tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-24 באפריל הוציא השופט איתן אורנשטיין צו הקפאת הליכים ארעי ומינה את עורך הדין יצחק יונגר לנאמן זמני לחברות.
באותה שנה נמכר ציוד החברות תמורת שבעה מיליון שקלים לחברת סי.טי.
אור המאיר הוא ספר חסידות שאוסף את דברי תורתו של רבי זאב וולף מזיטומיר ומסודר על סדר פרשת השבוע ומועדי ישראל.
את הספר כתב תלמידו רבי אליעזר מז'יטומיר והוא הספיק להדפיסו עוד בחיי רבו.
הספר קיבל את הסכמת רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, מקורם של רבים מדברי התורה המובאים בספר הם מתורתו של רבו המגיד ממעזריטש.
בספרו דורש שלימות בעבודת השם, לכן בחצרות מסוימות אסרו על התלמידים ללמוד בספרו, על מנת שלא יפלו ברוחם.
האדמו"ר רבי חנוך העניך מאלכסנדר למד מדי שבוע את דברי התורה לפרשה מתוך הספר.
האדמו"ר רבי יששכר דב מבעלזא אמר .
מהדורה שנייה - אחרי שנת ה'תקנ"ח
מהדורה שלישית - קוריץ, ה'תק"ע, 1810
אור המאיר המבואר - מכון אור לישרים, עוז והדר - ה"כ, ה'תשפ"ג (2023)
סבטלנה אור טוקייב (נולדה ב-9 בנובמבר 1979) היא ישראלית שהייתה מתעמלת אומנותית אולימפית.
טוקייב נולדה באורג'וניקידזה בברית המועצות, כיום ולדיקווקז ברפובליקת צפון אוסטיה - אלניה שברוסיה, שם החלה ללמוד התעמלות בגיל 5. היא עלתה לישראל כשהייתה בת 14, בשנת 1991.
טוקייב התעמלה במועדון הספורט "ספורט לאם".
בשנת 1994, הגיעה למקום העשירי באליפות אירופה בהתעמלות אומנותית בהתעמלות אומנותית קבוצתית.
ב-1999, טוקייב הגיעה למקום ה-14 באליפות העולם בהתעמלות אמנותית.
טוקייב התחרתה עבור ישראל באולימפיאדת הקיץ 2000 בסידני, אוסטרליה, כשהייתה בת 20 בקטגוריה התעמלות אומנותית - נשים אישית, והגיעה למקום ה-14. באותה השנה היא נבחרה להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות לכבוד יום העצמאות ה-52 למדינה.
טוקייב עזבה את ישראל והיגרה לארצות הברית בשנת 2006. עם הגעתה נתקלה בקשיים עם מסמכי ההגירה שלה.
הוויזה שלה לא הייתה אז בתוקף ולפיכך היא נלקחה לכלא מהגרים בטקסס ושוחררה בערבות לאחר שלושה חודשים.
אור ירח, מגדלור ווד איילנד הוא ציור שמן על קנבס מאת הצייר האמריקאי וינסלו הומר, שהושלם בשנת 1894. היצירה מתארת נוף ימי לילי בחופי מיין, ומבוססת על מראה שצפה בו האמן מאזור סטודיו בפרוּטס נק.
הציור נוצר בפעולה מהירה וחד־פעמית לאור ירח בלבד, והוא נמנה עם יצירותיו המאוחרות של הומר בז'אנר ציורי הים.
כיום שמור הציור באוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, ומוצג בגלריה 770.
הציור מתאר סצנה ימית שקטה באור ירח, ללא נוכחות אנושית.
גלי הים המרוחקים והשמים משתלבים בגוני כחול־אפור דומים, ללא ניגוד חד בין קרקע לשמיים.
לאורך צדו השמאלי של הציור נמשך נתיב אור אנכי שמפצל את החשכה.
כתם צבע אדמדם על קו האופק מייצג את מגדלור ווד איילנד , מדרום לפרוּטס נק, אך אינו מובחן למתבונן שאינו מכיר את ההקשר.
התזת מים קלה בחזית יוצרת חריגה בודדת בתוך סצנה שנראית שקועה בשנת לילה שקטה.
ציור נוצר בקיץ 1894 בעקבות התפרצות רגעית של השראה.
על פי הביוגרף ויליאם האו דאונס, הומר יצא מפתח ביתו בערב קיץ, הבחין במראה ימי יוצא דופן וקרא "יש לי רעיון!", מיהר לסטודיו, נטל את הציוד, וירד אל קו החוף.
הוא צייר את היצירה תוך ארבע או חמש שעות, כולה באור הירח, ולא נגע בה שוב לאחר מכן.
הומר תיאר מאוחר יותר את מיקומו המדויק של המגדלור, עובדה שהבהירה את כוונתו למתבוננים.
שם היצירה מתאר שני יסודות מרכזיים המופיעים בה.
המונח "אור ירח" מתייחס לעובדה שהציור כולו צויר בלילה, באור הירח בלבד, במהלך ערב קיץ אחד, וללא מגע נוסף לאחר סיומו.
הביטוי "מגדלור ווד איילנד" מתייחס לכתם צבע אדום קטן על קו האופק, המייצג את אורה של תחנת המגדלור באי ווד, מדרום לפרוּטס נק שבמיין.
זיהוי זה נמסר על ידי האמן עצמו.
אוֹר עֲקִיבָא היא עיר בנפת חדרה של מחוז חיפה בישראל.
היא הוכרזה כעיר בשנת 2001.
העיר נמצאת במישור החוף הצפוני בין שני צירי תנועה עורקיים, כביש מס' 2 ממערב, וכביש מס' 4 ממזרח, שבהם נמצאות כניסות אל העיר.
העיר ממוקמת דרומית-מזרחית ברצף היישובים המשתייכים למועצה האזורית חוף הכרמל, ובכלל זה שכנתה הצמודה ממערב, קיסריה.
ככלל מצויה אור-עקיבא בסביבה כפרית או סמי עירונית, מזרחית לה המועצה המקומית בנימינה-גבעת עדה.
גבולותיה המוניציפליים של העיר הורחבו בנובמבר 2004 והם עולים על 3,000 דונם, אך עדיין היא ישות מוניציפלית בעלת גבולות שיפוט מצומצמים בהשוואה לסביבתה.
דרומית לאור עקיבא מתפרש שטח נרחב השייך ברובו לחברה לפיתוח קיסריה (אדמות פיק"א-הברון רוטשילד) ובו מוקמת שכונת "אור ים" בעלת 3,480 יחידות דיור, שיגרמו להכפלת אוכלוסיית העיר ל-30 אלף תושבים.
אפריל 1951 - מאי 1955 המתיישבים הראשונים - מעברת קיסריה
ראשיתה של אור-עקיבא בשתי משפחות שהועברו ממעברת "ברנדס" בחדרה על ידי הסוכנות היהודית ב-17 אפריל 1951 אל דיונות החול בקיסריה וְיִשְּׁבָה אותם באוהלי בד כדי להקים יישוב במקום.
ב-24 באפריל 1951 הגיעו 4 משפחות נוספות ובתאריך 29 באפריל 1951 הגיעו משפחות נוספות כך שהיו 38 משפחות שעלו ארצה מרומניה באוניה טרנסילבניה.
מחצית מהמשפחות באוניה זו הגיעו לעיירה ירוחם ומחציתם הגיעו למעברת קיסרי.
החל משנת 1952 החלה עלייה לאור עקיבא ממדינות שונות - מרוקו, לוב, איראן הודו ועוד.
בתחילה, העבודות היזומות על ידי המדינה הספיקו לתושבי המקום, אך ככל שהמעברה הלכה וגדלה החלו תביעות עבודה ותלונות על כך שהשכר לא שולם.
תושבי המעברה שכן עבדו, הועסקו בדרך כלל בעבודות דחק והמעטים שכן עבדו בעבודות פרודוקטיביות עבדו מחוץ למעברה.
מתכנני העיר קיוו שאור עקיבא תהיה כמו קיסריה בימי תפארתו של הורדוס, אך המחסור במקומות תעסוקה הביאו לכך שרבים התדפקו על לשכת הסעד ושוכני המעברה סבלו מעוני.
ביוני 1953 הוחלף שמה של מעברת קיסרי לאור עקיבא על שם התנא רבי עקיבא שהיה מעשרת הרוגי מלכות, שעונה והוצא להורג בידי הרומאים בקיסריה הסמוכה, במאה השנייה לספירה.
יושב ראש המעברה הנבחר הראשון בשנת 1951 היה פרץ גל, עד לקיום בחירות רשמיות ראשונות.
ב-2 בספטמבר 1953 נבחר יחיאל (מישו) וייסנברג לראש המועצה.
המועצה כללה 9 חברים - 4 נציגי מפא"י, 2 נציגי הפועל המזרחי, 2 נציגים לציונים הכלליים ו-2 נציגים למפ"ם.
1955-1959 התמקמות בעיר החדשה - אור עקיבא
החל מ-1955 התחילו לעבור תושבי המעברה למבני הקבע באור עקיבא.
תושבי המעברה עברו לבתי עמידר שנבנו עבורם ומעטים נשארו במעברה.
באותו זמן הוקמו אזבסטונים לעולי פולין ומרוקו, שהגיעו באותן שנים במקום בו הייתה המעברה.
בשנת 1959 נבחר עמוס ברכה, נציג הפועל המזרחי לכהן כראש המועצה לאחר ש-5 מתוך 9 חברי המועצה תמכו בו.
באותה עת, ברבים מהיישובים החדשים היו ראשי המועצות נציגי מפא"י וברכה היה ראש המועצה היחיד שהיה נציג הפועל המזרחי.
כיוון שהשלטון המוניציפלי באור עקיבא לא היה מזוהה עם מפלגת השלטון במדינה, הועלו טענות שמוסדות השלטון מפלים את תושבי היישוב בגלל שהתושבים בו לא הצביעו למפא"י.
בתקופה זו הייתה עלייה משמעותית מקרב יוצאי הודו ובעיקר מקהילת בני ישראל (הודו), קדמה להם משפחת יוסף (דיווקר), צאצאי נשיאי הקהילה ופעילים פוליטיים בשנים הראשונות ביישוב.
למרות כל הקשיים, חלה צמיחה של ממש בעיר בתקופה זו.
משפחות רבות גרו בשיכונים, בדירות שבאותם ימים הוגדרו כמרווחות.
עם זאת, כמה מאות משפחות נמנו עם מקבלי קצבאות הסעד.
עבודות הדחק כמעט ונעלמו מהעיר והוקמו שני מפעלים ב-1962 מפעל הצמיגים אליאנס ושטיחי כרמל.
שנות ה-70 - חוסר יציבות שלטונית
בשנת 1970 התחלפו חמישה ראשי מועצה, מה שגרם לזעזועים פנימיים בעיר.
מצבה של העיר הגיע לשפל חסר תקדים.
כמו כן, מצבה הכלכלי של העיר התדרדר.
בסוף שנת 1970 הוחלט במשרד הפנים על קביעת ועדה קרואה לעיר וזו פעלה עד שנת 1974 על מנת לשקם את העיר ואת מצבה הכלכלי.
לקראת סוף שנות ה-70 הגיע גל עלייה גדול מהקווקז.
בשנת 1977 הכריז ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, על הפרויקט הלאומי-חברתי חדש של מדינת ישראל – פרויקט שיקום השכונות.
מטרת הפרויקט, שהובל על ידי שר הבינוי דוד לוי, הייתה להתמודד באופן מקיף עם תופעת הפער החברתי המתרחב בשכונות הסובלות מהתבלות פיזית וממצוקה חברתית.
מדינת ישראל החליטה שכל שאור עקיבא תהיה תחת פרויקט זה ולא רק שכונה אחת.
בפועל, לאחר כ-5 שנים שבו פעל הפרויקט, הוא הקיף 24 יחידות דיור בלבד בהשקעה של משרד הבינוי והשיכון דרך החברה הממשלתית "עמיגור" בעלות ממוצעת של 60,000 שקלים.
דבר שהספיק לשיפוץ קוסמטי חיצוני בלבד.
עיירות הפיתוח והיישובים, הוקמו בדרך כלל על אדמות לאום או אדמות מדינה.
אור עקיבא, בניגוד אליהן הוקמה על קרקע פרטית בבעלות יק"א.
דבר זה הקשה על פיתוחה והתרחבותה של העיר כפי שציין ראש המועצה אליהו עמאר בעת ביקור סגן ראש הממשלה יגאל ידין ביוני 1978:
"למועצה אין מעמד מיוחד של עיר, כפר או עיירת פיתוח המזכה בתקציבים מיוחדים ובכללם כניסה לפרויקט "שיקום שכונות".
אין תוכנית מתאר המאפשרת הרחבה והתחדשות.
כחלק מבעיית הקרקעות מול פיק"א ובהמשך 'החברה לפיתוח קיסריה' ".
לאור המצב הסוציו כלכלי של האוכלוסייה במועצה המקומית (הכנסה פנימית 16% מהתקציב) לא ניתן לבצע פיתוח עצמי.
בשנת 1992 חל מפנה משמעותי בהתפתחות העיר שמנתה עד אז כ־8,000 נפש עם הגעתו של גל עליה גדול מברית המועצות לשעבר.
גל עליה זה הביא ל-6,700 עולים חדשים והגדיל את אוכלוסיית המועצה ב-42% והביא לבנייה והקמה של שכונות חדשות, מוסדות ציבור ומגוון שירותים לתושבים.
בשנת 2017 אושרה תוכנית המתאר החדשה של אור עקיבא, כאשר יעד האוכלוסייה הוא 35,000 נפש עד לשנת 2030.
ביולי 2007, ועדת השרים לענייני חקיקה אישרה את הצעת החוק של יו"ר השדולה החברתית בכנסת, חבר הכנסת אליהו גבאי (האיחוד הלאומי-מפד"ל) לאחד את אור-עקיבא וקיסריה.
לבסוף, האיחוד לא יצא לפועל.
ב-2011, נפתחה ישיבת הסדר בעיר.
בשנת 2017, אושר הקמתה של שכונה חדשה בעיר, אור ים ובתחילת 2019, החלה הבנייה.
בתאריך 10 בנובמבר 2020 נעצר ראש העיר, אדרי יחד עם שלושה בני אדם נוספים, בחשד לשורת עבירות על טוהר המידות ובהן שוחד, מרמה והפרת אמונים, בקידום מכרזי עירייה.
במהלך חקירתו וימי מעצרו התקבלה תלונה במשטרה על אונס שביצע לכאורה באישה שעמה היה בקשר במשך שנים, לפני 17 שנה, ועלה החשד כי לפני שבע שנים ביצע עבירות אלימות.
ביוני 2021 הודיעה המשטרה כי נמצאה תשתית ראייתית להעמדתו לדין בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים, גניבה בידי עובד ציבור, אלימות ועבירות מס.
באוקטובר 2021, החליט בית המשפט המחוזי להשיב את אדרי לתפקידו תחת מגבלות קשות, ביניהן: הוא לא יוכל לעסוק בענייני תכנון ובניה, לכהן בתאגידים עירוניים, או בוועדות מינהליות, לא יוכל להפעיל סמכות בנושא כוח אדם ולא יעסוק בהתקשרויות והתחייבויות של הרשות המקומית.
באוקטובר 2021, אושרה תוכנית "פינוי-בינוי" בשכונת שז"ר בעיר.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל, הוקמה כיתת כוננות מבני ובנות העיר, תחילה דרך הצבא ובהמשך דרך המשטרה.
התכנית כוללת את הפרויקטים הבאים של בנייה למגורים:
שכונת יובל (השכונה הצפונית) – בתכנון עד 1,400 יחידות דיור.
שכונת נווה אילן (אזור התעשייה הישן) - בתכנון עד 1,425 יחידות דיור.
שכונת אור ים (השכונה הדרומית) - בתכנון עד 3,500 יחידות דיור.
אור עקיבא מזרחה - בתכנון עד 2,100 יחידות דיור.
אור עקיבא היא העיר השלישית הקטנה בישראל מבחינת מספר התושבים.
על פי פרסום הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מחודש אפריל 2018, שיעור גביית הארנונה למגורים בעיר (נכון לשנת 2016) עומד על 25.6%, והוא הנמוך ביותר מבין היישובים המצויים באשכולות חברתיים 6 - 7.
המסחר השכונתי באור עקיבא סובל מרמת הכנסה נמוכה הנובעת מכוח הקנייה הנמוך של התושבים ומהתחרות עם קניון אורות.
מרכזי המסחר השכונתי פזורים על-פני מרחב העיר: מרכז שווקים "קנדי", חנויות לאורך רחוב בלפור ומרכז קניות בכיכר אורות הבנוי כרחוב קניות סביב כיכר.
מרכזים אלה נושאים אופי של מרכזים שכונתיים ומספקים לרוב מוצרים בסיסיים ומידיים.
קניון אורות הוא מקור צריכה דומיננטי עבור אוכלוסיית האזור: פרדס חנה, בנימינה, ג'סר א-זרקא ויישוביה הדרומיים של המועצה האזורית חוף הכרמל, ובכלל זה קיסריה, אך בשנים האחרונות סובל גם הוא מתחרות עזה ממרכזי קניות שנבנו בזכרון יעקב ופרדס חנה שהורידו מהדומיננטיות שלו.
(עם הקהילה היהודית בעיר משנת 2000)
אור לחינוך היא עמותה הפועלת לקידום מצוינות והתנדבות בקרב בני נוער וצעירים במדינת ישראל, בדגש על הפריפריה החברתית והגאוגרפית.
הסניפים המרכזיים של העמותה פועלים בבאר שבע, אשדוד, לוד וערד.
עמותת 'אור לחינוך' החלה את פעילותה תחת השם 'אח בוגר' בשנת 2004 על ידי ליאור לפיד (כיום מנכ"ל העמותה), תלמיד תיכון בעירו אשדוד.
הרעיון הבסיסי היה ליצור תוכנית חונכות לתלמידי כיתות ו' על ידי תלמידי תיכון.
העמותה מוכרת מטעם מינהל חברה ונוער של משרד החינוך כמוסד הרשאי להפעיל מתנדבים במסגרת פרויקט מחויבות אישית בבתי ספר תיכוניים ברחבי הארץ.
עם זאת, חלק נכבד מהמתנדבים הם תלמידים אשר מצטרפים לצוות החונכים בלי קשר לדרישת ההתנדבות של בתי הספר.
כיום פעילים בעמותה למעלה מ-200 משתתפים מדי שנה.
החל מסוף שנת 2010 עובדת העמותה בשיתוף פעולה אסטרטגי עם פר"ח.
במסגרת זו מוענקת לסטודנטים המתנדבים במסגרת העמותה (כראשי סניפים) מלגת לימודים.
אוכלוסיית היעד של העמותה מגיעה מהפריפריה החברתית והגאוגרפית של מדינת ישראל והיא כפולה: תלמידים בכיתות ו' בבתי ספר יסודיים, וכן תלמידי תיכון העוברים תהליך הכשרה ולאחר מכן משמשים כחונכים לאורך שנת לימודים אחת לפחות.
תהליך פיתוח המצוינות מתנהל בשלושה ממדים מרכזיים: חניכה אישית, פעילות קבוצתית וכן ימי התנדבות מרוכזים.
לכל חניך מוצמד חונך על פי התאמה אישית (על ידי הצוות המקצועי של העמותה).
עבודת החונכים נעשית בתיאום מלא עם בתי הספר בהם לומדים החניכים והוריהם.
בתחילת שנת 2008 זכתה העמותה במגן שר הרווחה והשירותים החברתיים מידי השר יצחק הרצוג על פועלה לקידומם של ילדים ובני נוער.
בשנת 2009, נבחרה העמותה כמוענקת התוכנית ליזמות חברתית של רשת הון-סיכוי לישראל – IVN.
כמו כן, בשנה זו הוענק לעמותה אות המופת מטעם המועצה להשכלה גבוהה.
החניכים והחונכים המשתתפים בתוכנית מגיעים למקום מפגש קבוע בכל יישוב, לרוב מרכז קהילתי או מתנ"ס, אחת לשבוע, ביום קבוע ובשעות קבועות.
החלק הראשון של הפעילות נעשה במסגרת אישית (חניך וחונך) אחת לשבוע, בהובלת החונך.
במהלך חלק זה עובדים המשתתפים על פיתוח המצוינות האישית של החניכים בתחומים השונים, על פי תוכנית אישית לכל חניך וחניך.
חלק מהתוכנית מובנים ומוכנים מראש, וחלקם ניתנים על ידי החונך כמענה לצרכים המתעוררים על ידי החניך במהלך המפגשים וביניהם.
החלק השני של הפעילות נעשה במסגרת קבוצתית, אחת לשבוע, בהובלת ראש הסניף.
במהלך חלק זה מתקיימת פעילות חברתית עבור כלל המשתתפים, במסגרתה מועברים תכנים בתחומי דעת שונים וכן פעילויות לגיבוש ערכים.
לעיתים במהלך הפעילות הקבוצתית נפגשים המשתתפים עם מרצים, אנשי ציבור וידוענים.
מטרת חלק זה, מעבר להעשרה ולפעילות בתוך קבוצת השווים היא לגרום לכל חניך לחוות תחושה ברורה של הצלחה והובלה של קבוצת השווים לפחות פעם אחת במהלך שנת הפעילות.
בין הפגישות השבועיות מתקיימות לעיתים פעילויות נוספות, כגון ימי שיא בבתי הספר, טיולים משותפים ותקשורת שוטפת בין החניך לחונך באמצעות אתר האינטרנט והסביבה הלימודית של התוכנית.
החלק השלישי של הפעילות נעשה במסגרת קהילתית, אחת לחודש.
במהלך חלק זה יוצאים כלל המשתתפים בסניף לפעילויות התנדבות בקהילה, ובכך כלל המעורבים, לרבות החניכים הצעירים, תורמים מזמנם, יכולתם וכישוריהם למען הקהילה.
למעשה, בדרך זו "משלמים" החניכים על הפעילות אותה הם מקבלים, ולא נדרשים לשלם בכסף עבור שנת הפעילות.
הפרויקט מלווה בפעולת הערכה, הן מצד החונכים והן מצד ראשי התוכנית.
עבור כל חניך (וגם כל חונך) מתקיים מעקב שוטף אחר התמדתו בתוכנית, פיתוח תחומי המצוינות האישית שלו, התפתחות חברתית והרגשה כללית לאורך כל שנת הפעילות.
בנוסף, עוקבת פעולת ההערכה אחר תהליך האיתור והמיון הן של החניכים והן של החונכים.
ממצאי ההערכה מועברים באופן שוטף לראשי התוכנית ולוועד המנהל של העמותה, ומהווים בסיס לשיפור מתמיד של תהליכי העבודה.
בראש העמותה עומד דירקטוריון הנבחר מדי שנה בבחירות דמוקרטיות מבין חברי העמותה.
כל אדם, מעל גיל 16, אשר פועל במסגרת אור לחינוך רשאי להגיש מועמדותו להיות חבר בעמותה.
כיום, מורכב הדירקטוריון משבע חברות וחברים.
בראש הדירקטוריון עומד דני הררי.
העמותה מקבלת ליווי שוטף של אנשי עסקים מתנדבים, התורמים מזמנם וכישוריהם על מנת לפתח את העמותה וצוותה.
העמותה מפעילה מספר סניפים אזוריים ברחבי הארץ.
בראש כל סניף עומד סטודנט אשר מוכשר על ידי העמותה לתפקיד ומקבל מלגת לימודים.
כל ראש סניף אחראי על כ-25 חונכים הפועלים במסגרת הסניף, ולכל חונך מוצמד חניך אחד.
בוגרי התוכנית, הן החונכים והן החניכים, מצטרפים לקהילת בוגרי העמותה המונה היותר למעלה מ-2,500 חברות וחברים, אשר ממשיכים במעורבות חברתית על פי רצונם ויכולותיהם.
אור מאופיר היא מסגרת ישיבתית הפועלת כמכינה קדם אקדמית ומכינה קדם-צבאית לצעירים יוצאי אתיופיה בישראל.
המכינה הוקמה בשנת 1995 ביישוב מרכז שפירא שבמועצה אזורית שפיר.
המכינה פועלת בחסות ישיבת אור עציון בראשות הרב שמעון לפיד ושוכנת בסמיכות למוסדות הישיבה האחרים.
לאחר השלמת הזכאות לתעודת בגרות, מאפשרת המכינה לתלמידיה לעבור קורס הכנה לבחינה הפסיכומטרית, וללמוד הלכה ושחיטה בהסמכת הרבנות הראשית לישראל.
כן ניתנת האפשרות להצטרף למסלול לתואר בוגר בחינוך.
בלימודי היהדות ניתנת התייחסות מיוחדת למסורות עדת ביתא ישראל, הנמסרות מפי קסים.
בנוסף מושם דגש על לימודי מנהיגות רוחנית, המשלבים הנחיה הלכתית עם מעורבות חברתית ופיקודית.
סגל המכינה מלווה את בוגריה במהלך שירותם בצה"ל ומאפשרים להם להשתלב בהמשך בלימודים בישיבה הגבוהה אור עציון.
בשנת 2010 מונה המכינה כ-75 תלמידים מתוכם כ-10 משרתים בצבא רובם בשירות קרבי.
מקים המכינה והעומד בראשה עד 2009 הוא הרב יעקב (קובי) לוין, רב היישוב נטע שבחבל לכיש ואלוף-משנה הרב שרון צברי, כיום ראש מחלקת הרבנות ברבנות הצבאית, ששימש כמנהלה של המכינה בשנותיה הראשונות.
כיום מנהל המכינה והעומד בראשה הוא הרב אמיתי קפלן.
בשנת 2006 הוסמך הרב הראשון מבין בוגרי הישיבה.
"אור ישראלי" הוא אלבום הסולו העשירי של היוצר והזמר שלום חנוך, שיצא בשנת 2003.
האלבום הוא שיתוף פעולה בין חנוך ללהקת מוניקה סקס שחבריה מנגנים בכל שירי האלבום, למעט השיר המסיים, "אהבת נעורי" (בלדה אקוסטית בביצוע שלום חנוך ומשה לוי).
האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי שלום חנוך ומשה לוי, ולואי להב היה יועץ אמנותי.
בין השירים הבולטים באלבום: "אהבת נעורי", "היום", "אור ישראלי" ו"ראש המשלה".
השיר "גשר צר" בוצע במקור על ידי דפנה ארמוני באלבומה "אשה אחת פחות" (1992).
לאחר צאת האלבום יצאו שלום חנוך ומוניקה סקס לסיבוב הופעות משותף.
שלום חנוך: שירה, גיטרות וסינתי
משה לוי: פסנתר, המונד, סינתי, גיטרה חשמלית, בס, אקורדיאון, שייקר, טמבורין וקולות
פיטר רוט: גיטרות, פעמונים וקולות
אלדד גואטה: בס, פסנתר ותכנותים
אורי אור-ירח: חלילים (ב"אור ישראלי")
אוּר כַּשְׂדִּים היא עיר מקראית במזרח הקדום; היא מופיעה בסיפורי האבות, אולם בעוד שהעיר אור השומרית היא אכן עיר קדומה מאד, הרי הכשדים הגיעו לסביבתה רק במאה ה-9 לפנה"ס, כלומר בערך בימי המלכים עמרי ואחאב.
העיר מוזכרת בסיפורי התנ"ך ארבע פעמים.
ספר היובלים מציין שאוּר כשדים הוקמה בשנת 1688 לבריאת העולם על ידי אוּר בן כשד, ככל הנראה מצאצאי ארפכשד, ומוסיף כי באותה שנה החל על כדור הארץ עידן המלחמות: בספר בראשית, אוּר כשדים נרמזת כמקום לידתו של אברהם, כעיר הגדולה בשנער וכמרכז המסחרי של האזור כמו גם המרכז הפוליטי.
יש החולקים על הסברה כי אברהם נולד באוּר כשדים, ובהם הרמב"ן, שטוען כי אברהם נולד בחרן.
אוּר כשדים מוזכרת ב, בציטוט מספר בראשית.
על פי ספר בראשית, תרח, אביו של אברהם, השתקע בחרן לאחר שיצא מאוּר כַּשְׂדִּים.
אברהם ואחיינו לוט נדדו מחרן לארץ כנען ואילו נחור אחיו נשאר בחרן.
אברהם ראה בחרן את מולדתו, ולשם חזר עבד אברהם אליעזר, כדי לחפש אישה ליצחק ושם נשא יעקב את נשותיו לאה ורחל, בנות לבן, נכד נחור.
לחרן ברח יעקב מפני עשו אחיו ושם נולדו ליעקב אחד-עשר מתוך שנים-עשר בניו שהיו לראשי שבטי ישראל.
זיהויה הוודאי של העיר שנוי במחלוקת, אולם מקובל בקרב גורמים מדעיים לזהותה עם אור השומרית.
בקרב גורמים דתיים קיימות השערות אחרות, קרובות יותר לארם נהריים, כמו אורפה (דרום טורקיה), ארך (דרום עיראק), אוררטו (מזרח טורקיה) או אורקש (צפון מזרח סוריה).
הארכאולוג סר לנרד וולי, שביצע חפירות באתר העיר השומרית אור (מרכז עיראק) שיער בשנת 1927 כי ייתכן ומדובר באור כשדים המקראית.
אור הייתה עיר חשובה בשומר ולאחר מכן באכד וחורבותיה נמצאים בתל אל-מקיר.
במקור שכנה אור על גדות תעלה מלאכותית המחוברת לנהר פרת אך מחמת השינויים באפיק הנהר, הוא זורם היום במרחק של כ-20 קילומטר משם.
"אור" היא "עיר" בשפה השומרית, ולפי המסורת השומרית נוסדה עוד לפני המבול, שמופיע גם בכתבים השומריים העתיקים.
לפי פרשנות זו, התווספה לשם העיר המילה "כשדים" מאחר שבשלב מאוחר הם התיישבו שם.
פרשנות זאת התקבעה בהרבה מקורות כגרסה המועדפת לזיהוי אור כשדים, אך קיימות לה גם הרבה השגות מהצד הדתי.
בפרשנות זאת המילה כשדים מתייחסת לכלדיים, שהתיישבו שם בערך במאה ה-10 לפנה"ס, הרבה אחרי שהעיר ירדה מגדולתה.
לפי מסורת אסלאמית ויהודית מזהים את אתר לידתו של אברהם בעיר אורפה בדרום טורקיה של היום ואת העיר אורפה עצמה כאור כשדים.
העיר אורפה נמצאת סמוך יחסית לשרידי העיר המקראית חרן, מה שמסביר ביתר קלות את מסלול מסעו של אברהם לארץ כנען, מאשר אתרים אפשריים בדרום ארם נהריים.
ברכת אברהם בסמוך לאורפה כוללת מסגד גדול, לשם עולים לרגל מזה מאות שנים – כבר במאה ה-17 המקום מתועד בידי מקורות מערביים.
המסגד הגדול של אורפה נבנה בשנת 1170 על הריסות כנסייה שהערבים כינו "הכנסייה האדומה" והוקמה, כנראה, על גבי שרידים רומיים.
מסורת מקומית מזהה את הבאר במסגד אברהם גם כבאר שבה הושלכה המגבת של ישו.
פרשנות אחרת מזהה את אור כשדים המקראית עם העיר אורקש השוכנת מזרחית צפונית לעיר חרן, אליה הגיע תרח ובני משפחתו בדרכם לכנען.
זיהוי זה מתאים יותר למסלול מסעם של משפחת תרח ואברהם, וגם מבחינה אטימולוגית, בעוד הביטוי "אור" אין משמעו אלא "עיר".
ביסוס נוסף לזיהוי זה ניתן בזיהוים של יישובים נוספים במרחב גבול סוריה-טורקיה כיום, בעלי שמות המזכירים את אבותיו של אברהם ומוערכים כאפונים של דמויות היסטוריות:
שרוג – אביו של נחור, סב תרח וסבא רבא של אברהם, מזוהה עם היישוב סרוגי (serugi), כ-50 ק"מ מערבית לעיר חרן, כיום בשטח טורקיה.
נחור – סבו של אברהם, המזוהה עם היישוב Til-Nahiri או Nahuru.
יישוב זה אוזכר בתעודות אשוריות במאה ה-13 לפנה"ס ובמאה השביעית לפנה"ס ומיקומו מוערך באזור מערבית לחלקו הצפוני של נהר חבור – בין אורקש לחרן.
תרח – אביו של אברהם, מזוהה עם היישוב Til-Sha-Turahi, שזוהה כעיר ארמית בתעודה אשורית מתקופת שלמנאסר השלישי.
גם מיקומה של עיר זו איננו ידוע במדויק, אולם מוערך שהוא באזור נהר בליח – מזרחית לחרן.
גם זיהויים האפשריים של שמות נוספים מספר בראשית בתעודות העיר אבלה, כגון Esau, Ebryum, ו-Isma-il, מחזקים את ההערכה שאזור זה, ולא דרום מסופוטמיה, הוא מקור משפחתו של אברהם.
יש המזהים את אור כשדים גם עם העיר אוררטו (כיום במזרח טורקיה).
בנוסף לזיהוי עם אור השומרית, יש גם המזהים את אור כשדים עם מקומה של העיר ארך (עיראק המודרנית).
אור מופלא הוא ספר פנטזיה הומוריסטי מאת טרי פראצ'ט, הספר השני בסדרת עולם הדיסק.
הספר יצא לאור ב-1986. הספר הוא פארודיה על ספרי הפנטזיה ועל התרבות האנושית.
ספר זה הוא הספר השני בסדרת סתמרוח - מכשף כושל, ציני ופחדן, שהלחש היחיד הטמון בראשו יכול להציל את עולם הדיסק מהאסון ההולך וקרב.
הספר מהווה המשך ישיר לעלילות הספר "צבע הכשף".
הספר זכה לעיבודים בתור רומן גרפי וסרט טלוויזיה.
בינתיים, בעקבות פולחן האשקאנטה מגלה מוות (אותו שלד עם חרמש האחראי לנטילת חייהם של אלה שמתים) לבכירי המכשפים באוניברסיטה הנעלמת של אנק-מורפורק שעולם הדיסק יהרס אלמלא יקראו בקול רם 8 הלחשים של האוקטאבו.
מאחר שאחד מתוך 8 הלחשים נמצא במוחו של סתמרוח, שולחים המכשפים מספר מסדרי מכשפים כדי ללכוד אותו ואת הלחש.
הללו מונהגים בידי טרימון, שלמד בכיתתו של סתמרוח ורוצה את עוצמת הלחשים לעצמו.
אחרי שסתמרוח, שנפגש מחדש עם התייר התמים זוגפרח ותיבת המטען הקסומה והתוקפנית שלו, נמלט מהמכשפים, מתברר לו ולשאר תושבי עולם הדיסק שהצב א'טואין הגדול, הנושא על גבו את עולם הדיסק, שט בחלל בנתיב להתנגשות עם כוכב אדום ענק עם 8 ירחים.
אליהם מתלווים כוהן הברברי (פארודיה על קונאן הברברי), אחד מגדולי גיבורי עולם הדיסק, לוחם עז-רוח בן 87, עם בעיות גב וללא שיניים, ובת'אן - בתולה שנועדה להקרבה בפולחן דרואידי - ניצלת על ידי כוהן, סתמרוח וזוגפרח ומתאהבת בגיבור הברברי.
במהלך מסעם, סתמרוח נהפך לאחד מבין האנשים הבודדים שמבקרים בעולמו של מוות בעודם בחיים.
הוא מגלה שם שזוגפרח לימד את מוות וארבעת פרשי האפוקליפסה משחק קלפים של "משהו מעל מים" (פארודיה על ברידג') וכמעט נהרג בידי איזבל, בתו המאומצת של מוות, אך ניצל בידי תיבת המטען הקסומה.
בנוסף, נתקלת החבורה בעיר בה כת "הכוכב האדום" מטילה אנרכיה ושורפת ספרים ומכשפים, ובאנשים הבורחים להרים (לא כדי להימנע מהאסון הקרב ובא, אלא כדי ליהנות ממראה טוב יותר של האפוקליפסה).
בעיר זו מצליח סתמרוח לבצע כשף יחיד (אך הוא מבין הלחש בראשו הוא זה שביצע את הכשף עבורו).
כמו כן, הם נכנסים לחנות קסומה המוכרת חפצים שונים ומוזרים (זוגפרח נשבה בקסמו של כדור זכוכית מלא שלג ובתוכו מבנה קטן ומעוצב, פארודיה על מזכרות).
החנות כל פעם נעלמת ומופיעה במקום אחר, ונידונה לגורל זה לנצח בעקבות קללה של מכשף שנכנס לחנות ומצא שאזל מוצר מסוים במלאי.
ככל שהכוכב האדום מתקרב לעולם הדיסק, הכשף נהפך לחלש יותר, טרימון מנסה להכניס את שבעת הלחשים שבאוקטאבו אל תוך ראשו כדי לזכות בעוצמה מוחלטת.
ברם, הלחשים חזקים מדי עבורו ומוחו נהפך לשער אל "ממדי הצינוק" שמתוכם מנסים יצורים נוראים ושדים שונים לברוח אל תוך עולם הדיסק.
סתמרוח מגיע בזמן ומצליח להילחם בטרימון ובהם, הוא משיג את האוקטאבו ובעזרת כוהן הברברי, זוגפרח ובת'אן, הוא קורא את 8 הלחשים בקול רם.
אחרי הקריאה 8 הירחים של הכוכב האדום בוקעים לעולמות הנישאים על גבי צבי-עולם קטנים שעוקבים אחרי א'טואין הגדול והצב הענק משנה מסלול ומתרחק מהכוכב.
אחרי הצלת העולם, ספר האוקטאבו נאכל על ידי התיבה הקסומה של זוגפרח.
הספר מסתיים בפרידתם של סתמרוח וזוגפרח, החוזר לביתו באימפריה האגאנטית במטרה להעלות זכרונות על טיולו בעולם הדיסק.
הוא משאיר לסתמרוח את התיבה הקסומה בתור מתנת פרידה.
סתמרוח מקווה להפוך למכשף אמיתי אחרי שהלחש עזב את ראשו.
"אור לגויים" הוא ביטוי שמקורו בנביא ישעיהו, המבטא את ייעודו האוניברסלי של עם ישראל כמורה הדרך הרוחנית והמוסרית לעולם כולו.
הביטוי עצמו לא נמצא במקרא, אך הוא מבוסס על מספר פסוקים המזכירים ביטוי דומה, כולם מתוך ספר ישעיהו:
ההקשר בשלושת האזכורים הללו (פרקים מא-מב, מט, ס) הוא נבואת נחמה והבטחה לעם ישראל, לפיה ה' ישיב את ישראל לארצם, ושיבה זו תגרום לגויים לפקוח את עיניהם, להעריץ את עם ישראל ולהכיר על ידי כך כי ה' הוא האלהים ולא הפסילים.
מחלוקת לגבי זיהוי התקופה לגביה נאמרו נבואות אלה
כבר מפרשי המקרא בימי הביניים קישרו בין פסוקים אלו לבין חזון אחרית הימים של ישעיהו ומיכה, לפיו ציון תהיה מרכז רוחני לעולם כולו
מנגד, היו שקישרו זאת לייעוד ההיסטורי שייעד ה' לאברהם (בראשית יב ג), ולפיו הייעוד הוא לימי הגלות ולא לאחרית הימים:
דברים דומים כתב בוקי בן יגלי:
ודברים חריפים ומפורשים יותר נאמרו בהקשר זה על ידי הפילוסוף הרמן כהן לעמיתו, מרטין בובר, כשהלה הציע לו להצטרף לתנועה הציונית:
בפירושו לספר ישעיהו, רד"ק מפרש את הביטוי "לאור גויים" ש-"האור הוא התורה", והחזון של ישעיהו בפסוקים אלה הוא חזון של שלום בין ישראל לעמים וגם חזון לפיו הגויים ישמרו על שבע מצוות בני נוח "וילכו בדרך טובה", בלי לפרט על איזו תקופה נאמר חזון זה.
לאחר חזרת עם ישראל לארצו, ובעקבות פירושו של הרד"ק, יש הוגים המבקשים לראות בהפצת התורה בקרב הגויים חלק מהשליחות ומהאחריות הרוחנית החלות על עם ישראל, שליחות התקפה במיוחד בעידן של גלובליציה והשפעות הדדיות רב תרבותיות, ללא קשר לתקופת אחרית הימים.
החל מראשית ההתעוררות הלאומית בעם ישראל, החלו הוגי דעות שונים לראות בתחייה הלאומית סיכוי למימוש חזון הנביאים של "אור לגויים".
דוגמה להבנה זו של המושג נמצאת בדברי הערכתו של בר טוביה להיסטוריון רבי זאב יעבץ:
(בר טוביה, אישים וספרים, רבי זאב יעבץ)
גם הראי"ה קוק ראה בשאיפה הנאצלת של עם ישראל להיות "לאור גויים" חלק מייעודו של ישראל, בהדגישה את "הכוח הלאומי" המשותף שלנו עם הגויים.
עם זאת, הדגיש הרב קוק כי "הכח הרוחני" הוא קודם לו במעלה:
דוד בן-גוריון הדגיש בכתביו ובנאומיו את חזונו כי מדינת ישראל תהיה מגדלור מוסרי וחברתי לכל העולם, ותממש על ידי כך את חזון הנביאים:
זאב ז'בוטינסקי אף הוא דיבר על ה-"ציונות הרוממה" בהקשר של אור לגוים והפיכה למופת לאומות העולם, אם כי לא השתמש בביטוי המפורש:
לעומתם יחסו של בנימין זאב הרצל היה אמביוולנטי.
מחד תקף גם את הטענה בדבר שליחותה המוסרית של היהדות בבחינת "אור לגויים".
בחרותנו יקרא דרור לכל העולם, בעשרנו יתעשרו, ובגדולתנו יגדלו גם המה.
ומעשה ידינו, אשר נפעל שם לאושרנו והצלחתנו, יהיו לאות ולמופת לתהלה ולברכה בקרב כל הארץ" (מדינת היהודים)
גם בחירת המנורה כסמל מדינת ישראל, נבעה בין השאר מהדימוי של המדינה כאור לגויים:
בשיח הישראלי הקיים משתמשים לעיתים בביטוי באורח ציני, לאור הפער בין החזון למציאות, אך עדיין הביטוי מוזכר בטקסים רשמיים כחלק מהייעוד אותו מייצגת מדינת ישראל.
אור סידן (הידוע גם כ: אור דרומנד) הוא סוג של אור-בימה שהשתמשו בו בעיקר באולמות תיאטרון ובאולמות מוזיקה.
אור דרומנד, הידוע בשלהבתו העזה, נוצר כאשר להבת חמצן-מימן מכוונת ישירות לעמוד העטוף בסיד חי (CaO - הוא מקבל את חייו מן החמצן), שיכול להגיע ל-2,572 מעלות צלזיוס לפני שיימס.
למרות שעם הזמן הוחלף בתאורה חשמלית, האור עדיין בשימוש במעבדות כימיה ופיזיקה.
אפקט אור דרומנד התגלה על ידי הכימאי גולדסוורת'י גרני בשנות ה-20 של המאה ה-19. ב-1825 המהנדס הסקוטי, תומאס דרומנד (1797–1840) ראה הדגמה לאפקט אותו יצר גרני, הדגמה שהודרכה על ידי מייקל פאראדיי.
אחרי שראה את ההדגמה הבין כי האור יהיה שימושי למדידות.
ב-1826 בנה דרומנד מתקן שמייצר את האפקט, מכונה שקהילת הכימיה משתמשת בה עד היום ליצירת אור דרומנד ומכאן נגזר השם לאור, "אור דרומנד".
השימוש הראשון באור דרומנד כתאורת במה נעשה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון ב-1837. מאז נעשה בו שימוש לתאורת בתי תיאטרון ואולמות קונצרטים עד בערך שנות ה-70 של המאה ה-19. באולמות השתמשו באור בדרך כלל כזרקור.
אור דרומנד הוחלף בתאורה חשמלית בשלהי המאה ה-19.
אור פרא הוא כותר ספר שיריה של המשוררת יונה וולך, אשר ראה אור בהוצאת "איכות" בשנת 1983.
נושאי האסופה הם המבט על העצמי, על חוויות הנפש והגוף, תוך שהיא משוחחת, כמו בשיריה הקודמים, הן עם המורשת היהודית לדורותיה, והן עם רוח הספרות, ההגות והמוזיקה החדשה שנוצרה מאז שנות השישים במערב.
רוב שירי האסופה מהם הולחנו, והביטויים שטבעה בהם וולך, התקבלו ומצוטטים בתרבות העברית וישראלית.
שירי האסופה התאפיינו בביטוי נוקב ונועז חסר תקדים ביחס למקובל באותם ימים בחברה הישראלית, על יחסי קרבה בממדי החיים השונים, עם ההורה האב, עם בן הזוג ועל האל.
בתקבולות כשלעצמן המשיכה וולך, תפיסות עולם מסורתיות ביהדות; אבל הרחיקה לכת הפרה את המוקבל והמוסכם, במספר מבעים, שחלק מהם קשרו הנאה מינית עם תפיסת האל או בהתנהגות עם תשמישי קדושה, שהוכנו לקיום מצוות, בשיר תפילין.
השיר עורר מחאה נרחבת, בשל מה שנתפס כחילול הקודש.
הסערה הציבורית כללה תגובות נזעמות של קוראים, לרבות שורה של מכתבי איום.
המשוררת החרדית זלדה, שהייתה כותבת קבועה ב"עתון 77" וידידה קרובה של וולך, חשה פגועה מהשיר וניתקה את יחסיהן.
וסגנית שר החינוך והתרבות, מרים גלזר-תעסה יצאה במילים חריפות כנגד וולך.
עבודתו של הצלם מיכה קירשנר בשם "דיוקן יונה וולך", שכללה תצלום של גבר עירום עם תפילין לצדה של המשוררת, לבושה שחורים, כשעל ראשה כובע אדום, יושבת על שרפרף אדום, ועיניה עצומות, כתיאור אומנותי לשיר, הכעיסה רבים, ונפסלה להצגה בתערוכה במוזיאון רמת גן, בשנת 2002.
[גופי היה חכם ממני][ זה הגשם ]
[אם אתה רוצה מקום רע]
כשתבוא לשכב איתי כמו שופט
כשתבוא לשכב איתי כמו אלוהים
כשתבוא לשכב איתי כמו אבי
אור סבטייה (נולד ב-30 באפריל 1994) הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.
סבטייה, היה לשחיין הישראלי הראשון, ששחה 50 מטר חופשי בבריכה אולימפית מתחת ל-22 שניות ב"זינוק שליחים".
סבטייה נולד וגדל במכבים רעות לאמא רותי, בעלת משרד לייעוץ מס ופיננסי ולאבא מקס, עוסק בנדל"ן.
הוא הבן הצעיר במשפחה ולו אחות ואח בוגרים ממנו.
הוא החל לשחות בגיל 6 בקבוצת מכבי פארק מים רעות ובגיל 9 החל להתאמן בקבוצה התחרותית בהדרכתו של כרמל לויתן.
בגיל 10 קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 10 (31.27 שניות, השיא הנוכחי).
בתחרויות השחייה לנוער של המכביה ה-18 שנערכו ביולי 2009 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי ובאליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של לגילאי 15 (24.33 שניות, השיא הנוכחי).
בגיל 17 עבר להתאמן בפנימיית המחוננים בשחייה במכון וינגייט בהדרכתם של לאוניד קאופמן ומורן רבינוביץ'.
לאחר שנתיים, כספורטאי עילוי החל להתאמן באוניברסיטת טקסס A&M, שבטקסס ארצות הברית בהדרכתו של ג'יי הולמס ולמד כלכלה לתואר ראשון.
מאוגוסט 2014 הוא החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטה של נבדה לאס-וגאס (UNLV).
במאי 2015 הוא הקפיא את לימודיו וחזר להתאמן בישראל על מנת לקבוע את הקריטריון האולימפי.
באוגוסט אותה שנה הוא התגייס לחיל האוויר.
הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטת לאס וגאס בכלכלה וניהול.
כשחיין שני, הוא קבע ב"זינוק שליחים" שיא אישי חדש של 51.94 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי, בשיא אישי חדש של 23.56 שניות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.03 שניות, בשלב המוקדמות הוא זכה במדליית זהב לגילאי 18 בשיא אישי חדש של 51.99 שניות.
כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 50.70 שניות.
במשחים האישיים הוא סיים במקום 22 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.62 שניות, במקום 32 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.88 שניות ובמקום 36 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.23 שניות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.69 שניות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.38 שניות ובמקום עשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.27 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 1:57.11 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-19 שנערכו בסוף יולי 2013 סיים סבטייה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.13 שניות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 22.86 שניות, אחרי יהב שחף (22.71 שניות) ולפני אלמוג אולשטיין (22.88 שניות) שניהם מהפועל ירושלים.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.19 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 51.15 שניות, במקום עשירי במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 27.17 שניות ובמקום 16 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 26.33 שניות.
כשחיין רביעי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 22.21 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 50.30 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2014 זכה סבטייה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 22.54 שניות, לאחר ששבר את שיאו בן השנה של יהב שחף (22.68 שניות), לפני אלמוג אולשטיין (22.62 שניות) ושחף (22.70 שניות).
כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 22.76 שניות.
מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 50.48 שניות, אחרי נמרוד שפירא בר אור (50.26 שניות) ודוד גמבורג (50.37 שניות), שניהם מהפועל ירושלים.
בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 50.90 שניות ועלה מהמקום הראשון.
כשחיין שלישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 49.82 שניות, המהירה באליפות.
כשחיין רביעי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 21.72 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-22 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 במשחה ל-50 מטר פרפר, בשיא אישי חדש של 25.80 שניות.
בתחרות אזורית שנערכה במיזורי (בריכת 25 יארד) בנובמבר אותה שנה, סיים סבטייה במקום רביעי במשחה ל-50 יארד חופשי בשיא ישראלי חדש של 19.90 שניות, שיפור של 2 מאיות לשיא של יואב ברוק (20 שנים) ושל נמרוד שפירא בר אור (4 שנים) ובמשחה ל-100 יארד חופשי תוצאה של 43.58 שניות.
בהמשך התחרות, הוא קבע במשחה ל-50 יארד חופשי במשחה הזמנה שיא חדש של 19.15 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי אותה שנה הוא סיים במקום 34 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.00 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם לירן קונובלוב, זיו קלונטרוב ותום קרמר בתוצאה של 3:19.47 דקות.
בתחרות "שבע הגבעות" שנערכה ברומא, איטליה בסוף יוני אותה שנה קבע סבטייה במשחה ל-50 מטר חופשי שיא אישי חדש של 22.52 שניות, תוצאת השנה של שחיין ישראלי והתוצאה השנייה בטיבה של שחיין ישראלי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.54 שניות, לפני מירון חרותי ממכבי חיפה ומרקוס שלזינגר מהפועל דולפין נתניה.
במסגרת משחה שליחים 4x100 מטר מעורב הוא קבע כשחיין רביעי ב"זינוק שליחים" תוצאה של 21.74 שניות, התוצאה המהירה בטיבה של שחיין ישראלי.
סבטייה קבע במשחה ל-50 מטר יארד חופשי שיא אישי חדש של 19.6 שניות, ובמסגרת משחה שליחים 4x50 יארד חופשי ב"זינוק שליחים"(פליי) הוא ירד לראשונה מ19 שניות וקבע תוצאה של 18.96 שניות.
לאחר שפרש מקריירה מרשימה בשחייה בארץ ובמכללות בארה"ב(Texas A&M & university of Nevada Las Vegas ).
מביניהם התואר היוקרתי אלוף ושיאן ישראל לבוגרים ב50 מטר חופשי.
אור התגלגל לעסקים בתחום הפרסום בה הקים את חברת Sabatier Group שכיום היא נחשבת למשרד פרסום מהמוצלחים בישראל שמחזיק מעל ל 300 לקוחות בישראל, ומאות לקוחות מסביב לעולם.
בנוסף, אור שותף בעסקים גדולים באסיה ובארה"ב בתחום הפרסום, נדלן וקוסמטיקה עם מיליוני דולרים במכירות.
אור כיום נחשב מהיזמים הצעירים הבולטים ביותר שתפס מעמד גבוה במיוחד בעולם העסקים בתחום הפרסום.
הקפיץ מאות חברות למחזורים של עשרות מיליוני שקלים בתחומים רבים וחברות/אמנים ענקיים בעולם כמו: סיסקו, מאלאם טים, אמזון, פייסבוק, יהודה ומאיה דביר, Dennis lloyd, עדי רונן(adika, it momz), שלומי נידם, עשרות רשתות מזון והרשימה עוד ארוכה.
אור כשדים הייתה להקת סופר גרופ ישראלית שבה היו חברים רונן בן טל, דודי לוי, עובד אפרת, ניר מנצור ושי להב.
הלהקה הוקמה בתחילת 1989 והקליטה שני שירים - "לך מכאן" ו"בתוככי נפשי" עבור אלבום הסולו של רונן בן טל - "תיקיות".
הלהקה הפכה בשנים 1989-1992 לאחת הלהקות הבולטות ב"להקות רוקסן" ובתחילת שנת 1992 הוציאה את אלבום הבכורה שלה - "אחד מול אחד".
האלבום "אחד מול אחד" הוקלט בהופעה חיה ללא קהל בשנת 1991 וכלל את השירים "מת הבית", "אחד מול אחד" ו"הנשמות הטובות".
רוב שירי הלהקה נכתבו על ידי רונן בן טל.
השירים הולחנו על ידי דודי לוי, רונן בן טל ועובד אפרת.
ב-1991 עזב גולדברג את הארץ וסמי אבזרדל מונה למחליפו.
בסוף שנת 1992 הפסיקה הלהקה את פעילותה וחזרה רק בשנת 2009 במסגרת מופע לזכרו של מתופף הלהקה ז'אן ז'אק גולדברג כשאת גולדברג מחליף המתופף ניר מנצור.
בשנת 2011 יצא אלבום הופעה ודי.וי.די.
בשם "כדור ברזל" שתיעד את מופע האיחוד של הלהקה במועדון הבארבי וכלל שיר חדש בשיר "כדור ברזל".
בשנת 2013 הוציאה הלהקה אלבום אולפן חדש בשם "לאחותי".
באותה שנה הצטרף ללהקה גם שי להב ממופע הארנבות של ד"ר קספר בקלידים לכמה הופעות.
במקביל לחזרתה של "אור כשדים" לפעילות הוציא רונן בן טל גם שני אלבומי סולו בהם השתתפו חברי הלהקה והשירים שבהם נכנסו לרפרטואר הלהקה - "תקלה במנגנון ההדחקה" בשנת 2009 ו"דורך במקום מזנק לרחוק" בשנת 2017.
לרגל חגיגות 30 שנה ללהקה, אור כשדים הוציאה אלבום שנקרא "דב ורב".
תקלה במנגנון ההדחקה (רונן בן טל) (2009)
כדור ברזל (2011) - אלבום הופעה+DVD
דורך במקום מזנק לרחוק (רונן בן טל) (2017)
אחד מול אחד הוא אלבום הבכורה של הלהקה.
האלבום, שהופק על ידי הלהקה, יצא בשנת 1992 בחברת התקליטים הד ארצי.
את רוב השירים באלבום כתב רונן בן-טל, למעט השיר אלימור, המבוסס על השיר "אלינור" של להקת הצבים (The Turtles).
השירים הולחנו על ידי רונן בן טל, עובד אפרת ודודי לוי.
אור מלצר (נולדה בשנת 1988) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל במשחי הגב ושיאנית ישראל במשחה ל-50 מטר גב.
מלצר התאמנה בקבוצת הפועל הוד השרון בית ברל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2001 קבעה מלצר במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 31.13 שניות (הנוכחי 2015).
ב"אליפות המילניום" (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק בסוף דצמבר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 13 של 2:22.98 דקות.
בתחרות "גביע חיפה" שנערכה בבריכת הטכניון בחיפה במאי 2002 קבעה מלצר במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 30.68 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.53 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (29.98 שניות) ולפני עדי כהן (30.62 שניות), בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 30.24 שניות.
ב"אליפות המילניום" (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק בסוף דצמבר אותה שנה זכתה מלצר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 1:03.57 דקות, שיפור של 4 עשיריות השנייה לשיאה הקודם.
שנקבע באליפות החורף בחודש מרץ השנה בגבעת חיים, לפני ענבל לבבי מהפועל עמק חפר (1:04.66 דקות) ודנית קמה (1:05.03 דקות).
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד ב-2 באוגוסט 2003 סיימה מלצר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 29.81 שניות, 5 מאיות השנייה ממדליית ארד (שיאי גילאי 15 - 18, הנוכחי 2015).
כבר בשלב חצי הגמר היא עלתה ראשונה לשלב הגמר לאחר שקבעה שיא ישראלי חדש של 29.88 שניות, שיפור לשיא בן השנה של אניה גוסטומלסקי (29.98 שניות).
שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונישבר על ידי גוסטומלסקי (29.79 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.46 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:04.58 דקות ועלתה מהמקום החמישי.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בליסבון, פורטוגל באמצע יולי 2004 סיימה מלצר במקום עשירי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.64 שניות, בשלב המוקדמות היא עלתה מהמקום השישי לאחר שקבעה תוצאה של 30.51 שניות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.00 דקות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.65 שניות, לפני עדי כהן (30.91 שניות) וסיגל סימסולו (31.13 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.67 דקות, לפני כהן (1:05.34 דקות) וסימסולו (1:05.49 דקות).
במסגרת סבב הגביע העולמי (בריכת 25 מטר), בתחרות שנערכה בברלין, גרמניה בינואר 2005 סיימה מלצר במקום שביעי במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 29.26 שניות ובמקום 15 במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:03.06 דקות.
אור צלקובניק (נולד ב־19 במרץ 1983) הוא איש תקשורת וניהול ישראלי, העורך הראשי של וואלה.
בעברו שימש בתור המנכ"ל והעורך הראשי של 103fm (לשעבר "רדיו ללא הפסקה"), מנכ"ל חברת חדשות 13 והעורך הראשי של גלגלצ.
צלקובניק נולד והתחנך בקריית אונו, בן לשופט יורם צלקובניק ולבעלת חנות הספרים האגדית "אטמוספירה", אסתי צלקובניק.
את דרכו המקצועית החל בגלי צה"ל בשנת 2001, שם מילא תפקידי ניהול, עריכה, שידור והפקת פרויקטים בגלי צה"ל ובגלגלצ.
עם סיום שירות החובה שלו, נשאר לעבוד בתחנה כאזרח עובד צה"ל.
בשנת 2005, בגיל 22, מונה לעורך השידורים הראשי של גלגלצ.
בשנת 2006 מונה למנהל המוזיקלי של התחנה.
במהלך כהונתו בתפקיד זה, הגיעה גלגלצ לשיא נתוני האזנה לפי סקר TGI.
מה שהעמיד אותה, לראשונה, כתחנה המואזנת ביותר מבין תחנות הרדיו הארציות והאזוריות.
על תפקידיו בתחנה, זכה בתואר "עובד צה"ל יחידתי מצטיין" מטעם ראש אכ"א ושלוש פעמים בפרס מפקד גלי צה"ל.
בפברואר 2015 הודיע על עזיבת התחנה הצבאית.
ביוני 2015 התמנה לסמנכ"ל פיתוח ב־eco99fm והיה חלק מצוות הפיתוח וההקמה של האתר והאפליקציה של התחנה.
באוקטובר 2015 מונה לתפקיד המנכ"ל והעורך הראשי של 103fm, ששייך לקבוצת "רדיו ללא הפסקה", הכוללת גם את התחנה־האחות eco99fm.
הוא גייס עיתונאים נוספים לתחנה, ובהם אראל סג"ל, גיא פלג וגולן יוכפז.
בין השאר, יזם את שיתוף הפעולה היומי בין ינון מגל ובן כספית, ואת תוכנית "הקבינט" בהשתתפות רוני דניאל, יואב לימור ואלון בן דוד.
בשנת 2021 הוביל צלקובניק את מעבר התחנה מגבעתיים לאולפניה החדשים ברמת השרון.
בסיום אותה שנה נבחר לפרויקט 'Under 40' של אתר אייס, המאגד את אנשי התקשורת הצעירים והמשפיעים בישראל.
ביולי 2022 פורסם כי ועדת איתור בחרה פה אחד בצלקובניק לתפקיד מפקד גלי צה"ל, בכפוף לאישור היועמ"שית, אשר בלמה את המינוי בשל הוצאתו לפועל בתקופת הבחירות לכנסת ה־25.
בשנת 2023 רשם תחת ניהולו רדיו 103fm נתון שיא האזנה היסטורי עבור תחנת רדיו אזורית: 13.1 אחוזי האזנה בחציון השני של השנה החולפת - כך על פי סקר TGI.
זוהי עלייה של קרוב ל־30 אחוזים, המציבה את הרדיו בקו אחד לצד תחנות רדיו עם חשיפה ארצית.
ביוני 2023 נבחר צלקובניק על ידי דירקטוריון חדשות 13 לתפקיד מנכ"ל החברה.
הוא נכנס לתפקידו בספטמבר 2023, ולאחר כחודש הוביל תקופת שידורים אינטנסיבית המלווה את מאורעות 7 באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל.
לאחר כשנה, לנוכח התוכנית המתגבשת בהנהלת רשת (החברה האם) לשינויים במודל פעילותה של חברת החדשות, ביקש לסיים את תפקידו.
צלקובניק הוא המנכ"ל הרביעי בחברת החדשות בחמש השנים מאז איחוד רשת עם ערוץ 10.
באוגוסט 2024 השתתף בוועדת האיתור לקביעת מנהל/ת גלגלצ.
בנובמבר 2024 מונה ליועץ מיוחד ונציג הדירקטוריון באתר וואלה.
כחודשיים אחר כך, בינואר 2025, נכנס לתפקיד העורך הראשי במקום ערן טיפנברון שסיים את תפקידו לאחר 4 שנים.
צלקובניק הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בממשל ותקשורת פוליטית ובעל תואר שני מאותו מוסד בלימודי ביטחון, סייבר ואסטרטגיה.
אור ירח הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2016, בבימויו של בארי ג'נקינס.
הסרט מבוסס על מחזה מאת טיירל אלווין מאקרייני בשם "In Moonlight Black Boys Look Blue".
הסרט זכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 2017.
בסרט משחקים טרוונטה רודס, אנדרה הולנד, ג'אנל מונה, אשטון סנדרס, נעמי האריס ומהרשלה עלי.
הסרט צולם במיאמי פלורידה בתחילת שנת 2015, והוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של טליורייד.
הסרט יצא לאקרנים ב-21 באוקטובר 2016 על ידי חברת ההפצה העצמאית "A24".
נכון לפברואר 2017 הסרט גרף כ-18 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט זכה לביקרות מהללות ובפרט המשחק, הבימוי, הצילום, הפסקול ונושא הסרט.
בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-74 הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה ואף היה מועמד לחמישה פרסים אחרים.
הסרט קיבל 8 מועמדויות לפרסים בטקס פרסי אוסקר ה-89 וזכה ב-3 פרסים כולל פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
מהרשלה עלי, בתפקיד חואן זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובארי ג'נקינס וטארל אלווין מקראני זכו בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר על עיבוד קולנועי לפרויקט דרמה "באור ירח בחורים שחורים נראים כחולים" מאת טארל אלווין מקראני.
זכייתו של הסרט בפרס האוסקר הייתה מלווה בתקרית מביכה - תקלה טכנית הביאה להכרזה על הסרט לה לה לנד כזוכה בפרס הסרט הטוב ביותר ורק לאחר מספר דקות התבררה הטעות והפרס הועבר למפיקי "אור ירח".
עלילת הסרט מגוללת את סיפור חייו והתבגרותו של גבר אפרו-אמריקאי צעיר בשם שיירון דרך שלוש תקופות שונות, משמעותיות ומעצבות בחייו: כילד, כנער, וכמבוגר.
בליברטי סיטי, מיאמי, סוחר סמים בשם חואן מוצא את שיירון, ילד מתבודד שעבר מקרי אלימות ובעל הכינוי "ליטל".
חואן לוקח את שיירון לביתו ומרשה לו לבלות את הלילה איתו ועם חברה שלו טרזה.
בבוקר למחרת, חואן מחזיר את שיירון לאמו הרגישה והאלימה פאולה.
שיירון ממשיך לבלות את זמנו עם חואן, המלמד אותו לשחות וממליץ לו למצוא את הדרך שמתאימה לו.
לילה אחד, חואן מבחין בפאולה מעשנת קראק עם אחד מלקוחותיו.
הוא גוער בה על כך שהיא מעשנת והיא גוערת בו חזרה שהוא בכלל מכר לה את זה בעצמו.
נבוכה, היא חוזרת הביתה ומוציאה את כעסיה על שיירון הצעיר.
למחרת, שיירון מתוודה בפני חואן וטרזה שהוא שונא את אמו.
לאחר מכן, הוא שואל את חואן מה המשמעות של הביטוי "מתרומם", מילה שכינו אותו בה בבית הספר.
חואן עונה לו שזה בסדר להיות הומו ושהוא לא צריך לתת לאנשים לרדת עליו בגלל זה.
אחר כך, שיירון שואל את חואן אם הוא מכר סמים לפאולה אמו וכשמתגלה לו שכך עשה, הוא עוזב את חואן המלא ברגשות אשמה.
כעת כמתבגר, שיירון רץ ממקום למקום בניסיון לברוח מבחור בכיתתו בשם טרל, שמתעלל בו באופן תדיר.
הוא מבלה עם טרזה שגרה כעת לבד לאחר שחואן מת.
פאולה הופכת למכורה לקראק ועובדת בזנות כדי לממן את התמכרותה, לעיתים קרובות היא מכריחה את שיירון להביא לה כסף שטרזה נתנה לו.
לילה אחד, שיירון חולם חלום שבו חברו הטוב ביותר קווין שוכב עם אישה.
בלילה אחר, קווין מבקר את שיירון בחוף ליד ביתו.
בזמן שהם מעשנים מריחואנה, הם דנים על השאיפות שלהם ועל הכינוי "שחור", כינוי שקווין כינה את שיירון בו.
לאחר רגע טעון ביניהם, הם מגיעים לסיטואציה אינטימית.
בבוקר למחרת, טרל לוחץ על קווין להשתתף בטקס זובור נגד שיירון.
קווין חובט בשיירון עד שהוא לא יכול לקום מהרצפה, לפני שטרל ועוד מספר בחורים חובטים בו.
שיירון מאוחר יותר נפגש עם עובדת סוציאלית, שדוחקת בו לחשוף את זהותם של תוקפיו.
הוא מסרב, מכיוון שהוא לא מאמין שחשיפת שמותיהם תעזור במשהו.
למחרת, שיירון מרסק כיסא בגבו של טרל.
כאשר המשטרה אוסרת אותו, שיירון מסתכל על קווין שמביט בו חזרה במבט חסר תועלת.
עכשיו בעודו מזדהה בשם "שחור", שיירון הבוגר מוכר סמים מחוץ לאטלנטה.
הוא מקבל שיחות תדירות מפאולה, שמבקשת ממנו לבקר אותה במכון לגמילה שעכשיו היא גרה בו.
לילה אחד, הוא מקבל שיחה מקווין, שמתנצל על התנהגותו ומזמין אותו לבקר אותו במיאמי.
ביום למחרת, הוא מתעורר לאחר שחלם על קווין ומגלה שהיה לו חלום רטוב.
בזמן שהוא מבקר את אמו במרכז לגמילה מסמים, שיירון מודה שהוא מרגיש ייסורי מצפון על חוסר האמפתייה שהוא מרגיש כלפיה.
לבסוף פאולה מתנצלת בפניו שהיא לא הייתה שם בשבילו כשהוא היה צריך אותה ושיירון בוחר לסלוח לה.
שיירון נוסע למיאמי ונפגש מחדש עם קווין, שעכשיו עובד במסעדה.
שיירון מסרב לדבר ולשתות איתו.
קווין מודה שהוא מופתע ממראהו של שיירון, מעיסוקו ומרצונו העז להיפגש איתו.
לאחר שהם אוכלים ארוחת ערב יחדיו, הם נוסעים לביתו של קווין.
קווין מספר לשיירון שאף על פי שחייו לא פנו בדרך שהוא ציפה שהם יפנו, הוא עדיין מאושר.
שיירון מודה בפני קווין שהוא לא הגיע למצב אינטימי עם מישהו מאז ששניהם היו יחד בחוף הים.
הם מתפייסים וקווין מחבק בעדינות את שיירון.
הסרט נגמר בפלאשבק לאחור, שבו רואים את שיירון הצעיר עומד על חוף הים המואר באור הירח.
שם הדמות שם השחקן הערותשיירון טרוונטה רודס שיירון כאדם בוגר ("בלאק") אשטון סנדרס שיירון כנער מתבגר אלכס היברט שיירון כילד ("ליטל")קווין אנדרה הולנד קווין כאדם בוגר ג'ארל ג'רום קווין כנער מתבגר ג'יידן פינר קווין כילד פולה נעמי האריס חואן מהרשלה עלי טרזה ג'אנל מונה טרל פאטריק דסיל
אור לאומי (נולד ב-25 באוקטובר 1996) הוא כדורסלן עבר ישראלי.
שיחק כגארד, וגובהו 1.94 מטר.
אור לאומי גדל במכבי תל אביב החל מגיל הקט־סל.
למד בחלק משנות לימודיו התיכוניים בבית־הספר Bishop Gorman שבלאס וגאס, והיה חבר בנבחרת־הכדורסל של בית־הספר.
לאומי היה חבר בנבחרת־הנוער, ושימש בה כקפטן הנבחרת.
השתתף עם הנבחרת באליפות־אירופה דרג ב' שהתקיימה בבולגריה ותרם 10 ו־3.8 ריבאונדים בממוצע למשחק במהלך האליפות שהתקיימה בקיץ 2014.
בעונת הצטרף לעירוני רמת־גן וצורף גם לסגל הרחב של מכבי תל אביב במסגרת הכרטיס הכפול, המאפשר לשחקן צעיר מקבוצה בליגת־העל, לשחק גם בקבוצה מן הלאומית, על־מנת שיצבור דקות משחק.
הוא הגיע לממוצע של 4.4 נקודות למשחק ברמת־גן, ושיחק מספר מועט של משחקים במכבי תל אביב.
בעונת שיחק באליצור אשקלון מן הליגה הלאומית.
הוא צבר 15.8 נקודות בממוצע למשחק, 3.2 אסיסטים, ו־2.1 ריבאונדים, אך לקראת השלבים המכריעים של העונה הוא חזר לרמת־גן.
בקיץ 2016 זו מונה כקפטן נבחרת־העתודה.
במהלך אליפות־אירופה שהתקיימה בפינלנד, קלע לאומי 12 נקודות למשחק, קלט 3.3 ריבאונדים, ומסר 2.9 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם לאומי בקבוצת הפועל תל אביב לשלוש עונות, אך הושאל לבני־הרצליה.
בעונה זו קלע 23 נקודות, הנחשב עבורו כשיא קריירה בליגת־העל, וסייע לקבוצתו לנצח את מכבי חיפה לאחר הארכה.
ב־31 באוגוסט 2021 הודיע על פרישה ממשחק פעיל, בעקבות פציעות רבות, בגיל 24 בלבד.
אור למשפחות היא עמותה העוסקת בתמיכה, חיזוק ועזרה למשפחות ששכלו את ילדיהם בשירות צבאי ובפעולות טרור.
אור למשפחות הוקמה בשנת 2008 על ידי עירית אורן גונדרס.
נכון ל-2023, מעל ל-5000 הורים ואחים נוטלים חלק בפעילות העמותה.
השראה לשם העמותה הוא אביה של מייסדת העמותה, נור (אור) אפרים.
אבני דרך מרכזיים של העמותה:
שנת 2013 זוכת אות הנשיא למתנדב.
שנת 2018 זוכת אות המופת החברתי בכנס ישראל-שדרות לחברה.
שנת 2019 זוכת אות פול האריס המוענק מדי שנה על תרומה למען הקהילה והחברה.
שנת 2022 זוכת פרס בגין על התרומה לעם ישראל.
אור למשפחות מארגנת מפגשים סדירים של הורים שכולים, ביניהם אירועי העצמה, מופעים, תוכני העשרה וסדנאות מגוונות.
העמותה מלווה את ההורים השכולים באמצעות פרויקטים ייחודיים שכל מטרתם היא המשך חיים מלאים לצד השכול.
העמותה מובילה את מאבק ההורים השכולים על הזכות החוקית להמשכיות, וזאת באמצעות החקיקה: "חוק המשכיות".
הצעת חוק אשר תאפשר למשפחות החללים שנפלו לקצור את זרע בנם שנפל טרם ההלוויה ולשמרו, ובבוא העת ובהתאם להחלטת המשפחה השכולה, לזכות בהמשכיות והבאת ילד לעולם.
הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה בכנסת ישראל בספטמבר 2022.
מעניקה מלגות ללימודים אקדמיים לאחים ואחיות של הנופלים במערכות ישראל, לפי מדדים שנקבעים על ידי ועדת המלגות.
העמותה גם עוזרת להורים שכולים להביא ילדים נוספים לעולם אחרי האובדן, בעזרתם של מומחי פוריות.
"אור כוכב" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד.
השיר יצא לאור ב-16 בפברואר 2011, כסינגל הרביעי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום ה-27 במצעד של רשת ג', ואף הושמע לראשונה במפגש מעריצים אותו קיימה שרית חדד כמה ימים לפני צאתו הרשמית.
השיר נכתב על ידי יוסי בן דוד שכתב את להיטה "אהבה בתוכי", הופק על ידי אבי גוטמן והולחן על ידי סאלים סאלאמה.
השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית בה חדד מספרת על אהבתה העזה כלפי מישהו שהיא מייחלת להיות איתו.
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והעניק לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל.
האודיו זכה לויראליות רבה, ונכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-3.3 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהנצפים ביותר מתוך האלבום.
אור סולומון (נולד ב-27 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן ישראלי, גובהו 2.02 מטר.
הוא התחיל את הקריירה במכבי ראשון לציון, שיחק במספר קבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית וזכה עם הפועל באר שבע באליפות הליגה הלאומית.
כמו כן שיחק סולומון במדי הנבחרות הצעירות של ישראל.
סולומון החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון.
ב-2011, כאשר שיתף פעולה עם אחיו, יניב, זכה סולומון עם הקבוצה באליפות המדינה לנוער.
באותה עונה נבחר סולומון על ידי האתר ספסל לשחקן העונה של מחוז הדרום של ליגת הנוער.
בקיץ 2009 שיחק בנבחרת הקדטים באליפות אירופה שנערכה בליטא וקלע 11 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2011 שיחק במדי נבחרת הנוער באליפות אירופה דרג ב'.
הנבחרת סיימה את האליפות במקום השביעי כאשר סולומון מוביל את הנבחרת עם 17 נקודות למשחק.
בקיץ 2012 השתתף עם נבחרת העתודה באליפות אירופה דרג' ב' שנערכה בבולגריה.
סולומון קלע כ-14 נקודות למשחק בעוד העתודה זכתה במקום השלישי ועלתה לדרג א'.
סולמון שיחק במדי העתודה באליפות אירופה דרג א' ב-2013 שנערכה באסטוניה וקלע כ-10 נקודות בממוצע למשחק בעוד נבחרת העתודה סיימה במקום ה-15. ב-2012, לקראת מוקדמות יורובאסקט 2013, זומן סולומון לסגל המורחב של נבחרת ישראל, אך בסופו של דבר לא נטל חלק במשחקים.
את דרכו בליגת העל החל סולומון בעונת 2010/11 במכבי ראשון לציון כאשר שותף בשלושה משחקים במהלך העונה הסדירה.
עונה לאחר מכן שותף סולומון ב-18 משחקים במהלך העונה הסדירה ובחלקם עלה בחמישייה הפותחת.
הוא שיחק כ-7 דקות קולע 1.3 נקודות בממוצע למשחק.