tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2003 עלה בחנוכה המחזמר "תום סוייר והאקלברי פין" שכלל גם סרטוני תלת מימד בה שיחקו תום אבני כתום סוייר, חני נחמיאס כדודה פולי, עודד מנשה כהאקלברי פין, יעקב כהן כג'ים הכושי, ואגם רודברג כבקי.
הרפתקאותיו של סופר בלש הוא סרט הרפתקאות בלשי מונפש משנת 1986, שהופק על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני והופץ על ידי סרטי וולט דיסני.
זהו הסרט באורך מלא ה-26 של דיסני והוא בוים על ידי ג'ון מסקר, רון קלמנטס, דייוויד מישנר ובארני מאטינסון (במלאכת הבימוי הראשונה שלהם).
כל הדמויות הראשיות הן עכברים וחולדות החיים בלונדון הוויקטוריאנית.
הסרט מבוסס על ספרה של הסופרת איב טיטוס "בזיל מרחוב בייקר" , ונשען רבות על דמותו ועלילותיו של שרלוק הולמס.
טיטוס קראה לדמות הראשית על שם השחקן בזיל רת'בון, שנודע בעיקר בזכות תפקידיו כשרלוק במספר סרטים (גם בסרט זה נעשה שימוש בקולו לדמותו של הולמס, מתוך קלטת קול על "אגודת אדומי השיער" משנת 1966, 19 שנים לאחר מותו).
שרלוק הולמס השתמש בשם "בזיל" כשם בדוי לעצמו בסיפורו של ארתור קונאן דויל "פרשת פיטר השחור" .
הסרט הופץ לבתי הקולנוע ב-2 ביולי 1986, וזכה לביקורות חיוביות ולהצלחה כלכלית, בניגוד חד להכנסות הנמוכות בקופות לסרט ההנפשה הקודם של דיסני, "הקדירה השחורה" (1985).
ואכן, הצלחתו של הסרט באותה עת נזקפה לזכותו בשמירה על אולפני ההנפשה של וולט דיסני כעסק חי לאחר הכישלון של הסרט הקודם על ידי חידוש אמון ההנהלה העליונה במחלקה זו, ובכך הכינה את הקרקע לרנסאנס של דיסני כאשר סרטי הנפשה באורך מלא הפכו למוצר המכניס והריווחי ביותר של התאגיד.
העלילה עוקבת אחר בלש-עכבר בשם בזיל, שחי במאורה קטנה ברחוב בייקר 221 ב' (ביתו של שרלוק הולמס) אשר מנסה לפתור, ביחד עם עוזרו דוסון, את תעלומת חטיפתו של יצרן צעצועים במרדף אחר אויבו המושבע, ראטיגן.
מדבביםדמויותאודותהערותבארי אינגהאםבזילעכבר בלש מוכשר ומחונןאינגהאם דיבב גם את בארתולומיאו - משרתו השיכור של ראטיגןוינסנט פרייספרופסור ראטיגןהאויב המושבע של בזילואל בטיןרב-סרן ד"ר דייוויד ק.
דוסוןשירת בעבר בצבא הבריטי באפגניסטן.
בסופו של דבר הוא הופך למקורבו, חברו והביוגרף האישי של בזיל.
דוסון משמש גם כדמות המספרבטין דיבב גם את אחד הבריונים של ראטיגןסוזן פולאצ'קאוליביה פלאברשםעכברה סקוטית צעירה המבקש את עזרתו של בזיל במציאת אביהקנדי קנדידופידג'טעטלף מבולבל ויד ימין של ראטיגן.
אוהד שחר – ד"ר דוסון / ד"ר ווטסון
אלי גורנשטיין / אסף דגני – ראטיגן
יואב בר-לב – מר פלאברשם / שרלוק הולמס / דמויות שונות
שמחה ברבירו – פידג'ט / דמויות שונות
יעל עמית – מלכת עכבריה / גברת ג'ודסון
שירלי לילו – מיס קיטי מאוס / קליינטית
גילן שחף – דמויות שונות
הרעיון לעשות סרט הנפשה על שרלוק הולמס המשלב בעלי חיים נדון לראשונה במהלך ההפקה של "הרפתקאות ברנרד וביאנקה" (1977).
הקרדיט שייך לאמן הפריסה הוותיק ג'ו הייל, שהציע לעבד את סדרת ספרי הילדים "בזיל מרחוב בייקר" מאת איב טיטוס, אך הפרויקט נפל בין הכיסאות בגלל קווי הדמיון ל"הרפתקאות ברנרד וביאנקה".
בשנת 1982, רון קלמנטס הציע לעבד את סדרת ספרי הילדים לסרט הנפשה באורך מלא, ויחד עם אמן הסיפור פיט יאנג, הרעיון הוצג לנשיא דיסני רון מילר שאישר את הפרויקט.
מוקדם יותר בקריירה שלו, קלמנטס יצר סרט הנפשה קצר באורך 15 דקות אודות שרלוק הולמס.
מכיוון שהאנימטורים לא היו מרוצים מהכיוון אליו הוביל הסרט "הקדירה השחורה", "בזיל מרחוב בייקר" אושר כפרויקט חלופי.
בארני מאטינסון וג'ון מסקר הוקצו כבמאים ראשיים בעוד דייוויד מישנר צורף גם כבמאי שותף.
מילר שימש כמפיק של הסרט.
הרעיון הראשוני עבור הקורבן היה עבור אוליביה - אז דמותה הייתה בוגרת ומושא אהבה פוטנציאלי לד"ר דוסון, אך מילר הציע שהדמות תהיה "ילדה קטנה, מישהי שהם [הקהל] יכולים לרחם עליה".
אחת הדמויות שנשמטו הייתה יונה מלשנית (משחק מילים באנגלית ל-"stool pigeon") שתמיד הסתובבה בארמון בקינגהאם ונתנה לבזיל מידע אודות תככים ומעשי נוכלויות.
הכותבים השמיטו את הדמויות שבזיל נעזר בהן כדי שהוא יפענח דברים בעצמו.
עם עזיבתו של מילר בשנת 1984, הדירקטוריון מינה את מייקל אייזנר, שהתפטר באותה העת מסרטי פרמאונט, להיות המנכ"ל החדש של החברה.
אייזנר גייס את ראש מחלקת ההפקה הקודם ג'פרי קצנברג להיות יו"ר האולפן בחטיבת הסרטים של דיסני.
לאחר הקרנת הסיפור של הסרט, אייזנר וקצנברג התלוננו על הקצב האיטי של העלילה והורו לשכתב אותו מחדש לפני תחילת מלאכת ההנפשה.
למרות שההפצה המיועדת נקבעה לחג המולד 1987, מייקל אייזנר קיצץ את תקציב ההפקה המיועד - 24 מיליון דולר - בחצי, כאשר הוא קיבל אור ירוק עם 10 מיליון דולר, תאריך ההשקה הועבר ליולי 1986, דבר המעניק לצוות ההפקה שנה אחת להשלים את הסרט.
כדי להחליף את מילר שהיה מפיק, יו"ר סרטי ההנפשה, רוי א.
דיסני, הקצה את מאטינסון לתפקיד הבמאי/מפיק, אך האחרון מצא את שתי המשימות קשות מדי והחליט להישאר כמפיק בלבד.
מסקר ומישנר נשארו כבמאים, אבל עקב לוח הזמנים המקוצר של ההפקה, קלמנטס הפך לבמאי נוסף.
בעקבות הפגנת ביצועי הכנסות ברמה נמוכה מהמצופה של הסרט "שרלוק הולמס הצעיר" (1985) של פרמאונט/אמבלין, אייזנר החליט לשנות את שמו של הסרט מ-"Basil of Baker Street" (בזיל מרחוב בייקר) ל-"The Great Mouse Detective" (סופר בלש עכבר), בתחושה שהשם "בזיל" היה "אנגלי מדי".
כותרים גנריים אלו יהפכו מאוחר יותר לקטגוריה בשעשועון "ג'פרדי!".
לאחר שורה של שחקנים אמריקאים ובריטים שנגשו עבור תפקידו של בזיל, השחקן בארי אינגהאם זכה בתפקיד תוך שש דקות מהאודישן שלו.
ואל בטין היה בחירתו הראשונה של רון קלמנטס עבור התפקיד של ד"ר דוסון.
עבור אוליביה, סוזן פולאצ'ק נבחרה על פני מאות מועמדות אחרות ואילו אלן יאנג, שדיבב את סקרוג' מקדאק ב"חג שמח מיקי מאוס", נבחר לדבב את אביה היריאם בגלל המבטא הסקוטי האותנטי שלו.
כאשר יוצרי הסרט צפו בסרט הקומדיה "שמפניה לקיסר" משנת 1950, כדי לבחון את הופעתו של רונלד קולמן כמודל אפשרי לבזיל, הם החליטו מיד ללהק את וינסנט פרייס, שגם כיכב בסרט, בתור ראטיגן.
כשחקן ותיק עם רזומה של חמישים ושתיים שנה, פרייס היה מוכן לעשות אודישן לתפקיד ואף ציין כי "אם מישהו מלבד דיסני היה מבקש ממני, הייתי נעלב".
לאחר מבחן קול, אמן הדיבוב הוותיק קנדי קנדידו הקליט בשעה אחת את הדיאלוגים שלו עבור דמותו של פידג'ט.
כדי להגביר את גובה הצליל, קלטת הדיבוב שלו הואצה.
הקול הטבעי של קנדידו נשמע בסצנת המסבאה כשאחד העכברים צועק על הדיונון.
בזיל עוצב לראשונה על פי בינג קרוסבי, אבל האנימטורים בסופו של דבר לקחו השראה מלסלי הווארד.
בתחילה, דמותו של ראטיגן עוצבה באופן רזה ודמוי עכברוש.
לאחר הקרנת "שמפניה לקיסר", האנימטור גלן קין ציין שבעקבות הליהוק של פרייס, "הקול והגישה רבי ההבעה שלו נתנו לנו השראה להמשיך ולעצב מחדש את הדמות".
בנוסף, במהלך פגישה אחת, גלן קין החליט לבסס את הגזרה של ראטיגן על מנכ"ל דיסני דאז, רון מילר, שהיה שחקן פוטבול לשעבר בלוס אנג'לס ראמס.
יתר על כן, קין הרים את אישיותו כשהוא נובר ב"תמונות של אנשים מלונדון במאה ה-19, של עובדי רכבות, והיה בחור אחד שעישן סיגר - היה לו כובע צילינדר ופשוט היה משהו בבחור הזה - הראטיגן הזה...
העכברוש הזה עם הסיגר, לבוש מהמסד ועד הטפחות, הוא היה חד ומושלם - הוא חולדת ביוב הלבוש כמו מלך והוא חי כמו מלך!".
האנימטורים המפקחים הבאים כללו את מארק הן עבור בזיל, הנדל בוטוי עבור דוסון, רוב מינקוף עבור אוליביה, אנדראס דג'ה עבור המלכה עכבריה, ראובן אקינו עבור גברת ג'ודסון, ומייק גבריאל עבור טובי ופליסיה.
סצנת הגמר המקורית הייתה אמורה להתרחש על מחוגיו של הביג בן כאשר ראטיגן בסופו של דבר נופל אל מותו.
עם זאת, האנימטור מייקל פראסה ניגש למסקר עם הרעיון להציג מחדש את הקרב הסופי באופן כזה שהדמויות יפרצו לתוך הביג בן כאשר גלגלי השיניים של השעון מהווים איום נוסף, מסקר הסכים לרעיון הזה.
ההשראה של פראסה לסצנה זו הייתה סרט האנימה היפני, "לופן השלישי: טירתו של קליוסטרו" (1979), סרט הביכורים של האנימטור הייאו מיאזאקי שהוא חלק מזיכיון "לופן השלישי"; הסרט, שפראסה היה מעריץ שלו, הציג סצנת שיא שכללה מספר דמויות בינות גלגלי שיניים ענקיים בתוככי מגדל שעון.
פראסה וצוותו נשלחו ללונדון לסקירה בווידאו וקיבלו גישה חסרת תקדים לתוך מערכת השעון של הביג בן.
מכיוון שהפעמונים היו מצלצלים בכל רבע שעה, הצוות השלים את המחקר תוך שעה אחת.
האנימטורים פיל ניבלינק וטד גילו בילו חודשים בעיצוב החלק הפנימי של הביג בן, כאשר כל גלגל שיניים הופק כמודל wireframe בגרפיקה ממוחשבת שהודפסה ומוקמה על גבי תאי הנפשה שעליהם נוספו הצבעים והדמויות.
סצנת השיא בעלת שתי הדקות השתמשה אפוא ב-Computer-generated Imagery (CGI), מה שהפך אותו לסרט דיסני הראשון שעשה שימוש נרחב בהנפשה ממוחשבת, עובדה בה השתמשה דיסני כדי לקדם את הסרט במהלך שיווקו.
הסרט היה העבודה האחרונה שהציג את אריק לארסון כיועץ ההנפשה לפני פרישתו.
לארסון היה האחרון מבין תשעת הזקנים של דיסני, הקבוצה שהגדירה חלק ניכר מבימוי הסרטים של דיסני מאז שנות ה-30. כמחווה, דמותו של ד"ר דוסון עוצבה על פי לארסון.
במהלך ההקרנה הראשונית בבתי הקולנוע, את הסרט ליווה הסרט הקצר, "מנקי השעון".
לאחר ההוצאה המחודשת לבתי הקולנוע בפברואר 1992, הסרט שוחרר ב-VHS ולייזרדיסק ביולי 1992. המכירות הוכנסו להשהיה זמנית ב-30 באפריל 1993. הוא הופץ שוב ב-VHS ב-3 באוגוסט 1999 (שהכיל גם משחק בתוכו) וב-DVD בשנת 2002 עם סרט קצר של מייקינג אוף.
בבריטניה, הוא הופץ לראשונה ב-VHS בשנת 1992 ושוב בשנים 1993 ו-1995.
בשנת 1987, הסרט הופץ בישראל עם תרגום בכתוביות תחת עבודתה של שפרירה זכאי.
שנה לאחר מכן, ב-1988, הוצאת יבנה הוציאו לאור את ספר הילדים בזיל הבלש הגדול, שהכיל את עלילת הסרט לצד איורים.
כמו כן, בנוסף לשמו המקורי של הסרט, הוא ידוע בארץ גם בשם עלילות סופר בלש.
עד לשנת 2023, הסרט היה מבין סרטי ההנפשה באורך מלא היחידים של אולפני ההנפשה של וולט דיסני שלא דובב לעברית.
על פי שפרירה זכאי, במאית הדיבוב של רוב סרטי דיסני עד שנת 2008, הסרט כמעט ודובב בשנות התשעים, אך דיסני עצרו את המשך ההפקה.
הסרטים הנוספים שלא דובבו בנוסף אליו הם "סלודוס אמיגוס", "הבה לי מוזיקה" ו"עת הזמיר".
ב-4 באפריל 2023, עלה הסרט לראשונה בדיבוב לעברית בספק שירותי הזרמת המדיה דיסני+.
הסרט דובב באולפני דאבי דאב כשעל מלאכת בימוי הדיבוב הייתה אחראית ענת ניב.
הסרט קיבל דירוג "שני אגודלים למעלה" ממבקרי הקולנוע ג'ין סיסקל ורוג'ר איברט.
בביקורת המודפסת שלו עבור שיקגו טריביון, סיסקל שיבח את הסרט בהתלהבות כ"סרט ההנפשה הבלתי נשכח מזה 25 שנה" ש"משוטט בהיקף רגשי נרחב, לוקח אותנו מחמוד למפחיד, מהכרה לפלא".
כמו כן, בביקורת המודפסת שלו עבור שיקגו סאן-טיימס, איברט העניק לסרט שלושה כוכבים מתוך ארבעה ושיבח את ההנפשה של הסרט והשווה את הסרט לתקופת תור הזהב של דיסני.
הוא סיכם ש"התוצאה היא סרט כמו 'הרפתקאותיו של סופר בלש', אשר נראה מונפש יותר מכל סרט אחר ב-30 שנה האחרונות".
במגזין Time Out הלונדוני נכתב, "כרגיל עם הפילם נואר [...] זה הנבל שגונב את ההצגה והאחד שזוכה לאהדה במהלך הקרב עוצר הנשימה במרומי גלגלי השיניים והרצ'טים של הביג בן".
נינה דרנטון מהניו יורק טיימס החמיאה בכך ש"הגיבורים מעניינים וקוסמים, לנבלים יש את הניצוץ המיוחד הזה של דיסני - נבלים הומוריסטים שבאמת נהנים להיות מרושעים - והתסריט שנון ולא רגשני יתר על המידה".
ז'והנה שטיינמץ, גם משיקגו טריביון, דירגה את הסרט בשלושה וחצי כוכבים (מתוך ארבעה) וכתבה "הסרט הזה נחמד, נחמד, נחמד, אבל זה דרגת נחמד גבוהה יותר מ"הרפתקאות ברנרד וביאנקה" (1977) ו"השועל והכלבלב" (1981).
המפתח להנפשת דיסני טובה הוא אופי והבעת פנים, וסרט זה שופע בשניהם".
באתר הביקורות Rotten Tomatoes הסרט קיבל דירוג חיובי של 80% עם דירוג ממוצע של 7.1/10 על סמך 25 ביקורות.
הקונצנזוס באתר על הסרט מציין כי "'הרפתקאותיו של סופר בלש' אולי לא מדורג עם הקלאסיקות של דיסני, אך זהו סרט חביב ומשעשע עם כמה סצנות ויזואליות בסגנון אפל".
Metacritic העניק לסרט ציון של 73 על סמך 13 ביקורות, מה שמציין "בדרך כלל ביקורות חיוביות".
מבקר ההנפשה צ'ארלס סולומון סיווג אותו כאחד מסרטי ההנפשה הטובים ביותר של שנות ה-80, תוך שהוא מבליט את עבודתו של קין על דמותו של ראטיגן.
הסרט הכניס כ-50 מיליון דולר ברחבי העולם (מול תקציב של למעלה מ-14 מיליון דולר) במהלך יציאתו לאקרנים.
הצלחתו הרווחית של הסרט, לאחר הביצועים הנמוכים של קודמו, העניקה ביטחון להנהלה החדשה של דיסני בחיוניות של מחלקת ההנפשה שלהם, אם כי היא נעקף בקופות על ידי "פייבל והחלום האמריקאי".
הסרט קיבל כותרת חדשה בשם "The Adventures of the Great Mouse Detective" כאשר הופץ מחדש ב-14 בפברואר 1992, שם הכניס 13,288,756 דולר.
הסרט זכה בממוצע של 38.7 מיליון דולר באמריקה הצפונית עם הפצתו המקורית והוצאתו המחודשת.
בזיל ופרופסור ראטיגן היו דמויות בקבלת הפנים בפארקי דיסני, עד ששניהם הוצאו מכלל שימוש לאחר 2004.
בסדרת הטלוויזיה "Darkwing Duck" מופיע פסל קטן בדמותו של בזיל.
לחלק מהדמויות מהסרט יש הופעות קמע חוזרות בסדרת הטלוויזיה "בית העכבר".
פרופסור ראטיגן הוא אחד הנבלים עם תפקיד מרכזי בסרט האנתולוגיה "Once Upon a Halloween" משנת 2005. הוא גם אחד הנבלים במשחק הלוח Disney Villainous.
בזיל מופיע כדמות שניתן לשחק במשחק הווידאו Disney Heroes: Battle Mode משנת 2018.
בנוסף, לכבוד יום השנה ה-75 של מיקי מאוס בשנת 2004, תוכנן סרט תחת הכותרת "The Search for Mickey Mouse" (החיפוש אחר מיקי מאוס), בו מיקי נחטף על ידי כוחות לא ידועים, מה שמאלץ את מיני מאוס לגייס את בזיל כדי לחקור את היעלמותו.
עם זאת, הפרויקט בוטל לאחר שסבל מבעיות תסריט.
הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר הוא סרט קולנוע מוזיקלי אוסטרלי מ-1994. סיפור העלילה הקומי-דרמטי מתרכז בקורותיהם של שתי דראג קווינס וטרנסג'נדרית הנוסעים יחד בספר האוסטרלי בדרך מסידני לאליס ספרינגס באוטובוס לו הם קראו "פריסילה".
בסרט כיכבו הוגו ויבינג (טיק/מיצי), גיא פירס (אדם/פלישיה), וטרנס סטאמפ (ברנדט/ראלף), והוא בוים על ידי סטיבן אליוט (Stephan Elliott).
"הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" זכה בפרס אוסקר ופרס באפט"א עבור התלבושות.
מלבדם, זכה הסרט ב-7 פרסים ו-16 מועמדויות ברחבי העולם.
בשנת 2006 עובד הסרט למחזמר באותו השם המופיע על במת ה-Star City Casino שבסידני וב-2009 עלה גם על בימות תיאטרון פאלאס בלונדון.
בתחילת הסרט מקבל אנתוני (טיק) בלרוז, דראג קווין הידוע גם כמיצי דל ברה, הצעה להופיע בקזינו באליס ספרינגס, עיירה רחוקה השוכנת במרכז אוסטרליה.
השלושה שוהים זמן רב באוטובוס שנצבע בצבע לבנדר (גוון של ארגמן), ובו הם מבלים בשיחות על עברם, על להקת אבבא, ואף בשירה, בין השאר של "הבה נגילה".
במהלך הדרך מסידני לאליס ספרינגס עוברים השלושה אירועים רבים במסעם באזורים הכפריים של אוסטרליה.
הם נתקלים בעמדות שליליות כלפי העדפותיהם המיניות, באלימות מינית ובשיבושים באוטובוס המונעים מהם להמשיך בדרכם כראוי.
שיבושים אלה מביאים לפגישה עם אבוריג'ינים במדבר, המצטרפים אל השלושה בביצוע שירה הידוע של גלוריה גיינור "I Will Survive" וגם להיכרות קרובה עם מכונאי האוטובוס, בוב, הנשוי לכלה-בהזמנה, אישה שהוזמנה עבורו דרך הדואר.
אחד מהרגעים הזכורים בסרט הוא כשבוב וברנדט לנים תחת כיפת השמיים, וברנדט מתעוררת כשפניה מרוחים בעוגה אשר שימשה לה ככרית במהלך הלילה.
בסופו של דבר מגיעים השלושה לאליס ספרינגס כשהם מוכנים להופעה המיועדת בקזינו.
מעט לפני הגיעם למחוז חפצם, מגלה טיק לאדם וברנדט כי הוא נשוי (אך נרמז כי אשתו היא ביסקסואלית), וכי הטיול וההופעה הם למעשה טובה עבור אשתו.
עם הגיעם, ברנדט ואדם מגלים כי לטיק יש גם בן צעיר, מה שגורם להתעלפותה של ברנדט ולחבורה בראשה.
בסופו של הסרט זוכה טיק להכיר את בנו הצעיר.
בתחילה, טיק הסתיר מילדו את עיסוקו, אך האם חשפה אותו כאשר הביאה את ילדם המשותף למופע הדראג של טיק, אדם וברנדט, מה שמוביל להתעלפותו של טיק.
בסופו של הסרט ברנדט נשארת באליס ספרינגס, ואילו הילד חוזר עם טיק לביתו.
הסרט הציג מפגש בין אוכלוסיות שונות שלרוב אינן נפגשות על המסך הגדול, ביניהן דראג קווינס עם אוכלוסייה כפרית ואבוריג'ינים.
דיון נוסף באשר לסרט נגע לליהוק, שהורכב משלושה שחקנים שגילמו בעברם דמויות של גברים קשוחים, ללא זיקה להומוסקסואליות.
עיקר הדיון נגע לשחקן טרנס סטאמפ, הוותיק מבין השלושה, שאף שיחק בתור הנבל (זוד) בסרט סופרמן II.
סרט בעל עלילה דומה, בשם "קדילאק של סופשבוע" בכיכובם של פטריק סווייזי, וסלי סנייפס וג'ון לגויזאמו גרר דיון דומה באשר לליהוק השחקנים.
הפקת סרט זה שיצא לאקרנים ב-1995 החלה באמצע הצילומים של פריסילה, מלכת המדבר.
"הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" הצליח להשיג מעמד של סרט פולחן בקרב קהילות להט"ב.
במהלך טקס סגירת משחקי אולימפיאדת סידני בשנת 2000, הייתה "פריסילה", אליה נלוו מספר דראג קווינס כמחווה לסרט ולקהילה הגאה המקומית, לחלק ממצעד של אייקונים מהתרבות הפופולרית באוסטרליה.
הרפתקאותיו של שרלוק הולמס הוא אוסף של 12 סיפורים בלשיים מאת ארתור קונאן דויל, שבהם מככב הבלש הפרטי שרלוק הולמס.
האוסף אוייר על ידי סידני פאג'ט.
סיפורים אלה הם הראשונים מבין סיפורי הולמס הקצרים שפורסמו במקור כסיפורים בודדים בסטרנד בין יולי 1891 ליוני 1892. הספר יצא לאור בממלכה המאוחדת ב-14 באוקטובר 1892 בהוצאת ג'ורג' ניונס בע"מ ובמהדורה אמריקנית ב-15 באוקטובר על ידי הארפר.
המהדורה הראשונה בשתי המדינות הופצה בכ-14,500 עותקים.
הפצתו של הספר נאסרה בברית המועצות ב-1929 בטענה שהוא מעודד אוקולטיזם, אף על פי שהספר מזכיר מעט, אם בכלל, נושאים קשורים לתורת הנסתר.
הרפתקאותיו של תּוֹם סוֹיֶר הוא רומן אמריקני, מאת מארק טוויין, שפורסם בשנת 1876.
עלילת הספר מתרחשת בשנות השלושים או הארבעים למאה ה-19, בעיירה קטנה בדרום ארצות הברית בתקופה שטרם ביטול העבדות.
תום הוא נער יתום אשר אומץ על ידי דודתו פולי ויחד עם שני ידידיו הטובים האקלברי פין וג'ו הרפר הוא עובר הרפתקאות רבות, בחלקן הגדול מול אויבו "אינג'ן ג'ו" (ג'ו האינדיאני).
תום מאוהב בנערה ששמה בקי תאצ'ר.
הסיפור המרכזי הוא כאשר השלושה מפליגים בסירה לאי שומם וכולם חושבים שהם טבעו.
תום מבקר בחשאי בבית דודתו ושומע שבקרוב יערך הספד לזכרם, השלושה שבים ונכנסים באמצע ההספד להפתעת כולם.
אהובתו, בקי תאצ'ר (בה בחר על פניה של אמי לורנס היפה), בתו של השופט, רבה איתו, ומתפייסת איתו לאחר שהוא חוזר מהאי ואף יותר מאוחר יוצאת איתו להרפתקה במערה ממנה הם בקושי חוזרים.
תום הוא נער שובב, תחמן ומוכשר.
הוא מצליח פעמים רבות להתחמק מבית הספר, ממטלות ומעונשים באמצעות תעלולים, מזימות שונות וקסמו האישי.
לעיתים רבות הוא מתנהג באופן בלתי צפוי וילדותי.
הוא חכם מאוד ובעל חוש הומור.
הוא עושה מעשי קונדס ומחפש הרפתקאות.
פעמים רבות תום מעמיד פני שודד ים מפחיד או כל דבר אחר שעולה על דעתו.
יחד עם חברו האקלברי פין, הוא מבלה את זמנו בבריחה מבית הספר, בדיג, בטיפוס על עצים ובחיפוש הרפתקאות אחרות.
המכירות של הרומן היו בינוניות תחילה, והוא נמכר בפחות משליש ממספר העותקים של ספרו של טוויין "The Innocents Abroad" (לעברית תורגם רק החלק בספר המתייחס למסעות בארץ ישראל והוא נקרא "מסע תענוגות לארץ הקודש").
עם זאת, הרומן נעשה עם הזמן לרב-מכר ואף ליצירתו הידועה ביותר של טוויין, ועוד טרם מותו של זה קנה לו מעמד של קלאסיקה אמריקנית.
דמותו של תום סויר מופיעה גם בספרים הבאים של טוויין:
הרפתקאותיו של האקלברי פין (1884)
הרפתקאות תום סויר מעבר לים (1894)
הספר "הרפתקאותיו של האקלברי פין", בו דמותו של תום סוייר משנית בלבד, נחשב ליצירת מופת ולאחד הרומנים החשובים בספרות האמריקנית.
הספר עובד לסדרות טלוויזיה, מחזות וסרטים רבים.
המהדורה הראשונה של הספר יצאה באנגליה, ושישה חודשים לאחר מכן הופצה בארצות הברית.
בשיטה זו, של פרסום יצירותיו באנגליה תחילה, נהג בדרך כלל טוויין, על מנת להחזיק בזכויות היוצרים על יצירותיו בחבר העמים הבריטי.
במקרה של תום סוייר, הפרש הזמנים בין פרסום הספר באנגליה לבין פרסומו בארצות הברית היה ארוך משצפה.
הדבר גרם לפרסום נרחב של עותקים פיראטיים, אשר טוויין סבר כי גרמו לפגיעה קשה בהכנסותיו מן הרומן.
כשהופץ לראשונה בארצות הברית, נמכר הספר למנויים בלבד.
רק במהדורות מאוחרות יותר הוא הפך זמין לקהל הרחב.
הספר תורגם פעמים רבות לעברית, לרוב בגרסאות מקוצרות או חסרות.
ישראל חיים טביוב (בכותרת "מאורעות תם"), הוצאת תורגמן, אודסה, תרע"א
אוריאל אופק, הוצאת מזרחי, 1969
אהרן אמיר, הוצאת מעריב, 1987
שרון פרמינגר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008. זכתה בעיטור אנדרסן על תרגום זה
יניב פרקש, תרגום מוער, הוצאת אריה ניר, 2009
לי עברון, סדרת הרפתקה, הוצאת מודן ואוקיינוס, 2018
הרפתקאותיו של גדי בן סוסי הוא סרט אילם מונפש ארץ-ישראלי משנת 1931. הסרט הופק על ידי האחים ברוך ויצחק אגדתי, אויר על ידי הצייר והקריקטוריסט אריה נבון, ומלווה בכתוביות מחורזות פרי עטו של אביגדור המאירי.
הסרט נחשב ליצירה המונפשת העברית הראשונה, מלבד סרטון פרסומת לחברת נעליים שנבון ויצחק אגדתי יצרו עוד קודם לכן במשותף.
הסרט מתאר את הרפתקאותיו של בחור ישראלי ממוצא תימני המשוטט ברחבי תל אביב ומחפש פרנסה ואהבה.
הוא הוקרן בראינוע עדן במשך זמן קצר.
השם גדי בן סוסי לקוח מן התנ"ך והוא שמו של אחד משנים עשר המרגלים שנשלחו על ידי משה רבנו לתור את ארץ כנען.
הרפתקאותיו של רבי יעקב (בצרפתית – Les Aventures de Rabbi Jacob) הופץ בישראל גם בשם הקצר רבי יעקב הוא סרט קומדיה צרפתי, בבימויו של ז'ראר אורי ובכיכובו של לואי דה פינס שיצא לאקרנים בשנת 1973. הסרט עוסק בצרפתי גזען וצר אופקים, הנאלץ להתחפש לרב ולהתערות בקהילה היהודית בפריז.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר".
הסרט דובר צרפתית, אך כולל גם סצנות ושורות באנגלית, ערבית, עברית וביידיש.
רבי יעקב (מרסל דליו) הוא מנהיג של קהילה חסידית בניו יורק.
עם פתיחת הסרט הוא נפרד ממשפחתו ומקהילתו, ומכריז כי הוא שב לפריז אותה עזב לפני עשרות שנים, על מנת להשתתף בבר המצווה של אחיינו דוד.
בפריז, מגיע מוחמד לארבי סלימאן (קלוד ז'ירו) אל קפה דה מגו (Les Deux Magots), שנחשב מקום מפגש לאינטלקטואלים ולגולים מרחבי העולם.
סלימאן הוא מנהיג גולה של מדינה ערבית, שהסרט אינו נוקב בשמה.
סלימאן מאוים על ידי אדם בשם קולונל פארס, והוא נמלט אל הרחוב דרך חלון השירותים.
בסמטה ממתינים לו שני אנשים, המכים בו, מכניסים אותו לארגז, ואת הארגז למכונית.
באותו הזמן, באזור כפרי נידח, נוסע התעשיין ויקטור פיבר (לואי דה פינס) בחזרה מחופשה ברכב שעל גגו סירה.
פיבר ממהר לחתונת בתו אנטואנט (מיו מיו), האמורה להתרחש ביום שלמחרת.
אשתו, ז'רמן, ממריצה אותו בטלפון, כי יגיע בזמן.
עקב תאונה נוחת הרכב בלב נהר על גגו, אליו מחוברת סירה הפוכה.
פיבר ונהגו, סלומון, גוררים את הרכב והסירה אל גדת הנהר.
מאחר שהערב יורד, פיבר מורה לסלומון להדליק את אורות הרכב, כדי להקל על הגרר שיזמין למצוא את הרכב ולחלצו.
סלומון מסרב להדליק את אורות הרכב, שכן סלומון הוא יהודי והשבת כבר נכנסה.
פיבר, שמסתבר שהוא גזען, השונא יהודים, כהי עור, וכל מי שאינו צרפתי וקתולי כמותו, מפטר את סלומון, ויוצא לדרכו לחפש עזרה.
פיבר מגיע למפעל נטוש למסטיק.
הוא רואה במפעל את פארס ועוזריו מענים את סלימאן, ועומדים להוציאו להורג.
הוא מנסה להזעיק עזרה, אך מצליח לעורר את תשומת לב החוטפים, היוצאים אחריו במרדף.
סלימאן מצליח להשתחרר, חוטף את אקדחו של אחד החוטפים, ונמלט ביחד עם פיבר אל הסירה.
בחילופי האש בין הצדדים נהרגים שניים מהחוטפים.
לאחר מכן מגיע אל הזירה המפקח אנדריאני, המוצא את הגופות ומסיק כי פיבר הוא טרוריסט מסוכן, וכי הוא שאשם בהרג.
סלימאן מודיע לפיבר כי הוא, סלימאן, חייב לחזור למולדתו על מנת למגר את אויביו ולהיות לראש הממשלה, וכי פיבר חייב להתלוות אליו כבן ערובה.
השניים מגיעים לנמל התעופה אורלי.
בדרך מתקשרת ז'רמן לפיבר, ובלחצו של סלימאן המאיים עליו באקדח מודיע לה פיבר כי הוא עזב אותה לטובת השכנה תרז לה-דוק, וכי הוא בורח לחוץ לארץ.
ז'רמן ממהרת לשדה התעופה על מנת למנוע מבעלה להימלט עם השכנה.
בשדה התעופה קוראת ז'רמן לפיבר בכריזה.
את הקריאה שומע קולונל פארס המחפש את פיבר, וכן המפקח אנדריאני.
מתפתח מרדף במהלכו נכנסים פיבר וסלימאן לשירותי הגברים על מנת להימלט מהמשטרה ומרודפיהם.
בשירותי הגברים הם פוגשים בזוג חסידים.
פיבר וסלימאן מאיימים על החסידים באקדח, ומחליפים עמם את בגדיהם.
כאשר יוצאים פיבר וסלימאן המחופשים לחסידים, מקבלים את פניהם בני משפחתו של רבי יעקב, הבטוחים כי פיבר הוא רבי יעקב שהגיע מניו יורק.
סלימאן מכונה בפיהם "רבי זליגמן".
הם נלקחים אל רחוב רוזייר (Rue des Rosiers) בשכונת המארה באזור המכונה ה"פלעצל", הרובע ההיסטורי של יהודי פריז.
פיבר המחופש לרבי יעקב מברך את הקהל (בתחילה הוא מצטלב, אך לאחר מכן סלימאן נוזף בו והוא מאמץ גינונים של אדמו"ר חסידי), ואף יוצא בריקוד.
נהגו, סלומון, מזהה אותו, אך לאחר שהוא מבטיח לו כי יחזירו לעבודה ויכפיל את שכרו, הוא מוכן שלא להסגירו.
סלימאן, המכונה "רבי זליגמן" חושף בפני השדכנית כי יש לו חולשה לאדומות שער וזו משדכת אותו לנערה יהודייה בשם חנה.
בינתיים, עצרה המשטרה את רבי יעקב האמיתי בחשד שהוא פיבר, אך לאחר שהסתבר כי זקנו אמיתי, ואינו נתלש כשמושכים אותו, המשטרה משחררת אותו, ואנדריאני יוצא אל הרובע היהודי, על מנת לאתר שם את פיבר.
ז'רמן נחטפה על ידי פארס, ומשפיבר מתקשר אליה, היא נאלצת לספר לחוטפים כי הוא ברובע היהודי.
תרז מצליחה להזהיר את סלומון כי שלושת החוטפים בדרך אל פיבר.
בדרך למקום נמצאים גם רבי יעקב האמיתי ועוזרו.
כאשר מגיעים המפקח אנדריאני ואנשיו ראשונים אל בית הכנסת בו נערכת הבר מצווה, אותה מנהל פיבר, הוא רבי יעקב המזויף, סבור סלומון כי המדובר ברוצחים, ומזהיר את באי בית הכנסת בעברית כי הם רוצחים.
הם ממלטים את פיבר וסלימאן, ומכים באנדריאני מכות נמרצות.
בינתיים מגיע רבי יעקב אל הרחוב, אך נחטף על ידי פארס הסבור כי הוא פיבר.
סלומון נותן לסלימאן ולפיבר את האופנוע שלו, והשניים נפרדים בלחיצת יד סמלית, המהווה את אחד משיאי הסרט, המטיף לאחווה בין יהודים וערבים.
פיבר משכנע את סלומון כי הם צריכים להגיע לחתונת בתו של פיבר המתרחשת בבניין האינווליד.
הם שועטים על האופנוע לאורך רחוב ריבולי, ובדרכם הם נפגשים בפארס ואנשיו, החוטפים אותם ומכניסים אותם למכוניתם.
פארס מתכוון לירות בסלימאן, אך אז מגיעה שיחת טלפון משר החוץ של צרפת, המודיע כי אירעה הפיכה נוספת במדינה, וכי סלימאן הוא עתה הנשיא.
פארס מתחנן על חייו, ומקבל מחילה.
המכונית בה נוסעים פארס ואנשיו, רבי יעקב ועוזרו, פיבר וסלימאן, מגיעה אל בניין האינווליד, שם נערכת חתונתה של אנטואנט, לבן של חייל מעוטר ממלחמת העולם השנייה.
במקום מתקיים מסדר בו מקבל שר החוץ את פניו של סלימאן, שהוכרז לנשיא.
אל המקום מגיע המפקח אנדריאני המנסה לעצור את פיבר וסלימאן, אך ננזף על ידי השר.
משפחתו של החתן אינה רואה בעין יפה את חבורת החסידים והערבים עמם הגיע אבי הכלה, פיבר, אל החתונה, והצדדים רבים.
שר החוץ הצרפתי הגיע במסוק, שהרוח ממנו העיפה את ההינומה של הכלה.
כאשר עפה ההינומה מסתבר שלאנטואנט שער ארוך ואדום.
סלימאן מתאהב בה מיד, והשניים יוצאים במסוק אל ארצו של סלימאן, בה הוא אמור לשמש כנשיא.
מרסל דליו – רבי יעקב.
דליו היווה בחירה טבעית לתפקיד הרב השב לפריז לאחר עשרות שנות היעדרות.
דליו היה שחקן בולט בקולנוע הצרפתי של שנות ה-30, אך כיהודי נאלץ עם כיבוש צרפת על ידי הגרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה להימלט להוליווד, בה שיחק בתפקידי משנה.
בהיעדרו, השתמשו הנאצים בדמותו בפוסטרים אנטישמים המציגים את "היהודי הטיפוסי".
קלוד ז'ירו – מוחמד לארבי סלימאן, מהפכן מוסלמי המעוניין למוטט את הדיקטטורה בארצו.
ז'ירו, בעל החזות המזרחית, ידוע בצרפת במיוחד כמדובב.
דמותו של סלימאן אותה שיחק, מבוססת באופן רופף על דמותו של מהדי בן ברקה, כולל הסצנה הארוכה בה נחטף סלימאן בקפה דה מאגו, ומוכנס לתוך ארגז.
לואי דה פינס – ויקטור פיבר, בעל מפעל מצליח שנוהג בקמצנות, אנוכיות וקסנופוביה, שנאלץ ליטול על עצמו את זהותו של רבי יעקב ולהתערות בתוככי הקהילה החסידית, למורת רוחו, לאחר שמוצא עצמו נרדף אחרי רודפיו של סלימאן.
דמותו של פיבר היא חזרה נוספת על דמות הצרפתי העצבני, מהיר החימה והגזען, אותה שיחק דה פינס לאורך הקריירה שלו.
הקומדיה, רבי יעקב, הייתה אחת משורת קומדיות מצליחות ביותר שיצרו דה פינס ואורי החל מאמצע שנות ה-60, לרבות "הקאדילק הלבן" (Le Corniaud; 1965), "ההרפתקאה הגדולה" (La Grande Vadrouille; 1966) ו-"שגעון גדלות" (la Folie Des Grandeurs; 1971), בהן שיחק דה פינס באופן בסיסי את אותה הדמות עצמה.
"רבי יעקב" היה שיתוף הפעולה האחרון של דה פינס ואורי.
מיו-מיו – אנטואנט פיבר, בתו של ויקטור, העומדת לפני נישואיה.
תפקיד קטן זה הוא אחד מתפקידיה הראשונים של מיו מיו, שהגיעה באמצע שנות ה-70 למעמד של כוכבת-על בקולנוע הצרפתי.
עליית הסרט לאקרנים והאירועים הקשורים בו
מספר ימים לאחר יציאת הסרט אל האקרנים בספטמבר 1973, פרצה מלחמת יום הכיפורים.
במאי הסרט, ז'ראר אוּרי, חשש כי ייאמר עליו כי הוא משתמש במלחמה שפרצה, כשפריז הייתה מוצפת בכרזות המראות את לואי דה פינס בלבוש חרדי, לצורך קידום יחסי ציבור לסרטו.
ב-18 באוקטובר 1973, יום הקרנת הבכורה של הסרט, חטפה דניאל קְרָוֵון, אשתו השנייה של המפיק היהודי–צרפתי שגם הפיץ את הסרט, מטוס בואינג 727 שהיה בטיסה פנימית של אייר פראנס מפריז לניס.
קְרָוֵון הייתה כפי הנראה צעירה מעורערת בנפשה, ודרשה כי הפצת הסרט תיאסר, בטענה כי הוא משקף את יחסה החיובי של צרפת, "המשועבדת לכסף", לישראל, וכי הוא אינו פרו פלסטיני.
חמושה ברובה 0.22 ואקדח מזויף, היא דרשה שהמטוס ינחת ב לתדלוק וימשיך משם לקהיר.
לאחר שהסכימה לשחרר את 112 הנוסעים, נורתה קרוון בראש ובחזה במהלך חילופי אש ומתה באמבולנס שפינה אותה לבית חולים.
למרות הטרגדיות שליוו את יציאתו לאקרנים, התקבל הסרט בהצלחה בצרפת ומחוצה לה, והפך לסרט פולחן.
היה זה הסרט הצרפתי המצליח ביותר בשנת 1973, וצפו בו 7.3 מיליון צופים בצרפת בלבד.
בשנת 1975 היה הסרט מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר, אך הפסיד לסרטו של אינגמר ברגמן "תמונות מחיי נישואין".
הסרט נחשב לסרט בעל ראייה חברתית, המתייחס ליחסי יהודים וערבים, ולגזענות, באופן ישיר, ומבטא מסר של הבנה וסובלנות.
מנגינת הנושא לסרט, המופיעה בפתיחת הסרט ובסיומו, וכן בסצנות רבות, לרבות סצנת המרדף ברח' ריבולי על גבי האופנוע, הולחנה על ידי המלחין ולדימיר קוסמה.
קוסמה, יליד בוקרשט, כתב מנגינה קצבית ומהירה, שהיא שילוב של פופ צרפתי משנות ה-70 עם מוזיקה חסידית בעל נגיעות מזרח אירופיות.
המנגינה הייתה ללהיט במדינת ישראל בשנות ה-70 והושמעה פעמים רבות ברדיו ובטלוויזיה.
היא שימשה את הערוץ הראשון במספר תשדירים, לרבות המשדר ההיסטורי של הבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977, ומספר מערכות בחירות שלאחר מכן.
בשנת 1992 הקליטה להקת טיפקס חידוש לנעימה בתקליטה "שביל קליפות הגרעינים".
בשיר זה נעשה שימוש בסרט הישראלי "בוא נפוצץ מליון", שיצא לאקרנים בשנת 1977.
הרפתקאותיו של סינבד (ביפנית: アラビアンナイト シンドバットの冒険) היא סדרת אנימה יפנית שהופקה לטלוויזיה בבימויו של הבמאי היפני פומיו קורוקאווה.
הסדרה בת ה-52 פרקים שודרה במקור ברשת הטלוויזיה היפנית Fuji TV בין השנים 1975 - 1976. עלילת הסדרה מבוססת על סיפור הילדים הנודע "סינבד המלח" מתוך אוסף סיפורי העם הערביים "סיפורי אלף לילה ולילה".
בישראל הסדרה שודרה במקור בערוץ 2 הירדני בתחילת שנות התשעים.
סינבד הוא ילד צעיר החי בבגדאד במהלך המאה ה-12. סינבד הצעיר נהנה במיוחד להקשיב לסיפורי ההרפתקאות של עלי דודו, אשר ערך מסעות רבים ברחבי העולם ואשר הביא עמו, מאחד ממסעותיו, ציפור מדברת בשם יסמינה אותה העניק לסינבד.
סינבד מחליט לצאת למסע ברחבי העולם יחד עם דודו עלי בתקווה שיוכל לקחת חלק בהרפתקאה הבאה של דודו, ובעקבות כך סינבד מתגנב בחשאי לסיפון ספינת דודו ומפליג יחד עמו.
אף על פי כן, לאחר שלוויתן ענק מתקיף את ספינתם, סינבד נסחף לבדו לאי בודד.
סינבד, אשר הופרד מדודו, מתחיל את ההרפתקה לבדו כאשר רק יסמינה הציפור מהווה לו חברה.
לאורך הסדרה סינבד מגיע ליעדים שונים יחד עם יסמינה וחבריו - עלי באבא ואלאדין.
במהלך המסע הם פוגשים ביצורים מוזרים רבים, בהם ציפור ענקית, נחשי ענק, בתולות ים, שדים, ענק ירוק ואימתני שאוכל בני אדם ומכשפים.
סינבד - הגיבור של הסדרה.
סינבד הוא הבן של סוחר מכובד בעיר בגדאד שבעיראק.
סינבאד הוא ילד אמיץ, סקרן והרפתקן.
יסמינה - ציפור מדברת ציפור מסוג מיינה מצויה אותה נתן לסינבד דודו.
בהמשך הסדרה מתברר כי יסמינה היא למעשה נסיכה אשר הפכה לציפור לאחר שמכשף מרושע הטיל עליה כישוף.
בסוף הסדרה, היא הופכת חזרה לבת אדם וחוזרת להוריה.
עלי באבא - חבר טוב של סינבד ואלאדין.
הרפתקן נועז שמצטרף לסינבד במסעו.
אלאדין - חבר טוב של סינבד ועלי באבא.
חסן - חברו הטוב ביותר של סינבד.
ילד עני וחסר בית אשר למחייתו מוכר צנצנות מים ברחובות בגדאד.
הרפתקאותיהם המופלאות של ספלולון וכרבולון הוא ספר ילדים מאת הסופרת והמאיירת האוסטרלית מיי גיבס, שנכתב בשנת 1918.
זהו הספר הראשון מתוך סדרת ספרים שכתבה גיבס על קורותיהם של ספלולון וכרבולון (במקור Snugglepot and Cuddlepie), שהם תינוקות גאמנטס (Gumnut - פרי עץ האקליפטוס).
הספר מתאר את חיי הטבע בחורש האוסטרלי ולא נמנע מתיאורים גרפיים, אף שהוא מיועד לילדים בגילאי ראשית קריאה.
סדרת הספרים הפכה לקלאסיקה באוסטרליה, ועל פי העלילות הופקו הצגות, סרטים ומופע מחול.
בשנת 1985 יצא בול דואר עם דיוקנאותיהם של ספלולון וכרבולון.
הרפתקה באילת הוא רומן לבני נוער מאת אסתר שטרייט-וורצל שפורסם בשנת 1978 בהוצאת עמיחי.
הספר מספר את קורותיהם של שלושה חברים, שיוצאים לבלות באילת ופוגשים בדרכם כמה נערים ערבים בדרכם לבצע פיגוע טרור.
הספר עוסק ביחסים הסבוכים בין יהודים וערבים במדינת ישראל, ובסבל הרב המלווה את הסכסוך.
שמוליק ויוסי מנצלים את חג הסוכות כדי לנסוע לאילת.
אליהם מצטרפת חנה'לה בת דודתו של שמוליק.
באותו הזמן סעד ניסה להגיע לתל אביב, אך הוא נעצר באוטובוס אגד.
הוא חש מושפל, ומחליט להצטרף לחבריו ובן דודו אחמד בהתארגנות נגד היהודים.
אחמד וסעד מצטרפים לדודם תופיק כדי להוציא לפועל פיגוע תופת ברחובות אילת ההומים.
בדרכם לאילת נתקלים שמוליק יוסי וחנה'לה, בסעד ואחמד.
התנהלותם החשאית של סעד ואחמד, וחבילותיהם הכבדות מעוררות את חשדם של השלושה והם מדווחים על כך למשטרה.
הם מחליטים יחד עם ז'קו, שוטר במשטרת אילת, לעקוב אחרי הנערים הערבים ולנסות לתפוס את כל המעורבים בפרשה.
יוסי עוקב אחריהם לבדו ונלכד.
תופיק מנסה להטביע את שמוליק וחנה'לה.
במהלך הניסיון סעד טובע, שמוליק מציל אותו, ושניהם מובלים לבית החולים.
תופיק בצעד נואש מצמיד את המטענים לבית החולים, אבל שמוליק מזעיק את יחידת החבלנים והם מצליחים להעביר את המטען לשדה סמוך ובכך למנוע הרוגים רבים.
אחמד מנסה להטמין מטען בתחנת האוטובוס אבל המטען מתפוצץ מיד והורג אותו.
בבית החולים נודע לסעד כי דודו ניסה לרצוח אותו יחד עם כל שאר שוכני בית החולים, שניסה להצמיד מטען אך נכשל.
ז'קו מצליח לאתר את יוסי ולהצילו ממש ברגע האחרון.
עאמר נתפס ומסכים להסדר טיעון.
ההורים של הילדים מגיעים לאילת, ואילו ז'קו מגלה סליק סודי בכפר של סעד.
הספר מסתיים בנימה של צער על הסכסוך והצער שהוא גורם לכל המעורבים בו.
הספר מסופר מנקודת מבט של כל הדמויות בסיפור.
כתיבת הספר מנקודות מבט שונות, אמורה לתת לספר מידה של אובייקטיביות, זאת למרות שהסופרת מעידה על עצמה כי היא בעלת עמדה פוליטית.
הרפתקה היא חוויה מרגשת או יוצאת דופן.
המשמעות הרחבה של המושג מתייחס לכל יוזמה הכרוכה בסיכון פיזי, כספי או פסיכולוגי, שמטרתה להיטיב עם חיי הפרט, למשל: מיזם עסקי, רומן או התחייבות גדולה אחרת בעלת השפעה משמעותית על אורח החיים.
לעיתים היא כרוכה בביצוע מעשה נועז או אף מסוכן, עם תוצאות שאינן ידועות מראש.
הרפתקאות שהן פעילויות הכרוכות בסכנה פיזית הן למשל צניחה חופשית, טיפוס הרים, רפטינג בנהר או השתתפות בספורט אתגרי.
חוויה הרפתקנית גורמת לעוררות פסיכולוגית, שיכולה להתפרש באופן שלילי (למשל: פחד) או חיובי (למשל: זרימה).
עבור חלק מהאנשים, הרפתקה הופכת למרדף בפני עצמו.
לדברי ההרפתקן אנדרה מאלרו, בספרו "La Condition Humaine" (1933), "אם אדם אינו מוכן לסכן את חייו, היכן הוא כבודו?".
באופן דומה, הלן קלר אמרה כי "חיים הם או הרפתקה נועזת, או כלום".
פעילויות הרפתקניות המתקיימות מחוץ לבית מתבצעות, בדרך כלל, למטרות נופש או התרגשות, לדוגמה: מרוץ או תיירות.
פעילויות הרפתקניות יכולות גם להוביל לגילויים מדעיים, כמו למשל אלו שבוצעו על ידי החוקר-החלוץ ההרפתקן הבריטי ג'ייסון לואיס, אשר מהרפתקאותיו ניסו להפיק לקחים אפשריים אודות קיימות גלובלית.
חלק מהסיפורים העתיקים ביותר והנפוצים ביותר בעולם הם סיפורי הרפתקאות, כגון "אודיסיאה" מאת הומרוס.
המיתולוגיסט ג'וזף קמפבל דן במושג מסע הגיבור בספרו, " The Hero with a Thousand Faces".
קמפבל מציע שלסיפורי מיתולוגיה הרואיים מתרבויות שונות יש דפוס בסיסי דומה, המתחיל עם "קריאה להרפתקה", ואחריו מסע מסוכן שבסופו ניצחון.
"האביר הנודד" היווה מודל לחיקוי עבור דמויות ש"מחפשות הרפתקאות", שהופיעו מאוחר יותר, בימי הביניים.
רומני הרפתקאות מציגים "גיבור היוצא למסע הרפתקאות", כמו גם סרטי קולנוע עלילתיים פופולריים מז'אנר סרטי ההרפתקאות, כגון "מלחמת הכוכבים" ו-"שודדי התיבה האבודה".
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון הוא שמה של סדרת סרטי טלוויזיה פופולרית בהפקת הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות ששודרה בשנים 1980–1986 ובוימו על ידי איגור מסלניקוב.
הסרטים מהווים לעיבוד סיפורי שרלוק הולמס מאת ארתור קונאן דויל.
בסדרה ככבו וסילי ליוואנוב כשרלוק ו-ויטאלי סולומין כד"ר ווטסון.
הסדרה מורכבת מחמישה סרטים (11 פרקים באורך 766 דקות).
וסילי ליוואנוב — שרלוק הולמס
ויטאלי סולומין — דוקטור ווטסון
ברוניסלב ברונדוקוב — המפקח לסטרייד (דובב על ידי איגור יפימוב)
רינה זיליונאיה — הגברת הדסון
בוריס קלוייב — מייקרופט הולמס
ויקטור יבגראפוב — פרופסור מוריארטי
הרפתקאותיו של קפטן הרלוק (ביפנית: 宇宙海賊キャプテンハーロック, באנגלית: Space Pirate Captain Harlock) הוא סרט אנימה-מדע בדיוני יפני בטכנולוגיית תלת-ממד בבימויו של הבמאי והיוצר שינג'י ארמאקי.
הסרט הוקרן במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומיים ה-70 בוונציה ובמהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומיים ה-33 בהוואי וזכה לביקורות פושרות מהמבקרים, אך עם זאת, הסרט הועמד לפרס האקדמיה היפנית עבור אנימציית השנה וזכה בפרס לומייר בקטגוריית "הסרט המונפש הבינלאומי הטוב ביותר" במהלך טקס ה-"3D Creative Arts Award".
בשנת 2977, מיליארדי בני אדם מתכננים לחזור אל כדור הארץ, שנקרא בפיהם "הבית", לאחר שניצלו עד תום את משאבי הפלנטות שאליהם אבות אבותיהם הוגלו מכדור הארץ.
כדור הארץ, שהיה למשאב היקר והמוערך מכול, נשלט על ידי קואליציה ממשלתית מושחתת בשם "גאיה", שמושלת בגזע האנושי אשר פרוס ברחבי החלל.
קפטן הרלוק, שהוגלה והוכפש לאחר המלחמה על החזרה לכדור הארץ, וצוותו הנאמן על ספינת החלל "ארקדיה", הם תקוותם היחידה של האנושות לגלות את הסודות שהוסתרו על ידי הקואליציה.
אנשי הקואליציה, בראשותו של אזורה דאיבה, שמעוניינים לשמור על הסודות חבויים ומגייסים את אחיו הצעיר של אזורה, יאמה, במטרה להסתנן ל"ארקדיה" ולרצוח את הרלוק.
לאחר שהוא מסתנן ל"ארקדיה", על יאמה להקריב קורבן אישי מאוד ולגלות שהדברים אינם כמו שהם נראים, כשבאותה העת, קפטן הרלוק ואנשיו ממשיכים במסעם לנקמה בקואליציה ויישום שיבת האנושות לכדור הארץ.
מדבב/ת מדבב/ת באנגלית שם הדמות הערה שון אוגורי דייוויד מאטראנגה קפטן הרלוק הארומה מיאורה אדם גיבס יאמה דאיבה בדיבוב האמריקאי שם הדמות שונה ללוגן.
יו אואי אמילי נבס מיימי בדיבוב האמריקאי שם הדמות שונה למימיי.
טושיוקי מוריקאווה מייק יאגר אזורה דאיבה בדיבוב האמריקאי שם הדמות שונה לעזרא.
מאיה סאקאמוטו רבקה סטיבנס נמי אראטה פורוטה רוב מונגל יאטאראן בדיבוב האמריקאי שם הדמות שונה לג'וליאן.
מיוקי סאוואשירו ג'סיקה בון קיי
עם יציאתו לאקרנים, הסרט זכה לביקורות פושרות ומעורבות מהמבקרים.
מנגד, הבמאי והיוצר ג'יימס קמרון שיבח והילל את הסרט.
עד סוף ספטמבר 2013, הסרט הכניס בקופות ביפן 437,326,416 ין יפני (שווה ל-4,452,519 דולר) ובאיטליה, הסרט הפך לאחד מהסרטים היפניים המצליחים ביותר שהוקרנו בה.
סרט הועמד לפרס האקדמיה היפנית עבור אנימציית השנה, וזכה בפרס לומייר בקטגוריית "הסרט המונפש הבינלאומי הטוב ביותר" במהלך טקס ה-"3D Creative Arts Award", שנערך באולפני האחים וורנר שבלוס אנג'לס ב-28 בינואר 2014.
הרפתקאותיו של טינטין היא סדרת אנימציה צרפתית, בלגית וקנדית המבוססת על סדרת הקומיקס אודות הרפתקאותיו של טינטין מאת הקריקטוריסט הבלגי ארז'ה.
בישראל הסדרה שודרה באמצע שנות התשעים בדיבוב לעברית בערוץ 2 ובשידורים חוזרים בערוץ הראשון ובלוגי במהלך השנים.
ב-2017, הסדרה שודרה בדיבוב מחדש ב-KidZ.
גיבור הסדרה הוא העיתונאי הבלגי הצעיר טינטין אליו מתלווה כלבו הנאמן "שלגי".
טינטין עובר הרפתקאות רבות, במהלכן הוא עוצר פושעים ומנסה ליצור עולם טוב יותר.
במהלך הרפתקאותיו מתלוות אליו דמויות רבות שהופכות לדמויות מפתח בעלילה, כמו חברו הטוב קפטן האדוק, פרופסור קאלקולוס, צמד הבלשים תומפסון ותומסון או הזמרת ביאנקה קסטאפיורה.
הבדלים בין הסדרה לסדרת ספרי הקומיקס
בעת הפקת סדרת האנימציה, אספקטים מסוימים בסיפורים המקוריים שונו או הוסרו לחלוטין כאשר נוצר העיבוד המחודש.
אף על פי כן, העיבוד הטלוויזיוני של שנות ה-90 היה הרבה יותר נאמן למקור מאשר העיבוד הטלוויזיוני שהופק בין השנים 1959 ל-1963 .
השינויים שבוצעו כללו בין היתר הורדה בכמות מקרי אלימות, המוות, והשימוש בנשק חם.
כמו כן, תפקידו של טינטין הפך מעט פחות דומיננטי בסדרת האנימציה, ובסדרת האנימציה הוא נוהג פחות לננזוף בכלבו מאשר מסדרת ספרי הקומיקס.
פעמיים בסדרה, טינטין מתואר כמי שמכיר דמויות שונות עוד מלפני כן (תומסון ותומפסון ב"סיגרים של פרעה" ופיוטר סקוט ב"כרישי הים האדום"), כאשר בספרי הקומיקס הייתה זו הפעם הראשונה בה הם נפגשו.
בעוד שבסדרת ספרי הקומיקס המקורית האלכוהוליזם של קפטן האדוק הוצג פעמים רבות, כאשר בדיחות רבות מתבססות בסדרת הספרים על התוצאות של השתכרות, האלכוהוליזם של קפטן האדוק הוסר כמעט לחלוטין מסדרת האנימציה.
הבדלים ספציפיים בין כל ספר בסדרת הקומיקס לסדרת הטלוויזיה:
טינטין באמריקה - זהו הפרק שעלילתו שונתה הכי הרבה מהעלילה המקורית של ספר הקומיקס בהיקף כה נרחב אשר כמעט נוצר סיפור חדש לגמרי.
החלק של העלילה שהתמקד באינדיאנים הוסר לחלוטין והמפגש של טיטין עם גנגסטרים הפך למוקד העיקרי בעלילה.
בעוד שבספר הקומיקס בובי סמיילס הוא ראש הכנופיה היריבה לכנופיה של אל קאפונה, בסדרת האנימציה הפך בובי סמיילס ל"עובד" של קאפונה.
הסוף של הפרק נכתב מחדש - שלא כמו בספר, בו טינטין חוזר בשלום לאירופה בסוף הספר, בעיבוד הטלוויזיוני הוא מקבל שיחת טלפון בו מיידעים אותו על תעלומה כולשהי והוא יוצא בעקבות כך מחדר המלון על מנת לפתור את התעלומה ובכך מסתיים הפרק והסדרה כולה.
הסיגרים של פרעה - בעוד שבספר טינטין נכלא בבית חולים לחולי נפש בשל מכתב מזויף שהושתל על ידי פקיר, בסדרת האנימציה ד"ר פיני הוא חבר בכנופיה והוא כותב את המכתב על מנת להפליל את טינטין.
כמו כן, המשורר זלוטי לא נכלל בעיבוד הטלוויזיוני.
בנוסף, למרות שלפי הסדר הכרונולוגי של ספרי הקומיקס בספר זה טינטין פגש את תופסון ותומפסון לראשונה, בעיבוד הטלוויזיוני טינטין כבר חבר של תומפסון ותומסון כאשר הם מנסים לעצור אותו על הספינה - משום שמבחינה כרונולוגית הייתה כבר אינטראקציה בין טינטין לצמד ומפסון ותומסון בפרקים הקודמים של סדרת האנימציה.
הלוטוס הכחול - המשרת של הפושע מיצוהיראטו מוצג כסוכן כפול בשירות ארגון "בני הדרקון", והוא מחליף את רעל הראג'אייה בתחליף לא מזיק, ונותן את הרעל האמיתי למעסיקו.
בספר הקומיקס, היה זה סוכן אחר שעשה זאת.
גיבונס לא מוצג כלל בעיבוד הטלוויזיוני, והתפקיד של דוסון מופחת בהרבה, שכן הוא מוצג רק כמפקד המשטרה שקורא לתומפסון ולתומסון, ולא נראה שהוא נפגש עם מיצוהירטו.
(זה יוצר בעיה בהמשך סדרת האנימציה בעיבוד ל"כרישי הים האדום", בה טינטין מזכיר שהוא נפגש בעבר עם דוסון.) בספר נהרגו הוריו של צ'אנג בשיטפון, אך בעיבוד הטלוויזיוני צ'אנג שהה בבית יתומים שנהרס בשיטפון.
בסוף העלילה של הספר ראסטאפופולוס מנסה לברוח דרך מועדון הלוטוס הכחול, כאשר יתר הנבלים נתפסו והוא עצמו נתפס על ידי תומפסון ותומסון.
בספר, ראסטאפופולוס נתפס יחד עם מיצוהיראטו.
כמו כן, העיבוד הטלוויזיוני, בניגוד לספר הקומיקס, אינו חושף את גורלו של מיצוהירטו.
האוזן השבורה - מר טורטיה לא מופיע בכלל בעלילת ספר הקומיקס והוא הוחלף בעוזרו של ווקר, לופז.
יתר על כן, קולונל דיאז וכל הדמויות שעוסקות בחברות הנפט המתחרות הוסרו לחלוטין מהעיבוד הטלוויזיוני ובשל כך לא נכלל החלק בו אלונזו ורמון פוגשים את טינטין באמזונס.
במקום זאת, הם נעלמים בשלב מסוים בסיפור לאחר שטינטין בורח מהם בסן תיאודורוס, ולא מופיעים שוב עד לסוף הסרט.
כמו כן, החלק בו טינטין צובע את פניו בשחור על מנת לרגל אחר רמון ואלונזו משתנה כאשר בעיבוד הטלוויוני הוא שם רק שפם ומשקפיים.
בסוף הפרק טינטין מציל את רמון ואלונזו, ואילו בספר הם טובעים.
האי השחור - בעיבוד הטלוויזיוני הכנופיה שעוסקת בזיוף כסף פועלת בטירה וכוללת רק את פוסקוב, ד"ר מילר ואיוון, בעוד שבספר הקומיקס היו עוד שני חברים, וכמה מהשמות הוחלפו.
שרביטו של אוטוקר - בספר הקומיקס הפרופסור האמיתי מעשן בעוד שהמתחזה איננו מעשן, ובעיבוד הטלוויזיוני הפרופסור האמיתי איננו מעשן בעוד שהמתחזה מעשן.
בספר טינטין חצה את הגבול משום שהוא היה רעב, בעוד שבעיבוד הטלוויזיוני טינטין חוצה את הגבול בטעות.
בספר טינטין גילה כי המצלמה הייתה מזויפת בעת שהיה בחנות צעצועים, ואילו בעיבוד הטלוויזיוני טינטין גילה זאת בעתת שהתבונן בתותחים מחוץ לטירת קרופוב.
הסרטן בעל צבתות הזהב - הפרק מתחיל בסצנה של מפגש בין בונג'י קוראקי והרברט דאוס, אשר רק מוזכר בספר.
בעוד שבעיבוד הטלוויזיוני טינטין פוגש את קוראקי הכלוא והוא מספר לטינטין על התוכניות של אלן, בעלילה של ספר הקומיקס טינטין מגלה את הסמים בעצמו.
בעיבוד הטלוויזיוני לא נכלל החלק בו קפטן האדוק שורף את סירת ההצלה בה הוא, טינטין וסנואי משתמשים כדי להימלט מהקרבוודג'אן (כנראה משום שיוצרי הסדרה נמנעו מלעסוק בנטייה של הקפטן לאלכוהוליזם).
הכוכב המסתורי - החלק של הנביא פיליפוס בעלילה הופחת באופן ניכר בעלילה של העיבוד הטלוויזוני.
תעלומת ה"חד-קרן" - הכלב הדני הענק ברוטוס לא נכלל בעלילה של העיבוד הטלוויזיוני.
כמו כן, בעיבוד הטלוויזיוני, כאשר האדוק לוקח את טינטין מחוץ לדירה שלו על מנת להראות לו את הציור של החד-קרן, נראה שמישהו צופה בהם ואז פורץ לדירה של טינטין.
בספר מתגלה שהיה שוד רק כאשר טינטין חוזר לביתו ומגלה שהדגם של החד-קרן חסר.
בעיבוד הטלוויזיוני חל גם שינוי בסצנה בה טינטין נחטף - במקום שני "אנשי המשלוח" הלא מוכרים שמופיעים בספר הקומיקס, האחים בירד (מקס וגוסטב) עצמם חוטפים אותו.
אוצרו של רקהם האדום -
הטיסה לירח - הסצנה בספר שבה פרצה שרפה עקב כך שהמקטרת של קפטן האדוק ומכשיר השמיעה של פרופסור קאלקולוס התחלפו, הוסרה לחלוטין מהעלילה של העיבוד הטלוויזיוני.
ספרי קומיקס בסדרה שלא זכו לעיבודים טלוויזיוניים בסדרת האנימציה
הרפתקאותיו המופלאות של נסיך צפרדע הוא סרט אנימציה בריטי משנת 1992.
בישראל, הסרט הופץ בקלטות וידאו ו-DVD על ידי חברת קלסיקלטת.
האגדה מתחילה בימי הביניים במונקו, מונטה קרלו, צרפת.
הנסיך פרדריק, בן 10 חי עם אביו המלך בטירה ענקית ליד הנהר במונקו, בעל כוחות קסומים.
אמו, המלכה, טבעה בים בסערה לפני שנה.
יום אחד, כאשר שניהם בילו ברכיבה על סוסים ביער, פרדריק איבד גם את אביו לאחר שנפל מגובה רב והוכש על ידי קוברה אדומה.
פרדריק היתום נלקח בידי דודתו המרושעת, מסינה, אשר אחראית לרצח הוריו, והפכה את פרדריק לצפרדע וניסתה לתפוס אותו.
שניהם נפלו מחלון הטירה אל הנהר ופרדריק התחמק משיני המפלצת הענקית מהים.
מסינה קיוותה לשלוט בעולם ולהשמיד את פרדריק.
זנבה של נסי ותקע מתחת לסלע ופרדריק עזר לה באמצעות כוחות הקסם, והשניים הפכו לחברים טובים.
נסי לקחה אותו ליד אדמה יבשה ואמרה שאם פרדריק יזדקק לה הוא ישרוק לה.
פרדריק קפץ ברחבי הזמן אל המאה ה-20 אל נהר מלא בצפרדעים, ושם הוא זכה להתיידד איתם ולהעביר את שנות ילדותו.
כאשר פרדי גדל, הוא הפך לסוכן סודי בצרפת, הידוע בתור פרדי אפס-שבע.
ויש לו גם מכונית מצוירת.
הוא נקרא ללונדון, אנגליה בידי הסוכנות הסודית הבריטית, בעקבות היעלמותן של בניינים מפורסמים כגון: עמוד נלסון, מצודת לונדון, ארמון בקינגהאם, קתדרלת סנט פול וסטונהנג'.
פרדי פגש את בריגאידר, והוצג בידי דפי, אישה אנגלית אשר מומחית באמנויות לחימה, וסקוטי, איש סקוטי עם מומחיות בכלי נשק.
המצב נהיה יותר גרוע כאשר קתדרלת קנטרברי נעלמה.
פרדי פגש גם את טריבי, סוכן סודי מתגנב.
בזמן סיור באסקוט, גילה פרדי שהנבל שגונב את כל הבניינים הוא אל סופרימו, והוא עובד יחד עם מסינה, אשר העבירה את רוב זמנה בצורת הקוברה.
פרדי אפילו לומד שאל סופרימו מתכנן לגנוב את הביג בן.
שהוא יודע שדפי וסקוטי לא היו רוצים שעוד משהו יגנב, פרדי אומר להם שהמטרה הבאה היא טירת וינדזור והם מתחבאים בביג בן ונתפסו בידי נחש רובוט ענקי.
הם יוצאים אל אי סודי בסקוטלנד ומגלים שאל סופרימו משתמש בכל הבניינים שגנב כך שהוא מכווץ אותם לגודל של גביע ומשתמש בהם כסוללות לקריסטל הענקי, אשר יכול לשלוח וירוס כוחני מרדים אל העולם כולו, אשר יגרום לאנשים לישון והוא יוכל לשעבד אותם.
סקוטי השתגע כאשר הבניין האחרון שנגנב הוא טירת אדינבורו.
פרדי וסקוטי נזרקו אל תוך בריכה מלאה במפלצות ים על מנת שיאכלו אותם, כאשר דפי נלקחה לשטיפת מוח כדי שתעבוד בשביל אל סופרימו ומסינה.
אל סופרימו משתמש בקריסטל לשלוח את הווירוס המרדים לכל רחבי בריטניה.
פרדי שורק ונסי מופיעה והצילה את שניהם מטרף ואת סקוטי מטביעה.
נסי מציגה את משפחתה לפרדי אשר מבקש מהם עזרה להביס את אל סופרימו ולגרום לצוללות שלו לשקוע.
פרדי וסקוטי מצילים את דפי מהנחשים השומרים בתחפושת והשלושה חזרו לעצור את אל סופרימו מלשלוט בעולם.
הם נלחמים בצבא חיילים, דפי וסקוטי הלכו קרוב אל הקריסטל ואיבדו את הכרתם.
פרדי החליט להסתנן אל אנרגיית הקריסטל עם כוחותיו ולהרוס את הקריסטל, אולם גם איבד את הכרתו.
אל סופרימו ומסינה (אשר מתכננת את הצעד הבא שלה: ארצות הברית) הגיעה להרוג את פרדי אולם הוא דפי וסקוטי הביסו את אל סופרימו שכיווצו אותו לגודל של נמלה ושמו אותו בקופסת גפרורים.
הקרב האחרון מתרחש בין פרדי ומסינה, אשר תוקפת אותו בתור עטלף, צבוע, עקרב, ונחש חנק.
כאשר מסינה החלה לחנוק את פרדי כצורת הנחש, פרדי נזכר במילותיו האחרונות של אביו ומצא את כוחו כדי לחמוק ולהעיף את מסינה אל עמוד חשמלי אשר חשמל אותה באופן גבוה.
בריגיידר והצוות הגיעו בזמן, וטריבלי נתפס שהוא מרגל עבור הרעים.
המצב חזר לקדמותו ופרדי עבר לטפל באנשים הרעים בארצות הברית.
בן קינגסלי - פרדי אפס-שבע
אדמונד קינגסלי - פרדי הצעיר
בריאן בלסד - אל סופרימו
ויקטור מאדרן - עורב ג'נטלמן
גיורא קנת - פרדי אפס-שבע
ענת ניב - דפי / נסי / פרדי הצעיר / עורבת ג'נטלמנית / מלכת אנגליה
דני בסן - סקוטי / קריינות / עורב ג'נטלמן
עמי מנדלמן - מלך / אל סופרימו / נשיא צרפת
גיא נתיב - דמויות שונות
הרפתקאותיו החדשות של פינוקיו הוא סרט אמריקאי-בריטי-גרמני לכל המשפחה מסוגת הרפתקאות ופנטזיה.
זהו סרט המשך לסרט הרפתקאות פינוקיו משנת 1996.
הסרט ממשיך את עלילת הרומן "הרפתקאותיו של פינוקיו" שכתב קרלו קולודי.
פינוקיו וחברו למפוויק הלכו לקרנבל הנודד במקום לבית הספר ופגשו שם את הגמד, וולפה השועל ופלינט החתולה ואת מאדאם פלאמביו והיא נותנת להם שיקוי מיוחד, כאשר חזר הביתה, פינוקיו נתן לג'פטו לשתות מהשיקוי.
למחרת בבוקר, ג'פטו הפך לבובת עץ ופינוקיו הבין שמאדאם פלאמביו שיקרה לו וכאשר הגיעה היא מוזכרת כאלמנתו של לורנציני (בונה הבובות שהפך ללווייתן בסרט הקודם), מאדאם פלאמביו כעסה על פינוקיו שלא שתה מהשיקוי והופתעה לראות את ג'פטו כבובה ולקחה את שניהם לקרנבל.
בקרנבל פינוקיו הבין שלמפוויק הפך לחמור ים ומאוחר יותר ראה פינוקיו את הפיה הכחולה אשר הבהירה לו ששיקוי לא פותר בעיות, וג'פטו התרגל לעסקי השעשועים ונהנה מאוד להיות בובה.
מאדאם פלאמביו סיכמה עם פינוקיו שברגע שישתה מהשיקוי ג'פטו יחזור להיות כמו קודם, אולם ג'פטו נשאר בובה ופינוקיו הבין שהיא שוב שיקרה לו.
בהצגת הבכורה מול הנסיך, פינוקיו וג'פטו ברחו והשאירו את מאדאם פלאמביו עם עוגות בדמויות בובות.
לאחר שברחו, הגמד, חברו של פינוקיו מהקרנבל, חשף את עצמו בתור פפה הצרצר, חברו הוותיק של פינוקיו ומצפונו, ומאדאם פלאמביו נחשפה כלורנציני.
לאחר שגילו אגם משנה צורה, למפוויק חמור הים קפץ לאגם וחזר לצורתו האמיתית כילד, כשלורנציני ראה זאת הוא קפץ לאגם והשתנה למפלצת, פינוקיו וג'פטו הבובות קפצו לאגם וחזרו להיות אנשים.
פלינט וולפה קפצו גם כן אך הם נשארו חתולה ושועל.
למחרת פינוקיו פגש חברה חדשה בשם אוליביה (אשר דומה מאוד לפיה הכחולה) ויחד עם למפוויק הם הלכו אל מופע הבובות של ג'פטו וכל הקהל, וגם הנסיך, מחאו לו כפיים.
במאית הדיבוב של הסרט בעברית הייתה נורית בנאי קורן ואת הדיבוב הפיק עוזי פוקס.
שם הדמותשם השחקנים / המדבבים במקורמדבב/ת בעבריתסבא ג'פטומרטין לנדאועמי מנדלמןפינוקיוגבריאל תומסוןדניאל מגוןפפה הצרצרווריק דייוויסיובל סגלהפיה הכחולהג'מה גרגוריהגר חלףמאדאם פלאמביו / לורנציניאודו קיירשלמה סדןפלינטביבי ניווירת'טליה ברקאיוולפהסיימון שאטזברגרחנן רוזןלאמפוויקבן רידג'וואיאורי הר-לב
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-15 בנובמבר 1999. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2003. רק שני שחקנים חזרו לשחק את דמותם, מרטין לנדאו חזר לשחק את דמותו של ג'פטו, ואודו קייר חזר לשחק את דמותו של לורנזיני.
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: המאה העשרים מתחילה הוא סרט טלוויזיה סובייטי, המהווה לחלק החמישי והאחרון בסרטי הרפתקאות שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון, שצולם בשנת 1986, בבימויו של איגור מאסלניקוב על פי סיפוריו של הסופר הבריטי ארתור קונאן דויל על הבלש המפורסם שרלוק הולמס.
הסרט מבוסס על ארבעת סיפורי הבלשים "הרפתקת אגודלו של המהנדס", "הרפתקת הכתם השני", "הרפתקת תוכנית ברוס-פרטינגטון" ו"הקידה האחרונה".
כמו כן עובדו פרקים מהסיפורים האחרים על שרלוק הולמס.
שרלוק הולמס וד"ר ווטסון עזבו את רחוב בייקר 221 ב'.
שרלוק הולמס נסע לסאסקס ומתחיל לגדל דבורים.
ד"ר ווטסון התחתן וחזר לעסוק ברפואה.
גברת הדסון גם עזבה את רחוב בייקר, אך הורתה להקים מוזיאון שרלוק הולמס בסלון הבית.
עם זאת, במאה החדשה מופיעים עבריינים חדשים ומסוכנים הרבה יותר, המעורבים בפוליטיקה וביחסים בינלאומיים.
אירופה מוצאת את עצמה על סף מלחמה גדולה.
כוורן בדימוס הופך לינקי גרמנופיל כדי לחדור לרשת מרגלים גרמניים הפועלים בתוך אנגליה.
וסילי ליוואנוב - שרלוק הולמס
ויטלי סולומין - ד"ר ווטסון
בוריסלב ברונדוקוב - מפקח לסטרייד (דובב על ידי איגור יפימוב)
רינה זיליונאיה - גברת הדסון
בוריס קלוייב - מייקרופט הולמס
לאוניד קוראבליוב - פון בורק
מיכאיל מורוזוב - סמית', נציג חברת הבנייה ברחוב בייקר 221B (המשרת הזמני של הולמס בעת חזרתו)
יקטרינה זינצ'נקו - גברת ווטסון
אינוקנטי סמוקטונובסקי - לורד באלינגר, ראש ממשלת בריטניה
אלכסנדר רומנצוב - סר טרלוני הופ, השר לענייני אירופה
אלנה ספונובה - ליידי הילדה טרלוני הופ
ויקטור קורצקי - מהנדס ההידראוליקה ויקטור הדרלי
יבגני פלאטוכין - אדוארדו לוקאש, הלא הוא קולונל ליסנדר סטארק (דובב על ידי אנדריי אורגנט)
לריסה גוזייבה - מאדאם אנרי פורנט
ולדימיר קאליש - פקח בתחנת איפורד
קונסטנטין וורובייב - השוטר פיטקין
ארקדי קובאל - השוטר מקפרסון
ברוניסלב ווליצ'קו - עובד רכבת
סבטלנה סמירנובה - ויולט ווסטברי
מריס ליאפה - קולונל ולנטיין וולטר
ולדימיר טטוסוב - הברון פון הרלינג
יבגני אילובאיסקי - סידני ג'ונסון
אנדרייב - המשרת של סר ג'יימס
בנוסף לגרסת הטלוויזיה המורכבת משני חלקים, נערכה הקרנת גרסה קצרה יותר בשם שרלוק הולמס במאה העשרים.
בגרסת עריכה זו, במיוחד, נמחקה כל עלילת הסיפור "הרפתקת תוכנית ברוס-פרטינגטון".
הגרסה הקולנועית שוחררה לפני שידור פרק הבכורה של גרסת הטלוויזיה המלאה של הסרט.
כשנערכה מחדש סדרת הטלוויזיה "זיכרונותיו של שרלוק הולמס" בת 13 הפרקים, הוסר סיפור אחד נוסף: הרפתקת אגודלו של המהנדס.
לאחר שחזור מוחלט של התמונה והסאונד, הסרט שוחרר במהדורת DVD בשנת 2004 על ידי חברת Twister ובשנת 2007 על ידי חברת Kroopniy Plan.
הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס ודוקטור ווטסון: כלבם של בני בסקרוויל הוא החלק השלישי בסדרת סרטי הטלוויזיה הסובייטיים אודות שרלוק הולמס המבוססת על עבודותיו של ארתור קונאן דויל אודות שרלוק הולמס.
העלילה מתרחשת בשנת 1889. אל שרלוק הולמס וד"ר ווטסון מגיע ד"ר מורטימר, שביקר בדירתו של הבלש יום קודם בהיעדרו ושכח את המקל שם.
מורטימר מספר על אגדת כלב גיהנום שרודף אחרי משפחת בסקרוויל מדבונשייר כבר מאות שנים ומדווח על מותו המסתורי של סר צ'ארלס בסקרוויל, הבעלים של אחוזת הול בסקרוויל.
העיתונים כותבים כי מותו של צ'ארלס בסקרוויל נגרם כתוצאה מהתקף לב, אך מורטימר אינו מאמין לשום דבר מדבריהם, שכן לא רחוק מגופת הנפטר הוא מצא עקבות של כלב ענק.
יותר מכל, הרופא מודאג מהנרי בסקרוויל, האחיין והיורש היחיד של בסרוויל הול, שהגיע זה עתה מקנדה.
סר הנרי מבקר את הולמס ובווטסון.