tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'ף הרלן בתור מייקל דיוור
ג'ו קרסט בתור ג'רי פאר
ג'ואל מארי בתור אדווין מיס
מור בתור ג'ון הינקלי ג'וניור.
ג'וף פירסון בתפקיד ג'יימס בייקר
פטריק סנט אספריט בתפקיד אלכסנדר הייג
אשלי לקונטה קמפבל בתור מזכירתו של ג'ים בייקר
גארי וויקס בתור סטיבן קולו
מייק פניבסקי בתור ג'ק הינקלי
ליאנדר סולימאן בתור ד"ר ג'ויס מיטשל
רבקה טילני בתור ג'ו אן הינקלי
קריסטן שו בתור שריל כריס
ג'יימס מרטין קלי בתור דונלד ריגן
דניאל תומאס מיי בתפקיד דייוויד סטוקמן
ג'ייסון וייל בתור דניס מקארתי
קנדריק קרוס בתור דני ספריגס
קטיה לארה בתור ג'ודי פוסטר
ביל וינקלר בתור קספר ויינברגר
דסטין לואיס בתפקיד טד גראבר
ג'ף רוז בתור ג'ורג' אופר
אנתוני קולינס בתור ד"ר פגן
סמית' ג'וניור בתור ג'ימי קרטר
דייוויד אלכסנדר בתור ג'ורג' קמיאל
דורקין בתור הבלש אדי מאיירס
ג'ים דאגרטי בתור השופט ויליאם היגינס
טום הילמן בתור ד"ר ג'וזף ג'ורדנו
ג'וזף לייסי בתור ריי שדיק
כריס הלוזק בתור רוברט וואנקו
סו קרמין בתור האחות וונדי קניג
אנני האמפרי בתור שרה בריידי
טריי מקגריף בתפקיד דייוויד סי.
דריאן פישר בתור קנט ווד
ב-22 בספטמבר 2015, ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ו- Scott Free Productions רכשו זכויות על הספר Killing Reagan מאת ביל אוריילי ומרטין דוגארד.
ב-6 במאי 2016, טים מת'יסון וסינת'יה ניקסון הצטרפו לצוות השחקנים כדי לשחק את רונלד רייגן וננסי רייגן.
"להרוג את רייגן" קיבל שלוש מועמדויות פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה בטקס הפרסים השביעי דצמבר 2016.
שָׁנָה קטגוריה מועמד/ים תוֹצָאָה 2017 השחקן הטוב ביותר בסרט או במיני סדרה טים מת'יסוןמועמדות השחקנית הטובה ביותר בסרט או במיני סדרה סינת'יה ניקסון הסרט או מיני הסדרה הטובה ביותר להרוג את רייגן
להתאהב מחדש הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 2009 בכתיבה ובימויו של ברט פרוידליך, עם קתרין זיטה-ג'ונס וג'סטין ברת'ה בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על אם יחידנית המתאהבת בבחור צעיר המשמש שמרטף לילידיה.
סנדי (קתרין זיטה-ג'ונס) היא עקרת בית בת 40, אם לסיידי (קלי גולד) ופרנק (אנדרו צ'רי).
יום אחד היא מגלה במקרה כי בעלה פרנק (סם רוברדס) בוגד בה עם חברה שלה.
היא מחליטה להתגרש, לעבור עם הילדים לניו יורק ולהתחיל שם חיים חדשים.
היא מתקבלת לעבודה ככתבת ספורט זוטרה בערוץ טלוויזיה.
ארם פינקלשטיין (ג'סטין ברת'ה) הוא בחור יהודי בן 25 שמחפש ייעוד בחיים.
הוא נישא לאליס (סטפני שוסטאק) שהגיעה מצרפת כדי שתוכל לקבל גרין קארד ולאחר שקבלה זאת, היא עזבה אותו והוא בינתיים לא גירש אותה כי אז תגורש מארצות הברית.
הוריו הנרי (ארט גרפונקל) ורוברטה (ג'ואנה גליסון) דוחקים בו למצוא עבודה מכובדת ולהקים משפחה.
בינתיים הוא עובד למחייתו בבית קפה.
סנדי נתקלת בארם כאשר היא מחפשת דירה בבניין של בית הקפה.
היא מוצאת חן בעיניו למרות הפרש הגילים והוא מקבל עליו להיות שמרטף של ילדיה.
ארם באופיו הוא עדיין ילד - קורא הרי פוטר ומשתכר לאחר חצי כוס בירה.
הוא מוצא שפה משותפת עם הילדים שנקשרים אליו.
עד מהרה מתהדקים היחסים בין סנדי לארם עד לקיום יחסי מין.
סנדי נכנסת להיריון וארם מתלהב מכך שיהיה להם ילד משותף.
ההריון מתברר כהיריון חוץ-רחמי וסנדי מבהירה לארם כי הם אינם מתאימים מבחינת הגילים והאופי וכי עליהם להיפרד.
אדם נפרד בצער ומתחיל במסעות ברחבי העולם.
היא מאמץ ילד בבנגלה דש וחוזר כעבור 5 שנים.
כעת הוא אדם בוגר בן 30. סנדי מקבלת קידום בעבודה ובאופן מקרי היא פוגשת בארם ובנו במסעדה.
היא מצרפת אותו לשולחן עם ילדיה אליו גם מצטרפים הוריו של ארם.
סנדי וארם משלבים ידיים מתחת לשולחן כאות לאהבה מחודשת.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותקתרין זיטה-ג'ונססנדיג'סטין ברת'הארם פינקלשטייןקלי גולדסיידיאנדרו צ'ריפרנק הילדסם רוברדספרנקהאבאארט גרפונקלהנרי פינקלשטייןג'ואנה גליסוןרוברטה פינקלשטייןסטפני שוסטאקאליס
להשאיר את העולם מאחור הוא סרט מז'אנר המותחן האפוקליפטי שהפיק, כתב, וביים .
הסרט מוצג בשירות הסטרימינג נטפליקס החל מ-8 בדצמבר 2023 והוא מבוסס על משנת 2020 שחיבר .
אם משפחה אמריקאית מחליטה לצאת לחופשה עם בעלה ושני ילדיה באופן מפתיע, בבית שכור בלונג איילנד.
החופשה משתבשת כשאל החוף נפלטת מכלית נפט, ובערבו של אותו היום מגיעים בעל הדירה ובתו באופן פתאומי ומבקשים להתאכסן בה למשך הלילה.
בד בבד נופלת הרשת הסלולרית והטלוויזיה מושבתת ומראה אותות אזהרה.
אט אט מגלים בני הבית כי מדובר באסון לאומי, כשרעשים חזקים מתחילים להישמע תכופות, בעל הדירה שיצא אל החוף, נחשף להתרסקויות מטוסים אל האוקיינוס ואב המשפחה נתקל במסוק שמפיץ עלונים אדומים בערבית.
בעל הדירה חושף לפני אם המשפחה כי אחד מלקוחותיו שהתעשר מעסקי ביטחון לאומי הזהיר אותו במרומז, ולכן הגיע במפתיע אל הבית שהשכיר.
בני המשפחה מנסים לחזור אל העיר, ומגלים פקק של מכוניות טסלה אוטונומיות שהתנגשו זו בזו וממשיכות להגיע, וכמעט לפגוע ברכבם, מה שמוביל אותם לשוב אל בית הנופש.
העלילה מסתבכת כאשר בת המשפחה הצעירה נעלמת, והבן המתבגר מקיא דם ושיניו נושרות, כנראה בעקבות עקיצת חרק.
אב המשפחה ובעל הדירה מלווים את הבן אל שכן שמחזיק אספקה לשעת חירום כמו אנטיביוטיקה, וזה מאיים עליהם עם נשק אם לא יסתלקו, אך לבסוף מתרצה ומספר להם על אופי האפוקליפסה שמתרחשת לדעתו.
אם המשפחה ובתו של בעל הדירה יוצאות בינתיים לחפש את הבת הצעירה שנעלמה, ונתקלים באיילים רבים שמקיפים אותם.
הן נחלצות מהם בעזרת תנועות ידיים וצעקות רמות, ומשקיפות על העיר מרחוק, שפיצוצים רבים נראים בה.
הסרט מסתיים במבט על בת המשפחה הצעירה, שגילתה אחוזה ובה מקלט גרעיני ובו הספקה, וספריית DVD גדולה הכוללת את הפרק מהסדרה "חברים" אותו קיוותה לראות במהלך הימים שחלפו.
ג'וליה רוברטס כאמנדה סטנפורד, אם המשפחה
אית'ן הוק כקליי סטנפורד, אב המשפחה
מהרשלה עלי כג'ורג' (ג'י אייץ') סקוט, הבעלים של דירת הנופש
מיהלא הרולד כרות' סקוט, בתו של בעל הדירה
פארה מקנזי כרוז סטנפורד, בתם הצעירה של אמנדה וקליי
קווין בייקון כדני, המתגורר בסמוך לדירת הנופש
צ'ארלי אוונס כארצ'י סטנפורד, בנם המתבגר של אמנדה וקליי
הקרנת הבכורה של הסרט פתחה ב-25 באוקטובר 2023 את פסטיבל מכון הסרטים האמריקאי.
הסרט הופץ למספר מוגבל של בתי קולנוע ב-22 בנובמבר, לפני שהועלה, ב-8 בדצמבר 2023, לשירות הסטרימינג נטפליקס.
להשאיר את העולם מאחור היה הסרט הנצפה ביותר בנטפליקס בשבוע שבין ארבעה לעשרה בדצמבר עם 41.7 מיליון צפיות, זאת למרות שעלה לשירות רק ב-8 בדצמבר.
נכון למאי 2024 הוא מדורג במקום החמישי ברשימת הסרטים (באנגלית) הנצפים ביותר בנטפליקס עם 143.4 מיליון צפיות.
בינואר 2024 הסרט נכנס לרשימת עשרת הסרטים הנצפים ביותר בנטפליקס ונשאר ברשימה חמישה שבועות.
75% מהמבקרים, על פי בדיקת אתר הביקורות Rotten Tomatoes, דירגו את הסרט בציון חיובי, עם ממוצע של 6.8 מעשר.
האתר Metacritic נתן לסרט ציון של 67 ממאה, בהתבסס על 33 ביקורות, שסוכמו כ"חיוביות ככלל".
אסי גל באתר רשת 13, כתב כי הסרט "בנאלי...לא קורה כלום.
...שורה תחתונה: סרט סבבה אבל כה מבאס." רועי אבן במאקו שיבח את הסרט: "בכל חמשת תתי-הפרקים הוא שומר על אותה רמת עשייה: משחק של מקצוענים, צילום יפהפה ועבודת סאונד שקשה שלא להתרשם ממנה...שווה לחכות לסוף...".
גילי איזיקוביץ מהארץ, כתבה: "סרט אסונות עתיר כוכבים (ג'וליה רוברטס, איתן הוק, מהרשלה עלי), מורט עצבים ומתוחכם..."להשאיר את העולם מאחור" לא מספק צפייה מלטפת כרגע, אבל הוא מעורר מחשבה, מרתק...ובעיקר מטריד — במובן הטוב של המילה".
פרסתאריך הטקסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהמקורפרס בחירת הקהל18 בפברואר 2024סרט הדרמה של השנה"להשאיר את העולם מאחור"כוכבת הקולנוע של השנהג'וליה רוברטסכוכב סרט הדרמה של השנה
להרים הוא אלבום האולפן השני של המוזיקאי הישראלי סטטיק, אשר יצא לאור ב-9 באפריל 2024. זהו האלבום העוקב לאלבום הבכורה שלו, לירז (2023), שיצא לאחר פירוק הצמד סטטיק ובן-אל תבורי ב-2022. האלבום כולל הופעות אורח של עדן חסון, סטפן לגר, נס וסטילה, עדי ביטי ואודיה.
בסמוך לצאת האלבום, יצא הסינגל המוביל מתוכו, "אמא".
במאי 2024 יצא השיר "מכשפה" יחד עם עדי ביטי כסינגל השני מתוך האלבום לתחנות הרדיו.
בפברואר 2023 הוציא סטטיק את אלבום הבכורה שלו, לירז, לאחר פירוק הצמד סטטיק ובן אל תבורי בשנת 2022, לאחר כשבע שנים של פעילות.
את האלבום הקליט סטטיק בווילה בקיסריה לצד יוצרים ומפיקים שונים: מפיק הצמד סטטיק ובן-אל הקבוע ג'ורדי ותקליטנם דור גל, הפזמונאים רון ביטון ואיתי שמעוני, וצמד המפיקים Triangle.
באפריל, כחודשיים לאחר צאתו של אלבום זה, נודע כי סטטיק החל לעבוד על אלבום שני יחד עם אותם יוצרים.
לדברי סטטיק, תכנן להוציא את האלבום כבר בשנת 2023. עם זאת, צאתו נדחתה בעקבות טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, והצהיר: "האלבום הזה לא מייצג את התקופה וגם לא את הרגשות שלי בתקופה הזו".
הוא הוסיף: "רוב האלבום הזה הוא די קצבי ושמח.
אני מרגיש שב'לירז' עוד הייתי קצת עצור וסגור מכל מה שעבר עלי.
הגיע הזמן להשתחרר באלבום הזה".
ב-28 במרץ 2024, לקראת הכרזה רשמית על צאתו של האלבום, הכריז סטטיק באינסטגרם כי החל לעבוד גם על אלבומו השלישי, וטען: "לפני 10 שנים הבאנו לכאן את הדבר הזה שנקרא פופ ישראלי.
אני מרגיש שבתור מי שהביא את זה אז, יש לי את הזכות לשפוט את זה גם היום.
אני מקווה שהקולגות שלי רואים את זה ככה גם, אבל הדבר הזה, הפופ הישראלי, דועך ומשתנה והגיע הזמן שנמציא אותו מחדש", וחתם כי "יכול להיות שהאלבום השני שלי יהיה מסיבת הפרידה".
באותו היום, חשף את שמו של האלבום, עטיפתו ותאריך צאתו בעמוד האינסטגרם שלו.
ב-29 במרץ, החל סטטיק לפרסם טיזרים לשירים מתוך האלבום בעמוד הטיקטוק שלו כאשר חשף כל יום שיר נוסף מהאלבום, וב-1 באפריל, הכריז על פתיחת חשבון OnlyFans, בו יחשוף קטעים משירים מתוך האלבום.
להתבגר ולהתגבר היא קומדיית מצבים אמריקאית שנוצרה על ידי ניל מרלנס ושודרה במקור ברשת ABC מ-24 בספטמבר 1985 עד 25 באפריל 1992.
בישראל הסדרה המקורית שודרה בערוץ המזרח התיכון בשנות השמונים ובשנות התשעים.
עלילת הסדרה מתמקדת במשפחת סיבר אשר גרה בעיירה הנטינגטון שבלונג איילנד אשר במדינת ניו יורק.
ד"ר ג'ייסון סיבר (מגולם על ידי אלן ת'יק) הוא פסיכיאטר שמתחיל לעבוד מהבית ולקחת חלק פעיל יותר בגידול הילדים לאחר שאשתו, מגי (מגולמת על ידי ג'ואנה קרנס), חוזרת לעבוד ככתבת.
מייק המרדן (מגולם על ידי קירק קמרון) הוא הבן הבכור של המשפחה.
קרול (מגולמת על ידי טרייסי גולד) היא הבת האמצעית, אינטליגנטית, אחראית ותלמידה מצטיינת.
בן (מגולם על ידי ג'רמי מילר) הוא בנם הצעיר והשובב.
בעונות המאוחרות יותר הצטרפו למשפחה שתי דמויות חדשות:
כריסי סיבר (בתחילה גילמו אותה התאומות קלסי וקירסטן דוהרינג כאשר הדמות הייתה תינוקת ובעונות המאוחרות יותר הדמות גולמה על ידי אשלי ג'ונסון) - הבת הצעירה של משפחת סיבר שנולדה בעונה הרביעית.
לוק ברואר (מגולם על ידי לאונרדו דיקפריו) - נער חסר בית שמאומץ על ידי משפחת סיבר בעונה האחרונה.
להרוג אייל קדוש הוא סרט אימה - מותחן פסיכולוגי משנת 2017, בבימויו של יורגוס לנתימוס, שגם כתב את התסריט יחד עם אפתימיס פיליפו.
בסרט מככבים קולין פארל, ניקול קידמן, בארי קיוגן, ראפי קסידי וסאני סולג'יק.
הסרט עוסק במנתח לב בכיר המתמודד עם השלכות בלתי צפויות בעקבות קשריו עם נער צעיר, מה שמוביל לסדרה של אירועים מטרידים המאיימים על משפחתו.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן, שם זכה בפרס התסריט הטוב ביותר.
סטיבן מרפי (קולין פארל) הוא מנתח לב מוערך החי עם אשתו אנה (ניקול קידמן), רופאת עיניים מצליחה, ושני ילדיהם, קים (ראפי קסידי) ובוב (סאני סולג'יק).
סטיבן מפתח קשר עם מרטין (בארי קיוגן), נער שאביו נפטר במהלך ניתוח שביצע סטיבן.
כאשר מרטין מתקרב למשפחתו של סטיבן, מתרחשים אירועים בלתי מוסברים המאיימים על בריאותם של בני המשפחה.
מרטין מציב בפני סטיבן אולטימטום מוסרי קשה, המחייב אותו לקבל החלטה טראגית כדי להציל את משפחתו.
קולין פארל – סטיבן מרפי, מנתח לב בכיר.
ניקול קידמן – אנה מרפי, אשתו של סטיבן ורופאת עיניים.
בארי קיוגן – מרטין, נער מסתורי הקשור לעברו של סטיבן.
ראפי קסידי – קים מרפי, בתם המתבגרת של סטיבן ואנה.
סאני סולג'יק – בוב מרפי, בנם הצעיר של סטיבן ואנה.
הסרט "להרוג אייל קדוש" קיבל ביקורות מעורבות.
שמוליק דובדבני מאתר "ynet" כתב: "הסרט נדמה כסוג של פרודיה אכזרית על מבנה מיתי של אשמה וכפרה...
לנתימוס מחבר בין האבסורדי והמטריד, בין מתיחת גבולות של זהות האדם ומציאות העולם הבדיוני."
נתנאל שלומוביץ מעיתון "הארץ" תיאר את הסרט כ"אימה לאניני טעם", והוסיף: "הסרט מציע חוויה קולנועית ייחודית, אך דורש מהצופה נכונות לנוע לתוך מרחב בעל חוקים מוזרים."
איתן ווייץ, בבלוג "קולנוע בראש צלול", הביע ביקורת שלילית וציין: "לנתימוס פשוט מציג רצף סצנות שכל מטרתן לגרום לשוק אצל הצופה...
זה כאילו הוא ישב וחשב: מה יכול להגעיל את הצופה?"
"להשתטות לפעמים" הוא שיר שכתב אילן גולדהירש, הלחין מרקו בכר ועיבד אלדד שרים.
השיר הוקלט על ידי הזמר גבי שושן באלבומו השני של שושן, "שירים שאהבנו", שיצא לאור בשנת 1974.
השיר מבוסס על "Uno Tranquillo" של הזמר האיטלקי ריקרדו דל טורקו, שיר שזכה לגרסאות כיסוי רבות, ובהן הגרסה האנגלית "Suddenly You Love Me" של ההטרמלוס והגרסה הצרפתית "Siffler sur la colline" בביצוע ז'ו דסאן.
הביצוע העברי דומה במיוחד לשתי הגרסאות הללו, שהן בעצמן עיבוד של השיר האיטלקי המקורי.
השיר נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל ב-9 בדצמבר 1974 וצעד במשך שלושה שבועות.
בשיאו הגיע למקום ה־16 במצעד.
הזמר אורי פיינמן ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו "אהבה מחודשת 3" משנת 1994.
הזמר שימי רון, הקליט גרסת כיסוי לשיר באלבום "אהבה ים תיכונית" ב-1994, בו הוא מבצע גרסאות כיסוי לשירים ישראליים ידועים.
שלומי בראל, מתמודד תוכנית המציאות המוזיקלית "כוכב נולד 5" ביצע את השיר בשנת 2007.
הראל סקעת ביצע את השיר בשנת 2009, במחזמר "מי שחלם" בהשראת סיפור חייו של יצחק רבין.
להקת שייקספיר המצומצמת RSC (Reduced Shakespeare Company) היא להקת משחק אמריקאית נודדת המבצעת עיבודים מהירים, לכאורה מאולתרים, של נושאים שונים.
סגנון הלהקה תואר כ"וודוויל חדש", המשלב הומור פיזי ומילולי, כמו גם הומור גבוה ונמוך.
הלהקה נוסדה בשנת 1981 על ידי דניאל סינגר, שכתב גרסה בת 25 דקות, בהשתתפות ארבעה שחקנים, למחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר, שהוצגה ביריד הרנסאנס בנובאטו, קליפורניה.
הוא ליהק את עצמו לתפקידי פולוניוס, הורציו ולרטס; ג'ס בורגסון (כיום ג'ס וינפילד) כנסיך; מייקל פלמינג בתפקיד ברנרדו, קלאודיוס ורוחו של אביו של המלט; וברברה ריינרטסון בתפקיד אופליה וגרטרוד.
כאשר ריינרטסון שברה את קרסולה שלושה שבועות לאחר תחילת המופע, בורגסון הציע שחבר מבית הספר אדם לונג יחליף את מקומה בדראג.
בורגסון חזר לקולג' בשנת 1983 כדי ללמוד לתואר בספרות אנגלית, והשאיר את סינגר ולונג להמשיך תחת כותר ה-RSC.
הם כתבו גרסה בת 20 דקות של "רומיאו ויוליה" של שייקספיר, אותה ביצעו בירידי הרנסאנס, בפינות רחוב, בחופים ובאירועים פרטיים.
הקהל נדהם לראות שני גברים מגיעים עם סל קטן של תלבושות, שתי חרבות לסיף, שני בקבוקי רעל, ורד, פגיון, פאה ובובה, וממשיכים לשחק את הסיפור כולו בסגנון סרט של האחים מרקס.
בורגסון הצטרף שוב ללהקה ב-1985, וכך גרסתו של סינגר ל"המלט" הוחזרה לרפרטואר.
מספר שחקנים באו והלכו בתפקידים של ברנרדו, הרוח וקלאודיוס; האחרון בסדרה התנצל כשנולדה בתו.
קבוצת הלהקה בת שלושת השחקנים, RSC, נולדה באותה תקופה, כאשר לונג תפס את התפקידים הללו.
ב-1987, חבר של הלהקה הציע להם לקבלת פנים מבורכת בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו בסקוטלנד.
מכיוון שאורך ההצגה האידיאלי היה כשעה, הם החליטו שהם צריכים עוד כ-20 דקות של חומר, והציעו לבצע את 35 המחזות האחרים של שייקספיר כדי להשלים קיצור של כל מה שכתב המשורר בפחות משעה.
סה תומסון (כיום סה וינפילד), שהועסקה בעיצוב ובנייה של האביזרים והתלבושות הניתנים להחלפה מהירה של הלהקה, הפכה לשותפה מלאה בשנת 1988, וגם הופיעה מדי פעם כמבצעת עם הלהקה, הידועה בעיקר בתפקיד הראשי בגלגול של ה-RSC כתיאטרון הבלט המקוצר עבור לוסינדה, נימפת היער של קרחת היער.
התסריט של "העבודות השלמות" שנוצר משיתופי פעולה אלה הוצג בבכורה בהצלחה באסם פתוח בחוות פרמאונט באגורה, הסמוכה לאתר יריד הרנסאנס של דרום קליפורניה.
לאחר מכן הוא עבר לאדינבורו עצמה, והוצג במרתף כנסייה בשעה 10:30. לאחר מכן, המופע (שהורחב ל-97 דקות) הוצג בתיאטראות ובפסטיבלים ברחבי העולם.
במקביל למופע השני שלהם, "ההיסטוריה המלאה של אמריקה" (מקוצר), "היצירות השלמות של ויליאם שייקספיר" (מקוצר) הוצג במשך תשע שנים בתיאטרון קריטריון, ווסט אנד לונדון, כאשר המופע השלישי של הלהקה, "התנ"ך: דבר אלוהים השלם" (מקוצר), הצטרף למופע בשלוש השנים האחרונות של המופע בלונדון.
סינגר עזב את הלהקה בשנת 1989 והוחלף על ידי ריד מרטין; בורגסון עזב בשנת 1992 והוחלף על ידי אוסטין טיצ'נור.
בשנת 1993 לונג, מרטין וטיצ'נור כתבו את המחזה השני של הלהקה, "ההיסטוריה השלמה של אמריקה" (מקוצר).
לאחר מכן הם פרסמו את "התנ"ך: דבר אלוהים השלם" (מקוצר) בשנת 1995.
בשנת 1994, טיצ'נור, לונג ומרטין יצרו סדרת רדיו בת שישה חלקים בשם "תוכנית הרדיו המצומצמת של שייקספיר".
היא שודרה ב-BBC בין 11 במאי ל-22 ביוני 1994. בשנת 1994 הם הפיקו את "The Ring Reduced", גרסה בת חצי שעה למחזור הטבעת האופראי של ריכרד וגנר, כחלק מעונת וגנר של ערוץ 4. בשנת 1995, ה-RSC הקליטה את "The Reduced Shakespeare Company Christmas", פרשנות לחג המולד ולחגים אחרים הקשורים לדצמבר.
לקראת תחילת המאה, מרטין וטיצ'נור כתבו את "The Complete Millennium Musical" (מקוצר) יחד עם המלחין ניק גרהם.
גרסת וידאו של "The Complete Works of William Shakespeare" (מקוצר) שוחררה ב-DVD בשנת 2001. כמו כן, בשנת 2001, פרסמו ג'ון נוקס/ווסטמינסטר פרסם את ספר הזיכרונות הקומי והרוחני של מרטין וטיצ'נור בשם "הסיפור הגדול ביותר שנמכר אי פעם".
באוגוסט 2005, בתיאטרון סבסטיאני בסונומה, קליפורניה, הקליטה להקת שייקספיר הקטנה את המופע השני שלה ב-DVD, "ההיסטוריה המלאה של אמריקה" (מקוצר).
יצירתם השנייה של מרטין וטיצ'נור, "שייקספיר מצומצם: מדריך לבעלי קשב לקוי למחזאי הטוב ביותר בעולם" (מקוצר), פורסם על ידי הוצאת Hyperion בשנת 2006. הפודקאסט של להקת שייקספיר הקטנה הוצג גם הוא בשנת 2006. זהו פודקאסט שבועי חינמי בן עשרים דקות הזמין ב-iTunes, כמו גם באתר האינטרנט של להקת שייקספיר הקטנה.
להקת שייקספיר המצומצמת הייתה מועמדת לפרס אוליבייה בלונדון, שני פרסי הלן הייז, פרס מבקרי התיאטרון של אזור המפרץ ושני פרסי פודקאסט.
הלהקה זכתה בפרס שורטי לשימוש יוצא דופן בטוויטר על ידי מוסד תרבות בשנת 2009. בשנת 2010 מרטין וטיצ'נור קיצרו את חמש העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה המצליחה "אבודים" לעשר דקות קומיות עבור Sky TV בבריטניה.
הם ביצעו את "אבודים מקוצרת" יחד עם מאט ריפי.
מרטין וטיצ'נור יצרו את ההצגה הבימתית החמישית של הלהקה, "כל הספרים הגדולים" (מקוצר) בשנת 2002, ואחריה את "הוליווד המלא" (מקוצר) בשנת 2005. שתי ההצגות הללו יצאו לסיבובי הופעות נרחבים ברחבי ארצות הברית ובריטניה, כולל הופעות במרכז קנדי ובפסטיבל הפרינג' באדינבורו.
"עולם הספורט השלם" (מקוצר) מאת מרטין וטיצ'נור הוצג לראשונה בשנת 2010 ברחבי ארצות הברית ובריטניה עם הופעות בתיאטרון ויקטורי החדש בניו יורק, במרכז קנדי בוושינגטון הבירה ובתיאטרון האמנויות בלונדון.
אשתי, מועצת המועצה אודרי בול, מונתה לאחרונה למועצה האמנותית" וכי "אלה המתנגדים לאמונותיה הנחרצות צריכים להיזהר".
ב-23 בינואר 2014 הצביעה מועצת רובע ניוטונבי על ביטול ההופעות.
החלטה זו הובילה לזעקה ציבורית אדירה ולתמיכה ב-RSC ממקורות רבים, כולל ריצ'רד דוקינס, טים מינצ'ין, מועצת האמנויות של צפון אירלנד ואמנסטי אינטרנשיונל.
כתוצאה מכך, המועצה חזרה בה מהחלטתה ב-27 בינואר וההופעות התקיימו כמתוכנן במקור וזכו לביקורת נלהבת מה"בלפסט טלגרף".
הפרסום סביב אירועים אלה הוביל לעלייה עצומה במכירות הכרטיסים לכל סיבוב ההופעות של המופע בבריטניה בשנת 2014.
ה-RSC העלה בבכורה את "המחזה הראשון האבוד של ויליאם שייקספיר" (בקיצור) בתיאטרון פולגר בוושינגטון הבירה באפריל/מאי 2016 וזכה לביקורות נלהבות, ולאחר מכן הוצגה בבכורה האירופית בפסטיבל הפרינג' באדינבורו באוגוסט 2016.
להתאהב ברומא הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2010 בבימוי מארק סטיבן ג'ונסון , עם קריסטן בל וג'וש דוהאמל בתפקידים הראשיים.
התסריט הוא על סיפור אהבה המתרחש ברומא ובמוזיאון גוגנהיים בניו יורק.
יש בו קטעי פנטזיה הנובעים מהאגדה שמי שנוטל מטבעות ממזרקת האהבה ברומא נקשר ברשת אהבה בלתי רצונית עם בעל המטבע.
הסרט קיבל ביקורות שליליות אבל הצליח מסחרית.
בת' מרטין (קריסטן בל ), היא אוצרת במוזיאון גוגנהיים תחת פיקוחה של מנהלת קשוחה (אנג'ליקה יוסטון).
בן זוגה בריידי זקס (לי פייס) מודיע לה על ניתוק יחסים ותוכניתו להינשא לאחרת.
אחותה ג'ואן (אלקסיס דזיאנה) מודיעה לה כי היא הכירה בחור איטלקי והם נוסעים להתחתן ברומא.
בת' מקבלת חופשה קצרה ובטקס החתונה היא מכירה את ניק (ג'וש דוהאמל), חבר נאה של החתן שעובד ככתב ספורט בניו יורק ומתאהבת בו.
לאחר כמה אירועים מביכים בחתונה היא יוצאת מהכנסייה למזרקת האהבה ואוספת מהבריכה ארבעה מטבעות וז'יטון פוקר אחד.
בחזרה בניו יורק מתחילים ארבעה אנשים להתאהב בה נואשות: אנטוניו הצייר (ויל ארנט), אל רוסו מלך הנקניקים (דני דה ויטו), פוק הצלם (בובי מויניהן) וגייל הדוגמן (דאקס שפרד).
גם ניק ממשיך לחזר אחריה.
אחותה מגלה לה שהסיבה לכל זה היא המטבעות שלקחה מהבריכה שמציתים קשר אהבה בלתי נשלט עם אלה שהטילו את המטבעות לבריכה וכי הקסם הזה יפוג רק אם היא תחזיר את המטבעות לכל אחד.
היא מחזירה לכולם את המטבעות והם נפרדים ממנה.
את הז'יטון שהיא בטוחה ששייך לניק היא לא מחזירה עדיין וכאשר הוא מציע לה נישואים היא מהססת מפני שחושבת שהוא מאוהב בה בגלל קסם הז'יטון עד שמתברר לה שהז'יטון לא שלו והאהבה שלו אליה היא אמיתית.
הם נישאים ברומא באותה כנסייה בה התאהבו לראשונה.
שם השחקן שם הדמות הערותקריסטן בלבת' מרטיןג'וש דוהאמלניק בימוןאלכסיס דזיאנהג'ואן מרטיןפגי ליפטוןפרסיליה מרטיןדון ג'ונסוןאבא של בת'ג'ון הדרלאנסקוסםדני דה ויטואל רוסומלך נקניקיותדאקס שפרדגיילויל ארנטאנטוניוצייראנג'ליקה יוסטוןסלסטמנהלת מוזיאוןלי פייסבריידי זקסקייט מיקוצ'יסטייסימזכירה של בת'בובי מויניהןפוקצלםקריסטן שאללונהחברה של בת'אלכסה האווינסלייסיחברה של בת'גוסטפייס קילהD.J
לוּ'שׁוּנְקוֹאוּ (בסינית מפושטת: 旅顺口; בסינית מסורתית: 旅順口; בפין-יין: Lǚshùnkǒu; או בשמו האירופי פורט ארתור) הוא רובע בתת-המחוז העירוני דָאלְייֵן במחוז ליאונינג שבצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו ברובע 398,579 תושבים.
הרובע שוכן בקצה הדרומי של תת-המחוז על שפת הים הצהוב ובו נמל.
ברובע היה מבצר בעל חשיבות אסטרטגית.
הרובע שימש כעיר נמל והבסיס הימי הרוסי הגדול ביותר במזרח אסיה בין השנים 1898–1905, אתר בו התקיים מצור וקרב עיקרי במלחמת רוסיה–יפן.
ההיסטוריה המודרנית של העיר החלה במלחמת האופיום השנייה כשכוחות אנגלו-צרפתיים הסירו את המכשולים הסינים בנהר המגיע לעיר טיינג'ין.
באוגוסט 1860 גררה אוניית התותחים של הצי הבריטי "Algerine" בפיקודו של לוטננט ויליאם סי.
ארתור פריגטה מושבתת לתוך מפרץ לוסן, שבו שכן כפר דייגים קטן.
החשיבות האסטרטגית של לוסן שנקראה פורט ארתור בפי המערביים באה לידי ביטוי 20 שנה מאוחר יותר כאשר מהנדס גרמני בשם קפטן קונסטנטין פון הנקין קבע כי ביצור הכניסה הצרה והגבעות הסלעיות מסביב למפרץ, יקשו על כיבוש המקום.
לאור זאת האתר נבחר להיות בסיס לצי הסיני שזה מכבר קרם עור וגידים.
בניית הרציפים והמספנות החלו ב 1882 והנמל הועמק והורחב.
במקביל האתר התפתח כמצודה יבשתית וב-1894 היו בו 22 מבצרים ויותר מ-70 תותחים.
במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה העיר נכבשה על ידי היפנים לאחר מצור בן יום אחד (קרב לו'שונקואו).
היפנים קיבעו את בעלותם על מפרץ פורט ארתור כתנאי להסכם שלום שהיה חלק מהסכם שימונוסקי (17 באפריל 1895).
הרוסים, בעידוד צרפת וגרמניה, שחיפשו נמל שאינו קופא בחורף הבינו את החשיבות הצבאית של האתר, דרשו מממשלת יפן מספר ימים מאוחר יותר לפנות את ליאטונג.
היפנים בעצת הבריטים, קיבלו את האולטימטום הזה שנודע לימים בשם ההתערבות המשולשת.
במרץ 1885 הצאר ניקולאי השני ושר החוץ אלכסיי לובאנוב רוסטובסקי קבעו כי יש צורך לקשר בין הרכבת הטרנס סיבירית למימי המפרץ החמים אשר עשויים לשמש נמל חליפי לנמלים הקפואים שלהם.
ביוני 1896 חתמה רוסיה עם סין על הסכם לי-לובאנוב.
על פי ההסכם מתחייבת רוסיה להגן על הטריטוריה של סין בעוד סין מאשרת לרוסיה לבנות קו מסילת ברזל דרך מנצ'וריה.
בדצמבר 1897 שלחה רוסיה במהלך חד צדדי אוניות מלחמה למפרץ ארתור.
במרץ 1898 כבשו כוחות רוסיים את העיר מה שגרם לכניעת הסינים לדרישות הרוסים, וחלק מההסכם היה חידוש הסכם חכירה ל 25 שנים של נמל פורט ארתור ודלני.
הרוסים החלו בבניית קו רכבת המחבר בין הנמל לרשת הרכבות של מזרח סין.
הם לא נתנו רשות לאוניות זרות לפקוד את נמל פורט ארתור אולם הרשו להם להשתמש בנמל המסחרי החדש של דלני.
הרוסים המשיכו בהרחבת נמל פורט ארתור אולם לא פיתחו מספנות וכתוצאה מכך לא היה ניתן לתחזק אוניות המלחמה האמורות לפקוד את האזור ברציף היבש היחידי בנמל.
יותר מכך, המהנדסים הרוסיים לא הצליחו להרחיב את הכניסה הצרה לנמל כך שרק אונייה גדולה אחת יכלה לעבור בו בזמן נתון וזה רק בשיא הגאות ובעזרת גוררות.
תוכנית הצאר לפתוח כניסה נוספת לנמל לא הצליחה לצאת לפועל לפני המלחמה.
בעוד הרוסים החלו לבנות עיר חדשה מעל הנמל לא נעשה שום שינוי או שיפור בעיר הסינית העתיקה, שנשארה ללא כבישים סלולים, מערכת ביוב, מערכת הולכת מים ותאורה.
ב-1901 החלו הרוסים בבנייה מחודשת של המבצרים אולם עד 1904 הם הספיקו להשלים את העבודות במבצר סיני מקורי אחד בלבד.
קו ההגנה העיקרי עבר לאורך הקצה החיצוני של הגבעות המקיפות את הנמל בחצי עיגול.
המרחק בין שני הקצוות הנושקים לים היה 19 ק"מ כשהחלק המוגן פחות השתרע לאורך של 4.5 ק"מ מצפון מערב לעיר החדשה ולנמל.
ב-1904 היו הביצורים של פורט ארתור הראשונים שעמדו במבחן של מלחמה מודרנית.
ערב מלחמת יפן-רוסיה חיל המצב של פורט ארתור כלל 18,000 חיילים, מספר דומה של מלחים ויותר מ-20,000 אזרחים רובם סינים.
לאחר מלחמת יפן-רוסיה החכירה של נמל פורט ארתור עברה לידי היפנים, על פי הסכם פורטסמות' והיא הפכה לבירת חצי האי קואנטונג ובה שכנה המפקדה הראשית של חצי האי.
בשנת 1945 חזרה העיר לריבונות סינית ובאמצע אוגוסט 1945 הוחלפה פעם נוספת הבעלות על פורט ארתור כאשר הרוסים השתלטו שוב על האזור.
בשנה זו נחתמה ברית בין סין לרוסיה על פיה למשך 30 שנה תהיה לרוסים זכות חכירה ושליטה צבאית על פורט ארתור והסכם דומה בנוגע לדלני ולמסילת הרכבת.
לוּ אנדריאס-סָלוֹמֶה נולדה בשם לואיז פון סלומה (12 בפברואר 1861 - 5 בפברואר 1937) הייתה אינטלקטואלית ממוצא רוסי, מחברת של ספרים רבים, פסיכואנליטיקאית, ידידתם של אינטלקטואלים, אמנים ואמניות, סופרים וסופרות בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
סלומה, אחות יחידה בין חמישה בנים, נולדה בסנקט פטרבורג לקצין ממוצא רוסי-הוגנוטי, גוסטב לודוויג פון סלומה, וללואיז פון סלומה (ווילם).
היא זכתה להשכלה שחרגה בהיקפה ממה שנהגו נשים טיפוסיות באותה תקופה וסביבה.
בגיל 17 שכנעה סלומה את הכומר ההולנדי הנדריק גִיוֹ, שהיה מבוגר ממנה ב-25 שנה, ללמדה תאולוגיה, פילוסופיה, דתות העולם וספרות צרפתית וגרמנית.
גִיוֹ התאהב בה נואשות ותכנן להתגרש מאשתו ולשאת את סלומה לאישה, אך היא החליטה לנסוע ביחד עם אמה לציריך כדי לרכוש השכלה אקדמית.
המסע נועד גם להיטיב עם בריאותה של לו, שכבר אז סבלה משיעולים מדממים.
כשלו הייתה בת 21 לקחה אותה אמה איתה לרומא.
בסלון ספרותי בעיר פגשה לוּ את פאול ריי, סופר ומהמר כפייתי, והציעה לוֹ להצטרף אליה לקומונה אקדמית.
כעבור חודשיים שכנעה אותו לוּ לקבל אותה כחברה.
ב-13 במאי 1882 שכנעה לו גם את פרידריך ניטשה, ידידו של ריי, להצטרף לקומונה.
לאחר שנים סלומה כתבה מחקר שנוי במחלוקת: "פרידריך ניטשה בעבודתו" (1894), על אישיותו של ניטשה והפילוסופיה שלו.
השלושה טיילו ביחד עם אמה של סלומה ברחבי איטליה וחיפשו מקום להקים בו את הקומונה.
מערכת היחסים בין השלושה הייתה אמביוולנטית, כרוכה בידידות וקנאה עזה: "מן הסתם, התקשו שני הגברים עד מאוד לעדן את יחסי היריבות שביניהם או להסוותם".
כשהגיעו ללייפציג באוקטובר, נפרדו לוּ ו ריי מניטשה - לאחר ריב בין סלומה לניטשה, שבו לוּ התעקשה שניטשה מאוהב בה ללא תקנה.
הפרשה הונצחה בספר "כשניטשה בכה".
למרות זאת ניטשה כתב אודותיה: "מכל הכרויותיי, זו עם העלמה סלומה היא היקרה ורבת התוצאות ביותר.
רק בעקבות היכרות זו בשלתי דיי בשביל הזרתוסטרא שלי- - - לו היא היצור המחונן המהורהר ביותר שניתן להעלות על הדעת".
לו ו ריי הקימו משק בית בברלין וחיו ביחד שנים ספורות בטרם נישאה לחוקר הבלשנות קארל פרידריך אנדריאס.
חרף התנגדותה המוצהרת לנישואין, ולמרות שיתופי הפעולה (ופרשיות האהבה) שחוותה עם גברים שונים, לו ואנדריאס נשארו נשואים מ-1887 ועד מותו ב-1930. לאנדריאס נולדה בת מסוכנת הבית שלהם - ולו אימצה את הילדה לחיקה, כאילו הייתה זו בתה שלה.
הביוגרף שלה, היינץ פרידריק פטרס תיאר אותה כך: "היא הייתה בעת ובעונה אחת אגוצנטרית ונדיבה ביותר ביחסה לזולת, עד כדי חוסר אחריות.
מאחר שהייתה נאמנה לעצמה ללא סייג, היא לא הייתה מסוגלת להיות נאמנה לאיש מלבדה.
נאמנות לשם נאמנות הייתה זרה לה.
היא הייתה מכנה זאת בגידה בעצמה."
לו סלומה הייתה כותבת פורייה וחיברה מספר רומנים, מחזות ומסות שלא זכו לפרסום רב, והייתה גם פמיניסטית יצירתית.
במהלך נישואיה היא ניהלה פרשיות אהבה והתכתבויות עם העיתונאי הגרמני גיאורג לבדור, עם המשורר הגרמני ריינר מריה רילקה שהעיד עליה: "לו הייתה אחד האנשים המופלאים ביותר שנקרו בדרכי...
לולא השפעתה של אשה יוצאת דופן זו לא הייתה התפתחותי מסוגלת ללכת בדרכים שהוליכו לכל כך הרבה דברים".
על רילקה כתבה ספר זכרונות פסיכואנליטי, בין היתר עם ויקטור טאוסק והפסיכואנליטיקאי הווינאי זיגמונד פרויד.
עדויות רבות מקשרים אלה כונסו בספרה "במבט לאחור" (Looking Back).
לו סלומה חוותה יותר מפעם אחת את כוחה הרה הגורל של האהבה, והגיעה למסקנה שיש לחקור את הכח הזה בלא רגשי אשם או גילויי צניעות מזויפים.
היא גרסה שהמשיכה המינית היא הצורך הגופני הראשון במעלה של האדם: רגש המין הופך להתרגשות; הדבר מוביל לאידיאליזציה הרומנטית של האהבה ולשאיפה שזו תהיה נצחית.
אנו תובעים מאהובנו נאמנות עולם.
אך בפועל, כל צורכיהם של בעלי החיים מסופקים במהירות, והם משתוקקים תמיד לשינוי.
הפסיכותרפיסט השוודי שהציג אותה בפני פרויד היה פול ביירה.
ביירה היה נשוי וצעיר מלו בחמש עשרה שנה, אך כמו מרבית הגברים, גם הוא התאהב בה ממבט ראשון.
תוך זמן קצר היו לנאהבים וידעו תקופה קצרה של אושר לוהט.
באחרית ימיו תיאר אותה ביירה: "היה לה הכשרון לחדור למוחו של הגבר שהיא אהבה.
נדמה, שכושר הריכוז האדיר שלה ליבה את הלהבה האינטלקטואלית של בן זוגה.
בכל שנותי הארוכות לא פגשתי אדם שהבין אותי מהר כל כך...
נוסף על כך הייתה מידה מדהימה של כנות בכושר הביטוי שלה.
היא דנה בענייניה האינטימיים ביותר בנון-שלנטיות גדולה מאין כמוה".
היחסים בין לו סלומה לפרויד הלכו והתהדקו במשך השנים, חרף מחלוקות של ממש.
בלא דעת נגררה גם לעימות בין פרויד לאדלר.
למרות שהיחסים בין שני האישים וחסידיהם נותקו, עדיין המשיכה להשתתף בהרצאות של כל אחד מהם.
עבודתה הספרותית והפסיכואנליטית זכתה לפופולריות כה גדולה בגטינגן, העיר הגרמנית שבה בילתה את שנות חייה האחרונות, עד שהגסטפו המתין זמן מה לאחר מותה ממחלת דם ב-1937 - ורק אז העלה באש את ספרייתה.
נאמר שבשעות האחרונות לחייה, היא אמרה שכשהניחה למחשבותיה לשוטט, לא מצאה איש פרט למוות.
לו סלומה חיברה 15 רומנים ומסות עיוניות, כגון "דמויות הנשים אצל הנריק איבסן" (1892), ועוד.
ספריה של לו סלומה טרם תורגמו לעברית.
כשניטשה בכה, רומן ריאליסטי, מאת ארווין יאלום, המתאר סדרת מפגשים דמיונית בין הרופא יוזף ברוייר לבין הפילוסוף פרידריך ניטשה בווינה של 1882 במעורבות לו סלומה.
הסרט להתאהב בלו סלומה, בימוי: קורדולה קבליץ-פוסט, גרמניה, 2016
ג'וזפה סינופולי באופרה "לו סלומה" (בכורה התקיימה ב-1981 באופרה הממלכתית של בווריה במינכן)
קטרז'ינה קוז'ירה בעבודות הווידאו "בדמותה של לוּ סלומה" ו"לו סלומה ברומא" (2005)
"להתראות בחלומותי" הוא אלבום האולפן השלישי של זמר הרוק הישראלי רמי פורטיס.
האלבום יצא בינואר 1992 בחברת התקליטים "נענע דיסק" ובהפקת ניצן זעירא.
כמו בשני אלבומיו הקודמים, כל השירים הולחנו במשותף על ידי פורטיס וברי סחרוף, והופקו מוזיקלית במשותף על ידי פורטיס, סחרוף, גיל סמטנה ויובל שפריר.
את כל מילות השירים כתב פורטיס.
השירים "אנ'לא יכול", "הנה בא השקט", "מצבים משתנים", "לונדון תל אביב ברלין או בריסל" ו"איזה מין מין?" זכו להצלחה מסוימת, אך לא הפכו ללהיטים גדולים בסדר הגודל של להיטי "סיפורים מהקופסא" ו"".
לאחר סיבוב הופעות קצר, עזב סחרוף לקריירת סולו ואורן קפלן החליפו, ומספר חודשים אחר-כך עזב את ישראל הבסיסט גיל סמטנה והוא הוחלף על ידי עמיר רוסיאנו (ג'נגו).
כך נוצר ההרכב "האחים פורטיס" שליווה את פורטיס בשני אלבומיו הבאים.
האלבום הודפס כדיסק, כקלטת שמע ואף כתקליט.
זהו האלבום האחרון של פורטיס שהודפס בפורמט זה עד אלבומו "תולדות הכותרת" מ-2015.
לונדון תל אביב ברלין או בריסל (4:28)
עיבוד והפקה מוזיקלית - רמי פורטיס, ברי סחרוף, יובל שפריר, גיל סמטנה
ברי סחרוף (גיטרה, קלידים, שירה)
גיל סמטנה (קונטרבס, בס, קולות רקע)
יובל שפריר (תופים, כלי הקשה)
ז'אן ז'אק גולדברג (תופים ב"התופת")
יוסי רגב (טרומבון ב"מצבים משתנים" ו"אדומים ברוח")
טכנאי הקלטה ומיקס - אורי ברק
עוזרי טכנאי - אוהד דקל, גיורא פרבר
הקלטה - אולפני המון, די.בי.
עריכה דיגיטלית - בן ברנפלד
מנהל הפקה - גור סלע
עוזרי הפקה - יואב רייס, רינת גבעוני
עיצוב עטיפה - איילת אביב
יחסי ציבור - מירי בן-יוסף
(במקור באנגלית: ) הוא סרט גרמני טרגי-קומי משנת 2003.
הסרט מספר על משפחת קֶרנֶר החיה בגרמניה המזרחית בשנים 1989 ו-1990, בעת תהליך התפרקותה של המדינה.
אם המשפחה, קריסטין, קומוניסטית נאמנה, מתעלפת, לוקה באוטם שריר הלב ונכנסת לתרדמת אחרי שראתה את בנה אלכסנדר מפגין ונעצר בהפגנה נגד הממשל במדינה.
בעת היותה בתרדמת, נופלת חומת ברלין וגרמניה המזרחית חדלה מלהתקיים באופן מעשי.
שמונה חודשים מאוחר יותר, מתעוררת קריסטין והמציאות שונה לחלוטין.
הרופא שדאג לה אומר לאלכסנדר ולבתה, אריאן, שהיא נמצאת בסכנת אוטם נוסף בשריר הלב, ולכן אסור שתתרגש יותר מדי.
אלכסנדר מחליט שהוא הולך ליצור בביתם מציאות מזרח-גרמנית, כפי שהייתה לפני נפילת חומת ברלין.
אלכסנדר יוצר בעזרת חברו לעבודה המערב-גרמני דניס דומשקה, תוכניות טלוויזיה הדומות לתוכניות המזרח-גרמניות.
בהמשך, כשרואה האם כרזת ענק של חברת קוקה-קולה נפרסת על בניין הקרוב לבית המשפחה, מכינים אלכסנדר ודניס כתבה, שמראה שהמשקה הידוע נוצר במזרח גרמניה והוא המצאה סוציאליסטית.
כמו כן, הכינו השניים כתבה המספרת על הגירת עשרות אלפים ממערב גרמניה למזרחה.
באחת הסצנות, כשמחליטה קריסטין לצאת ולטייל ברחבי ברלין, היא רואה את פסלו השבור של ולדימיר לנין מוטס על ידי מסוק.
בסצנה אחרת, היא נדהמת כשהיא רואה במעלית הבניין צלב קרס, שציורו היה אסור במזרח גרמניה.
כשמצבה של קריסטין מידרדר והיא מובלת לבית החולים, יוצא אלכסנדר לחפש את אביו, שהיגר למערב.
הוא נוסע במונית שנוהג בה אדם הדומה מאוד לגיבור ילדותו, זיגמונד יאן, הקוסמונאוט המזרח-גרמני היחיד בהיסטוריה.
בצל האיחוד הקרב, חברתו של אלכסנדר מספרת לאימו את האמת בזמן שאלכסנדר ודניס מכינים סרט אחרון, שבו רואים את אריך הונקר מתפטר ומעביר את תפקידו לזיגמונד יאן (נהג המונית שהסיע את אלכס), שאומר ב"נאום ההשבעה": "הסוציאליזם אינו הסתגרות מאחורי חומות.
פירושו להושיט יד לזולת ולחיות עמו.
פירושו לא רק חלומות על עולם טוב יותר, אלא הגשמתם".
האם רואה את הסרט, מודעת לאמת אך מוקסמת.
ברקע נראים הזיקוקים בחגיגות האיחוד של שתי המדינות.
מכאן, מתהפך הגלגל: אלכסנדר סימל בסרטיו האחרונים את מזרח-גרמניה כפי שהוא רצה וכך נשבה בקסמו שלו, בעוד שאימו יודעת את האמת ללא ידיעתו.
בסוף הסרט אומר אלכסנדר: "את מזרח גרמניה השארנו בחיים עד נשימתה האחרונה של אמי; מדינה, שאף פעם לא התקיימה בצורה זו; מדינה, שבזכרוני, תמיד תתקשר לאמי".
"להתראות נעורים שלום אהבה" הוא אלבום האולפן השביעי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא בינואר 1995. היה זה אלבומה האחרון של הלהקה טרם התפרקותה באותה השנה.
חברי משינה החלו לעבוד על האלבום בינואר 1994. את האלבום הזה הפיקו חברי הלהקה לבדם, כשבסיסט הלהקה מייקל בנסון שימש מפיק האלבום וקלידן הלהקה אבנר חודורוב טכנאי ההקלטה.
ללהקה היה די חומר לשני אלבומים שלמים, אחד שנכתב כולו בידי הסולן יובל בנאי ואחד שנכתב כולו בידי הגיטריסט שלומי ברכה, והייתה התלבטות אילו מהשירים להקליט.
כאשר נעדרו ברכה והמתופף איגי דיין מחזרות הלהקה למשך כשבועיים עקב מחלה, החלו בנאי, בנסון וחודורוב לעבוד על האלבום שאת כל שיריו כתב והלחין יובל בנאי.
האלבום בנוי מ־11 שירים המשרים אווירה של סיום, ביניהם השיר "תחזור תחזור" ו"להתראות נעורים שלום אהבה", שהטקסט שלו מרמז על סוף עידן, עם שורות כ"משהו בחיי הולך להשתנות".
ואכן חברי הלהקה הודיעו על סוף פעילותה חודשים אחדים לאחר יציאת האלבום.
שיר הנושא ו"תחזור תחזור" היו משיריו המצליחים ביותר של האלבום, ופרט להם הצליחו גם "רכבות", "את לא כמו כולם", "מילים ועוד מילים" ו"בן המלך".
שני טקסטים בשיר מרמזים על אירועים אקטואליים שאירעו זה אחר זה ב־25 וב־26 בפברואר 1994:
עַכְשָׁו הַפִּרְסוֹמוֹת" מתייחס לטבח מערת המכפלה שביצע ברוך גולדשטיין יום קודם לכן.
"תחזור תחזור" היה השיר האחרון שכתב בנאי לאלבום.
בידיעה ש"להתראות נעורים שלום אהבה" יהיה השיר הפותח את האלבום וש"תחזור תחזור" יהיה השיר הסוגר, הוחלט לקרוא את הטקסט של השיר הפותח, "להתראות נעורים שלום אהבה", בתום השיר "תחזור תחזור".
בנאי הביא את אביו יוסי כקריין בשיר.
יוסי בנאי קרא את השיר כמכתב לאהובה שמעבר לים.
האלבום מסתיים ב"היה לי חלום", השיר שבעיקרו חוזר על המילים של "עכשיו את בוכה" בסגנון סווינג קצבי וקליל.
האווירה בו מנוגדת לחלוטין ללחן של "עכשיו את בוכה" ולמילים המורבידיות.
האלבום הגיע למעמד אלבום זהב תוך מספר חודשים.
בשנת 2021 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליט (באותה העת היה זמין על גבי קלטות שמע ותקליטורים בלבד), מתוכו הושמט השיר "היה לי חלום".
באותה שנה יצאה לאור מהדורה מורחבת של האלבום לשירותי הסטרימינג, כאשר זו כללה את האלבום, גם הוא ללא "היה לי חלום", לאחר מאסטרינג מחודש ומספר רמיקסים מאת רע מוכיח.
יובל בנאי - זמרה, גיטרה (7)
נאור דיין - גיטרה (5)
משה לוי - אקורדיון (10)
יוסי בנאי - ספוקן וורד (10)
להתראות ילדים הוא סרט צרפתי שיצא בשנת 1987, הופק ובוים על ידי לואי מאל ונכתב על פי זכרונותיו.
הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובשבעה פרסי סזאר, כולל פרס סזאר לסרט הטוב ביותר.
מאל הגיעה לישראל, במרץ 1988, לכבוד הקרנת הבכורה המקומית של הסרט.
עלילת הסרט מתרחשת בתקופת השואה – שנת 1944, בפנימייה קתולית ספרטנית המיועדת לבני עשירים.
ז'וליין הוא ילד בן 12 שנשלח לפנימייה יחד עם אחיו הבכור.
יום אחד מגיע לכיתתו של ז'וליין תלמיד חדש, אפוף מסתורין, שכולם מציקים לו – ז'ון; תלמיד מצטיין במתמטיקה וחובב קריאה.
ז'וליאן שם לב שז'ון לא מתפלל בתפילות הנוצרים ולא אוכל ארנבות וחזירים.
יום אחד בחדר השינה, ז'ון מתפלל את תפילת "שמע ישראל" בצרפתית וז'וליאן שומע זאת.
תוך חיטוט בחפציו האישיים של ז'ון, מגלה ז'וליין את סודו הכמוס והגדול ביותר של ז'ון: שם משפחתו של ז'ון הוא קיפלשטיין, והוא יהודי.
כשסיפר ז'וליין לז'ון שהוא יודע את סודו, ז'ון התחיל להרביץ לז'וליין, משם מתהדקים היחסים בין השניים; הם קוראים ספרי סקס ביחד, משפחתו של ז'וליין מזמינה את ז'ון למסעדת יוקרה, ועוד.
יום אחד נכנסים לכיתת הלימוד שני אנשי גסטפו בעקבות הלשנה של ז'וזף, שוליית טבחים, על יהודי בשם ז'ון קיפלשטיין.
ברגע זה עושה ז'וליין מעשה שלא שכח כל חייו, הסתובב עם ראשו לאחור להחלפת מבט מפוחד עם ז'ון, נציג הגסטפו קולט את המבט, ז'וליין מחזיר את מבטו במהירות, אך מאוחר מדי – ז'ון נתפס.
אנשי הגסטפו עוצרים את ז'ול ושלושה ילדים יהודים נוספים ועמם את הכומר ז'אן, שסייע להסתירם.
הקצינים מובילים אותם מבית הספר ושאר הילדים קוראים אחרי הכומר "להתראות, אבינו", וזה משיב להם "להתראות, ילדים".
בסיום הסרט מספר ז'וליין המבוגר כי גם לאחר ארבעים שנה הוא זוכר בבירור את אותו היום.
הוא מספר כי ארבעת הילדים נרצחו במחנה ההשמדה אושוויץ והכומר ז'אן נכלא במחנה הריכוז מאוטהאוזן ומת שם.
דמותו של הכומר מבוססת על סיפורו האמיתי של הכומר חסיד אומות העולם לוסיאן בונל שניסה להציל ילדים ונספה במאוטהאוזן.
התסריט לסרט "להתראות ילדים" תורגם לעברית וראה אור ב-1988 בהוצאת "אור עם".
להתראות הולנד הוא סרט תיעודי שהופק בשנת 2004 על ידי הבמאי וילי לינדוור (Willy Lindwer), בן של ניצולי שואה מאמסטרדם.
הסרט מביא ראיות ועדויות על שיתוף הפעולה של ההולנדים עם הנאצים בהשמדת רוב יהודי הולנד במהלך מלחמת העולם השנייה.
הסרט תוקף את הגישה המקובלת שההולנדים היו רק "טובים" במהלך המלחמה, וחושף כיצד חלק מהמשטרה ההולנדית ועובדי ציבור, כמו עובדי רכבות, שיתפו פעולה עם הנאצים להובלת למעלה מ-100,000 יהודים למחנות ההשמדה בפולין.
כמו כן נדונה בסרט האנטישמיות הרבה בהולנד שאפשרה, גם בהעלמת עין וגם בפועל, את אחוז ההשמדה הגדול ביותר של יהודים בקרב קהילות מערב אירופה.
מתוך 107,000 יהודים מהולנד שבאמת גורשו למחנות הריכוז רק כ-5000 נותרו בחיים, שהם כ-4%מסה"כ היהודים שחיו בהולנד.
כך שהשיעור האמיתי של מותם של יהודים מהולנד שנעצרו, נגרשו ונרצחו היה קרוב יותר ל-96%.
לו גולן הוא תסריטאי טלוויזיה ישראלי ואמריקאי, שידוע בעיקר בשל עבודותיו לטלוויזיה החינוכית, בין היתר כתסריטאי הסדרות הלימודיות "Here we are", "הרפתקאות סקוטרמן" ו"השריף מגבעות הוליווד".
גולן, יליד ארצות הברית, איבד את שמיעתו כשהיה בן שבע וחלה בדלקת קרום המוח.
למרות מגבלות השמיעה, הוא מעולם לא למד את שפת הסימנים, אלא למד לקרוא תנועות שפתיים, למד בבתי ספר לשומעים וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו ותואר מתקדם בעיתונות מאוניברסיטת אילינוי.
לאחר שסיים את לימודיו, עבד בתחום העיתונות ובפרסום.
ב-1970 עלה לישראל בעקבות ידידו אירב קפלן, שעלה לפניו ואירח אותו בחופשה בישראל.
הסדרה הראשונה שהגה הייתה "הרפתקאות סקוטרמן" ולאחר מכן, ה"ספין אוף" שלה, "The Amazing World of Dr.
מאוחר יותר יצר גם את "השריף מגבעות הוליווד" ואת "Here We Are".
ב-1995 פרסם גולן ספר שמתאר את הצלחתו, כאדם חירש, בתעשיית הבידור: "Reading Between the Lips: A Totally Deaf Man Makes It in the Mainstream" ("לקרוא בין השפתיים: אדם חירש לגמרי מצליח במיינסטרים").
ספרו מהווה מתקפה ישירה על הטענה ל"תרבות חירשים" (למשל, של הפעיל למען זהות חירשים, הרלן ליין) ועל הטענה כי חירשים יכולים - וייתכן שאף צריכים - לתקשר באמצעות שפת סימנים בלבד.
ב-2006 פרסם ב"וושינגטון פוסט" מאמר המותח ביקורת חריפה על הבדלנות של חלק מן הסטודנטים וחברי הסגל באוניברסיטת גאלדט, שהתנגדו למינוי ג'יין פרננדס לנשיאה, מכיוון שלא גדלה כדוברת שפת הסימנים.
להתלבש עם שש הייתה רצועת הבוקר של ערוץ הילדים בין השנים 1991–1996. הרצועה שודרה בין השעות 06:30–07:30 (בחופשים ובשבתות עד שעה מאוחרת יותר).
את התוכנית הנחו בין השנים 1991–1993 עודד מנשה, גיליה שטרן ואורית ירון.
בשנת 1993 הנחתה את הרצועה שלומית ארנון.
בשנת 1994 שונה שם התוכנית ל"ארוחת בוקר" למשך הקיץ בלבד.
בשנת 1996, הנחתה את הרצועה מיכל ינאי כששם הייתה תפאורה שהוצגה כמטבח הבית של מיכל ובנוסף היא גלמה ילד ששימש בתור קריין בטלוויזיה ששידרה בשחור-לבן.
ברצועה זו שודרו בעיקר סדרות מצוירות מדובבות לגיל הרך, ביניהן האנה ברברה, וודי הנקר, סופרבן, סיפורי גדל-יער, הזיפתונים, עלילות תיאודור החמור, הצ'יפמאנקס, דביבוני היער הירוק ולוני טונס.
ישנה גם רצועת ערב הנקראת "שש בפיג'מה" אותה הנחו לסירוגין מנחי "להתלבש עם שש".
להתחיל מחדש הוא סרט הישרדות דרמטי משנת 2000 בבימויו של רוברט זמקיס ובכיכובו של השחקן טום הנקס כעובד חברת פדקס התקוע על אי לא מיושב, לאחר שמטוסו התרסק בדרום האוקיינוס השקט.
הסרט מתאר את ניסיונו לשרוד על האי ולהיחלץ ממנו.
הנקס זכה באותה שנה בפרס גלובוס הזהב על משחקו.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר, בקטגוריות השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי והסאונד הטוב ביותר, אך לא זכה באף אחת מהן.
סרט זה הוא שיתוף הפעולה השני בין זמקיס לבין הנקס.
קדם לו הסרט "פורסט גאמפ" משנת 1994.
בשנת 1995, צ'אק נולנד (טום הנקס) מנתח מערכות אובססיבי, נוסע ברחבי העולם ומסייע בפתרון בעיות במחסני פדקס.
הוא נמצא במערכת יחסים ארוכת טווח עם קלי פרירס (הלן האנט), איתה הוא חי בממפיס, טנסי.
למרות שבני הזוג רוצים להתחתן, לוח הזמנים העמוס של צ'אק מפריע למערכת הזוגית שלהם.
תוך כדי ארוחת חג המולד מקבל צ'אק הודעה כי עליו לצאת למלזיה.
הוא נפרד מבת זוגו ומבטיח לה לחזור עד ערב ראש השנה האזרחית.
במהלך הטיסה מתרסק מטוסו באוקיינוס השקט עקב סערה אדירה שמתחוללת, וצ'אק, על סירת הצלה, מגיע אל חוף אי לא מוכר.
עד מהרה מתחיל צ'אק לחקור את האי, ומגלה כי אינו מיושב, אין שום יבשה אחרת באופק, והוא לבדו.
מדי פעם פולטים הגלים אל החוף חבילות שהיו על המטוס.
כמו-כן נפלטת לחוף גופת אחד הטייסים, אותה הוא קובר.
הוא מנסה לאותת באמצעות פנס אל מקור אור שמופיע במרחק, ועושה ניסיון להפליג לכיוונו בסירת ההצלה שלקח עמו, אך הגלים הודפים אותה.
הוא ניזון מאגוזי קוקוס ומי גשמים, ומוצא מחסה במערה טבעית.
הוא פותח את החבילות כדי לנצל את תוכנן, אולם משאיר חבילה אחת סגורה, עם זוג כנפיים מצויר עליה, בתקווה להביאה ליעדה כשיינצל.
ניסיון להצית אש לא עולה יפה, וצ'אק נפצע בידו ומתחיל לדמם.
בזעם הוא משליך חפצים שונים, ביניהם כדורעף תוצרת חברת וילסון.
זמן קצר לאחר מכן הוא מצייר פרצוף על הכדור - בדפוס ידו המגואלת בדם - מכנה אותו "וילסון" ומתחיל לדבר אליו, כמעין חבר דמיוני.
בחלוף ארבע שנים באי, צ'אק רזה דרמטית, יש לו זקן ארוך ושיער פרוע, ומיומנויות הדיג שלו השתפרו פלאים.
לאורך התקופה הופך וילסון לחברו הקרוב.
צ'אק מצליח לבנות רפסודה מענפי עצים וחבלים שקלע בעצמו.
לרפסודה הוא מחבר מפרש, שעשוי ממבנה שירותים כימיים מפלסטיק שנפלט אל החוף.
הוא יוצא לדרכו יחד עם וילסון והחבילה שהחליט לשמור סגורה.
במהלך ההפלגה צ'אק פוגש לווייתן.
למחרת בבוקר נופל וילסון לים ומשאיר את צ'אק ההמום והשבור בתחושת בדידות אדירה.
צ'אק מחליט לוותר וזורק את המשוטים לים.
מאוחר יותר הלוויתן מוביל אותו אל אוניית משא חולפת שאנשיה מצילים אותו.
עם החזרה לחברה, ואחרי ארבע שנים בהן חי בגפו, צ'אק לומד שהוא כבר זמן רב נחשב למת, משפחתו וחבריו ערכו לו הלוויה, וקלי התחתנה ונולדה לה בת.
צ'אק נפגש עם קלי והם מתנשקים בלהט, אך שניהם מבינים שלקשר ביניהם אין עתיד בשל מחויבות קלי למשפחתה החדשה.
צ'אק מחליט לנסוע מחוץ לעיר כדי למסור את אותה חבילה סגורה ששמר.
הוא מגיע אל הבית אך הוא ריק מאדם, והוא משאיר פתק בו כתוב כי החבילה הזאת והמטרה ששם לעצמו להחזירה, החזיקה אותו בחיים.
בדרכו חזרה, הוא עוצר בצומת דרכים.
צעירה הנוהגת בטנדר ישן עוצרת כדי לעזור לו.
כשהיא ממשיכה בדרכה, מבחין צ'אק שעל הטנדר מופיע איור דומה לזה שמופיע על החבילה.
"דמותו" של וילסון הכדורעף, המשמש כחברו של צ'אק, נוצרה על ידי התסריטאי ויליאם ברוילס ג'וניור.
כשערך את המחקר לסרט, התייעץ ברוילס ג'וניור עם מומחי הישרדות מקצועיים, שבין היתר הציעו לו לכפות על עצמו חיים מבודדים על חוף ים כדי לחוש את האווירה.
ברוילס ג'וניור קיבל את העצה ויצא לשבוע במפרץ קליפורניה הקרוי גם "חוף קורטז".
במהלך השבוע נשטף כדורעף אל החוף, מה שנתן לברוילס ג'וניור את ההשראה.
לאחר יציאת הסרט נמכר הכדור המקורי במכירה פומבית לקן מאי, המנכ"ל לשעבר של פדקס, בסכום של 18,500 דולר.
חברת וילסון המשיכה למכור כדורים עם הדפס היד האדומה גם שנים אחרי הצלחת הסרט.
במהלך הסרט נעשית התייחסות הומוריסטית אחת להיותו של וילסון, למעשה, נגזר משם יצרנית הכדורעף.
בסצנה בה צ'אק עוקר לעצמו שן רקובה שהציקה לו, הוא פונה טרם המעשה לוילסון ומספר לו שלרופא השיניים שלו קראו ג'יימס ספולדינג (בהתייחסו ל"ספולדינג" - יצרנית ציוד ספורט ומתחרה של חברת "וילסון").
חברת פדקס, שבה צ'אק עובד, מפורסמת רבות במהלך הסרט, החל ממטוס החברה שמתרסק, חבילות אריזה שנושאות את הלוגו שלה וכו'.
החברה לא שילמה כסף עבור הפרסום בסרט, אך בתמורה סיפקה גישה למתקני החברה בממפיס, לוס אנג'לס ומוסקבה, וכן מטוסים, משאיות, מדים ותמיכה לוגיסטית.
אנשי השיווק של החברה ליוו את הצילומים במשך כשנתיים.
מנכ"ל פדקס, פרד סמית', הופיע בתפקיד עצמו בסצנה בה צ'אק חוזר מן האי.
הרעיון של סיפור המבוסס על מטוס פדקס שמתרסק נתן לחברה "התקף לב בהתחלה", אבל הסיפור הכללי נתפס כחיובי ובחברה החלה עלייה במודעות למותג באסיה ואירופה בעקבות יציאתו של הסרט.
שם השחקן/ית שם הדמותטום הנקסצ'אק נולנדהלן האנטקלי פרירסג'ניפר לואיסבקה טוויגכריס נות'ג'רי לובטלארי וויטבטינה פטרסון
הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 90% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 154 ביקורות.
להתעורר היא סדרת דרמה אמריקאית, ששודרה ברשת NBC ב-2012. הסדרה נוצרה על ידי קייל קילן.
הסדרה היא מותחן אודות השוטר מייקל בריטון (ג'ייסון אייזקס), אשר מתעורר לאחר תאונה ומגלה שהוא חי בשתי מציאויות - במציאות אחת אשתו האנה (לורה אלן) שרדה בתאונה ואילו בנו נהרג, ובמציאות האחרת בנו רקס (דילן מינט) שרד ואילו אשתו נהרגה.
מייקל בריטון הוא בלש במשטרת לוס אנג'לס.
לאחר התאונה, מייקל נקלע בין שני עולמות – בעולם אחד אשתו האנה שרדה את התאונה ואילו בנו נהרג, ובעולם השני בנו רקס שרד את התאונה ואשתו נהרגה.
בכל פעם שמייקל הולך לישון בעולם אחד, הוא מתעורר בעולם השני.
כדי להבדיל בין העולמות, בעולם שבו נמצאת האנה עונד מייקל צמיד אדום, ובעולם שבו נמצא רקס הוא עונד צמיד ירוק.
לאחר התאונה, בשני העולמות המפקדת שלו במשטרה מאפשרת לו לשוב לעבודתו, אך שולחת אותו לטיפול פסיכיאטרי.
בעולם האדום הוא מטופל על ידי דוקטור לי, ובעולם הירוק על ידי דוקטור אוואנס.
לשני המטפלים שלו גישה טיפולית שונה, ולעיתים במהלך הטיפולים מייקל מעמת את אחד המטפלים עם משהו שאמר השני בעולם השני.
גם בעבודתו, ישנם הבדלים בין שני העולמות של מייקל – בעולם האדום שותפו הוותיק אייזאיה פרידמן, שמכונה "בירד", מועבר לתחנת משטרה בקצה השני של העיר, ומייקל מצוות לבלש הצעיר אפרם ווגה.
בעולם הירוק, עם זאת, מייקל ממשיך לעבוד עם בירד.
במהלך הסדרה עובד בריטון על מקרי פשע בשני העולמות, ומנסה לאזן בין החיים האישיים שלו והחיים בעבודתו בשני העולמות השונים.
כדי להבדיל בין העולמות שהוא כלוא ביניהם, בעולם שבו נמצאת האנה עונד מייקל בריטון צמיד אדום, ובעולם שבו נמצא רקס הוא עונד צמיד ירוק.
נוסף על הצמידים, בשביל להבדיל בין המציאויות הצופים יכולים להיעזר גם בצבעים שמאפיינים כל מציאות - הסצנות של המציאות האדומה מאופיינות בפילטר שמקנה להן גוון אדום, ואילו הסצנות במציאות הירוקה מתאפיינות בפילטר שמקנה להן גוון כחול.
עבור בריטון, שני העולמות שהוא כלוא ביניהם מציאותיים, וכשהמטפלת שלו אומרת לו "אני מבטיחה לך שזה העולם האמיתי" הוא עונה "זה בדיוק מה שהפסיכולוג השני אמר".
עד הפרק האחרון, לא בריטון ולא הצופים יודעים איזו מציאות היא אמיתית ואיזו מציאות היא חלום.
מוטיב של הסדרה שמתכתב בין שני העולמות מופיע בעבודתו של בריטון.
בכל פרק עובד הבלש במקביל על מקרה פשע אחד בעולם הירוק ועל מקרה אחר בעולם האדום, ובמהלך הפרק הוא מוצא כל פעם קשר בין העולמות, שעוזר לו לפענח את המקרים שהוא עובד עליהם.
הקשר מתבטא בדרך כלל באדם שמופיע בשתי המציאויות, או בפרט שולי לכאורה – לדוגמה, כובע – שמופיע גם בעולם הירוק וגם באדום, ומסב את תשומת לבו של בריטון לפרט קטן שהוא היה מפספס אחרת, או לדברים שלא יכול היה לדעת.
גם בחייו האישיים, בריטון נעזר בפרטים שלמד בעולם אחד בעולם האחר.
לדוגמה, בעולם האדום מגלה חבר של בנו להאנה שבכל פעם שרקס אמר להם שהוא הולך איתו לים הם בעצם בנו אופנוע יחד, ואז בעולם הירוק, כשבנו אומר לו שהוא הולך לים, מייקל משיב לו "תחבוש קסדה".
מייקל בריטן (ג'ייסון אייזקס) - בלש במשטרת לוס אנג'לס שכלוא בין שני העולמות, גיבור הסדרה.
רקס בריטן (דילן מינט) - בנם של מייקל והאנה.
אייזיאה "בירד" פרימן (סטיב האריס) - בלש ושותפו הוותיק של מייקל.
דוקטור אוואנס (שרי ג'ונס) - הפסיכיאטרית של מייקל.
האנה בריטן (לורה אלן) - אשתו של מייקל.
אפרם וגה (וילמר ולדראמה) - בלש צעיר במשטרה, ושותפו החדש של מייקל.
וונג) - הפסיכיאטר של מייקל.
לוציאן "לו" גלרטר (ברומנית: Lucian "Lou" Gelehrter; נולד ב-4 באוקטובר 1946) הוא אדריכל ישראלי, הפעיל בעיקר בירושלים.
גלרטר נולד בעיר בוקרשט ברומניה לשרלוט ופליקס גלרטר, וגדל כבן יחיד.
אמו התחילה ללמוד רפואה, אך לא סיימה את לימודיה בגלל עליית הפשיסטים לשלטון ברומניה.
אביו היה בעל בית ההוצאה לאור "פורום".
קרובי משפחתו הם לאון גלרטר (רופא, מנהיג סוציאליסטי ופובליציסט) ומוני גלרטר (משפטן, במאי תיאטרון ופרופסור לאומנות הבמה).
את הכשרתו האקדמית כאדריכל רכש גלרטר בבוקרשט.
בשנת 1972 היגר לישראל עם אשתו דאז.
גלרטר אב לשני בנים ובת.
בשנת 1976 הצטרף גלרטר לצוות התכנון המשותף למשרד השיכון ולחברת שיכון ופיתוח ובמסגרת זו התמחה בתכנון מגורים, תוך התמקדות בשכונת רמות בירושלים.
ב-1978 פרש מהצוות והקים משרד עצמאי הממשיך להתמחות במגורים וכן במוסדות חינוך.
בין הנמנים עם צוות משרדו נמצא האדריכל יון ננו.
בשנת 1988 זכה גלרטר בתחרות אדריכלים לתכנון הקמפוס הירושלמי של מכון שלום הרטמן.
הפרויקט כלל בתכנון חמישה מבנים, מהם נבנו עד כה ארבעה מבנים, שהאחרון בהם הושלם ב-1996.
על פרויקט חידוש שכונת שמואל הנביא, פרויקט אותו תכנן גלרטר בשיתוף האדריכלית עדינה גלרטר בשנות ה-80, כתב האדריכל דוד קרוינקר: "(התכנון כלל) הרחבת דיור ל-22 בניינים המאוכלסים ב-6,000 נפשות, במתכונת ארכיטקטונית שמטרתה לשנות גם את האופי המונוטוני המקורי וליצור איכות ארכיטקטונית-צורנית מגוונת ופלסטית יותר".
מתחם מצפה מנחם, רחוב סולד, קריית מנחם (1978)
שיקום בתי שכונת שמואל הנביא, ירושלים
מתחם נווה שמואל, שכונת רמות
בית גלרטר, הדס 33, ירושלים
בית שלוי-רז, דרך החורש 54, ירושלים
בית סיון, רחוב משעול היערה 33, ירושלים
מרכז ספורט ונופש, שכונת רמות, ירושלים
בית הספר בעיסאוויה, מזרח ירושלים
בית הספר התיכון בצור באהר, ירושלים
לו גיש הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
גיש נולדה בשם לואיז מיקל הנרייטה מארי קוראם, בתם הבכורה של השחקן רולנד קוראם והשחקנית שילה גיש.
היא גדלה בלונדון וראתה את עצמה כאמנית יותר מאשר שחקנית.
היא למדה בקמברוול וקיבלה תואר בוגר אוניברסיטה בקולג' לאמנות של קמברוול.
גיש משכה את תשומת לבו של סוכן שחקנים כשהופיעה בתפקיד במחזה בתיאטרון שוליים בפדינגטון.
דבר זה שכנע אותה לפנות לקריירה על הבמה בעקבות בני משפחתה.
היא שיחקה בתיאטרון, בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע.
ב-2005 הופיעה גיש עם אחותה קיי קוראם במחזה "המלך ליר" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר.
גיש הייתה בת זוגו של השחקן ניקולס רואו עד מותה ב-2006.
היא נפטרה ממחלת הסרטן בגיל 38. היא מתה פחות משנה אחרי מות אמה במרץ 2005 שאף היא נפטרה מסרטן.
האם והבת נקברו בבית הקברות הייגייט.
Lost" 2004–2005 איסטאנדרס EastEnders סמלת בילוש ג'ונס סדרת טלוויזיה 2005 תחבולות חדשות New Tricks ברניס בפרק "Fluke of Luck"
Tejas Verdes - תיאטרון גייט, 2005
המלך ליר - תיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר, 2005, בתפקיד גונריל
להתראות גרמניה הוא סרט קומדיה גרמני משנת 2017 בבימויו של סם גרברסקי .
1946, חבורה של יהודים ניצולי שואה ממתינים במחנות העקורים שהקימו האמריקאים וממתינים למסמכי ההגירה.
דוד ברמן שרד את המחנות ועכשיו הוא אוסף חבורה של פליטים כמוהו ויוצא למכור לגרמנים מצעים ורגשות אשם.
בדרך הוא צריך להתמודד עם חשדות לגבי העבר המפוקפק שלו, וחוקרת אמריקאית שלא תמיד מצליחה להבין מה המלחמה יכולה לעשות לאנשים.
שנת 1946. במחנה עקורים ליד פרנקפורט חיים יהודים משארית הפלטה, כולל דוד ברמן וחבריו.
כולם רוצים להגר לארצות הברית מהר ככל האפשר, אבל הם מבינים שאין להם מספיק כסף על מנת לבנות חיים חדשים באמריקה.
ברמן הוא היחיד שניצל ממשפחתו, שבבעלותה הייתה חנות טקסטיל מפורסמת בפרנקפורט.
הוא רוצה להיכנס שוב לעסקי הטקסטיל, אך רשויות הכיבוש האמריקאי מעכבות את מתן רישיון העסק הדרוש, ולכן החברה נרשמת על שם חברו פיינברוט.
יחד עם חבריו, הוא נוסע לאזורים שונים כנציג מכירות ומוכר חבילות למשפחות גרמניות המכילות כלי מיטה ומפות שולחן.
כדי למכור את הסחורה שלהם, החברים אינם מהססים להשתמש בכל מיני שקרים.
העסק הולך טוב, אבל דוד ברמן מוזמן לחקירה אצל רשויות הכיבוש, שם הוא נחקר בטענות על שיתוף פעולה עם הנאצים.
הוא נחקר על ידי החוקרת שרה סימון, שבעצמה באה ממשפחה יהודית שהיגרה מגרמניה לארצות הברית לפני המלחמה.
ברמן מגיע לכמה פגישות ומספר כיצד היה מספר בדיחות במחנה הריכוז זקסנהאוזן בו נכלא, וכי אוֹבר-שטורמבאנפיהרר אוטה היה מבקש ממנו לבדר את הקהל במסיבת חג המולד, במופע לעיני שומרי מחנה הריכוז.