tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"עדכון ועדכניות" – עדכון הידע בצורה שוטפת, והתעדכנות בהתפתחויות הסביבה המקצועית-טכנולוגית.
"טיפוח התמחויות ופיתוח יכולות כלליות" – התמחה בתחום עיסוקך, אך תפתח יכולות ברמה סבירה גם בתחומים אחרים שיהוו עבורך במידת הצורך, נקודת חוזק מול מתמודדים אחרים.
"תיעוד ההישגים האישיים" – לצורך הצגתם מול המעסיק העתידים במידת הצורך.
"שמירה על אופציות פתוחות" – לעולם לא להרוס קשרים, ולא לומר "לא" בצורה אימפולסיבית.
הזדהות עם מטרות הארגון – מאפשר לעובד להתאים את עצמו מול מטרות הארגון.
אפשרויות צמיחה והתפתחות – מתן אפשרויות לעובד להתפתחות אישית מבחינה מקצועית, אתגר, עניין.
תמיכה כספית – לאפשר לעובד לקבל החזר כספי עבור הוצאות לימודים.
זמן לימוד – לאפשר לעובד ללמוד ולהתפתח לצורכי הכשרה, בתנאים הוגנים, ולפתח מיומנויות חדשות או לשפר מיומנויות קיימות.
שלבי קריירה וקידום עבור פרטים
הפרט עובר מספר שלבים במהלך חייו המשפיעים על תפיסתו והרגשתו לגבי עצמו ולגבי העבודה.
שלב ה"חקירה" – (גיל הנעורים עד אמצע שנות העשרים) – הפרט חוקר תחומי לימוד, עבודה, ואלטרנטיבות שונות.
שלב ה"ההתנסות" – (אמצע שנות העשרים עד תחילת שנות השלושים) – התנסות במגוון תחומים ו/או מעבר בין עבודות, תפקידים בניסיון לבצע התאמה בין הידע, היכולות והרצונות לבין העבודה.
שלב "הקמה וקידום" – (שנות השלושים עד אמצע שנו הארבעים) – שלב בניית היכולת האישית והמקצועית, השפעה, והכרה בתחום העיסוק.
שלב "צומת הביניים" – שלב בו הפרט מגלה כי העתיד מוגבל ולא בטוח שהוא יכול להשיג את כל רצונותיו.
כתוצאה מכך הפרט בוחר בדרך כלל באחת משלוש הדרכים הבאות: הראשונה, כניסה לדיכאון ("משבר שנות הארבעים"), השנייה, שמירה על שיגרה עד פרישה לגמלאות, והשלישית, בחינת מהלך החיים, שינוי צורת חשיבה והסתגלות לשינוי בחשיבה הבאה לביטוי גם בבחירת המשך הקריירה.
תאוריה אירונית שנוסחה על ידי ד"ר ל.
"בהיררכיה ארגונית כל עובד שואף לרמת אי־הכושר/ אי-יכולת הגבוהה ביותר שלו.
ישנן 2 שיטות באמצעותן העובד יכול להשפיע על קצב הקידום המקצועי:
משיכה – קידום בעזרת קשרים אישיים, כגון קשר דם, נישואין, מכרים עם אנשים בעלי מעמד היררכי גבוה יותר.
דחיפה – קידום באמצעות הישגים אישיים- תחום עניין יוצא דופן בתחום אקדמי, התמחות מקצועית או יכולות אישיות גבוהות
בארגונים קטנים, לשיטת הדחיפה יש אפקט שולי בהאצת קידום.
בארגונים גדולים האפקט הוא מזערי.
אי לכך נראה כי, שיטת המשיכה אפקטיבית יותר.
דוגמאות להתפתחות בקריירה בתחומים שונים
צבא – הקידום נמדד במספר פרמטרים כאשר העיקרי שבהם הוא ותק (פז"ם), השכלה מקצועית (שלב מקצועי, תואר אקדמי, קורסים מקצועיים, הסמכות), כאשר מסלול הקידום שונה במקצת בין תפקידי המטה לתפקידי השטח.
הקידום מלווה בקידום בדרגה, תפקיד, משכורת, תנאי שירות והרחבת סמכויות מקצועיות ופיקודיות.
תעשייה מסורתית – מתבססת על קידום בעקבות ותק וניסיון מקצועי.
הקידום מתבטא בתפקיד, השלב המקצועי, השכר, שעות העבודה ותנאי העבודה.
היי-טק – הקידום נמדד לרוב בפרמטרים של מקצועיות, אך לתפקידים ניהוליים זקוקים המועמדים ליכולת תקשורת בין אישית גבוהה.
כיום נפוצים מרכזי הערכה אשר תפקידם לבחון יכולות אלו לצורך התאמת המועמד למשרה הרצויה.
גורמים המשפיעים על תוכניות הקידום המקצועי בעבודה
פוליטיקה פנים ארגונית – ככל שהאמון בתוך החברה נמוך יותר כך השפעתה של הפוליטיקה לגיטימית יותר ומשפיעה יותר
קשר עם מנהל ישיר ועם ההנהלה
גורמים אישיים (משפחה, מחלה, ש"ע לא שגרתיות)
גורמי התמודדות מצד העובד המשפיעים על הקידום
מקצועיות – המתמקצעות רבה ככל שניתן בתחום תוך שמירה על עדכון הידע שנצבר
יכולת להדגיש יכולות אישיות גבוהות
זיהוי מצבים המשמשים "מקפצות" קידום
שיפור בתנאי העבודה: רכב, שעות עבודה, משרד
בעיה ביכולת להעריך את העובדים
מבנה ארגוני סגור, פרטי, או משפחתי
קידוש השם היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה יהודי חייב לקדש ולגדל את שמו של ה', על ידי מעשים שגורמים לרואה אותם להעריך יותר את אלוהים ואת מאמיניו.
מלבד מסירות הנפש, בספרות הראשונים הוזכרו פעולות נוספות שמקדשות את השם ונחשבת למצווה: התנהגות נאותה הגורמת לבני אדם לשבח את ה' ומאמיניו; אמירת שבחי ה' במניין; וכן קיום כל המצוות מתוך נכונות והסכמה למסירות נפש.
לשון התורה, ממנו למדו חז"ל את הציווי על קידוש השם, מופיעה בספר ויקרא בהמשך לציווי על מניעת חילול השם:
בקיום המצווה, מתקדש ומתכבד שמו של ה' בעיני האנשים, הרואים שמאמיניו דבקים בו אף במחיר חייהם, כפי שכתב הרמב"ם בספר המצוות:
ב כתב טעם למצווה זו : .
עיקר קיום המצווה מתמקד במצב שֶׁגוֹי כופה על ישראל לעבור על אחת מצוות התורה או תקנות חכמים, כגון לחרוש בשבת או לגנוב, ואם לא – יהרגנו.
מהמקורות ההלכתיים נראה, כי עניין מסירות הנפש על קיום התורה מובן מאליו לכל, ולא נדרש דיון על עצם המצווה.
וזאת למרות העובדה, כי עצם המצווה עומדת בסתירה לעיקרון יהודי חשוב אחר של פיקוח נפש, והוא שהקדוש ברוך הוא חפץ בחייהם של יהודים יותר מקיום המצוות, והיהודי מחויב לעבור על כמעט כל חוקי התורה אם חייו בסכנה.
עיקר הדיון ההלכתי בנושא קידוש השם, כפי שמובא בגמרא, מתמקד בביאור התנאים של "יהרג ובל יעבור" ומהי הגדרת ה'קהל' הנחשב 'רבים' בפניהם מתחייבים לקדש את השם, אך לא נזכר שם שמצווה זו היא מן התורה וכן אינה מוזכרת בשם "קידוש השם".
למשל במדרש תורת כהנים מביא פירוש לגודל הקהל: .
הרמב"ם, לעומת זאת, הביא את שתי המצוות – קידוש השם וחילול השם – בפרק אחד, בהלכות יסודי התורה, ברומזו כי שתי המצוות הן חלק מאותו עניין יסודי בדת היהודית.
לכן, אם התקיימו תנאים של יהרג ובל יעבור והיהודי נהרג – הרי זה קידש את השם, ואם עבר ולא נהרג – הרי זה חילל את השם.
השולחן ערוך הביא הלכות אלו בחלק יורה דעה בהלכות עבודת כוכבים (סימן קנ"ז).
שם הוסיף כי אף בשאר עבירות: .
בשעת השמד, כאשר גוזרים הגויים על ישראל שלא לקיים את המצוות על מנת להעבירם על דתם, מצווה למסור את הנפש אפילו על מצווה קלה.לפי חלק מהדעות אף על מנהג שאינו מצווה כלל יש למסור את הנפש, שכן עצם הציות למצוות המלכות בשעת השמד הוא חילול השם.
ישנה מחלוקת האם ניתן למסור את הנפש בשעת השמד על מצוות עשה.
התלמוד מביא סיפור על רבי עקיבא, שהיה מעשרה הרוגי המלכות, שלימד תורה ברבים (שזוהי מצוות עשה) למרות האיסור ונהרג על כך לפני רבים במיתה אכזרית.
דוגמה נוספת היא סיפורם של פפוס ולוליאנוס, אשר הפלילו את עצמם על מנת להציל קהילה שלמה.
הרב חיים חזקיהו מדיני בספרו 'שדי חמד' מדגיש שמצווה זו שייכת דווקא "שבא לידו במקרה להעבירו לידו...
אבל לא שיביא עצמו לקידוש השם, כי באלו לא חפץ ה'", ולפיכך לא מוזכר במפורש בתורה הניסיון של אברהם אבינו באור כשדים.
וכן ר' עקיבא אמר: "מתי יבוא [ולא אבוא] לידי ואקיימנו".
במקור, קידוש השם נידון במקרה של הצבת הברירה או לחטוא או למות בידי המחטיא, אך קיימת גם סיטואציה של התאבדות על מנת שלא להגיע לידי חטא חמור מאלו שבכלל ייהרג ובל יעבור.
בתלמוד מסופר על ילדים וילדות שנשבו על ידי הרומאים אחר חורבן בית שני, ואחר שהבינו כי מטרת שבייתם היא לשם עבדות מין – התאבדו כולם על מנת למנוע זאת.
לדעת רבים, גם התאבדות שאול נועדה למנוע חילול השם בהתעללות הפלשתים במלך ישראל, או כדי למנוע העברתם אותו על דתו או התעללות מינית בו.
התלמוד במסכת יומא מביא מספר הנהגות של אנשים חשובים וגדולים בתורה שיכולות להתפרש כחילול השם בעיני הבריות.
הרמב"ם הביא את הדברים בהמשך להלכות חילול וקידוש השם, אלא שהוסיף, שכשם שדברים אלו מהווים חילול השם, כך היפוכיהם יהיו דוגמה ראויה לקידוש השם:
בלקסיקון הדתי והחרדי בימינו, משמש המושג "קידוש השם" בעיקר לחובה זו, ובנוסף, כל ויתור רצוני על ממון או נוחיות או בריאות הנעשה במטרת שמירה המצוות וחיזוקן.
בהיסטוריה קיימים אירועים בהם נהרגו יהודים רק בשל מוצאם או דתם, כאשר ניתנה להם אפשרות המרת דתם או אף ללא אפשרות כזו.
מהמפורסמים שבהם: גזירת המן בימי אחשוורוש, מות אלעזר הזקן, מות חנה ושבעת בניה, מות אברהם בן אברהם (הגרף ולנטין פוטוצקי), גזירות אדריאנוס, גזירות תתנ"ו, גזירות ת"ח-ת"ט והשואה ובשמחת תורה תשפ"ד.
רבנים רבים במהלך השואה התבטאו על מצבם ומצב קהילתם בצורה מפורשת בדבר היות מיתתם קידוש השם.
גם אם מיתת יהודי הייתה ללא צד של בחירה מצדו.
התואר "מקדשי השם" על הרוגי השואה מופיע לרוב בכל ספר יזכור, בספרות המסורתית ובספרות ההנצחה.
כך הם נחקקו גם בסידורי התפילה והקינות – "במעלות קדושים וטהורים"
הרב אלעזר מנחם מן שך, כתב: שהנהרג על ידי אומות העולם רק בגלל שהוא יהודי, נחשב שנהרג על קידוש השם שעליו אמרו חז"ל "אין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתן" ().
וכינה הרוגים הללו בשם "קדושים".
יש דעות שבאירועים בהם אין האמונה היהודית עומדת למבחן יש לנצל כל הזדמנות המוצעת על מנת להינצל ולא להיהרג.
הרב מנחם זמבה הסביר מתוך גטו ורשה (אחרי שתשעים אחוזים מיהודי ורשה גורשו לטרבלינקה) את מצוות קידוש השם בתקופתו: "...
אבל היום, כשאין דרך אחרת ליהודי אלא להיות יהודי, כשאין תועלת בהמרת הדת, כשאין ברירה אחרת – אז הריגתו של יהודי על היותו יהודי אין בה משום קידוש השם.
היום אין קידוש השם אלא במרד מזוין".
בתשובות הרשב"א (חלק ה' סימן נ"ה) נאמר שכשאומרים בקריאת שמע את המילים "ובכל נפשך" ומסכימים למסור את הנפש על קידוש השם, מקיימים את מצוות קידוש השם "כי כל המסכים על זה כאילו עשאו".
האזכור הראשוני לרעיון זה הוא אצל רבנו יונה.
בצעטיל קטן לרבי אלימלך מליז'נסק סעיף א' נאמר: .
בתלמוד נדרש מפסוק זה שאמירת קדושה, קדיש, ברכו, חזרת הש"ץ, ברכת כהנים וקריאת התורה נאמרים רק בעשרה: .
צורת הדרשה נעשית בגזירה שווה מהמילה "תוך", שמדובר על מניין.
גזירה שווה זו מלמדת גם שחובת מסירות נפש היא רק באונס לעשות עבירה ליד או בידיעת מניין יהודים.
על אף שחובת אמירתם אינה מן התורה, הרא"ש כתב שבאמירתם וקיומם מקיימים את מצוות קידוש השם וכך כתב האר"י לכוון לקיים מצוות קידוש השם בשעת אמירת קדושה, וכן פסק המשנה ברורה.
מקרים נודעים של קידוש השם
אברהם בן אברהם (הגרף פוטוצקי)
קידום אתרים במדיה חברתית (SMO – Social Media Optimization, ידוע גם כ- Social SEO), הוא אוסף שיטות לביצוע פעילויות במדיה החברתית במטרה למשוך כמה שיותר גולשים ייחודיים לאתר.
קידום אתרים במדיה חברתית היא אחת מתוך שיטות רבות לקידום ואופטימיזציה של אתרים ברשת האינטרנט.
שיטה נוספת מיני רבות היא קידום אתרים במנועי חיפוש (SEO).
ישנן שתי שיטות עיקריות של קידום אתרים במדיה חברתית:
הוספת יישומים של מדיה חברתית לתוכן עצמו, כגון RSS, כפתורי Share, כלים לעריכת דירוגים וסקרי גולשים וכדומה.
פעילויות קידום בתוך המדיה החברתית כחלק מהתוכן עצמו, הכוללות כתיבת בלוגים, טוקבקים ומתן תגובות לבלוגים אחרים, השתתפות פעילה בשיחות ברשת ופרסום סטטוסים ועדכונים בפרופילים ברשתות חברתיות.
קידום אתרים במדיה חברתית מקושר לקידום במנועי החיפוש אך שונה מקידום זה במספר אופנים, בעיקר בכך שהוא מתמקד בהבאת תנועת גולשים לאתר לא דרך מנועי חיפוש.
עם זאת, קידום טוב במדיה החברתית צפוי להביא לשיפור בדירוג האתר במנועי החיפוש.
קידום אתרים במדיה חברתית קשור לטכניקת שיווק הידועה כשיווק ויראלי בה נוצר שיווק מפה לאוזן, תוך שימוש ברשתות חברתיות, העלאת קטעי וידאו ותמונות ועוד.
כמו כן, זוהי אחת השיטות הנוגעת בתחום ניהול המוניטין של חברות ואתרים ברשת ובמנועי החיפוש.
שיטת קידום אתרים במדיה חברתית אינה מוגבלת לשיווק ולבניית מותג בלבד.
בתחום שצומח לאחרונה, עסקים יוצרים ומתחזקים פעילות ברשת כחלק מאסטרטגיית ניהול הידע שלהם, חיזוק הקשר עם הלקוחות, פיתוח המוצרים, גיוס וניהול העובדים ועוד.
קווים מנחים לביצוע קידום אתרים במדיה חברתית
על פי מומחה קידום האתרים במנועי החיפוש, דני סאליבן, השימוש הראשון שנעשה במונח "קידום אתרים במדיה חברתית" היה על ידי רוהיט באהרגאבה, שקבע חמישה חוקים (שהוסיף ועדכן לאחר מכן) לביצוע קידום אתרים במדיה החברתית.
החוקים המעודכנים על פיו הם:
לייצר תוכן שגולשים יהיו מעוניינים לחלוק
לוודא שיהיה קל עבור הגולשים לחלוק את התוכן
משחקי מדיה חברתית הם משחקי רשת, המשוחקים דרך אתרי המדיה החברתית עם החברים השונים ברשת ומסייעים להגברת האינטראקציה והפעילות של הגולשים ברשת החברתית.
במשחקים אלה, מנוצלת הפלטפורמה של הרשת החברתית, כאשר מספר שחקנים, חברים ברשת החברתית, יכולים לקחת חלק באותו משחק - כבעלי ברית, כשחקנים יריבים וכדומה.
לדוגמה, שחקן באחד המשחקים הללו יכול לבצע מטלות שונות יחד עם מעגל החברים שלו.
ביכולתו לשלוח מתנות שונות כגון עץ זית, סוס, פרה וכדומה לאנשים אחרים ברשת.
כך יכולים כלל השחקנים לשפר את החווה שלהם ולהתקדם במשחק.
משחקי המדיה החברתית מהווים כלי מרכזי בחיזוק הקשר בין הגולש לבין הנעשה ברשת החברתית בה הוא פעיל.
עד אמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 לא היה בארץ ישראל חיוג בין-עירוני ישיר, וכך גם לא היו מספרי אזורים.
כדי לטלפן מירושלים לחיפה, למשל, היה צריך לחייג "אפס" ולבקש בעל פה את המרכזיה לקשר אותך למספר המבוקש.
בצורה דומה היו מטלפנים לחו"ל - לא חיוג ישיר עם קידומת של מדינה, אלא על ידי חיוג למרכזיה בינלאומית ובקשה בעל פה ליצור קשר לטלפון בחו"ל.
עם כניסת החיוג הבינעירוני הישיר בפברואר 1968, הונהגה בישראל חלוקה לקידומות.
בתחילה הייתה חלוקה לאזורים גדולים, כגון חיפה (04), ירושלים (02), ת"א (03) אשר כללה גם את אזור השרון.
כמו כן היו אזורים קטנים יותר כגון אילת, באר שבע וטבריה.
עם הזמן חלו פיצולים, ונוצרו קידומות לאזור השרון: רעננה-כפר-סבא-הרצליה (052), נתניה (053), קריית שמונה, ואזורים נוספים.
ב-1965, חלק ממספרי הטלפון היו של 5 ספרות וחלקם של 6 ספרות.
בתקופה זו, רוב השיחות באותו אזור חיוג נחשבו שיחה מקומית, וחויבו בפעימת מונה אחת ללא הגבלה על אורך השיחה, אך היו גם שיחות שנחשבו בינעירוניות בתעריף מופחת באותו אזור חיוג.
ב-1984, לאחר הקמת בזק, הוחל בתהליך הפוך של איחוד קידומות.
אזור השרון אוחד תחת הקידומת 09. אזור הצפון מלבד חיפה והקריות (קידומת 04) אוחד תחת קידומת 06. אזור השפלה אוחד תחת קידומת 08, ואזור הדרום תחת קידומת 07.
משנת 1995 הפכו מספרי הטלפון הנייחים בישראל לבני 7 ספרות ומספרי טלפון הניידים עברו ל-7 ספרות ב-2004. דבר זה הביא לאיחוד קידומות נוסף.
וכך, בשנת 2000 אוחדה קידומת 06 לתוך קידומת 04, וקידומת 07 לתוך קידומת 08. איחוד הקידומות אפשר שימוש בקידומות שהתפנו לצרכים חדשים.
כך למשל, חברת סלקום קיבלה את הקידומת 052 אשר הייתה שייכת בעבר לאזור השרון.
בנוסף ב-1995 נכנסו לשימוש קידומות 056 ו-057 עבור חברות הרצות לספק שירות מענה קולי וטלמסר.
רבים מהם החלו להציע שירות של שיחות ארוטיות.
בדצמבר 2000 משרד התקשורת אישר ופרסם את תוכנית המספור הנוכחית, אשר גובשה על ידי חברת Telecordia technologies.
התוכנית עברה עדכון בשנת 2006, ועדכון נוסף בשנת 2012.
על פי תוכנית המספור העדכנית, בכוונת משרד התקשורת לעבור בעתיד למספרי טלפון בני 8 ספרות, ולאחד את אזורי החיוג הגאוגרפיים לאזור חיוג ארצי אחד (אזור חיוג 06).
עד שנת 2007, חיוג מספר טלפון עם קידומת, מתוך האזור עצמו, על ידי טלפון קווי נחשב לטעות ונענה בצליל תפוס.
בבזק בדקו וגילו כי מעל מיליון חיוגי סרק מסוג זה בוצעו בשנה.
בעקבות זאת, הוחלט לשנות את המערך הטכני, ולאפשר לחייג את קידומת האזור מתוך האזור עצמו, מבלי שהדבר ייחשב כשגיאה.
הקידומת הבינלאומית של ישראל הוקצתה בשנת 1960 על-פי "הספר האדום" של CCITT כמספר 34 (כיום קידומת השייכת לספרד).
בשנת 1964 פורסם "הספר הכחול" של CCITT, ובו לראשונה אורגנו הקידומות הבינלאומיות לפי אזורים שונים בעולם.
קידומות המתחילות ב-3 (וגם ב-4) הוקצו לאירופה, ואילו ישראל קיבלה את הקידומת 972, בהיותה ממוקמת במזרח התיכון (קידומות המתחילות ב-9).
בישראל קיימת אפשרות של ניידות מספרים - לקוח שמקבל מספר טלפון מספקית שירות מסוימת, יכול לעבור לספקית שירות אחרת ולהישאר עם מספר הטלפון שקיבל מהספקית הראשונה.
לפיכך מספר טלפון שנויד עשוי שלא להתאים לרשימה שבהמשך.
בישראל קיימים חמישה אזורי חיוג גאוגרפיים:
מספר עבור(02) XXX-XXXXאזור חיוג ירושלים רבתי(03) XXX-XXXXאזור חיוג גוש דן והמרכז(04) XXX-XXXXאזור חיוג חיפה והצפון(08) XXX-XXXXאזור חיוג השפלה והדרום(09) XXX-XXXXאזור חיוג השרון
בחיוג ממספר באזור חיוג גאוגרפי למספר באותו אזור חיוג, אין מחויבות לחייג את הקידומת; מספיק לחייג את יתרת שבע הספרות.
הספרות הראשונות במספר הטלפון (לאחר קידומת אזור החיוג) משמשות לזיהוי המפעיל:
מספרמפעילהערות(0A) 2XX-XXXXפלטלהרשת פעילה ברשות הפלסטינית.
קידומות חיוג לרשות הפלסטינית קיימים באזורי החיוג 02, 04, 08 ו-09 בלבד.
קידומות באזור החיוג הארצי 07
מספר מפעיל הערות071-8XX-XXXXאקספוןעתידי072-2XX-XXXX 072-3XX-XXXXפרטנרפועלת גם תחת המותג 012073-2XX-XXXX 073-3XX-XXXX073-7XX-XXXXסלקום073-80X-XXXX2Tel073-888-XXXXמרכזיה074-7XX-XXXXפרטנרפועלת גם תחת המותג 012076-20X-XXXXגולן טלקוםעתידי076-5XX-XXXXבזק בינלאומי076-8XX-XXXXבזק077-NXX-XXXXהוט (אלטיס)079-2XX-XXXXפרי טלקום079-3XX-XXXXבינת עסקיםעתידי079-4XX-XXXX
קידומות באזור החיוג לטלפונים ניידים 05
מספרמפעילהערות050-NXX-XXXXפלאפון051-2XX-XXXX 051-5XX-XXXXוויקום (wecom)052-NXX-XXXXסלקום053-NXX-XXXXהוט מובייל (אלטיס)הקידומת 053 מחליפה את הקידומת 057. מפעילת המותג "נקסט מובייל"054-NXX-XXXXפרטנרהפעילה בעבר את המותג 012 מובייל עד שאיחדה אותו לתוך המותג הראשי055-2YX-XXXXסלקוםקידומת חברת הום סלולר לשעבר.
החברה נסגרה והמנויים הועברו לחברת סלקום055-33X-XXXX055-32X-XXXXפרי טלקוםרשת וירטואלית055-440-XXXX
055-410-XXXXמרכזיהרשת וירטואלית055-442-XXXXאקספוןרשת וירטואלית055-43X-XXXX2Telרשת וירטואלית055-5YX-XXXXAnnatelרשת וירטואלית055-55X-XXXX 055-6YX-XXXXרמי לוי תקשורתרשת וירטואלית055-7YX-XXXXCellactרשת וירטואלית055-8YX-XXXXפלאפוןקידומת חברת יופון לשעבר.
החברה נסגרה והמנויים הועברו לחברת פלאפון055-9YX-XXXX055-77X-XXXX019 מובייל (טלזר 019)רשת וירטואלית056-NXX-XXXXמפעילים פלשתינאיםמיועד ל-10 מפעילים פלשתינאים.
למשל, Ooredoo פלסטין.058-NXX-XXXXגולן טלקום059-NXX-XXXXג'וואלהרשת פעילה ברשות הפלסטינית
מספור IoT / M2M בקידומת ייעודית
לאחר תהליך שימוע, בתאריך 30 במאי 2024, משרד התקשורת פרסם את ההחלטה בשימוע לקביעת מדיניות מספור לשירותי IoT/M2M.
הסיבה העיקרית לייעוד טווח מיוחד לטובת שירות זה, היא ריבוי המכשירים שמשתמשים בשירות זה, והצורך להקצות כמות מספרים גדולה לשימוש זה, שעד היום בא על חשבון המספור הרגיל.
בתבנית המספור החדשה למספרי IoT יש מאה מיליון מספרים, והוא מוגדר "טווח IoT"
בשימוע משרד התקשורת שינה את תוכנית המספור הישראלית וייעד את הטווח 13XXXXXXXXX כטווח מיוחד לאספקת שירות תקשורת לטובת IoT.
מספרי M2M בטווח הייעודי, לא יוכלו להוציא שיחות, אך יוכלו לקבל שיחות ולהוציא ולקבל הודעות SMS, ובשונה מטווחי M2M הישנים, ישנם הגבלות נוספות והוראות ייחודיות שביניהם החיוב לאפשר ניידות מספרים בטווח IoT, שלא היה בטווח המספור M2M הישן.
משרד התקשורת נתן חצי שנה לספקים המורשים להיערך בצד הטכני לתמיכה מלאה במספר זה, הן להעברת שיחות ומסרונים, והן במערכת ניידות המספרים.
על מנת לחייג מישראל למדינות אחרות יש לבצע את הפעולות הבאות: הזנת הספרות 00 או קוד מפעיל בינלאומי (כפי שמופיע בטבלה), לאחר מכן את קידומת מדינת היעד ולאחר מכן מספר טלפון מקומי במדינת היעד.
בשלב כל שהוא בסביבות שנת 2023 משרד התקשורת התחיל להקצות מספרי 4 ספרות לחיוג בינלאומי, ככל הנראה, בעקבות ריבוי הספקים.
לא כל הספקים שקיבלו קידומת בינלאומית 4 ספרות סיימו את ההקמה וההפעלה הטכנית של פעילות המב"ל שלהם.
תקשורת חכמה0108חיוג בינלאומי באמצעות מרכזיה0109חיוג בינלאומי באמצעות wecom
מוקד זק"א מחוז תל אביב1221מוקד איחוד הצלה1230מוקד ארגון ידידים - סיוע בדרכים (ארגון סיוע אזרחי המעניק עזרה ראשונה שאינה רפואית)1255-XXXשרותי מידע בעתות חירום (בעיקר מוקדי בתי חולים)1299מוקד המענה הממשלתי המרכזי
מספרעבורהערות1-200-XXX-XXXשירותי הצבעה מרחוקהקידומת לא פעילה, עלות שיחה רגילה1-212-XXX-XXXשירותי משאל טלפוניהקידומת לא פעילה, עלות שיחה רגילה1-599-XXX-XXXנתב שיחות לעסקיםעלות שיחה רגילה1-700-XXX-XXXמוקד ארצי לגופים וחברותמטלפון קווי המתקשר משלם על שלוש וחצי הדקות הראשונות בלבד, מסלולרי המתקשר משלם עלות שיחה רגילה למספר קווי למשך כל זמן השיחה.
מספרים אלה מיועדים למכשירים המאושרים על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת.
שינויים עיקריים בין השנים 1985-1993
עם הקמת חברת בזק בשנת 1984, הועברו לאחריותה כל קווי הטלפון בארץ שנוהלו עד אז על ידי משרד התקשורת.
כמו כן הועברה לידי החברה האחריות על ניהול מספרי הטלפון בארץ (אחריות שנשארה בידיה עד שנת 2000, אז חזרה לידי משרד התקשורת).
עם הקמת החברה היו בארץ קידומות גאוגרפיות רבות, עם מספרים באורכים שונים (קידומת באורך 2 או 3 ספרות + מספר מנוי באורך 4 עד 6 ספרות) הרצון היה ליצור תבנית מספור אחידה שתישאר קבועה במשך מספר עשורים.
לכן משנת 1984 ועד לשנת 1990 בוצעו בהדרגה שינויי מספור שמטרתם יצירת 8 אזורי חיוג באורך 2 ספרות, עם מספרי מנוי באורך 6 ספרות, דבר שבאופן תאורטי איפשר הקצאתם של 6.4 מיליון מספרי טלפון.
עם זאת, אילוצים טכנולוגיים וכלכליים אילצו את החברה להתפשר על התבנית האחידה ובפועל הוקצו מספרים באורכים שונים, גם לאחר שינויי המספור של שנים אלו.
מעבר למספרים בני 9 ספרות ברשת בזק: במטרה להגדיל את כמות המספרים הזמינים להקצאה, וכן במטרה להגיע לתבנית מספור אחידה של 8 אזורי חיוג באורך 2 ספרות + מספר מנוי באורך 7 ספרות, היה צורך לבצע שינויי מספור נוספים.
לאחר המעבר לתבנית זו, היה קיים מלאי תאורטי של 64 מיליון מספרי טלפון להקצאה ובנוסף עוד 8 מיליון מספרים נוספים בקידומת 05, בה החל השימוש לצורך הפעלת שירותים סלולריים ואחרים.
בוטלה הקידומת 177 של מספרי "הקו הירוק" - מספרי חינם.
במקומה הוקצתה הקידומת 1–800 למספרי חינם.
למעשה בוטלו כל המספרים ובמקומם הוקצו מספרים חדשים.
הרקע לשינוי היה מעבר ממערך שיחות שפתוח לאזורים מסוימים לפי בחירת בעל הקו, למערך בו הקו החינמי פתוח לשיחות מכל הארץ ומכל הרשתות, ועל מנת לאפשר למפעילי טלפוניה נוספים מלבד בזק ופלאפון לספק את השירות ללקוחותיהם.
כמו כן היה רצון לשייך את השירות לקידומת 800 שבכל העולם מזוהה עם שיחות חינם.
(כך למשל הקידומת הבינלאומית +800 מיועדת לשירות שיחות חינם בינלאומי, בארצות הברית הקידומת +1-800 שייכת לשירות דומה, וכך בהרבה מדינות נוספות)
פינוי קידומות שני אזורי חיוג גאוגרפיים: לקראת כניסת מפעילי טלפוניה נוספים לשוק, ובשל הצורך להגדיל את מלאי המספרים הזמינים לשירותי סלולר, הוחלט לפנות שני אזורי חיוג מתוך השמונה שהיו קיימים ולהעבירם לשימושים כלל-ארציים.
לצורך כך נבחרו אזורי החיוג 07 ו-06 בהם לא היו מספרי מנוי שזהים למספרי מנוי באזורי החיוג 08 ו-04 (בהתאמה).
מספר ישןמספר חדשהערותאזור חיוג הצפון (06) אוחד לתוך אזור חיוג חיפה (04)אזור חיוג הדרום (07) אוחד לתוך אזור חיוג השפלה (08)
על מנת להגדיל את מלאי המספרים הזמינים לשירותי סלולר וכן במטרה ליצור זיקה בין קידומת המנוי לבין החברה נותנת השירות (שכן באותם ימים היו תעריפים שונים לשיחה בתוך הרשת ולשיחה לרשת אחרת), הוחלט על מעבר למספרים בני 10 ספרות בכל רשתות הסלולר ופינוי קידומות.
בעקבות שינויי מספור אלה גדלה כמות המספרים הזמינים להקצאה לסלולר מ-16 מיליון ל-80 מיליון, וכן פונתה הקידומת 06 לשימושים עתידיים.
לאחר שחברת מירס נרכשה על ידי חברת הוט, ובעקבות שינוי השם ל"הוט מובייל" ופתיחת רשת ה-GSM החדשה של החברה, ביקשו בחברה לזנוח את הקידומת 057, שזוהתה על ידי הציבור עם רשת מירס המיושנת.
בחברה ביקשו ממשרד התקשורת קידומת חדשה, ואכן קיבלו את הקידומת 053. בחברת הוט מובייל קיוו להשאיר בשימוש גם את הקידומת 057 נוסף על 053, אך במשרד התקשורת סירבו לכך.
בעקבות כך כל המנויים שהחזיקו בקידומת 057 (גם מנויים שניידו את מספרם לרשת אחרת) קיבלו בחודש נובמבר 2014 את הקידומת 053, במקום הקידומת 057, ובסוף חודש מאי 2015 הופסקה כליל הגישה למספרים המתחילים ב-057.
מספר ישןמספר חדשמשויך למפעילהוט מובייל
בעשורים הראשון והשני של המאה ה-21, היקצה משרד התקשורת קידומות עבור חברות שביקשו לערוך ניסויים שיווקיים לקראת כניסה לשוק.
חלק מהחברות אכן נכנסו לשוק וחלק לא.
מאוחר יותר נרכשה על ידי חברת הוט.Free Telecom28 ספטמבר 200828 ספטמבר 2010החברה קיבלה את הקידומות 33–055, 05532 ו-2–079.נס"ר להתיישבות23 אוקטובר 200823 אוקטובר 2010החברה לא נכנסה לשוקSipme12 נובמבר 20091 ינואר 2014למרות פעילות מוצלחת בתקופת הניסיון, החברה לא נכנסה לשוק כמפעילה קבועה, משום שלא עמדה בתנאים שהציב משרד התקשורת.
החברה שיווקה שירות SIP, שלא תואם לרישיון ה-VoB שמשרד התקשורת העניק.
משרד התקשורת הציע לחברה להסב את שירותיה ל-MVNO, ואף העניק לחברה רישיון וקידומת (055–58) לשירות זה.
החברה העדיפה לפנות לאיגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי ולבקש ממנו להפעיל שירות בינלאומי.
הארגון נעתר לבקשת החברה והעניק לה את הקידומת הבינלאומית +8835130
קידום היא רשת בתי ספר להכנה לבחינה הפסיכומטרית, למבחני בגרות, למבחן אמיר ולמבחן ה-GMAT.
קידום הוקמה ב-1981 והייתה החלוצה בהכנת תלמידים לבחינה הפסיכומטרית באמצעות קורסים פרונטליים וספרי הכנה.
חברת קידום מעבירה את קורס הפסיכומטרי קידום אישי המותאם לתלמיד באופן אישי, קורסי הכנה לבחינה הפסיכומטרית בעברית, ערבית ורוסית, וקורס פסיכומטרי למצטיינים – "מועדון 700".
בנוסף, מפעילה חברת קידום קורסי הכנה לבחינות GMAT ומוציאה לאור ספרי לימוד לפסיכומטרי ולמבחן GMAT.
כיום מחזיקה חברת קידום בכמה מותגים נוספים בתחום הלימודים: וול סטריט – בית הספר לאנגלית ולחמן – בית הספר להכנה לבגרויות ולפסיכומטרי.
חברת קידום הוקמה בשנת 1981 על ידי ליאורה וארנן שגב יקותיאלי שפתחו את בית הספר הראשון בארץ להכנה לבחינה הפסיכומטרית, בחינת המיון לקבלה לאוניברסיטאות.
עם השנים הרחיבה החברה את פעילותה.
בשנת 1998 רכשה קידום את הזכיינות מחברת Wall Street Institute העולמית להפעלת בית הספר ללימוד אנגלית וול סטריט בישראל.
בשנת 1999 רכשה קידום את לחמן, בית הספר להכנה לבחינות הבגרות.
בשנת 2005 נרכשה קידום על ידי חברת ההשכלה האמריקאית קפלן, המובילה בעולם בהכנה לבחינות SAT, GMAT ו-GRE – בחינות המיון לתארים מתקדמים.
בשנות התשעים חברת קידום הפיצה קמפיין בשם "לך תצטיין", סיסמה שאי אפשר להחמיץ את הדמיון בינה ובין הגידוף "לך תזדיין".
עד היום צמד המילים מופיע בלוגו החברה.
קידוח ופיצוץ היא שיטת כריית מנהרות שהייתה נפוצה לפני המצאת המכונה לכריית מנהרות (TBM) .
השיטה הייתה דרך חסכונית לחפירת מנהרות ארוכות בסלע קשה, שבו החפירה אינה אפשרית.
גם היום, השיטה עדיין משמשת לבניית מנהרות, כמו בניית מנהרת בסיס לוצברג.
ההחלטה אם לבנות את המנהרה באמצעות TBM או באמצעות שיטת קידוח ופיצוץ כוללת מספר גורמים, כגון:
הערכת הסיכונים של שינויים באיכות הקרקע
אורך המנהרה הוא השיקול העיקרי בהחלטה, כיוון שעלות תפעול מכונת כרייה הוא גבוה יותר, אף כי מהירות הכרייה גבוהה יותר.
כך, שבמנהרה קצרה יחסית, ישנה עדיפות לשיטת הכרייה הוותיקה.
פירושו של הדבר, שמנהרות קצרות יותר נוטות להיות פחות חסכוניות לבניה עם TBM ולכן בדרך כלל נבנות על ידי שיטת קידוח ופיצוץ.
לאיכות הקרקע יש גם השפעה משמעותית על הבחירה בשיטות השונות המתאימות לסיכונים שונים בקרקע.
אף על פי ששיטת קידוח ופיצוץ הייתה בשימוש מוגבל קודם למהפכה התעשייתית באמצעות אבק שרפה (כגון במנהרת בלו רידג' בארצות הברית, שנבנתה במחצית הראשונה של המאה ה-19), אך מחמת חוסר חומרי נפץ חזקים יותר (ובטוחים יותר), השיטה לא הייתה נפוצה.
עם המצאת הדינמיט (שהומצא בשנת 1867), כמו גם פיתוח השיטה למימוש מלא של פוטנציאל חומר הנפץ, הפכה השיטה לפופולרית יותר.
קידוח ופיצוץ שימשה בהצלחה כדי לבנות מנהרות בכל רחבי העולם, בין השאר: במנהרת הרכבת פרג'וס, מנהרת בסיס הגוטהארד, מנהרת סימפלון, יאנגפראובאן ואפילו מנהרת הכביש הארוכה ביותר בעולם Lærdalstunnelen, בנויה בשיטה זו.
כפי שהשם מרמז, קידוח ופיצוץ מתנהלת כדלקמן:
מספר חורים נקדחים לתוך הסלע, וממולאים בחומרי נפץ.
פיצוץ חומר הנפץ גורם להתמוטטות הסלע.
ההריסות מוסרות ומשטח המנהרה החדש מחוזק.
חזרה על שלבים אלה כך שבסופו של דבר נוצרת מנהרה.
מיקום ועומק החורים (וכמות חומר נפץ בכל חור) נקבע על ידי תבנית מתוכננת בקפידה, אשר, יחד עם התזמון הנכון של הפיצוצים הבודדים, מבטיחה כי המנהרה תהיה בעלת חתך עגול.
מכיוון שהמנהרה נחפרת באופן הדרגתי, הגג וצידי המנהרה צריכים תמיכה כדי לעצור את הסלע מליפול לתוך החפירה.
השיטות לתמיכת הסלע והדרכים משתנות במידה רבה, אבל מערכות תמיכת סלע טיפוסיות עשויות לכלול: בורגי או מסמרי סלע, בטון מותז ועוד.
לרוב, השימוש יהיה בכמה שיטות יחד, כך שכל אחת מהן מפצה על מגרעות השנייה.
קידוח ימי הוא תהליך מכני של יצירת חלל עמוק בשכבות תת-הקרקע של הים.
לרוב מתבצעים הקידוחים על מנת לאתר מרבצי גז טבעי ונפט פוסילי (מאובן) בעומק תת-הקרקע, ומיועדים להפקת אנרגיה.
המרבצים נוצרים כתוצאה מצמחים ובעלי חיים שנרקבו בשכבות תת-הקרקע במשך עשרות ומאות מיליוני שנים.
החומר האורגני נצבר תוך שהוא מכוסה בשכבות.
תהליכי חום ולחץ לאורך מיליוני השנים הופכים את מצבור החומר האורגני לחומר דלק נוזלי (נפט), גז (גז טבעי) ומוצק (פצלי שמן).
הקידוח בשטח הים מתבצע באמצעות אסדת קידוח ייעודית.
מרבצי הנפט והגז מאותרים באמצעות ציוד מיוחד שמצוי באסדות.
הקידוחים עשויים להגיע לעומק של מספר קילומטרים ובזוויות שונות על מנת לקבל גישה פיזית אל מרבצי הגז או הנפט ולהשמישם כבאר פרודוקטיבית.
עם מציאת באר נפט רווחית מותקנת אסדת קידוח עמידה תוך בניית יסודות פלדה ובטון או באמצעות כבלי מתכת.
תפוקת השימוש בבאר נפט ממוצעת תלויה באיכות ובכמות החומר האורגני.
אורך חיי באר נמשך כ-10–20 שנים בממוצע (עד להתרוקנותה).
תהליך הקידוח בים נחשב לפעולה מכנית עוצמתית בעלת סיכונים תפעוליים רבים ובעלי השלכות סביבתיות וכלכליות רבות.
תקלה בתהליך הקידוח תגרום לזיהום חופים נרחב למשך תקופה ארוכה, לפגיעה קשה ולמותם של החי והצומח הימי.
פגיעה אקולוגית מסוג זה תגרום להפחתת מספר המינים, לירידה בכמות הפרטים ולירידה באופן פיזורם.
בין המינים הנפגעים דגים, ציפורים, צבים ויונקים ימיים אחרים.
זיהום קיצוני הפוגע באיכות המים, בקרקע ובמשקעי החול יביא לפגיעה כוללת בחי ובצמחיה הימית.
עקב כך, עלולים להיווצר פגיעה במקורות המזון בבתי הגידול הימיים ואובדן החי והצומח.
שינויים בתנאי הסביבה ושינויים במקורות המזון עלולים לגרום לאורגניזמים שונים להימנע מאזורים מסוימים, ששימשו עבורם בעבר כבתי גידול או כנתיבי נדידה.
בחיפוש והפקת גז ונפט מצויים פליטות וגורמי זיהום נפוצים.
במסגרת הפעילות התפעולית והתהליכית מתקיימות השלכות פסולת קידוח (Cuttings) ובוץ קידוח לים, הזרמה לים של ביוב, מי שיפוליים לאחר טיפול (נוזלי מכונות וסביבתן), רכז התפלה, מי קירור, פסולת ביתית וחומרים מסוכנים באסדה.
כך למשל, במקרה של זיהום ים בשמן ידלוף חומר הידרוקרבון לסביבה הימית.
לחלופין עלולה להתרחש תקלה חמורה בבסיס הקידוח (BOP), התנגשות של כלי שיט באסדה, חבלה וכדומה.
ההשפעה הכלכלית של הפגיעה בסביבה ובמערכות האקולוגיות החופיות כוללת אובדן אפשרות לפעילות עסקית כגון, התפלה, דייג, נופש ותיירות ופעילויות ספורט.
זיהום הים והנזקים שנגרמים בגינו, מנוגדים להסכמים בינלאומיים רבים שישראל התחייבה עליהם (הסכם מדינות הים התיכון שנחתם באמנת ברצלונה, והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי OECD) ועלול להביא לידי השלכות דיפלומטיות ובינלאומיות שליליות.
המשמעויות הכלכליות של אסון סביבתי מסוג זה נרחבות וכבדות משקל בסדרי גודל חסרי תקדים מבחינה ישראלית.
בנוסף לפגיעה הממושכת בסביבה הימית וההשלכות השליליות על כל המערכת האקולוגית, תקלה בקידוח הימי (העדר יכולת התמודדות כלכלית לשקם ולשפות את הניזוקים מצד החברה הקודחת) יסחוף את כל המשק למשבר כלכלי עמוק.
הנזקים יבואו לידי ביטוי בתחומי הבאים:
בריאות הציבור – זיהום הים עלול לגרום לתחלואה, הוצאות רפואיות גדולות, אובדן ימי עבודה במשק ולאובדן שכר.
במקביל, הזיהום גורם להפסדים כלכליים ליצרני המזון שמקורו בים בעקבות הירידה בצריכה ומהפגיעה בתדמית המוצרים.
אובדן רווחה – זיהום הים פוגעה בהנאה משימוש הפנאי בחוף הים.
חוף מזוהם מרחיק את הציבור ומאלץ אותו לבחור בחוף חלופי.
עובדה הגורמת לעלויות נסיעה גבוהות, לאובדן זמן או לבחירה בפעילות אחרת מהנה פחות.
העלות הכלכלית הכוללת מתחשבת גם באובדן האפשרויות שניצבות בפני הציבור כחלק מעלות זו.
גם הידיעה כי החוף סבל בעבר מפגיעה סביבתית מפחיתה את ההנאה שבשימוש בו.
אובדן עסקי ופיננסי – עסקים המצויים בקרבת החוף ונשענים באופן מרכזי על מבקרי החוף כלקוחות סובלים מנזק פיננסי עקב זיהום החוף ועקב סגירתו לרחצה.
עסקים אלו כוללים מסעדות, קיוסקים, דוכני מכירה, מלונות, חניוני רכב וחנויות.
בנוסף, יש לקחת בחשבון את השפעת המכפיל העסקי (ספקי המזון למסעדות בחוף, שירותי הובלה, שמירה, ניקיון, חברות כוח אדם, פרסום וכדומה) על הכלכלה.
זיהום ים של חופים גורר פגיעה במוניטין החוף והאזור כולו.
הפגיעה המתמשכת במימי הים גוררת במקרים רבים לירידת ערך הנדל"ן באזור ולאובדן הכנסות ממיסים לרשויות המקומיות ולמדינה.
היבטים ביטוחיים – אסון סביבתי המתרחש בים יחייב את גורם הנזק בעלויות ניקוי ושיקום עצומות.
גובה ההשקעה הנדרשת היא זעומה לעומת התנובה הצפויה מקידוחים אלו.
בישראל כל חברות הגז והדלק הם חברות ציבוריות הנסחרות בבורסה.
אסון סביבתי ואקולוגי בים יחייב את החברות לשלם את עלות השיקום ויגרום להן להפסדים ניכרים בשוק ההון, אך לא רק בעלי החברה והמניות ישלמו.
אף על פי שלא כל כספי שוק ההון מושקעים ישירות במניות אנרגיה, גל ההדף של אסון סביבתי בים יכה גלים בשוק ההון הישראלי כולו (הריכוזי גם כך) ויביא להפסדים עצומים לקרנות הפנסיה ולפגיעה ישירה בתשלומי הפנסיה.
חשיפה של חברות הגז לסיכונים סביבתיים ימיים חושפת לסיכון גם את פנסיית הציבור כולו המחויב בחוק לחסכון פנסיוני.
אסון הנפט של אקסון ואלדז היה אסון אקולוגי, שנגרם מדליפת נפט גולמי ממכלית הנפט אקסון ואלדז.
התקרית אירעה ב-24 במרץ 1989 במפרץ הנסיך ויליאם שבדרום אלסקה.
ההערכה הרשמית היא שבעקבות התבקעות המכלית ובמהלך האסון נשפכו לים כ-257 אלף חביות נפט גולמי.
סערה שפרצה במפרץ שלושה ימים לאחר פגיעת המכלית בשונית העבירה כמויות גדולות של נפט לרבים מהחופים הסלעיים בשרשרת האיים בסביבה וגרמה לזיהומם ולפגיעה אקולוגית חמורה באזור שהיה בית גידול למינים רבים של בעלי חיים.
תוצאות ארוכות טווח של האסון בואו לידי ביטוי באובדן תועלות כלכליות וערכיות ציבוריות (דיג, תיירות, פנאי וכדומה).
אסון אקסון ואלדז עדיין גובה מחיר גם 20 שנה אחרי ובינתיים עומד על 7 מיליארד דולר.
מקרה התלקחות ודליפת דלקים החמור ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית (פי 20 מאסון אקסון ואלדז) הוא זה שהתרחש על אסדת קידוח Deepwater Horizon במפרץ מקסיקו במסגרתו שקע פרויקט הקידוח במימי המפרץ.
בעקבות האסון דלפו לים כמויות חסרות תקדים של נפט גולמי, ונפגעו ונהרגו עשרות בני אדם.
עלות האסון נאמדה בכ-40 מיליארד דולר והוא נחשב לאסון הסביבתי הגדול ביותר בהיסטוריה תוך גרימת נזק אדיר לים ולסביבה החופית במפרץ.
דליפת הנפט החלה כתוצאה מהתפרצות באר נפט תת-מימית ב-20 באפריל 2010 וגרמה לדליפתם של 780,000 מטרים מעוקבים של נפט (4.9 מיליון חביות או 210 מיליון גלונים) בשטח מוערך שבין 6,500 ל-180 אלף קמ"ר.
ההתפרצות יצרה פיצוץ קטלני על גבי אסדת קידוח הנפט Deepwater Horizon אשר ממוקמת בשדה הנפט התת-ימי Macondo Prospect, כ-64 ק"מ דרומית לחופי לואיזיאנה.
במהלך הפיצוץ נהרגו 11 מהקודחים ונפצעו 17 קודחים נוספים.
תחום קידוחי הנפט והגז מוסדר בישראל מכוח חוק הנפט משנת 1952, והוא אינו מתייחס לקידוחי ים באופן ספציפי מפאת התקופה בה נחקק ואינו התעדכן באופן רלוונטי עד עתה לגבי תחום הקידוח הימי.
בשנת 1963 קיבלה לראשונה חברה קנדית רישיון לחיפושים ימיים של נפט וגז בישראל.
ביצוע הקידוח נדחה מספר פעמים עקב העלות הגבוהה ולבסוף בוטל הרישיון.
הקידוחים הימים הראשונים בוצעו החל מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. מול חופי חיפה, נתניה, אשקלון ופלמחים.
בשנת 1975 התגלה גז מול חופי בת ים אך הקידוח ננטש.
הקידוחים הימים חודשו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, על ידי החברות י.ו.א.ל, נפטא, "דלק" חברת הדלק הישראלית, דלק חיפושי נפט בע"מ (כיום דלק אנרגיה) וישראמקו.
הקידוח הראשון "ים 1" ננטש לאחר שהושקעו בו 14 מיליון דולר.
ג'ו אלמליח מנכ"ל חברת יואל הציג אז בקבוק של נפט שהוצא מים-2 במסיבת עיתונאים, ויחידות השותפות והמניות של השותפים זינקו באלפי אחוזים בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ב-1999 התגלה שדה הגז הטבעי הישראלי הראשון בים התיכון בכמות משמעותית, שדה הגז נועה מול חופי אשקלון.
סיכון ספציפי סביב קידוחי הים מול חופי ישראל הוא היותם מקורות אנרגיה בעלי ערך רב ופוטנציאל נפיצות גבוה.
אלו הופכים את אסדות הקידוח למטרות אפשרויות עבור פעילות טרור עבור מדינת ישראל.
רגולציה של קידוחי ים בישראל
בישראל המשרד הממשלתי האחראי על הנושא הוא המשרד האנרגיה והמים.
במסגרתו מצויות רשות הנפט ורשות הגז (ללא סמכויות אופרטיביות בנושא קידוחי הים).
אגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה מהווה בעל עניין נוסף לפעולות קידוח, אך בעל יכולות פיקוח ואכיפה מוגבלות ביותר.
במדינת ישראל לא חלים כללים, הנחיות או דרישות תפעוליות כלשהן הנוגעות להשלכות הסביבתיות של קידוחי הים.
לפיכך, גם חסרה חלוקה של תחומי אחריות ושיפוי במסגרת תוכנית חירום למקרים של דליפה והתלקחות.
לקידוח הגז והנפט הישראלים מאפיינים ייחודים המגבירים את הסכנה ועוצמת האסון אם יתרחש.
הקידוחים בים התיכון מול חופי ישראל מצריכים קידוחים עמוקים יותר – עומקי קידוח שטרם נצבר לגביהם ניסיון במקומות אחרים בעולם.
בנוסף, הים התיכון מהווה ים קטן וסגור.
קצב מיהול המים בו נמוך והוא אינו מחובר לאוקיינוסים גדולים.
במקרה של דליפה ממקור הקידוח, יוותרו החומרים הדולפים באזור לתקופה ממושכת עד שידוללו.
בשל כך הגישה לאחרונה עמותת "צלול" התנגדות לקידוחי ים 3, המתוכננים לצאת אל הפועל בסמוך לחופי אשדוד על ידי חברת "שמן משאבי נפט וגז בע"מ", עקב האפשרות לפגיעה חמורה בים והסביבה החופית.
ההתנגדויות שהוגשו, מתבססות על העדר היערכות רגולטורית הולמת (סמכויות פיקוח ואכיפה) לתרחישי דליפות נפט שעלולות לגרום לאסון סביבתי, כלכלי ותיירותי, כפי שאירע במקרי אסונות רבים של קידוחי ים ברחבי העולם.
קידוחים בשטח הטריטוריאלי הימי של ישראל
19 אזורי קידוח עיקריים פרושים על פני מפת קידוחי הים.
החלקות השונות מצויות בשטח שמול חופי מדינת ישראל החל מהאזור הימי שמול הקריות בצפון ועד האזור שמול אשקלון בדרום.
זכויות הגז והנפט מצויים בידי מספר חברות המסחריות, שבידיהן היתרי קידוח, רישיונות והחזקות כגון: רציו ים (בשליטת חברת נובל ודלק) בראשות ישעיהו לנדאו, ישראמקו בראשות רובי מימון, קבוצת דלק בראשות יצחק תשובה וחברות נוספות.
מניעת וטיפול באסון סביבתי בישראל
ארגוני סביבה פועלים להגברת המודעות הציבורית ומגישים התנגדויות לרגולטור נוכח תנאי רישיון הקידוח של החברות המסחריות להן ניתנו זכויות הקידוח במי הים התיכון.
תנאי הרישיון לקידוח ים הנדרשים כיום אינם מספיקים לכיסוי עלויות הנזק האדירות אם יתרחש אסון סביבתי.
ההכנסות הצפויות מקידוחי הגז בלבד נאמדות בלמעלה מ-320 מיליארד שקל ואילו מחיר הזיהום, אם יתרחש, יהיה מיליארדי שקלים לפחות.
לעומתם, ההשקעות הנדרשות לטובת הגנה על החופים מסתכמות בכ-20 מיליוני שקלים בנוסף למערכת ניטור והגנה הנדרשות באתרי הקידוחים – אחוזים בודדים מההכנסות עבור על חופי המדינה.
גם במידה שחברות הגז והדלק ירכשו ביטוח כדי להגן על השקעותיהם ולהפחית את החשיפה שלהם לאחריות מאסון סביבתי, הביטוח יועיל רק מבחינה חשבונאית ועובר פעולות שיעשו בדיעבד לאחר הזיהום, שכן הוא לא ימנע מהזיהום להתפשט לחופי הארץ ולמדינות השונות בים התיכון ולגרום לנזק סביבתי יקר.
השקעה מאסיבית בבניית יכולת ואמצעים להתמודד עם אירועי זיהום ים תפחית את הנזקים של אסון סביבתי.
גם כיום מדינת ישראל טרם הקצתה את התקציבים הנדרשים לתוכנית לאומית למוכנות ותגובה לאירועי זיהום ים.
בשנת 2011 מונה שאול צמח, מנכ"ל משרד האנרגיה והמים, לעמוד בראש ועדה בינמשרדית שתגבש את מדיניות ישראל במשק הגז הטבעי ולאזן בין צורכי שוק הגז המקומי לבין מטרות כלכליות, סביבתיות ומדיניות.
המלצותיה העיקריות של הוועדה עסקו בעיקר בייצוא המסחרי של תוצרי קידוחי הים.
בתוך כך, נטענו הטענות הבאות:
יש להקפיד על סטנדרטים והיבטים בטיחותיים-סביבתיים שחברות הקידוח תחויבנה לאמץ באמצעות מנגנון רגולטורי כתנאי הסכם קיבוצי.
מאחר שהאינטרס הציבורי גובר על זכות הקניין הפרטי, על המדינה לבנות מנגנון שיתמרץ את החברות המסחריות לשתף זו את זו במחקר ובפיתוח בתחומי החדשנות הסביבתית-בטיחותית.
בעולם קידוחי הים מדובר על תחומים בעלי ערך החורג מהערך המסחרי.
יש לעודד חברות לפעול לחדשנות טכנולוגית באמצעות קביעת סטנדרטים סביבתיים מחמירים ובכך להפחית את המעמסה הבירוקרטית על המחוקק למציאה ואכיפה של טכנולוגיות מיטביות.
הגדלת הייצוא המסחרי של המשאב מעלים את הסיכוי למיצוי הפוטנציאל הגלום בים, אולם הם באים תוך מחיר סביבתי כבד (תפיסת שטחי קרקע, פגיעה בבתי גידול בים וביבשה, זיהום ים, הגברת הסיכון לבני אדם וכדומה).
משום כך, תחשיבי ההיצע והביקוש חייבים לכלול עלויות חיצוניות, על מנת שיוקטן ההיצע, יועלה מחיר שווי המשקל ויקטנו הכמויות.
הוועדה לבחינת המדיניות הפיסקאלית בנושא משאבי נפט וגז בישראל היא ועדה ציבורית בראשות פרופ' איתן ששינסקי.
הוועדה – שכונתה ועדת ששינסקי על שם העומד בראשה - הוקמה בשנת 2010 על ידי שר האוצר דאז יובל שטייניץ על מנת לבחון את נטל המס הראוי (תגמולים למדינה) על הפקת נפט וגז טבעי בישראל.
נוסחת חישוב המס שקבעה ועדת ששינסקי קובעת יחס בין הכנסות היזמים לבין העלויות שהשקיעו בחיפושים ובהפקה, ממנו יתחיל המיסוי של החברות.
אין העדפה של נקודות זיכוי להשקעות בחדשנות טכנולוגית, דאגה לבטיחותו וערנותו של העובד, מדיניות תמריצים או קנסות, הכשרת כוח אדם, שיתוף פעולה עם גופים חיצוניים, העדפת גורמי ייצור סביבתיים, ביצוע מחקרים ואיסוף נתונים ושקיפות סביבתית.
קידוח קולה הוא פרויקט קידוח מדעי בחצי האי קולה בצפון רוסיה, שמטרתו לקדוח עמוק ככל האפשר ו"לפרוץ" את קרום כדור הארץ.
הקידוח החל ב-14 במאי 1970 באמצעות ציוד קידוח מהסדרות Uralmash-4E ו-Uralmash-15000.
בשנת 1979 הוצב שיא לקידוח העמוק ביותר מעשה ידי אדם.
מספר קידוחים מסתעפים מפיר מרכזי אחד, כשהעמוק מביניהם הגיע במונחים של עומק אנכי אמיתי , לעומק של 12,262 מטר בשנת 1989, ונכון ל-2025, זו עדיין הנקודה העמוקה ביותר עלי אדמות אליה הגיע ציוד מכני מעשה ידי אדם.
במשך שני עשורים היה זה גם הקידוח העמוק בעולם במונחים של עומק נמדד , עד שבשנת 2008 עקפה אותו באר הנפט אל שאהין בקטר, לה עומק נמדד של 12,289 מטר.
הקידוח הופסק כאשר התברר שבעומק הזה חום קרום כדור הארץ ממיס את ציוד הקידוח.
בהינתן מציאות זו החליטו שלטונות ברית המועצות להפסיק את הפרויקט.
בימינו ממתינה רוסיה להתפתחויות מדעיות חדשות שיאפשרו להמשיך בקידוח.
קידום צולב או שיווק צולב היא צורה של תקשורת שיווקית שבה מותג מסוים מקדם מכירה של מותג אחר אשר לא מתחרה בו או מתחרה באופן חלקי, על מנת להגדיל את המכירות שלו עצמו.
טקטיקת שיווק צולב משמשת בדרך כלל לקידום מכירות, כלומר הגדלת מכירות של קו מוצרים קיים, ופחות לצורכי פרסום כגון מיצוב, הכנסת מוצר חדש, מיתוג שונה וכדומה.
אחת הדרכים הנפוצות לבצע שיווק צולב היא באמצעות ביצוע שיווק מדיה צולב.
המושג "שיווק צולב" כולל 3 מטרות: קידום עצמי, קידום מכירות של מוצר או שירות ושיווק צולב בין פירמות/מותגים.
שיווק מדיה צולב היא אחת הדרכים הפופולריות לביצוע שיווק צולב באמצעות שילוב של ערוצי מדיה כגון אינטרנט, טלוויזיה, עיתונים ושלטי חוצות.
כמעט כל חברה שמפרסמת כיום משתמשת ביותר מערוץ מדיה אחד ומחקרים מצאו כי פרסום במדיה דיגיטלית (טלוויזיה) במקביל למדיה מודפסת (עיתונים), הובילה לחשיפה של קהל רחב יותר, העברת מסר יעילה יותר, זיכרון לטווח ארוך יותר של פרסומת, גישה חיובית יותר כלפי הפרסומת ועוד.
ערוץ "Bravo" האמריקאי, המשדר תוכניות ראליטי וסדרות המכוונות לנשים בגילאי 20–60, אשר גילה שאם הוא משתף כוכבים של סדרות בתוכניות ראליטי אז הצופים מפתחים נאמנות לערוץ עצמו ולא רק לתוכנית אחת.
כוונת הערוץ היא לפתח נאמנות גבוהה יותר לערוץ ופחות לתוכנית ספציפית.
קידום מכירות של מוצר או שירות
אופרה וינפרי משתמשת בתוכנית טלוויזיה שלה לקידום המכירות של הספר שלה.
בדוגמה זו המוצר הראשון של חברת האם (תוכנית טלוויזיה) עוזר לשווק מוצר אחר של אותה חברה (ספר).
דוגמה נוספת היא מארז סגור של בירה ופיצוחים כקמפיין למונדיאל, יורו וכו (מוצר משלים).
החברות מבינות שהמוצרים שלהן הם מוצרים משלימים ומשלבות מאמצים על מנת להגדיל את המכירות.
רשת מדיה כגון תחנת טלוויזיה מפרסמת סרטים של סטודיו סרטים שמקושר אליה.
דוגמה נוספת היא כאשר רשת חנויות בגדים נותנת תלושי הנחה לחנות נעליים תואמות לאחר הרכישה וההפך.
החברות ממנפות אחת את השנייה והשיטה מבוססת על אינטראקציה בין חברות, מותגים או מוצרים שממנפים אחד את השני.
לרוב, העלויות יהיו נמוכות מכיוון שבשיווק צולב מותג/מוצר A "מנצל" את ההצלחה של מותג/מוצר B ומגדיל את מכירות שלו ולעיתים מגדיל את מכירותיהם של שני המותגים.
אין צד שמפסיד משיתוף הפעולה.
כמו בדוגמה של מארז בירה ופיצוחים, המוצרים האלו מוצרים משלימים וחיבור בין שניהם יגרום ללקוח לקנות גם בירה וגם פיצוחים ממותג מסוים וליצור גידול במכירות של שניהם.
בשיווק מדיה צולב, שימוש גם בפרסומות בטלוויזיה וגם בעיתונים, הוכחה יעילות גבוהה בהעברת מסר, זכירת הפרסומת וגישה חיובית כלפי המותג/מוצר.
מצמצם את "בעיית האגירה" אשר גורמת לצרכנים לרכוש כמויות גדולות של המוצר עקב מבצע אטרקטיבי.
בשיווק צולב ההטבה אינה מגדילה את הכמות שהלקוח קונה מהמותג המקודם (ולכן אינה מקטינה רכישות עתידיות שלו).
שיווק צולב בדרך של מבצעים איננו צפוי ויכול לגרום לצרכנים לתכנן רכישות במועדים קבועים.
אחת הבעיות הגדולות של שיווק ומבצעים היא שצרכנים בונים "אסטרטגיית קניה" לפי מבצעים וכך מוזילים לעצמם עלויות.
לדוגמה לקוח היודע שבכל חג יש מבצע וסל המוצרים זול יותר, יתזמן את הרכישות של מוצרים מסוימים לפי חגים.
דוגמה לא מתועדת מדגימה בצורה טובה גם כריית מידע וגם שיווק צולב.
רשת קמעונאית מסוימת שמה לב שרוב צרכני הטיטולים שלה בשעות הערב היו גברים.
המסקנה המתבקשת מכך הייתה שכאשר נגמרו הטיטולים בשעות הערב הנשים היו שולחות את הבעל לחנות לקנות את המצרך החסר.
כהבנה של המצב הרשת הקמעונאית הציבה את מדפי הבירה ליד מדפי החיתולים ומכירות הבירות נסקו.
קידוח השחלות , הידוע גם בשם מולטיפרפורציה או קידוח שחלות לפרוסקופי דיאתרמי, היא טכניקה כירורגית שבה מנקבים את הקרומים המקיפים את השחלה עם קרן לייזר או מחט כירורגית באמצעות הליכי פלישה מינימליים.
הוא נבדל מכריתת שחלות הטריז, כי כריתה כוללת חיתוך של הרקמה.
קידוח שחלות בעזרת פלישה מינימלית החליפה את כריתת הטריז.
קידוח השחלות עדיף על פני כריתת הטריז כי כריתה כי לחתוך אל תוך השחלה יכול לגרום להידבקותה, אשר עלול לסבך את תוצאות הניתוח.
קידוח השחלות וכריתת השחלות הן אפשרויות טיפול כדי להפחית את כמות הרקמה שמייצרת אנדרוגן אצל נשים עם תסמונת השחלות הפוליציסטיות תסמונת השחלות הפוליציסטיות היא הגורם העיקרי להיעדר ביוץ, אשר גורם להיעדר פוריות נשית.
הצגת של ביוץ יחיד יכול לשחזר פוריות.
קידוח שחלות לפרוסקופי, עשוי לשפר את האפקטיביות של טיפולי ביוץ אחרים ולהוריד את שעורי ההריונות המרובים, יותר מאשר אפשרויות טיפול אחרות כמו גונדוטרופין.
התרופה האוראלית, כלומופין סיטארט היא התרופה המוצעת הראשונה לטיפול בתסמונת השחלות הפוליציסטיות.
למרות זאת, כחמישית מהנשים עמידות בפני תרופה זו ולא מצליחות לבייץ.
חולות נחשבות עמידות אם הטיפול נכשל במשך 6 חודשים במתן המינון המתאים.
קידוח ההשחלות הוא אלטרנטיבה כירורגית לטיפול בכלומופין סיטראט וכמו כן הוא מומלץ לנשים עם הפרעות ביוץ מסוג שתיים.
חלופות אחרות שאינן מצריכות התערבות כירורגית בטיפול בתסמונת השחלות הפוליציסטיות הם קולטי אסטרוגי אפנן, טמוקסיפן, מעכבי ארמוטאז, תרופות מווסתות אינסולין והורמונים מעודדות גירוי שחלות.
האפקטיביות של ההליך הכירורגי דומה לטיפול בכלומופים סיטראט או בגונדוטרופין לטיפול בתסמונת השחלות הפוליציסטית אך גורמת לפחות ריבוי הריונות בזמן ההיריון ללא תלות באופן הטיפול, בין אם הוא חד צדדי או דו צדדי.
אם המטופלות לא מצליחות להרות 6 חודשים לאחר שהביוץ כבר חודש לאחר הליך קידוח השחלות, ניתן להציג אפשרות של טיפול בתרופות עשוי להיות מחדש או הפריה חוץ גופית (IVF) עשוי להילקח בחשבון.
חלק הקריטריונים לאבחון תסמונת השחלות הפוליציסטית כולל רמות גבוהות של אנדרוגנים בדם או סימנים אחרים של עודף אנדרוגן.
ההליך גורם ירידה בסרום האנדרוגן, ואולי גם ברמות האסטרוגן.
לאחר שהזקיק והמשתית נהרסים, ישנה הפחתה ברמות הורמון אלו.
ההליך גורם לירידה בהורמון המחלמן ולירידה זמנית באינהיבין בי.
התאוריה הסבירה ביותר קובעת כי הפחתה של הורמונים אלה מובילים לעלייה בריכוז הורמון מגרה הזקיק, ובהורמון המין המחייב גלובולין, שמוביל להבשלת הזקיקים ולביוץ.
סרום אסטרדיול בריכוז נמוך מקושר עם ירידה בפעילות ארומאטיזציה.
גורמים מעודדי דלקתיות כגון גורם גדילה דמוי אינסולין-1 מיוצרים בשל פגיעה ומסייעים בהשפעה של הורמון מגרה הזקיק באמצעות זרימת דם רבה יותר ושליחת גונדוטרופין.
רמות מחזוריות של הורמון המולריאון, שעוזר לכמת את רמת הפעילות של זקיק השחלה, יורדות לאחר קידוח השחלות אצל נשים עם תסמונת השחלות הפוליצסטיות.
כאשר המטפל קובע כי הליך קידוח השחלות מתאים, והאישה מחליטה לעבור טיפול זה, יש צורך בקבלת הסכמה.
השיטה הנפוצה ביותר לביצוע ההליך היא באמצעות מחט מונופולרית או באמצעות וו בגלל הזמינות של הכלים וההתקנה הפשוטה שלהם.
סוגי ציוד נוספים ששכיחים בהליך זה הם אלקטרודות חשמליות דו־קוטביות, ארגון, או לייזר מסוג אנדיאד.
לכלים אלו יש את היכולת להגיע לתוצאות הרצויות עם דיוק מרבי.
בדרך כלל, צריבה בעוצמה של כ-100 וואט חשמלי נעשית כדי לחצות את שחלות קליפת המוח, ולאחר מכן אלקטרוגניזציה מתבצעת בעוצמה של כ-40 וואט, אולם העוצמה יכולה לנוע בין 30 ל-400 וואט.
הניקובים הכירורגים מבוצעים על השחלה של קליפת המוח ולרוב יהיו בעומק של 4–10 מ"מ וברוחב של 3 מ"מ.
מספר הניקובים תלוי ביכולת להרות.
מחקרים הראו שבין 5 ל-10 ניקובים צפויים להניב את התוצאה הרצויה.
למרות עדיפותו על פני יצירת חתכים על השחלה, לקידוח השחלות ישנם כמה סיכונים, והם: הידבקות אגן, היווצרות שטף דם, תסחיף גז, אוויר, כשל שחלות מוקדם, פגיעה בטווח הארוך בתפקוד השחלות, פיתוח תסמונת גירוי יתר, יצירת הידבקות מבנה, בעיות פוריות ולידות מרובות.
קידוח שחלות וגינלי עשוי להקטין את הסיכון של הידבקות שחלות היטרוגני ולצמצם את היווצרות ירידת השחלות אשר יכול בפוריות.
קידוח שחלות לפרסקופי לא תורם לסיכון של ירידה במאגרי השחלות.
ישנו סיכון של תקלות חשמליות כשמשתמשים בזרם חשמלי.
סיבוך נדיר של קידוח שחלות לפרוסקופי הואפגיעה בכלי הדם, בעיקר בכלי הדם הקטנים באזור קיר הבטן הקדמי, כאשר המחט והנקז מוחדרים בתחילת התהליך.
לקידוח השחלות יש שיעור נמוך יותר של תסמונת שחלתי ושל רב-עוברית ההיריון.
היתרונות של ההליך כוללים את העובדה שמדובר בטיפול יחיד לעומת מספר טיפולים של הביוץ ההשראה.
יתרונות נוספים של טכניקה זו כוללים יחס משתלם של עלות-תועלת וכי ההליך יכול להתבצע ללא אשפוז.
קידוח השחלות שימש לראשונה בטיפול בתסמונת השחלות הפוליציסטיות ב-1984 והתפתח לניתוח בטוח ויעיל.
לאחר ביצוע ביצוע קידוח השחלות בחולים עמידים לכלומיפין סיטראט ב-1984, יוהאנס מצא כי טכניקה זו הגבירה את שיעורי הביוץ ל-45% ושעורי ההיריון ל-42%.
ב-1988, הלפרוסקופיה שונתה מעט מההליך של יוהאנס, וגרמה לירידה בהורמון הגירוי הפעימה ואת יותרת המוח ההיענות לטיפול של תסמונת השחלות הפוליציסטיות.
ב-1989, קידוח השחלות נערך עם ארגון, פחמן דו-חמצני (CO2) או אשלגן-titanyl-פוספט (KTP) לייזר אידוי שגרם לביוץ ספונטני ב-71% מאלו שטופלו.
ההליך שונה לפופולרי בטיפול של חולים עם עמידות לCC.
20 הוא קוד החיוג הבינלאומי של מצרים.
רשימה של קודי אזוראזור/עירקוד אזוראזור/עירקוד אזורקהיר רבתי (קהיר, גיזה, חלק מאל-קליוביה)2אלכסנדריה3עריש68אסיוט88אסואן97בנהא13בני סויף82דמנהור45דמיאט57פיום84אסמאעיליה64כפר א-שיח'47לוקסור95מרסא מטרוח46מנצורה50אל-מניא86אל-מנופיה48עמק חדש92פורט סעיד66קינא96הים האדום65סוהאג93סואץ62טנטא40א-טור69זקאזיק55עשרה ברמדאן55אל-קליוביה13
נכון ל-2018, יש ארבעה מפעילים לרשתות סלולריות במצרים: אורנג', וודאפון, אתיסאלאת, ו-We (בבעלות טלקום מצרים).
קידומת שם אונייה היא שילוב של אותיות, בדרך כלל ראשי תיבות, המשמשות לפני שמה של ספינה אזרחית או צבאית אשר שימשה לאורך ההיסטוריה למספר מטרות ובהן: זיהוי אופן הנעה של כלי השיט, ייעודו, או בעלות/לאום.
בעת החדשה משתמשים בקידומות באופן לא עקבי בספינות אזרחיות.
ספינות צי הן כמעט תמיד עם קידומת שם.
כיום הנוהג הנפוץ הוא להשתמש בקידומת יחידה לכל ספינות המלחמה של חיל הים של האומה, וקידומות אחרות עבור כלי עזר כגון משמר חופים.
עם זאת, לא כל חילות הים משתמשים בקידומות: כך למשל חילות הים של סין, צרפת ורוסיה.
לאורך ההיסטוריה, קידומות של כלי שיט אזרחיים זיהו לעיתים קרובות את אופן הנעה של הספינה, למשל "SS" (ספינת קיטור - Steam ship), "MV" (ספינה ממונעת - motor vessel), או "PS" (אוניית משוטה - paddle steamer).
לחלופין, הם עשויים לשקף את מטרת הספינה, למשל "RMS" (ספינת דואר מלכותית - Royal Mail Ship - לדוגמה זה היה קידומת הספינה טיטניק), או "RV" (ספינת מחקר - research vesse).
בימינו השימוש בקידומות בקרב כלי שיט אזרחיים אינו עקבי, ולעיתים קרובות אין קידומות לכילים אלה.
בעת שנעשה בהן שימוש, הקיצורים עשויים לשקף את מטרתו של כלי שיט, כגון: "LPGC" (נשא גז נוזלי - (liquified petroleum gas carrier), או "TB" (גוררת - tug-boat), או "DB" (אסדה).
אולם במקרים רבים, קיצורים אלה משמשים לצורך זיהוי חוקי רשמי גרידא ואינם משמשים בפועל.
בספינות צי, שימשו הקידומות לזיהוי הצי - אך עשויות גם להצביע על סוג או מטרה של כלי שיט כקבוצת משנה.
מבחינה היסטורית, הצי הגדול ביותר היה הצי המלכותי הבריטי, אשר השתמש בדרך כלל בקידומת "HMS" - "ספינת הוד מלכותה" או "ספינת הוד מלכותו" (His/Her Majesty's Ship).
ולעיתים נעשה שימוש בקיצור או שם המשקף את סוג או מטרת כלי השיט, לדוגמה - HM Sloop לציון סלופ בצי המלכותי.
חילות הים של חבר העמים הבריטי אימצו את הנוהג בשינוי קל:
HMAS (His Majesty's Australian Ship) – האונייה האוסטרלית של הוד מלכותו, בהתייחס לאוניות הצי המלכותי האוסטרלי
HMCS (His Majesty's Canadian Ship) – האונייה הקנדית של הוד מלכותו, בהתייחס לאוניות הצי המלכותי הקנדי
HMNZS (His Majesty's New Zealand Ship) – האונייה הניו זילנדית של הוד מלכותו, בהתייחס לאוניות הצי המלכותי של ניו זילנד
החל מהמאה ה-20 ואילך, חיילות ים רבים מזהים אוניות לפי אותיות או מספרי גוף או שילוב שלהם.
קודי זיהוי אלה נצבעו, ועדיין, בצד הספינה.
לדוגמה - ספינה מספר 35 של הצי המלכותי היא משחתת 35 (D35) ששמה אה"מ דרקון (D35 HMS "Dragon").
קידומות צי סוחר (קידומות כלי שיט אזרחיים)
קידומות אלה משמשות בדרך כלל לצי סוחר אזרחי:
הצי המלכותי ההולנדי משתמש בקידומת "HNLMS" באנגלית (תרגום מהולנדית של "ספינת הוד מלכותה" (Hr.Ms) או "ספינת הוד מלכותו" (Zr.Ms)); עם זאת, עד לרגע שבו הספינה באופן רשמי נכנסת לשירות פעיל בצי, שמה של הספינה משמש ללא קידומת.
ב-30 באפריל 2013, כאשר וילם-אלכסנדר, מלך הולנד ירש את הכתר מביאטריקס, מלכת הולנד, שונה שם הספינות בהתאם.
באוסטרליה, הקידומת NUSHIP משמשת לציון ספינות שטרם נכנסו לשירות פעיל.
בארצות הברית, כל קידומות שהיו בשימוש חוץ מ-"USS", "USNS", "USNV", ו-"USRC" בוטלו החל משנת 1901, כאשר הנשיא תיאודור רוזוולט הוציא צו נשיאותי הקובע זאת.
הקידומת "USRC" הוחלפה בקידמות " USCGC" כאשר שירות ספינות המכס של ארצות הברית עם שירות הצלת החיים של ארצות הברית כדי להפוך למשמר החופים של ארצות הברית ב-1915.
הקידומת "USLHT" (מגדלור של ארצות הברית) הוחלף בקידומת "USCGC" כאשר שירות המגדלורים של ארצות הברית אוחד עם משמר החופים בשנת 1939. הקידומת USC&GS הוחלפה בקידומת NOAAS כאשר סקר החופים והסקר הגאודטי של ארצות הברית מוזג עם מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA) בשנת 1970.
הקידומת USFC הוחלפה בקידומת USFS כאשר המועצה לעניין דגים ודגה של ארצות הברית (United States Commission on Fish and Fisheries) הפכה ל"משרד הדייג" (Bureau of Fisheries) בשנת 1903, והקידומת USFS בתורה הוחלפה בקידומת FWS בשנת 1940 מוזג לתוך משרד הפנים של ארצות הברית.
מחלקת הדיג ומחלקות נוספות הפכו בשנת 1956 להיות שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית.
של חלוקת ביולוגי סקר כדי ליצור את משרד הפנים של דגים וחיות בר שירות (אשר ב-1956 היה ארגון מחדש כמו ארצות הברית דגים וחיות שירות).
הקידומות לעיל ניתנות אך ורק לספינה פעילה.
בטרם כניסת הספינה לפעילות היא מכונה "ספינה לפני פעילות" (pre-commissioning unit), ולאחר סיום פעילותה היא תשתמש בכינוי "לשעבר" ex.
Ford" ולאחר שתצא משירות פעיל היא תכונה ex-"Gerald R.