tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כ-73 מיליון צופים צפו בשידור חי בפרק ההוא של תוכנית האירוח, והדבר נחשב באותה העת לשיא עבור תוכנית טלוויזיה אמריקאית.
הביטלס הפכו בשנים הבאות ללהקת הרוק המצליחה ביותר בעולם והשפיעה רבות על ההצלחה של מספר רב של להקות בריטיות אחרות בעשורים הבאים.
במהלך השנתיים הבאות פיטר וגורדון, האנימלס, מנפרד מן, פטולה קלארק, פרדי והדרימרס, מתבודדי הרמן, הרולינג סטונז, הטרוגס ודונובן הצליחו להביא לפחות סינגל אחר או יותר למקום הראשון במצעד האמריקני.
אמנים נוספים שנכללים ב"פלישה הבריטית" כוללים את הקינקס ודייב קלארק פייב.
להקות "הפלישה הבריטית" זכו במקביל גם להצלחה רבה במצעדי המוזיקה הבריטים לאורך שנות ה-60.
הביטלס הפכו בשנים הבאות ללהקת הרוק המצליחה ביותר בעולם, וההצלחה של הפלישה הבריטית תרמה רבות לכך שמוזיקת הרוק אנד רול הפכה במהלך העשור למוזיקה שלא מוזהה רק עם ארצות הברית, ופתחה את הדלת לאמני רוק בריטים רבים שזכו להצלחה בינלאומית בעשורים הבאים.
במקביל להתפתחות של מוזיקת הביט בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 התפתחה בממלכה המאוחדת סצנת בלוז בריטית אשר הפיקה אינרפרטציה מחודשת לצלילי מוזיקת רית'ם אנד בלוז האמריקאית ובפרט לסאונד של אמני הבלוז רוברט ג'ונסון, האולין וולף ומאדי ווטרס.
סצנת מוזיקת הבלוז הבריטית הגיעה לשיא לשיא הפופולריות שלה במהלך שנות ה-60 כאשר הסצנה פיתחה סגנון ייחודי בו הגיטרה החשמלית הייתה דומיננטית אשר תרם להפיכתם של אמנים בריטים רבים בז'אנר לכוכבים בינלאומיים כולל הרולינג סטונז, אריק קלפטון, היארדבירדס, פליטווד מק ולד זפלין.
חלק מהאמנים שהתמקדו בתחילה בבלוז רוק בחרו בהמשך ליצור מוזיקה בתתי-סוגות אחרות של מוזיקת רוק, וכתוצאה מכך סצנת הבלוז הבריטית סייעה גם ביצירה של תת-ז'אנרים רבים של מוזיקת רוק, כולל רוק פסיכדלי ומוזיקת הבי מטאל.
מוזיקת הרוק הפסיכדלי הבריטית התפתחה במהלך אמצע שנות ה-60 והיא הושפעה בעיקר מתת-התרבות הפסיכדלית של שנות ה-60 אשר קיבלה השראה מההשפעה של צריכת בסמים פסיכדליים.
השירים של המוזיקה הפסיכדלית השתמשה לעיתים רבות בכלי נגינה לא מערביים כמו הראגות והסיטארים אשר נפוצים במוזיקה הודית, וכמו גם שילבו אפקטים מיוחדים שנוצרו באולפן ההקלטות, קטעים אינסטרומנטליים ארוכים, ומילים סוריאליסטיות.
אמנים בריטים בולטים כמו אריק ברדון, להקת The Who, להקת Cream, פינק פלויד והביטלס הפיקו במהלך שנות ה-60 מספר שירים בז'אנר.
היו גם לא מעט להקות פסיכדליה בריטיות שרק התמקדו בביצוע הופעות חיות במהלך שנות ה-60 ומעולם לא פרסמו את המוזיקה שלהן.
באמצע העשור התפתח בבריטניה הז'אנר הניסיוני רוק מתקדם אשר שילב מאפיינים ממוזיקה קלאסית ולעיתים גם מג'אז וממוזיקה עממית/פולק ליצירת מוזיקה עשירה ומורכבת יותר.
להקות רוק מתקדם בולטות במהלך העשור כללו בין היתר את פינק פלויד, המודי בלוז וקינג קרימזון.
אחד משירי הרוק המתקדם הפופולריים ביותר במהלך העשור היה שירם של להקת הרוק המתקדם הבריטית פרוקול הארום "A Whiter Shade of Pale" שהכיל מנגינת הליווי שנכתבה בהשראת שתי יצירות של יוהאן סבסטיאן באך – "אריה על מיתר סול", ו"קנטטה מס' 140: התעוררנה!, קורא הקול".
השירים של להקת המודי בלוז באלבומה פורץ הדרך Days of Future Passed בוצעו בשילוב עם תזמורת ועם סינתיסייזרים.
שירים אינסטרומנטליים היו נפוצים במיוחד בקרב אמני הרוק המתקדם במהלך העשור, בעוד ששירים עם מילים לעיתים רבות היו מופשטים או עסקו בתחומי פנטזיה ומדע בדיוני.
האלבום "Tommy" של להקת The Who היה אלבום אופרת הרוק הראשון והאלבום הראשון שהוביל לפופולריות של אלבומי הקונספט אשר בו בדרך כלל השירים מוקדשים לנושא מסוים או תמה מסוימת ולעיתים אף מספרים סיפור עלילה באמצעות מילות השירים.
אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית קינג קרימזון משנת 1969 "In the Court of the Crimson King", אשר נחשב לאבן דרך חשובה בהתפתחות הז'אנר, השפיע רבות על העלייה בפופולריות של הז'אנר בעשור הבא.
אמני מוזיקת הפולק האמריקנים הבולטים ביותר בתחילת שנות ה-60 כללו בין היתר את פיט סיגר והוויברז אשר התמקדו בעיקר בנגינת מנגינות עממיות עתיקות.
בהמשך העשור החלו אמני מוזיקת פולק צעירים לצבור פופולריות.
אותם האמנים, אשר ניגנו לרוב בגיטרות חשמליות והיו פעילים בתנועה לזכויות האזרח, כללו בין היתר את המוזיקאים בוב דילן, ג'ואן באאז ולהקת פיטר, פול ומרי אשר השתמשו במוזיקה ככלי רב עוצמה לקידום אקטיביזם חברתי.
אמני מוזיקת פולק בולטים נוספים שזכו להצלחה רבה בהמשך העשור כללו בין היתר את הבירדס, שלישיית קינגסטון, וודי גאת'רי, אודטה, לאונרד כהן, ג'וני מיטשל, פיל אוקס, באפי סיינט-מארי, The Mamas & the Papas, סיימון וגרפונקל, פרד ניל, גורדון לייטפוט, וארלו גאת'רי.
בתחילת העשור אמני מוזיקת הרוק הדומיננטיים ביותר היו רוי אורביסון ואלביס פרסלי.
אורביסון היה ממוקד בעיקר ביצירת בלדות, בעוד שפרסלי כיכב בצמרת המצעד האמריקנים עם להיטים רבים.
עם זאת מוזיקת הרוק האמריקנית הושפעה רבות בהמשך העשור מההצלחה לה זכה תת-ז'אנר הפולק רוק, אשר שילב אלמנטים מסורתיים של מוזיקת פולק עם אלמנטים ממוזיקת הרוק וסלל את הדרך לתרבות הזמרים-יוצרים המתפתחת בהם בלטו בוב דילן והבירדס.
לאורך שנות ה-60 התפתח ז'אנר הרוק הפסיכדלי אשר הושפע רבות מהמלחמה בווייטנאם וכתוצאה מכך הטקסטים של שירי הרוק הפסיכדלי עסקו בעיקר בהטפת שלום ואהבה.
אמנים אמריקנים בולטים בז'אנר כללו בין היתר את הלהקות ג'פרסון איירפליין, גרייטפול דד, הדלתות, ג'ימי הנדריקס, הביץ' בויז והבירדס.
המוזיקאים הללו שילבו בשיריהם אלמנטים ייחודיים כמו נגינה של גיטרות עם דיסטורשן, מבני שירים לא שגרתיים וטכניקות הפקה אוונגרדיות.
תת הז'אנר של רוק הגלישה היה בשיא הפופולריות שלו בתחילת שנות ה-60, כאשר באותה התקופה הוא היה אחד מהסוגות המוזיקליות הפופולריות ביותר בארצות הברית.
הז'אנר, אשר שאב השראה ניכרת מתרבות הגלישה חסרת הדאגות של דרום קליפורניה.
להקת הביץ' בויז, אשר שילבה הרמוניות ווקליות עם מוזיקת גלישה, מילאה תפקיד מרכזי בהפיכת הז'אנר לפופולרי בקרב הציבור הרחב.
דיק דייל מילא תפקיד מכריע בפיתוח הסאונד הייחודי של רוק הגלישה ושיריו היוו השראה לחלק גדול מהלהקות המובילות בז'אנר.
אמנים אמריקנים בולטים נוספים בז'אנר, שזכו להצלחה במהלך העשור, כללו בין היתר את הלהקות הצלליות, הוונטצ'רס, The Chantays, The Surfaris, ו-The Tornadoes.
הפופולריות של הז'אנר דעכה באופן מהותי לקראת אמצע העשור, במקביל ההצלחה העצומה לה זכו להקות "הפלישה הבריטית" מתחילת שנת 1964 ואילך.
ההצלחה העצומה לה זכו מוזיקת הגלישה, ומאוחר יותר להקת הביטלס יחד עם יתר להקות הפלישה הבריטית גרמו לכך שאלפי צעירים באמריקה הצפונית בחרו להקים להקות משלהם.
חלק מאותם הלהקות, אשר הקליטו את השירים שלהם באולפנים מאולתרים בבתיהם או במוסכים המשפחתיים, הצליחו להפיק שירים שזכו ללא מעט הצלחה וחלקם אף הפכו ללהיטים שהגיעו לצמרת מצעדי הפזמונים.
בעוד שבמהלך שנות ה-60 מוזיקה זו לא הוכרה כז'אנר מובהק עם שם ספציפי, הדבר קרה בפועל רק במהלך שנות ה-70. הסוגה הייתה מאופיינת בצליל רוק אנד רול פשוט וגולמי שהושפע באופן ניכר מלהקות הפלישה הבריטית.
הפופולרית של מוזיקת הגראז' רוק דעכה במיוחד לקראת סוף העשור כאשר ז'אנרים מתוחכמים יותר של מוזיקת רוק הפכו דומיננטיים.
אמנים אמריקנים בולטים בז'אנר, שזכו להצלחה במהלך העשור, כללו בין היתר את הלהקות The Sonics, The Seeds, The Kingsmen, ומעליות הקומה ה-13.
בתחילת העשור הגיטריסט לוני מאק היה מהאמנים הדומיננטיים ביותר שתרמו לפיתוח של מוזיקת הבלוז-רוק האמריקנית, והז'אנר זכה לפופולריות עצומה במהלך אמצע העשור.
אמנים מוזיקת בלוז-רוק בולטים בארצות הברית במהלך העשור כללו את פול באטרפילד, קנד היט, ג'פרסון איירפליין, ג'ניס ג'ופלין, ג'וני ווינטר, להקת ג'יי גיילס וכמו גם ג'ימי הנדריקס ולהקתו.
להקות בלוז-רוק בולטות נוספות מדרום ארצות הברית כמו להקת האחים אולמן, לנרד סקינרד וזי זי טופ היו ייחודיים בכך שהם שילבו במוזיקה שלהם אלמנטים של מוזיקת קאנטרי.
הזמר צ'אבי צ'קר עמד מאוחרי סגנון הריקוד הטוויסט שזכה להצלחה עצומה במהלך העשור.
בניין הבריל במנהטן שבניו יורק נודע במהלך העשור כמרכז הכתיבה וההפקה של סינגלים לחברות התקליטים ולאמנים מבצעים רבים ובו הופקו באותה העת חלק גדול מלהיטי הפופ הגדולים ביותר של העשור.
להקת מוזיקת פופ בולטת נוספת במהלך העשור הייתה להקת המאנקיז שתהפוך לאחת מלהקות הפופ המצליחות ביותר.
הלהקה מכרה עשרות מיליוני תקליטים והצליחה להביא שלושה שירים לצמרת המצעד האמריקני - "Last Train to Clarksville", "I'm a Believer", ו-"Daydream Believer".
בשלב מסוים במהלך העשור מכרה הלהקה בארצות הברית יותר תקליטים מהביטלס והרולינג סטונז ביחד.
מוזיקת נשמה ומוזיקת רית'ם אנד בלוז
במהלך העשור חברת התקליטים החדשה מוטאון, שנוסדה בסוף העשור הקודם, תזכה להצלחה רבה בהעלאת הפופולריות של מוזיקה שנוצרה על ידי אמנים אפרו אמריקנים בקרב הציבור האמריקני הכללי וכמו גם בשווקים הבינלאומיים.
בין השנים 1960 עד 1969 מוטאון הצליחה להפיק 79 להיטים שהגיעו למצעד ה-Top10 האמריקני.
ההצלחה של חברת התקליטים נבעה בעיקר מכך שעבדו בה כותבי שירים מוכשרים במיוחד שסייעו להגדיר את הצליל הייחודי של מוטאון, בהם נורמן ויטפילד, סמוקי רובינסון והולנד-דוזייר-הולנד שעמדו מאוחרי חלק גדול מהלהיטים של אמנים צעירים, בהם ההרכב פור טופס והסופרימס.
אמנים בולטים נוספים שהיו חתומים עם חברת התקליטים במהלך העשור כללו את להקת The Temptations, מרווין גיי וחמישיית הג'קסונים.
מוזיקת הנשמה הפכה פופולרית במיוחד במהלך העשור.
קינג היה מזמרי מוזיקת הנשמה הבולטים ביותר במהלך העשור ואחד מהלהיטים הגדולים ביותר שלו במהלך העשור היה השיר "Stand By Me" שפורסם לראשונה בשנת 1961. לאמני מוזיקת נשמה נוספים שזכו להצלחה עצומה בהמשך העשור כללו את סם קוק, ג'יימס בראון ואוטיס רדינג.
זמרת הנשמה המשפיעה ביותר שהפכה פופולרית במהלך העשור הייתה אריתה פרנקלין, אשר הייתה במקור זמרת גוספל שהחלה לשיר מוזיקת נשמה לא דתית בשנת 1960, ואשר זכתה לפופולריות רבה במיוחד כאשר החלה לעבוד עבור חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
ההקלטות שלה משנת 1967, כמו "I Never Loved a Man (The Way I Love You)", " Respect " (אותו שר במקור אוטיס רדינג), ו-"Do Right Woman-Do Right Man", נחשבות לכמה מהשירים החשובים והמשפיעים ביותר בז'אנר, והיו מבין שירי מוזיקת הנשמה המצליחים ביותר מבחינה מסחרית במהלך העשור.
לקראת סוף העשור, במהלך שיא הפופולריות של מוזיקת הנשמה, התפתחו מספר תת-ז'אנרים למוזיקת נשמה.
אמנים בולטים כמו ג'יימס בראון וסליי אנד דה פמילי סטון היו בין האמנים הבולטים ביותר שהובילו להתפתחות של ז'אנר הפאנק, בעוד שזמרים אחרים כמו מרווין גיי, סטיבי וונדר, קרטיס מייפילד ואל גרין החלו לפתח שירי נשמה מתוחכמים יותר אשר במקרים רבים היו גם בעלי מסר פוליטי.
בבריטניה הזמרת דאסטי ספרינגפילד הייתה מהאמנים הבריטים המשפיעים ביותר במדינה באותה העת שתרמו לפופולריות של מוזיקת הנשמה משני צדי האוקיינוס האטלנטי.
אחד משירי מוזיקת הנשמה הפופולריים ביותר שלה מאותה העת היה השיר "Son of a Preacher Man" משנת 1968.
במהלך העשור הייתה חשיפה ניכרת בהרבה לז'אנר ברשתות הטלוויזיה בארצות הברית, בעיקר בזכות תוכניות וסדרות בפריימטיים שזכו לפופולריות רבה באותה העת.
בעוד שהייתה עלייה ניכרת במכירות של תקליטי מוזיקת קאנטרי במהלך העשור ואמנים חדשים זכו להצלחה רבה, במהלך העשור גם נפטרו בתאונה טרגית אמני הקאנטרי הבולטים פטסי קליין, לויד קופאס, והוקשו הוקינס.
הסגנון המוזיקלי שהיה דומיננטי במוזיקת הקאנטרי במהלך העשור זכה לכינוי "הצליל של נאשוויל" .
סגנון מוזיקלי זה היה מאופיין בבשילוב מתוחכם של אלמנטים ממוזיקת הקאנטרי וממוזיקת הפופ.
אמנים כמו ג'ים ריבס, אדי ארנולד ופטסי קליין היו מהאמנים הבולטים ביותר בעשור שהיו מזוהים עם הסגנון המוזיקלי הזה וכמה מהלהיטים הגדולים ביותר בסגנון זה כללו את "He'll Have to Go", "Make the World Go Away" ו-"I Fall to Pieces".
במהלך העשור התפתח גם סגנון מוזיקלי נוסף שזכה לכינוי "הצליל של בייקרספילד" , ששילב אלמנטים ממוזיקת ההונקי-טונק עם גיטרות חשמליות ומוזיקת רוקנ'רול.
באק אוונס, וין סטיוארט ומרל הגארד היו מהאמנים הבולטים ביותר בעשור שהיו מזוהים עם הסגנון המוזיקלי הזה.
ג'וני קאש היה גם מאמני מוזיקת מוזיקת הקאנטרי הפופולריים והמשפיעים ביותר במהלך העשור אשר שילבה אלמנטים שונים ממוזיקת רוקבילי, בלוז, פולק וגוספל.
זמרות מוזיקת הקאנטרי הפופולריות לורטה לין, תמי ויינט ודולי פרטון היו מהזמרות הפופולריות ביותר בז'אנר במהלך העשור.
בסוף העשור פסטיבל מונטריי ופסטיבל וודסטוק הפכו לאירועים איקונים המזוהים עם תרבות הנגד האמריקאית.
לאירועים האקטואליים באותה העת הייתה השפעה עצומה על המוזיקה הפופולרית.
שירים רבים היו שירי מחאה נגד מלחמת וייטנאם.
מוזיקת עולם הפכה פופולרית במיוחד במהלך העשור בתקופה בה רבים החלו לגלות עניין רב בתרבויות אחרות.
ראווי שנקר הופיעו בשנות השישים הן בפסטיבל מונטריי והן בפסטיבל וודסטוק.
אמן הרוק הלטיני קרלוס סנטנה הפך פופולרי במהלך העשור.
ג'ורג' האריסון החל לגלות עניין רב במהלך העשור בתרבות של התנועה הבין-לאומית למען תודעת קרישנה, והדבר תרם לכך שבמהלך העשור הייתה השפעה הודית מסוימת למוזיקה של להקת הביטלס כאשר בחלק מהשירים נעשה שימוש בסיטאר.
בנוסף לכך גם ז'אנר הרגאיי החל לזכות בפופולריות במהלך העשור.
בשנת 1969 להקת הרולינג סטונז ארגנו את פסטיבל אלטמונט.
הפסטיבל הסתיים באירוע טראגי כאשר במהלך הופעתם של הרולינג סטונז, חברי כנופיית האופנוענים מלאכי הגיהנום, שנשכרו לאבטחת האירוע, רצחו בדקירות סכין מעריצה שחומת עור בשם מרדית' הנטר.
בעקבות כך ירדה לפרק זמן מסוים הפופולריות של פסטיבלי הרוק בארצות הברית, ובעיני רבים פסטיבל אלטמונט נחשב באותה העת לאירוע ש"הרג" את התמימות של תנועת הנגד של שנות השישים.
חלק משיריו של בוב דילן אשר פורסמו במהלך העשור, כמו השיר "Blowin' in the Wind", עסקו בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
הסגנון המוזיקלי הברזילאי, שפירושו "טרנד חדש", התפתח במקור בשכונות האמידות של ריו דה ז'ניירו.
שירי בוסה נובה היו פופולריים במיוחד בתחילת שנות ה-60. אנטוניו קרלוס ז'ובים, ז'ואאו ז'ילברטו, אסטרוד ז'ילברטו וויניסיוס דה מוראיס הפכו במהלך העשור לחלק מאמני הבוסה נובה המשפיעים והנודעים ביותר.
השיר הנערה מאיפנמה מאת ויניסיוס דה מוראיס, אשר פורסם לראשונה בשנת 1964, הפך לשיר הבוסה נובה הראשון שזכה להצלחה בינלאומית ניכרת.
בשנת 1965 השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית התקליט הטוב ביותר של השנה.
כמו כן, במהלך העשור הסגנון המוזיקלי המשפיע נואבה קנסיון פותח על ידי האמנים הצ'יליאנים ויולטה פארה וויקטור חרה.
הסגנון המוזיקלי הזה הפך פופולרי במיוחד תוך זמן קצר בכל רחבי אמריקה הלטינית והיה באותה העת מזוהה עם תנועות השמאל החדש ותנועות תאולוגיית השחרור.
למרות שמוזיקת הסלסה התפתחה במהלך העשור בניו יורק על ידי מוזיקאים קובנים ומוזיקאים מקהילות אחרות שהגיעו מאמריקה הלטינית, מוזיקת הסלסה הפכה פופולרית ברחבי אמריקה הלטינית רק במהלך סוף שנות ה-80.
ערך זה מכיל סקירה של האירועים והמגמות העיקריות במוזיקה הפופולרית במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20.
במהלך העשור הז'אנרים הדומיננטיים בעולם המערבי היו מוזיקת רוק, דיסקו, פאנק רוק (Punk rock), מוזיקת פאנק ומוזיקת נשמה, רגאיי, הארד רוק והבי מטאל, רוק מתקדם, קאנטרי רוק, סינת'-פופ, ורוק קל.
אחד מהאירועים החשובים והמשפיעים ביותר בתעשיית המוזיקה במהלך העשור היה הפירוק של להקת הביטלס באביב 1970. בהמשך פול מקרטני הקים את הלהקה החדשה Wings, אשר זכתה לפופולריות רבה.
יתר חברי להקת הביטלס - ג'ון לנון, ג'ורג' הריסון ורינגו סטאר - המשיכו גם הם עם קריירות סולו מוצלחות במהלך העשור.
אלבומי הסולו של לנון, מקרטני והאריסון שיצאו במהלך שנת 1970, Imagine, McCartney ו־All Things Must Pass זכו להצלחה רבה והכילו כמה מהלהיטים הגדולים ביותר של העשור.
מוזיקת ההבי מטאל זכתה לפופולרית רבה במהלך העשור.
הלהקות הדומיננטיות בז'אנר באותה העת היו הלהקות הבריטיות לד זפלין, בלאק סבאת' ודיפ פרפל.
ז'אנר הרוק המתקדם התפתח בסוף העשור הקודם מהבלוז רוק והרוק הפסיכדלי.
העיבודים שילבו לעיתים קרובות אלמנטים שנלקחו ממוזיקה קלאסית, מוזיקת ג'אז ומוזיקת עולם.
קטעים אינסטרומנטליים היו נפוצים למדיי ברוק המתקדם, בעוד שמילות השירים היו לעיתים רבות מופשטות או שעסקו בתחום הפנטזיה.
להקות רוק מתקדם הפיקו לעיתים רבות אלבומי קונספט שעסקו בסיפורים אפים או בנושא על גדול.
להקת קינג קרימזון וכמו גם להקת המודי בלוז נחשבות ללהקות החלוציות הבולטות של הז'אנר.
אמני רוק מתקדם בריטיים בולטים נוספים כוללים להקות כמו Yes, ג'נסיס, פינק פלויד, ג'ת'רו טאל, סופרטאמפ ו-אמרסון, לייק ופאלמר.
הרוק המתקדם היה בשיא הפופולריות שלו במהלך אמצע העשור.
אחד מאלבומי הרוק המתקדם הבולטים ביותר מתקופה זו הוא אלבומה של פינק פלויד The Dark Side of the Moon מ-1973 זכה להצלחה מיידית, ונשאר במצעדי הפזמונים במשך 741 שבועות בין השנים 1973 ל-1988, כאשר לאורך השנים נמכרו קרוב ל-50 מיליון עותקים של האלבום.
זהו האלבום המצליח ביותר מבחינה מסחרית של הלהקה ואחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
מסוף שנות ה-60 החל להיות מקובל לחלק את מוזיקת הרוק של המיינסטרים לשניים - רוק קל והארד רוק.
הרוק הקל באופן כללי הושפע רבות מהפולק רוק, עשה שימוש בכלי נגינה אקוסטיים, ושם דגש רב יותר על מלודיות והרמוניות.
אמני הרוק הקל הבריטיים הדומיננטיים ביותר של העשור כוללים בין היתר את 10cc, מונגו ג'רי, ההוליס, רוד סטיוארט, הפרויקט של אלן פרסונס, פול מקרטני וכנפיים, קט סטיבנס, סטיב וינווד, ואלטון ג'ון.
תת-ז'אנר הגלאם רוק התפתח במקור בבריטניה בתחילת העשור.
הרכבי הגלאם רוק היו מובחנים בעיקר בהופעה חיצונית מושכת-עין.
המבצעים הופיעו באיפור כבד קאמפי ולבוש דראג שהעבירו מסר של דו-מיניות.
כמה מהמוזיקאים הבריטיים הבולטים ביותר של גלאם רוק הם פרדי מרקיורי, דייוויד בואי, מארק בולאן מלהקת טי רקס ובריאן אינו מלהקת רוקסי מיוזיק.
שיא ההצלחה של הגלאם רוק היה במהלך אמצע העשור.
באמצע העשור מוזיקת להקות הגראז' רוק שהייתה פופולרית בעשור הקודם התפתחה לז'אנר הפאנק רוק (Punk rock).
אמנים כמו סקס פיסטולס והקלאש היו כמה מהאמני הפאנק רוק הבריטיים הראשונים שזכו להצלחה עצומה הן בבריטניה והן בארצות הברית.
מוזיקת הפאנק הייתה באותה העת גם מזוהה גם אופנת הפאנק ומאופיינת בבוז לתרבות המיינסטרים.
להקת הסקס פיסטולס הבריטית היו גם מלהקות הפאנק רוק הדומיננטיות לקראת סוף העשור.
אלטון ג'ון היה אחד מהזמרים המצליחים ביותר בשנות ה-70, והיו לו במהלך העשור שירים במגוון סגנונות מוזיקליים כולל בלדות וארנה רוק.
אמנים אירופאים דומיננטיים אחרים בז'אנר הרוק הקל במהלך העשור כללו את קט סטיבנס, להקת פליטווד מק וג'ואן ארמטריידינג.
אחת מהלהקות האירופאיות המצליחות ביותר במהלך העשור הייתה הלהקה השוודית אבבא.
הלהקה הצליחה לצבור פופולרית רבה ברחבי העולם בתחילה לאחר שזכתה בתחרות האירוויזיון ב-1974. בהמשך העשור הלהקה הפכה לאחת מהלהקות האירופאיות הפופולריות ביותר בכל הזמנים, וכמו גם לאחת מהלהקות היחידות שמגיעות ממדינה שאינה דוברת אנגלית אשר זכו להצלחה בינלאומית בקנה מידה כה גדול.
להקה נוספת שהייתה לאחת מהלהקות המצליחות ביותר בעולם במהלך העשור הייתה הלהקה הבריטית בי ג'יז אשר לה היו במהלך העשור מספר להיטים שכיכבו בצמרת מצעדי הפזמונים באירופה ובארצות הברית.
הלהקה הצליחה למכור לאורך השנים מעל ל-250 מיליון אלבומים ברחבי העולם.
לקראת סוף העשור להקות רבות בבריטניה החלו לראשונה לעשות שימוש בסינטסייזרים, והדבר הוביל בהמשך להתפתחות של מוזיקת הגל החדש.
להקות הגל החדש האירופאיות הדומיננטיות ביותר במהלך העשור כללו את גארי ניומן Tubeway Army, הבאגלז, הליגה האנושית ו-OMD, הפוליס, אקו והבאנימן, אדם והנמלים, רוקסי מיוזיק, The Cure, The Stranglers, ג'וי דיוויז'ן וכמו גם סוזי והבנשיז.
מוזיקת דיסקו ומוזיקת פאנק היו מהז'אנרים הפופולריים ביותר במהלך העשור.
האמנים ג'יימס בראון, וילסון פיקט, וסליי אנד דה פמילי סטון היו מהאמנים החלוצים בז'אנר.
בהמשך העשור אמני דיסקו ופאנק אמריקאיים נוספים שזכו להצלחה עצומה כללו את סטיבי וונדר, קול אנד דה גאנג, Earth, Wind & Fire, והקומודורס.
אחד מאמני הרית'ם אנד בלוז המצליחים ביותר במהלך העשור היה סטיבי וונדר אשר כיכב בצמרת המצעד האמריקני עם חמישה שירים שונים במהלך העשור, וזכה בפרסי גראמי מרובים.
להקת חמישיית הג'קסונים הייתה מלהקות הרית'ם אנד בלוז והדיסקו הפופולריות ביותר במהלך שנות ה-70. הצלחת הלהקה סייעה גם להשיק את קריירות הסולו המצליחות של הסולנים ג'רמיין ג'קסון ומייקל ג'קסון.
כמה מלהקות הרוק הקל הדומיננטיות ביותר במהלך העשור כוללות את הקרפנטרז, חמישיית הג'קסונים, האחים דובי, הול אנד אוטס, Bread, קפטן אנד טניל, טוני אורלנדו ודאון, ביי סיטי רולר, והאוסמונדים.
כמה מזמרי מוזיקת הפופ הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כוללים את בארי מנילו, אנדי גיב, אלביס פרסלי, ניל דיימונד, פול מקרטני, סטיבי וונדר, אלטון ג'ון, מרווין גיי, קט סטיבנס, ג'יימס טיילור, אריק קלפטון, בארי וייט ורוד סטיוארט.
כמה מזמרות מוזיקת הפופ הדומיננטיות ביותר במהלך העשור כללו את לינדה רונסטאדט, קארלי סימון, רוברטה פלאק, דונה סאמר, ברברה סטרייסנד, אוליביה ניוטון-ג'ון והלן רדי.
מוזיקת רוק קל כללה לעיתים רבות כלי נגינה אקוסטיים והושם בה דגש רב על המלודיה וההרמוניות.
אמני הרוק הקל הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כללו את קרול קינג, ג'יימס טיילור, בילי ג'ואל, שיקגו, אמריקה, האיגלס ופליטווד מק שאלבומם Rumours משנת 1977 היה לאלבום הנמכר ביותר של העשור.
האלבום Tapestry של קרול קינג היה לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר במהלך העשור.
בתחילת העשור הזמרת דיאנה רוס בחרה לעזוב את להקת הסופרימס וכמו כן במהלך העשור התפרק גם ההרכב סיימון וגרפונקל וכמו גם להקת הביטלס.
לכל האמנים מאותם ההרכבים המשיכו להיות קריירות מצליחות ביותר לכל אורך העשור.
באמצע העשור התפתחה מוזיקת הפאנק רוק מתוך להקות הגראז' רוק של שנות ה-60. הראמונס, פטי סמית', ובלונדי היו ממופעי הפאנק-רוק האמריקאיים הראשונים שזכו להצלחה גדולה הן בארצות הברית והן בבריטניה.
במקרים רבים מוזיקת הפאנק רוק הייתה מזוהה גם עם אופנת הפאנק.
בלונדי הפכו בהמשך ללהקת פופ/סקא/רגאיי.
במהלך העשור התפתח ז'אנר ההארד רוק שהפך לאחד מתת-הז'אנרים הבולטים של מוזיקת הרוק.
במהלך המחצית השנייה של העשור להקות הארד רוק אמריקאים דומיננטיות כללו בין היתר את מאונטיין, Grand Funk Railroad, אליס קופר ולהקתו, בלו אויסטר קאלט, קיס, ואן היילן, ואירוסמית'.
הסגנון המוזיקלי ארנה רוק זכה לפופולריות רבה במהלך העשור במיוחד בזכות הלהקות בוסטון, קנזס, סטיקס, Journey, טוטו, פורינר, והארט.
הפופולריות של הרוק הפסיכדלי דעכה בשנות ה-70 בעקבות מותם של ג'ימי הנדריקס, ג'ניס ג'ופלין וג'ים מוריסון מלהקת הדלתות.
אמני רוק מתקדם אמריקאיים דומיננטיים במהלך העשור כללו בין היתר את פרנק זאפה, קפטן ביפהארט, להקת דם, יזע ודמעות, ולהקת Rush, וכמו גם להקות רוק מתקדם עם מוזיקה בעלת השפעה ניכרת יותר של מוזיקת פופ-רוק כמו בוסטון, פורינר, ג'ורני, קנזס וסטיקס.
להקות הגל החדש האמריקאיות הדומיננטיות בסוף העשור כללו את Talking Heads, The Cars, The Knack, The B-52's ו-Devo.
בעקבות ההצלחה לה זכו הרכבי מזיקת סינת'-פופ בריטיים בארצות הברית כמו גארי ניומן והבאגלז, מספר להקות אמריקאיות החלו גם לעשות שימוש בסינתסייזרים.
ז'אנר הבלוז רוק המשיך להיות פופולרי במהלך שנות ה-70 כאשר אמנים כמו זי זי טופ וג'ורג' ת'ורוגוד זכו להצלחה גדולה במיוחד במהלך העשור.
אמני מוזיקת הקאנטרי וילי נלסון וויילון ג'נינגס היו מהאמנים החלוצים של תת-הסוגה Outlaw country.
אמני מוזיקת קאנטרי נוספים שהיו דומיננטיים במיוחד במהלך העשור כללו בין היתר את הזמרת לורטה לין, ג'ון דנבר, וכמו גם להקת אלבמה, דולי פרטון, וקני רוג'רס.
במחצית השנייה של שנות ה-70 גל נוסטלגיה לשנות החמישים עוררה עניין מחודש ברוקבילי.
הטרנד ניכר בין היתר בהצלחה של סרט "גריז" שיצא לאקרנים ב-1978.
גל נוסטלגיה תרם במהלך העשור לכך שמוזיקאים מסוימים, כמו ריקי נלסון, פול אנקה, ניל סדקה, ופרנקי ואלי, אשר זכו להצלחה רבה בשנות החמישים ותחילת שנות ה-60 אך הפופולריות שלה צנחה מאז, הצליחו לעשות קאמבק במהלך העשור לאחר שלא היו פעילים במשך שנים רבות.
בתחילת העשור נפטרו מספר מוזיקאים בולטים במיוחד -אמני מוזיקת הרוק ג'ים מוריסון, ג'ניס ג'ופלין, ג'ימי הנדריקס, זמרת הגוספל מהליה ג'קסון והזמרת קאס אליוט מהלהקה The Mamas & the Papas.
כמו כן, שלושה מחברי להקת לינירד סקינירד נהרגו בשנת 1977 בהתרסקות מטוס.
מהלך המחצית השנייה של העשור להקת הרוק האוסטרלית AC/DC הייתה לאחת מהלהקות הפופולריות והמצליחות ביותר באוסטרליה.
הלהקה זכתה גם להצלחה רבה ברחבי העולם בעקבות פרסום אלבומם "High Voltage" בשנת 1976. גם האלבום הבא של הלהקה, "Highway to Hell", זכה באותה העת להצלחה רבה ברחבי העולם שתרמו לכך שהלהקה תהיה אחת מלהקות הרוק הפופולריות ביותר בעולם גם בעשור הבא.
אחת מהזמרות המצליחות ביותר של העשור, הזמרת האנגלית-אוסטרלית אוליביה ניוטון-ג'ון, זכתה לפופולריות עצומה במהלך העשור עם שירים בז'אנר הפופ ובז'אנר הקאנטרי והצליחה להביא מספר שירים לצמרת מצעד הפזמונים בהם השירים "Let Me Be There" ו-"I Honestly Love You" אשר עליו היא קיבלה שלושה גראמי.
באמריקה הלטינית ובחצי האי האיברי התנועה המוזיקלית נואבה קנסיון הייתה בשיא הפופולריות שלה במהלך העשור והיא הפכה מיוחסת להיפים, לתאולוגיית השחרור ולשמאל חדש.
להקת הוויילרס, שנוסדה על ידי בוב מארלי, פיטר טוש ובאני וויילר בשנות ה-60, ונהגה בתחילת דרכה לנגן מוזיקת סקא ומוזיקת רוקסטדי, הפכה במהלך שנות ה-70 לפופולרית במיוחד בקריביים, באירופה ובאפריקה לאחר שהלהקה החלה להתמקד ביצירת מוזיקת רגאיי.
על אף שהלהקה התפרקה ב-1974 וכל שלושת החברים המרכזיים של הלהקה המשיכו בקריירות סולו, מארלי המשיך ליצור מוזיקה חדשה תחת שם הבמה "בוב מארלי והויילרס".
ב-1975 שירו של מארלי "No Woman, No Cry" הפך לשיר הראשון שלו שזכה להצלחה בינלאומית ניכרת.
ההצלחה של אלבומו Exodus משנת 1977, אשר כלל את הלהיטים "Jamming", "Tur Your Lights Down Low", ו-"One Love", סייעה גם היא להפוך את מארלי לכוכב בינלאומי לקראת סוף העשור.
מוזיקת הסלסה התפתחה במהלך שנות ה-60 וה-70 על ידי מהגרים פורטו ריקנים וקובנים שהגיעו לאזור ניו יורק, והיא תהפוך פופולריות באמריקה הלטינית רק לקראת סוף שנות ה-80. בנוסף לכך מוזיקת המרנגה התפתחה לקראת סוף העשור.
שנות ה־80 של המאה ה־20 (בקיצור: שנות השמונים; בסלנג: האייטיז) היו העשור התשיעי של המאה ה־20, שהחלו ב־1 בינואר 1980 והסתיימו ב־31 בדצמבר 1989.
בשנות השמונים עברה הפוליטיקה הבין-לאומית שינוי גדול, ובראש ובראשונה סיום המלחמה הקרה, קריסת הקומוניזם באירופה במקביל לקריסת ברית המועצות והפיכתה של ארצות הברית למעצמת העל היחידה בעולם.
המתיחות בין ארצות הברית לברית המועצות הסלימה במיוחד בשנות השמונים לאחר שהנשיא האמריקני רונלד רייגן ביטל את מדיניות הדטאנט ובמקום זאת נקט בעמדה אגרסיבית הרבה יותר כלפי ברית המועצות.
בפעם הראשונה מאז משבר הטילים בקובה של 1962 הסיכון למלחמה גרעינית היה גבוה במיוחד.
בסוף העשור בוצעו ניסיונות שונים להפיל ממשלות שהונהגו על ידי מפלגות קומוניסטיות, כמו בהונגריה, במסגרת הפגנות כיכר טיין-אן-מן בסין, במסגרת מהפכת הקטיפה בצ'כוסלובקיה, וכמו גם במזרח גרמניה אשר הייתה תחת משטרו של אריך הונקר, את הממשל הפולני שנתמך על ידי ברית המועצות, והפלת משטרו של ניקולאה צ'אושסקו ברומניה.
נפילת חומת ברלין בסוף העשור בסוף העשור הייתה אחד מהאירועים המכוננים שהחלו את נפילת הקומוניזם במרכז ומזרח אירופה.
המלחמה הקרה הסתיימה בתחילת העשור הבא עם איחודה המחודש של גרמניה והתפרקות ברית המועצות.
תרבותית, ניכרה מגמה של ריאקציה שמרנית וליברלית כלכלית תחת הנהגתם של מנהיגים כמרגרט תאצ'ר ורונלד רייגן, כאשר מדינות רבות התרחקו מהכלכלות המתוכננות לכיוון קפיטליזם מסוג לסה פר.
העשור אופיין בשמרנות סוציאלית ברחבי העולם בעקבות העלייה בעלויות המחיה עקב משבר האנרגיה העולמי של שנות ה-70. תאגידים רב-לאומיים מרובים הקשורים לתעשיית הייצור העבירו את מרכזי הפעילות שלהם למדינות אחרות כמו מקסיקו, קוריאה הדרומית, טאיוואן וסין.
יפן וגרמניה המערבית חוו צמיחה כלכלית ניכרת במהלך העשור.
שנות השמונים ייזכרו בהיסטוריה האנושית גם כתקופת מפנה ביחסים שבין האדם לעולם הטבע שהוא שוכן בו.
המודעות הסביבתית גדלה משמעותית וביתר שאת לאחר פרסום תאוריית אפקט החממה ואירוע אסון צ'רנוביל, התאונה הגרעינית החמורה בהיסטוריה.
במהלך העשור עלתה ההכרה ברחבי העולם לממדי מגפת האיידס ולכמות האנשים העצומה שמתו מאיידס.
מלחמות בולטות במהלך העשור כללו בין היתר את מלחמת האזרחים באנגולה, מלחמת האזרחים האתיופית, הסכסוך בדרום הפיליפינים, מלחמת האזרחים האוגנדית, מלחמת איראן–עיראק, מלחמת ברית המועצות – אפגניסטן, מלחמת לבנון הראשונה, מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה, ומלחמת נגורנו קרבאך הראשונה.
האסלאמיזם הפך לכוח פוליטי רב עוצמה במהלך העשור ובעקבות כך הוקמו ארגונים ג'יהאדיסטים רבים ברחבי העולם בשנות השמונים, כולל ארגון הטרור אל-קאעדה.
מבחינה טכנולוגית שנות השמונים היו העשור בו המחשבים האישיים החלו להפוך למוצר נפוץ בכל בית במדינות העולם המפותחות וכמו גם החלו לחולל מהפכה בעבודה, בתקשורת ובבידור.
ממשק המשתמש הגרפי הפך בעשור זה את המחשבים לידידותיים יותר.
במקביל, במהלך העשור חלה מהפכה בתחום הטלקומוניקציה עם הפיתוח של חבילת פרוטוקולי התקשורת TCP/IP אשר עליה תהיה מושתתת בהמשך רשת האינטרנט.
בשנת 1989 הציע לראשונה מדען המחשב האנגלי טים ברנרס-לי את ה-World Wide Web אשר ישנה באופן מהותי את האופן בו האנשים ניגשים למידע מקוון.
בנוסף, שנות ה־80 כללו פיתוח מואץ של צריכת התרבות האישית כמו מכשירי וידאו וווקמנים אשר שינו את הדרך לצרוך מוזיקה וסרטים.
במהלך העשור צפייה בטלוויזיה הפכה נפוצה במיוחד בעולם השלישי, כאשר במהלך העשור מספר מכשירי הטלוויזיה בסין גדל פי 15 ובהודו הוא גדל פי 10.
במהלך שנות ה-80 גדלה אוכלוסיית העולם מ-4.4 ל-5.3 מיליארד בני אדם.
בסך הכול היו במהלך העשור כ-1.33 מיליארד לידות וכ-480 מיליון מקרי מוות ברחבי העולם.
הדור שנולד בשנות ה־80 (יחד עם ילידי שנות ה־90) מכונה דור ה־Y.
בישראל שנות ה־80 מזוהות בעיקר עם תקיפת הכור הגרעיני בעיראק, מלחמת לבנון הראשונה, המערכה ברצועת הביטחון, והאינתיפאדה הראשונה.
המלחמה הקרה – המלחמה הקרה החלה ב־1947 ונמשכה לאורך כל שנות השמונים עד 1991, הייתה קשורה לעימותים צבאיים רבים בעשור זה, כמו מלחמת אפגניסטן, מבצע זעם דחוף, וסדרת משברים בניקרגואה.
1979–1989: מלחמת אפגניסטן – פלישה של ברית המועצות לאפגניסטן כנגד מורדים אנטי מרקסיסטיים שמבקשים להפיל את ממשלת אפגניסטן הקומוניסטית.
הפלישה נמשכת לאורך כל העשור, מה־27 בדצמבר 1979 ועד ה־15 בפברואר 1989.
1988–1980: מלחמת איראן–עיראק – מלחמה בין איראן בהנהגתו של מנהיגה הרוחני רוחאללה ח'ומייני ועיראק בראשות סדאם חוסיין.
המלחמה פורצת לאור היריבות הקשה בין המדינות, ובעקבות סכסוך גבולות באזור מחוז ח'וזסתאן, ליד השט אל־ערב.
המלחמה בת שמונה השנים לא מביאה להישגים טריטוריאליים לאף אחת מהמדינות, אך עולה בחייהם של כמיליון חיילים משני הצדדים.
1982: מלחמת פוקלנד – מלחמה שמתחוללת בין בריטניה לארגנטינה על השליטה באיי פוקלנד.
שורשיה של המלחמה בסכסוך המתמשך בין שתי המדינות על הריבונות באיי פוקלנד ובשתי קבוצות קטנות של איים, איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, הנמצאים מזרחית לחופי ארגנטינה.
טענת ארגנטינה לבעלות על האיים עלתה כבר במאה ה־19, ונכון ל-2016 התביעה בעינה עומדת.
על בסיס תביעה זו פולשת ארגנטינה לאיים במטרה להשיבם לידיה.
ממשלת בריטניה, לעומתה, רואה בפלישה הפרת ריבונותה.
עם זאת, שתי המדינות לא מכריזות רשמית על מלחמה, וזו כמעט ולא חורגת מתחום האיים, הים סביבם והאוויר מעליהם.
1983: מבצע זעם דחוף – מבצע צבאי שבמסגרתו פולשות ארצות הברית ומספר אומות אחרות מהקריביים למדינת האי גרנדה שבקריביים.
הרקע לפלישה הוא הדחה ורצח של ראש ממשלת גרנדה מאוריציוס בישוף, ותפיסת השלטון על ידי מפקד הצבא הדסון אוסטין.
בישוף עצמו תופס את השלטון בהפיכה מספר שנים קודם לכן ויוצר יחסים קרובים עם קובה.
1986–1988: העימותים בין ארצות הברית ללוב – ב־1986 מפציצה ארצות הברית את ארמונו של מועמר קדאפי בטריפולי, כתגובה לחסות שנותנת לוב לפעולות טרור כנגד אזרחים אמריקאים.
כפעולת תגמול, מפוצצים בשנת 1988 סוכני לוב את טיסה 103 של פאן אמריקן.
1988–1994: מלחמת נגורנו קרבאך – מאבק אלים ומזוין שמתרחש בתוך המובלעת האתנית של נגורנו קרבאך בדרום מערבה של אזרבייג'ן, בין הלאום האתני הארמני של נאגורנו־קרבאך הנתמך על ידי ארמניה לבין אזרבייג'ן.
1989: סיום מלחמת גבולות בדרום־מזרח אפריקה – מלחמת גבולות באפריקה בין דרום אפריקה לבין הברית של אנגולה, נמיביה וזמביה, מסתיימת בשנת 1989 לאחר למעלה משלושים שנה של סכסוך.
1989: הפלישה האמריקאית לפנמה – פלישה שיוצאת לפועל תחת ממשל הנשיא ג'ורג' בוש האב.
במהלך הפלישה, השליט בפועל של פנמה, הגנרל והדיקטטור מנואל נורייגה מודח מתפקידו (ומועמד למשפט בארצות הברית) וכוחות צבא פנמה פוזרו.
1989: מלחמת האזרחים בליבריה – במטרה להפיל את השלטון בליבריה, מגייס צ'ארלס טיילור צבא מורדים בסיוען של לוב, חוף השנהב ובורקינה פאסו.
פלישת צבאו לליבריה היא יריית הפתיחה למלחמת אזרחים עקובה מדם בליבריה, שתסתיים סופית רק בשנת 1996.
1983: הפיגועים בבסיסי הכוח הרב־לאומי בביירות – שתי משאיות תופת נהוגות בידי מחבלים מתאבדים, שפורצות אל מתחמי המגורים של חיילים אמריקאים וצרפתים בביירות בירת לבנון, מתפוצצות וגורמות למותם של 305 אנשים.
הפיגועים הם בין הגורמים לעזיבת הכוח הרב לאומי את לבנון במרץ 1984.
1985: ניו זילנד פורשת מהסכם ANZUS – בעקבות מדיניות הגרעין החדשה של ניו זילנד, לא יכולות עוד ספינות צבא ארצות הברית לעגון בנמלי ניו זילנד וזו מודיעה שלא תוכל לקיים את התחייבויותיה בברית ANZUS.
1985: הפיגועים בנמלי התעופה של וינה ורומא – ארבעה מחבלים מבצעים שני פיגועים ובהם רוצחים תשעה עשר בני אדם ופוצעים עוד 138 אנשים נוספים, ליד דלפקי חברת אל על.
הפיגועים מתרחשים בנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י שליד רומא ובנמל התעופה של וינה.
תחילתן של תנועות הג'יאהד – לאורך שנות ה־80 נוצרות יחידות אסלאמיות מיליטנטיות אשר אינן ממומנות על ידי גופים מדיניים, כמו חזבאללה ואל־קאעידה.
יחידות אלו מאורגנות היטב, פונדמנטליסטיות ואפקטיביות במיוחד במזרח התיכון ובדרום אסיה.
אמנות בין-לאומיות – אמנות בין-לאומיות שונות נחתמות בשנות ה־80: אמנת האומות המאוחדות בדבר חוזים למכר טובין בין-לאומי (1980), אמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים (1980), אמנת האומות המאוחדות לחוק הים (1983), אמנת וינה (1985), פרוטוקול מונטריאול (1987), אמנת זכויות הילד (1989).
1980: עליית תנועת הסולידריות – בפולין קמה תנועת הסולידריות, איגוד מקצועי פולני אשר מונהג בתחילתו על ידי לך ואלנסה.
הארגון זכה לתמיכה אנטי־קומוניסטית רחבה ודגל באי־אלימות.
1980: התערערות יוגוסלביה – מותו של יוסיפ ברוז טיטו מותיר את הפדרציה הסוציאליסטית היוגוסלבית ללא מחליף דומיננטי, ועקב כך מתחילים ראשי מדינות הפדרציה לשמש כנשיאים המתחלפים בתפקיד מדי שנה על-פי סבב.
כך, ללא מנהיג מאחד, ועם משבר כלכלי שמתפתח באמצע שנות ה־80 בקוסובו בפרט ובסרביה בכלל, גואה המתח בין הקבוצות האתניות השונות בפדרציה, והדרישות הלאומיות לעצמאות חוזרות ונשמעות.
1984: "בולגריזציה" בבולגריה – הממשלה הבולגרית פותחת בתהליך "בולגריזיציה", שמכוון נגד המיעוט הטורקי במדינה, וכולל הגבלת תעסוקה ואילוץ החלפת שמות פרטיים ושמות משפחה לשמות בעלי קונוטציה סלאבית.
כ־300,000 אזרחים בולגרים ממוצא טורקי נאלצים או מאולצים לעזוב את בולגריה ולהגר לטורקיה.
1988–1991: התפרקותה של ברית המועצות – מיכאיל גורבצ'וב, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית, הכריז בפברואר 1986 על דרך חדשה לברית המועצות שהתבססה על שני מושגים חדשים: הגלאסנוסט ("פתיחות") והפרסטרויקה ("בנייה מחדש").
ב־1988 הכריז על ביטול דוקטרינת ברז'נייב שקבעה כי ברית המועצות לא תיתן למדינות מזרח אירופה לסטות מדרך הקומוניזם.
למעט ברומניה, עברו מהפכים אלה כמעט ללא שפיכות דמים.
בכך למעשה הסתיימה המלחמה הקרה.
1989: סתיו העמים – גל מהפכה לא אלים אשר מתרחש במדינות הקומוניסטיות של מזרח אירופה, בתחילה בפולין, ומשם מתפשט גל המהפכה לגרמניה המזרחית, לצ'כוסלובקיה, להונגריה ולבולגריה (מלבד ברומניה – שם הייתה מהפכה אלימה).
1989: נפילת חומת ברלין – נפילתה של החומה אשר חצתה את ברלין בין גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית, היא אירוע מכונן, שמסמל יותר מכל את נפילת המשטרים הקומוניסטיים בשנים אלו ואת קץ המלחמה הקרה.
בעקבות הפלתה של החומה, מאוחדת גרמניה בשנת 1990, וברלין המאוחדת חוזרת להיות בירתה של גרמניה.
1989: המהפכה הרומנית – מהפכה שבאה לידי ביטוי בסדרה של מחאות והפגנות, שמביאות להחלפת המשטר הקומוניסטי ברומניה והדחתו והוצאתו להורג של השליט הקודם, ניקולאה צ'אושסקו ושל אשתו, אלנה צ'אושסקו.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר במזרח אירופה בעשור זה בחלק זה.
1980 ו־1982: נשיאות נשים – ויגדיס פינבוגדוטיר נכנסת לתפקידה כנשיאת איסלנד, האישה הראשונה בתפקיד זה ; אגתה ברברה מושבעת כנשיאת מלטה.
1983: שלטונו של בטינו קרקסי – קרקסי, סוציאליסט, נבחר לראש ממשלת איטליה בשנת 1983 וכהונתו נמשכת עד 1987. נחשב לאחד המנהיגים האיטלקים המשפיעים באיטליה לאחר מלחמת העולם השנייה.
במהלך כהונת ממשלת קרקסי, מצליחה הממשלה להיאבק באינפלציה שגואה במדינה, על ידי עיצוב תוכנית כלכלית אשר גוררת בעקבותיה שביתות קשות במדינה ובמהלך כהונתו אף מצטרפת איטליה למועדון ה־G7, מועדון המדינות המתועשות בעולם.
1984: שביתת הכורים בבריטניה – שביתה של עובדי מכרות הפחם בבריטניה אשר נמשכת כמעט שנה שלמה.
השביתה מסתיימת בכניעת הכורים ושובם לעבודה ללא שום הישג ומסמנת בכך ירידה חדה במעמדם של האיגודים המקצועיים בבריטניה והמשך הרפורמות המבניות של ממשלת תאצ'ר.
1984: הפיגוע במלון גרנד בברייטון – ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני מבצע ניסיון התנקשות בחייה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ושרי ממשלתה באמצעות פצצת השהיה שמונחת במלון הגרנד הוטל בברייטון שבאנגליה.
תאצ'ר לא נפגעת, אך חמישה אנשים נהרגים בפיגוע ו־34 נפצעו.
1989: בדנמרק מאושר לראשונה בעולם חוק איחוד אזרחי, המעניק לזוגות חד מיניים מעמד דומה לזה של זוגות הטרוסקסואלים.
התרחבות השוק האירופי המשותף – במהלך שנות ה־80 מואצים תהליכי האינטגרציה וההתרחבות של הקהילה האירופית, באיחוד שאז נקרא השוק האירופי המשותף.
ב־1985, נחתמת בלוקסמבורג אמנת שנגן, אשר קובעת הנהגת מדיניות הגירה וביקורת גבולות מתואמת בין חברות הקהילה האירופית.
בשנת 1986, נכנס לתוקפו הדגל האירופי.
במהלך שנות ה־80 מצטרפות אל איחוד אירופי זה גם יוון, ספרד ופורטוגל.
קהילות אוטונומיות של ספרד – במהלך שנות ה־80 מכריזה ספרד בהדרגתיות על אוטונומיה עבור קהילות רבות.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר במערב אירופה בעשור זה בחלק זה.
1975–1990: מלחמת האזרחים השנייה בלבנון – מלחמה שפורצת ב־13 באפריל 1975 כהמשך ישיר לסכסוכי דת ומעמדות קודמים בלבנון ונמשכת, בין הפסקת אש אחת למשנתה, עד 13 באוקטובר 1990, עם כיבוש מזרח ביירות על ידי צבא סוריה.
1980: הפיכה צבאית בטורקיה – לאחר מספר שנים של חוסר יציבות גדוש הפיכות, ומעשי אלימות שגובים אלפי קורבנות, בשנת 1980 מתחוללת הפיכה צבאית נוספת בטורקיה, בתומה תופס הצבא בהנהגת קנן אוורן, את השלטון.
אוורן מנהיג שלטון מדכא, תוך איסור על סוגים רבים של מפלגות וצמצום זכויות הפרט.
1980: כישלון הפיכת נוז'ה – ניסיון הפיכה כושל שמכוון נגד המשטר האיסלמי באיראן במטרה להדיח את ראשי המשטר ובראשם המנהיג הרוחני האייתוללה חומייני אשר עולה לשלטון בסוף שנות ה־70 במהפכה האיראנית.
1983: הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין – קפריסין הצפונית מכריזה על עצמאות מקפריסין כשהמדינה היחידה שהכירה בה היא טורקיה.
1983: ליברליזציה כלכלית בטורקיה – לאחר שנים רוויות משברי-פנים שונים, היציבות של טורקיה מתבססת בשנת 1983 כאשר טורגוט אזאל נבחר לנשיא בטורקיה, ומכונן רפורמות כלכליות שמטרתן להביא את המדינה למצב של כלכלת שוק, תוך צמצום ההתערבות הממשלתית בכלכלה ועידוד יוזמה פרטית.
1984–1998: המרד הראשון של ה־PKK בטורקיה – עימות אלים בין מפלגת הפועלים של כורדיסטן לבין ממשלת טורקיה, הופך את אזור דרום מזרח טורקיה לשדה קרב למשך למעלה מעשור.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר במזרח התיכון בעשור זה בחלק זה.
1981: הרפובליקה הרביעית בפיליפינים – ב־1981 מסיים פרדיננד מרקוס באופן רשמי את המשטר הצבאי שמונהג עד אז בפיליפינים.
למרות זאת, הוא שומר לעצמו את רוב הסמכויות שברשותו.
הבחירות של 1981, בהן מנצח מרקוס בפער עצום מוחרמות על ידי מתנגדיו בשל חשד לזיופים והטיות.
ב־1983 מנהיג האופוזיציה בניגנו אקינו הבן נרצח בשדה התעופה של מנילה ואירוע זה יוצר אי שקט בציבור ומתחיל שרשרת של אירועים שכוללת לחץ מארצות הברית ומובילה בסופו של דבר לבחירתה של קורסון אקינו בבחירות ב־1986.
1982: החוקה בסין – מאושרת החוקה של הרפובליקה העממית של סין.
1984: מבצע כוכב כחול – בדלנים סיקים בראשות ג'ארנייל סינג בהינדרנוואלה משתלטים על מקדש הארימנדיר סאהיב באמריטסר שבהודו, ופותחים בקרבות בהם נפגעים כ־300 אזרחים וחיילים.
בתגובה נרצחת ראש ממשלת הודו, אינדירה גנדי, על ידי שומרי ראשה הסיקים, מהלך אשר מוביל למהומות בהן נהרגים למעלה מ־2,000 איש, רובם סיקים.
1987: בחירות דמוקרטיות לראשונה בקוריאה הדרומית – בשנת 1980 עימות בין סטודנטים וכוחות מזוינים מתפשט והופך לפרעות שנמשכים תשעה ימים, שכוללים הרוגים רבים.
זעם הציבור על המקרה מוביל לתמיכה רחבה בקרב הציבור בממשל דמוקרטי ובשנת 1987 מתקיימות לראשונה בחירות דמוקרטיות בקוריאה הדרומית.
1988: האישה הראשונה בראש מדינה מוסלמית – ב־1988 בנאזיר בוטו מושבעת כראש ממשלת פקיסטן, והופכת לאישה הראשונה העומדת בראש מדינה מוסלמית.
1989: בורמה הופכת למאינמר – הפגנות ענק בבורמה מובילות להחלפת הכת הצבאית השולטת במדינה.
הכת העולה משנה את שם המדינה ל"מאינמר", ולא עומדת בהבטחותיה לכינון משטר דמוקרטי.
1989: אירועי כיכר טיין־אן־מן – סדרה של מחאות עממיות בסין ומרכזן בכיכר טיין־אן־מן, הכיכר המרכזית בבירה בייג'ינג.
הכיכר "נכבשת" ידי סטודנטים מרחבי סין אשר דורשים לערוך רפורמות דמוקרטיות במדינה.
המחאות בכיכר מביאות את דעת הקהל העולמי נגד המשטר הקומוניסטי בסין.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר במזרח הרחוק בעשור זה בחלק זה.
1980: משאל עם בקוויבק – רנה לווק, ראש ממשלת קוויבק אשר בקנדה, מציע לבוחרים להחליט בשאלת העצמאות של הפרובינציה, אולם 60% מהבוחרים מצביעים נגד.
1980: נשיאותו של רונלד רייגן – בחירתו של רונלד רייגן כנשיא ארצות הברית ב־1980 וכהונתו כנשיא לאורך שנות השמונים.
רבים מייחסים את תרומת מדיניותו הנצית כלפי ברית המועצות דאז והתעקשותו להמשיך ביוזמת ההגנה האסטרטגית ("מלחמת הכוכבים") לסיום המלחמה הקרה.
רייגן מנהיג מדיניות כלכלית שמרנית, שכוללת קיצוץ במיסים והפחתת הוצאות הרווח.
1981–1983: שיאו של רצח העם בגואטמלה – רצח עם מכוון ושיטתי שמתבצע על ידי צבא גואטמלה כנגד צאצאי המאיה במהלך מלחמת האזרחים בגואטמלה (1960–1996), ובמיוחד תחת שלטונו של אפראין ריוס מונט בין השנים 1981–1983.
1986: קשיים באימוץ הדמוקרטיה בהאיטי – נשיא האיטי ז'אן קלוד דובאלייה בורח מארצו אחרי 28 שנות שלטון, והממשלה אומנם מאמצת חוקה, אך הניסיון לכונן בחירות נכשל לאחר שחיילים פותחים באש על אזרחים.
ניקרגואה – שנות ה־80 בניקרגואה גדושות במשברים, עם התערבויות של ארצות הברית וברית המועצות בנעשה במדינה, ארגוני המחתרת קונטראס, משבר כלכלי עם אינפלציה של 14,000%, אמברגו אמריקאי, מאבקים פוליטיים חריפים והפגנות.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר באמריקה הצפונית בעשור זה בחלק זה.
1983: נפילת החונטה הצבאית בארגנטינה – ראול אלפונסין נבחר לנשיא ארגנטינה, בבחירות הראשונות שמתקיימות בה לאחר נפילת החונטה הצבאית.
1985: דמוקרטיזציה בברזיל – תקופת הדיקטטורה הצבאית בברזיל מסתיימת, והשלטון מועבר לנשיא אשר נבחר בבחירות דמוקרטיות.
מהלך הדמוקרטיזציה וההתפתחות מושלם עם קבלת חוקה דמוקרטית בשנת 1988.
1986: קבוצת ריו – הארגון בעל השם הרשמי "המנגנון הקבוע להתייעצות ותיאום פוליטי", מוקם ב־1986. חברות בארגון 23 מדינות באמריקה הלטינית ובאיים הקריביים.
1988: משאל העם בצ'ילה על הארכת המשטר הצבאי – משאל עם שנערך בצ'ילה להארכת שלטונם של פינושה והצבא, אולם מרבית הצ'יליאנים בוחרים בפטריסיו איילווין ובחזרה לדמוקרטיה לאחר 15 שנים של משטר צבאי.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר באמריקה הדרומית בעשור זה בחלק זה.
1980: זימבבואה – תשעים שנות שלטון לבן ברודזיה באות לקיצן.
לאחר הבחירות הראשונות במדינה, וההכרה בעצמאות המדינה, המדינה משנה את שמה לזימבבואה ב־1980. לאחר מכן, מנהיג את המדינה הצעירה רוברט מוגאבה, שמנהיג במדינה שלטון יחיד נוקשה, תוך הגבלת חופש העיתונות וזכויות האדם.
1980: הפיכה צבאית בליבריה – חונטה צבאית בראשות סמואל דו מתנקשת בנשיא ליבריה ויליאם טולברט ג'וניור בשנתו, ויוצרת הפיכה צבאית אשר מביאה את הקץ לשליטה של קבוצת המיעוט של צאצאי העבדים מאמריקה על האוכלוסייה המקומית של ליבריה.
1982: סנגמביה – ניסיון של סנגל וגמביה להתאחד למדינה אחת, אשר נמצא בתוקף מ־1982 ועד 1989.
1983: הרעב הגדול באתיופיה – תקופת הרעב הגדול באתיופיה כוללת בתוכה שתי תקופות רעב שחלו במקביל באתיופיה של שנות השמונים, בצפון ובדרום המדינה.
הרעב נגרם בגלל סיבות שונות, שעיקרן מאבקים צבאיים פנימיים בין ארגונים שונים.
תקופת הרעב האתיופי נחשבת לאחת החריפות ביותר באתיופיה ובעולם כולו.
מניין קורבנות הרעב מגיע ללמעלה ממיליון איש.
1983: וולטה עילית הופכת לבורקינה פאסו – ראש ממשלת וולטה עילית סנקרה מוביל שלטון מרקסיסטי במדינה, במהלכו מפעיל מספר קבוצות ואגודות חשאיות שמטרתן לגרום למהפכה תרבותית, ואף משנה את שם המדינה לבורקינה פאסו במטרה לתת לה זהות חדשה.
1987: הפיכה צבאית בבורקינה פאסו – נשיא בורקינה פאסו תומאס סאנקארה נרצח במהלך הפיכה צבאית, שמבצע בלז קומפאורה, חברו של סנקרה.
דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד – לאורך שנות ה־80 המצב בדרום אפריקה מתדרדר עד לכדי הכרזת מצב חירום לאומי, כשהממשלה מתקשה להתמודד עם הלחצים הפוליטיים הפנימיים במקביל ללחץ בין-לאומי גובר בדמות סנקציות כלכליות ונידוי מדיני.
הערה – תוכלו לקורא על הרציחות הפוליטיות הבולטות ביותר באפריקה בעשור זה בחלק זה.
תחילת העשור מתאפיינת במיתון כלכלי עולמי חמור שמשפיע באופן ניכר על מרבית העולם המפותח.
המשך העשור וההתאוששות מתרחשת על רקע התחדשות כלכלת לסה פר והכלכלה הנאו־ליברלית בעולם המפותח בהנהגת ממשלות בריטניה וארצות הברית, תוך השמת דגש על התערבות ממשלתית מופחתת, הורדת מיסים ודה־רגולציה של שוקי המניות.
1980: אמנת האומות המאוחדות בדבר חוזים למכר טובין בין-לאומי – אמנה בין-לאומית שנועדה ליצור אחידות משפטית שתסייע לסחר בין-לאומי.
1981: תוכנית החומש בברית המועצות – בברית המועצות מתחילה תוכנית החומש האחת-עשרה בתקופה של קיפאון כלכלי שהחל עוד בסוף שנות השבעים.
התוכנית נכשלת משום שרוב מטרותיה לא מושגות.
הרפורמה בכלכלת סין – בהנהגתו של דנג שיאופינג מתחילה סין להנהיג רפורמות נרחבות במהלך העשור אשר פותחות את כלכלת המדינה למערב ומאפשרות לארגונים קפיטליסטיים לפעול במערכת הסוציאליסטית של סין.
השחיתות בקרב מנהיגות המפלגה הקומוניסטית מובילה לגילויי התנגדות נרחבים מצד סטודנטים ועובדים במחאות בכיכר טיאננמן ב־1989 אשר דוכאו על ידי צבא השחרור העממי.
תקופת מרגרט תא'צר בבריטניה – לאורך שנות ה־80 מכהנת מרגרט תאצ'ר כראש ממשלת בריטניה ומנהיגת המפלגה השמרנית.
כהונתה נמשכת ממאי 1979 ועד נובמבר 1990, והיא נודעת בכינויה "אשת הברזל".
לאחר שבסוף שנות ה־70 מתאפיינת אנגליה בבעיות כלכליות שונות, ביניהן אבטלה ואינפלציה.
תאצ'ר תומכת בליברליזם וכלכלת שוק חופשי ומקדמת רפורמות רבות במהלך שלוש תקופות הכהונה שלה, אשר משנות את מבנה הכלכלה הבריטית מדומיננטיות איגודים מקצועיים לדומיננטיות המגזר הפרטי.
בשנים הראשונות נתקלת המדיניות החדשה בבעיות שונות, אולם לאחר כמה שנים רושמת בריטניה הישגים במדדי הצמיחה.
תקופת רונלד רייגן בארצות הברית – רונלד רייגן נבחר לנשיא ארצות הברית בשנים 1981–1989, ומנהיג מדיניות כלכלית שמרנית, עם דגש על קיצוץ משמעותי בשיעור המיסים.
השינויים שמוביל רייגן גורמים בתחילה למשבר, אך בהמשך חווה ארצות הברית תחת רייגן התאוששות וצמיחה.
שינוי תפיסה בכלכלה – הצלחת המדיניות הכלכלית של תאצ'ר ורייגן יוצרת תחושה בקרב כלכלנים שונים שמדיניות של קיצוץ מיסים היא מדיניות שמועילה למשק.
אפקט דומינו שמתחיל אצל כמה מהכלכלות החזקות בעולם יוצר מצב בו הלכה למעשה מדינות רבות מוצאות עצמן נאלצות לבחור במדיניות של קיצוץ במיסים כדי לשמור על רלוונטיות בשוק העבודה העולמי.
תופעה זו גורמת לירידה בשיעורי המס בכל העולם באמצע העשור, ולוקחת חלק גם בשינויים הכלכליים שמתרחשים בישראל בשנים אלו.
מלחמות סחר של ארצות הברית:
1981: קונפליקט ארצות הברית – יפן – עלייתה של יפן כמעצמה כלכלית עולמית בעשורים האחרונים גרמה להפעלת לחץ על יפן מצד ארצות הברית שחששה למעמדה כמעצמה המובילה.
כתוצאה מהלחצים מצמצמת יפן את הייצוא לארצות הברית.
1985: מלחמת סחר ארצות הברית – אירופה – נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן, מעלה את המכס על ייבוא פסטה מאירופה.
המהלך גורר פעולות תגמול כלכליות מצד מדינות אירופה.
12 באפריל 1980 – נשיא ליבריה ויליאם טולברט ג'וניור נרצח במהלך הפיכה צבאית.
8 בדצמבר 1980 – המוזיקאי הבריטי ג'ון לנון נרצח בפתח ביתו בניו יורק על ידי מרק דייוויד צ'פמן בחמש יריות אקדח.
30 במרץ 1981 – ניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית רונלד רייגן – המתנקש ג'ון הינקלי, מעורער בנפשו, מבקש להרשים את השחקנית ג'ודי פוסטר שבה הוא מאוהב אהבה חד-צדדית.
רייגן נפצע קשה מכדור בחזה, סמוך מאוד לאבי העורקים, מרחק של פחות מאינץ' אחד מלבו.
דובר הבית הלבן, ג'יימס בריידי, נפצע קשה בראשו, וכמו כן נפצעו מאבטח ושוטר.
13 במאי 1981 – מבוצע ניסיון התנקשות באפיפיור יוחנן פאולוס השני בכיכר פטרוס הקדוש ברומא.
המתנקש היה תמהוני טורקי בשם מהמט אלי אג'ה.
6 באוקטובר 1981 – נשיא מצרים אנואר סאדאת נרצח במהלך מצעד צבאי בקהיר, בידי אנשי הג'יהאד המצרי אשר משתתפים במצעד, כשהם לבושים מדי צבא.
בעת הגעתם לבימת הכבוד קופצים מן המשאית הצבאית בה נסעו ומתנפלים ביריות על בימת הכבוד.
סאדאת נהרג וסגנו חוסני מובארכ שיושב גם הוא על בימת המצעד מספיק להימלט, ניצל ויורש את מקומו של סאדאת בהנהגת מצרים.
14 בספטמבר 1982 – המנהיג הלבנוני הנוצרי בשיר ג'ומאייל נרצח לאחר בחירתו לנשיא לבנון
21 באוגוסט 1983 – הסנטור הפיליפיני בניניו אקינו ג'וניור נרצח במנילה.
1 באפריל 1984 – הזמר האמריקני מרווין גיי נרצח על ידי אביו בביתו שבלוס אנג'לס לאחר שהתערב בוויכוח בין הוריו, יום אחד לפני שמלאו לו 45 שנים.
31 באוקטובר 1984 – ראש ממשלת הודו אינדירה גנדי נרצחת על ידי שני שומרי הראש הסיקים שלה.
בעקבות הרצח פורצות בניו דלהי מהומות בהן נהרגים כ־2,000 סיקים חפים מפשע.
12 באוקטובר 1984 – הפיגוע במלון גרנד בברייטון: ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני מבצע ניסיון התנקשות בחייה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ושרי ממשלתה באמצעות פצצת השהייה שהונחה במלון הגרנד הוטל בברייטון שבאנגליה.
תאצ'ר לא נפגעה, אך חמישה אנשים נהרגו בפיגוע ו־34 נפצעו.
28 בפברואר 1986 – ראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה נרצח על ידי אלמוני בעת שצעד ברחוב.
מעולם לא נודע מי היה מעורב ברצח ומה היו מניעיו.
15 באוקטובר 1987 – נשיא בורקינה פאסו תומאס סאנקארה נרצח במהלך הפיכה צבאית.
16 באפריל 1988 – במסגרת מבצע הצגת תכלית לוחמי סיירת מטכ"ל מחסלים בפרברי תוניס את אבו ג'יהאד, ממייסדי תנועת פת"ח אשר היה אחראי לרצח עשרות אזרחים ישראלים.
להלן מספר אסונות טבע בולטים, בנוסף להם היו במהלך העשור מספר רעידות אדמה חזקות, הוריקנים הרסניים, בצורות ואל ניניו בתחילת העשור אשר השפיע על מזג האוויר במרבית העולם.
1980: התפרצות הר הגעש סנט הלנס – התפרצות הרת האסון של הר הגעש סנט הלנס מתחוללת ב־1980, והופכת להתפרצות הקטלנית וההרסנית ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
קדמו להתפרצות חודשיים של פעילות סייסמית אינטנסיבית, בעקבותיה נסגר שטח ההר לציבור וניצלו חיי אלפים.
1985: השיטפון בוואל די סטאבה – שני מאגרי מים מלאכותיים מתבקעים, ותכולתם זורמת בכוח רב במורד עמק סטאבה שבצפון איטליה.
השיטפון גורם למותם של 268 אנשים, ל-20 פצועים ולנזק כבד לרכוש.
1985: רעידת האדמה במקסיקו סיטי – מעל ל-9,000 הרוגים, 30,000 פצועים וכ־50,000 חסרי בית כתוצאה מרעידת אדמה חזקה במקסיקו.
1985: "הטרגדיה של ארמרו" – התפרצות הר הגעש נוואדו דל רואיס בקולומביה הורגת 22,000 איש וגורמת לנזק רב מאוד ברכוש.
ההתפרצות מתרחשת בעקבות יצירתם של ארבעה להארים שזורמים במורד הר הגעש ומשמידים את אשר היה בדרכם.
1986: התפרצות אגמית באגם ניוס – התפרצות אגמית מתרחשת באגם ניוס, אגם לוע הממוקם בצפון קמרון, וגורמת למותם של 1700 איש.
1984: אסון בופאל – אסון תעשייתי רב נפגעים שמתרחש בבופאל שבהודו.
האסון נגרם כתוצאה משחרור לא מכוון של 42 טונות של מתיל איזוציאנט (MIC) ממפעל לייצור חומרי הדברה.
כ־500,000 איש נחשפים לגז הרעיל ומתוכם מתים כ־8,000 בשבועיים שלאחר האסון.
בנוסף אליהם, באירוע זה נפצעים למעלה מ־150,000 איש.
1986: אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר – הוא אסון משמעותי בתולדות נאס"א.
במהלך משימה STS-51-L, מתפוצצת באוויר מעבורת החלל צ'לנג'ר 73 שניות אחרי שממריאה ממרכז החלל קנדי, פלורידה.
האסון מביא למותם של שבעה אסטרונאוטים.
1986: אסון צ'רנוביל – תאונה שמתרחשת בבלוק הרביעי של הכור הגרעיני שבצפון מערב אוקראינה, כ־16 ק"מ מהגבול עם בלארוס, בזמן ששתי המדינות משתייכות לברית המועצות.
ליבת הכור הגרעיני של התחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל אשר בצפון-מערב אוקראינה מותכת וגורמת לפיצוץ שהורס את כיפת הכור ומפזר חומרים רדיואקטיבים במערב ברית המועצות ובמדינות שכנות.
1987: טביעת המעבורת MV דוניה פאז – אסון קטלני שמתרחש בפיליפינים.
מעבורת נוסעים מתנגשת במכלית נפט בשם "MT וקטור".
מספר הנספים המשוער באסון זה עומד על 4,386, ורק 24 מנוסעי המעבורת ושניים מנוסעי המכלית שורדים.
1989: אסון הנפט של אקסון ואלדז – אסון אקולוגי, שנגרם מדליפת נפט גולמי ממכלית הנפט אקסון ואלדז, ומתרחש במפרץ הנסיך ויליאם שבדרום אלסקה.
אסונות תעופה בולטים בעשור זה – טיסה 655 של איראן אייר (יורטה), טיסה 1771 של פאסיפיק סאות'ווסט איירליינס (רצח בזמן הטיסה), טיסה 007 של קוריאן אייר (יורטה), טיסה 123 של ג'פאן איירליינס (התרסקות)
פונדקאות בוצעה בפעם הראשונה בהיסטוריה בשנת 1985 כאשר הלידה הראשונה התקיימה בשנת 1986, והדבר אפשר לנשים לראשונה בהיסטוריה להפוך לאימהות ביולוגיות מבלי לחוות היריון.
במהלך העשור החל השימוש בפרקטיקה המתמשכת של הפלות סלקטיביות על סמך מין התינוק , בעיקר בסין ובהודו, לאחר שטכנולוגיית האולטרה סאונד אפשרה להורים, לראשונה בהיסטוריה, לקבח החלטה להפיל תינוקות באופן סלקטיבי.
מחלת האיידס מזוהה לראשונה במהלך העשור על ידי ה־CDC, כאשר לפני כן במהלך 1981 זוהה הגורם למחלה – נגיף ה־HIV.
ההערכה המקובלת היא שהמגפה פרצה ברחבי העולם עוד במהלך שנות ה־70. מחלת האיידס תגרום במהלך העשורים הבאים למיליוני מקרי מוות ברחבי העולם ותהיה אחת מהמחלות המדוברות והנחקרות ביותר.
כמו כן, נגיף ה־HIV ומחלת האיידס יהיו בעלי השפעה רבה על החברה בעשורים הבאים, הן בשל ההשפעות של המחלה על הנדבקים, הן כמקור לאפליה והן בהבנה של הנחיצות של השימוש באמצעי מניעה כדרך למנוע את הפצתה של המגפה והנגיף.
אישים בולטים שנפטרו מאידס במהלך העשור כללו בין היתר את רוק הדסון, ליברצ'ה, וג'יה קרנג'י.
1989: כולרה באפריקה – מתחילה התפרצות מגפת כולרה באפריקה.
המגפה גובה בתוך שנים בודדות לפחות 25,000 הרוגים.
המחשב האישי צובר תאוצה מהותית בשנות השמונים, ומתפתח מצעצוע של חובבי טכנולוגיה, לתעשייה מן המניין.
1981: IBM PC – המחשב האישי הראשון בסדרת IBM, יוצר פריצת דרך בתחום המחשוב.
1982: קומודור 64 – המחשב האישי הנמכר ביותר של המאה ה־20, מיוצר ומשווק על ידי חברת קומודור עסקי מכונות.
1984: מקינטוש – סדרת המחשבים של אפל מציגה את המחשבים הפופולריים הראשונים להם ממשק משתמש גרפי ועכבר.
1985: קומודור אמיגה – מפותח על ידי חברת קומודור, והוא הדגם הראשון שמביא לתחום המחשבים האישיים רמת גרפיקה וסאונד שהייתה זמינה עד אז רק בציוד מקצועי יקר בהרבה.
1985: Microsoft Windows – מערכת ההפעלה של חברת מיקרוסופט יוצאת לראשונה לשוק בשנת 1985. בשנת 1988 נוחלת המערכת הצלחה כאשר גרסת windows-386 היא הראשונה שהצליחה לרוץ היטב על מעבד אינטל 80386.
1986: מחשב נייד – מופץ לראשונה על ידי IBM.
במהלך העשור מיקרוסופט מוציאה לשווקים את מערכות ההפעלה MS-DOS (1981), Windows 1.0 (1985), ו־Windows 2.0 (1987).
התקליטור (מכונה בעיקר Compact Disc או CD) – התקליטור הבסיסי ביותר הושק באוקטובר 1982 למטרת הפצה והאזנה לאודיו דיגיטלי, והכיל עד 74 דקות של מוזיקה.