tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסיבים העליונים והתחתונים ביותר של שריר המחצצר עוברים על פני השפתיים מצד לצד ללא תהליך דיקוסציה .
השכבה השנייה, נוצרת משני צדדיה על ידי שריר הקנינוס ושריר הטריאנגולריס , החוצים זה את זה בזווית הפה.
אלה משריר הקנינוס עוברים לשפה התחתונה, ואלו משריר הטריאנגולריס לשפה העליונה, שלאורכה הם עוברים, שם הם חודרים לעור ליד הקו החציוני.
בנוסף לאלה, סיבים משרירים נוספים מתערבבים עם הסיבים הרוחביים שתוארו לעיל, בכיוון אלכסוני.
לבסוף, נוצרים סיבים שבאמצעותם השריר מחובר עם הלסת העליונה ומחיצת האף והלסת התחתונה.
בשפה העליונה, אלה מורכבים משתי רצועות, רוחבי ומדיאלי, משני צידי הקו האמצעי.
תינוקות נולדים מדי פעם ללא צד אחד או שניים משריר הפה החוגי, וכתוצאה מכך ניכרת צניחה קלה בצד הפגוע של הפנים.
שריר סוגר הוא שריר שלד עגול שמכווץ ומרפה פתח בגוף של בעלי חיים רבים.
ישנם למעלה מ-60 סוגי שרירי סוגר בגוף האדם, חלקם מיקרוסקופים, כמו מיליוני הסוגרים הקדם-נימיים .
הסוגרים נרפים במוות, ולעיתים קרובות משחררים נוזלים וצואה.
כל שריר סוגר קשור לפתח שהוא מקיף.
כל עוד שריר הסוגר מכווץ, אורכו מתקצר והפתח מכווץ.
הרפיה של השריר גורמת להתארכותו, פותחת את הפתח ומאפשרת מעבר של נוזלים, מוצקים או גזים.
שריר זה ניכר, למשל, בפתח הנשימה של יונקים ימיים רבים.
סוגרים רבים משמשים מדי יום במהלך העיכול הרגיל.
לדוגמה, סוגר הוושט התחתון השוכן בחלק העליון של הקיבה, סגור רוב הזמן, מונע מחומצות קיבה לעלות אל תוך הוושט, אך נפתח כדי לאפשר למזון שנאכל לעבור.
ניתן לסווג עוד יותר את הסוגרים לספינקטרים פונקציונליים ואנטומיים:
לסוגרים אנטומיים יש עיבוי שריר מקומי ולעיתים קרובות מעגלי כדי להקל על פעולתם כסוגר.
לסוגרים פונקציונליים אין עיבוי שריר מקומי והם פועלים באמצעות התכווצות שרירים חיצונית או פנימית.
קיימים סוגרים שניתן לשלוט בהם באופן רצוני ואחרים שפועלים גם באופן לא רצוני:
סוגרים רצוניים נשלטים על ידי מערכת העצבים הסומטית.
סוגרים בלתי רצוניים נשלטים על ידי מערכת העצבים האוטונומית.
שריר סוגר האישונים , השייכים לקשתית העין.
שריר העין החוגי, שריר סביב העין.
הסוגר התחתון של הוושט, או הסוגר הלבבי, בחלק העליון (הלב) של הקיבה.
סוגר זה מונע מהתוכן החומצי של הקיבה לנוע כלפי מעלה אל הוושט.
הסוגר הפילורי , בקצה התחתון של הקיבה.
מסתם אילאוצקלי במפגש של המעי הדק והמעי הגס
הסוגר על שם אודי, שולט בהפרשות מהכבד, הלבלב וכיס המרה אל התריסריון.
סוגר השופכה , השולט ביציאת השתן מהגוף.
בפי הטבעת, ישנם שני סוגרים אנאליים השולטים ביציאת צואה מהגוף, הסוגר האנאלי הפנימי והסוגר האנאלי החיצוני .
הסוגרים הקדם-נימיים המיקרוסקופיים פועלים כדי לשלוט בזרימת הדם לכל הנימים בתגובה לפעילות מטבולית מקומית.
שריר הפה החוגי, מקבץ של שרירים בשפתיים המקיף את הפה.
שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי הוא אחד משרירי הצוואר הגדולים והשטחיים.
הפעולות העיקריות של השריר הן סיבוב הראש לצד הנגדי וכפיפת הצוואר.
השם "שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי" מציין את מיקומו.
התחל של שריר שהוא דו ראשי, מעצם החזה ומעצם הבריח, והאחז שלו הוא בזיז הפטמתי של עצם הרקה של הגולגולת.
תחל שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי בשני מקומות נפרדים, האחד, מהחלק העליון של עצם החזה- המנובריום, והאחר מראש עצם הבריח.
הוא נע באלכסון מעלה על פני צד הצוואר ונאחז בזיז הפטמתי של עצם הרקה, באמצעות גיד סיבי דק.
שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי הוא שריר מעובה ודחוס במרכזו, ורחב ושטוח יותר בשני קצותיו.
חלק השריר שמוצאו בראש עצם החזה הוא אלומה עגולה וגידית בחלקה הקדמי, ושרירית בחלקה האחורי.
היא ממוקמת בחלק העליון הקדמי של המנובריום.
כיוונו הוא במגמה עולה, צידית ואחורית.
שני ראשי השריר נפרדים זה מזה במוצאם על ידי מרווח משולש שנקרא .
שני הראשים הולכים ומתמזגים בהדרגה, תחת לאמצע הצוואר, לשריר עבה ומעוגל.
השריר נאחז באמצעות גיד חזק במשטח הצידי של הזיז הפטמתי, מפסגתו ועד לגבולו העליון, ובאמצעות אפונוירוזה דקה בחציו הצידי של קו העורף העליון (superior nuchal line) של עצם העורף (occipital bone) בגולגולת.
השריר מורכב משורות מקבילות של סיבי שריר שרובם (כ-60%) הם סיבים לבנים אל-אווירניים.
השאר הם סיבים אדומים אווירניים.
אווירני ואל-אווירני מתארים כיצד הסיבים משתמשים בחמצן לצורך הפקת אנרגיה.
באופן כללי, סיבים לבנים חזקים יותר ויכולים לייצר התכווצויות עוצמתיות יותר, אך הם מתעייפים מהר יותר מסיבים אדומים.
עם העלייה בגיל, מספר הסיבים האדומים ביחס לסיבים הלבנים, עולה.
השריר מעוצבב על ידי עצב הלוואי (accessory nerve) של אותו צד.
עצב זה מספק את הסיבים התנועתיים בלבד.
המקלעת הצוארית או כפי שנקראת גם צביר העצבים הצווארי (cervical plexus) מעצבבת את התחושה, כולל חישה עמוקה.
סעיפי המקלעת הצוארית נובעים מתוך הענפים הקדמיים הראשיים (ventral primary rami) של חוליות צואריות C2 ו-C3.
אספקת הדם העורקית לשריר מגיעה מענפים של עורק התרדמה החיצוני (external carotid artery) עורק העורף (occipital artery) ועורק התריס העליון (superior thyroid artery).
ניתן למשש את העורקים הללו עם הדופק בחלקו הקדמי-תיכון של השריר.
במהלך פעילות גופנית אינטנסיבית, אספקת הדם לשרירי הנשימה, כולל לשריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי, עולה על חשבון שרירי הגפיים.
וריד הצוואר החיצוני (external jugular vein) עובר תחתית ואחורית לשריר, ומנקז דם ורידי דרך ורידי הצוואר החיצוניים האחוריים והקדמיים (external posterior and anterior jugular veins).
מערכת הלימפה של הצוואר המנקזת את השריר, היא שרשרת אנכית הכוללת את קשרי הלימפה השטחיים הקדמיים (anterior superficial lymph nodes) וקשרי הלימפה של המשולש האחורי (lymph nodes of the posterior triangle).
רוחבו של תחל השריר בראש הבריח, עשוי להשתנות מאוד.
במקרים מסוימים הוא עשוי להיות צר כמו התחל של ראש עצם החזה, במקרים אחרים הוא עשוי להגיע לרוחב של 7.5 מילימטרים.
כאשר התחל הבריחי רחב, הוא מחולק לעיתים למספר יחידות, המופרדות על ידי מרווחים צרים.
לעיתים רחוקות יותר, השוליים הסמוכים של השריר ושל שריר הטרפז נמצאים במגע.
מצב כזה לא יותיר כל משולש אחורי (posterior triangle).
גם מוצאו של השריר הרום קוצי הוא מהמנובריום, אך מאחורי שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי והוא עובר מאחורי השריר אל המשטח העליון של עצם הבריח.
וריאציות נוספות של השריר כוללות את התחל שלו שיכול להשפיע במהלך התערבות כירורגית באזור.
החיבור הבריחי יכול להיות צר או רחב (עד כ-7 עד 8 ס"מ) או בעל יותר מחיבור בריחי אחד.
החיבור יכול גם להשפיע על מפרק הכתף והבריח או להציג בטנים שריריות נוספות בשריר.
ידועים חיבורים למפרק עצם החזה והבריח, המשנים את האנטומיה של הצוואר .
מספר נוסף של ראשי השריר אינו נדיר.
לדוגמה, ניתן למצוא שני ראשי סטרנומסטואיד, ראש קליידו-אוקסיפיטלי ומוצא קליידומסטואיד-אוקסיפיטלי בצד אחד, בעוד שבצד השני קיים רק ראש סטרנומסטואיד אחד, ראש קליידו-אוקסיפיטלי ושני מוצאים קליידומסטואידיים, עם סך כולל של ארבעה ראשי שריר .
לעיתים רחוקות, שולי השריר יכולים להיות במגע ישיר עם שריר הטרפז, ככל הנראה עקב מומים עובריים.
השפעות קליידו-אפיסטרופיות (Cleido-epistrophic), קליידו-צוואריות (cleido-cervical) וקליידו-אטלנטיות (cleido-atlantic) הן וריאנטים ידועים, כל אחד עם ראש אחד או יותר.
העצבוב של השריר עשוי להשתנות.
מחקר אחד דיווח על עצבוב של החלק התחתון של השריר מענף של C1 מלולאת הצוואר (ansa cervicalis) (descendens hypoglossi).
אותו דבר יכול לקרות גם עבור החלק העליון של השריר.
ענף סוטה (aberrant branch) של עצב הפנים (facial nerve) נמצא כמעצבב את החלק העמוק של השליש העליון של השריר .
הווריאציות של השריר מיוצגות גם בשמות שבהם הוא ידוע: נוטטור קפיטיס (nutator capitis), מסטואיד קולי (mastoideus colli), שריר הסטרנוקלאידומסטואיד של קופפניקר (sternocleidomastoid muscle of Kopfnicker), ושריר הסטרנומסטואיד.
בהתחשב בכל המשתנים האנטומיים הללו, יש לנקוט משנה זהירות לפני גישה כירורגית לאזור.
תפקידו של השריר הוא לסובב את הראש לצד הנגדי-קונטרהלטרלי או לבצע סיבוב אלכסוני של הראש.
בנוסף, הוא מבצע כפיפה של הצוואר.
כאשר שני צידי השריר פועלים יחד, הם גורמים לכפיפת הצוואר ופשיטת הראש.
כאשר צד אחד פועל לבדו, הוא גורם לסיבוב הראש לצד הנגדי ולכפיפה צידית לאותו צד-איפסי-לטרלית.
הוא משמש גם כשריר עזר לנשימה יחד עם שרירי הסקלנוס (musculi scaleni) הממוקמים בחלק הצידי והעמוק של הצוואר.
שרירים אלו מתחילים מזיזי הרוחב של חוליות הצוואר אל שתי הצלעות הראשונות.
השריר משמש גם כשריר שאיפה על ידי קיבוע נקודה על עצם הרקה ולאחר מכן הרמת עצם החזה) ועצמות הבריח.
לשריר תפקיד חשוב ביציבת הצוואר והגוף כולו.
הוכח כי גירוי וסטיבולרי מפעיל חשמלית את השריר, עם עדויות לקשר הדוק בין האזור הווסטיבולרי לנוירונים תנועתייפ.
ההטיה הצידית היא התנועה שבה השריר מפגין את יכולתו המקסימלית למהירות וכוח.
תפקיד חשוב נוסף של השריר הוא לאפשר תפקוד תקין של מפרק הלסת.
במהלך לעיסה, רפלקס טריגמינלי-צווארי מגרה את פעילות השריר.
ישנן עדויות לכך שעצבוב השריר חיוני לסגירה (אוקלוזיה) אופטימלית של מפרק הלסת.
שינוי בסגירה (occlusal alteration) של הלסת התחתונה גורם לשינוי בתפקוד השריר, עם הפרעות של חוסר קואורדינציה שרירית המתבטאות בהטיות של הצוואר.
תיקון של סגירה לקויה או טיפול בשן פתרו, במקרים מסוימים, את בעיית הטורטיקוליס (torticollis).
במהלך לעיסה חד-צדדית, פעילות השריר מסונכרנת עם שריר המלעס.
לעומת זאת, בלעיסה דו-צדדית, השריר פועל לפני שריר המאסטר, כנראה כדי לייצב את הצוואר.
האיתות לכיווץ או הרפיה של שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי מתחיל בעצב גולגולת מספר 11-עצב הלוואי.
גרעין עצב הלוואי נמצא בקרן הקדמית של חוט השדרה סביב חוליות הצוואר C1-C3, שם סיבי הנוירון התנועתי התחתון מסמנים את תחילתו.
הסיבים מגרעין העצב עולים כלפי מעלה, נכנסים לגולגולת דרך נקב העורף הגדול .
משם הם מגיעים, יחד עם עורק התרדמה הפנימי, לשרירי עצם הבריח והפטמה ולשריר הטרפז.
השריר עטוף פאשיה יחד עם שריר הטרפז, איתו הוא חולק גם את האספקה העצבית של.
הוא עבה ולכן משמש כנקודת ציון ראשית של הצוואר, שכן הוא מחלק את הצוואר למשולשים צוואריים קדמיים ואחוריים-לפני ומאחורי השריר, זה מסייע בהגדרת מיקום מבנים אנטומיים, כגון בלוטות הלימפה של הראש והצוואר.
השריר יחד עם מבנים סמוכים בונים את משולשי הצוואר.
מבנים נוספים קשורים לשריר כולל עורק התרדמה המשותף, עצב הלוואי, ומקלעת הזרוע .
מישוש שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפטמתי מהווה חלק מבדיקה נוירולוגית של עצבי הגולגולת.
השריר ניתן למישוש משני צידי הצוואר, כאשר אדם מזיז את ראשו לצד הנגדי.
הערכת השריר מתחילה בבדיקה ויזואלית של המטופל בישיבה.
בודקים אם קיימת היפוטרופיה (חולשה או ניוון) בשריר וכן חריגות יציבתיות בצוואר, בראש, בכתף ובשכמה, בעצם הבריח ובעצם החזה.
המטופל מתבקש לבצע מספר פעולות רצוניות עם הצוואר כדי להעריך הגבלות בתנועה או כאב.
בנוסף, הוא מבצע שאיפה מאולצת ומחקה לעיסה כדי לבחון את תפקוד השריר במהלך פעילויות אלו.
רפלקסים נבדקים באמצעות פטיש גידים קטן בנקודת החיבור של השריר לעצם הבריח.
כדי להעריך את כוח השריר, המטופל מזיז את הראש (כיפוף, סיבוב והטיה) כנגד התנגדות קלה המופעלת על ידי הבודק.
פגעים המשפיעים על השריר עלולים לפגוע בעצב הלוואי (cranial nerve XI), אך מקרים כאלה אינם שכיחים.
פגיעה בעצב הגולגולת ה-XI תתבטא בהיעדר רפלקס גידי, ניוון (אַטְרוֹפְיָה) של השריר ושריר הטרפז, צניחת כתף, והופעת סימן סיקארד (העמקת של השקע העל-בריחי).
שיתוק של השריר יכול לגרום לפיתול צוואר (טורטיקוליס).
יש מספר סיבות למצב זה, כולל סיבות ראומטיות, רפלקסיות או מולדות.
טורטיקוליס גורם לראש מוטה בצד המעורב.
הטיפול כולל תרגילי פיזיותרפיה למתיחת השריר המעורב ולחיזוק השריר בצד הנגדי של הצוואר.
טורטיקוליס מולד יכול לנבוע מסיבה לא ידועה או להגרם מטראומה במהלך לידה שגורמת להיווצרות גוש שניתן למישוש בתוך השריר.
טורטיקוליס שיתוקי שנגרם כתוצאה מפגיעה בעצב הגולגולת ה-XI.
טורטיקוליס מולד שלעיתים קרובות קשור להפרעות התפתחותיות אחרות בתוך הרחם, דיספלזיה התפתחותית של מפרק הירך (DDH), דיספלזיה אצטבולרית (פגם במבנה המפרק בירך) ופריקות ירך מולדות.
טורטיקוליס עוויתי (ספסטי) שקשור לדיסטוניה סגמנטלית (הפרעת תנועה הגורמת להתכווצויות שרירים בלתי רצוניות באזור מסוים).
טורטיקוליס עיני שבו ראייה כפולה (diplopia) משפיעה על יציבת השריר.
טורטיקוליס סימפטומטי שסיבותיו משתנות, לרבות כאב, דלקת, זיהום או מיקום חריג של חוליות הצוואר.
טורטיקוליס כרית פסיכית, מצב נפוץ במחלות נוירולוגיות קשות כמו מחלת פרקינסון או הפרעות קטטוניות, שבהן המטופלים שומרים על ראשם מוטה קדימה כאילו הם נחים על כרית, גם במצב שכיבה על הגב.
טורטיקוליס פסיכוגני בשל פחד מתנועות צוואר נכונות עקב הופעת כאב או תסמיני ורטיגו.
האבחון המדויק של הפרעות אלו דורש לעיתים קרובות בדיקה אלקטרומיוגרפית (EMG) ובדיקות הדמיה כגון תהודה מגנטית (MRI), טומוגרפיה ממוחשבת (CT) או אולטרסונוגרפיה (אולטרסאונד).
המשולש הנוצר בין שני ראשי השריר המתחילים בעצם הבריח ועצם החזה, משמשים כנקודת ציון בזיהוי המיקום הנכון עבור צנתור ורידי מרכזי.
הפרעות במפרק הלסת (Temporomandibular joint disorders – TMD) מתרחשות כאשר השרירים והרצועות התומכים במפרק הלסת (TMJ) נפגעים או הופכים למגורים.
בעיות בשריר יכולות לגרום לכאב הקשור ל-TMD.
שריר הצדע מוכר גם כשריר הטמפורלי, הוא אחד משרירי הלעיסה.
זהו שריר רחב בצורת מניפה הנמצא בשני צידי הראש.
השריר ממלא את הגומה הטמפורלית, מעל לקשת הזיגומטית, ומכסה חלק ניכר מהעצם הרקה.
אצל בני אדם, שריר הצדע מתחיל מהגומה הטמפורלית ומהחלק העמוק של הפאשיה הטמפורלית באזור תחל רחב מאוד.
הוא עובר מדיאלית לקשת הזיגומטית ויוצר גיד החודר לעטרה של הלסת התחתונה, כאשר חדרתו משתרעת לתוך הגומה הרטרומולרית retromolar fossa האחורית אל הטוחנת הדיסטלית בלסת התחתונה.
אצל יונקים אחרים, השריר בדרך כלל נמצא על פני החלק הגבי של הגולגולת עד לקו המדיאלי.
שם, הוא עשוי להיות מחובר לציצית סגיטלית, כפי שניתן לראות אצל הומינים מוקדמים כמו Paranthropus aethiopicus.
שריר הצדע עטוף בפאשיה הטמפורלית, המכונה גם אפונאורוזיס טמפורלית.
פאשיה זו משמשת בדרך כלל בניתוח טימפנופלסטיה tympanoplasty, או שחזור כירורגי של עור התוף.
ניתן לראות את שריר הטמפורליס ברקות ולחוש אותו מתכווץ בזמן שהלסת מתכווצת ומתרחקת.
אספקת הדם לשריר היא מהעורקים הטמפורליים העמוקים המתחברים עם העורק הטמפורלי האמצעי.
האספקה העצבית, כמו לשאר שרירי הלעיסה, מגיעה מהענף השלישי של העצב המשולש-הטריגמינל, באופן ספציפי, השריר מקבל הזנה עצבית מהעצבים הטמפורליים העמוקים.
בהתפתחות שריר הצדע נגזר מקשת הלוע הראשונה.
לסרקומרים יש אורך אחיד, אך סיבי שריר גדולים יותר משתנים באורכם בתוך השריר ובין אנשים שונים.
גדילת יתר של שרירי הלעיסה יכולה לגרום לתבנית פנים מרובעת (פנים רחבות).
אם הגדילה היא חד צדדית תיווצר אסימטריה בפנים ואם הגדילה דו צדדת ייווצר מראה של פנים מרובעות.
סיבת התופעה אינה ידועה, אך כאשר התופעה סימטרית מקובל לחשוב כי אין מדובר בהפרעה אלא במופע שהוא בגדר הנורמה.
שריר הצדע הוא שריר רב עוצמה וחשיבות במפרק לסתי-רקתי- הטמפורומנדיבולרי.
ניתן לחלק את שריר הצדע לשני חלקים פונקציונליים: קדמי ואחורי.
החלק הקדמי עובר אנכית, והתכווצותו גורמת להרמת הלסת התחתונה וסגירת הפה.
בחלק האחורי יש סיבים הנמשכים אופקית והתכווצותם גורמת לנסיגת הלסת התחתונה.
החלק האמצעי, בו סיבים עוברים בכיוון אלכסוני לכיוון הלסת התחתונה והקדמית, משמש הן להרמה והן לנסיגת הלסת התחתונה, ובכיווץ חד-צדדי הן מעוררות תנועה צידית של הלסת התחתונה.
יחידות מוטוריות של השריר מגויסות בצורה טובה יותר כאשר יש להן זווית יישום טובה, למינוף מרבי.
כאשר מותקנות תותבות תחתונות, הן לא צריכות להיכנס לתוך הגומה הרטרומולרית כדי למנוע טראומה של הרירית עקב בעת התכווצות של שריר הצדע.
שריר הצדע ככל הנראה מעורב בכאבי לסת וכאבי ראש.
כיווץ יתר של שריר הצדע יכול לגרום לכאב באזור הרקה.
סיבות נפוצות לכיווץ כוללות: חוסר יישור של השיניים והלסתות, טראומה, קיבוע ממושך (למשל לאחר שבר בלסת התחתונה), חריקת שיניים-ברוקסיזם קבועה בדרך כלל בזמן שינה, והידוק הלסת בזמן לחץ, יכולים להוביל לפעילות יתר של שריר הצדע ולגרום לכאב.
התערבות דנטלית שבמהלכה היה על האדם להיות עם פה פתוח למשך זמן רב.
מבחינה קלינית, חשוב לשלול דלקת של העורק הטמפורלי השטחי, העובר לפני האוזן לאורך הקשת הזיגומטית אל האזור הטמפורלי.
מחלות כלי דם, כגון דלקת עורקי התאים הענקיים, מופיעות לעיתים קרובות בעורק הטמפורלי השטחי וגורמות לנפיחות וכאב מסיבי באזור הטמפורלי.
ניתן לאשר את האבחנה על ידי ביופסיה של עורק הטמפורלי.
קרע מיוטנדיני myotendinous של שריר הצדע יכול להגרם במהלך התקף אפילפטי בעקבות הידוק קיצוני של הלסת.
בהתקף, שריר הצדע הנגדי יכול להיכנס למצב ספסטי, במקרים קיצוניים הידוק זה יכול לגרום לקרע ספציפי בחיבור השריר בזיז העטרה coronoid process של הלסת התחתונה.
שרירי הלעיסה מתחברים ללסת התחתונה, ללסת העליונה, לצוואר ולגולגולת ומאפשרים ביצוע פעולות יומיומיות, כמו אכילה, דיבור, פיהוק ועוד.
בכל צד, ישנם ארבעה שרירי לעיסה פותחים וארבעה שרירי לעיסה סוגרים, שמאפשרים את תנועות פתיחת הפה וסגירתו, ועוד מספר שרירי הבעה.
הפרעות בשרירי הלעיסה יכולות להתבטא בכאב, בתפקוד לקוי, הפרעות בדיבור ובליעה ואף בשינוי במראה הפנים.
אלה ההפרעות השכיחות: תסמונת כאב מיופציאלי, היפרטרופיה שרירית, התכווצות שרירית חריפה, מיוספאזם, דלקת שרירית חריפה, מיוזיטיס, התכווצות וקשחת של שרירי הלעיסה
שריר הצדע משמש בניתוחי שחזור של הפה.
במהלך ניתוח קראניוטומיה פטריונלית, החתכים נבחרים לעיתים על סמך קלות חיבור מחדש של שריר הצדע לאחר החזרת שבר העצם.
שׁרכנים (Moniliformopses או pteridophytes) היא קבוצה של צמחים וסקולריים חסרי קשקשים וחסרי זרע, צמחים פרימיטיביים המתרבים ללא הפצת זרעים אלא באמצעות נבגים זעירים.
שרכים הם הצמחים הגדולים ביותר מבין חסרי הזרע והגבוהים שבשרכים (מבני משפחת Cyatheaceae) מגיעים עד גובה של 20 מ'.
מחזור חייהם של השרכים מורכב משני דורות עצמאיים:
הדור הדיפלואידי, שנקרא גם הדור הגדול, הוא ספורופיט (אַל-מיני) החי למשך זמן רב ומייצר נבגים;
הדור ההפלואידי, שנקרא גם הדור הקטן, הוא גמטופיט (מיני) החי למשך זמן מועט ומייצר את תאי הרבייה.
תא הרבייה הזכרי מצויד בשוטונים וזקוק למים כדי להגיע אל תא הרבייה הנקבי ולהפרותו.
מאובנים של שרכנים נמצאו החל מן הדבון.
צמחים מקבוצת השרכים נמצאו מעידן הקרבון ואילך וכן במזוזואיקון, אבל לא לפני כן.
ב- 2023 גילה צוות מדענים באי גרנדה טרה השוכן ממזרח לאוסטרליה, שרך המכונה Tmesipteris oblanceolata שיש לו את הגנום הגדול ביותר הידוע בעולם.
השרך וייכסליה מרושתת (Weichselia reticulata) הוא השרך המאובן השכיח ביותר המצוי בארץ ישראל.
השרך מרסיליה זוחלת (Marsilea minuta) נעלם מארץ ישראל לאחר ייבוש החולה.
בינואר 2023 דווחה "הבריכה האדומה" בנחל אל על שברמת הגולן, שנוצרה מהתפשטות הצמח הפולש האזולה השרכית שמוצאו מיבשת אמריקה, הגיע לישראל ואף פלש לטבע.
הדאגה, שלא יעבור באמצעות המבקרים במקום למקומות נוספים ואף לכנרת.
שׁרכאים (שם מדעי: Polypodiopsida) היא מערכה של צמחים וסקולריים חסרי זרע הכוללת את הסדרות:
רוב השרכאים המודרניים קטנים ודמויי-שיח, אך בעבר בתקופות כמו הקרבון היו אלה הצמחים החשובים והגדולים ביותר בעולם והגיעו לגובה 10 מטרים לפעמים.
כך לדוגמה צמחים מהמשפחה Calamitaceae.
שׁרכיים (שם מדעי: Polypodiales; לעיתים נקראת גם Filicales) היא סדרה של שרכאים שהם צמחים וסקולריים חסרי זרע.
בסדרה זו נמצאים 80% מהשרכים האמיתיים והם חיים בסביבות לחות, בעיקר באזורים מיוערים.
בהתאם לשיטת מיון שהוצא בשנת 2016 שרכיים כוללים 26 משפחות.
שׁרכי מים (שם מדעי: Salviniales) היא סדרה של שרכאים שהם צמחים וסקולריים חסרי זרע החיים כולם במים.
להבדיל משרכים אחרים, הם הטרוספורים, כלומר, מייצרים שני סוגים שונים של מנבגים: מיקרוספורנגיום ומגהספורנגיום.
שני המנבגים מתפתחים לשני סוגים שונים של גמטופיטים - מיקרוגמטופיט ומגהגמטופיט בהתאמה.
הם נבדלים משרכים אחרים גם בהיותם אנדוספורים - כלומר, לעולם הם אינם גדלים מחוץ למעטפת המנבג, ולמעשה גודלם המרבי חסום על ידי גודל המנבג.
בשל תכונות אלו, שרכי המים דומים יותר לצמחי זרע מאשר לשרכים אחרים.
שרכי המים שונים מאוד זה מזה, והמראה שלהם שונה ממראה השרך הטיפוסי.
מינים מן המשפחות אזוליים וסלביניים צפים על פני המים, בעוד שאלו ממשפחת המרסיליים בעלי שורשים.
עם זאת, שרכי המים הצפים עשויים באופן זמני לגדול על בוץ לח.
גם מינים ממשפחת המרסיליים עשויים להיות כצמחי מים מזדקרים, בהתאם למין ולמקום.
שרית חדד (נולדה בשם שרה חוּדָדָאטוֹב, ב-20 בספטמבר 1978) היא זמרת-יוצרת ומלחינה ישראלית.
רבים משיריה היו ללהיטים וחלקם אף לנכסי צאן ברזל במוזיקה הישראלית (בהם: "הייתי בגן עדן" ו"כשהלב בוכה").
זכתה חמש פעמים בתואר "זמרת השנה" וכן בתואר "זמרת העשור" בעשור הראשון של המאה ה-21. ייצגה את ישראל באירוויזיון 2002.
חדד נולדה בעפולה לנקדימון, ירקן, ולאלישבע, עקרת בית, שעלו עם משפחתם לישראל בשנת 1976 מהעיר דרבנט שבדגסטן למגדל העמק.
חדד היא בת הזקונים במשפחה בת ארבעה אחים וארבע אחיות.
מאוחר יותר, בשנת 1980, עברה המשפחה להתגורר בחדרה.
הוריה התנגדו לכך שתבחר בקריירה מוזיקלית, ועל כן, בסיוע אחותה ולנטינה, נהגה חדד לחמוק מהבית ללא ידיעת הוריה ולהופיע במועדוני לילה.
בשנת 1988, השתתפה חדד בתחרות כישרונות צעירים, בנגינה בפסנתר.
השופטים בתחרות התרשמו מכישרון נגינתה, וציינו כי היא טומנת בחובה פוטנציאל גדול להפוך בעתיד פסנתרנית.
זאת, אף על פי שבאותה העת לא ידעה לקרוא תווים.
כשהייתה בת 12, גילו הוריה את סוד הופעותיה, ואסרו עליה לצאת מהבית לצורך הופעות.
בתקופה זו, למדה בעצמה לנגן בכלי נגינה שונים, כגון: גיטרה, פסנתר, קסילופון, אורגן, עוגב, דרבוקה, צ'לו, אקורדיון וטרומבון.
ב-1992 חזרה חדד להופיע, והצטרפה ללהקת "צעירי חדרה".
ב-1994, באחת מהופעותיה של הלהקה בחוף סירונית בנתניה, חזה בה האמרגן אבי גואטה, התרשם מקולה המיוחד והציע לה חוזה הקלטות.
מאחר שהייתה עדיין קטינה בעת ההיא, חתמה אחותה ולנטינה בשמה.
בראיון בשנת 2014 סיפרה חדד, כי כבר בפגישתם הראשונה של השניים הרגישה כי נוצר ביניהם חיבור מיוחד.
בחלוף יום אחד בלבד, הספיקה להקליט שיר בניהולו.
חדד החלה את הקריירה שלה בתור זמרת חימום של הזמר שריף.
האמרגן אבי גואטה, שגילה אותה, החתים אותה על חוזה הקלטות.
בשנת 1995, יצא לחנויות אלבומה הראשון, ניצוץ החיים, שכלל את הלהיט "שלום חבר".
השיר בוצע ביחד עם שריף, בליווי פסנתר, על פי לחן טורקי, אשר שימש כשיר הנושא.
האלבום נמכר בלמעלה מ-80,000 עותקים, והקריירה שלה החלה לנסוק.
בשנת 1996, הקליטה את אלבומה השני בהופעה חיה בצרפת, שאף על פי שמו, הוקלט באולפן בישראל, וקולות מחיאות הכפיים בו הוקלטו מראש.
אלבום זה זכה לתגובות אוהדות.
באותה השנה, הקליטה חדד דואט שני עם שריף, בשם: "אתה לא ראוי לאהבה".
חדד לא התגייסה לצה"ל וקיבלה פטור מטעמי הכרה דתית על ידי הצהרתה, בהתאם לסעיף 40 לחוק שירות ביטחון.
בשנת 1997, יצא אלבומה השלישי של חדד, הדרך שבחרתי.
הצלחתו של אלבום זה לא השתוותה להצלחתם של שני אלבומיה הראשונים, אך מידת הפופולריות של חדד בקרב הציבור המשיכה להתעצם.
באותה השנה החליט קובי אוז, סולן להקת טיפקס, לשיר עמה את הדואט "למה הלכת ממנו".
השיר הפך להיט ענק, וחשף את חדד לקהל הרחב בישראל.
באוקטובר 1997, הופיעה חדד במשך חודש בממלכת ירדן, במסווה של זמרת פלסטינית בשם "סירִית חדאד, מוטרבת אל-כּרְמַל", והוציאה שם תקליט בשפה הערבית, שנשא את השם: שרה בערבית.
התקליט הפך להיט בירדן ובארצות ערב, אף על פי שחדד לא דיברה את השפה.
בשנת 1998, יצא אלבומה החמישי, חוק החיים, שכלל את הלהיט "הכל סגור".
האלבום כלל גם את השירים "לב זהב" ו"ירח שחור".
אלבום זה תרם לביסוסה של חדד כזמרת מובילה, וסייע לה לחדור ללב מוזיקת המיינסטרים הישראלית.
באותה השנה, השתתפה חדד בפסטיגל, בשירה: "חברים בכל מיני צבעים", שאת מילותיו כתבה חנה גולדברג.
שיר זה זכה במקום השני בתחרות שירי הפסטיגל.
באותה השנה, הפיק ימין מסיקה סרט אודות חייה, אשר שודר בערוץ 2, שנקרא "שרית חדד – הקול מן ההרים".
חדד הקליטה שני שירים לאלבום האוסף חלון לים התיכון: "בודדה שם למעלה" ו"התמימות".
1999–2004: שיא ההצלחה והשתתפות באירוויזיון
בשנת 1999, יצא אלבומה השישי של חדד, כמו סינדרלה, שהצליח אף יותר מקודמו, והיה סנונית ראשונה להשפעות פופ ורוק בשיריה הבאים.
אלבום זה כלל את השירים: "כמו סינדרלה", "הייתי בגן עדן", אותו כתב אהוד מנור והלחין שמעון בוסקילה, "לדמעות יש פה", "כשאני איתך אני כמו דג" (דואט נוסף עם טיפקס), ואת "חברים בכל מיני צבעים" מהפסטיגל.
חדד ניסתה להיבחר לאירוויזיון (בוועדה פנימית) בשירה "וולקאם יא סלאם", שנכלל בכמו סינדרלה.
לרוע מזלה, הגיע השיר למקום השלישי בלבד (באותו מקום עם אפרת רותם) והגיע ל־24 נקודות.
בעקבות תוצאה זו, לא העפילה חדד להיות נציגת ישראל באירוויזיון 1999.
באותה השנה, הופיעה חדד בהיכל התרבות בתל אביב, כשהיא בת 21 בלבד.
ההופעה תועדה על גבי דיסק, קלטות שמע, וידאו ו-DVD.
היא זכתה בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', והייתה לזמרת הראשונה מהז'אנר הים תיכוני שזוכה בתואר זה.
כמו כן, זכתה בטקס אנשי השנה ובטקס תמוז.
באותה השנה, השתתפה בשנית בפסטיגל, ושירה "נסיכה של שמחה" זכה במקום השלישי בתחרות שירי הפסטיגל.
לאור הצלחת האלבום כמו סינדרלה, יצא באותה השנה האלבום מגה-מיX, אשר הכיל שתי מחרוזות מגה-מיX, המבוססות על שיריו.
באותה השנה, יצא אלבומה השביעי, ההופעה שנודע גם בשם ההופעה בהיכל התרבות ת"א.
חדד שרה את הבית הראשון בשיר הפתיחה של העונות השלישית, הרביעית והחמישית של התוכנית "רק בישראל", אשר שודרו במהלך השנים 2000–2002.
בשנת 2000, הוציאה חדד את אלבומה השמיני, לעשות מה שבא לי, מתוכו בלטו שני שירים בעלי מקצבים לטיניים: שיר הנושא, ו"קח את הכל", על פי שיר הנושא של הטלנובלה הארגנטינאית "בובה פראית".
האלבום כלל גם את השיר "אבא", שהלחינה חדד בעצמה לאביה נקדימון שנפטר ב-11 בנובמבר 1996.
בשנת 2001, נענתה חדד להצעתו של קובי אוז לשנות את סגנונה המוזיקלי, ופנתה לז'אנר חדשני יותר, לדעתה – מזה שהופיע בכמו סינדרלה: פופ-אוריינטלי.
אלבומה אשליות מתוקות, נחשב אחד האלבומים הנמכרים ביותר בישראל בשנות האלפיים, לאחר שמכר מעל 180,000 עותקים.
הסינגל הראשון מתוכו, "יאללה לך הביתה מוטי", הפך מיד לשיר המושמע ביותר ברדיו באותה העת, והסינגל "כשהלב בוכה", היה להמנון תקופת הפיגועים, והוסיף לחדד מימד ממלכתי.
שירים מצליחים נוספים באלבום היו: "תשתוק תשתוק", "תלך כפרה עליי", "תזהרי ממנו" (דואט עם קובי אוז) ו"אשליות מתוקות".
השיר "יאללה לך הביתה מוטי" נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשס"א, וחדד הוכתרה כזמרת השנה עבור שנה זו.
בעקבות הצלחת האלבום, יצאה חדד לסיבוב הופעות, במהלכו הופיעה לראשונה בתיאטרון קיסריה.
באותה השנה, הופיעה חדד פעם נוספת בפסטיגל, בתפקיד זמרת אורחת, ושרה במהלכו מחרוזת מלהיטיה.
באותה שנה, בעקבות אסון אולמי ורסאי, אשר התרחש בזמן שהושמע שירה "לב זהב", החליטה חדד כי לא תבצע את שיר זה בהופעותיה מעתה ואילך.
בתחילת שנת 2002, נבחרה חדד לייצג את ישראל באירוויזיון 2002. השיר שנבחר, מתוך ארבעה שירים שהוצגו לוועדת השיפוט, היה "Light a Candle", שכתב יואב גינאי והלחין צביקה פיק.
השיר הגיע למקום ה-12, לאחר שצבר 37 נקודות סך הכל.
טרם נסיעתה לאסטוניה, בה נערכה התחרות באותה השנה, יצא אלבומה ילדה של אהבה, שכלל את שיר האירוויזיון ולהיטים נוספים, בהם "אתה תותח", "לראות את הכאב", וכן "העצב בתוכי" – גרסה עברית לשירה של הזמרת האיטלקייה לאורה פאוזיני, "In assenza di te".
האלבום זכה להצלחה גדולה, ומכר כ-180,000 עותקים.
באותה השנה, זכתה חדד פעם נוספת בתואר "זמרת השנה", והשיר "Light a Candle" הגיע למקום השני במצעד של רשת ג'.
בשנת 2003 יצא אלבומה האחד-עשר, רק אהבה תביא אהבה.
אלבום זה כלל את הלהיט "קצת משוגעת", כמו גם חידוש לשיר "היום היום" של להקת פיקוד המרכז, שהוקלט במסגרת המשדר "יומטוב" של שידורי קשת.
באותה השנה, זכתה חדד בתואר "זמרת השנה" בטקס "נבחרי הילדים" של ערוץ הילדים.
נוסף על כך, נבחרה לשיר את שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "אהבה מעבר לפינה", אשר זכה להצלחה רבה.
בשנת 2004 יצא אלבומה חגיגה, שכלל שיתופי פעולה עם עברי לידר, סאבלימינל, צביקה פיק, שלמה ארצי והנרי.
באלבום זה המשיכה חדד את מגמת שינוי ז'אנר שיריה, אשר התאפיין במוזיקת פופ, בשילוב מקצבי מוזיקת טכנו ודאנס.
באלבום זה הופיעו השירים: "חגיגה", "בחום של תל אביב" ו"אור".
השיר "חגיגה" זכה להצלחה, ובפרק זמן של חודשיים בלבד מכר האלבום מעל 140,000 עותקים.
היקף מכירותיו של האלבום נאמד בכ-160,000 עותקים.
הזמרת הסינית, יומיקו צ'נג , שרה גרסה סינית לשיר "בחום של תל אביב", שזכתה להצלחה חסרת תקדים בסין.
לקראת אולימפיאדת אתונה בשנת 2004, הקליטה חדד שיר ששמו "התקווה שווה זהב".
חגיגה כלל את השיר: "רק אתה".
הקליפ של שיר זה צולם ברומניה, בטכניקת פילם, לראשונה בתולדות המוזיקה הישראלית.
בדצמבר 2004 הושקה בובה בדמותה של חדד ששרה מחרוזת של חמשת השירים הבאים: "יאללה לך הביתה מוטי", "כמו סינדרלה", "אתה תותח", "קצת משוגעת" ו"חברים בכל מיני צבעים".
בדצמבר 2005, יצא אלבומה השלושה-עשר של חדד, מיס מיוזיק, שהמשיך את הקו הדאנסי-האוריינטלי של קודמו, וכלל את הסינגלים "בושם צרפתי", ו"בין כל הבלאגן".
האלבום נמכר בלמעלה מ-40,000 עותקים (פלטינה).
ב-2006 הופיעה בקיסריה בפעם השישית לכבוד צאת האלבום.
בדצמבר 2006, הוציאה חדד DVD לילדים בשם נסיכה של שמחה.
בדיסק זה גילמה חדד נסיכה, הפותרת מחלוקות בין בני אדם.
בשנת 2007, הוציאה חדד את אלבומה ה-15, זה ששומר עליי.
בטרם צאתו של האלבום, יצאו הסינגלים "עליך ועליי" ושיר הנושא שלו, "זה ששומר עליי".
לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "תצאי מהכלים", "חופשייה" ו"נושאת תפילה".
המבקרים ציינו לטובה את "הנגיעות הרוקיות" שהוסיף שגב לאלבום, והוא קצר שבחים מצד מבקרי המוזיקה.
בחודש אוגוסט הגיע האלבום למעמד של אלבום פלטינה, לאחר שהקף מכירותיו עמד על למעלה מ-45,000 עותקים.
עד היום מכר האלבום כ-80,000 עותקים.
עופר ניסים הפיק גרסת רמיקס לשיר "זה ששומר עליי", המשולב עם הפתיח משירו של יששכר משה "שם אל חי".
הרמיקס זכה להצלחה גדולה ברחבי אירופה.
עם זאת, IMP רקורדס, חברת התקליטים ששיווקה את הסינגל, השאירה את שמה של חדד בעילום שם.
על אף זאת, עיתון הקהילה היהודית בצרפת זיהה את קולה ופרסם את שמה ברבים.
בסוף אותה השנה, זכה השיר "זה ששומר עליי" בפרס "שיר השנה", בטקס פרסי עמ"י לשנת 2007, במשותף עם "בואי נעזוב" של רן דנקר ועילי בוטנר.
בשנת 2008, השתתפה חדד בפרויקט עבודה עברית, לרגל חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, במסגרתו חידשה את "שיר הפרחה" של עפרה חזה.
בהמשכה של שנה זו, הוציאה חדד שני אלבומי אוסף: האוסף הקצבי והאוסף השקט.
ביולי של אותה השנה, התברגה חדד בראש רשימת האמנים המרוויחים בישראל, כשסכום רווחיה הסתכם ב-7.2 מיליון ש"ח בשנה.
סכום זה כלל רווחים מהופעות, תמלוגים עבור השמעות ברדיו, הורדות תכנים סלולריים והכנסות ממכירות אלבומים.
בנוסף, נכללה חדד ברשימת "עשרים האמנים המושמעים ביותר ברדיו הישראלי" של אקו"ם.
בינואר 2009, הוחתמה חדד בחברת הד ארצי, ובחודש אפריל של אותה השנה יצא אלבומה השמונה-עשר, מרוץ החיים.
בטרם צאתו, יצא השיר "מקודשת", שכתב צ'ולי זכאי והלחין שי ראובני.
אחריו יצא הסינגל "אהבה בתוכי", שיר יווני שבמקור נקרא "Trexe" (תרגום מיוונית: "תירוץ").
ב-1 באפריל יצא הסינגל השלישי – "מרוץ החיים", שיר הנושא של האלבום.
כבר באותו היום נרשמו הזמנות מוקדמות של 25,000 עותקים, שהקנו לו מיידית מעמד של אלבום זהב.
בחודש יוני חזרה חדד לקיסריה בהופעה "מרוץ החיים", ולאחר מכן חידשה את שירו של אריק איינשטיין, "עוף גוזל", כחלק ממופע התרמה לילדים בסיכון.
חודש לאחר מכן, יצא הסינגל "קרוסלה".
בערב ראש השנה תש"ע נבחרה ל"זמרת השנה" של שנת תשס"ט, במצעדים הרשמיים של רשת ג', רדיו קול רגע, רדיו חיפה, רדיו אמצע הדרך, רדיו לב המדינה, רדיו דרום ורדיו צפון ללא הפסקה.
באפריל 2009, זכה הסינגל "אהבה בתוכי" בפלטינה, עם למעלה מ-50,000 הורדות סלולריות – בחודש אחד בלבד.
באוקטובר 2009, הוכרזה חדד כ"זמרת העשור", במסגרת "פסקול העשור": פרויקט משותף של גלי צה"ל וערוץ 24. כשבוע לאחר מכן, יצא דואט של חדד עם אייל גולן הנקרא "רגע גדול".
בחודש נובמבר של אותה השנה הוענקה לחדד פלטינה משולשת, עבור 140,000 אלף הורדות סלולריות של השיר "מקודשת".
באפריל 2010, הקליטה חדד ביצוע מחודש של השיר "כשהלב בוכה".
בחודש אוקטובר, השיק ערוץ הילדים בשיתוף המשרד לביטחון הפנים, מסע פרסום למניעת אלימות בקרב ילדים ובני נוער, עבורו הקליטה חדד את השיר "אל תיגרר".
באותה השנה הוציאה את השיר "אינטליגנציה".
במרץ 2011 הוציאה את אלבומה העשרים, שנקרא בשם 20, ובו עשרים שירים.
האלבום כלל דואט עם הזמר היווני ניקוס ורטיס.
באותו החודש, יצא לאור הדואט "תגלי לי", עם הזמרת הבולגרייה אליסיה .
הקליפ של השיר צולם בארמון הצאר בבולגריה.
בחודש יולי של אותה השנה, הוענק לחדד תקליט פלטינה על אלבומה העשרים במספר, שמכר מעל 40,000 עותקים.
האלבום כלל שמונה סינגלים: "בא לי", "מאחלת לך", "אור כוכב", "סוף שבוע בפריז", "Mi Amor", "מה שלומך יקירי", "משחק החיים" ו"קומי וצאי".
באותה השנה הוציאה גם שני סינגלים: גרסת כיסוי לשיר "אתה פה חסר לי" של נורית גלרון, במסגרת הפרויקט "שני צדדים למטבע", ו"האושר של חיי".
בשנת 2012, השתתפה חדד כמנטורית בתוכנית "The Voice ישראל".
המתמודדת קטלין רייטר, שנכללה בנבחרתה של חדד, זכתה במקום הראשון.
בחודש מרץ של אותה השנה, הוציאה חדד את השיר "יפה יפה".
בסוף אפריל, חידשה חדד את השיר "הוא לא ידע את שמה", כחלק מהפרויקט "צה"ל בלאפה", במסגרתו זמרים מהז'אנר המזרחי חידשו שירים של להקות צבאיות.
באותו החודש, שרה את השיר "תפילה בדרך", אשר נכתב על ידי נשיא מדינת ישראל לשעבר, שמעון פרס.
בחודש יוני, הוציאה את הסינגל "לינדה".
השיר הוא חידוש דאנס ללהיט של הזמר חיים משה.
באוגוסט, הוציאה את הסינגל "כמה כמה".
בדצמבר, החלה לשמש בתפקיד מנטורית בעונתה השנייה של התוכנית "The Voice ישראל".
ב-25 בדצמבר יצא השיר: "Where Have You Been", גרסת כיסוי לשירה של ריהאנה, עבור המצעד הבינלאומי השנתי של גלגלצ.
במקביל, הוציאה אלבום אוסף כפול אשר נקרא המיטב.
שבוע לאחר יציאתו, דורג בין האלבומים הנמכרים ביותר.
בערב ראש השנה תשע"ד, זכתה חדד בתואר "זמרת השנה" לשנת תשע"ג בערוץ 24, בתחנות האזוריות ובאתר מאקו.
חדד שרה את השיר "אנחנו שנינו מאותו הכפר" בטקס הלווייתו של אריאל שרון.
בשנת 2014, המשיכה חדד לשמש מנטורית בעונתה השלישית של "The Voice ישראל".
באותה השנה, שיתפה חדד פעולה עם אייל גולן, במופע זוגי שנקרא "פעם בחיים".
בספטמבר של אותה השנה, הוציאה את השיר "בורא עולם".
באפריל באותה השנה, ביצעה חדד את השיר "אל תאהב אותי", לשיר "Të ka lali shpirt", של הזמרת האלבנית סילבה גאנברדהי.
בינואר 2015, השיקה חדד את אלבומה ה-22 במספר, שרית חדד.
סגנונו היה מוזיקה מזרחית אשר שילבה אלמנטים של פופ, דאנס והשראות מלהיטי שנות ה-70. בין השירים שנכללו בו היו: "חיכיתי לו", שזכה להצלחה חסרת תקדים, "מימי" ו"כינורות ינגנו", שזכו להצלחה נאה, ו"אינתה דאיימן", שכבש את פסגת המצעד של מדיה פורסט.
האלבום הגיע למעמד של אלבום פלטינה, לאחר שנמכר ביותר מ-30,000 עותקים.
מספר שבועות לאחר מכן, שרה חדד את השירים: "קופנגן" ו"בטח התגעגעת אליי" (ביחד עם הזמרת דיקלה), אשר נכללו באלבומה הרביעי, ואם פרידה (2014).
ביוני 2015, לקראת מצעד הגאווה בתל אביב, שיתפה חדד פעולה עם אריסה, בהוציאה את השיר "קרקס".
היה זה שיתוף הפעולה הראשון של חדד עם הקהילה הלהט"בית.
בחודש ספטמבר 2015, הופיעה חדד בפסטיבל 609, במשותף עם אריסה.
באותה השנה, עזבה חדד את "The Voice ישראל", ועברה לתוכנית "בית ספר למוסיקה" בזכיינית המתחרה, קשת.
לקראת ראש השנה תשע"ו, הוכתרה חדד כאשת השנה במוזיקה, וכזמרת המושמעת ביותר בתחנות הרדיו בישראל, השג אותו רשמה בפעם הרביעית ברציפות.
כמו כן, הוכתרה כזמרת המושמעת ביותר בעשור האחרון.
ב-2015, זכתה חדד בקטגוריית קליפ השנה, בטקס פרסי המוזיקה של MTV ישראל, בעבור שירה "חיכיתי לו", שיצרו אילן פלד, הנרי והבמאי עוזי ג'ורג'.
באותה השנה הוציאה את השיר "חוזרת בתשובה", שכבש את מצעד השירים של מדיה פורסט.
במהלך יולי 2016, הקליטה חדד מחדש את השיר "איך זה את" עם שלום חנוך, אשר נכלל באלבומו זום, ואת השיר "ישמח חתני", אשר שימש כשיר הנושא של הסרט הנושא את אותו השם.
בהמשך, הוציאה את הסינגלים "למה לי", "בלי שביקשתי", "היית איתה", "שרה שרה", "שב", "וואי וואי" והלהיט "לא תודה", מתוך האלבום ה-23, שָׂרָה שָׁרָה.
הסינגל "היית איתה" הגיע לפסגת המצעד העברי של מדיה פורסט, שם שהה במשך שלושה שבועות רצופים.
שיר זה היה לאחד עשר של חדד שעשה זאת, עובדה שהפכה אותה לזמרת היחידה בעשור האחרון שהצליחה להוציא עשרה להיטים שהגיעו לפסגת מצעד זה.
במרץ 2017, חשפה חדד את האלבום שׂרה שׁרה בעמוד הפייסבוק שלה.
במהלך האירוע התבשרה, כי האלבום החדש הגיע זה מכבר למעמד אלבום זהב (מכירה של מעל 15,000 עותקים).
למחרת היום, יצא האלבום לאור, ולאחר שבועיים וחצי הגיע לפלטינה כפולה (מכירה של מעל 60,000 עותקים).
היה זה האלבום הנמכר ביותר של חדד בעשור האחרון.
מספר חודשים אחרי הוצאת האלבום, ב-11 בספטמבר 2017, זכתה חדד בתואר "זמרת השנה" של אפליקציית ווליום.
על פי נתוני אקו"ם מסוף שנת 2017, הייתה חדד הזמרת השלישית המושמעת ביותר בשנת התשע"ז, אחרי אייל גולן ומשה פרץ.
ב-24 באוקטובר 2017, הוציאה את הסינגל "חלק ממני", אותו הקדישה לבתה הבכורה.
בדצמבר 2017, חידשה חדד את השיר "סימן שאנחנו מגזימים", אותו ביצעו מנחי ערוץ הילדים בשנת 1999, במסגרת המאבק באלימות בין בני נוער.
השיר חודש במסגרת פרויקט "השיר האמיתי", אשר במסגרתו בוצעו שירי ערוץ הילדים מכל הזמנים.
בינואר 2018, הוציאה חדד את השיר "אמן".
ב-14 בפברואר, יצאה חדד למופע חדש: "SARIT The Show", שהתבסס על סגנון מופעי לאס וגאס, ואשר סיפר את סיפור חייה.
המופע זכה לביקוש רב ולביקורות טובות.
ב-27 במרץ, הוציאה חדד גרסת כיסוי לשיר "נתתי לה חיי", ויומיים לאחר מכן ב-29 במרץ, יצא הסינגל: "סימן".
לכבוד חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל, ב-15 באפריל הוציאה חדד גרסת כיסוי לשיר: "משירי ארץ אהבתי".
ב-27 ביוני, הוציאה חדד את הסינגל: "עכשיו זה אחרת".
בשנת תשע"ח הייתה חדד הזמרת המושמעת ביותר ברדיו, עם מעל 15,000 השמעות.
לקראת יום הכיפורים, ב-13 בספטמבר, הוציאה חדד את השיר: "בן אדם".
ב-13 באוקטובר, הוציאה חדד את הסינגל: "אמאל'ה ואבאל'ה".
ב-17 בדצמבר, הוציאה חדד את הסינגל: "תצא לי מהראש".
ב-31 בדצמבר, לרגל המצעד בינלאומי השנתי של גלגלצ ו-וואלה!News, הוציאה חדד יחד עם צמד הארנבים (MaZeZe) גרסת כיסוי לשיר "One Kiss", של דואה ליפה.
ב-28 בפברואר 2019, הוציאה חדד גרסת כיסוי לשיר "Mama", של זרינה טילידזה, בשפה הרוסית בפעם הראשונה.
ב-23 במרץ, הוציאה חדד את הסינגל "שופוני", ביחד עם עופר ניסים.
במאי, השתתפה חדד בפרסומת לשופרסל לכבוד שבועות.
ב-24 ביוני, הוציאה את השיר "מישהו יחבק אותי", אשר מהווה את שיר הנושא של הסרט "המוסד".
ב-16 ביולי, הוציאה חדד את הסינגל "אני עוד זוכרת".
חודש לאחר מכן, ב-27 באוגוסט, הוציאה את הסינגל "לא אומרת לו כלום".
ב-3 בספטמבר, פורסם כי על פי נתוני מדיה פורסט לשנת תשע"ט, חדד היא הזמרת הישראלית המושמעת ביותר בתחנות הרדיו באותה השנה, זו השנה השלישית ברציפות.
באותו חודש הוציאה את השיר "אולי עוד קצת ביחד".
ב-20 בנובמבר, הוציאה את השיר "שתי דקות".
בדצמבר 2019, הוכרז כי חדד דורגה במקום ה-5 ב"רשימת 20 האמנים המושמעים ביותר ברדיו בעשור האחרון" עם 107,159 השמעות.
ב-6 בינואר 2020, הוציאה חדד את הבלדה "תגיד שאתה כאן".
ב-22 במרץ, הופיעה בזאפה, במסגרת ההופעות שהתקיימו ושודרו בלייב בערוץ קשת 12 בעקבות מגפת הקורונה.
בסוף חודש אפריל חדד הוציאה גרסת קאבר לשיר "שמש" של חנן בן ארי.
ב-16 ביוני, פורסם כי חדד החליטה לעזוב את חברת התקליטים של אבי גואטה.
ב-6 בספטמבר, פורסם כי על פי נתוני מדיה פורסט לשנת תש"פ, חדד היא הזמרת הישראלית המושמעת ביותר בתחנות הרדיו בישראל, זו השנה הרביעית ברציפות.
באותו החודש, הקליטה גרסת כיסוי לשיר "בלב אחד" ביחד עם נטע ברזילי, במסגרת פרויקט צו השעה: צו ראשון.
ב-18 בספטמבר, נחשף כי גם חדד תשתתף במופע הפסטיגל, וזאת לרגל 40 שנות פסטיגלים.
זוהי השנה הרביעית שלה בפסטיגל ובו היא ביצעה חידוש לשירה מפסטיגל 1999, "נסיכה של שמחה" יחד עם סטפן וכן חידוש ל"חברים בכל מיני צבעים" מפסטיגל 1998. בנוסף, ביצעה את השיר "יש בך" שכתבה חדד למען הנשים בישראל במסגרת הפסטיגל.
ב-2 בנובמבר 2020, הוציאה חדד את הסינגל "כשהכל יגמר", ובו חשפה לראשונה את בתה הבכורה, נויה.
במרץ 2022, הוציאה את "מכתבים על נייר" בו אירחה את הראפר טליסמאן.
בערב חג הפסח 2022, הוציאה את "חוף מבטחים".
ב-17 במאי הוציאה גרסת כיסוי ל"עכשיו התור לאהבה" מתוך הביצוע שלה מטקס הדלקת המשואות לשנת 2022. ב-15 ביוני הוציאה את הסינגל "אחותי מתחתנת" לכבוד עונת החתונות.
ב-25 באוגוסט הוציאה את "אוהבת אותך"', אותו הקדישה לבת זוגה, תמר יהלומי.
ב-4 בספטמבר הוציאה את אלבומה העשרים-וארבעה, 24. ב-7 בפברואר 2023 הוציאה גרסת כיסוי ל"מכל האהבות".
ב-2 באפריל הוציאה את "אתה אני ואלוקים".
ב-24 באוגוסט הוציאה את "איפה היית".
הוא הגיע למקום ה-14 במצעד השבועי של מדיה פורסט ולמקום ה-91 במצעד ההיטליסט.
ב-12 בנובמבר הוציאה את "אנחנו זה גורל" יחד עם עדן חסון.
ב-15 בפברואר 2024 הוציאה כסינגל גרסת כיסוי לשיר "התמונות שבאלבום" של חיים משה.
ב-9 במאי של אותה השנה יצא לאור אלבום האוסף "ישראל בידור – שרים למדינה", שם ביצעה חדד את השיר "אין כמו בבית" לצד אושר כהן, שהגיע למקום ה-91 במצעד ההיטליסט.
ב-7 ביולי, הוציאה את אלבום האולפן ה-25 הנקרא, 8.
ב-8 באפריל 2025, הוציאה מיני אלבום, שנקרא "אימפריות של שקרים".
בהמשך השנה היא השתתפה בפעם החמישית בפסטיגל.
ב-18 בדצמבר 2025 הוציאה חדד סינגל בשם "לא בבית".
ב-19 בספטמבר 2021 חדד יצאה מהארון וחשפה שהיא בזוגיות עם הזמרת והפזמונאית תמר יהלומי, כשפרסמה את הקליפ לשיר "אהבה כמו שלנו".
בקליפ מוצגות סצנות מחיי זוגיות של זוגות שונים, ובסופו של חדד ויהלומי כשהן יושבות על ספסל.
חדד מתגוררת בתל אביב ולה שלוש בנות.
בשנת 2001 חדד נעצרה על ידי שוטר תנועה בטענה על נהיגה במהירות מופרזת.
בתגובה, היא איימה על השוטר והזמינה שני חברים שלה שתקפו אותו.
על כך, הוגש נגדה כתב אישום ובסופו של דבר, היא ריצתה 100 שעות עבודות שירות בקהילה.
שרית ברוך-סרי (נולדה ב-14 באוקטובר 1961) היא קומיקאית, מדבבת, סופרת ושחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית.
נולדה בשם שרית ברוך בתל אביב.
למדה בבית-הספר "התחיה" בבת ים ואת שירותה הצבאי עשתה ב"צוות הווי חיל האוויר".
הייתה נשואה לשחקן מתי סרי ולשניהם שתי בנות: ליאור, שנהרגה ב-22 באוגוסט 1990 בגיל שלוש בחנות רהיטים בכיכר המדינה כשנפלה בין הסורגים מהקומה השנייה לקומה הראשונה ונפגעה בראשה, וגל סרי שחקנית, מדבבת וחברת תיאטרון צה"ל.
בשנת 1982, מיד לאחר שירותה הצבאי פרצה סרי לראשונה לתודעת הקהל כאשר הפכה לחברה בלהקת "איזולירבנד".
הלהקה השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון של אותה שנה עם השיר "מלודי" וזכתה במקום השלישי.
סרי פרשה מההרכב עוד ב-1982. שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון לשנת 1983 בתור אחת מזמרי הליווי של ירדנה ארזי בשיר "שירו שיר אמן".
ב-1983 שיחקה בתפקיד אורח בסרט "סבבה", ב-1988 שיחקה בסרט השמיני של סדרת סרטי אסקימו לימון, "בלוז לקיץ" שיצא רק בגרמניה, השתתפה בסרט הקולנוע "כבלים" (1992), לצד אריק איינשטיין, מוני מושונוב וצבי שיסל.
בטלוויזיה, השתתפה בסדרת הילדים "הצצקנים" (1989), באותה השנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "רותי נעים" לצד גילי בן אוזיליו וקריינה בסרט אחד באפריל".
השתתפה בתוכנית ההומור והסאטירה "העולם הערב" (1991), בצוות הקבוע של תוכנית הבידור מוצ"ש (1991–1992), הגישה פינת האקטואליה בתוכניתו של יאיר לפיד בערוץ הראשון במהלך שנת 1995 ושיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "אש זרה" (1996).
בשנת 1993 הופיעה בקלטת-הווידאו "ירון בעל החלונות" לצד ירון לונדון, רמי ברוך והילד אסף איש שלום.
בשנת 1994 הופיעה בקלטת הילדים "והילד הזה הוא אני" לצד שירילי דשא, עמי טראוב, יואב הייט, והילד אדם בסנטה.
בין השנים 1996–1999 דיבבה את כל הדמויות הנשיות בסדרה "החרצופים" בערוץ 2.
בשנת 2002 הופיעה לצד ספי ריבלין בתוכנית הספורט הסאטירית "אופסייד" בערוץ הספורט.
בין השנים 2004–2005 כתבה והפיקה DVD לילדים בשם "כייף כפל" ללמידת לוח הכפל דרך שירים בשיתוף הד ארצי, בהנחיית אברי גלעד, תומר שרון, מתי סרי ו-60 ילדים.
לאורך השנים השתתפה בדיבוב סדרות וסרטים רבים, בהם: " אגדות האחים גרים"
"האגדה של קורה", קלימרו", "חוש-חש הבלש", "מכונית הפלאים", "בלינקי ופינקי", "הקוסם מארץ עוץ", "צבי הנינג'ה", "היי!
בינבה", "שאלתיאל קוואק", "פשוש", "סיפורי מוש", "דן-דין השופט", "עמיקו וחבריו", "המפחידנים", "מיקס מאסטר", "אנימליה", "טוק טוקאן", "סוד כמוס", "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה", "סינדרלה 3: אהבת אמת" ו"הסנדקית הקסומה".
סרי היא היוצרת והתסריטאית של "מילון הדיבור הפנימי", פורמט טלוויזיוני המבוסס על שני ספרי ההומור שלה, אשר שודר בחינוכית 23. ה"מילון" ממפה את שפת הדיבור היומיומית לנושאים שונים מתחומי חיינו.
בשנת 1995 שיחקה בתיאטרונטו בהצגת יחיד בשם "שובה של האישה החושנית" אותה כתבה יחד עם שמואל וילוז'ני.
בין השנים 1998–2001 הופיעה במופע סטנד-אפ יחיד בשם "סוטה מהנושא" אותו כתבה וביימה.
בשנת 1998 השתתפה בהצגת הילדים "סיסי הנסיכה" לצד עודד מנשה, ודנה דבורין.
בשנת 2003 שיחקה במחזמר "ספיד וגלגלי הקסם" בו גילמה שמונה דמויות שונות.
בשנת 2006, כתבה סרי תסריט לקלטת ילדים בשם "כיף כפל", העוסקת בלימוד לוח הכפל דרך שירים.
בשנת 2007, כתבה את השיר "ושבו בנים לגבולם", ביחד עם הזמרת דיקלה.
בשנת 2008, ראה אור ספרה "תהיו בקשר", אשר עוסק בשפה העברית היומיומית הקלישאית.
בשנים 2007–2010 כתבה סרי בלוג באתר "TheMarker".
בשנת 2011, העבירה אותו לאתר הנשים סלונה.
ספרה השני "היוצר פינת החופר" ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2013.
שרית ישי-לוי (נולדה ב-27 בנובמבר 1947) היא סופרת ועיתונאית ישראלית, ומגישה פינות בטלוויזיה ובאינטרנט בתחומי הבילוי והתיירות.
כמו כן, שיחקה בתיאטרון ובסרטי קולנוע ישראלים.
ישי-לוי נולדה וגדלה בירושלים במשפחה ממוצא ס"ט, דור שמיני בארץ.
עם סיום שירותה הצבאי, למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ולאחר מכן אצל נולה צ'לטון, בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1969 השתתפתה במחזה "אדוני השופט" שכתב יגאל לב בבימויו של יוסף כרמון, לצד השחקנים אריה אליאס, רחל רביד ויעקב בנאי.
בכורת המחזה הועלתה בפני אסירים בכלא מעשיהו.
באותה שנה השתתפה גם במחזמר "הצביעו בעד בודו" פרודיה בכיכובו של יעקב בודו.
בשנת 1971 שיחקה במחזה "הבכחאי" שעלה ב, טרגדיה יוונית מאת אוריפידס, שאותה ביים, תרגם ועיבד אריה זקס.
עיריית ירושלים אסרה על הצגתו באולם "בית העם" בלחץ הסיעות הדתיות במועצת העיר, מאחר במהלך ההצגה כלל קטעי עירום, בהם הופיעה יחד עם שחקניות אחרות.
בשנת 1972 שיחקה במחזה "המשיח: עלייתו ונפילתו של שבתי צבי", שכתב וביים יוסף מונדי.
בנוסף שיחקה בסרט האמריקאי שצולם בישראל "אנא, לחש את שמי" (1970) (שבאנגלית נקרא: "To Catch a Pebble"), ושבוים על ידי ג'ים קולייר ובסרט הקנדי-צרפתי שגם צולם בישראל "שבע פעמים ביום" (שבצרפתית נקרא: "7 fois...
במחצית שנות ה-70 השתלבה בעולם העיתונות, כשהחלה לכתוב למגזין הנשים "את" מלונדון.
עם חזרתה ארצה, השתלבה בשבועון החדשות "העולם הזה", בו בלטה במדור הראיונות "מה הם אומרים" שבמסגרתו ראיינה באפריל 1979 את מוחמד עלי, אלוף העולם באגרוף.
בתמונתם המשותפת בעיתון נראתה ישי-לוי מכה באגרופה את מוחמד עלי.
בסוף 1978 החלה להגיש תוכנית אישית ברדיו "קול השלום" של אייבי נתן.
ביוני 1982, בעיצומה של מלחמת לבנון, עוררו בכירי "העולם הזה" ישי-לוי, אורי אבנרי וענת סרגוסטי סערה, כאשר נפגשו עם ראש אש"ף יאסר ערפאת בביירות הנצורה.
פגישה זו ידועה כפגישה הראשונה של ישראלים בכלל, ועיתונאים ישראלים בפרט, עם ערפאת, וזהו הראיון הראשון שהתפרסם עמו.
בעקבות מפגש זה, נחקק החוק האוסר מפגש של ישראלים עם אנשי אש"ף.
בעת הפגישה ביקשה להיפגש עם הטייס השבוי אהרון אחיעז, הבכיר בשבויי מלחמת לבנון הראשונה, והביאו דרישת שלום חיה ומכתב לבני משפחתו ממנו.
במקביל ובהמשך לעבודתה כמראיינת ראשית של "העולם הזה" בין השנים 1980–1985, עבדה בירחון "מוניטין".
שם פורסם הראיון שקיימה ב-1981 עם יו הפנר, הבעלים והמפיק של המגזין הארוטי "פלייבוי" שהתקיים באחוזת פלייבוי.
בשנת 1985 עברה לעיתון "חדשות" של קבוצת הארץ, במסגרתו קיימה סדרת ראיונות בחוות שקמים עם לילי שרון, רעייתו של אריאל שרון, בהם הריאיון בו חשפה את הערצתה ואהבתה הרבה לאריאל שרון באמירה "אני הגיישה של שרון".
עם סגירת העיתון "חדשות" עבדה ישי-לוי ככתבת חוקרת תוכנית הטלוויזיה הדוקומנטרית "רשת חוקרת" וכן במגזין סופהשבוע בעיתון הכלכלי "טלגרף".
במחצית שנות ה-90 החלה לשמש ככתבת ראשית במגזין "עולם האישה", בו החלה לכתוב את מדור התיירות "סתלבט".
בתחילת שנות ה-2000 הגישה פינות תיירות בתוכניות "שישי וחצי" עם עינת ארליך, "נשים קטנות" עם הילה אלפרט ואלימור זילברמן בערוץ 2, ו"אודטה" עם אודטה שוורץ בערוץ 10, ופינות תיירות שהגישה באתר האינטרנט "חיים טוב".
בשנת 1997 יצא לאור ספרה "שטראוס, סיפור של משפחה ותעשייה", בהוצאת כתר, על משפחת שטראוס, מקימי חברת שטראוס.
בשנת 2006 הוציאה ישי את ספר התיירות "צימרים - צפון", ובשנת 2007 את המשכו, "צימרים - דרום ומרכז", שניהם בהוצאת מודן.
בשנת 2009 יצא ספרה הרביעי, "החיים הטובים בישראל" בהוצאת "דולצ'ה ויטה".
ספר המוגדר כמדריך שימושי לחוויית החיים הטובים.
בשנת 2013 יצא לאור הרומן הראשון שלה, "מלכת היופי של ירושלים", בהוצאת מודן.
ישי-לוי פרסה בספרה את המסורות, המנהגים והביטויים שהיו נהוגים בביתה ובמשפחתה הס"ט.
נמכרו כ-200 אלף עותקים שלו, והוא תורגם ל-17 שפות; בהן אנגלית, גרמנית, איטלקית וטורקית.
בשנת 2021 עלתה לאוויר בערוץ "Yes Drama" סדרת הטלוויזיה "מלכת היופי של ירושלים", המבוססת על הספר.
בשנת 2019 יצא לאור הרומן השני שלה, "אישה מעבר לים", בהוצאת מודן.
בשנת 2025 ראה אור ספרה "שמור אותי בלב שלך".
נישואיה הראשונים של ישי-לוי היו למפיק מיכה שרפשטיין.
בשנים 1985–1995 הייתה נשואה לעיתונאי גדעון לוי, ונולדו להם שני ילדים.
לאחר שאחד מילדיהם נפטר בינקותו, אימצו השניים בן.
בתחילת המאה ה-21 שימשה כדוברת קבוצת "פיזיקל אימורטליטי" בישראל, בראשות רעיה שטראוס ובעלה שמואל בן-דרור, קבוצה בינלאומית של אנשים המאמינה בחיי נצח.
שטראוס: סיפור של משפחה ותעשייה (ירושלים: הוצאת כתר, 1997) -
צימרים: חדרי אירוח, טיולים, מסעדות, ילדים: צפון (הוצאת מודן, 2006) -
צימרים: חדרי אירוח, טיולים, מסעדות, ילדים: דרום - מרכז (הוצאת מודן, 2007)
החיים הטובים בישראל - חוויות, צבעים וטעמים (הוצאת דולצ'ה ויטה, 2009)
מלכת היופי של ירושלים (הוצאת מודן, 2013) -
אישה מעבר לים (הוצאת מודן, 2019)
שמור אותי בלב שלך (הוצאת מודן, 2025)
שרית קראוס (נולדה ב-1960) היא פרופסור וראש תחום בינה מלאכותית במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן, מרצה שלא מן המניין באוניברסיטת מרילנד וכלת פרס א.מ.ת.
לשנת 2010. ידועה בעיקר בזכות עבודתה בתחומי מערכות מרובות סוכנים (כולל אנשים ורובוטים), משא ומתן אוטומטי ולוגיקות לא מונוטוניות.
כיהנה כדקנית הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן מיולי 2023 ועד 2025.
קראוס נולדה בירושלים ליעקב ומאירה בלוך, וגדלה בשכונת נווה שאנן שבחיפה.
למדה בתיכון עירוני ו' בחיפה, ושירתה בשירות לאומי בשכונת בקעה בירושלים.
בעלת תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב (1982), תואר שני (1983) ותואר דוקטור (1989) במדעי המחשב, בהנחיית דניאל להמן, מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר קבלת תואר דוקטור שהתה שנתיים כפוסט-דוקטורט באוניברסיטת מרילנד, בקולג' פארק.
ב-1991 הצטרפה לסגל של אוניברסיטת בר-אילן.
ב-2021 נבחרה להיות חברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
יסדה את תחום המחקר של מערכות אוטומטיות שמקיימות משא ומתן עם אנשים.
עבודותיה מהוות בסיס למחקרים של חוקרים נוספים.
הכניסה לתחום של מערכות מרובות סוכנים את האספקט של אינדיבידואליזם, בכך שפיתחה פרוטוקולים ואסטרטגיות לסוכנים אינדיבידואלים הצריכים לשתף פעולה.
עבודותיה בתחום של משא ומתן אוטומטי בין סוכנים ממוחשבים מהוות פריצת דרך בתחום.
פיתחה לראשונה אלגוריתמים ליצירת קואליציות בין מערכות ממוחשבות.
המודל לפעילות שיתופית, SharedPlans, שפיתחה עם פרופסור ברברה גרוס מאוניברסיטת הרווארד, השפיע רבות על המחקר והמימוש של מערכות שיתופיות.
המודל כולל מפרט פורמלי לעיצוב של סוכנים היכולים לשתף פעולה ומהווה תשתית לחקירת שאלות בסיסיות בנושא שיתוף פעולה.
תרמה לפיתוח אלגוריתמים לשבירת שיגרה בסביבות של משאבים מוגבלים.
אלגוריתמים אלו שימושיים במיוחד בתחום האבטחה.
לדוגמה, בתחום הרובוטיקה, הנחתה פרופ' קראוס (יחד עם פרופ' גל קמינקא) את עבודת הדוקטורט של ד"ר נעה אגמון, שפתחה תחום חדש של פטרול יריבי (כלומר פטרול רובוטים בסביבה עם יריב שמנסה להערים עליהם).
דוגמה נוספת: בתחום בדיקות פתע פיתחה עם שותפים מלוס אנג'לס מודל המבוסס על תורת המשחקים שמומש במערכת בנמל התעופה שם ושיפר משמעותית את יכולות האבטחה של שדה התעופה.
עבודה זו זכתה בפרסים רבים.
בכל העבודות הכניסה גם את המודל האנושי של היריב.
עבודתה עם להמן ומגידור על היסקים לא מונוטוניים השפיעה רבות על המחקר בתחום ומהווה תשתית להשוואה בין מערכות היסק.
יחד עם ד"ר אריאל רוזנפלד, השתתפה בפיתוח תוכנה לזיהוי אזורים מועדים לתאונה בכבישי ישראל.
בתחום הבינה המלאכותית קיבלה ב-1995, את פרס "מחשבים ומחשבות".
ב-2002 נבחרה כעמיתה של האגודה האמריקאית לבינה מלאכותית (AAAI Fellow), ב-2008 כעמיתה של האגודה האירופית לבינה מלאכותית (ECCAI Fellow) וב-2015 נבחרה כעמיתה של ACM.
ב-2020 זכתה בפרס ACM על תרומה לבינה מלאכותית.
בתחום מערכות מרובות סוכנים, קיבלה ב-2007 את שני הפרסים החשובים ביותר: ACM/SIGART Autonomous Agents Research Award, וביחד עם ברברה גרוס קיבלה את פרס המאמר המשפיע ביותר.
ב-2014 קיבלה שנית ביחד עם און שחורי את פרס המאמר המשפיע ביותר.
ב-2009 קיבלה פרס הוקרה של עיריית לוס אנג'לס על תרומתה לאבטחת העיר, וב-2010 נבחרה כאשת השנה של "אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית", וכן קיבלה את המענק היוקרתי של ADVANCED ERC.
ב-2012 נבחרה לחברה באקדמיה אירופיאה.
ב-2023 זכתה בפרס IJCAI (International Joint Conferences on Artificial Intelligence) למצוינות מחקרית בתחום הבינה המלאכותית לאור עבודתה החלוצית בתחום האינטראקציות בין סוכנים בעלי עניין עצמי (self-interested agents), יצירת שדה של משא ומתן אוטומטי, ופיתוח שיטות ליצירת קואליציות וצוותי עבודה, הן כמודלים פורמליים והן כיישומים בעולם האמיתי.
ב-1981 נישאה לרב יצחק (עופר) קראוס, פרופסור ולשעבר ראש מכללת הרצוג בגוש עציון.
לזוג חמישה ילדים, מתוכם 2 מאומצים והם מתגוררים בגבעת שמואל.
שרית שפירא (1957 - נובמבר 2018) הייתה אוצרת ישראלית ומרצה לאמנות מודרנית בבצלאל בירושלים.
שפירא סיימה בשנת 1987 תואר ראשון בתולדות האמנות מאוניברסיטת תל אביב.
והייתה תלמידתו של פרופ' מוטי עומר משם החלה למסלול ישיר לדוקטורט.
בשנת 1989 החלה ללמד היסטוריה ותאוריה של אמנות מודרנית ועכשווית ב"בצלאל", ירושלים, ובבתי הספר לאמנות "קלישר" ו"קמרה אובסקורה" בתל אביב.
בשנת 1999 המשיכה ללמד תאוריה בתואר שני בבצלאל.
בשנת 1997 נבחרה כאוצרת המחלקה לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל.
ובשנת 2002 החלה לעבוד כ"אוצרת עמיתה" של אותה המחלקה.
בשנת 2007 החלה בהקמת חלל לאמנות R69, מטרת החלל להיות לא מסחרי ולעסוק באמנות עכשווית, שמו נובע ממיקומו בשדרות רוטשילד 69 בתל אביב, ולהקים מגזין חדש לאמנות.
משנת 2008 שפירא שימשה אוצרת ומנהלת של אוסף יגאל אהובי לאמנות עכשווית בינלאומית.
במסגרת עבודתה היא שימשה כשופטת ב"פרס האמן המבטיח" שניתנה כל שנה מטעם האוסף ביריד "צבע טרי".
שפירא כתבה במגזיני האמנות: "סטודיו", "עיתון 77" ו"משקפיים", ובמדורי התרבות ב"ידיעות אחרונות".
נפטרה בנובמבר 2018, לאחר מאבק של שלוש שנים במחלת הסרטן.
שפירא הייתה בת זוגו של הקולנוען עמית גורן, ולהם שלושה ילדים.
1991 - "מסלולי נדודים" : תערוכה שעסקה במוטיב הנוודות באמנות הישראלית.
בתערוכה הוצג פסל נמרוד בגובה הרצפה, על גבי משטח עץ.
1994 - "טרנזיט", במסגרת פתיחת אירועי ארט פוקוס בהתחנה המרכזית החדשה של תל אביב
1995 - "אביבית" : בהשתתפות אבנר בן גל ואוהד מרומי כחלק מסדרות תערוכות לאמנות צעירה, מוזיאון ישראל.
ובאותה השנה אוצרת גם את התערוכה "חורים שחורים המקום הלבן" שהופיעה בבואנוס איירס, ארגנטינה ובביאנלה הבינלאומית לאמנות בסאו פאולו, ברזיל.
1996 - בהשתתפות ח'ליל רבאח וסוג'י אריושי
1996 - "גרר...", בהשתתפות סיגלית לנדאו וגיא בר אמוץ, מוזיאון ישראל.