דוגמאות סלע שהובאו מן הירח מצביע על כך שלפני 3.85-3.95 מיליארד שנה היה הירח נתון להפגזה נמרצת על ידי מטאוריטים ושביטים.
מאחר שכדור הארץ גדול בהרבה מן הירח, ההנחה היא כי קרבתם של השניים מציינת פגיעות רבות עוד יותר בכדור הארץ.
מכך משתמע כי הקרום הגרניטי לא נוצר בהדרגה אלא נבנה בתקופה קצרה לאחר שהקרום הבזלתי הראשוני נהרס בהפגזה המאוחרת.
ב-2007 ערך דסטין טרייל (Dustin Trail) מהמכון הפוליטכני ע"ש רנסלר (Rensselaer Polytechnic Institute) במדינת ניו יורק מחקר בגבישי זירקון המתוארכים לתקופה שלפני הפגזה מאוחרת זו.
אחת מתכונותיו של הזירקון – אשר עשויה להוות בעיה במחקר – היא נטייתו לגדול באמצעות הוספת חומר לשכבותיו החיצוניות בטמפרטורות של כמה מאות מעלות צלזיוס.
זירקון "לוכד" יסודות מתכתיים כבדים כאורניום, תוריום, לוטציום ואחרים, אך לא עופרת – הנוצרת בזירקון רק עם דעיכת האורניום המצוי בו בטמפרטורות גבוהות יותר.
טרייל הפך את המכשול ליתרון ומדד באמצעות ספקטרוסקופיה יונית את יחסי האורניום-עופרת בשני איזוטופי אורניום בעלי זמן מחצית חיים שונה הדועכים לאיזוטופים שונים של עופרת.
טרייל בדק אלפי גבישים וערך בכל אחד מהם מאות מדידות בעומקים שונים של הגביש אשר שיחזרו את מהלך צמיחתו.
מתוך אלפי הגבישים נמצאו ארבעה בהם חלה התאמה בנתוני שני האיזוטופים.
גילם של אלה עלה על 4 מיליארד שנה ובכל הארבעה נמצא מחזור צמיחה משני מלפני 3.95 מיליארד שנה – מועד תחילת ההפגזה המאוחרת.
נתונים אלה מצביעים על עליה חדה בטמפרטורה עד לכדי כמה מאות מעלות צלזיוס, ועל כך שהפגזה מאוחרת זו לא הרסה לחלוטין את הקרום.
מחקר נוסף שנערך ב-2005 במטרה לבדוק כיצד השפיעה הפגזה זו על היצורים החיים הראשונים גורס שחיים אלה לא נפגעו במהלכה.
מסקנות המחקר הן כי יצורים פרוקריוטיים שהתפתחו לפני יותר מ-4.2 מיליארד שנה התפשטו בהדרגה ויצרו מושבות בקרקעית הים – שם התקיימו בסביבה מוגנת ועשירה בחומרי מזון.
החוקרים טוענים, כי מאחר שהקרום הבזלתי הימי היה עבה, השתמרו התנאים הנחוצים לבידוד החיים שנוצרו בתוכו מהשפעת ההפגזה, מאחר שהולכת החום בו הייתה נמוכה לעומת זו של הקרום הגרניטי היבשתי.
מאחר שהפרקמבריון כולו אינו מוגדר באופן רשמי כעידן גאולוגי אלא כמשך הזמן שקדם להופעתם של מאובנים, כך גם ההאדן.
עם זאת, נהוגות חלוקות שרירותיות שונות לתורים אשר הגדרת הזמן שלהן אינה אחידה:
קריפטיקון (Cryptic – סודי, נסתר) – פרק הזמן שבו חלה היווצרותם של כדור הארץ והירח ונוצרו גבישי הזירקון העתיקים ביותר.
רידר (Ryderian) – נקראת על שמו של הגאולוג וחוקר הירח האנגלי גרהם רידר (Graham Ryder), שמחקריו הניחו את היסוד להבנת ההאדן.
בפרק זה נוצר קרום ראשוני.