tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בקיץ 2017 גיטריסט מטאליקה קירק האמט השאיל את הכרזה שהייתה ברשותו למוזיאון פיבודי אסקס בסאלם, מסצ'וסטס לתערוכה על כרזות סרטי אימה.
בדצמבר אותה שנה כרזה נדירה נוספת של הסרט נמכרה במכירה פומבית תמורת 525,000 דולר, וקבעה שיא עולמי חדש לכרזת הסרט היקרה ביותר.
לאורך השנים עוצבו פוסטרים חדשים להפצות מחודשות של הסרט.
הסרט והצגת התיאטרון של שנות ה-20 של דין ובלדרסטון עיצבו חלק גדול מהאיקונוגרפיה של דרקולה, שחלק גדול ממנה שונה מאוד מהרומן של סטוקר.
ברומן ובסרט האילם הגרמני נוספרטו דמותו של דרקולה היא דוחה, בעוד שלוגוסי מגלם רוזן אציל נאה ומקסים.
המחזה של דין ובלדרסטון והסרט הציגו לראשונה את דמותו של דרקולה שנכנס לחדרי השינה של הקורבנות שלו דרך דלתות וחלונות, כורך את הגלימה המבריקה שלו סביב קורבנותיו, והופך לעטלף.
ברומן של סטוקר, הוא הפך לסירוגין לעטלף, לזאב, לערפל או לאבק.
האימרה הקלאסית של דרקולה, "אני אף פעם לא שותה ...
יין", היא מתוך הגרסה הקולנועית, ולא הופיעה ברומן של סטוקר או בהפקה המקורית של המחזה.
כשהמחזה הועלה מחדש בברודוויי ב-1977 בכיכובו של פרנק לנגלה, נוספה השורה לתסריט.
דרקו ווקיץ' (בקרואטית: Darko Vukić; נולד ב-2 בדצמבר 1968) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר.
ווקיץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של נ.ק.
בשנת הצטרף לקבוצה הבוגרת עת ששיחקה בליגה היוגוסלבית השנייה.
לאחר שקרואטיה קיבלה עצמאות, קבוצתו החלה לשחק בליגת העל הקרואטית.
בקיץ חתם בנים מהליגה השנייה בצרפת, במדיה כבש 4 שערים ב-32 משחקי ליגה.
בסיום העונה סיימה נים במקום האחרון וירדה לליגה השלישית.
ווקיץ' חזר לקדנציה שנייה בנ.ק.
בקיץ חתם בהפועל חיפה מהליגה הראשונה בישראל, במדיה שיחק 6 משחקים.
שנה לאחר מכן חתם בדפורטיבו טולוקה מליגת העל המקסיקנית עמה זכה בשתי אליפויות.
בהמשך הקריירה שיחק באתלטיקו סלאיה, ריאל סן לואיס ובשנת חזר לעונת פרישה בנ.ק.
לזכותו של ווקיץ' הופעה אחת בנבחרת קרואטיה אותה ערך ב-20 באפריל 1994.
דרקולה: מת ואוהב את זה (מאנגלית: Dracula: Dead and Loving It) הוא סרט גותי משנת 1995. הסרט בוים על ידי מל ברוקס ואת התפקיד הראשי מגלם השחקן לזלי נילסן.
הסרט מהווה פרודיה לרומן "דרקולה" מאת ברם סטוקר, וכן פרודיה לעיבודים השונים שנעשו לרומן.
ברוקס כתב את התסריט בשיתוף עם סטיב הברמן ועם .
ברוקס גם משחק בסרט את דמותו של .
בסרט מככבים בנוסף סטיבן ובר, , , הארווי קורמן ואן בנקרופט.
עלילת הסרט זהה לעלילת הסרט "דרקולה" בכיכובו של בלה לוגוסי ועיצובו הוויזואלי מזכיר את הסרטים מבית , שעסקה בפיתוח סרטים בעלי מוטיביים גותיים.
בנוסף, הסרט מהווה פרודיה לסרטים "סלח לי, אתה נושך את צווארי" והסרט "דרקולה" משנת 1992.
הסרט הופץ ב-22 בדצמבר 1995 ונחשב לכישלון קופתי וביקורתי.
זהו הסרט האחרון שמל ברוקס ביים.
בשנת 1893, עורך הדין נוסע מלונדון אל עבר "" שבטרנסילבניה במטרה להחתים את הלקוח שלו, הרוזן דרקולה על רכישת "מנזר קרפקס" שבאנגליה.
רנפילד פוגש את דרקולה, שללא ידיעת רנפילד, הוא ערפד.
דרקולה מטיל כישוף היפנוטי על רנפילד והופך אותו למשרתו.
השניים עושים דרכם על ספינה בדרך לאנגליה.
במהלך ההפלגה, דרקולה שותה את דמם של כל אנשי הצוות.
כשהספינה מגיעה לחופי אנגליה, רנפילד מתגלה כניצול היחיד ומאושפז בבית חולים פסיכיאטרי.
בינתיים, דרקולה מבקר בבית האופרה ומציג את עצמו בפני שכניו החדשים: , מנהל בית החולים הפסיכיאטרי והפסיכיאטר הראשי בו, בתו של סיוארד, , ארוסה, וחברת המשפחה, .
דרקולה מפלרטט עם לוסי ובמהלך הלילה, הוא פולש לחדרה ושותה את דמה.
מינה מוצאת את לוסי בבוקר במיטתה כשהיא חיוורת.
סיוארד, שמגלה סימני נשיכה מסתוריים על צווארה של לוסי, יוצר קשר עם .
ואן הלסינג מגיע אל הזירה ומסביר לסיוארד הסקפטי שלוסי ננשכה על ידי ערפד.
בעצתו של ואן הלסינג, סיוארד והארקר מפזרים שום בחדרה של לוסי במטרה למנוע מהערפד להיכנס.
לאחר שרנפילד ניסה ללא הצלחה להוציא את השום מהחדר, דרקולה מהפנט את לוסי וגורם לה לצאת מהחדר ולהרוג אותה.
ואן הלסינג נפגש עם דרקולה ומתחיל לחשוד שהוא הערפד.
השניים מתחילים להתפלפל ב (ניב רומני שנעשה בו שימוש במולדובה), כשואן הלסינג תמיד מנסה להיות זה שאומר את המילה האחרונה.
לוסי, שהפכה לערפדית בעצמה, יוצאת מארון הקבורה שלה, שותה את דמו של השומר בבית הקברות ומנסה לפתות ולתקוף את הארקר, אך האחרון הורג אותה בעזרת יתד מעץ.
דרקולה מפתה את מינה בתקווה שזו תהיה ומשגר אותה למנזר קרפקס.
שם, השניים רוקדים ודרקולה שותה את דמה.
בבוקר שלמחרת, מינה מנסה לפתות את הארקר.
סיוארד נכנס לחדר, חושב שהארקר מנסה לפתות את בתו ומגרש אותו.
ואן הלסינג מבחין בצעיף סביב צווארה של מינה ומסיר אותו, בכך מגלה סימני נשיכה על צווארה.
מינה משקרת לנוכחים אודות הסימנים, אך ואן הלסינג מסיק שמינה ננשכה על ידי ערפד ומניח צלב על ידה.
בתגובה, ידה של מינה נכווית וכוויה בצורת צלב נצרבת על כף ידה.
ואן הלסינג הוגה תוכנית לחשיפת זהותו של הערפד.
דרקולה ורנפילד מוזמנים לנשף, בו ללא ידיעתם ואן הלסינג הציב מראה ענקית שכוסתה בווילון.
בזמן שדרקולה ומינה רוקדים יחדיו בנשף, הווילון על המראה מוסר ומתגלה שלדרקולה אין השתקפות.
דרקולה תופס את מינה ובורח מאולם הנשפים דרך החלון.
ואן הלסינג מסיק שרנפילד הוא משרתו של דרקולה (לאחר ששמע את האחרון קורא לו "אדון") ומחליט לעקוב אחריו כדי למצוא את ארונו של דרקולה, לאחר שזה הועבר ממנזר קרפקס קודם לכן.
דרקולה נועל את עצמו בכנסייה נטושה כדי להשלים את טקס הנישואין שלו ושל מינה.
ואן הלסינג, סיוארד והארקר פורצים את הכנסייה וקרב מתחולל.
ואן הלסינג מבחין באור שמש ופותח את וילונות הכנסייה.
גופו של דרקולה מתחיל להישרף והוא מנסה לברוח, אך הוא נהרג בטעות על ידי רנפילד.
עם מותו של דרקולה, רנפילד, ששקוע בצער מכיוון שאין לו אדון לשרת יותר, מתחיל לאסוף את אפרו של דרקולה ולהכניסו לארון הקבורה.
סיוארד פונה אל רנפילד ומצהיר שהוא חופשי כעת ורנפילד חש הקלה.
סיוארד קורא לרנפילד ביציאתם מהכנסייה ורנפילד עונה לו בחזרה "כן, אדון".
ואן הלסינג פותח את ארונו של דרקולה וצועק לו במולדובית כדי להיות זה שאומר את המילה האחרונה.
לאחר כתוביות הסיום, דרקולה מגיב בחזרה במולדובית, בכך הוא זה שאמר את המילה האחרונה.
לזלי נילסן - הרוזן דרקולה.
צ'אק מקאן - שומר באכסניה.
שרי פרנקלין - נוסעת בכרכרה.
- סטודנט בכיתה של ואן הלסינג.
שלב הצילומים החל במאי 1995 והסתיים בספטמבר של אותה השנה.
צילומי הסרט החלו מ-8 במאי עד ל-26 ביולי 1995 באולפני קאלבר שבקליפורניה.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 11% טריות על סמך 36 ביקורות.
חברת הסקרים CinemaScore העניקה לסרט ציון של "C".
דרק אנטוני קלנה הוא שחקן וזמר אמריקאי.
דרק אנטוני קלנה נולד ב-3 באוקטובר 1991 בסן דימס, קליפורניה לג'ון ולין קלנה, הבכור מבין שלושה ילדים.
לו אחות צעירה בשם לורן ואח צעיר בשם דילון.
קלנה גדל בווסט קובינה, קליפורניה ושיחק בייסבול.
אחיו הצעיר דילון גם הוא שחקן.
בין השנים 2010–2011, קלנה הוזמן להיבחן לתפקיד שחקן מחליף לארון טבייט במחזמר "תפוס אותי אם תוכל", כשהמחזמר יעבור לברודוויי, אך לא קיבל את התפקיד.
בשנת 2012, הוא לוהק לתפקיד טומי רוס במחזמר "קארי", והשתתף בהפקה המחודשת של המחזמר באוף-ברודוויי.
באותה שנה, קלנה גילם את אדי בירדלייס בבכורה העולמית של המחזמר "Dogfight" באוף-ברודוויי.
בשנת 2013, קלנה גילם את פיירו בהפקת העשור של המחזמר "מרשעת".
תפקיד זה היה גם הופעת הבכורה שלו בברודוויי.
בשנת 2014, קלנה השתתף בהפקת ברודוויי המקורית של המחזמר "הגשרים של מחוז מדיסון", בתפקיד מייקל.
באותה שנה, הוא לוהק לתפקיד בוגי בהפקה ניסיונית מחוץ לניו יורק של המחזמר "דיינר" בתיאטרון סיגנטור בווירג'יניה.
המחזמר היה אמור לעבור לברודוויי אך זה לא קרה.
בשנת 2016, קלנה לוהק לגלם את דמיטרי במחזמר אנסטסיה, המבוסס על סרט בעל אותו שם.
הפקת הבכורה העולמית של המופע הייתה הפקה ניסיונית מחוץ לניו יורק בבמת הרטפורד, קונטיקט.
ההפקה רצה מ-12 במאי 2016 ועד 12 ביוני 2016. המחזמר החל בהצגות מקדימות בברודוויי ב-23 במרץ 2017, ונפתח רשמית ב-24 באפריל 2017, בתיאטרון ברודהרסט.
פינגבלאסט בשלושה פרקים בסדרה "קימי שמידט".
במאי 2018, קלנה הצטרף להפקה ניסיונית מחוץ לניו יורק של המחזמר "Jagged Little Pill" בתיאטרון הרפרטוארי האמריקני, בתפקיד ניק הילי.
המחזמר, המבוסס על אלבום בעל אותו שם, החל בהצגות מקדימות בברודוויי ב-3 בנובמבר 2019, ונפתח רשמית ב-5 בדצמבר 2019, בתיאטרון ברודהרסט.
על תפקיד זה קלנה היה מועמד לפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן משנה במחזמר.
בשנת 2022, קלנה הופיע בשמונה פרקים בסדרה "שקרניות קטנות: החטא הקדמון" בתפקיד וס.
במאי אותה שנה, קלנה החליף את ארון טבייט בתפקיד כריסטיאן בהפקת המחזמר "מולן רוז'" בברודוויי.
הוא עזב את ההפקה בינואר 2023 ושב אליה מחודש אפריל עד חודש יוני באותה שנה.
בפברואר 2023, קלנה גילם את ג'ו גיליס בהפקת המחזמר "שדרות סאנסט" במרכז קנדי.
בפברואר 2024, קלנה שב לגלם את כריסטיאן בהפקת המחזמר "מולן רוז'" בברודוויי, כשהוא מחליף את קייסי קוט.
בשנת 2018, קלנה נישא לחברתו אליסיה סקריבן.
בספטמבר 2022, נולד לזוג בן.
שנהשםתפקידהערותהערות שוליים2013אנשי המחרדילןפרק: "פיילוט"2014The Carrie Diaries טוראי רוברט ווטסוןפרק: "Date Expectations"2015חוק וסדר: מדור מיוחדקונור האוולפרק: "Devastating Story"One Bad Choiceדרופרק: "סטיבן פרז"2016-2018קימי שמידטדי.
פינגבלאסט3 פרקים2016שוטרים בדםקורמק פיליפספרק: "Down the Rabbit Hole"השבוע שעבר עם ג'ון אוליברברנדון שמידטפרק: "Doping"קוונטיקואירק בוירפרק: "Kubark"2019הקוד אדם טרנבול/ לטננט אדם טרנבול7 פרקים2022שקרניות קטנות: החטא הקדמוןוס8 פרקיםA Holiday Spectacularג'וןסרט טלוויזיה
שנהפרויקט מועמדפרסקטגוריהתוצאההערות שוליים2020Jagged Little Pillפרס טוניהביצוע הטוב ביותר על ידי שחקן משנה במחזמר2023מולן רוז'פרס בחירת הקהל של Broadway.comמחליף אהוב
פיטר דרק ווהן פרינס (14 באוגוסט 1915 – 24 בספטמבר 2003) היה מורה לתנ"ך, מטיף נוצרי, סופר ואיש דת, הידוע בעיקר בשל לימודי התנ"ך שלו ובהוראתו על ריפוי אלוהי, גירוש שדים ולוחמה רוחנית.
דרק פרינס נולד בבנגלורו, הודו, להורים בריטים.
בהיותו בן חמש נשלח לאנגליה, שם למד והתחנך בפנימיה היוקרתית איטון קולג' ואחר כך באוניברסיטת קיימברידג'.
באוניברסיטה תיאר את עצמו כאתאיסט, אך בזמן ששירת בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, החל להתעמק בתנ"ך ובברית החדשה.
באחד הלילות נגלה אליו ישוע, חוויה ששינתה את חייו ותפיסותיו מקצה לקצה.
בשנת 1946 התחתן פרינס את לידיה כריסטנסן, מסיונרית דנית שפעלה בירושלים.
עם נישואיו הפך לאב לשמונה בנותיה המאומצות, ובהמשך אימצו בני הזוג בת נוספת.
בשנת 1963 עברה המשפחה לארצות הברית.
את קורותיה של לידיה והקשר האמיץ שלה לעם ישראל תיאר פרינס בפירוט בספרו "על עיר ואם" (Appointment in Jerusalem) .
אחר פטירתה של לידיה בשנת 1975, נישא פרינס לרות בייקר בשנת 1978, אשר לה היו שלושה ילדים מאומצים.
בשנת 1981 הם עברו להתגורר בירושלים.
עד פטירתה של רות ב-1998 נסעו בני משפחת פרינס ברחבי העולם כחלק מעבודת השירות של פרינס להפצת משנתו.
במדינות מסוימות ביקרו פעמים אחדות: רוסיה, גרמניה, קזחסטן, הונגריה, דרום אפריקה, קניה, אינדונזיה, מלזיה, סינגפור, טורקיה, פולין, בחריין, קובה, קולומביה, שווייץ, צרפת, פורטוגל, הודו ואנגליה.
פרינס חיבר 51 ספרים והקליט 600 קטעי אודיו ו-100 סרטונים, שרבים מהם תורגמו ופורסמו ליותר מ-60 שפות, ביניהן ערבית, סינית, קרואטית, גרמנית, צרפתית, מונגולית, רוסית, טמילית, ספרדית, עברית ועוד.
חלק מהנושאים המכוסים בתורתו הם תפילה וצום, יסודות האמונה הנוצרית, מלחמה רוחנית, אהבת אלוהים, תפקידו של עם ישראל ונישואין ומשפחה.
כפנטקוסטלי, פרינס האמין במציאות של כוחות רוחניים הפועלים בעולם, ובכוחם של שדים לגרום למחלות ולבעיות פסיכולוגיות למאמינים וללא-מאמינים.
זה היה בניגוד להשקפה הפנטקוסטלית המקובלת, לפיה שדים יכולים להחזיק בלא-מאמינים, אבל יכולים רק לדכא נוצרים.
פרינס התנגד בתוקף לתאולוגיית החילופין.
ספרו "הגורל של ישראל והכנסייה" טוען שהכנסייה הנוצרית לא החליפה את עם ישראל, ושהברית שכרת אלוהים עם ישראל עדיין בתוקף.
פרינס גם האמין שהקמת מדינת ישראל היא התגשמות הנבואות המקראיות.
בספרו "ארץ מובטחת", הוא כותב "הנושא המרכזי של הנבואה התנ"כית, כפי שהיא מתבטאת בימינו, סובב סביב ארץ ישראל ועם ישראל.
אלוהים מבצע את תוכניתו שנקבעה מראש, לאסוף מחדש את העם היהודי מהתפוצות ולהחזירו למולדתו".
ב-24 בספטמבר 2003 נפטר פרינס בשנתו מאי-ספיקת לב בגיל 88 בביתו בירושלים, לאחר שבריאותו התדרדרה עקב מחלות כרוניות שתקפו אותו בשנותיו האחרונות.
הוא נטמן בירושלים בבית הקברות הבינלאומי של הכנסייה האוונגלית הבינלאומית, הידועה גם ככנסיית אליאנס.
רבים מספריו של דרק פרינס תורגמו לעברית והוצאו לאור בהוצאת דרק פרינס, ישראל.
"יסודות האמונה" (סדרת ספרים) (1966)
"לעצב את ההיסטוריה על ידי תפילה וצום" (1973)
"המלה האחרונה על המזרח התיכון" (1982)
"הברכה והקללה: בידיך לבחור" (1990)
דרקולה הוא סרט אימה גותי בריטי משנת 1958, בבימויו של טרנס פישר ובהפקת אולפני האמר.
התסריט נכתב על ידי ג'ימי סנגסטר, בהתבסס על הרומן הקלאסי מאת ברם סטוקר.
בסרט מככבים כריסטופר לי בתפקיד הרוזן דרקולה ופיטר קושינג כד"ר ואן הלסינג, לצד מייקל גו, מליסה סטריבלינג וקרול מארש.
הסרט מציג עיבוד חופשי לסיפורו של דרקולה, עם שינויים משמעותיים בעלילה ובדמויות, תוך התמקדות בעימות בין ואן הלסינג לערפד האימתני.
הסרט נחשב לאבן דרך בז'אנר האימה, והיה הראשון בסדרת סרטי דרקולה של האמר, שהשפיעו רבות על דמות הערפד בקולנוע.
הפקת הסרט נעשתה בתקציב צנוע יחסית, אך הוא זכה להצלחה קופתית מרשימה, והכניס סכומים ניכרים ברחבי העולם.
ג'ונתן הארקר, המתחזה לספרן, מגיע לטירתו של הרוזן דרקולה בטראנסילבניה במטרה לחסל את הערפד.
עם זאת, תוכניתו נכשלת והוא נופל קורבן לדרקולה.
ד"ר ואן הלסינג, חברו של הארקר, יוצא לחפש אחריו ומגלה את האמת המבעיתה.
הוא חוזר לאנגליה כדי להזהיר את משפחת הולמווד, אך מגלה שדרקולה כבר החל לפעול שם.
ואן הלסינג, יחד עם ארתור הולמווד, נאבק כדי לעצור את מסע הטרור של דרקולה ולהציל את מינא, אשתו של ארתור, מהשפעתו הקטלנית של הערפד.
כריסטופר לי – הרוזן דרקולה, ערפד אצילי ומסוכן
פיטר קושינג – ד"ר ואן הלסינג, צייד ערפדים נחוש
מייקל גוף – ארתור הולמווד, אחיה של לוסי ובעלה של מינא
מליסה סטריבלינג – מינא הולמווד, אשתו של ארתור
קרול מארש – לוסי הולמווד, אחותו של ארתור וקורבנה של דרקולה
ג'ון ואן אייסן – ג'ונתן הארקר, צייד ערפדים הנשלח לחסל את דרקולה
ולרי גאונט – אישה ערפדית, שותפתו של דרקולה
אולגה דיקי – גרדה, משרתת בבית משפחת הולמווד
צ'ארלס לויד פק – ד"ר סיוארד, רופא מקומי
ג'ורג' וודברידג' – בעל פונדק, מקומי המזהיר את הארקר
מיילס מאלסון – קברן, מספק רגעי הקלה קומית בסרט
דרקולה: סיפור אהבה הוא סרט אימה גותי שנכתב ובוים על ידי לוק בסון על בסיס הרומן "דרקולה" מאת ברם סטוקר משנת 1897. בסרט מככבים קיילב לנדרי ג'ונס, כריסטוף וולץ ומטילדה דה אנג'ליס.
הסרט יצא לאקרנים בצרפת ב-30 ביולי 2025.
בשנת 1480, ברומניה, הנסיך ולדימיר מתרחק מהדת לאחר מות אשתו האהובה והופך לערפד.
לאחר מכן הוא יוצא לחפש את גלגול נשמתו ברחבי העולם.
יותר מ-400 שנה מאוחר יותר, ב, הוא מוצא אישה צעירה בפריז הדומה לאשתו המנוחה.
קיילב לנדרי ג'ונס – דרקולה
מטילדה דה אנג'ליס – מריה
זואי בלו סיידל – אליזבטה / מינה
סלומון פאסאריילו – פרש רומני
היימון מריה בוטינגר – קרדינל
בפברואר 2024 נמסר כי עיבוד קולנועי חדש לרומן "דרקולה" נמצא בפיתוח, כשאת התסריט והבימוי מוביל לוק בסון.
קיילב לנדרי ג'ונס וכריסטוף וולץ לוהקו לתפקידים הראשיים כבר בשלבים מוקדמים של ההפקה.
בסון ציין כי ההשראה לפרויקט לא נבעה מעלילת "דרקולה" עצמה, אלא מהרצון לשוב ולעבוד עם ג'ונס לאחר שיתוף פעולה קודם ביניהם בסרט "דוג מן" (2023).
הוא חיפש תפקיד שיתאים ליכולותיו הייחודיות של ג'ונס, ובחר בדמותו של דרקולה.
לפי אתר "Collider", הצילומים החלו ב-27 במרץ 2024 בלפלנד.
אולם עיתון Helsingin Sanomat דיווח כי הצילומים מתקיימים בפועל באזור קאינוו שבפינלנד, בשל הנופים המושלגים שמאפיינים את האזור.
שמידט נולד בעיר אינדפנדנס שבקנזס.
בשנת 1990 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קנזס, ולאחר מכן הוסיף לסיים לימודי תואר שני בפוליטיקה באוניברסיטת לסטר שבאנגליה, ולימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון.
משתמו לימודיו הגבוהים, עבד שמידט כעוזר פרלמנטרי בלשכתה של הסנאטורית הרפובליקנית ננסי קאסבאום, כעוזר לתובע הכללי של קנזס, וכיועץ מיוחד למושל ביל גרייבס.
בנובמבר 2000 נבחר שמידט אל הסנאט של קנזס מטעם מחוז הבחירה ה-15, השוכן בדרום-מזרח קנזס וחולש על כל מחוז ניאושו ועל חלקים מהמחוזות לאבט ומונטוגומרי.
בשנת 2004 נבחר למנהיג סיעת הרוב בסנאט, והוא מילא תפקיד זה עד ל-2010.
במהלך כהונתו בסנאט המדינתי, יזם שמידט הצעת חוק – שלא התקבלה – לביטול האיסור על בתי סוהר פרטיים בקנזס.
הוא תמך בגרסה המדינתית של קנזס ל"חוק ג'סיקה", אך כמעט לבדו טרפד את הצעת החוק הסופית משדרש לכלול בה סעיף המתיר הקמת בתי סוהר פרטיים בקנזס, זאת לנוכח מאמצי עיריית ייטס סנטר (Yates Center) שבמחוזו להקים בשטחיה בית סוהר פרטי.
בבחירות 2010 היה שמידט מועמד המפלגה הרפובליקנית לתפקיד התובע הכללי של קנזס, לאחר שניצח את ראלף דה זאגו בבחירות המקדימות של המפלגה.
בבחירות הכלליות גבר על התובע הכללי המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית, סטיבן סיקס, והושבע לתפקידו בינואר 2011. אחד הנושאים המרכזיים במסע הבחירות הראשון שלו היה חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בעוד שסיקס בחר שלא להצטרף ל-25 מדינות אחרות שעתרו נגד החוק בבית המשפט, שמידט התחייב כי אם ייבחר – יצטרף לעתירה נגד החוק.
בבחירות 2014 נבחר לתקופת כהונה שנייה אחרי שגבר על המועמד הדמוקרטי א.
קוטיץ' עם 66.7% מקולות הבוחרים.
בבחירות 2018 נבחר לכהונה שלישית, וגבר על המועמדת הדמוקרטית שרה סוויין עם 58.98% מהקולות.
שמידט הצטרף ליוזמות משפטיות רבות נגד ממשלו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, בטענה להתערבות פדרלית בלתי-חוקית.
הוא התנגד לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, למדיניות סביבתית של הסוכנות להגנת הסביבה, לרגולציה על פליטת גזי מתאן, ותוכנית "האנרגיה הנקייה" שקידם הנשיא אובמה.
הוא גם דרש לבטל את מדיניות DACA, שלטענתו חרגה מסמכות הנשיא.
שמידט ניסה להגן על איסור נישואים של זוגות מאותו המין בקנזס, ואף בלם זמנית מתן רישיונות נישואים לאחר פסיקת שופט מקומי.
עם זאת, אחרי פסיקות פדרליות ובעקבות פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס של בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-2015, נאלץ לוותר על ההתנגדות.
בתיק "הורות מתוכננת קנזס ומיזורי התיכונה נגד אנדרסן (2018)" פסק בית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים של ארצות הברית לטובת הארגון "הורות מתוכננת", אשר ערער על החלטת גורמים ממשלתיים בקנזס לבטל את חוזי המדיקייד עם הארגון.
בית המשפט פסק כי "מדינות אינן רשאיות להשמיט ספקים מתוכנית המדיקייד מכל סיבה העולה על דעתן, ובמיוחד כאשר הסיבה אינה קשורה לכשירות הספק ולאיכות הטיפול הרפואי שהוא מעניק".
שמידט התנגד נחרצות להחלטה זו, כמו גם להחלטה דומה שניתנה בבית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית בלואיזיאנה בלואיזיאנה.
שמידט פנה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בבקשה להפוך את החלטת המעגל העשירי, אולם בדצמבר 2018 דחה בית המשפט העליון את בקשתו לצו עיון מחדש.
בשנת 2019 נמנה שמידט בין 17 תובעים כלליים במדינות ארצות הברית שלא חתמו על מכתב של 33 תובעים כלליים אחרים בתמיכה ב"חוק הבנקאות הבטוחה" של חבר הקונגרס אד פרלמוטר.
החוק נועד לאפשר שימוש במערכת הבנקאית הממוסדת עבור עסקים בתעשיית הקנאביס, הפועלות במדינות וטריטוריות בה מתקיימת לגליזציה של סמים קלים.
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 הצטרף שמידט לניסיונות של תובעים כלליים רפובליקנים ברחבי ארצות הברית לערער על תוצאות הבחירות בטענה כוזבת כי התבצעה הונאת בחירות בידי המפלגה הדמוקרטית, אך בדצמבר 2020 דחה בית המשפט העליון של ארצות הברית תביעות אלה על הסף.
במרץ 2021 הצטרף שמידט ל־11 תובעים כלליים רפובליקנים אחרים בתביעה נגד ממשלו של הנשיא ג'ו ביידן, בה ערערו על צו נשיאותי שחתם ביידן להתמודדות עם שינויי האקלים ולעודד יצירת מקומות עבודה ירוקים.
במרץ 2021 היה שמידט הרפובליקני הבכיר הראשון שהכריז על מועמדותו לתפקיד מושל קנזס בבחירות 2022 מול המושלת הדמוקרטית המכהנת לורה קלי.
מנהל מסע הבחירות שלו היה קלי ארנולד, לשעבר יושב ראש המפלגה הרפובליקנית במדינה.
יריבו העיקרי בבחירות המקדימות היה המושל לשעבר ג'ף קולייר, שפרש מהפריימריז באוגוסט 2021 מסיבות בריאותיות והביע תמיכה בשמידט.
בהמשך הבחירות המקדימות זכה לא רק לתמיכתו של קולייר אלא גם לאלה של נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ, סגן הנשיא לשעבר מייק פנס, ומזכיר המדינה לשעבר מייק פומפאו.
גם הסנאטורים לשעבר פט רוברטס ובוב דול הביעו בו את תמיכתם.
לעומת זאת, שלושה רפובליקנים בכירים לשעבר שכיהן תחתם – המושל לשעבר ביל גרייבס, הסנאטורית לשעבר ננסי קאסבאום והתובעת הכללית לשעבר קרלה סטובל – לא תמכו בו אלא הביעו תמיכה בלורה קלי, כפי שעשו גם בבחירות הקודמות.
בסופו של דבר ניצחה קלי את שמידט בבחירות הכלליות ברוב של 50% מול 47%.
ב-26 באפריל 2024 הכריז שמידט על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של קנזס, במקומו של נציג המחוז המכהן ג'ייק לה-טרנר שהודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים שבוע קודם לכן.
הוא ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית עם 53.1% מקולות הבוחרים.
בבחירות הכלליות ניצב בפני חברת הקונגרס לשעבר ננסי בוידה , שייצגה את המחוז בעבר בין השנים 2007–2009. ביום הבחירות גרף 57.1% מהקולות, ונבחר לבית הנבחרים האמריקאי.
כהונתו של שמידט החלה עם השבעת הקונגרס ה-119 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2025. הוא שובץ כחבר בוועדת העסקים הקטנים, בוועדת המשפט, ובוועדת הכוחות המזוינים.
דרק צ'ארלס פראנס הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן כמפקד חיל האוויר התשיעי.
פראנס סיים תואר ראשון בהנדסה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית ב-1992 והוא בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי.
את שירותו הצבאי החל כטייס קרב של מטוסי F-15. בשנים 2008 עד 2010 פיקד על טייסת הקרב ה-43 המפעילה מטוסי F-22. בשנים 2011 עד 2013 פיקד על להק מבצעי אוויר השלישית המוצבת בבסיס משותף אלמנדורף-ריצ'רדסון באלסקה.
בתפקידו הבא שירת במחלקת המבצעים של פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.
ב-2014 מונה למפקד כנף הקרב 325 בבסיס חיל האוויר טינדל שבפלורידה.
ב-2017 מונה למפקד כנף המשלוח האווירית 380, המוצבת בבסיס אל דאפרה באיחוד האמירויות הערביות.
ב-2018 מונה לסגן קצין המבצעים של פיקוד מרכז של ארצות הברית.
ב-2020 מונה לקצין מבצעים, הרתעה אסטרטגית ושילוב נשק גרעיני בכוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה.
ביוני 2022 מונה למפקד חיל האוויר השלישי, הזרוע המבצעית של כוחות האוויר האמריקאיים באירופה ובאפריקה.
באפריל 2024 מונה למפקד חיל האוויר התשיעי, הכוח האווירי של פיקוד מרכז של ארצות הברית.
הדרקון הסיני (סינית מסורתית: 龍; סינית מפושטת: 龙; ;פין-יין: Lóng) הוא יצור אגדי המופיע במסורת הסינית, ומשמש בה כסמל מבשר טובות.
במערב נתפס הדרקון הסיני כסמל המייצג את סין, אך שימוש זה גם ברפובליקה העממית של סין וגם ברפובליקה הסינית בטאיוואן הוא נדיר ביותר, מכיוון שלדרקון יש הקשרים מונארכיים אשר סותרים אידאולוגיות סיניות מאוחרות, וגם משום שלדרקון יש הקשרים מלחמתיים, אשר ממשלות סיניות אינן אוהבות.
בגלל הסיבה האחרונה, לעיתים קרובות הרבה יותר נעשה שימוש בתוך סין בפנדה ענקית כסמל סיני.
לפי האגדה, הקיסר הצהוב השתמש בנחש בשלט המשפחתי שלו, ובכל פעם שכבש שבט נוסף, הוא הוסיף את הסמל של אותו שבט לשלט.
הקיסר הצהוב חי חיי נצח בתור דרקון הנראה כמו סמלו.
זה מסביר מדוע לדרקון הסיני יש גוף של נחש, קשקשים וזנב של דג, קרני צבי, פני קילין (יצור מיתולוגי דמוי צבי שאש מכסה את גופו) שני זוגות טופרים של עיט ועיניים של שד.
הדרקונים עפים בשמיים בין העננים.
כמעט כל התמונות של דרקונים סיניים מציגות אותם כמשחקים בפנינה מוקפת להבות.
זו אמורה להיות הפנינה שמעניקה להם את כוחם ונותנת להם להרקיע לשחקים.
לעיתים מתוארים דרקונים סיניים עם כנפי עטלף הצומחות מגפיהם הקדמיות, אך לרובם אין כנפיים.
כמו כן, מכיוון שהסיניים מחשיבים את הקיסר הצהוב לאביהם, הם מכנים עצמם לעיתים "צאצאי הדרקון".
אגדה אחרת מספרת כי קרפיונים המסוגלים לקפוץ מעבר לשער הדרקון יהפכו לדרקונים.
יש כמה מפלי מים בסין שמאמינים כי הם שער הדרקון.
אגדה זו היא אלגוריה למוטיבציה והמאמץ הדרושים כדי להתגבר על מכשולים.
לדרקונים קיסריים, סיניים או קוריאניים, יש חמש בהונות בכל רגל.
לדרקונים אינדונזיים יש ארבע, וליפניים שלוש.
כדי להסביר את התופעה, אגדה סינית טוענת כי אף על פי שמקורו של הדרקון בסין, הרי שככל שהתרחק מסין התמעטו בהונותיו, ודרקונים קיימים אך ורק בסין, קוריאה, אינדונזיה ויפן מכיוון שלו התרחקו הדרקונים יותר מכך, הרי שלא היו נותרות להם בהונות כדי להמשיך בדרכם.
באגדה היפנית יש סיפור הפוך, כלומר שמקור הדרקון ביפן, וככל שהדרקונים מתרחקים מיפן צומחות להם עוד בהונות, עד כי הם אינם מסוגלים ללכת כהלכה.
תאוריות אלה נדחות בקוריאה ובאינדונזיה.
פירוש אחר: לפי מספר מקורות, כולל מסמכים היסטוריים רשמיים, לדרקונים סיניים רגילים היו ארבע בהונות - אך לדרקון הקיסרי היו חמש.
הייתה זו עבירה חמורה אם מישהו פרט לקיסר השתמש במוטיב של דרקון בעל חמש בהונות.
נראה כי מקורות קוריאניים אינם מסכימים עם תאוריה זו, מכיוון שלדרקון הקיסרי בארמון גיאונגבוק שבע בהונות, המרמזות על עליונותו על הדרקון הסיני.
המספר תשע נחשב בר-מזל בסין, והדרקונים הסיניים מקושרים איתו לעיתים קרובות.
למשל, לדרקון סיני יש לעיתים קרובות תשע תכונות, ובדרך כלל יש לו 117 קשקשים: 81 (9X9) זכריים ו-36 (9X4) נקביים.
כמו כן, נאמר כי לדרקון 9 צאצאים, כולם יצורים מיתולוגיים.
הדרקון הוא אחד מ-12 המזלות הסיניים המציינים שנה בלוח השנה הסיני.
יש המאמינים כי כל חיה קשורה בקווי אופי ייחודיים.
תינוקות שנולדים בשנה של הדרקון נחשבים לברי מזל.
הדרקון היה סמלו של הקיסר בשושלות סיניות רבות.
הכס הקיסרי נקרא כס הדרקון.
בתקופת שושלת צ'ינג המאוחרת, הדרקון אף אומץ כדגל הלאומי.
הייתה זו עבירה חמורה לפשוטי העם ללבוש בגד שעליו דמות דרקון.
בכמה אגדות סיניות, קיסר חייב להיוולד עם כתם לידה בדמות דרקון.
לדוגמה, אגדה סינית עשויה לספר את סיפורו של בן איכרים שנולד על כתם לידה בדמות דרקון אשר בסופו של דבר מדיח את השושלת השלטת ומייסד שושלת חדשה.
אגדה אחרת תספר על נסיך המסתתר מאויביו, אך מזוהה לפי כתם הלידה בדמות הדרקון.
הקיסרית זוהתה לעיתים קרובות עם עוף החול.
מאמינים כי הדרקונים הם שליטי הימים.
הם יכולים להתגלות בדמות טוויסטר או טורנדו מעל המים.
יש ארבעה דרקונים, אחד מייצג כל ים.
המלך הדרקון של המזרח, של המערב, וכן הלאה.
האגדות מספרות על ארבע מלכי דרקונים עיקריים שחיו בסין ומסמלים את ארבע רוחות השמים: אָוּ-צִ'ין בדרום, אָו-שׁוּן בצפון, אָו-ז'וּן במערב, והשליט אָו-גואנג במזרח.
דרקון אדום הוא סרט בסדרת הסרטים חניבעל לקטר.
הסרט הוא רימייק לסרט צייד אדם.
התסריט לסרט נכתב בידי טד טלי, תסריטאי שתיקת הכבשים, והוא מתבסס באופן חופשי על תסריט הסרט צייד אדם מאת מייקל מאן.
הסרט בוים בידי ברט רטנר, והופק בידי דינו דה לורנטיס, שהפיק גם את "צייד אדם" ואת "חניבעל" (2001).
במרכז הסרט ניסיונותיו של ויל גרהם (אדוארד נורטון), בלש משטרתי מיומן, לתפוס רוצח סדרתי בשם פראנסיס דולרהייד (רייף פיינס) שמשתמש בקניבליזם כדי להפגין את עליונותו על האחרים, וכל זאת מתוך הערצה והערכה עמוקה לד"ר חניבעל לקטר (אנתוני הופקינס), שבו נעזר גרהם כדי לפענח את המניעים הפסיכולוגיים של הרוצח.
שחקןדמותאדוארד נורטוןויל גרהםאנתוני הופקינסחניבעל לקטררייף פיינספראנסיס דולרהיידאמילי ווטסוןריבה מקלייןהארווי קייטלג'ק קרופורדמרי-לואיז פרקרמולי גרהםפיליפ סימור הופמןפרדי לאונדס
דרקון אלף השנים (בספרדית: El Drago Milenario; מכונה גם "מלך הדרקונים", או "הדרקון הענק") הוא עץ שגדל בעיירה איקוד דה לוס וינוס בקרבת כנסיית סנט מרקוס, באי טנריפה, שבספרד.
העץ משתייך למשפחת עצי הדרקון של האיים הקנריים (אין לבלבל עם עצי הדרקון שבאי סוקוטרה שליד תימן), והוא הגדול והעתיק ביותר בין בני סוגו.
גובהו 17 מטרים ורוחבו 6 מטרים.
במאה ה-18 קבע המדען הגרמני אלכסנדר פון הומבולדט, כי גילו של העץ 6,000 שנים ומכאן שמו.
כיום נוטים להעריך את גילו של העץ בין 2,000 ל-3,000 שנה, אם כי גם הערכה זו שנויה במחלוקת ולפי בוטניקאים מסוימים העץ הוא בן 250–500 שנה לכל היותר.
הקשיים בהערכת גילו המדויק של העץ נובעים מכך שבגזע של עצי הדרקון של האיים הקנריים אין טבעות שנתיות, ומשום כך מבחינה בוטנית הם אינם נחשבים לעצים כלל.
העץ מזוהה עם העיירה בה הוא שוכן, ומהווה את מקור הפרנסה העיקרי של תושבי העיירה עקב התיירות שהוא מושך.
דרקון מים (שם מדעי: Physignathus) הוא סוג במשפחת החרדוניים ובו 2 מינים, אשר לעיתים מסווגים כמינים יחידים.
דרקוני המים הם חרדונים גדולים ומכוסי קוצים, המשווים להם צורת דרקון.
הם חיים בדרום-מזרח אסיה בתאילנד, קמבודיה, וייטנאם, סין ואוסטרליה במגוון בתי גידול טרופיים אבל ליד מקווי מים מתוקים, בהם הם יכולים לשחות.
לטאות אלה בעלות קוצים על גופם וראשם, לסתותיהם גדולות, עיניהם חדות ראייה וזנבם גדול.
הם אוכלי בשר, בעיקר של חרקים ופרוקי-רגליים אבל גם מחולייתנים קטנים שימצאו.
הם גם לא בוחלים בקניבליזם.
הדרקונים מוכרים כחיות מחמד נפוצות המצריכים גידול מועט יחסית.
שם שם מדעי תמונה אורך דרקון מים סיני Physignathus cocincinus אורך: עד 80 ס"מ דרקון מים אוסטרלי Physignathus lesueurii אורך: עד 60 ס"מ
דרקונית היא עמדת נשק בשלט רחוק המותקנת על גבי רכב קרבי משוריין ומתופעלת מתוכו, מבלי לחשוף את המפעיל לאש אויב.
ה"דרקונית" היא פיתוח של חברת אלביט מערכות הישראלית ונמצאת בשירות צה"ל.
היא דומה ל"קטלנית" של רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
ה"דרקונית" כוללת עמדת תפעול מקלע כבד, ארגז תחמושת, כוונות/מצלמות יום ולילה, וכן מכ"ם קטן לאיכון מטרות.
כל מערכות ה"דרקונית" ממוגנות ירי.
השליטה ב"דרקונית" נעשית באמצעות מחשב מבטן הכלי המשוריין.
ב-2016 החליט צה"ל להצטייד ב"דרקונית" והחל להתקין אותה על נגמ"שי האכזרית הכבדים ונגמ"שי ההנדסה פומ"ה ולחמשה במק"כ M2 בראונינג בקליבר 0.5 אינץ'.
דרקוניים (שם מדעי: Trachinidae) היא משפחת דגים טורפים מסדרת הדקראים החיים על קרקעית הים.
במשפחה זו 2 סוגים המחולקים ל-9 מינים.
צבעם בעיקר חום-צהוב עם מעט פסים.
הם בעלי קוצים על גבם המוארך ואצל חלם מהמינים הקוצים ארסיים.
בדרך כלל הם נחבאים בחול ורק עיניהם ופיהם המגודלים בולטים מלמעלה.
הם טורפי מארב כלומר הם ממתינים לטרף (חסילונים או דגים קטנים) שיתקרב למקום מחבואם ואז הם בולע את בתנועת שאיבה מהירה.
בניגוד לדגים רבים אחרים הם אינם יכולים לצוף ובעת מנוחה הם שוקעים לקרקעית.
הדרקוניים נפוצים בכל חופי האוקיינוס האטלנטי, כולל במערב ים התיכון.
מין אחד חי גם במימי האוקיינוס השקט.
סוג Trachinus - בו 8 מינים
סוג ומין יחיד דרקון צפעי (Echiichthys vipera)
דרקונית בראון (שם מדעי: Dracaena braunii; בלועזית: Dracaena sanderiana, הידועה גם בשם "דרקונית סנדריני") היא מין של דרקונית, שקיבלה את שמה על שמו של הגנן האנגלי-גרמני הנרי פרדריק קונרד סנדר (1847–1920).
למין זה מספר שמות עממיים, כגון "חזרן מתולתל" ו"חזרן מים סיניים", אך מבחינה טקסונומית הוא נבדל מהחזרן (Bambusoideae).
מקורו של הצמח הוא באפריקה, בעיקר במדינות קונגו, גינאה המשוונית, גבון וקמרון.
יש המאמינים כי גידול של "חזרן המזל" בבתים ועסקים מביא אושר ושגשוג, ואמונה זו קידמה את מכירות הצמח.
כמו כן, טוענים כי הוא קשור לתפיסת הפנג שווי.
בתרבות המזרח דרקונית הבראון נחשבת מזה מאות שנים כמביאת מזל, ברכה, שפע, שמחה, שגשוג והצלחה, אושר ועושר, אהבה ובריאות.
מקור השם דרקונית בראון הגיע מיוונית (drakaina δρακαινα" female dragon").
הצמח תואר על ידי מספר בוטנאים:
אנגלר בשנת 1892 תחת השם "Dracaena braunii" כמחווה לבוטנאי יוהנס בראון (1859–1893), אשר שלח צמחים לגן הבוטני ברלין בשנת 1888.
מאסטרס בשנת 1893 ב"כרוניקת גננים", תחת השם "Dracaena sanderiana" מחווה לאורצ'ידולוג סנדר (1847–1920).
גננים אנגליים השתמשו בביטוי "דרקונית בראון" לפני פרסום המינוח הבוטני המדויק "Dracaena braunii", מה שיצר את השיבוש הנפוץ בשמו של הצמח.
דרקונית בראון הוא צמח קנה שורש של רגל דקה, 2 עד 3 מטר גבוהה בסביבה הטבעית שלה, עם גבעולים דקים וגמישים.
הגבעולים זקופים וירוקים, מחוספסים עם טבעות.
העלים מסודרים בצורה ספירלית בחלק העליון של הגבעולים.
בגננות, זה מתקבל רק על ידי חיתוך חלק גזע.
העלים הם בצבע סגלגל-אזמלי, pseudopetiolated, basal (amplexicaulous), מחודד, מעט גלי, מתמשך, עם ורידים מקבילים.
לדרקונית קנים ירוקים ישרים או מסולסלים והיא דורשת טיפול מועט, הכולל השריית החלק התחתון של הקנה בכלי עם מים.
גובהו יכול להגיע מ-0.914 מטר עד ל-1.5 מטר, העלים שלו יכולים להגיע עד 23 סנטימטר (9 אינץ').
דרקון מצליף (שם מדעי: Amphibolurus) הוא סוג לטאות ממשפחת החרדוניים החיים באוסטרליה.
אורכם של לטאות אלה 8.4-13 ס"מ והם בעלי גוף אפור בעל קשקשים קוצניים מעל הגב והראש ובעלי זנב ארוך אותו הם מניעים במהירות.
חלק מהמינים מפוספסים בצבע בהיר בצידיים.
לטאות אלה חיות ביערות הלחים וגם באזורי צמחייה ליד נהרות באזור הטרופי של אוסטרליה.
לטאות אלה חיות בין ענפי העצים ונמלטות למעלה בעת סכנה והן מוסוות הן בין ענפי העצים והן על הקרקע.
הן טורפות חרקים קטנים ופרוקי רגליים דומים.
אלו לטאות טריטוריאליות המסמנות בעזרת ידיהם וזנבם ליריבים להתרחק.
במקרה שלא יסתלק היריב השליט יתקוף אותו וינשוך אותו בפראות.
דרקון מים סיני או חרדון מים סיני (שם מדעי: Physignathus cocincinus) הוא מין זוחל מהסוג דרקון מים שבמשפחת החרדוניים החי בסין ובדרום-מזרח אסיה.
דרקון המים הסיני מגיע לאורך של עד מטר אחד ושוקל 250–600 גרם בממוצע.
הוא בעל קשקשים קוצניים בולטים בצבע ירוק בהיר, בעל זנב ארוך שמפוספס בשחור בקצהו, רגליים קצרות ורעמת קשקשים צהובים לאורך הגב.
הראש גדול עם גולגולת בצורת משולש והוא בעל עיניים צהובות, עין הקודקוד קטנה בין העיניים, לסתות חזקות וסנטר דמוי-זקן, המזכיר את עור הסנטר של האיגואנה.
דרקון המים יכול לחיות 10–15 שנים בטבע.
דרקון המים הסיני חי על ענפי העצים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה, בתאילנד, קמבודיה, וייטנאם, לאוס, בורמה ובסין והוא הופץ כמין פולש להונג קונג.
הוא חי לאורך גדות אגמים וביצות ובעת סכנה הוא קופץ למים ושוחה במהירות בעזרת זנבו הרחב.
דרקון המים הוא אוכל-כול, הניזון בעיקר מצמחייה אך מגוון בחרקים ופרוקי-רגליים שונים ואף בדגים, לטאות ומכרסמים קטנים שהוא מאתר.
דרקון המים הסיני מגודל כחיית מחמד בתוך אקווריום בבתים רבים.
דרקונטיים (שם מדעי: Draconettidae) הם משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים הקרובה לשפריריים.
במשפחה זו 2 סוגים ו-15 מינים, 14 מהם בסוג Centrodraco.
מיני דגים אלה חיים בימים ממוזגים וטרופיים בכל האוקיינוסים, ובמראם מזכירים מאוד את השפריריים.
אלו דגים קטנים מאוד שמגיעים לאורך של עד 12 סנטימטרים.
כמו השפריריים הם בעלי דו-צורתיות זוויגית גדולה בה זכרים ונקבות בעלי צבעים בצורות שונות מאוד והזכרים בעלי סנפירים גבוהים יותר.
הם בעלי ראשים גדולים, לסתות חזקות וארוכות ובעלי סנפיר גבי דמוי מפרש המשתרע עד לזנב דמוי מניפה.
מינים אלה הם שוכני קרקעית רדודה אך חלקם מגיעים לכמה איים נידחים כמו להוואי.
הם ניזונים מחסרי חוליות השוכנים על הקרקעית ומדגיגים.
דרקון מים אוסטרלי או חרדון מים אוסטרלי (שם מדעי: Physignathus lesueurii) הוא מין של זוחל מהסוג דרקון מים שבמשפחת החרדוניים החי באוסטרליה בין ויקטוריה לקווינסלנד והוא קרובו של המין דרקון מים סיני.
כמה חוקרים מסווגים אותו למין עצמאי בסוג Intellagama.
בדומה לקרובו גם מין זה מגודל כחיית מחמד.
זהו אחד הגדולים שבחרדונים ואורכו כ-60 סנטימטר בנקבות ועד למטר אחד בזכרים, לרבות הזנב הכולל שני שלישים מאורכם.
המשקל הממוצע מגיע לקילוגרם אחד.
החרדון בעל צבעים כהים-אפורים ומפוספסים בחום כהה.
סביב העיניים ישנה "מסיכה" שחורה.
הראש גדול ובעל ציצה מאחורי הראש והם בעלי זנבות ארוכים וחזקים וטפרים ארוכות ברגליהם.
החרדונים כשמם מצויים הרבה במים ברחבי נחלים, נהרות, אגמים וביצות ברחבי צפון-מערב אוסטרליה.
החרדונים חיים גם על סלעים ומטפסים טוב על עצים בעזרת כפותיהם.
כמו הרבה זוחלים הם פעילים בשעות היום בהן הם מתחממים בשמש.
מזונם של החרדונים הצעירים כולל בעיקר פרוקי-רגליים כמו נמליים, זחלים, עכבישים וצרצריים.
כאשר הם מתבגרים הם יכולים לאכול טרף גדול יותר כמו לטאות ועכברים קטנים, אך עדיין הם מתבססים על חרקים ודומיהם.
החרדונים עצמם צריכים להיזהר מנחשים, מעופות גדולים כמו עופות דורסים והקוקבורה או מעורבני הפעמון ומפגיעת שועלים וכלבי דינגו.
דרקוניקס (שם מדעי: Draconyx; מילולית: "טופר דרקון") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי-עוף מקבוצת האורניתופודים אשר חי בסוף היורה.
הוא התגלה ב-2001 בתצורות לוריניה (Lourinhã Formation) שבמערב פורטוגל.
הוא ידוע רק ממאובנים של שרידי עצמות חלקיים, בעיקר של עצמות גפיים ושל שיניים ולסת תחתונה.
דינוזאור זה היה קרוב רחוק של הקמפטוזאורוס, ההיפסילופודוניים והאיגואנודונטידים.
הוא היה צמחוני דו-רגלי בעל מקור קרני בקצה הלסתות, איתו תלש פרטי מזון והיה בעל זרועות קדמיות ארוכות.
פאול מעריך שאורכו הגיע ל-3.5 מטר ומשקלו ל-150 ק"ג.
הוא מילא את הגומחה של האיילים של היורה.
ככל הנראה הוא היה מקרוביו האירופאים של הקמפטוזאורוס וחי בצורה דומה לצד עדרי זאורופודים, כמו הסופרזאורוס והלוסוטיטן, סטגוזאורים כמו המירגאיה ותרופודים טורפים כמו הצרטוזאורוס והאלוזאורוס.
דרקון לבן היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת דרמת פשע שנוצרה ונכתבה על ידי מארק דנטון וג'וני סטוקווד.
הסדרה שודרה לראשונה ברשת ITV ב-10 בספטמבר 2018. השם המקורי של הסדרה היה "White Dragon", והיא צולמה בעיקר בהונג קונג.
בסדרה מופיע השחקן זוכה הפרסים אנתוני וונג בתפקידו הראשון בשפה האנגלית.
הארח וג'ק ויליאמס הידועים מסדרת הדרמה "הנעדר" היו מפיקים בפועל של הסדרה, והשתתפו בכתיבת התסריט.
פול אנדרו ויליאמס היה הבמאי של כל שמונת הפרקים.
בנוסף לוונג מככב בסדרה ג'ון סים בתפקיד פרופסור ג'ונה מולריי, לצדם של דרוולה קירוואן בתפקיד אשתו מייגן, אמיליה פוקס בדמות סאלי פורטר נציגה בקונסוליה הבריטית, קייטי לאונג בתפקיד לאו צ'ן בתם של דייוויד ומייגן; וטום וו בתפקיד דניאל טסוי בלש בכיר במשטרת הונג קונג.
לפני שידור הבכורה בטלוויזיה הוצג הפרק הראשון במשך ארבעה ימים בשירותי וידאו על פי דרישה ITV Hub ו-STV Player.
הסדרה במלואה יצאה על גבי DVD ב-19 בנובמבר 2018 בהפצת Dazzler Media.
עולמו של פרופסור ג'ונה מולריי מתהפך כאשר אשתו, מייגן (דרוולה קירוואן) נהרגת בתאונת דרכים בהונג קונג.
אף על פי שהיא חייתה ועבדה שם כמחצית חייה, ג'ונה לא ביקר שם מעולם.
הפחד שלו מטיסות וחייו המוגנים משאירים אותו בלונדון.
אבל כעת אין לו ברירה אלא לטוס לצד השני של העולם כדי לזהות את גופתה של האישה שאהב.
זמן קצר אחרי הגעתו להונג קונג, ג'ונה מגלה תגלית מזעזעת על אשתו.
הוא נשאב עמוק יותר ויותר לתוך רשת של קנוניות, כשהוא מסתגל לסביבה זרה ולא מוכרת, והוא נאבק לחשוף את האמת על מותה של אשתו.
ג'ון סים – פרופסור ג'ונה מולריי
אנתוני וונג – דייוויד צ'ן
אמיליה פוקס – סאלי פורטר
קייטי לאונג – לאו צ'ן
אנתוני הייז – מייקל כהן
טום וו – מפקח בילוש דניאל טסוי
דרוולה קירוואן – מייגן האריס
טים מקינרני – ארתור באך
ראקל קסידי – רייצ'ל הרגריבס
תומאס צ'אנינג – מפקח בילוש פליקס צ'ונג
קנת' טסאנג – זיאדונג זו
כריסטוף טק – בלש וילפרד צ'ו
ג'ייסון וונג – קאי הואנג
ריאן מק'קן – פאראז רזה
אנדרו נוט – קונרד דייוויס
דרקוניקון הוא כנס משחקי שולחן ישראלי, המתקיים אחת לשנה בחודש אוגוסט בימים חמישי ושישי.
הכנס כולל משחקי קופסה, משחקי תפקידים, משחקי קלפים כגון Magic: The Gathering, משחקי מיניאטורות, משחקי תפקידים חיים ועוד.
הכנס נערך לראשונה בשנת 2007, כשבשנת 2019 השתתפו בו כ-750 אנשים.
בנוסף לאולם המשחקים, הכנס גם מתמקד במשחקי שולחן בעברית, גם של יוצרים ישראליים של משחקי לוח ומשחקי תפקידים שמדגימים בכנס את המשחקים שלהם וגם במתחם דוכנים עם החברות הישראליות בתחום.
הכנס כולל גם אירועים מיוחדים כהשקות משחקים: בשנת 2014 הושקה המהדורה החמישית של מבוכים ודרקונים, בשנת 2019 הושק בכנס משחק התפקידים פאת'פיינדר 2, ובמרוצת השנים היו בו השקות של מספר הרחבות של ל ועוד.
הכנס מאורגן בהתנדבות על ידי "הפונדק", קהילה ישראלית של שחקנים.
הכנס התקיים לראשונה בשנת 2007, בשיתוף פעולה עם חנות המשחקים פריק, כחלק מאירועי ההשקה של ספר משחק התפקידים "מתוך האפלה - אוגדן מפלצות למבוכים ודרקונים מהדורה 4, עבור איי הסערה".
בשנת 2011 הפך הכנס לעצמאי העוסק במשחקי שולחן ופונה לכל סוגי המשחקים.
בשנים הבאות הכנס הלך והתפתח ומשך אליו עוד שחקנים וגם זכה לחסויות ולתמיכה מגופים שונים בישראל ומחוצה לה, בין היתר מהחברות Ultrapro, GMT, FFG, Paizo ועוד, וגם מחברות מקומיות כגון הקוביה משחקים, מאנקי-טיים ועוד.
דרקוניקון גם מקבל חסות מהעמותה למשחקי תפקידים בישראל.
בשנת 2017 הכנס הפך מכנס חד-יומי לכנס דו-יומי, מה שגרם לגידול משמעותי בכמות המשתתפים בכנס.
הכנס נערך ביום חמישי משעות הבוקר עד הלילה, וביום שישי מהבוקר עד אחרי הצהריים.
המיקום של דרקוניקון השתנה במרוצת השנים, אך תמיד היה באזור תל אביב או רמת-גן.
בתחילת דרכו הוא התארח בחנות פריק שבתל אביב, בשנת 2011 הוא עבר לשדרות רוטשילד, משם למרכז רמת אביב הירוקה, לרמת-גן להיכל אוהל שם וב-2019 בקרבת כיכר דיזנגוף.
בסרט מדבבים ג'ימי וונג, ג'ון צ'ו, קונסטנס וו ונטשה ליו בורדיזו.
ג'קי צ'אן הפיק את הסרט ודיבב את הדרקון צ'ו בגרסה המנדרינית.
הסרט דובב גם לאנגלית וגם למנדרינית.
בגרסה העברית שדובבה על ידי וידאופילם אינטרנשיונל, מדבבים תובל שפיר (את דמותו של דין) ותומר שרון (את דמותו של הדרקון).
הסרט יצא לאקרנים בידי סרטי סוני בסין ב-15 בינואר 2021, ובנוסף עלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 ביוני 2021.
דין (ניו ג'ונפנג/ג'ימי וונג/תובל שפיר), תלמיד מכללה עם חלומות גדולים וכוונות קטנות, ולונג (ג'קי צ'אן/ג'ון צ'ו/תומר שרון), דרקון ציני עוצמתי עם כוח להגשים משאלות, יוצאים להרפתקה ביום מודרני בשנגחאי כדי למצוא את חברת הילדות האבודה של דין, לינה (נטשה ליו בורדיזו).
המסע שלהם מביא אותם לענות על השאלות הגדולות של החיים - מכיוון שמבקשים משאלה, מחליטים מה משנה.
ג'ימי וונג - דין, תלמיד מכללה עם חלומות גדולים וכוונות קטנות
ניו ג'ונפנג דיבב את דין בגרסה המנדרינית
ג'ון צ'ו - לונג, דרקון ציני אך עוצמתי עם כוח להגשים משאלות
ג'קי צ'אן דיבב את לונג בגרסה המנדרינית
קונסטנס וו - אמו של דין
נטשה ליו בורדיזו - לינה, חברת ילדות של דין
דרקון המשאלות הוא הסרט הראשון שהופק באולפן Base Animation, אולפן אנימציה שהוא חלק מ-Base FX.
המטרה של הסרט ושל האולפן היא "לעשות אנימציה עולמית בסין לסין".
הבמאי כריס אפלהנס "רצה שהסרט ייעשה בסין עם צוות יצירתי מרכזי חזק מסין, שחקנים מרחבי העולם של כישרונות, ומיקוד בתקוות ובחלומות של הקולנוע של סין".
זוהי עבודת הבימוי הראשונה של אפלהנס.
הסרט במקור היה אמור לצאת לאקרנים ב-2019, אולם מאוחר יותר הוחלט שהסרט ייצא ב-2020. באוקטובר 2020, הוחלט שהסרט ייצא לאקרנים ב-2021. הסרט יצא לאקרנים בסין ב-15 בינואר 2021.
ב-15 באפריל 2021, הוכרז שהסרט יעלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 ביוני 2021.
דרקון צפעי (שם מדעי: Echiichthys vipera) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדרקוניים שבסדרת הדקראים והוא המין היחידי בסוגו, היחיד במשפחתו שאינו שייך לסוג דרקון (Trachinus).
הוא מצוי על הקרקעית במימי האוקיינוס האטלנטי.
הדרקון מגיע לאורך של 15 ס"מ בממוצע כשפרטים גדולים הגיעו לאורך 18 ס"מ.
הוא בעל קשקשים כחולים-אפרפרים מלמעלה וצידיים כסופים-לבנים.
הוא בעל סנפירי חזה רחבים העוזרים לו לשכב בשקט במקומו.
הדג הוא שחיין גרוע ובמקום זה בעל קוצים לאורך גבו עם בלוטות ארס חזק.
הוא בעל עיניים גדולות ולסתות חזקות המופנות כלפי מעלה ובתוכם שיניים חדות.
דג זה חי לרוב על קרקעית הים החולית והבוצית בעומק של מטרים ספורים עד 150 מטרים מפני הים.
הוא נמצא לחופי מזרח האוקיינוס האטלנטי בין הים הצפוני למרוקו ומדיירה וכן מגיע למי הים התיכון.
דג זה אורב על קרקעית הים בהסוואה לטרף של דגים וסרטנים החולפים מעליו.
זהו המין הארסי ביותר במשפחתו והוא בעל קוצים חלולים על גבו.
כאשר הוא מאוים הקוצים מזדקרים ומזריקים את הארס לתוקף.
הארס חלש מכדי להרוג אך כואב ביותר ובעל גירוי עז המורגש בחצי שעה מהעקיצה.
השפעת הארס חלה לאורך 24 השעות מהעקיצה וכוללת בעיקר התנפחות, גלי כאב וחום ולעיתים כאבים בקשרי הלימפה.
עם זאת רק לעיתים רחוקות הארס יהרוג כתוצאה מאלרגיה.
טיפול שכיח בעקיצות הוא שטיפת אזור ההכשה במים רותחים, המחלישים את פעולת הארס.
דרקון הסף הוא דרקון בדיוני המשמש כאנטגוניסט הראשי במשחק הווידאו מיינקראפט וכבוס הרשמי למשחק.
הדרקון נוסף למשחק ב-18 בנובמבר 2011.
מאז שחרורו, הדרקון הפך לסמל מוכר מאוד של מיינקראפט, והופיע באופן בולט במרצ'נדייזינג ובפרסום של המשחק.
כאשר הורגים את האנדר דרגון מקבלים 64 "רמות XP" שעוזרות לכשף נשקים בשולחן כישוף ולאחר מכן, נפתח שער לעולם הרגיל וכשנכנסים אליו מופיעים כל הקרדיטים של יוצרי המשחק.
הריגת האנדר דרגון נחשבת ל"סוף המשחק" אך אפשר להמשיך לשחק בעולם זה ואף לזמן את האנדר דרגון ולהרוג אותו שוב.
מרקוס פרסון, יוצר המשחק, דיבר לראשונה על הצורך ליצירת סוף למשחק ב-14 ביוני 2009. לאחר שנה, ב-30 ביולי 2010 הודיע בסרטון שהוציא לגבי Minecraft Flight כי דרקון יכול להיות סוף טוב למשחק.
ב-31 באוגוסט 2010 ציין פרסון בכנס Minecon כי ייתכן שדרקונים יתווספו למשחק בהמשך.
לאחר קצת פחות משנה הודיע מרקוס ב-18 ביולי 2011 שדרקונים יתווספו באופן סופי למשחק, אך לא יהיה ניתן להרכיב או לזמן אותם, וזאת על מנת שהשרתים לא יתקעו.
לבסוף, ב-1 בספטמבר 2011 הודיע מרקוס רשמית כי הדרקון אכן יתווסף למיינקרפט, לאחר עוד כמה פרסומים, שינויים, וספוילרים לדרקון - הוא נוסף רשמית בגרסה 1.0.0 ב-18 בנובמבר 2011.
באתר רדיט התייחס מרקוס לדרקון כנקבה והציע לה את השם "ג'ין".
מאפיין עיקרי לדרקון הסף בתור הבוס הרשמי למשחק הוא שהדרקון נמצא במימד משל עצמו שנקרא ה-"End"-סוף.
הסוף הוא מימד שמורכב מאי מעופף אחד מרכזי עליו ניצבים עמודי בזלת.
העולם עצמו לא מונע מהשחקן ליפול ל-"Void" (-ריק אשר הורג את השחקן במידי), זאת בניגוד לשאר הממדים האחרים.
החל מגרסה 1.9 נתווספו למימד איים מרחפים נוספים במרחק של כמה אלפי בלוקים מהאי המרכזי בהם אפשר לפגוש End City (-עיר סוף) ואיים זעירים.
כאשר הורגים את דרגון הסף נפתח שער אל - ה"End city" (עיר הסף) ושם אפשר להשיג "Elytra" מה שמאפשר דאייה וגם תעופה בעזרת זיקוקים.
ובכל הריגה של דרקון הסף נפתח שער חדש לעיר הסף.
על מנת להגיע למימד ה-"End" השחקן צריך להשיג "Ender Pearls" מיצור בשם "Enderman", בנוסף, צריך השחקן לעבור גם ב-"Nether" (מימד הגיהנום של מיינקראפט) על מנת להשיג "Blaze Rod" הניתנות להשגה על ידי "Blaze".
לאחר שישיג את שניהם יצטרך השחקן לשלב את ה-Ender Pearls וה-Blaze Rod בשביל להרכיב "Ender Eye".
פריט זה יוביל את השחקן למקדש בתוך האדמה, בתוך המקדש קיים שער בעל 12 מקומות ל-Ender Eye.
אם השחקן ישים את כל ה-Ender Eyes במקומות הדרושים - יפתח השער אליו השחקן יקפוץ.
קיימות רק שתי דרכים לחזור מממד ה-End לעולם הרגיל, או להביס את הדרקון ולחזור דרך שער במרכז המפה, או למות.
לדרקון הסף יכולות רבות, והן:
להעלות חיים בזכות קריסטלים העומדים על מגדלי הבזלת.
אם לוקחים בבקבוק את הרעל של הדרקון מקבלים שיקוי שנקרא "נשימת דרקון" ובעזרתו ניתן לשפר שיקויים אחרים.
החל מגרסה 1.8 יכול הדרקון לירוק מפיו כדור אש סגול אשר מכסה את האזור בו פגע ברעל סגול, רעל זה מוריד נזק כל שנייה אחת.
לאחר שהדרקון מובס, קורים מספר דברים המייחדים אותו מכל יצור אחר במשחק והם:
מת הדרקון באנימציה של ביקוע ייחודי באותו מקום בו נגמרים לו החיים (החל מגרסה 1.8 היה מגיע לאמצע המפה ורק אז נבקע).
לאחר מות הדרקון מזדמנת ביצה (יחידה אחת לכל עולם) בעמוד שנמצא במרכז הפורטל חזרה למימד הרגיל.
לאחר מות הדרקון היה משחרר 20,000 נקודות אקס-פי (והחל מגרסה 1.3.1 רק 12,000 נקודות אקס-פי), דבר זה גרם לו להיות הדמות בעלת ערך האקס-פי לאחר מיתה הגבוה ביותר עד כה.
החל מגרסה 1.9 אפשר לזמן את הדרקון שוב על ידי ארבעה "End Crystals" המוקמים באמצע 4 הצלעות המקיפות את הפורטל (אם ביצת הדרקון אשר הזדמנה כאשר הדרקון הראשון מת עדיין נשארה על העמוד - היא תעלם בעת זימון הדרקון החדש).
לאחר שנקבע לסוף הרשמי של מיינקראפט, החלו ספידראנרס (Speedrunners) רבים להחשיב את הדרקון כ-Speedrun הרשמי של מיינקראפט (והחליף את הנוכחי שהיה עד כה להשיג יהלומים).
דרקון וחתול גדול הוא חלק מסדרת הספרים האמריקאית לילדים ששמה "דרקון וחתול גדול" שנכתבה ואוירה על ידי דאב פילקי.
הספר יצא במקור לאור בארצות הברית ב-1992.
בישראל הספר הוצא לאור על ידי "כנרת בית הוצאה לאור" בינואר 2023, ותורגם ונערך על ידי יעל גובר.
נירה לוין, מספרת כי הספר עוסק בדרקון אחד אשר ביום חורפי מימי החורף שמע חתול מיילל בחצרו המושלגת ולקחת אותו תחת חסותו וטיפל בו.
לפי לוין, הדרקון טיפל בחתול וציפה להכרת תודה שאותה הוא לא קיבל.
הדרקון הלך לקנות דברים ואוכל בשביל החתול.
אך כשחזר הביתה גילה שהחתול נעלם וחיכתה לו במקומו הפתעה גדולה, חמישה דיירים חדשים!
לפי פנינה אהרונוב, "דרקון וחתול גדול" הוא ספר ילדים מרהיב וססגוני.
לפי "רשימת ספרים", ספר זה נהדר לאללה ויכול לשמש כעזרה גדולה מאוד לקוראים שרק מתחילים את דרכם בעולם הקריאה, עם זאת ספר זה בעל הרבה הומור.
לפי נירה לוין, אוצר המילים בספר מתאים לקוראים מתחילים בשפה העברית, הוא תקין ונוח לקריאה והבנה, בנוסף לכך אורך המשפטים בספר מותאם לקוראים מתחילים גם הוא, והמשפטים הארוכים יותר מתחלקים לשתי שורות כדי להקל על הקוראים.
בספר חוזרים על אותן המילים (דרקון, חתול, אמר...) בשביל לאפשר ביטחון והבנה בקריאה רצופה.
האיורים בספר מסייעים לקוראים להבין את עלילת הסיפור לעומק.
חיבור ומיזוג מאפייני הטקסט והמאפיינים העיצוביים הופך את הספר "דרקון וחתול גדול" לספר אידיאלי לילדים שרק מתחילים את מסעם בקריאה עצמית בעברית, מעבר לזה ספר זה בעל כמות גדולה של הומור ויצירת אמנות.
הספר "דרקון וחתול גדול" ספר נהדר לילדים, יחד עם זאת האומנות בספר לא רק עוזרת לקוראים חדשים אלא גם מספקת שפע של מידע (ומסרים נסתרים למבוגרים).
למשל, בעמוד 19–20 נאמר: "חתול כבר ישן שינה מתוקה / ועד מהרה גם דרקון".
בזמן שהאיורים מראים מידע שונה, חתול ישן לו על מיטתו של דרקון בעוד שדרקון שוכב על הרצפה כאשר העריסה של חתול משמשת לו ככרית.
בעמוד 22 כתוב: "דרקון לא ידע איך לטפל בחתול" והאיור בעמוד הבא מראה כיצד הוא נכשל בכך.
דוגמה נוספת נמצאת בעמוד 19 כאשר המבוגרים יכולים להבחין ברקע האיור ולראות את שמי הלילה אשר נראים כמו ציורו של וינסנט ואן גוך מ-1889 – "ליל כוכבים" (ואן גוך צייר את הציור לאחר שהתאשפז בעקבות דיכאון ולאחר שנה שם קץ לחייו).
בחירתו של הסופר במחוותו לואן גוך נתונה לכל פרשנות.
דרקון ירוק הוא סרט דרמת מלחמה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של טימותי לין בוי, ובכיכובם של פטריק סווייזי, פורסט וויטאקר ודוונג דון.
הסרט עוקב אחר החוויה של פליטים וייטנאמים בארצות הברית מיד לאחר נפילת העיר סייגון בתום מלחמת וייטנאם.
טאי טראן מונה למתרגם המחנה על ידי סמל רובאות ג'ים לאנס (פטריק סווייזי).
הוא הגיע עם שני ילדיה הקטנים של אחותו, שככל הנראה אבדה במהלך העזיבה הבהולה של וייטנאם.
למרות הייאוש מלעזוב את וייטנאם והצורך לחיות בארצות הברית הלא מוכרת, רבים מהפליטים מתחילים להסתגל.
מין שותק ומתבודד עד שהוא פוגש את אדי, הטבח של המחנה (פורסט ויטאקר).
בינתיים, טאי וחברו דוק מוצאים את עצמם מאוהבים בשתי פליטות.
טאי מתאהב בת'וי הואה, בתו של גנרל וייטנאמי מודח.
דוק מתאהב מחדש בחברתו לשעבר מווייטנאם, כעת אישה נשואה לא מאושרת.
פטריק סווייזי – סמל רובאות ג'ים לאנס
דון דוונג – טאי טראן
היפ ת'י לה – ת'וי הואה
קתלין לוונג – אישה שנייה
הסיפור נכתב על ידי אחיו הצעיר של הבמאי, טוני בוי.
שני האחים הגיעו לארצות הברית עם משפחתם ב-1975, כפליטים מווייטנאם.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-19 בינואר 2001, בפסטיבל סאנדנס, שם הוא היה מועמד לפרס מטעם חבר השופטים.
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות, על אף שרבים טענו שהסרט היה כל כך סנטימנטלי עד שפרטים אבדו.
ב"ניו יורק טיימס" כתב מבקר הקולנוע דייב קהר: .
המגזין "וראייטי" שיבח את השחקנים, .
דררה מצויה (שם מדעי: Psittacula krameri), המוכרת גם בשם דררה ירוקה, או דְּרָרַת קְרַמֵר, היא מין תוכי טרופי החי בלהקות בתפוצה טבעית באפריקה ובאסיה, בעיקר בתת־היבשת ההודית ובאזור הסאהל באפריקה.
המין התיישב דרך קבע בארץ ישראל, ונחשב באזור למין פולש.
נקראת בעברית דררה מצויה, אך יש שמכנים אותה דררת קרמר לפי השם המדעי שלה, אשר נקרא על שם וילהלם היינריך קרמר , רופא, אתנולוג וחוקר טבע גרמני־אוסטרי בן המאה ה־18. השם הוקדש לו על ידי ג'ובאני אנטוניו סקופולי , רופא וחוקר טבע איטלקי.
לדררה מצויה יש גוף קטן.
צבעה ירוק בהיר וזנבה ארוך ומדורג.
אורכה הממוצע הוא 41 סנטימטרים, מתוכם 23 סנטימטרים אורך זנבה.
אורך כנפיה 15–17.5 סנטימטרים, ומוטת הכנפיים היא 34–39 סנטימטרים.
חלקו העליון של מקורה אדום והתחתון שחור.
לזכר הבוגר צווארון שחור בין הסנטר לצדי הצוואר.
בעורף הוא נעשה ורוד בהיר.
לצעירים יש נוצות זהבהבות, המקורים אדומים והזנב ארוך.
צבען של רוב נוצות הדררה הוא ירוק.
צבעם של הבטן, הפנים והחלק התחתון של הכנפיים הוא צהוב וירוק, אולם בהיר מצבע הנוצות.
אצל הזכר, העורף והחלק האחורי של הראש הם בעלי גוון כחול.
לזכר גם יש פס שחור המתחיל בסנטר ונגמר באזור הלחיים.
ובעורף יש לו פס ורוד המשלים את הפס השחור ויוצר מראה של טבעת מסביב לצוואר.
בצוואר הנקבות, לעומת זאת, לא קיימת טבעת זו.
הטבעת מתחילה להופיע בגיל 18 חודשים, ובגיל 32 חודשים היא כבר ברורה לגמרי.
נוצות הזנב האמצעיות הן ירוקות וחלקן כחולות.
במבט מלמטה, נוצות הזנב בצבע צהוב, כאשר האמצעיות נוטות לצבע שחור.
חלקו האמצעי של זנב הנקבה הוא לרוב קצר משל הזכר.
המקור אדום עד אדום כהה עם קצה שחור.
העיניים בצבע צהבהב (אצל הנקבות – אפור–לבן), הרגליים קצרות, בצבע ירוק–אפור, אצבעות הרגליים ארוכות – שתיים פונות לפנים ושתיים פונות לאחור.
משקלה של הדררה נע בין 100 ל־200 גרמים ויש לה כוח רב.
הדררות מסתובבות בקבוצות של עד תשעה פרטים וכן עפות גם לבד.
עם זאת, לעיתים ניתן לראות קבוצות המונות עד מאות דררות המעופפות יחדיו במעגלים רחבים.
תוחלת חייה בשבי יכולה להגיע ל־20 שנים, אך נצפו פרטים שהגיעו גם לגיל 30 ובטבע עד 15 שנים.
בין הדררות נפוצים הצבעים: ירוק, צהוב, אפור, כחול ולבן.
בשעת מעוף הדררה מחפשת זרמי אוויר ובכך חוסכת אנרגיה, אבל כושר הניווט שלה איננו טוב ביותר.
שריקתה חזקה מאוד, עד שאפילו מגובה של כ־50 מטר אפשר לשמוע את שריקותיה.
כשמחתימים אותה או מרגילים אותה ל"אכילת יד" היא ידידותית, אך לעיתים מסוגלת לנשוך נשיכה חזקה.
הדררה משמיעה צעקות חזקות בעיקר בזמן תעופה ושהייה על עצי קינון.
בשבי, היא נותנת אמון בבעליה יחסית מהר.
הדררה אוהבת ללעוס, לכרסם ולהתקלח.
מקור הדררה הוא במערב פקיסטן, צפון הודו, נפאל וסרי לנקה, משם התפשטה למערב אפריקה – גינאה, סנגל, דרום מאוריטניה (אזור מרוקו ואלג'יר), צפון סומליה, צפון אתיופיה וסודאן.
חיה בשטחים פתוחים עם עצים, סנים (סנה), יערות יבשים או שולי יערות פתוחים.
ניתן למצוא דררות כמעט תמיד באזורים מיושבים.
הדררות פושטות על מטעי פירות וקפה.
הדררות נפוצות מאוד ברחבי העולם, אולם באזורים רבים הן שוהות באופן עונתי בלבד.
בית הגידול של הדררה הוא נוף עצים.
בישראל, הדררה מוגדרת כמין פולש.
עקב אופייה האופורטוניסטי והאגרסיביות שלה במאבק על נקודות קינון, הדררה דוחקת מינים מקומיים ומשתלטת על אזורי מחיה רבים.
בעבר נקשרה התפשטות הדררה להתיישבות אדם, וכן הצטברו תצפיות רבות על פלישה גם לתחומי מחייה מבודדים.
הדררה היא אחת מכמה מיני תוכאים שפלשו לישראל (בישראל אין מינים מקוריים של תוכים).
הדררות הראשונות יובאו לישראל מאיראן בשנות ה־60 של המאה ה־20 כחיות כלוב לפינות חי, ומדי פעם ברחו לטבע.
החל משנות ה־80 נצפו דררות שמצליחות לגדל גוזלים בטבע.
על פי ספירות ציפורים שנערכו ב־2022 וב־2024, הדררה היא הציפור החמישית בתפוצתה בישראל, וניתן למצוא אותה ברוב אזורי הארץ, בטבע ובסביבות עירוניות.
בישראל הדררות נזונות בין היתר מאגוזי פקאן, שסק, שקדים, חמניות ופירות.
בספירה שנערכה בתחילת 2025 שמרה הדררה על מקומה כציפור החמישית הנפוצה בישראל, לאחר שהופיעה ב־51.2% מהדיווחים במסגרת ספירת הציפורים השנתית.
כתוצאה מאוכלוסייתה ההולכת וגדלה הפכה הדררה לעוף המזיק לחקלאות.
בגלל היותה מין פולש ומזיק, הדררה אינה מין מוגן, ומותר לצוד אותה.