tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביולי 2025 הוחלף בכדורסלן העבר הסלובני סאני בצ'ירוביץ'.
שניםספונסר2014—2019 NIPIGAZ2019—2022 גזפרום אינווסטהולדינג2022— גזפרום
מאמניםשםלאוםתקופת כהונהתארים/הערותזניט סנקט פטרבורג וסילי קראסב 2014–2018 חואן פלאסה 2018–2020 סרגיי ווזניוק 2020 ממלא מקום צ'אבי פסקואל 2020–2025 אליפות VTBסופרקאפ VTBגביע רוסיה אלכסנדר סקוליץ' 2025–2026 מקסים אוצ'ייקין 2026 ממלא מקום רוסטיסלב ורגון 2026 דיאן ראדוניץ' 2026—
מועדון הכדורגל זניט איז'בסק (Футбольный клуб Зенит-Ижевск) הוא מועדון כדורגל המשחק בליגה הרוסית השלישית וממוקם בעיר איז'בסק, שבאודמורטיה, רוסיה.
קבוצת הכדורגל של המועדון נחשב לקבוצת הדגל של רפובליקת אודמורטיה, כאשר משרד הספורט של החבל הוא הבעלים של הקבוצה.
המועדון הוקם על בסיס קבוצת הכדורגל איז'בסק, שהוקמה עוד ב-1936, בשנים 1936-1948 הקבוצה נשאה את השם "זניט" וזכתה למימון מצד אגודת הספורט זניט, שייצגה את פועלי המתכות והתעשייה האווירית.
מפעל איז'בסק, כשמפעל המקומי היה לספונסר עיקרי.
בשנים 1998-2003 נקראה בשם דינמו איז'בסק, ובשנה האחרונה לקיומו נקרא בפשטות מועדון הכדורגל איז'בסק (פ.צ.
בשנים 1985-1987 נקראה בשם זניט אוסטינוב איז'בסק, ע"ש שר ההגנה דאז דמיטרי אוסטינוב.
בשנות ה-90 נשאה הקבוצה את השם סויוז-גזפרום על שם תאגיד הנפט הממלכתי, שהיה לספונסר עיקרי.
בשנם 1996-2004 הקבוצה שיחקה בליגת המשנה הרוסית, הישג השיא היה מקום רביעי.
בהתאם לתוצאות עונת 2004 המועדון ירד ליגה ובהמשך התפרק.
מועדון זניט איז'בסק הוקם ב-2011 על ידי ממשלת רפובליקת אודמורטיה.
ב-21 בפברואר 2011, סגן שר הספורט של החבל אלכסנדר סונצוב, מונה למנכ"ל הקבוצה.
ב-1 במרץ 2011 מונה סרגיי בוייקו למאמן הקבוצה, כשקודם לכן אימן את קבוצת זנאמיה טרודה אורייחובו זוייבו מוסקבה.
ב-23 במרץ אותה שנה איגוד הכדורגל הרוסי העניק למועדון רישיון להתמודד בליגות המקצועניות ברוסיה, והקבוצה הפכה למקצוענית והחלה להתמודד בליגה הרוסית השנייה - הליגה השלישית בחשיבותה.
מועדון הכדורעף זניט קאזאן היא קבוצת כדורעף רוסית מהעיר קאזאן, אשר זכתה 13 פעמים באליפות ליגת העל הרוסית בכדורעף גברים, עשר פעמים בגביע הרוסי, ושש פעמים בליגת האלופות בכדורעף.
ספונסר הקבוצה הוא גזפרום טרנסגז קאזאן, חברת בת של תאגיד גזפרום.
הקבוצה הוקמה במאי 2000 ועד 2004 נקראה בשם "דינמו קאזאן", באותה שנה נרכשה על ידי חברת גזפרום טרנסגז קאזאן, חברת בת של תאגיד גזפרום.
בעונת 2003/2004 העפילה לליגת העל הרוסית והחל מעונת 2007 זכתה בעשר אליפויות לאומיות, 5 מהן רצופות.
עד 2010 מגרש הבית של הקבוצה היה היכל באסקט ארנה ולאחר מכן עברה לשחק במרכז הכדורעף ע"ש העיר סנקט פטרבורג, שבנייתו הושלמה בדצמבר 2010, כהכנות לקראת האוניברסיאדה ב-2013 שהתקיימה בקאזאן.
מעונת 2014 זכתה שש פעמים רצופות באליפות רוסיה.
בדצמבר 2019 זכתה בפעם התשיעית בגביע הרוסי והפכה לשיאנית הזכיות.
בעונת 2020/2021 זניט הפסידה לקוזבאס קמרובו ברבע גמר פלייאוף הליגה ולראשונה מזה 15 שנה לא סיימה באחד משלושת המקומות הראשונים באליפות הלאומית.
זניט היא אחת הקבוצות הגדולות ביותר באירופה וברשותה מאזן שיא של 64 ניצחונות בשנים 2015—2017.
יריבתה המושבעת של זניט היא זניט סנקט פטרבורג (שממומנת על ידי גזפרום, בעוד זניט קאזאן ממומנת על ידי חברת הבת גזפרום טרנסגז קאזאן), קאזאן פגשה את סנקט פטרבורג פעמיים בגמר הגביע הרוסי בכדורעף ובסך הכל פגשה אותה 9 פעמים מאז הקמתה בשנת 2017 כשהמאזן נוטה בבירור לטובתה עם 6 ניצחונות.
המפגשים בין הקבוצות מכונים דרבי זניט (Зенитовское дерби).
בנוסף, לקבוצה יריבות מתוחה עם קבוצת בלוגוריה בלגורוד ששורשיה עוד מאז הקמתה של קאזאן בשנת 2000 ויריבות חזקה עם דינמו מוסקבה.
הטורניר לזכר פלאטונוב (1): 2014
אליפות העולם למועדונים (1): 2017
זנקו סוזוקי (ביפנית: 鈴木 善幸; 11 בינואר 1911 – 19 ביולי 2004) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-70.
סוזוקי סיים את לימודיו באוניברסיטת טוקיו למדעי הים ב-1935. הוא הצטרף למפלגה הליברלית ב-1948, וסייע לאחד בינה לבין מפלגה אחרת, וביחד יצרו את המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-1955.
סוזוקי התמנה לראשות ממשלת יפן ב-17 ביולי 1980, לאחר מותו של קודמו בתפקיד, מסיושי אוהירה, מהתקף לב במהלך הבחירות הכלליות.
הזדהות הציבור שגררה מותו של אוהירה, הנחיל למפלגה הדמוקרטית-ליברלית ניצחון מוחץ בבחירות, ולממשלתו של סוזוקי היה רוב מוחץ בדיאט.
עם את, בבחירות של 1982, בחר סוזוקי שלא להתמודד פעם נוספת לנשיאות המפלגה, ויסוהירו נקסונה החליפו.
זניצה (בבוסנית: ) היא העיר הרביעית בגודלה בבוסניה והרצגובינה, ובירת קנטון זניצה-דובוי.
העיר שוכנת באזור הררי לגדת נהר בוסנה, וממוקמת במרכז המדינה כ-70 קילומטרים צפונית לבירה סרייבו.
במקום קיים היה יישוב עוד מתקופת האימפריה הרומית, ובימי הביניים הוא הפך למרכז כלכלי וצבאי חשוב.
בעיר נשארו מספר שרידים מתקופה זו כגון מבצר וראנדוק.
ב-1436 ניתן לעיר השם זניצה.
ב-1468 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית וזניצה נותרה בחזקת העות'מאנים עד 1878, עת סופחה בוסניה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית.
האזור הועבר לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה.
לאחר המלחמה נכללה זניצה בשטחי יוגוסלביה וב-1992, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה.
במהלך המאה ה-18 החלה התיישבות יהודים בעיר.
ב-1903 נחנך בית הכנסת בזניצה, והוא שכן בעיר העתיקה (סארה צ'ארשיה).
בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בזניצה 195 יהודים.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים ובהמשך הם גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ.
מספר מועט של ניצולים חזרו להתגורר בעיר, אך לא חודשה הפעילות הקהילתית.
ב-1968 התגוררו בזניצה 30 יהודים.
זנקט ונדל היא בירת מחוז זנקט ונדל שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה.
העיר שוכנת על נהר בליס (Blies), מיובלי נהר הסאר, במרחק 36 ק"מ מצפון-מזרח לבירת החבל זארבריקן והיא נקראת על שם הקדוש ונדלין (Wendelin) מטריר.
ככל הנראה היה מרכז העיר זנקט ונדל חווה פאודלית של אציל מהשושלת המרובינגית מסוף המאה ה-6 בשם באסו (Baso), כך שהעיר נקראה במקור באסונוילאר (Basonevillare, "החווה של באסו").
בהמשך נקרא המקום בוסנווילר, בוסנברג ובוסנבאך.
באמצע המאה ה-7 רכש פאולוס, הבישוף של ורדן את באסונוילאר.
כמו כן הוא קיבל גם את היישוב תולי (Tholey) מהאציל המרובינגי אדלגיסל גרימו (Adalgisel Grimo), הדיאקון של ורדן.
כתוצאה מכך השתייכה זנקט ונדל לורדן במשך מאות שנים.
זמן קצר לפני כן, מת ליד היישוב הנזיר המתבודד ונדלין.
הוא היה נערץ על ידי תושבי המקום וכתוצאה מכך, התפתח פולחן עלייה לרגל למקום במהלך מאתיים השנים הבאות, ובסופו של דבר שונה שמו של היישוב באסונוילאר לזנקט ונדל במאה ה-12.
האדון של בליסקסטל (Blieskastel), שנחלתו השתרעה בין החלק הצפוני של לורן, לאורך רכס הרי הונסריק (Hunsrück) ועד לברנסקסטל (Bernkastel) שעל נהר המוזל, הקים מצודה המוקפת חפיר בעמק הנהר בליס, שהייתה אמורה לתת הגנה לאתר העלייה לרגל המתפתח.
המצודה כללה תל מלאכותי עם מגדל עץ בראשו והייתה מוקפת בגדר יתדות ובחפיר.
חלק נוסף של היישוב הייתה כנסייה קטנה שנבנתה על קברו של ונדלין, שככל הנראה ניצבה במקום בו ניצבת היום הקפלה של המגדלנה (Magdalenenkapelle).
רק בסוף המאה ה-9 ובתחילת המאה ה-10 נבנתה כנסייה במקום בו ניצבת היום הבזיליקה בה נשמרו שרידיו של ונדלין במהלך המאה ה-11 במקום בו עולים אנשים לרגל ביומו של ונדלין באוקטובר.
באותה תקופה התפתח במקום שוק.
משפחות אצולה וחוגי הכמורה התיישבו סביב לכנסייה, לחווה, ובהדרגה גדלה הכנסייה במהלך המאה ה-14.
עד למחצית השנייה של המאה ה-10, הייתה זנקט ונדל למוצב חשוב של ורדן.
ב-1326–1328 רכש הנסיך הבוחר והארכיבישוף בלדווין מלוקסמבורג את המצודה ואת הכפר של זנקט ונדל.
הוא ניסה לדכא את ההשפעה של לורן באזור הריין.
בעקבות רכישה זו התפתח הכפר להיות עיר ימיביניימית והוקמה מצודה חדשה.
בנוסף נבנתה כנסייה חדשה כאתר עלייה לרגל.
ב-1332 הוענק ליישוב התואר עיר מלודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ב-1338 נבנתה חומה סביב לעיר.
באותה תקופה מנתה אוכלוסיית העיר 500 איש.
במאה ה-14 היה שוק הפירות (Fruchtmarkt), האזור שסביב לבזיליקה, מקום מגוריהם של האצולה והכמורה ובמאה ה-15 הפך האזור לאזור מסחרי מרכזי.
אנשי המעמד הבינוני והאיכרים התיישבו בחוות לשעבר של האצילים.
בשלב זה התפתחו בעיר הגילדות, שהשיגו זכויות לניהול העיר.
ב-1455 הוקם בית החולים העירוני ומאוחר יותר נבנה בניין העירייה.
באמצע המאה ה-15 עלה מספר תושבי העיר ל-700.
ב-1591 חלק גדול של העיר חרב בשריפה.
כאשר החלו תושבי העיר לבנות אותה מחדש החלו הלחצים הכלכליים שנבעו ממלחמת שלושים השנים בשנים 1618–1648 והעיר כמעט והגיעה למצב של קריסה כלכלית.
במהלך המלחמה האנגלו-הולנדית השלישית בשנים 1672–1697 כל הבניינים בעיר, למעט כמה בודדים, עלו באש ב-1677. העיר הייתה הרוסה בחלקה והמצודה נותרה שוממה.
במהלך מלחמת הירושה הספרדית בשנים 1701–1714 נכבשה העיר ונבזזה שוב.
פעילות המסחר לא התאוששה זמן רב ורק ב-1714 התחדשה בה פעילות הבנייה.
גם במהלך מלחמת הירושה הפולנית (1733-1738), מלחמת הירושה האוסטרית (1740-1748), ובמלחמת שבע השנים (1756-1763), הושפעה כלכלתה של זנקט ונדל לרעה עקב מעבר הצבאות בה.
רק באמצע המאה ה-18 חזרה השלווה לעיר.
ההתפתחות הבנייה העירונית עמדה בסימן של צפיפות אוכלוסין גבוהה בתוככי העיר המוקפת חומה ובסימן של צפיפות נמוכה בשטחים שמחוץ לחומה.
כעת נעלמה החומה והעיר החלה לגדול.
המסחר, בעיקר המסחר בצמר ובמוצרי עור, התפתח שוב.
בעיר פעלו חברות גדולות שהפעילו מעל 100 מכונות אריגה.
סוחרים מזארבריקן ומשטרסבורג רכשו מוצרי ביגוד והבורסקאיים ייצאו את סחורתם ליריד של פרנקפורט.
מעמד עליון גבוה צמח ומבני מגורים ומסחר מפוארים נבנו.
על הבזיליקה נבנתה כיפה בסגנון הבארוק, נסללו כבישים ובית הקברות הועבר מתחומי הבזיליקה אל מחוץ לשטח החומות לשעבר.
במהלך המהפכה הצרפתית סבלה זנקט ונדל מפעולות הביזה של שני הצדדים.
יצרני הצמר והעור נאלצו לשלם מיסים.
הסחר החופשי תפס את מקומם של חוקי הגילדות, ורבים מבעלי המקצוע נותרו חסרי תעסוקה.
החל מ-1798 הייתה זנקט ונדל בתחומי צרפת.
בסופו של דבר חזר העושר לעיר שהתפתחה באיטיות.
שער העיר הצפוני נהרס וגשר נבנה על הנהר בליס.
ב-1814 קיבל ארנסט הראשון, דוכס סקסה-קובורג-גותה את זנקט ונדל לנחלתו, כהוקרה לפעילותו במלחמות המהפכה הצרפתית.
הממשלה הצליחה מבחינה כלכלית, אך היא ניסתה להתערב בתחום המשפט, וכתוצאה מכך איבדה את אמון הציבור.
בהקימו גוף מחוקק, קיווה הציבור להשיג זכויות ממשל עצמי, אך הדוכס החליט החלטות שרירותיות ברוב המקרים.
הציבור נעשה יותר ויותר ממורמר ופרצו מהומות.
במהלך ההתפרצות הליברלית של שנת 1832, החריפו המהומות.
המרידות דוכאו בסיועם של כוחות צבא פרוסיים מסארלואי.
ב-1834 מכר הדוכס את השטח לממלכת פרוסיה וזנקט ונדל הפכה לעיר ראשית במחוז של טריר.
חיל מצב פרוסי הוצב בעיר.
מבחינה כלכלית היה אזור זנקט ונדל עני עד לאמצע המאה ה-19, ועקב כך היגרו רבים מתושבי האזור ליבשת אמריקה.
גם כיום ניכרת השפעת הדיאלקט של זנקט ונדל באזורים מסוימים בברזיל.
באמצע המאה ה-19 צמחו העיר והכפרים הסובבים אותה.
נבנתה תחנת הרכבת ונסללו הרחובות הראשיים של העיר.
ב-1859 סופחו כמה מהכפרים הסובבים לעיר.
באותה תקופה הותקנה ברחובות מערכת תאורה, נבנה בית חולים ונבנתה כנסייה אוונגלית.
מצבה הכלכלי של זנקט ונדל השתנה ב-1860, עם פתיחתה של מסילת הברזל שקישרה את בינגן (Bingen) לזארבריקן וזנקט ונדל הייתה לתחנה בה פעלה חברת תחזוקה של הרכבת.
בין השנים 1910–1937 הוכפל השטח הבנוי של העיר.
בתקופת השלטון הנאצי נבנה בסיס צבאי גדול ליד שוליה המערביים של העיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה גדלה העיר עוד במסגרת הנס הכלכלי.
חבל הסאר נותר כאזור חסות צרפתי נפרד מגרמניה עד שהוא הפך לחלק מגרמניה ב-1957. האטה כלכלית חלה ב-1960, כאשר מפעל הטבק, שהיה המעסיק הגדול בעיר, סגר את שעריו.
למרות המלחמות, נותרו בעיר מבנים היסטוריים רבים עד לשנות השישים.
אך במשך השנים, חוסר עניין היסטורי ושיקולים תברואתיים, גרמו להרס רבים מהם.
חלקים מהעיר הימיביניימית עדיין קיימים באזור של הבזיליקה.
זנקט אינגברט היא עיר במחוז זארפפאלץ שבמדינת חבל הסאר שבגרמניה.
העיר שוכנת במרחק של 10 ק"מ מצפון-מזרח לזארבריקן, בירת החבל ובמרחק של 10 ק"מ מדרום-מערב לנוינקירכן.
זנקט אינגברט היא עיר תעשייתית ותיקה, אך רוב מפעלי התעשייה הכבדה שלה (פחם, פלדה וזכוכית) נסגרו זה מכבר.
המעסיקים העיקריים של העיר הם SAP וחברת פסטו (Festo).
העיר נקראת על שם קדוש אירי ובמשך 300 שנים השתייכה למחוז של טריר.
זננאנזה (המחצית השנייה של המאה ה-14 לפנה"ס) היה נסיך חתי, בנו של שופילוליומש הראשון, אשר התפרסם בשל מותו בדרכו להיות פרעה מצרים.
באנלים של שופילוליומש (תעודה מס' 7), מתואר המעשה הבא:
לא ברור איזה פרעה מצרי מכונה כאן "נפחורוריה" ואיזו מלכה מכונה "תחמונזו".
הרוב מזהים את המלכה עם אנכי שנה-אמון, בעוד זהותו של המלך נעה בין אחנתון ליורשו תות ענח' אמון.
כך או כך, מדובר בתקופה בה שרר במצרים אי-שקט חברתי בעקבות הרפורמות הדתיות שהעביר אחנתון.
על פי האנלים, שופילוליומש היסס לשלוח אחד מבניו למצרים, ושלח אנשים לבדוק את המצב לאשורו.
המלכה השיבה לו מכתב כעוס:
בסופו של דבר המלך הסכים לשלוח את זננאנזה למצרים, מה שהיה הופך למעשה את מצרים וחת לממלכה אחת.
אולם הוא מת בדרך, בנסיבות ובמקום לא ידועים.
אביו האשים את המצרים במוות, אולם הפרעה החדש איי הכחיש את אחריותו למעשה.
העניין הסתיים בסופו של דבר ללא הכרעה ברורה.
מועדון הכדוריד זניט סנקט פטרבורג הוא מועדון כדוריד רוסי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג המתמודד בליגת העל הרוסית בכדוריד.
המועדון התמודד בליגת האלופות בכדוריד בעונות 2010—2014. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הקבוצה נושלה מהשתתפות במפעלים האירופיים.
במשך שנים רבות היוותה קבוצת הכדוריד הבכירה בעיר ונתמכה על ידי העירייה.
בשנת 2022 נרכשה על ידי גזפרום והפכה למועדון זניט, כאשר הבעלים החדשים הצהירו על כוונתם להשקיע במועדון ולהפוך אותו לאלטרנטיבה ראויה למועדון הדובים מצ'כוב, שזכה ב-22 אליפויות רצופות מאז 2000. המועדון זכה באליפות רוסיה בכדוריד בעונת 1993 וב־2025.
הקבוצה הוקמה בדצמבר 1964 כקבוצת הכדוריד "בולשביק" על שם מפעל באותו השם שפרס את חסותו על המועדון.
בשנת 1973 הקבוצה הפכה לקבוצת הכדוריד "נייבה" (על שם נהר הנייבה) ובשנת 1979 שינתה שמה ל"אוניברסיטט לסגאפטא-נייבה לנינגרד".
בשנת 1993 הקבוצה זכתה לראשונה באליפות המדינה והייתה לאלופה הראשונה של אליפות רוסיה בכדוריד, אך לאורך כל שנות ה-90 לא הצליחה לשחזר את ההצלחה.
בשנת 2001 הקבוצה נשאה את השם "סטפן ראזין נייבה" ובהדרכת המאמן יורי באבנקו סיימה את עונת 2004/05 במקום השלישי בליגה.
בשל קשיים פיננסיים שונים הקבוצה הודחה לליגות הנמוכות יותר ואיבדה את בעל החסות העיקרי שלה והייתה לקבוצת הכדוריד של האוניברסיטה הלנינגרדית לספורט ונשאה את השם "אוניברסיטט-נייבה".
הקבוצה חזרה לליגת העל והחל מעונת 2009/10 הצליחו במשך 5 פעמים רצופות לסיים כסגנית אלופת המדינה, בהדרכת המאמן דמיטרי טורגובאנוב, כשרק קבוצת הדובים מצ'כוב מקדימה אותה.
בשנת 2016 הקבוצה השתתפה בטורניר הסופרקאפ הרוסי בכדוריד גברים אך הפסידה לאלופה המוסקבאית "הדובים מצ'כוב".
בעונת 2019, הקבוצה סיימה במקום השלישי בטבלת הליגה.
בעונת 2018/2019 הקבוצה סיימה במקום השלישי בגביע האתגר האירופי בכדוריד, אחרי שגברה על א.א.ק.
אתונה במשחק על המקום השלישי.
עונה לאחר מכן, סיימה בשלב 16 האחרונות באותו טורניר.
בעונת 2016, הנהלת הקבוצה, בשיתוף פעולה עם איגוד הכדוריד הרוסי החלה במגעים עם קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג וחברת גזפרום להפיכת מועדון הכדוריד לחטיבת הכדוריד של זניט.
אך המגעים הראשוניים לא הבשילו לכדי החלטה ממשית באותה עת.
לקראת עונת 2018/2019 שוב החלו מגעים בין תאגיד גזפרום להנהלת הקבוצה להפיכת המועדון לקבוצת זניט אך גם אלה לא נשאו פרי.
לבסוף לקראת עונת 2022/2023, הנהלת הקבוצה הגיעה להסכמה עם איגוד הכדוריד ותאגיד גזפרום והקבוצה עברה מיתוג מחדש והפכה למחלקת הכדוריד של מועדון זניט.
בעונת 2023/2024 הקבוצה סיימה במקום השלישי בעונה הסדירה והעפילה לחצי גמר הפלייאוף.
בעונת 2024/2025 היא העפילה לגמר הגביע אך הפסידה בגמר לצסק"א.
עם זאת, לאחר שסיימה במקום השני בעונה הסדירה הקבוצה העפילה לגמר הפלייאוף ובו גברה על אותה צסק"א וזכתה באליפות רוסיה, במה שמהווה להישג שיא בתולדותיה מאז הפכה לזניט, לאחר שצברה 16 ניצחונות לאורך העונה הסדירה.
עבור הקבוצה הפטרבורגית זו אליפות שנייה מאז 1993.
מועדון הכדורגל זניט-2 סנקט פטרבורג הוא מועדון כדורגל מקצועני המתמודד בליגה השנייה וממוקם בעיר סנקט פטרבורג, שבצפון-מערב רוסיה.
מהווה למועדון-בת של קבוצת הכדורגל "זניט סנקט פטרבורג" ומקיים את משחקי הבית באצטדיון סמנה באקדמיה של הקבוצה, המכיל 2,000 מושבים.
עד 2019 אירח באצטדיון פטרובסקי שבסנקט פטרבורג.
הקבוצה הוקמה מספר פעמים, תחילה בשנת 1993 ופורקה לאחר מכן.
בשנים 1998–2000 התקיימה כקבוצת "זניט-2" בליגה הרוסית השנייה והורכבה משחקני זניט.
בשנת 2001 הוקמה כקבוצת "לוקומוטיב" ולאחר מכן שינתה שמה ל"לוקומוטיב-זניט".
הקבוצה העפילה עד לשלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2007, אך אז הודחה על ידי רובין קאזאן.
בעונת 2008 הודחה מהליגה הרוסית השנייה ואיבדה את מעמדה כקבוצה מקצוענית.
בשנת 2013 הוקמה מחדש והייתה לקבוצה מקצוענית.
בעונת 2014/2015 סיימה כסגנית אלופת הליגה השנייה והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה.
בעונת 2017/2018 ניצבה בסכנת ירידה לליגה השנייה, אך ניצלה בעקבות סירוב קבוצות מהליגה השנייה להעפיל לליגה הלאומית ונשארה בליגה, אך הוחלט על החלפת המאמן לקראת עונת 2018/2019. הקבוצה רשמה שיא שלילי בתולדות ליגת המשנה כשפתחה את העונה עם רצף שלילי של 8 הפסדים.
אחרי 23 הפסדים במאזן סיימה אחרונה וירדה לליגה השנייה.
עקב היותה קבוצת מילואים הקבוצה אירחה בדרך כלל את משחקי הבית שלה באצטדיון הכדורגל המשני של קבוצת האם.
בשנות התמודדותה בליגת הכדורגל הלאומית הקבוצה אירחה בזירה הקטנה של אצטדיון פטרובסקי (המכילה 2,835 מושבים).
בשנת 2019 האצטדיון נסגר לשיפוצים ובמקביל לירידתה לליגת הכדורגל המקצוענית הקבוצה עברה לארח את משחקי הבית באצטדיון סמנה, הקטן יותר שמכיל 3,000 מושבים ושופץ לאחרונה בקיץ 2019.
שםמדינהשניםאנטולי זינצ'נקו1993לב בורצ'לקין1998—2000אנטולי דווידוב2000בוריס רפופורט2001לב בורצ'לקין2002ניקולאי וורוביוב2003ויאצ'סלב מלניקוב2004—2005ולדימיר גולובב2006—2008ולדיסלב רדימוב2013—2017אנטולי דווידוב2017קונסטנטין זיריאנוב2017—2018אלכסנדר גורשקוב2018ולדיסלב רדימוב2018—2023אנדריי פוצ'פצוב2023—
משגר זניט 2 היה משגר שפותח בשנות ה-70 של המאה ה-20 בברית המועצות וייצורו נמשך עד לשנת 2014. בשנים 2014–2017 נמשך ייצור דגמים אחרים של הסדרה.
בתחילת שנת 1974 התברר שלדור החדש של לווייני ריגול של ברית המועצות יכולת משגרים מסוג "ווסטוק 2M" ו-"ציקלון 3" אינה מספקת ויש צורך בפיתוח משגר חזק יותר.
הפיתוח הועבר למשרד תכנון שממוקם בעיר דנייפרופטרובסק.
הגרסה הראשונה הייתה מוכנה בדצמבר 1974. בשנת 1975 החל פיתוח מנוע חזק שיתאים למשגר החדש.
במהלך התכנון היו מספר בעיות כך שניסוי ראשון בוצע רק בשנת 1980. בשנת 1985 המשגר היה מוכן לפעולה אך שני שיגורים ראשונים שלו נכשלו.
כתוצאה מכך הוחלט באופן זמני לנצל לשיגורי לוויינים מתקדמים משגר מדגם פרוטון שהיה חזק מהנדרש.
בהדרגה משגר מדגם "זנית 2" נכנס לשימוש.
בקוסמודרום בייקונור נבנה כן שיגור חדש - מס' 45 שהותאם לצורכי המשגר.
כן שיגור זה היה מתואם לדגמים הבאים:
לאחר התפרקות ברית המועצות ייצור המשגר נמשך באוקראינה.
בשנת 2013 ייצור המשגר נעצר.
המשגר היה בסיס לפיתוח דגם תלת-שלבי "זניט-3SL".
מועדון הכדורגל זניט פנזה (Футбольный клуб Зенит Пенза) הוא מועדון כדורגל המשחק בליגה הרוסית השלישית וממוקם בעיר פנזה, שבמחוז פנזה, במחוז הפדרלי של הוולגה שברוסיה.
קבוצת הכדורגל של המועדון נחשבה לקבוצת הדגל של העיר פנזה והיא אחת מקבוצות הכדורגל הוותיקות ברוסיה.
התמודדה בעבר בליגת הכדורגל המקצוענית.
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון האחד במאי בעיר פנזה המכיל 5,000 מושבים ובאצטדיון "זניט", המכיל 960 מושבים ושופץ ב-2016.
הישגים לפי עונה (משנת 1992)
הגביע הסובייטי: רבע גמר 1969
מועדון הכדורגל זניט אירקוטסק (Футбольный клуб Зенит Иркутск) היה מועדון כדורגל מהעיר אירקוטסק, שבסיביר, רוסיה.
קבוצת זניט הוקמה בשנת 2003, בחסות מפעל מקומי לתעופה אווירית והתמודדה בליגות האזוריות.
בסיום עונת 2015 זכתה בטורניר העפלה של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה והפכה לקבוצה מקצוענית משהעפילה לליגה הרוסית השנייה והייתה לקבוצת הכדורגל הבכירה ביותר באירקוטסק לאחר שקבוצת בייקל אירקוטסק הודחה לליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה.
בעונת 2016/2017 סיימה במקום החמישי בטבלת מחוז מזרח של הליגה הרוסית השנייה.
בעונת 2018/2019 הקבוצה העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי והיא שחזרה הישג זה גם בעונת 2020/2021, כשהעפילה לשלב 32 האחרונות לשלב הבתים מול ניז'ני נובגורוד וחימקי.
המועדון חדל להתקיים ב־1 באפריל 2021, בהכרזה מאותו יום של מושל מחוז אירקוצק, קובזב, בפגישה עם הנהלת הקבוצה.
זניט סנקט פטרבורג הוא מועדון כדורעף מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג, שבצפון מערב רוסיה, המתמודד בליגת העל הרוסית בכדורעף ובליגת האלופות (עד 2022).
קבוצת הכדורעף "זניט" נוסדה בקיץ 2017 על ידי תאגיד גזפרום, כחטיבת הכדורעף של מועדון הכדורגל והחל מעונת 2017/2018 מתמודדת בליגת העל.
כבר בעונת הבכורה היא זכתה בטורניר ההכנה לליגה וזכתה בטורניר הכדורעף לזכר פלאטונוב לאחר שגברה על קבוצות חזקות כמו זניט קאזאן ובלוגוריה בלגורוד.
בעונת הבכורה שלה בליגת העל הרוסית בכדורעף היא סיימה את העונה הסדירה במקום החמישי כשבמהלך העונה אף הצליחה לעצור את רצף הניצחונות של האלופה המכהנת, זניט קאזאן, שעד שהפסידה לסנקט פטרבורג בנובמבר 2017 עמד על רצף של 64 משחקים רצופים ללא הפסד.
באותה העונה הקבוצה העפילה לגמר הפלייאוף ובכך הבטיחה השתתפות בליגת האלופות בכדורעף בעונת 2018/2019. בגביע הרוסי בכדורעף היא הודחה בשלב גמר הגביע על ידי זניט קאזאן.
בעונת 2018/2019 שוב העפילה לחצי גמר הגביע הרוסי והשתתפה בשלב הבתים של ליגת האלופות בכדורעף.
בשלב זה התמודדה נגד פרידריכסהאפן הגרמנית, ליובליאנה הסלובנית ושומון הצרפתית או וויבודינה הסרבית.
כבר בעונת הבכורה שלה בליגת האלופות זניט העפילה לפלייאוף הליגה והודחה בשלב רבע גמר הטורניר היוקרתי.
בעונת 2019/2020 העפילה לשלב חצי גמר גביע CEV (גביע קונפדרציית הכדורעף האירופית, הטורניר השני בחשיבותו בענף) אחרי שגברה על בונדווה המונטנגרית וטירול הגרמנית והייתה אמורה להתמודד נגד לוקומוטיב נובוסיבירסק.
אך בשל התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, הטורניר הושבת.
זניט העפילה גם לגמר הגביע הרוסי בכדורעף, אחרי שגברה על יריבתה דינמו מוסקבה, במסגרת דרבי ערי הבירה.
בגמר פגשה את זניט קאזאן לה הפסידה שוב.
לקראת עונת 2020/2021 זניט ביצעה רכש מאסיבי של שחקנים, כשהקבוצה מציבה כיעד להיאבק על תואר אליפות וגביע ולערער את ההגמוניה של זניט קאזאן.
הקבוצה הוגרלה לשלב הבתים של גביע CEV מול זניט קאזאן, ברלין ולובליאנה.
עם זאת הקבוצה לא התמודדה בשלבים המוקדמים של הגביע הרוסי בכדורעף, בעקבות מספר מקרי הידבקות בנגיף COVID-19 בקבוצה שחייבו את צוות המועדון להיכנס לבידוד בן שבועיים.
ב-22 בספטמבר 2020 השחקנים קיבלו 2 תוצאות של בדיקת קורונה שהראתה תשובות שליליות, מה שאפשר לקבוצה לשוב לשחק בהרכב מלא ועם רצף ניצחונות להיצמד לצמרת טבלת הליגה.
באותה עונה הקבוצה העפילה לגמר גביע CEV וגם העפילה לגמר הגביע אחרי שגברה בחצי הגמר על זניט קאזאן והעפילה לגמר פלייאוף ליגת העל הרוסית בכדורעף באחת העונות הטובות בתולדותיה.
בעונת 2021/2022 נצמדה לצמרת טבלת הליגה והתמודדה גם בשלב הבתים של ליגת האלופות מול קבוצות כמו בנפיקה ליסבון, ברלין וקבוצת וויבודינה נובי סאד הסרבית והבטיחה השתתפות ברבע גמר ליגת האלופות, אך הודחה מהטורניר כתגובה לאירועי הפלישה הרוסית לאוקראינה.
הקבוצה העפילה לחצי גמר הגביע הרוסי כשהפסידה ליריבתה המושבעת דינמו מוסקבה במסגרת דרבי ערי הבירה.
בפברואר 2022 מאמנה הפיני של הקבוצה סירב להמשיך לאמן, גם כן כתגובה לפלישה הרוסית לאוקראינה.
איתו עזב גם האוקראיני דמיטרו פשיצקי, המחזיק גם באזרחות רוסית והיה בסגל מאז 2020.
בעונת 2022/2023 נצמדה שוב לצמרת טבלת הליגה, כשהיא משיגה 13 ניצחונות רצופים בליגה כולל על יריבותיה המושבעות זניט קאזאן ודינמו מוסקבה אך סיימה לבסוף במקום הרביעי.
בעונת 2023/2024 אומנם העפילה לחצי גמר הגביע, אך הפסידה לדינמו מוסקבה ולא הצליחה להיצמד לצמרת טבלת הליגה.
בעונת 2024/2025 העפילה לגמר פלייאוף הליגה.
מועדון כדורעף חופים זניט סנקט פטרבורג נוסד ב-8 ביוני 2018 ביוזמת ולדימיר סמסונוב עם דמיטרי קוביצ'קה כמאמן.
המועדון נועד להשתתף בליגת העל הרוסית בכדורעף חופים ובליגת EEVZA, הליגה האזורית של האגודה המזרח אירופית לכדורעף חופים.
זכה באליפות EEVZA בשנת 2018 והעפילה לחצי גמר הטורניר בעונת 2019 ובאליפות הלאומית הקבוצה ביימה במקום החמישי.
את עונת 2020 הקבוצה סיימה במקום 9 בליגה הרוסית.
קבוצת הבת של המועדון היא זניט-2, קבוצת מילואים שהוקמה בשנת 2018 ומתמודדת בליגת הנוער לכדורעף.
בעונת 2020 גברה עליה בחצי גמר הגביע ולאחר מכן גם במחזור 19 באליפות.
יריבה נוספת היא דינמו מוסקבה, שכל מפגש עמה הוא משחק מותח במסגרת דרבי ערי הבירה והיריבות המתוחה בין עיר הבירה הנוכחית מוסקבה לעיר הבירה ההיסטורית סנקט פטרבורג.
בעונת 2021 זניט פגשה אותה עשרה פעמים, ארבעה מהם בגמר גביע CEV 2021, בגמר ובחצי גמר הגביע ובגמר פלייאוף הליגה.
מגרש הבית הוא היכל הספורט הרב-תכליתי "סיבור ארנה" שנחנך ב-11 בספטמבר 2013 ומכיל אולמות כדורסל, כדוריד, כדורעף ואגרוף ומארח גם קונצרטים שונים.
בעל תכולה של 7,044 מושבים.
לעיתים, הקבוצה מארחת גם במתחם הספורט "אקדמיית הכדורעף ויאצ'סלב פלאטונוב" שנחנך בנובמבר 2005 ובו 1,500 מושבים.
מועדון הקטרגל זניט סנקט פטרבורג (רוסית: Мини-Футбольный клуб «Зенит» Санкт-Петербург) הוא מועדון קטרגל מהעיר סנקט פטרבורג, שהיה קיים בשנים 1993–1999. בשנים 1993–1995 נקרא "פולסייה".
ההישג הגבוה ביותר באליפויות רוסיה הוא הגעה למקום הרביעי בעונות 1996/97 ובעונת 1998/99.
המועדון נוסד בשנת 1993 תחת השם "פולסייה".
בעונת 1994/95 הקבוצה לליגת העל בקטרגל.
בעונת הבכורה שלה בליגה החלה להיקרא "זניט".
מאמן הקבוצה היה יורי רודנב, שמאוחר יותר היה למאמן דינמו מוסקבה.
בעונת 1995/96 "זניט" סיימה במקום 13, אך בעונה הבאה סיימה במקום רביעי וזו היה הישג השיא של המועדון.
באותן שנים שיחקו בשורותיה שחקני קטרגל כמו סרגיי איבנוב, פאבל סטפאנוב, אנדריי סולוביוב וולדיסלב שצ'וצ'קו, אשר מאוחר יותר היו כוכבים בתחום כדורגל האולמות ברוסיה.
בעונת 1997/98 הקבוצה סיימה במקום החמישי.
עונה לאחר מכן "זניט" סבלה מבעיות כלכליות, אך למרות זאת הצליחה לשוב ולקחת את המקום הרביעי.
עם זאת, בעונה הבאה הקבוצה כבר חדלה מלהתקיים.
ביוני 2017, גזפרום הכריזה על כוונתה להקים מחדש את מועדון הקטרגל זניט.
אך יוזמה זו לא יושמה בפועל.
זניט סנקט פטרבורג הוא מועדון כדורגל רוסי, שמרבה להופיע במפעלים האירופיים בעיקר מאז 2005 והוא מתחרה מדי שנה על תארים בכדורגל הרוסי.
זניט היא ממועדוני הכדורגל הרוסיים בעלי ההישגים הבולטים ביותר במפעלים האירופיים מאז החלו מועדוני כדורגל מרוסיה להתחרות בזירה זו.
זניט הייתה הקבוצה הרוסית הראשונה שזכתה בסופרקאפ האירופי והשנייה, אחרי צסק"א מוסקבה, שזכתה בגביע אופ"א בשנת 2008. זניט הופיעה בשמינית גמר ליגת האלופות בעונות 2011/2012, 2013/2014 ו־2015/2016, במה שמהווה להישג השיא שלה במפעלים האירופיים והיא מותג הספורט הרוסי המוצלח ביותר באירופה ונחשב לאחד ממועדוני הכדורגל הטובים במזרח אירופה.
זניט מדורגת במקום 31 בדירוג אופ"א.
לאחר שבעונת 1980 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות ליגת העל הסובייטית בכדורגל זניט לנינגרד קיבלה לראשונה את הזכות להתמודד במפעלים האירופיים.
הקבוצה התמודדה בגביע אופ"א וליריבתה הראשונה הייתה דינמו דרזדן מגרמניה המזרחית שניצחה במשחק הראשון 2:1 אך הפסידה בגומלין בתוצאה 1:4.
בעונת 1984 זניט זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות הלאומית וקיבלה את הזכות להתמודד בגביע אלופות אירופה.
יריבתה הראשונה הייתה וולרנגה הנורווגית, אותה ניצחה 2:0 בבית ובחוץ סיימה מולה בשוויון מאופס.
זניט העפילה לשלב המוקדמות השני והתמודדה מול קבוצת קואוסיוסי הפינית מהעיר לאחטי ואומנם ניצחה בבית 2:1, אך הפסידה 3:1 והודחה מהטורניר.
בעונת 1986 זניט לנינגרד סיימה רביעית והתמודדה בעונת 1987 בגביע אופ"א.
ברם, באותה עונה הקבוצה פגשה את ברוז' הבלגית שניצחה 2:0 ו-3:0 והדיחה את זניט כבר בשלב המוקדמות הראשון.
בעונת 1988 זניט סיימה ששית והעפילה עד לשלב 16 האחרונות בגביע אופ"א בעונת 1990. הקבוצה התמודדה נגד נסטווד הדנית, אותה הביסה 3:1 בבית וסחטה שוויון בחוץ.
ברם, יריבתה הבאה הייתה שטוטגרט שאומנם הפסידה בבית 1:0,אך גברה על זניט בגומלין בתוצאה 0:5. לאחר מכן, זניט חזרה למפעלים האירופיים רק כעבור עשור.
במאי 1999 זניט זכתה בגביע הרוסי בכדורגל וקיבלה את הזכות להתמודד בגביע אופ"א.
יריבתם הראשונה הייתה בולוניה שניצחה 3:0 במשחק שנערך בסנקט פטרבורג, אך דווקא במשחק הגומלין בחוץ זניט הצליחה לסיים את המשחק בשוויון 2:2, אך לא מספיק כדי להעפיל לשלב הבא.
בעונת 2000 זניט סיימה שמינית וקיבלה מקום בגביע אינטרטוטו.
במסגרת הטורניר הקבוצה העפילה לחצי הגמר למשחק נגד ברדפורד סיטי, עליה גברה בתוצאה 3:0 בחוץ, במשחק שבו הופיע לראשונה אנדריי ארשבין.
בגמר הטורניר זניט פגשה את סלטה ויגו הספרדית, שגברה עליה בדרך לזכייה בתואר.
בעונת 2003 זניט השיגה את הניצחון הגדול ביותר בתולדותיה באירופה לאחר שגברה על קבוצת אנקמפ מאנדורה בתוצאה 8:0, אף שלא הצליחה להעפיל לשלב הבתים בהמשך הטורניר.
בעונת 2005 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים בגביע אופ"א אך סיימה במקום הרביעי בבית עם הפסד אחד, ניצחון אחד ושני שוויונות ונכשלה להעפיל לשלבי ההכרעה בטורניר.
עונה לאחר מכן הקבוצה העפילה עד לשלב רבע גמר גביע אופ"א וכמו בגמר האינטרטוטו, נבלמה שוב על ידי קבוצה ספרדית, הפעם הייתה זו סביליה.
באותה עונה (2006) סיימה רביעית ובעונת 2007 הגיעה עד לגמר גביע אופ"א ואף זכתה בו, במה שהיה לתואר האירופי הראשון בתולדותיה, זאת לאחר ניצחונות מרשימים על באייר לברקוזן, באיירן מינכן, מרסיי וגלאזגו ריינג'רס.
זמן קצר לאחר מכן זכתה גם באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל ובגביע הסופרקאפ האירופי לאחר ניצחון מפתיע על מנצ'סטר יונייטד.
בעונת 2008/2009 הקבוצה התמודדה לראשונה בליגת האלופות במתכונתה המודרנית.
בעונת 2009/2010 זניט התמודדה בשלב המוקדמות הרביעי בגביע אופ"א ולא הצליחה לחזור לשלב הבתים לאחר הפסד לנסיונל מדיירה הפורטוגזית.
בעונת 2010/2011 זניט חזרה לליגת האלופות, לאחר שזכתה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל בעונת 2010. היא החלה את ההתמודדות בשלב המוקדמות השלישי, אך לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים.
בעונת 2012/2013 זניט העפילה שוב לשלב הבתים בליגה האירופית והעפילה עד לשלב שמינית גמר הטורניר לאחר שגברה על ליברפול בשלב 16 האחרונות.
עונה לאחר מכן, עונת 2013/2014, זניט הציגה כדורגל משכנע ושחזרה את ההישג הגדול ביותר שלה במפעלים האירופיים משהגיעה עד לשמינית גמר ליגת האלופות.
בעונת 2014/2015 העפילה עד לרבע גמר גביע אופ"א והודחה מהטורניר על ידי סביליה הספרדית.
בעונת 2015/2016 הודחה משלב 16 האחרונות בגביע אופ"א לאחר שסיימה עם מאזן של חמישה ניצחונות בשלב הבתים לרבות מהפך על מכבי תל אביב הישראלית בתוצאה 4:3, לאחר שהאחרונה הובילה 3:0 עשרים דקות לסיום, שאז שחקני זניט הפכו את התוצאה.
בעונת 2017/2018 העפילה בפעם השנייה ברציפות לשלב הבתים של הליגה האירופית והודחה מהטורניר בשלב שמינית הגמר.
בעונת 2018/2019 העפילה לשלב הבתים בפעם השלישית ברציפות, הפעם לאחר ניצחון משכנע מאוד על דינמו מינסק בתוצאה 8:1, זאת אחרי הפסד 4:0 בחוץ שעל פניו לא השאיר לה הרבה סיכויים.
באותה עונה הקבוצה העפילה בפעם התשיעית ברציפות לפלייאוף המפעלים האירופיים מחד, אך מאידך הגיעה להישג עגום של שמונה משחקי חוץ ללא ניצחון, כאשר ניצחון החוץ האחרון היה ב־2017 נגד ריאל סוסיאדד.
ברם, הקבוצה העפילה לשמינית גמר הליגה האירופית בפעם השמינית בתולדותיה, אחרי ניצחון 3:2 על פנרבחצ'ה בסיכום הכולל.
הקבוצה הודחה לבסוף בשלב השמינית על ידי ויאריאל הספרדית שניצחה 2–5 בסיכום הכולל.
בעונת 2019/2020 זניט חזרה להתמודד בליגת האלופות אחרי היעדרות של חמש שנים והתמודדה כבר משלב הבתים, ברם לא הצליחה להעפיל לשלב הבא וסיימה במקום האחרון בבית, אף על פי שפתחה את הקמפיין עם שוויון חוץ 1:1 מול ליון וניצחון בייתי על בנפיקה ליסבון בתוצאה 3:1, אך בהמשך הפסידה לר.ב.
לייפציג: 2:1 בחוץ ו-2:0 בבית והפסידה 3:0 לבנפיקה בחוץ.
בכך סיימה לראשונה בתולדותיה במקום הרביעי בשלב הבתים של ליגת האלופות ולראשונה מזה עשור לא העפילה לפלייאוף המפעלים האירופיים.
בעונת 2020/2021 בליגת האלופות זניט חזרה שוב לשלב הבתים בליגת האלופות, עונה שנייה ברציפות והתמודדה מול קלאב ברוז', בורוסיה דורטמונד ולאציו והייתה אחד משלושה מועדוני כדורגל רוסים שהשתתפו בשלב הבתים של ליגת האלופות.
ברם, זו הייתה העונה הגרועה ביותר בתולדותיה כשאיבדה סיכוי להעפיל לפלייאוף כבר במחזור הרביעי והייתה העונה הראשונה בה זניט לא ניצחה אף משחק בשלב הבתים של ליגת האלופות.
באותה עונה זניט השיגה נקודה אחת בלבד בשישה משחקים וזהו המאזן הגרוע ביותר לקבוצה רוסית מאז עונת 2007/2008, אז צסק"א מוסקבה הפסידה 5 משחקים משישה וסיימה בתיקו 2:2 מול פנרבחצ'ה.
בנוסף, לראשונה מאז 2009 זניט לא ניצחה אף משחק במפעלים האירופיים, כאשר אז זניט הפסידה כבר בסיבוב המוקדמות של הליגה האירופית מול נאסיונל, כשבמשחק הראשון סיימה בשוויון 1:1 ובמשחק הגומלין הפסידה בתוצאה 3:4.
בעונת 2021/2022 התמודדה שוב בשלב הבתים בליגת האלופות כשזניט פתחה את שלב הבתים עם הפסד 1:0 לצ'לסי, אך התאוששה עם ניצחון ביתי 4:0 על מאלמו (שהיה הניצחון הגדול ביותר בתולדות הקבוצה בליגת האלופות, לא כולל ניצחונות בשלבי מוקדמות שכללו ניצחון על נורשלן בתוצאה 5:0 בעונת 2013/2014).
בהמשך הבטיחה מקום בשלב 16 האחרונות של הליגה האירופית, אחרי שסחטה שוויון 1:1 מול מאלמו ובמשחק האחרון בשלב הבתים הפתיעה כשסחטה 3:3 מול אלופת אירופה, צ'לסי.
ברם, זניט הודחה כבר בשלב 16 האחרונות של הליגה האירופית אחרי שהפסידה בביתה 3:2 (כשבמשחק הגומלין סחטה שוויון מאופס).
לפחות 2 שחקנים במדי זניט הוכתרו למלכי השערים של טורנירי גביע אופ"א והליגה האירופית.
בעונת 2008 היה זה פאבל פוגרבניאק עם 8 שערים ובעונת 2017 היה זה ג'וליאנו דה פאולה בעונת הבכורה שלו בקבוצה (גם הוא עם 8 שערים).
בעונת 2017/2018, החלוצים אלכסנדר קוקורין ואמיליאנו ריגוני ניצבו במקום הרביעי בטבלת מלכי השערים (עם 6 שערים) בכפיפה אחת עם אנטואן גריזמן ומריו באלוטלי.
להלן השחקנים הניצבים בראש טבלת כובשי השערים במדי זניט במפעלים האירופיים, נכון ל-3 במרץ 2022.
כתב מודגש מתייחס לשחקן שעדיין פעיל בקבוצה.
להלן רשימת השחקנים שהופיעו הכי הרבה במדי זניט במפעלים האירופיים (נכון ל-3 במרץ 2022):
כתב מודגש מתייחס לשחקנים שעדיין פעילים בקבוצה.
"זניט" הייתה התאחדות הספורט של עובדי התעשייה האווירית הצבאית והתעשיות הביטחוניות בברית המועצות שהוקמה ב־5 ביולי 1936.
ב-1966 הועברו לאחריותה גם מועדוני הספורט של אגודת "קריליה סובייטוב".
האגודה שמה לה למטרה לקדם את הספורט לסוגיו ואיגדה את כל מועדוני הספורט של זניט בברית המועצות.
האגודה הייתה פעילה עד פירוקה ב-1987.
בשנת 2014 היו דיונים להקים את האגודה מחדש, אך היוזמה לא יצאה לפועל.
הוקמו לאחר התפרקות ברית המועצות
בית הספר לכדורגל "זניט" הוא בית הספר לספורט אולימפי בסנקט פטרבורג, רוסיה, שנפתח בשנת 1976 בתמיכת העירייה.
בית ספר נפתח בחסות מועדון הכדורגל זניט תחת ועדת האיגודים המקצועיים LOMO.
בשנת 1994 בית הספר סונף לוועדה לתרבות גופנית וספורט של ממשלת סנקט פטרבורג והוא ממומן ישירות על ידי העירייה.
זהו אחד משני בתי הספר לכדורגל החזקים ביותר בעיר, יחד עם אקדמיית זניט והוא אחד מבתי הספר הטובים ברוסיה.
בית הספר נמנה מדי שנה בין שלושת בתי הספר לכדורגל החזקים ברוסיה.
בשנת 1998, שלוש הקבוצות שלקחו חלק באליפות ובגביע רוסיה תפסו את המקומות הראשונים (ילידי 1981, 1983, 1984).
מאז 1994 - בית הספר מחזיק ב-14 תוארי אליפות סנט פטרבורג בגילאים שונים.
מבין תלמידי בתי הספר ובוגריו נמנים סרגיי ודנייב, ניקולאי וורוביוב, דמיטרי בראניק, דניס אוגארוב, דמיטרי דווידוב, אלכסיי איאונוב, אלכסנדר פאנוב, אלכסנדר קרז'אקוב, מיכאיל קרז'אקוב, דמיטרי סניקוב, מקסים קאנוניקוב, יבגני בשקירוב, סרגיי פטרוב, רמיל שיידאייב, אנדריי וסילייב, איוואן אובליאקוב, מקסים מלאפייב ואחרים.
מנהל בית הספר מאז 1988 היה יבגני נאומוביץ' שיינין.
מאז עונת 2018/19, תלמידי בית הספר מהווים את הבסיס למועדון ליגת הליגה השנייה "לנינגראדץ" ושחקני זניט שנולדו בשנת 2002 משתתפים בטורניר החדש - אליפות בין האקדמיות של מועדוני הכדורגל המקצועיים ברוסיה - ליגת הכדורגל לנוער (מעונת 2019/20).
זֵנִיט סנקט פטרבורג היא קבוצת כדורגל נשים רוסית מהעיר סנקט פטרבורג, רוסיה, המהווה חלק ממועדון זניט שהוקמה בינואר 2020.
בדומה למועדון הגברים, גם מועדון זה ממומן על ידי תאגיד גזפרום.
המועדון הוקם ב-21 בינואר 2020 להשתתפות בליגה ובגביע הרוסי לנשים, ביוזמת אלכסנדר מדבדב, נשיא מועדון הכדורגל לגברים.
למאמנת הראשונה מונתה אולגה פוריאדינה, לשעבר שחקנית מועדון רוסיאנקה ונבחרת רוסיה בכדורגל נשים.
משחק הבכורה הרשמי הראשון נערך במחזור הראשון של עונת 2020 באליפות הלאומית, נגד אלופת 2019, צסק"א מוסקבה, שבו הקבוצה הפסידה 2:1 אך היה המשחק הפופולרי ביותר בתולדות ענף הכדורגל נשים ברוסיה כשצפו בו יותר מ-5,000 צופים.
הקבוצה שמרה על מקומה בליגה והעפילה עד לשלב רבע גמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים.
את עונת הבכורה זניט סיימה עם 4 ניצחונות ב־14 משחקים) וסיימה במקום החמישי.
בעונת 2020/2021 זניט כבר השיגה ניצחון ב־5 משחקים לאחר 7 מחזורים, בתוספת תיקו עם האלופה המכהנת צסק"א.
הסיבה לעלייה ברמתה היא התחזקות בפגרת העונה: בינואר 2021, הגיעו לזניט 11 שחקניות חדשות.
ביניהן שחקנית נבחרת פולין גבריאלה גרז'ווינסקה והפורטוגזית אנה דיאש.
בארבעת המחזורים הראשונים היא כבשה 4 שערים והזימון לנבחרת פורטוגל לא איחר לבוא.
מנכ"ל הקבוצה, אלכסנדר מדבדב, סימן את המקום השלישי בליגה כיעד לקבוצה.
באותה עונה, הקבוצה העפילה לראשונה לגמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים מול לוקומוטיב מוסקבה, אחרי שהחלה את הופעתה בגביע החל משמינית הגמר.
במשחק הראשון שיחקו מול חימקי, לאחר שניצחו ניצחון מוחץ 6:0. ברבע הגמר אירחה זניט את זבזדה-2005 פרם במגרש הביתי שלהן.
הזמן החוקי הסתיים בתיקו מאופס.
אך בדו-קרב פנדלים שחקניות זניט היו מדויקות יותר וניצחו 4:3. בחצי הגמר הן גברו בבית על צ'רטנובו בתוצאה 2:0, אך הפסידו ללוקומוטיב במשחק הגמר 1:0.
את עונת 2022, זניט סיימה עם זכייה באליפות היסטורית ומאזן נטול הפסדים, במה שהיה לעונה הטובה ביותר שלה מאז הקמת הקבוצה.
את עונת 2023 פתחה עם זכייה בסופרקאפ הרוסי, אחרי ניצחון על צסק"א מוסקבה וזכתה באליפות שנייה אחרי שגברה על אותה צסק"א במשחק הגמר בתוצאה 2:1. היא שחזרה את ההישג גם בעונת 2024, כשגברה על צסק"א במשחק האליפות 0:1 וסיימה את העונה במאזן נטול הפסדים.
בכך הייתה לקבוצה הראשונה בהיסטוריה של כדורגל נשים ברוסיה, לזכות ב-3 אליפויות רצופות.
שםמדינהתפקידשניםאלכסיי מילריו"ר הדירקטוריון2020—קונסטנטין זיריאנובמנכ"ל2025—אנדריי טראסיוק מאמן ראשי2026—יבגני פרוטנובעוזר המאמנת2020—סרגיי צ'יז'בסקימאמן השוערות2020—
במאי 2021 הוקמה קבוצת נוער בכדורגל נשים, המתמודדת בליגת העל הרוסית בכדורגל נשים לנערות.
בעונת הבכורה שלה הקבוצה סיימה במקום 5. בעונת 2024, סיימה במקום השלישי באליפות.
זניט הוקמה כמחלקת כדורגל נשים במועדון הפאר זניט ומאז הקמתו נמצא בבעלות תאגיד גזפרום הממשלתי.
שנים ספונסרים שנים יצרניות התלבושות2020–גזפרום2025—Wildberries
זניט מתמודדת בליגת העל הרוסית מאז הקמתה בשנת 2020.
ההישג הגבוה ביותר - אליפות ליגת העל הרוסית (2022, 2023)
שיאנית שערים - אנה דיאש (42 שערים)
שיאנית הופעות - ורה סימנובסקאיה (93 הופעות)
שיאנית שערים לעונה - אנה דיאש, 18 שערים - 2023
זניט-2 היה מועדון כדורסל רוסי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג שהתמודד בסופרליגה הרוסית בכדורסל ושימש כקבוצת המילואים של מועדון הכדורסל זניט.
הקבוצה הוקמה על בסיס קבוצת טריומף-2 שהייתה קבוצת המילואים של מועדון טריומף ליוברצי על חורבותיו קמה זניט והשתתף בליגת הנוער המאוחדת של VTB.
באוגוסט 2017 נודע כי הוקמה קבוצת מילואים בשם "זניט-פארם" שתתמודד בסופרליגה-1, השנייה בחשיבותה במערך ליגות הכדורסל.
אנדריי נוביקוב מונה למאמן הראשי של הקבוצה, גנאדי שצ'טינין מונה לעוזר המאמן.
ב-23 בספטמבר 2017, זניט-פארם שיחקה את המשחק הרשמי הראשון שלה, במשחק החוץ נגד ספרטק פרימוריה שניצחה אותה בתוצאה 61:96.
ב-14 באוקטובר 2018, זניט-פארם שיחקה משחק ידידות מול קבוצת הכוכבים של איגוד הכדורסל האמריקני לנוער, JBA.
המשחק הסתיים בתוצאה 114:121 לטובת נבחרת JBA.
לפני פתיחת עונת 2019/2020 הוחלט לשנות את שמה של זניט-פארם לזניט -2 ולרשום את הקבוצה לסופרליגה-2, השלישית בחשיבותה.
הקבוצה המחודשת הורכבה משחקנים צעירים שעל פי התקנות הייתה להם הזכות לשחק בליגת הנוער המאוחדת VTB וכדורסלנים, שבמידת הצורך יוכלו להיות מעורבים בהרכב הבוגר של זניט.
על פי תוצאות העונה שהסתיימה זניט-2 סיימה במקום השמיני, לאחר שניצחה 19 ניצחונות ב-36 מפגשים, עד להפסקת העונה בשל מגפת הקורונה ברוסיה.
באוגוסט 2020 הנהלת מועדון הכדורסל זניט החליטה לנטוש זמנית את הפרויקט וזניט-2 לא נרשמה לסופרליגה-2.
כמה עונות לאחר מכן חודשה פעילות הקבוצה ובעונת 2024/2025 העפילה לחצי גמר פלייאוף הסופרליגה הרוסית בכדורסל.
זניט-2008. שיר הניצחון הוא סרט תיעודי רוסי בהפקת פורטל Sports.ru, המגולל את סיפורו של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג, אך מתמקד בעונת 2008 והזכייה בגביע אופ"א וב.
בשנת 2008, זניט סנקט פטרבורג הפכה למועדון בכיר באירופה.
הכחולים-לבנים-תכולים לא רק זכו בגביע אופ"א וב, אלא גם גברו על באיירן מינכן ומנצ'סטר יונייטד בדרך לזכייה בגביעים.
ההמנון של זניט דאז הכיל את השורות "זניט שלנו תיקח את גביע אופ"א ותשיר את שיר הניצחון".
שחקני העבר אנדריי ארשבין, אנטולי טימושצ'וק, פאבל פוגרבניאק, אוהד זניט מיכאיל שץ ואחרים יספרו הכל על גיבוש הקבוצה ההיא, על המאמן דיק אדבוקט ועל הדרך הקשה ביותר לניצחונות שנרשמו לנצח בהיסטוריה של הספורט הרוסי.
זנלכל בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית, אשר פועלת בתחום הפיתוח, הייצור והשיווק של מוצרי ירקות ופירות מעובדים.
היא פועלת במותגים "יכין", "פרי מבורך" ו"פרי זה".
בנוסף, החברה מייצרת מוצרים עבור מותגים פרטיים לרשתות שונות.
החברה הוקמה ב-23 במאי 1940 ונרכשה על ידי דב שינפלד בשנת 1947. מקור השם "זנלכל" הוא בהשראת ברכת המזון - "הזן את הכל".
ב-1983 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ב-1986 עברה החברה ממפעלה בחיפה למתחם חדש באזור התעשייה אלון תבור, על שטח של 65 דונם, אותו הקימה בהשקעה של 12 מיליון דולר.
ב-1992 נקלעה חברת "יכין", כמו רבים ממפעלי חברת העובדים, לקשיים כלכליים והחברה נמכרה לאיש העסקים סמי שמעון.
ב-1998 רכשה "זנלכל" את פעילותה של "יכין" בתחום שימורי המזון ו"זנלכל" הפכה את המותג "יכין" למותג העיקרי והרחב שלהם.
ביולי 1999 בוטל ההכרזה על יכין כמונופול בתחום הפקטין.
בשנת 2005 מונה יעקב שינפלד ליושב ראש דירקטוריון פעיל, ומינה תחתיו לתפקיד המנהל הכללי את פיני גורביץ'.
נכון לינואר 2022, יעקב שינפלד מחזיק ב־36% ממניות החברה, ויחד עם שתי אחיותיו, ילדיו ואחייניו, מחזיקה המשפחה כ-70% מהחברה.
במרץ 2023 רכשה החברה, תמורת 33 מיליון ש"ח, את מחלבות רמת הגולן, שנקלעו לקשיים כספיים.
ביוני 2023 פורסם כי לפי הערכות מפעל החברה באלון התבור ימכר לקרן הריט במתכונת רכישה והשכרה לתקופת זמן של 10 שנים, לפי הערכות שווי הנכס יעמוד על למעלה מ-100 מיליון שקל.
נכון לשנת 2021, בעלי השליטה בחברה (כמשמעות המונח "שליטה" בסעיף 268 לחוק החברות) מחזיקים בכ-69.4% מהון החברה ומזכויות ההצבעה.
בעלי השליטה בחברה הם: מר יעקב שינפלד, יו"ר דירקטוריון החברה.
מחזיק בכ-36.49% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בה בהתאמה.
גב' רות ססובר, דירקטורית החברה.
מחזיקה בכ-14.42% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בהתאמה.
גב' ניצה דנסקי, דירקטורית בחברה.
מחזיקה בכ-6.97% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בהתאמה.
אחזקות (חיפה) בע"מ, מחזיקה בכ-10.04% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בהתאמה.
אמיתי כץ שינפלד, דירקטור בחברה.
מחזיק בכ-0.72% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בהתאמה.
ישי כץ שינפלד, דירקטור בחברה.
מחזיק בכ-0.71% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בה בהתאמה.
איתמר שינפלד, בנוסף להחזקותיו ב-ש.ל.
אחזקות (חיפה) בע"מ, מחזיק איתמר שינפלד בכ-0.04% מהון החברה ומזכויות ההצבעה בה בהתאמה.
עד שנת 1983 זנלכל הייתה מפעל משפחתי קטן במפרץ חיפה.
היקף מכירות החברה עמד על כ-10 מיליון ש"ח.
80% מהיקף המכירות יוצא לבריטניה, כאשר עיקר הייצוא היה פלחי אשכוליות.
במהלך השנים הרחיבה זנלכל את סל המוצרים שלה, ונכון לשנת 2020 החברה ייצאה כ-2% מסך ההכנסות שלה, בעיקר לארצות הברית, ולאירופה.
מוצריה של זנלכל זכו פעמים רבות להיבחר כחידושים בתערוכות בינלאומיות מובילות.
בתערוכת המזון "סיאל 2010" בפריז, אף נוצרו מגעים עם קניינים של פיצה דומינו'ס בארצות הברית ובצרפת לאספקת רטבים.
במקביל הודיעה זנלכל כי נוצרו מגעים ראשוניים גם עם הקמעונאית הצרפתית הגדולה קרפור אשר עתידה לפתוח את סניפה הראשון בישראל.
קווי היצור של זנלכל מעבדים מוצרים בתחומים שונים כגון הדרים (לפלחים ותאים), תירס, עגבניות, אפונה, גזר, חומוס, שעועית, מלון, תפוח עץ, פלפלים ואחרים.