tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
את המשחק בצורתו הנוכחית המציא פול אלפיל, אשר שינה את המשחק של בייקר על ידי כך שבחר כי בניית העמודות תהיה על פי צבע מתחלף, ולא על פי סדרת הקלף, מה שהפך את המשחק לקל יותר וניתן לפתרון לעיתים קרובות יותר.
אלפיל גם כתב את הגרסה הממוחשבת הראשונה של המשחק בשנת 1978 עבור מערכת PLATO.
לפופולריות של המשחק אחראי ג'ים הורן, שכתב את הגרסה של המשחק לחלונות.
המשחק נכלל לראשונה ב־Win32s אך לאחר מכן הוכלל גם בחלונות 95, ומאז הוכלל בכל גרסה של חלונות.
המשחק זכה לפופולריות בייחוד בקרב פקידים, זאת בעיקר הודות לעובדה שבחברות רבות אי-אפשר להתקין משחקים נוספים פרט לאלה הבאים עם חבילת הבסיס של חלונות (ובארגונים מסוימים אף אין גישה לאינטרנט ולמשחקי רשת).
בישראל המשחק פופולרי מאוד בבסיסי צה"ל העורפיים, כפי שעלה מסקר שנעשה בפורטל חש"ל בקרב משתמשי הצה"ל-נט, ה"אינטרנט" הצה"לי, ובו פריסל זכה ל-29% מהקולות, והביס את קלונדייק ("סוליטר") שקיבל 25% מהקולות (בסקר 32% מהנשאלים טענו שאינם משחקים במחשב בצבא).
ישנם 52 עצרת סידורים שונים של חבילת הקלפים ועל כן בתאוריה זהו גם מספר המשחקים השונים (מספר זה הוא בערך ) אך חלק מהערבובים מביאים למשחקים הדומים מאוד זה לזה פרט לסדר העמודות.
למרות זאת, מספר המשחקים האפשריים הוא עצום.
בגרסת המשחק הראשונה של מיקרוסופט נכללו 32,000 משחקים אפשריים שונים שנוצרו בצורה אקראית.
משחקים אלו נקראים בשם "Microsoft 32,000".
בגרסאות מתקדמות יותר של המשחק נכלל מספר גדול יותר של משחקים, עם 32,000 המשחקים המקוריים.
אחת התכונות של פריסל שהופכות אותו לפופולרי היא שבניגוד למשחקים דומים לו, כמעט כל משחק ניתן לפתרון מוצלח.
בגרסאות המשחק של מיקרוסופט נטען כי "השערה לא מוכחת היא שכל משחק ניתן לפתרון".
השערה זו איננה נכונה, כפי שניתן היה לראות באותה גרסה עצמה: כאשר ניסה השחקן לשחק את משחק מספר מינוס 1 הוא היה מקבל משחק בלתי פתיר.
עם זאת, עדיין התעוררה השאלה האם 32,000 המשחקים "החוקיים" (בעלי מספרים בין 1 ו-32,000) של מיקרוסופט פתירים.
במסגרת הניסיון לענות על שאלה זו התארגן פרויקט אינטרנט רב משתתפים לפתרון כל המשחקים ה"חוקיים", אשר הסתיים בשנת 1995. המשחק היחיד אותו לא הצליח איש לפתור היה משחק מספר 11,982. במימוש המתקדם יותר של פריסל בחלונות ישנם 1,000,000 משחקים.
בשנת 2000 הוכח כי מנקודת מבטה של תורת הסיבוכיות הגרסה המוכללת של המשחק (Generalised Freecell) היא בעיה NP-שלמה (כתלות במספר הקלפים).
על כן, אלגוריתם שפותר משחק פריסל מגודל שרירותי ביעילות (כלומר בסיבוכיות זמן פולינומית) יהווה פריצת דרך בחקר מדעי המחשב.
אחד מהתחביבים של מספר חובבי פריסל הוא לבנות תוכניות מחשב שיכולות לפתור את פריסל אוטומטית.
דון וודס כתב פותר לפריסל ומספר משחקים דומים עוד ב-1997. פותר זה יותר מאוחר שוכלל על ידי וילסון קלן ואדריאן אטלינגר ושולב בתוך התוכנה "Freecell Pro" שלהם.
פותר אוטומטי ידוע נוסף הוא Patsolve של תום הולרויד.
Patsolve משתמש במהלכים אטומיים, ומאז גרסה 3.0 שילב פונקציית שקילה המתבססת על התוצאות של אלגוריתם גנטי שגרמה לפותר להיות מהיר בהרבה.
שלומי פיש התחיל לפתח פותר משלו במרץ 2000. פותר זה כונה פשוט "Freecell Solver" ("פותר פריסל" באנגלית).
פותר זה עושה שימוש במטה-מהלכים - קבוצות של מהלכים שמטרתן להשיג מטרה מסוימת.
גארי קמפבל כתב פותר עבור פריסל ל-DOS בשפת סף של x86. גודלו של פותר זה הוא 12 קילובתים והוא די מהיר.
הוא פועל רק על סידורי הלוח של Freecell Pro.
חלק מהפותרים הללו ופותרים אחרים שולבו בתוך תוכנות פריסל וסוליטייר גדולות יותר.
כך למשל, FreeCell Pro, מימוש הסוליטייר המשופר של אדריאן אטלינגר ווילסון קלן (בעבר תוכנה חינמית, ללא קוד המקור, אך מאוחר יותר הקוד נהיה זמין תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו (GPL) החופשי ופתוח הקוד) בהתחלה שילב את הפותר של דון וודס ומאוחר יותר שילב את הפותרים של פיש ושל הולרויד.
PySolFC שילב את הפותר של פיש, עבור פריסל ומשחקים דומים אחרים שהפותר תומך בהם, בעוד ש-KPatience, גרסת משחקי הסוליטייר של KDE, שילבה בהתחלה את Freecell Solver אבל יותר מאוחר עברה לגרסה של Patsolve ששונתה באופן ניכר.
פריסילה בולייה פרסלי היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ואשת עסקים אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות הופעתה בסרטי "האקדח מת מצחוק", נישואיה לזמר אלביס פרסלי, וכאמה של הזמרת והידוענית ליסה מארי פרסלי.
פריסילה פרסלי נישאה לאלביס פרסלי בשנת 1967, לאחר יחסים זוגיים שהחלו כאשר הייתה בת 14. בשנת 1973 התגרשו השניים.
לאחר מותו של פרסלי ייסדה פריסילה את תאגיד "אלביס פרסלי אנטרפרייזס" (Elvis Presley Enterprises) המטפל בעזבונו, ובנכסים שהותיר אחריו, הן נכסים מוחשיים והן נכסי קניין רוחני.
פריסילה שימשה כיושבת ראש התאגיד משנת 1982 ועד שנת 1998. כשחקנית, ידועה פריסליה בהשתתפותה לצד לזלי נילסן בסדרת הסרטים "האקדח מת מצחוק".
במשך חמש שנים, 1983–1988, שיחקה פרסלי בתפקיד ג'נה וייד בסדרה דאלאס.
פרסלי היא חברה פעילה ב"כנסיית הסיינטולוגיה", שהוא הארגון הגדול ביותר המקדם את התורה הרוחנית העיונית והמעשית של הסיינטולוגיה.
פרסלי היא בין הדוברות הבולטות של ארגון "ועדת האזרחים לזכויות האדם" (Citizens Commission on Human Rights), שהוא ארגון המקדם את הדעות הסיינטולוגיות בגנות הפסיכיאטריה.
פרסלי נולדה בברוקלין שבניו יורק, להורים ממוצא גרמני.
אביה, ג'ימי ואגנר, שהיה טייס בצי ארצות הברית נהרג בתאונה אווירית כשהייתה בת חצי שנה.
ב-1949 נישאה אמה לקצין בחיל האוויר של ארצות הברית בשם פול בוליו.
בוליו לקח על עצמו את גידולה של פריסילה, וזו האמינה כי הוא אביה.
המשפחה שירתה בבסיסים שונים של חיל האוויר האמריקאי ברחבי ארצות הברית.
ב-1956 גילתה פריסילה באקראי כי בוליו אינו אביה, והגילוי גרם לה למשבר ביחסיה עם אמה.
ב-1959 עברה המשפחה לשרת בבסיס של חיל האוויר האמריקאי בגרמניה.
בשנה זו, שירת אלביס פרסלי בחיל האוויר האמריקאי.
אלביס היה אז זמר ידוע ונערץ, שבעצת מנהלו האישי, קולונל טום פרקר, התייצב לגיוס בחיל האוויר האמריקני ושירת במשך כשנתיים בבסיסים שונים, בעיקר בגרמניה.
פריסילה הייתה בת 14 כאשר נפגשה עם אלביס בויסבאדן.
אלביס היה מבוגר ממנה בעשר שנים.
הייתה זו תחילת מערכת יחסים שנמשכה גם לאחר שובו של אלביס לארצות הברית ב-1960. פריסילה נאלצה להישאר בגרמניה עם משפחתה, אך השניים נותרו בקשר של מכתבים ושיחות טלפון.
בקיץ 1962 יצאה פריסילה לחופשה עם אלביס בארצות הברית.
לאחר זמן קצר שבה לגרמניה.
את חג המולד של אותה שנה בילתה עם אלביס באחוזתו, גרייסלנד .
הוריה של פריסילה התנגדו לקשר, וטענו כי הוא פוגע בלימודיה, אך כאשר הלך הקשר והתהדק, נאלצו ההורים להסכים למגוריה של פריסילה עם אביו של פרסלי, ורנון, בעיר ממפיס טנסי, בה נרשמה ללימודים בבית ספר תיכון קתולי.
למעשה התגוררה באותה תקופה באחוזתו של אלביס "גרייסלנד".
בביוגרפיה שכתבה "אלביס ואני" טענה פריסילה כי אלביס לא קיים עמה יחסי מין בהיותה קטינה, והתעקש כי השניים ימתינו לחתונתם.
אורח החיים של אלביס באותה תקופה היה מורכב מהופעות ובילויים בלילה ושינה, באמצעות כדורי שינה, ביום.
בביוגרפיה אחרת, שכתבה הסופרת סוזאן פינסטד, בהתבסס על עדויותיהם של קרובי משפחה וידידים, בשם "Child Bride: The Untold Story of Priscilla Beaulieu Presley", מתוארת פרסלי כילדת פרא הלהוטה אחר מין.
הסופרת פינסטד טוענת כי יחסיה עם פרסלי היו מבוססים על רצונה בפרסום ולא על אהבה.
עם פרסום הספר תבעה פרסלי את אחד מהאנשים ששימשו כמקור לספר, אדם בשם קורי גראנט, שטען כי הייתה לו עמה מערכת יחסים שכללה יחסי מין עוד בטרם פגשה את אלביס פרסלי, בגיל 14. פרסלי זכתה בתביעה ב-75,000 דולר.
פריסילה נישאה לאלביס ב-1 במאי 1967, ב"מלון אלאדין" המפואר בלאס וגאס.
בתם היחידה, ליסה מארי פרסלי נולדה בדיוק תשעה חודשים לאחר מכן, ב-1 בפברואר 1968. שנות נישואיהם הראשונות היו מאושרות, אך מגבלות החיים עם זמר היוצא לסיבובי הופעות, הקשו מאוד על שמירת הקשר הזוגי.
כך גם תלותו ההולכת וגוברת של אלביס בסמים ותרופות.
אל מול האשמות כי אלביס אינו נאמן לה, כאשר הוא יוצא לסיבובי הופעות, החלה פרסלי בקשר משלה עם ידיד של אלביס בשם מייק סטון, ממנו ביקש אלביס שילמד את פריסילה קראטה.
אירוע זה הביא לפרידתה מאלביס, ולבסוף לגירושיה ב-9 באוקטובר 1973. סוכם כי השניים ישמרו על חזקה משותפת בבתם, ולמעשה הם שמרו על יחסים טובים עד מותו של אלביס ב-16 באוגוסט 1977.
לאחר פרידתה מאלביס, בשנת 1972 עברה פריסילה לאזור "מרינה דל ריי" בלוס אנג'לס, שם גרה עם מייק סטון.
אך הקשר לא החזיק מעמד, והזוג נפרד בשנת 1975. בתקופה זו ניהלה בוטיק לבגדים בלוס אנג'לס, שעל לקוחותיו נמנו ידוענים הוליוודים רבים.
לאחר פרידתה מסטון ניהלה מערכת יחסים עם עורך הדין רוברט קרדשיאן, שנודע לאחר מכן כחלק מצוות ההגנה במשפט או.
בשנת 1978 החלה במערכת יחסים עם הדוגמן והשחקן הבי-סקסואלי מייקל אדוארדס, והשניים החלו להתגורר במשותף בביתה של פרסלי בבל אייר בשנת 1979. מערכת היחסים תמה בשנת 1984 ולאחריה פרסם אדוארדס ספר בשם "פריסילה, אלביס, ואני", בו כלל פרטים על יחסיהם, ועל תשוקתו לבתה של פריסילה, ליסה מארי.
בשנים אלו פיתחה פרסלי קריירת משחק משגשגת.
בשנת 1984 החלה פריסילה מערכת יחסים עם הבמאי והתסריטאי האיטלקי מרקו גריבלדי.
ב-1987 נולד לשניים בן בשם נווארון.
השניים נפרדו לאחר 22 שנות חיים משותפים באפריל 2006. כיום פריסיליה היא בת זוגו של הזמר טום ג'ונס, חברו הטוב של אלביס פרסלי.
בתה היחידה מהזמר אלביס פרסלי, ליסה מארי פרסלי מתה מדום לב ב-12 בינואר 2023 בגיל 54.
בשנת 1980 החלה פרסלי להנחות סדרת טלוויזיה בשם "החיות המופלאות" (Those Amazing Animals).
הייתה זו תחילתה של קריירת המשחק שלה.
בשנת 1983 הופיעה בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "האהבה היא לנצח" (Love is Forever) לצד מייקל לנדון הידוע כאבי המשפחה בסדרה "בית קטן בערבה".
בשנה זו קיבלה את תפקיד "ג'נה וייד", בסדרה דאלאס.
הסדרה הייתה אז בשיא הצלחתה, ונחשבה ללהיט הטלוויזיוני הנצפה ביותר בארצות הברית ובעולם.
דמותה של וייד, היא אהבת נעוריו של בובי יואינג (פטריק דאפי), דמות מרכזית בסדרה, הופיעה באופן מקרי בכמה פרקים קודם להופעתה של פרסלי, ושיחקו אותה שתי שחקניות שונות.
פרסלי קיבלה זמן מסך רב בסדרה, והופיעה ב-99 פרקים.
בשנת 1988 עזבה את הסדרה עקב חילוקי דעות עם ההפקה בדבר הכיוון שאליו לוקחת עלילת הסדרה את דמותה של וייד.
לאחר פרישתה של פרסלי שלחו תסריטאי "דאלאס" את דמותה של וייד, ואת בעלה, ריי קרבס (סטיב קנאלי), לחופשה ארוכה בשווייץ, ממנה לא שבה עד לירידת הסדרה מן המסכים, כשלוש שנים לאחר מכן.
בשנת 1988 הופיעה פרסלי בהצלחה בקומדיה "האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה!" כבת זוגו של הקומיקאי לזלי נילסן.
הסרט זכה להצלחה רבה, והביא להסרטת שני סרטי המשך בהם ככבו נילסן ופרסלי, "האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד" (1991), ו"האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון" ב-1994.
ניסיון קולנועי נוסף שלה "הרפתקאות פורד פיירליין" (1990) נכשל מבחינה קופתית וביקורתית.
כן רשמה פרסלי הופעת אורח בסרט "אוסטין פאוארס" (1997).
בשנות ה-90 הופיעה פרסלי בתפקידי אורח בסדרות ידועות בטלוויזיה, וביניהן "מלרוז פלייס", "מגע של מלאכים", ו"ספין סיטי".
בשנת 2008 הופיעה פרסלי, לצד הרקדן לואיס ואן אמסטל, בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים".
פרסלי שרדה בתוכנית במשך 5 שבועות בטרם הודחה.
פרסלי, בת ה-62, הייתה המתמודדת המבוגרת ביותר שהופיעה בתוכנית.
לאחר מות אביו של אלביס פרסלי ב-1979, שימשה פריסילה כאחת ממנהלות עזבונו, לפי בקשתו בצוואתו, וזאת כאמה של בתו היחידה של פרסלי, ליסה מארי.
הוצאות החזקת אחוזת גרייסלנד, שעלו כחצי מיליון דולר בשנה, דלדלו את העזבון שירשה ליסה מארי לחמישה מיליוני דולר בלבד.
פריסילה שכרה רואה חשבון שהעמיד את האחוזה ואת עיזבונו של פרסלי על רגליו מבחינה כלכלית.
בהמרצתה של פריסילה, ששימשה כיו"ר ונשיא של "אלביס פרסלי אנטרפרייזס", החברה העוסקת בניהול עיזבונו של אלביס, נפתחה האחוזה לקהל הרחב, בשנת 1982, בהשקעה של למעלה מחצי מיליון דולר, צעד שנחשב כמסוכן מבחינה עסקית.
בתוך 38 ימים החזירו המבקרים באחוזה את עלות ההשקעה בפתיחתה.
בניהולה של פריסילה פרסלי, הגיעו נכסי העזבון ללמעלה ממאה מיליון דולר.
ב-1987 הוציאה פרסלי לאור, בבית ההוצאה הידוע "פאטנם" ביוגרפיה בשם אלביס ואני.
הביוגרפיה שהתה שישה שבועות בראש טבלת רבי המכר של העיתון הניו יורק טיימס, ועובדה למיני סדרה בטלוויזיה, אותה הפיקה פרסלי באמצעות חברת הפקות שהקימה, "נווארון הפקות".
פריסילה שימשה גם בתפקידי ניהול עסקיים שונים, ביניהם חברה במועצת המנהלים של MGM, משנת 2000, ומפתחת סדרת בשמים הקרויים על שמה, שזכתה להצלחה, ומכרה מוצרים בשווי עשרות מיליוני דולרים.
פרסלי פעילה במוסד "Dream Foundation" הפועל להגשמת חלומותיהם של מבוגרים שלקו במחלה סופנית.
כמו כן היא פעילה באגודת "ועדת האזרחים לזכויות האדם", הקשורה באמונתה הסיינטולוגית, שמטרתה להילחם כנגד מתן תרופות פסיכיאטריות.
פרסלי מקדישה אחוז מסוים מרווחיה לארגונים אלו.
פריסלנד (בפריזית: ) הוא מחוז באזור פריזיה שבצפון הולנד.
המחוז גובל בצפון עם הים הצפוני, במערב עם ימת אייסלמיר, בדרום עם פלבולנד ועם אוברייסל, בצפון-מזרח עם דרנתה ובמזרח עם חרונינגן.
עיר בירת המחוז היא לייוורדן שהיא גם העיר הגדולה במחוז.
במחוז 646,000 תושבים (2010), והוא המחוז ה-8 במספר התושבים בהולנד.
שטח המחוז עומד על 3,341 קמ"ר, והוא המחוז ה-3 בגודלו בהולנד.
צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 192 איש לקמ"ר, הצפיפות ה-11 בגודלה בהולנד.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-48% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 36% מהתושבים פרוטסטנטים, 14% קתולים, 2% מוסלמים ו-6% מגדירים את עצמם אחרת.
פריסטרה המכונה גם אספרו או קסרו, הוא אי המהווה חלק מהאיים הספורדיים בצפון הים האגאי.
מבחינה מוניציפלית האי מהווה חלק מהעיירה אלוניסוס, שעיקרה באי אלוניסוס הסמוך, הנמצא מצפון לאי.
ממערב לאי נמצאים איוני אדלפי.
האי נמצא במחוז מגנסיה שבאזור תסליה של יוון.
הנקודה הגבוהה ביותר באי היא ההר סטפאני שגובהו 250 מטרים מעל פני הים.
נכון לשנת 1991 התגוררו באי שלושה תושבים בלבד, אולם מדגם אוכלוסין משנת 2011 מציין כי באי מתגוררים שלושים תושבים.
פריסלנד, פרישלנד, פריזלנד או פריסלנדיה (
Frisland, Frischlant, Friesland, Freezeland, Frislandia) הוא אי תעתוע אשר הופיע כמעט בכל מפות האוקיינוס האטלנטי החל משנות ה-60 של המאה ה-16 ועד אמצע המאה ה-17.
המונח "פריסלנד" שימש בעבר אף ככינוי לאי איסלנד, אולם במפת צנו משנת 1558 (אשר הייתה זיוף) הופיע האי כאי נפרד, דרומית לאיסלנד, ובעקבות מפה זו הופיע גם במפות אחרות ובהן המפות של גרארדוס מרקטור, של גודוקוס הונדיוס ושל וילם בלאו.
במפות אלה הופיע פריסלנד כאי מלבני, כאשר בחלק מהמפות קיבלו האתרים באי שמות איטלקיים (אקווה, ספגיה, בונדנדאה ומונקו).
יש המנסים לזהות את האי פריסלנד עם איי פארו, אולם במפות רבות מופיעים האיים במרחק מה מערבית לפריסלנד.
פריסטרי אתונה , היא קבוצת כדורסל יוונית מהפרוור פריסטרי במערב העיר אתונה, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי) וביורופקאפ.
הקבוצה הוקמה בשנת 1971 כחלק מ"מועדון האתלטיקה פריסטרי".
בעונת 1983/84 החלה הקבוצה להשתתף בליגה הבכירה.
בעונת 2003/04 הגיעה הקבוצה לחצי גמר הגביע היווני והפסידה לקבוצת אולימפיאקוס פיראוס 69-67. למרות שסיימה את העונה במקום ה-7, הורדה הקבוצה לליגה השנייה בעקבות בעיות תקצביות.
בסיום עונת 2008/09 העפלה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום הראשון.
הקבוצה השתתפה במפעלים האירופאים מעונת 1991/92 בגביע קוראץ'.
בעונת 1999/00 הגיעה הקבוצה לשמינית גמר גביע קוראץ' והפסידה לאסטודיאנטס מדריד.
בעונת 2000/01 הגיעה עד לשמינית הגמר היורוליג והפסידה לקבוצת טאו ויטוריה.
בעונת 2003/04 השתתפה הקבוצה ביורוצ'לנג'.
הקבוצה מארחת בהיכל הספורט פפנדראו בפרוור פריסטרי, הקרוי על שם אנדראס פפנדראו ראש ממשלת יוון בעבר.
פריסילה, מלכת המדבר הוא מחזמר מאת הבמאי והתסריטאי האוסטרלי סטיבן אליוט ואלן סקוט, הכולל שירי פופ ידועים.
עלילת המחזה היא עיבוד של סרטו של אליוט משנת 1994 "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר", המגולל את קורותיהם של שני דראג קווינס וטרנסקסואלית הנוסעים יחד בספר האוסטרלי בדרך מסידני לאליס ספרינגס באוטובוס לו הם קראו "פריסילה".
המחזמר הופק על ידי אלן סקוט בשיתוף עם "Back Row Productions", מייקל צ'אג, מייקל המלין וג'ון פרוסט; סיימון פיליפס ביים, ורוס קולמן הוא הכוריאוגרף.
ההפקה המקורית עלתה לראשונה באוסטרליה, ב-"Sydney Lyric", סידני באוקטובר 2006. לאחר הצלחתו של המופע בסידני, ההפקה עברה למלבורן בשנת 2007, ולאחר מכן לניו זילנד בשנת 2008, ובחזרה לסידני לתקופה קצרה, לציון שנתיים למופע.
בשנת 2010 המחזמר היה מועמד לארבעה פרסי אוליבייה, ובשנת 2011 המחזמר היה מועמד לשני פרסי טוני; בשתי התחרויות, המחזמר זכה בפרס אחד בלבד, בקטגוריית עיצוב תלבושות.
המחזמר הועלה בישראל ביולי 2016 בהיכל מנורה מבטחים, עם צוות השחקנים של הפקת לונדון ובראשם – ג'ייסון דונובן.
במרץ 2025, המחזמר עלה בישראל בשנית בתיאטרון הלאומי הבימה, הפעם בתרגום לעברית ובבימויו של משה קפטן.
המחזמר תורגם על ידי אלי ביז'אווי.
בתפקידים הראשיים משחקים לי בירן/עידו רוזנברג (טיק/מיצי), יחזקאל לזרוב/צביקי לוין (ברנדט), מיכאל בן דוד (אדם/פלישיה), פיני קידרון/אורי הוכמן (בוב) וטל קלאי בתור מיס אנדרסטנדינג.
בעלילת המחזמר נעשו שינויים מינוריים, אך היא שומרת על הקווים העיקריים של עלילת הסרט.
עיקר השוני הוא בהפיכת הסרט למחזמר מסוגת מחזמר להיטים, שבו משובצים מספר רב של להיטים .
העלילה מתארת את סיפורן של שתי מלכות דראג ואישה טרנסג'נדרית מסידני, אשר נשכרו להעלות מופע דראג באתר נופש שבאליס ספרינגס, עיירת נופש בקצהו של המדבר האוסטרלי.
כשהם יוצאים בדרכם מערבה, באוטובוס בצבע לבנדר המכונה "פריסילה", שלושת החברים נקלעים לקומדיות של טעויות, נתקלים במספר דמויות מוזרות, כמו גם חווים יחס של הומופוביה, תוך כדי שהם חווים חוויות הגורמות להם לצאת מהבועה בה הם חיו עד כה, ולהרחיב את אופקיהם.
אנתוני "טיק" בלרוז הוא דראג קווין עם שם הבמה מיצי מיטוזה, המופיע בהצלחה במועדון בסידני, אוסטרליה.
יום אחד מתקשרת אליו אשתו מריון, ממנה נפרד כמה שנים מוקדם יותר בשל היותו הומוסקסואל.
היא מבקשת ממנו להגיע אל בית הקזינו אותו היא מנהלת, שנמצא באליס ספרינגס - בלב אוסטרליה, מרחק של כ-2,700 ק"מ - ולהעלות שם מופע דראג.
בתחילה טיק מהסס, אולם בסופו של דבר מריון משכנעת אותו כאשר היא מגלה לו כי בנג'מין, בנו בן ה-8 שמתבגר, מתחיל לשאול את אימו שאלות על אביו, ומעוניין לפגוש אותו.
טיק מגייס למופע שלו שניים מחבריו - את ברנדט - אישה טרנסקסואלית (לשעבר: ראלף), שבעברה הייתה כוכבת מופע דראג בשם "Les Girls"; ואת אדם ווייטלי - הומוסקסואל צעיר, נמרץ, יהיר וקאמפי, ששם הבמה שלו הוא פלישיה.
אדם מלווה כסף מהוריו, ורוכש אוטובוס אפור ומכוער - לו אדם מעניק את השם "פריסילה" - שבו השלושה יוצאים לדרכם, לצלילי השיר "Go West".
במהלך נסיעתם, טיק מפתיע את שני חבריו, בכך שהוא מספר להם שהוא נשוי (עובדה ששמר מהם בסוד עד עתה).
השלושה עושים עצירת ביניים ויוצאים לבלות בפאב מקומי, בלבוש דראג מלא (אחרי שטיק מפסיד בהתערבות לאדם).
כשהם חוזרים לאוטובוס, הם מגלים כי תושבי העיר ריססו כתובות נאצה הומופוביות על צד האוטובוס.
טיק נסער, אך שני חבריו מנחמים אותו.
בהמשך הדרך האוטובוס שלהם נתקע, וברנדט מתקשרת לשירותי גרירה, על מנת שישלחו אליהם מכונאי.
בינתיים, הם מנצלים את הזמן על מנת לצבוע את האוטובוס שלהם בצבע לבנדר ועורכים חזרה למופע שלהם.
את החזרות קוטעים קבוצה של אבוריג'ינים מקומיים שנקלעים למקום, ובוב, מכונאי מעיירה קטנה בסביבה, שמגיע ומסייע להם לתקן את האוטובוס.
שלושת החברים חוגגים שמצאו אנשים המקבלים אותם, ומעלים לכבודם הופעה, לצלילי השיר "I Will Survive".
שלושת החברים מתארחים בביתו של בוב, ומגלים שבעברו היה מעריץ של מופע "Les Girls" בו כיכבה ברנדט, והשניים מתחילים לפתח רגשות זה לזה.
בוב משכנע אותם להעלות מופע בפאב מקומי, אבל אשתו סינתיה קוטעת את ההופעה שלהם, ומעלה הופעה משל עצמה.
ברנדט מזמינה את בוב להצטרף אליהם בנסיעתם, והוא מחליט לעזוב את אשתו ומצטרף.
בהמשך הדרך, החבורה עוצרת לחניית ביניים בעיירה קטנה, ואדם מחליט להתלבש כאישה ולצאת לבלות.
אולם כאשר הגברים המקומיים מגלים שהוא גבר, ולא אישה, הם רודפים אחריו ומכים אותו, עד אשר ברנדט מגיעה למקום ומצילה אותו, כשהיא בועטת באחד מהתוקפים.
בסופו של דבר, החבורה מגיעה אל אליס ספרינגס.
טיק פוגש את בנו, שמקבל בהבנה את זהותו המינית ואת אורח החיים של אביו.
השלושה מעלים בהצלחה את מופע הדראג שלהם על במת התיאטרון של הקזינו.
לאחר מכן החבורה מדברת על תוכניותיהם לאחר אליס ספרינגס, והם מבינים שהם לא יכולים לעזוב אחד את השני.
ברנדט מספרת לחבריה שהיא מעוניינת לתת הזדמנות למערכת היחסים שלה עם בוב.
אדם וברדנט מבטיחים לטיק שיסייעו לו להיות אבא טוב לבנג'מין.
פריסילה מארי פוינטר הייתה שחקנית אמריקאית ששיחקה בתיאטרון, בסרטים ובסדרות טלוויזיה.
היא החלה את הקריירה שלה בתיאטרון, כולל הפקות בברודוויי.
מאוחר יותר עברה פוינטר להוליווד על מנת לשחק בסרטים ובטלוויזיה.
היא אימה של המועמדת לפרס האקדמיה איימי אירווינג, מה שהופך אותה גם לחותנת לשעבר של יוצרי הסרטים סטיבן ספילברג וברונו ברטו ולחותנת של יוצר הסרטים הדוקומנטריים קנת בווסר ג'וניור.
פוינטר נולדה בעיר ניו יורק.
אימה, אוגוסטה לאונורה (לבית דייוויס), הייתה אמנית ומאיירת, ואביה, קנת' קית פוינטר, היה אמן.
אחד מסביה של אימה, יעקב ברט כהן, היה ממשפחה יהודית שחיה בארצות הברית מאז המאה ה-18.
פוינטר הייתה נשואה לבמאי הקולנוע , לשעבר המנהל האמנותי של מרכז לינקולן, מ-1947 ועד מותו ב-1979. ב-1980 היא התחתנה עם השחקן הבמאי והמפיק רוברט סימונדס, שהיה המפיק השותף של ג'ולס אירווינג במרכז לינקולן.
היא הופיעה מספר פעמים בהפקות במה לצד סימונדס, והם נשארו נשואים עד מותו ב-2007.
פוינטר הייתה אימם של הבמאי דייוויד אירווינג ושל השחקנית איימי אירווינג.
פוינטר הופיעה בסרטים רבים, כולל "קארי" (1976), שבו היא שיחקה על המסך בתפקיד אימה של ביתה בחיים האמיתיים איימי אירווינג, "שדה הבצל" (1979), Mommie Dearest (1981), "Twilight Zone: The Movie" (1983), "קטיפה כחולה" של דייוויד לינץ' (1986), "סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות" (1987), ו-"Inferno" (Desert Heat) (1999).
בנוסף לסרט "קארי", שיחקה פוינטר על המסך בתפקיד אימה של ביתה איימי פעמיים נוספות: ב-"Honeysuckle Rose" (1980) וב-"Carried Away" (1996).
פוינטר הופיעה בשלושה סרטים בבימויו של בנה, דייוויד אירווינג: "עוץ לי גוץ לי" (1987, גרסה מוזיקלית, שבו כיכבה גם הבת שלה), "Good-Bye Cruel World" ו-".C.
ההופעה הראשונה של פוינטר בטלוויזיה הייתה בסדרה "איפה הלב הוא" בתפקיד "אדריאן האריס רייני" (1973-72).
היו לה הופעות אורח רבות בטלוויזיה, לרבות בסדרות: "אדם-12", "פרקליטי אל איי", "צוות לעניין", "לשפוט את איימי", "תיקי רוקפורד" ו-"פשע מן העבר".
במהלך שנות ה-80 שיחקה פוינטר באופרת הסבון "דאלאס" בתפקיד רבקה ברנס וונטוורת', אימם של קליף בארנס, פאמלה בארנס יואינג וקת'רין וונטוורת'.
סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות (1987)
בגאומטריה, פריסה (או פרישׂה) של משטח תלת־ממדי, היא צורה גאומטרית דו-ממדית שעל ידי קיפולה, או עיקומה, ניתן ליצור את המשטח.
משטח שיש לו פריסה, נקרא משטח פריס (developable).
באופן גס, ניתן לסווג משטחים פריסים לשלושה סוגים: משטחי פאות, הבנויים מפאות מישוריות המחוברות זו לזו במקצועות, משטחים שפני השטח שלהם עקומים, ומשטחים שהם שילוב של משטחים עקומים ומשטחים מישוריים.
אפשר להבדיל גם בין משטחים סגורים, הכולאים בתוכם גוף תלת-ממדי, ובין משטחים פתוחים.
השימוש העיקרי בפריסות הוא ביצירת דגמים או מוצרים תלת-ממדיים, מחומרי גלם שטוחים.
פריסה יכולה לשמש כעזר או הדגמה לחישוב שטח הפנים של גופים.
בגאומטריה, ההתייחסות לפריסה של משטחי פאות, היא, בדרך כלל, בהקשר של פאונים, שהם משטחי פאות סגורים.
בשימושים טכנולוגיים, נפוצים מקרים של משטחי פאות, שהם לאו דווקא סגורים.
צורת הפריסה של משטח פאות היא של מצולע הבנוי מחיבור כלל מצולעי פאות המשטח.
על גבי הפריסה מוצגים קווי הקיפול, שהם הצלעות המשותפות לכל שתי פאות סמוכות.
בפריסה כזו מתקיימים הדברים הבאים:
1. כל שתי פאות שהן שכנות זו לזו בפריסה, הן גם שכנות במשטח עצמו.
2. לכל שתי פאות שכנות יש צלע משותפת.
3. בכל קודקוד של הפריסה, סכום כל זוויות הפאות הנוגעות בו, קטן משלוש מאות וששים מעלות.
פריסה של פאון מתקבלת, בדרך כלל, על ידי חיתוך מספר מקצועות, באופן שמאפשר הפרדה בין פאות סמוכות, פתיחת המעטפת והשטחתה על פני משטח מישורי.
באופן הזה, פאות הפאון נשמרות, ומקצועות הפאון מוצגים על פני הפריסה כקווי קיפול.
מספר המקצועות, שלאורכן יש לבצע חיתוך, תלוי במספר פאות הפאון.
במקרה של קובייה, למשל, יש לבצע חיתוך לאורך שבעה, מתוך שנים עשר המקצועות שלה.
במקרה של ארבעון, לעומת זאת, די בשלושה חיתוכים בלבד.
בחירת המקצועות שלאורכם יתבצע החיתוך, קובעת את צורת הפריסה.
הפאון שלו מספר הפריסות הקטן ביותר הוא הארבעון, שלו שתי פריסות בלבד.
הארבעון הוא גם הפאון היחיד שפריסותיו הן קמורות.
קיימים מקרים בהם ניתן ליצור מפריסה אחת יותר מפאון אחד.
בעיה מתמטית בלתי פתורה: האם לכל פאון קמור קיימת פריסה אחת לפחות?
לא לכל משטח עקום קיימת פריסה.
רק למשטחים שהם חלק ממשטח ישרים קיימת פריסה.
דוגמאות למשטחים כאלה הם הגליל הפתוח (ללא הבסיסים), והחרוט הפתוח (ללא הבסיס).
עם זאת, לא לכל משטח ישרים קיימת פריסה (למשל, ההיפרבולואיד וההליקואיד).
משטחים שעקמומיות גאוס שלהם שונה מאפס, כמו הכדור, או הטורוס, הם משטחים שאין להם פריסה.
קיימים מספר הבדלים בין פריסה של משטח פאות לבין פריסה של משטח עקום: 1. בעוד שיצירת משטח-פאות מפריסתו נעשית על ידי קיפול הפריסה לאורך קווי הקיפול בלבד, במשטח עקום, יצירת המשטח נעשית על ידי עוות הפריסה בכל נקודה ונקודה על פניה.
מסיבה זו, פריסה של משטח עקום אינה כוללת סימון של קווי קיפול.
2. צורת הפריסה של משטח עקום אינה בהכרח מצולע, והחיבור בין חלקים סמוכים של הפריסה יכול להיות נקודתי.
3. בעוד שיצירת פריסה של משטח פאות היא פשוטה וישירה, כיון שצורת הפאות אינה משתנה, במקרה של משטח עקום, יצירת הפריסה מבוססת בדרך כלל על חישוב מתמטי.
גופים שפני השטח שלהם כוללים משטחים עקומים
ניתן לסווג את הגופים שאינם פאונים, ושפני השטח שלהם פריסים, לשלוש קבוצות: 1. פני השטח בנויים משילוב של משטח, או משטחים, עקומים, ומשטח, או משטחים, מישוריים.
דוגמאות: הגליל והחרוט 2. גופים שפני השטח שלהם בנויים ממספר משטחים עקומים.
לדוגמה: דו-חרוט (Bi-cone) 3. גופים שפני השטח שלהם בנויים ממשטח חלק יחיד.
לדוגמה: הספריקון (sphericon) והאולואיד (oloid).
גליל ישר וגליל נטוי -
אורך כל אחד מהניצבים הצמודים לעיגולים שווה באורכו להיקף העיגול הצמוד אליו, ואורך שני הניצבים הנותרים שווה לגובה הגליל.
בגליל מעגלי נטוי, צורת הבסיסים היא של אליפסה, שצירה הקצר שווה באורכו לקוטר הגליל, וצירה הארוך נמצא ביחס הפוך לקוסינוס זווית הנטייה שלו.
חרוט ודו-חרוט - פריסה של חרוט בנויה מגזרת מעגל ומעיגול הצמוד אליה.
פריסה של דו-חרוט בנויה משתי גזרות מעגל צמודות זו לזו.
כל אחת מגזרות המעגל היא צורת מעטפת אחד החרוטים לאחר ששוטחה.
ספריקון - פריסה של ספריקון בנויה ממשטח יחיד.
זוהי למעשה צורה זהה לצורת העיקבה שהספריקון מותיר בשעה שהוא מתגלגל על משטח ישר.
פוליטופ (polytope) הוא הכללה של פאון בממד מסדר כלשהו.
בממד הרביעי פאונים מתפקדים כמו שצלעות מתפקדות בממד השלישי.
מכאן שהפריסה של פוליטופ בממד הרביעי היא, למעשה, גוף הבנוי מפאונים, דהיינו, גוף תלת-ממדי.
השימוש בפריסות רווח מאוד בתחום האריזות למיניהן.
חומרי הגלם המקובלים בטכנולוגיה זו הם גיליונות נייר או קרטון, ויריעות מחומרים פלסטיים.
צורת הפריסה נחתכת על ידי מבלט, אשר גם מדגיש את קווי הקיפול.
המוצר הסופי מתקבל על ידי קיפול הפריסה בדרך מסוימת.
יתרונות טכנולוגיה זו הם: פשטות, עלויות נמוכות, וחסכון בנפח אחסון.
תחום נוסף בו רווח שימוש בפריסות הוא תחום הזווד האלקטרוני.
חומרי הגלם המקובלים בטכנולוגיה זו הם לוחות אלומיניום או פלדה.
צורת הפריסה נוצרת בדרך כלל על ידי חיתוך לייזר או בעיבוד שבבי, וכיפוף הפריסה למארז הסופי נעשה על ידי מכונות כיפוף מיוחדות.
טכנולוגיה זו חוסכת את השימוש ב וריתוכים, וכן שימוש בברגים או במסמרות.
גם בתחום הביגוד והאופנה נעשה שימוש נרחב בגזרות, שהן למעשה פריסות שעשויות מבד.
פריסטייל (Freestyle) או פריסטייל ראפ (Freestyle Rap) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת היפ הופ.
בעבר – המונח "פריסטייל ראפ" היה קיים מתחילתו של הראפ בשנות השמונים, אך בהתחלה שימש לתיאור לראפ שנכתב על משהו ללא נושא, ולא היה קשר בין המונח לאלתור.
בהווה – משנות התשעים משמעות המונח היא ראפ שמאולתר במקום ללא מבנה מסוים או שיוך לנושא מסוים.
הפריסטייל ראפ דומה לאלתורים של ז'אנרים אחרים כגון ג'אז בכך שיש מוזיקאי ראשי שמאלתר ואחרים שנותנים לו קצב (ביט).
ראפרים רבים לומדים לעשות ראפ דרך הפריסטייל - הוא משמש עבורם כאימון על המצאת חרוזים ומציאת פלואו במהירות.
פריסטייל מבוצע א-קאפלה, על ביטבוקס או על ביטים משירי ראפ אחרים, ונדיר שיש הפקה מיוחדת לפריסטייל ראפ.
צורת פריסטייל נפוצה היא הפריסטייל באטל או הבאטל ראפ, מופע מסורתי שבו ראפרים מעליבים ומקללים אחד את השני בפריסטייל.
בהופעות חיות הפריסטייל נפוץ ומשמש כמשהו נוסף ולא שגרתי לקהל, ומלהיט אותו, בדומה להדרן.
פחות בשימוש – קטעי ראפ שמילותיהם נכתבו במהירות רבה ובלי הרבה מחשבה.
ישנם גם ראפרים רבים שמודים שהם כותבים הרבה מהשורות שמופיעות בפריסטיילים שלהם.
פריסטיכאמפסוס (שם מדעי: Pristichampsus; מילולית: "תנין מסור") הוא סוג נכחד של דמוי-תנינאי שחי באירואסיה באאוקן לפני 41–47 מיליון שנה וכיום נחשב לסוג מבוטל, עקב מאובנים בעלי מבנה עצמות לא מזוהה מספיק.
למרות דמיונו לתנין הפריסטיכאמפסוס היה שונה מכל תנין חי והיה קרוב לתנין הנכחד בווריסוכוס מגרמניה ואמריקה הצפונית.
המאובנים הראשונים התגלו ב-1831 בצרפת ושויכו לסוג תנין (Crocodylus).
ב-1853 החוקר גרוויס (Gervais) שייך אותו לסוג אחר.
זוחל זה היה בעל מבנה גפיים המותאם לתנועה יבשתית וקצוות גפיו אף כוסו בדבר הדומה לפרסה.
היה לו עור קשקשים עבה בדומה לתנינים של היום וזנב קשיח עם קצה מעוגל.
השיניים היו חדות וחזקות פחות משיני התנינים הקיימים ודומות יותר למבנה שיני התרופודים.
למעשה כשגילו אותו חשבו שכמה דינוזאורים הגיעו לתקופת האאוקן, לפני שהתברר שזה תנין.
משערים שתנין זה ניזון מיונקים יבשתיים או זוחלים אחרים ופחות מדגים ויצורי מים והוא צד ביבשה בתנועה עם רגליו הארוכות בעלות ה"פרסות".
הפריסטיכאמפסוס מופיע בסדרה בראשית בעונה 3 כיצור טורף שיוצא מהמוזיאון הבריטי, תוקף אנשים ומהלך על שניים אך גם שוחה כמו תנין.
פָּרִיס יפני (שם מדעי: Paris japonica) הוא צמח הגדל באזורים התת-אלפיניים ביפן.
צמח רב שנתי בעל צמיחה איטית.
פורח ביולי, הפרח הלבן נישא במרכז דור של שמונה עלי גזע.
הוא מעדיף אקלים קריר, לח ומקומות מוצלים.
פריס יפני הוא הצמח בעל הגנום הגדול ביותר הידוע למדע, בעל כ-150 מיליארד זוגות בסיסים ו-40 כרומוזומים.
מספר זוגות הבסיס בכל תא גדול פי 50 יותר מאשר זה של האדם.
זהו הגנום הארוך ביותר הידוע בעולם החי.
דנ"א של תא בודד, במידה ונמתח, יכול להגיע לאורך של 91 מטר.
לפרח 19 מיליארד זוג בסיסים יותר מאשר מחזיק השיא הקודם, משויש ריאה, אשר בעל 130 מיליארד זוגות בסיסים השוקלים כמעט 132.83 פיקוגרם לכל תא.
הַפָּרִיסִיאִים היו שבט קלטי בתקופת הברזל שחי על גדת הסן בגאליה, החל מאמצע המאה ה-3 לפנה"ס ועד לכיבוש האימפריה הרומית.
השבט מוזכר לראשונה בספרו של יוליוס קיסר, "מלחמת גאליה", ויחד עם הסואסונים, הוא השתתף במרד בהובלת ורקינגטוריקס נגד יוליוס קיסר בשנת 52 לפנה"ס.
בספר מצוין שכאשר הרומאים פלשו לשטחם, החלו בני השבט לשרוף את עריהם, על מנת שרכושם לא יילקח בידי הרומאים.
האופידום של הפריסיאים, החל מהמאה ה-3 לפנה"ס, היה האתר שעליו הוקמה לוטטיה, לימים פריז, אשר נקראה על שם השבט ששכן באזור זה לפני הכיבוש הרומי.
עדות לתרבות הפריסיאית מופיעה במטבעות זהב שטבע השבט.
פריסאטיס (בפרסית: פּורושאת پروشات; 440 - 385 לפני הספירה) הייתה מלכה של הממלכה האחמנית, אשתו של המלך דריווש השני מלך פרס.
היא הייתה מלכה בעלת כוח רב, בעלת רכוש משלה והשפיעה רבות על חצר המלוכה.
פריסאטיס הייתה בתם של ארתחששתא הראשון ואנדיה, מבבל, ואחותו למחצה של דריווש השני.
היה לשניהם אותו אב, אבל אמו של דרוויש לא הייתה אשתו החוקית של ארתחששתא הראשון.
פריסאטיס התחתנה עם דרוויש וסייעה לו להגיע לשלטון באמצעות חוכמתה והבנתה של הפוליטיקה בחצר המלוכה.
פריסאטיס הייתה אשתו הרשמית היחידה של דריווש השני, דבר שהיה נדיר בחצר המלוכה.
היו להם 13 ילדים, מתוכם ארבעה שרדו והגיעו לבגרות: ארתחששתא השני, כורש הצעיר, אוסטאנס, ואוקסאתרס ובת בשם אמסטריס.
משמעות השם "פורושאת" היא ככל הנראה "מלאת שמחה / אושר".
השפעתה של פריסאטיס על חצר המלוכה
לפריסאטיס היה מעמד בחצר המלוכה והייתה לה רשת של מודיעים, איתם יכלה לעקוב ולאתר התנגדות לשלטון.
קטסיאס (שפלוטרכוס מספר כי היה הרופא האישי שלה) מספר כיצד היא הצליחה לארגן לתפיסתם והוצאתם להורג של רבים שאיימו על יציבות השלטון.
מתיעוד של אותה תקופה על מיסים ובכתביהם של פלוטרכוס וקטסיאס, מסופר כי הייתה בעלת רכוש ניכר והיו אף כפרים שלמים שעמדו לרשותה (דבר שהיה חריג לאותה תקופה), בסוריה, בבל ומדי.
תיעוד המיסים שהיו שייכים מהאדמות שלה, כולל אף את שם המשרת שניהל עבורה את האדמות - Ea bullissu.
התיעוד מעיד לראשונה על אציל מחצר המלוכה בפרס שהיו לו אדמות באזור בבל.
שמה מצוין בתיעוד המיסים גם ללא קישור לבעל או אח, דבר המעיד על מעמדה הרם והעובדה שהשם שלה לבדו מספיק לזיהוי.
פריסאטיס התאמצה מאוד שכורש הצעיר, היה הבן המועדף עליה, יזכה בכתר, אולם ללא הועל וארסקס הבכור הוכתר בשם "ארתחששתא השני".
כורש הואשם בניסיון לרצוח את המלך החדש בזמן טקס ההכתרה, אולם פריסאטיס השפיעה על ארתחששתא לבטל את האישום, וכורש הוחזר לתפקידו הקודם כסטרפ סרדיס.
עם זאת, כורש אסף לעצמו צבא של שכירי חרב יוונים, תחת פיקודו של קליארכוס (לשעבר מושל ביזנטיון מטעם ספרטה), והללו התאמנו בסרדיס בעוד כורש מחכה להזדמנות הנכונה להכות.
כורש ניצל את הכפרים והרכוש של אמו בשביל בסיס הערכות נאמניו של ארתחששתא הזהירו אותו מפני כורש, אולם אמו הגנה עליו והרגיעה את חשדותיו.
כשכורש יצא לקרב קונקסה , מול צבאו של ארתחששתא, הוא נפצע ונהרג.
פריסאטיס דאגה שאף על פי שהוא מרד במלך, הוא יקבל את כל הכבוד הנדרש בזמן קבורתו, והתנכלה ודאגה להוציא להורג באכזריות את הסריס שהתפאר בכך שהוא זה שהרג והתעלל בגופת כורש הצעיר.
לאורך השנים מסופר על יריבות עמוקה בין סתאתירה, אשתו של ארתחששתא השני ופריסאטיס.
עקב מרד שהתחיל במשפחתה של סתאתירה, פריסאטיס ציוותה להרוג את כל ילדיו של הינדרנס מלבד סתאתירה, לבקשתו של ארתחששתא השני.
ארתחששתא השני הפך לשליט בשנת 404 לפנה"ס לאחר מותו של אביו.
אף על פי שהיו לו מספר פילגשים, ככל הנראה רק סתאתירה הייתה אשתו החוקית.
המלכה האם פריסאטיס וסתאתירה ניסו להשפיעה על הפוליטיקה השלטונית ועל המלך, והפכו ליריבות.
פריסאטיס עודדה את בנה לקחת פילגשים כדי לפגוע בהשפעה של אשתו עליו.
סתאתירה הייתה מאוד פופולרית, כיוון שעל פי הסיפורים, היא נסעה בכרכרתה עם חלון פתוח והייתה נגישה לשיחות עם פשוטי העם.
לפי המקורות הקלאסיים יש מספר סיבות למעשה.
לפי גרסה אחת פריסאטיס רצתה להציל את חייו של מפקד ספרטה קליארכוס ואת חבריו-גנרלים, שנלקחו בשבי על ידי טיספרנס, אבל סתאתירה הצליחה לשכנע את בעלה להוציא להורג את האסירים.
לכן, פריסאטיס הרעילה את סתאתירה.
פלוטרכוס, בביוגרפיה של ארתחשסתא השני, לא מאמין לסיפור הזה.
על פי מסורת אחרת, פריסאטיס רצחה אותה כי היא הבינה שבעלה של סתאתירה אוהב אותה ומקשיב רק לה.
לפי פלוטרכוס, פריסאטיס ביצעה את ההתנקשות בעזרת המשרתת והיועצת הנאמנה שלה, גיגיס.
במהלך הארוחה, היא פרסה ציפור עם סכין מורעלת שרק חצי ממנה הייתה עם הרעל, ורק החלק של סתאתירה היה מורעל, כאשר הן ישבו לסעוד ביחד.
המלך חשד שמדובר ברעל וניסה לתפוס את המשרתת כדי לגלות את האמת.
לאחר זמן הוא הצליח ודן אותה למוות אכזרי.
פריסאטיס עצמה לא נענשה ורק הוגלתה לבבל, לפי בקשתה.
עם זאת, פריסאטיס לא שהתה בבבל זמן רב והמשיכה לייעץ למלך.
היא יעצה לו לשאת את בנותיו, אטוסה ואמסטריס, דבר שהיה לא פופולרי ומנוגד לנוהג באותה תקופה.
ייתכן שעשתה זאת כדי לשמור על כוחה כיועצת למלך לאור אי הפופולריות של הנישואין שלו, וחוסר הניסיון של בנותיו.
אסטרואיד 888 Parysatis , שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמה.
הצייר ג'יימס אנסור צייר את ההוצאה להורג של הסריס על ידי פריסאטיס בציורו "La Reine Parysatis ecorchant un eunuque" משנת 1900.
המחזה "פריסאטיס" שנכתב על ידי ג'יין דיילפואה בשנת 1890, המספר את סיפורה של פריסאטיס והמרד של כורש הצעיר, הולחן לבלט ואופרה על ידי קאמי סן-סנס בשנת 1902.
פריסילה הרדמן היא זמרת עם אמריקאית, אשר הניו יורק טיימס כינה "אחד הקולות הברורים והמשכנעים ביותר של מוזיקה עממית עכשווית" .
אף על פי שגם כתבה שירים, היא מצטיינת בעיקר בפרשנויותיה ליצירותיהם של אמנים אחרים.
הרדמן, ילידת איסטצ'סטר, ניו יורק, למדה באוניברסיטת איווה וסיימה את לימודיה במכון הטכנולוגי לאופנה בניו יורק.
בזמן שעבדה בתעשיית האופנה, החלה לנגן בבתי הקפה של גריניץ 'וילג' ובמרתפי הכנסייה באפר ווסט סייד, וסיירה באירופה.
בשנת 1976 היא עברה לפילדלפיה והחליטה להפוך לזמרת מקצועית.
אלבומה הראשון, שושנת המים, יצא בשנת 1977, עם התגית פילו.
בשנת 1980 יצא אלבומה השני, חלומות נשכחים, המורכב בעיקר מכיסויים של שירים של כותבי שירים בני זמננו בצפון אמריקה, עם התגית דג מעופף.
בשנת 1982 עזבה הרדמן את פילדלפיה ועברה לקהילה הכפרית הקטנה בפיין פליינס, ניו יורק, שם הכירה את בעלה, דיק הרמנס.
בשנת 1983 הוציאה את אלבומה השלישי, עונות שינוי.
עד היום הוציאה הרדמן 12 אלבומים, כולל כמה בשלישייה עם אן הילס וסינדי מנגסן .
1980: חלומות נשכחים (דגים מעופפים)
1983: עונות שינוי (דגים מעופפים)
1987: חושך לאור (דגים מעופפים)
1988: חולם כוכבים: שירי לילה ושירי ערש (Alacazam!)
1990: קולות (דגים מעופפים) - עם אן הילס וסינדי מנגסן
1993: חולם בהקיץ (מוזיקה לליטל)
1995: לנצח ולתמיד (דגים מעופפים / סיבוב חדש)
1997: קולות חורף (Gadfly) - עם אן הילס וסינדי מנגסן
2009: אל הכוכבים (חולם כוכבים)
1981: מקראות מרטין ווינדהאם, "שושנת המים" (נכתב בשיתוף עם הנרי לואוסון).
1983: מרטין קרטיס - ג'ין ופטל (אנשי העיר) - שירה
1992: סינדי מנגסן - שירים (קומפאס רוז) - שירה
1993: אלן פאוור - אומנות הריפוי (ביקון) - שירה
1993: אמנים שונים - כריסטין לוין מציגה: בליל חורף (פילו) - רצועה 15, "כוכבים"
1994: אן הילס וסינדי מנגסן - לעולם לא מזדקנים (דגים מעופפים)
1995: אן הילס - זווית האור (דגים מעופפים)
1996: ג'יי אנסיל - עולם אבוד (שירים של רוברט קברסים מוגדרים כשירים ) (ביקון) - שירה
1998: אן הילס - לעולם לא תגדל (דגים מעופפים)
1998: סינדי מנגסן - שירי ניסיון (רינגינג) - שירה
2009: אן הילס - נקודות מבט (Appleseed) - שירה
פריס-מייקל קתרין ג'קסון היא דוגמנית, שחקנית, זמרת ומוזיקאית אמריקאית.
היא בתו השנייה של מייקל ג'קסון.
ג'קסון נולדה בבוורלי הילס שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.
היא בתם של הזמר האמריקאי מייקל ג'קסון ודבי רואו.
יש לה שני אחים, אח הגדול ממנה בשנה - פרינס מייקל, ואח הקטן ממנה בארבע שנים - פרינס מייקל השני.
כשהייתה בת שנה התגרשו הוריה והיא ואחיה עברו למשמורת של ג'קסון.
היא גדלה בחוות נוורלנד עם אחיה והסנדקים שלה הם אליזבת טיילור ומקולי קאלקין.
לאחר שאביה נפטר בשנת 2009, היא ואחיה עברה למשמורת של סבתה, קתרין ג'קסון.
בחודש ינואר 2017 הופיעה על שער מגזין רולינג סטון.
בחודש מרץ של אותה השנה חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמנות IMG Models.
באותה השנה, ג'קסון גילמה דמות משנית בסדרת הטלוויזיה "סטאר".
בשנת 2018 הופיעה בסרט הקולנוע "גרינגו".
בשנת 2021 שיחקה בסרט הדרמה "Habit" לצדה של בלה ת'ורן, ושיחקה בסדרת האימה האנתולוגית "סיפורי אימה אמריקאים" שיצר ראיין מרפי לרשת "FX".
בשנת 2020 היא חתמה על חוזה הקלטות עם ריפבליק רקורדס.
הסינגל הראשון שלה, "Let Down" יצא לאור ב-29 באוקטובר 2020. את אלבום הבכורה שלה "Wilted" הוציאה לאור ב-18 בנובמבר 2020.
ג'קסון אמרה כי היא מחשיבה את עצמה לאפרו-אמריקאית מצד אביה.
בגיל 15 הייתה מכורה לסמים וניסתה להתאבד מספר פעמים.
היא נשלחה לבית ספר טיפולי ביוטה ובחודש אוקטובר 2020 חשפה כי סבלה מהתעללות במוסד.
חשיפה זאת באה בעקבות הסרט התיעודי של פריס הילטון אשר סיפרה על חוויות דומות באותו המוסד.
ג'קסון סיפרה כי בעקבות החוויה התפתחה אצלה הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
בשנת 2018 סיפרה בחשבון האינסטגרם שלה שהיא ביסקסואלית, אך מאוחר יותר הגדירה את עצמה כפאנסקסואלית.
בינואר 2025, פרסמה ג'קסון כי נגמלה מהתמכרותה לאלכוהול וסמים קשים כדוגמת הרואין, ושהיא חוגגת 5 שנים של פיכחות.
+שנהסדרהתפקידהערות2017סטאררייצ'ל וואלאס4 פרקים2019צעקהבקיפרק: "The Deadfast Club"2021סיפורי אימה אמריקאיםמיה3 פרקים2023נחילהייליפרק: "Honey"2025ד"ר אודיסיאהונסהפרק: "Spring Break"
פריסילה סוזן ברי הייתה בוטנאית ומאיירת אנגלית.
פריסילה סוזן ברי נולדה בריינהיל, ליברפול.
הוריה היו אדוארד פלקנר ובריג'ט (לבית טרלטון) פלקנר.
היא נישאה לאדוארד ברי (1794-1858), מהנדס רכבות ידוע, ב -4 במרץ 1830. לבני הזוג נולדו לפחות שלושה בנים, בין השנים 1831–1835. בין השנים 1852–1860 התגוררה המשפחה בהילסבורו הול ליד שפילד ולאחר מכן עברה להתגורר ברובע האגם.
בשנת 1860 פרסמה את זכרונותיו של בעלה אדוארד ברי, שהיה חבר החברה המלכותית, חבר מכון המהנדסים האזרחיים, חבר החברה הסמיטונית, חבר האגודה האסטרונומית המלכותית, עמית החברה המלכותית ההיסטורית.
בשנת 1866 היא עברה לפיירפילד, בקרוידון, שם נפטרה ב -8 במרץ 1872.
אף שלא הוכשרה כבוטנאית או הוזמנה כאמנית מקצועית, היא חיברה מספר ספרי צמחים אמנותיים ומדעיים.
היא החלה לצייר צמחים בחממה בבית משפחתה בפיירפילד, ובשנת 1829 היו לה מספיק איורים של חבצלות וצמחים אחרים לצורך פרסום.
רישומי החבצלות משנת 1829, נעשו כליתוגרפיות מאת הולמנדל, הציגו את איוריה בליווי הערות קצרות.
בין השנים 1831 - 1834 פורסמו רישומיה בספר מבחר צמחים ממשפחת הקסנדריה.
החריטה הופקדה בידי לונדון רוברט האוול, חרט הלוחות של ג'ון ג'יימס אודובון (1785-1851).
בספר הוצגו 350 רישומי צמחים שצוירו בחלקם ביד.
מאה שנה מאוחר יותר, הספר שלה תואר כ"אחד מהספרים הצבעוניים ביותר בתקופתו" בהערכה על ידי וילפריד ג'ספר וולטר בלאנט בספר "אמנות האיור הבוטני".
עבודתה המאוחרת לאחר 1836 כללה איורים לספרי בוטניקה של מאונד והנסלו וחוקרים אחרים וכן ציירה מאובנים שנאספו על ידי ג'ון דייווי והוכנו למיקרוסקופיה על ידי כריסטופר ג'ונסון מלנקסטר.
פריס צ'יפמן דנינג היה פוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של אינדיאנה, כחבר הסנאט שלה, כנשיא הזמני של הסנאט, כסגן המושל העשירי של אינדיאנה, וכמושל אינדיאנה התשיעי מדצמבר 1848 ועד דצמבר 1849. הוא האדם היחידי שהחזיק בכל אחד מהתפקידים הנבחרים כפי שהוגדרו בחוקת 1816 של אינדיאנה.
תקופת כהונתו הקצרה כמושל עמדה בסימן זימון הוועידה החוקתית של אינדיאנה ועמדה בצילו של הוויכוח הלאומי נגד העבדות, כאשר דנינג האיץ במנהיגי מדינתו להעביר את החלטות המדינה אל הקונגרס שהביעו את ההתנגדות להרחבת העבדות.
כנציג בוועידה שהתקיימה לאחר מכן, הוא קידם בהצלחה רפורמות חקיקתיות וחינוכיות.
כאשר פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית, ניתק דנינג את עצמו מהמפלגה הדמוקרטית ושב לסנאט המדינתי במהלך המלחמה.
לאחר מכן, עם סיום כהונתו, הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין.
הוא המשיך להיות דמות פופולרית באינדיאנה, אך דחה כמה הצעות להתמודד על משרות ציבוריות לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים.
פריס דנינג נולד בגרינסבורו שבקרוליינה הצפונית כצעיר מבין ששת בניהם של ג'יימס ורייצ'ל נורת' דנינג.
הוא למד באקדמיית גרינסבורו הסמוכה ובגיל 17 סיים את לימודיו.
עם סיום לימודיו הוא החל ללמוד רפואה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
לאחר מות אביו, עברו דנינג, אמו, ואחד מאחיו הגדולים לבלומינגטון שבאינדיאנה, שם הוא לימד לזמן מה כמורה בבית ספר.
בבלומינגטון הוא הכיר את שרה אלכסנדר והשניים נישאו ב-1826 ונולדו להם ארבעה ילדים.
דנינג ורעייתו עברו לזמן קצר ללואיוויל, קנטקי כדי להשלים את הכשרתו הרפואית ולאחר מכן הוא פתח מרפאה ברוקוויל, אינדיאנה.
מרפאה זו התקיימה זמן קצר, שכן הוא גילה יותר עניין במשפטים.
הוא שב לאימו ולאחיו הגדול בבלומניגטון והחל ללמוד משפטים במשרדם של מי שלימים כיהן כמושל ג'יימס וייטקומב ושל חבר בית הנבחרים של ארצות הברית טילמן האוורד.
ב-1833 התקבל דנינג ללשכת עורכי הדין.
כאשר עבד כעורך דין הוא הכיר את מנהיגי המפלגה הדמוקרטית באינדיאנה והרשים רבים מהם שראו בו כמועמד פוטנציאלי למשרה ציבורית.
ב-1833 נבחר דנינג לייצג את מחוז מונרו בבית הנבחרים של אינדיאנה.
לתפקיד זה הוא נבחר לכהונות נוספות פעמיים וכיהן בו בסך הכול שלוש שנים עד 1836. באותה שנה הוא נבחר לסנאט של אינדיאנה כנציג מחוזות מונרו ובראון.
במהלך שנותיו כמחוקק באינדיאנה הצביע דנינג בעד חוק העבודות הציבוריות של מאמות', שהוביל את אינדיאנה לפשיטת רגל ב-1841. בסנאט כיהן דנינג שתי תקופות כהונה של שלוש שנים כל אחת לפני שפתח את משרד עורכי הדין שלו בבלומינגטון ב-1840. פרישתו מתפקיד נבחר הציבור הייתה קשורה ככל הנראה לתמיכתו בחוק העבודות הציבוריות.
הוא המשיך להיות פעיל במפלגה, ובבחירות לנשיאות של 1844 הוא היה אלקטור והצביע בעד ג'יימס פולק.
ב-1846 התמודד וייטקומב בבחירות לתקופת כהונתו השנייה כמושל.
הוא בחר בדנינג כשותפו למרוץ וכסגן המושל, והם ניצחו.
בתפקיד סגן המושל כיהן דנינג עד שווייטקומב נבחר בדצמבר 1846 לסנאט של ארצות הברית.
וייטקומב התפטר מכהונתו כמושל ודנינג הושבע במקומו.
דנינג כיהן תקופה קצרה יחסית כמושל, אך היו אלו זמנים של כמה אירועים בעלי חשיבות רבה באינדיאנה.
המדינה אך יצאה אז מתקופה של פשיטת רגל, ודנינג פיקח על השלב הסופי של התהליך, הבטיח שמיזמי העבודות הציבוריות יועברו לבעלי החוב של המדינה ושעסקת הפחתת החוב תבוצע במלואה.
באותה עת התנהל בקונגרס דיון על הרחבת העבדות בטריטוריות המערביות, שהוביל לעוינות מרה בין מנהיגי מדינות הצפון לבין מנהיגי מדינות הדרום.
דנינג נשא נאום בבית המחוקקים של אינדיאנה שבו הוא גינה את הרחבת העבדות וקרא לביטולה ההדרגתי.
הוא היה המושל הראשון שבלט בהתנגדותו לעבדות מאז ויליאם הנדריקס, והמליץ שבית המחוקקים יקבל החלטה שתועבר לקונגרס.
בתגובה העביר בית המחוקקים החלטה תקיפה שבה היא בקשה מנציגי אינדיאנה בקונגרס להתנגד להרחבת העבדות.
המושל וייטקומב כבר החל קודם לכן תהליך בבית המחוקקים לזימון ועידה חוקתית, ודנינג המשיך לתמוך במאמצים לקיום משאל עם לשינוי חוקת המדינה.
בדצמבר 1849 סיים דנינג את כהונתו כמושל ושב לעיסוקו בעריכת דין.
ב-1850 אישר ציבור הבוחרים באינדיאנה את כינוסה של הוועידה החוקתית שנועדה להחליף את חוקת המדינה.
דנינג היה אחד הנציגים הבולטים לוועידה ולקח על עצמו את ההובלה בקידום כמה רפורמות.
בין הצעותיו נמנו איסור על חקיקה מיוחדת, שכן בית המחוקקים של אינדיאנה נודע לשמצה על העברת חוקים שהיו רלוונטיים למחוזות מסוימים או ערים מסוימות.
דנינג הצליח להכניס סעיף לפרק 4 לחוקה שדרש שכל החוקים שיועברו על ידי בית המחוקקים יהיו תקפים באופן שווה לכלל המדינה, ובכך שם קץ לנוהג זה.
עמדתו בנוגע לבתי הספר הציבוריים הובילה גם היא לתוספת לפרק 8 לחוקה.
שיעור האוריינות באינדיאנה ירד מ-90 אחוזים ב-1840 ל-80 אחוזים ב-1850, ובהיותו חבר במועצת אוניברסיטת אינדיאנה בשנים 1841–1868, היה דנינג מודע למצב הקשה של החינוך הציבורי במדינה.
הצעותיו הבטיחו הזדמנות שווה לנשים בחינוך הציבורי, נוהג שלא היה מקובל ברוב מדינות ארצות הברית.
הוא גם חיזק את מוסדות החינוך כאשר דאג למימון מערכת בתי הספר הציבוריים על ידי המדינה, ובמקביל התאפשר למועצות בתי הספר המקומיות לשלוט בתוכניות הלימודים באזוריהם, בהעסקת מורים ובארגון בתי הספר.
ב-1856 נבחר דנינג כמועמד המפלגה הדמוקרטית לקונגרס, אך הוא דחה את ההצעה בעיקר בשל טבעה הפלגני של המפלגה באותה תקופה.
יחד עם רבים במפלגה הוא התעמת עם מנהיגי המפלגה באינדיאנה שגילו אהדה למדינות הדרום.
ב-1860 הוא קיבל על עצמו את מינוי המפלגה כנציג בוועידת המפלגה שהתקיימה בצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית ובוועידה השנייה שהתקיימה בבולטימור.
בשתי הוועידות הוא הצביע בעד סטיבן דאגלס והעדיף פשרה בשאלת העבדות.
כאשר פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית באותה שנה, הכריז דנינג בפומבי על נאמנותו לאיחוד והיה פעיל בגיוס אנשים לטובת המאמץ המלחמתי.
בסיכומו של דבר הוא היה אחראי על גיוסם של כמעט שני רגימנטים מלאים.
ב-1861 עזב דנינג את המפלגה הדמוקרטית, נבחר לכהונה נוספת בסנאט של אינדיאנה כמועמד עצמאי, ותמך במושל המדינה הרפובליקני עד תום המלחמה.
המושל, אוליבר מורטון, לקה בשבץ מוחי ב-1865 ונסע לאירופה כדי לקבל טיפול רפואי.
במקומה היה קונרד בייקר למושל בפועל, ודנינג נבחר כנשיא הזמני של הסנאט של אינדיאנה במקומו.
רעייתו של דנינג נפטרה ב-1863 ושנתיים לאחר מכן הוא נישא בשנית.
ב-1867, כאשר תמה כהונתו בסנאט, הוא נבחר שוב כמועמד המפלגה אך דחה את ההצעה.
הוא גם דחה הצעה להתמודד לקונגרס ב-1868 והעדיף להמשיך לעסוק בעריכת דין.
דנינג זכה במוניטין ברמה הלאומית כעורך דין והוא התמחה במשפט הפלילי.
המוניטין שלו היה כה רב עד שלקוחותיו היו בטוחים בהצלחתם כאשר הוא לקח על עצמו את ייצוגם.
דנינג המשיך להיות פעיל בחיים הציבוריים על אף שהוא סירב להיבחר למשרה ציבורית.
הוא המשיך להיות פעיל בעריכת דין עד שבוע לפני מותו.
פריס דנינג נפטר ב-9 במאי 1884 בבלומינגטון, בגיל 78. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבעיר.
הפריסטומיום (Peristomium) הוא מקטע הגוף האמיתי הראשון בגוף של תולעים טבעתיות בקצה הקדמי.
הוא נמצא ישירות מאחורי הפרוסטומיום ומכיל את הפה, מחושים ולפעמים מחושי הזנה, שעשויים לגדול במקום זאת על הפרוסטומיום.
אם קיים אצל התולעת לוע, הוא כלול גם בקטע זה, ויכול להיות כלול ב-20 מקטעים לכל היותר, תלוי במין.
הפרוסטומיום והפריסטומיום יכולים להתמזג או להיות מובחנים זה מזה, או להיות מורכבים במבנה משותף של טבעת פריסטומיאלית וכתר זרוע.
פריס לי הוא כדורסלן קמרוני יליד-ארצות הברית המשחק בעמדת הרכז באסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית והיורוליג.
לי למד בתיכון פרוביזו איסט במייווד, אילינוי, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלו.
לאחר שסיים ב-2013 את לימודיו התיכוניים התחייב לי לשחק כדורסל מכללות עבור אוניברסיטת המדינה של אילינוי.
לי זכה למוניטין של אחד משחקני ההגנה הטובים באזור מיזורי ואלי (), ונבחר לחמישיית ההגנה של העונה באזור במשך שלוש עונות רצופות.
בעונת ה שלו הוא הוביל את הרדבירדס לאליפות ה-MVC לאחר שהעמיד ממוצעים של 13 נקודות, 5 אסיסטים ו-1.9 חטיפות למשחק, ובסיום העונה נבחר לשחקן השנה ב-MVC לשחקן ההגנה של השנה, השחקן השלישי בתולדות הליגה שזוכה בשני התארים באותה עונה.
לאחר סיום קריירת המכללות שלו חתם לי חתם באנטוורפ ג'יינטס מליגת העל הבלגית.
לאחר שקלע בממוצע 13.8 נקודות למשחק בארבעת משחקי מוקדמות ליגת האלופות בכדורסל האריך לי את חוזהו עד 2020.
בעונת הוביל לי את אנטוורפ לפיינל פור ליגת האלופות, אותו אירחה וסיימה בו במקום השלישי.
באותה עונה הוא נבחר לחמישיית העונה השנייה בליגת האלופות ול-MVP של הליגה הבלגית.
ב-29 ביוני 2019 חתם לי לשנתיים בברוזה במברג מהבונדסליגה הגרמנית בעקבות מאמנו באנטוורפ, רואל מור, שחתם בקבוצה מוקדם יותר.
לי העמיד ממוצעים של 8.4 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק, ושוחרר מהקבוצה ב-15 ביולי 2020.
ב-15 ביולי 2020 חתם לי באורליאן מה-LNB Pro A הצרפתית.
ב-14 ביולי 2021 חתם לי לשנה במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג.
ב-1 ביולי 2022 חתם לי לשנה אחת עם אופציה לאחת נוספת בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
הוא פתח את העונה בצורה טובה והיה לשחקן חיוני בקבוצה.
ב-13 בינואר 2023 קלע 21 נקודות בניצחון 88–86 על מכבי תל אביב באואקה ארנה.
ב-33 משחקים בעונת 2022/2023 ביורוליג (פתח בחמישייה ב-17 מתוכם) הוא העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 1.8 ריבאונדים, 3.8 אסיסטים, 1.4 חטיפות ו-2 איבודים בכ-27 דקות למשחק.
בנוסף, ב-32 משחקי ליגה הוא העמיד ממוצעים של 11 נקודות, 2 ריבאונדים, 4.3 אסיסטים, 1.9 חטיפות ו-2.1 איבודים בכ-26 דקות למשחק.
ב-30 ביוני 2023 ביטלה פנאתינאיקוס את חוזהו של לי והוא הפך לשחקן חופשי.
ב-20 ביולי 2023 חתם לי בקבוצתו השלישית בצרפת, אסוול ליון-וילרבאן מליגת העל והיורוליג.
לי עבר תהליך התאזרחות בקמרון, וקיבל אזרחות קמרונית ב-2022. ב-26 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון בכדורסל בניצחון 71–69 על במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023, וקלע 15 נקודות.
פריסילה הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2023. הסרט בוים ונכתב בידי סופיה קופולה, שאף לקחה חלק בהפקה.
הסרט מבוסס על הספר "אלביס ואני" מאת פריסילה פרסלי וסנדרה הרמון, ועוקב אחר חייה של פרסלי, ויחסיה עם המוזיקאי אלביס פרסלי.
קיילי ספאני וג'ייקוב אלורדי מככבים בתוך פריסילה ואלביס.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-80 של ונציה, והוא עתיד לצאת בארצות הברית ב-27 באוקטובר 2023.
הסרט עוקב אחר פריסילה פרסלי, וחייה המשותפים עם אלביס פרסלי.
קיילי ספני בתפקיד פריסילה פרסלי
ג'ייקוב אלורדי בתפקיד אלביס פרסלי
דגמרה דומינצ'יק בתפקיד אן בולייה
ריין מונרו בולנד ואמילי מיטשל בתפקיד ליסה מארי פרסלי
ג'ורג'ה קיידנס בתפקיד פטסי פרסלי
רודריגו פרננדס-סטול בתפקיד אלן פורטס
לוק המפרי בתפקיד טרי ווסט
פרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהמקורפרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאיהשיער והאיפור הטובים ביותרפריסילהפרס בחירת הקהלכוכב סרט הדרמה של השנהג'ייקוב אלורדיפרס סטלייטהשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע - קומדיה או מחזמרקיילי ספאני
פריס ברלס היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
היא התגלתה על ידי פורד מודלס בגיל תשע, והופיעה בקמפיינים פרסומיים של Kohl's, Boston Store, סירס ו-K-mart.
היא הופיעה על השער של מגזין American Girl עבור גיליון נובמבר/דצמבר שלהם בשנת 2009. בשנת 2010, החלה ללמוד משחק בסטודיו למשחק בשיקגו.
שנתיים לאחר מכן, הוריה של ברלס החליטו לקחת אותה ללוס אנג'לס כדי להתמקד במשחק בצורה מקצועית.
היא החלה את קריירת המשחק המקצועית שלה ב-2013, בגיל 14.
בשנת 2013, כיכבה בתפקיד סקיילר סטורם בקומדיית המצבים והאקשן של דיסני XD "מייטי מד".
בשנת 2015 שיחקה בסרט המקורי של ערוץ דיסני "שקוף שזאת אחותי", שהוקרן בבכורה באוקטובר.
באותה שנה חזרה לגלם את דמותה של סטורם לאחר ירידת הסדרה בסדרת הספין-אוף שלה "מעבדה לכוחות על: יחידת עילית", שהוקרנה לראשונה ב-2 במרץ 2016.
באפריל 2017 לוהקה ברלס לתפקיד הראשי בקומדדית המצבים "אלכסה וקייטי" של נטפליקס, שהוקרנה לראשונה ב-23 במרץ 2018. בשנת 2019, היא שיחקה בסרט המקורי של נטפליקס "נערה גבוהה" בתור ליז.
בשנת 2020, היא הופיעה בתור מייגן בסרט המקורי של נטפליקס "יובי יציל את האלווין".
+שנה הופעהתפקיד הערות 2018 #SquadGoals בריטני גומז 2019 Confessional ג'ון נערה גבוהה ליז 2020יובי יציל את האלווין מייגן 20221Up ויויאןעושות נקמה מייגן פרזTBAמיס ולנטייןסמנתה פורסטרFor Worseאספן
באדריכלות יוון העתיקה ובאדריכלות רומית, פֶּריסטיל (מיוונית עתיקה: περίστυλον – "פֶּריסטלון") היא מרפסת רציפה שנוצרת על ידי שורת עמודים המקיפה בניין או חצר.
טטרַסטון (Tetrastoön, τετράστοον -, "ארבע ארקדות") הוא מונח ארכאי בשימוש נדיר למבנה זו.
הפריסטיל במקדש יווני הוא פריסטזיס (περίστασις – פֶּריסטַסיס).
באדריכלות כנסיות הנוצרית שהתפתחה מהבזיליקה הרומית, נודעו פריסטיל חצר והגינה שלו כקלויסטר.
המילה היוונית περίστυλον (פֶּריסטלוֹן) מורכבת מ-περί (פֶּרִי), "מסביב" או "מוקף", ו-στῦλος (סְטילוֹס), "עמוד", כלומר "מוקף בעמודים".
המילה עברה ללטינית למילים הנרדפות peristylum (פריסטילוּם) ו-peristylium (פריסטיליוּם).
בסביבה כפרית היה רומאי עשיר יכול להקיף וילה עם גנים מדורגים, אך לעיתים קרובות כלל פריסטיל עם העיצוב; ב בעיר, הרומאים השתמשו לעיתים קרובות בפריסטיל כדי ליצור גינה או שטח פתוח בתוך הבית.
העמודים המרובעים המקיפים את הגן תמכו בפורטיקו מקורה ומוצל שקירותיו הפנימיים עוטרו לעיתים קרובות בציורי קיר מפורטים של נופים ואדריכלות טרומפ-לויל.
לפעמים הלראריום, מקדש לארס, אלי הבית, היה ממוקם באכסדרה זו, או שהוא עשוי להימצא באטריום.
החצר עשויה לכלול פרחים ושיחים, מזרקות, ספסלים, פסלים ואפילו בריכות דגים.
הרומאים הקדישו לפריסטיל שטח גדול ככל שהתירו אילוצי האתר.
בפיתוח הגדול ביותר של בית הפריסטיל העירוני, כפי שהתפתח בצפון אפריקה הרומית, לעיתים קרובות בוטל חלק אחד של הפורטיקו עבור שטח פתוח גדול יותר.
סוף הדומוס הרומי הוא סימן אחד לסוף של שלהי העת העתיקה.
אליס כתב בג'ורנל האמריקאי לארכאולוגיה: "היעלמותו של בית הפריסטיל הרומי מסמנת את סוף העולם העתיק ואורח חייו.