tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לכן, סידור זה מבטיח שהאבקה תתרחש רק בין פרחים מפרטים שונים באוכלוסייה, ובכך נמנעת ביעילות האבקה עצמית.
הפרי הוא ההלקט בן 2 מגורות, מכיל זרעים רבים, בדרך כלל נפתח על ידי 2 קשוות.
הזרעים עם עובר ישר וללא אנדוספרם.
הסוג שנית (Lythrum) כולל 40 מינים, מתוכם 9 תועדו בישראל ובסביבתה שלושה מהמינים התגלו בישראל רק בשנים האחרונות, 2019 ו-2020. בשנת 2019 התגלו בישראל שני מינים חדשים, שנית החלוקה ושנית הציפורנית בשקעים לחים מאד במעיינות הנוחילה שבצפון עמק החולה.
בשנת 2020 תוארה שנית נטופה לראשונה למדע.
בישראל, מלבד שני מינים רב-שנתיים - שנית גדולה ושנית מתפתלת - כל שאר המינים הם חד-שנתיים.
מבין המינים המקומיים, שנית גדולה היא המין המוכר והבולט ביותר.
תחום התפוצה הטבעי של הסוג משתרע מאזורי האקלים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני ועד לאזורים הסובטרופיים של אמריקה.
שָׁנִית גְּדוֹלָה (Lythrum salicaria) - עשב רב-שנתי זקוף וצופני או בן שיח שבסיסו מעוצה.
הוא גדל בבתי גידול לחים: בגדות נחלים, בתעלות ניקוז ובשולי מעיינות, בחגורה הראשונה הקרובה ביותר למים.
הוא נפוץ בארץ ברוב חלקי החבל הים תיכוני.
הוא נפוץ בבקעת החולה; מצוי בגולן, בבקעת כנרות, בכרמל, עמק עכו, מצוי בעמק יזרעאל, ובשרון; נדיר בגליל העליון, במישור החוף הדרומי, בשומרון, ובשפלה; נדיר מאוד בחרמון, בגליל התחתון, בבקעת בית שאן, בגלבוע, חוף הכרמל, בהרי יהודה ובאדום.
שנית החלוקה (Lythrum thesioide) היא צמח חד-שנתי, אפיזודי ונדיר מאוד, הגדל בבתי גידול לחים.
זהו אחד משני מינים החדשים שהתגלו בישראל, לצד שנית הציפורנית.
שני המינים נמצאו בקיץ 2019 בשקע לח מאוד, שאינו צמוד למים זורמים, במעיינות נוחיילה שבצפון עמק החולה.
שנית החלוקה היא צמח קירח ומסועף שגובהו מגיע עד 40 ס"מ.
מאפייניו הבולטים כוללים עלים נגדיים, סרגליים ומחודדים בקודקודם, הפרחים יושבים כבודדים או בזוגות בחיק העלים, ומלווים בשתי חפיות זעירות בבסיס העוקץ.
צינור הפרח זעיר (1.75 עד 3.5 מ"מ), פעמוני בפרי, ובעל 8 שיניים באורך 0.5 מ"מ, לרוב 4 שינים חיצוניות ו-4 פנימיות, דמוי אזמל-ביצה.
עלי הכותרת, 4 במספר, ורודים וזעירים באורך של כמילימטר אחד, ולעיתים אף חסרים.
ישנם 4 אבקנים בלבד שאינם בולטים מצינור הפרח; ההלקט גלילי וזעיר חורג במידה מועטה מצינור הפרח ונושא צלקת כמעט יושבת.
עמוד שחלה קצר מאד, מאפיין חשוב להגדרת המין.
תקופת הפריחה נמשכת מסוף יוני עד תחילת ספטמבר.
שנית הציפורנית (Lythrum silenoides) היא צמח חד-שנתי, אפיזודי ונדיר מאוד, הגדל בבתי גידול לחים.
זהו אחד משני מינים חדשים שהתגלו בישראל בקיץ 2019 (המין השני הוא שנית החלוקה), בשקע לח מאוד שאינו צמוד למים זורמים, במעיינות נוחיילה שבצפון עמק החולה.
שנית הציפורנית היא צמח קירח, מעוצה בבסיסו ומסועף, שגובהו נע בין 40 ל-60 ס"מ, לעיתים רחוקות מגיע עד 100 ס"מ.
גבעולי משנה כמעט ניצבים לגבעול הראשי שהוא רָבוּעַ (בעלי 4 מקצועות) או לפעמים מכונף בחלקו העליון.
מאפייניו הבולטים כוללים עלים נגדיים, יושבים, תמימים, רחבים בבסיסם ומחודדים בקודקודם, אורכם 5 עד 24 מ"מ ורוחבם 1 עד 5 מ"מ.
בסיס העלים מעוגל ולופת במעט את הגבעול.
הפרחים יושבים כבודדים או בזוגות בחיק העלים ומלווים בשתי חפיות זעירות בבסיס העוקץ.
צינור הפרח זעיר, באורך 6 עד 7 מ"מ, בעל 12 עורקים בולטים המתמשכים לתוך 12 שינים, 6 חיצוניות ו-6 פנימיות.
השיניים צרות, חדות ובאורך של כ-1.5 מ"מ.
עלי הכותרת, 6 במספר, סגולים וזעירים, באורך של 3 עד 4 מ"מ או מעט יותר.
ישנם 6 אבקנים הבולטים מעט מצינור הפרח.
עמוד השחלה בולט מעבר לשיני הגביע.
ההלקט באורך של כ-6 מ"מ, מוארך, בקושי בולט או חבוי בתוך צינור הפרח.
תקופת הפריחה נמשכת מסוף יוני ועד תחילת אוקטובר.
שָׁנִית הַקּוֹרָנִית (Lythrum thymifolia) היא צמח חד-שנתי קטן הגדל בבתי גידול לחים בצפון ישראל.
הצמח נדיר מאוד בגולן, בגליל העליון, ייתכן שגם בגליל התחתון, ובמישור החוף הדרומי ובהרי יהודה.
בעולם, שנית הקורנית אינה נתונה בסיכון הכחדה, ותפוצתה משתרעת באזורים הממוזגים מאגן הים התיכון ועד מרכז אסיה ואיראן.
השם המדעי (thymifolia), השם העברי (שנית הקורנית) והשם האנגלי העממי (Thymeleaf Loosestrife) מתייחסים כולם לצורת העלים של הצמח, הדומים לעלי הקורנית (תימין).
יש נטייה לבלבל בין שנית הקורנית לבין שנית נטופה ומינים אחרים, אך היא נבדלת מכל המינים המקומיים האחרים במספר האבקנים ובצורת צינור הפרח.
שנית הקורנית מאופיינת בשני האבקנים ובצינור פרח צר ומוארך, בעל 4 שיניים דמויות מרצע ארוכות ו-4 קצרות ורחבות.
הפרח כולל 4 עלי כותרת ולעיתים רחוקות 3 או 5.
מאפייניו הבולטים כוללים גבעולים שרועים או משתרעים, דקים ומצולעים.
העלים מסורגים, צרים, באורך 0.6 עד 2 ס"מ וברוחב 0.15 עד 0.3 ס"מ, כאשר העלים התחתונים אזמליים-מוארכים; שפת העלה מחוספסת קלות.
החפיות באורך מחצית מצינור הפרח או פחות, נושרות, צרות-אזמליות.
הפרחים קטנים, באורך 5 עד 7 מ"מ, בעלי 4 (לעיתים רחוקות 5) איברים, בודדים, כמעט יושבים (חסרי עוקץ), יחידים על פי רוב או בזוגות בחיק עלים.
צינור הפרח באורך 4 עד 5 מ"מ, גלילי, בעל 8 עורקים; השיניים 8, 4 החיצוניות משולשות-אזמליות, מחודדות, והפנימיות קצרות בהרבה, רחבות-דמויות ביצה, ומסתיימות בפתאומיות ולא בהדרגה בקצה קצר, חד וגמיש (apiculate).
עלי הכותרת באורך 1 עד 3 מ"מ, בצבע ורוד-סגול עד לבן, דמויי ביצה הפוכה ומוארכים.
האבקנים, שמספרם בדרך כלל 2, נגדיים, ואינם חורגים ובולטים מצינור הפרח.
ההלקט מוארך וכלוא בתוך צינור הפרח ואינו בולט ממנו.
שָׁנִית מִתְפַּתֶּלֶת (Lythrum junceum) - היא צמח גדות רב-שנתי או הלופיט (צמח עם יכולת לנבוט ולגדול במים רדודים) ממשפחת הכופריים.
זהו צמח קירח שרוע ומשתרג, שגובהו עד 60 ס"מ עם פרחים בצבע לילך עמוק.
הפריחה מתחילה בתחילת מרץ ונמשכת עד תחילת אוגוסט.
שָׁנִית נְטוֹפָה (Lythrum netofa Vered, Mazar & Gazaix) היא צמח חד-שנתי גדל בבתי גידול לחים.
שמה ניתן על שם האזור בו היא נמצאה – בחלקה המזרחי של בקעת בית-נטופה.
מין זה אותר כבר בשנת 2012 אך זוהה בטעות כשנית הקורנית, לבסוף הוא הוגדר כמין חדש.
התגלית פורסמה בעיתון פיטוטקסה ב-23 מרץ 2020. ובכך מספר מיני השנית עלה לתשעה.
מאפייניו הבולטים כוללים גבעול ראשי רָבוּעַ (בעל 4 מקצועות) ולעיתים מכונף, העלים נגדיים בחלק התחתון של הגבעול ומסורגים בחלקו העליון והם תמימים וקודקודם מתחדד.
צינור פרח בעל 4 כנפיים המסתיים ב-8 שיניים, 4 שינים חיצוניות בולטות ו-4 פנימיות.
עלי כותרת, 4 במספר, ורודים-סגולים.
האבקנים ועמוד העלי כלואים בצינור הגביע.
ישנם 6 עד 8 אבקנים ועמוד שחלה החבויים בצינור הפרח (בשנית הקורנית יש רק 2 אבקנים).
ההלקט הבשל בולט לעיתים מתוך צינור הגביע.
שנית נטופה נבדלת משנית קטנת-עלים ושנית שוות שיניים במספר שיני הגביע, 8 לעומת 12 עד 10 שיניים ובמספר עלי הכותרת, 4 לעומת 5 או 6. שנית נטופה נבדלת משנית החלוקה בצינור פרח מכונף לעומת צינור פרח מעורק, ובמספר האבקנים, 6 עד 8 לעומת 4 בלבד בשנית החלוקה.
שנית נבדלת משנית הציפורנית בצינור גביע מכונף עם 8 שיניים לעומת צינור גביע מעורק בעל 12 עורקים ו-12 שינים, ובמספר עלי הכותרת, 4 לעומת 6, בשנית הציפורנית.
הפריחה מסוף מאי ועד תחילת ספטמבר.
שָׁנִית קְטַנַּת-עָלִים (Lythrum hyssopifolia) היא צמח חד-שנתי לא מצוי, אך גדל באתרים רבים בצפון הארץ ובמרכזה.
הוא גדל בבתי גידול לחים: בשלוליות חורף, בביצות ובקרקעות מוצפות בחורף.
הוא מצוי בבקעת החולה, בבקעת כנרות, בכרמל, בחוף הגליל, בעמק עכו ובשרון; נדיר בגולן, במישור החוף הדרומי ובשפלה; נדיר מאוד בגליל העליון, בחוף הכרמל, בשומרון, בהרי יהודה ובאדום.
השם המדעי (hyssopifolia), השם העברי (קטנת-עלים) והשם האנגלי העממי (Hyssop-leaved Lythrum) מתייחסים כולם לצורת העלים של הצמח, דמויי אזוב.
שנית קטנת-עלים היא צמח חד-שנתי, קירח, שרוע עד זקוף בגובה עד 50 ס"מ.
הגבעולים זקופים או נוטים כלפי מעלה, רבועים, פשוטים או לעיתים מסועפים בצורה מפוזרת, ונושאים עלים רבים וצפופים.
העלים מסורגים, באורך 1 עד 2.5 ס"מ וברוחב 0.2 עד 0.8 ס"מ; העלים התחתונים מוארכים עד דמויי ביצה הפוכה-מוארכת, והעלים האחרים דמויי אזמל-מוארך עד מוארכים (בשנית שוות-שיניים העלים קהים בקודקודם).
הפרחים בקוטר כ-8 מ"מ, בודדים, כמעט יושבים, עם 2 חפיות זעירות, משתיירות, קרומיות ודמויות מרצע.
צינור הפרח באורך של כ-5 מ"מ, גלילי ומתארך מעט בפרי; השיניים 10, דמויי מרצע; החיצוניות באורך 1 עד 1.5 מ"מ, והפנימיות קצרות יותר (בשנית שוות-שיניים השיניים שוות).
עלי הכותרת, שמספרם 6, קצרים יותר מצינור הפרח, ורודים, דמויי ביצה הפוכה-מוארכת, וקהים בקודקודם.
האבקנים 4 עד 6, חבויים בצינור הפרח.
הלקט גלילי, חבוי בתוך צינור הפרח, ואינו בולט ממנו.
הזרעים מרובים זעירים, קטנים ממ"מ אחד ודמויי ביצה מחודדת.
שָׁנִית רַחֲבַת-עָלִים (Lythrum borysthenicum) היא צמח חד-שנתי נדיר מאוד שגדל בבתי גידול לחים, כמו שלוליות חורף מתייבשות.
הצמח ממהר לנבוט בסוף פברואר, לפרוח באביב, בסוף מרץ, ולקמול בסוף מאי, לפני התייבשות הקרקע.
היא נמצאה בעבר בקרקעות לחות בשרון, אך מאז לא נראתה שוב.
בשנת 2016 איתר אותה שמואל מזר בשלולית מתייבשת ברמת דלתון, ולאחר מכן בשנת 2018 גם ד"ר אורי פרגמן-ספיר, כמו כן היא אותרה באזור מסיל עסניה בגולן.
תפוצתה הטבעית משתרעת באזורים הממוזגים, מצפון-מערב אפריקה ודרום ומזרח אירופה עד מערב סיביר וצפון-מערב טורקיה, וכן בצפון ישראל.
מין זה אינו מופיע בפלורה של לבנון.
יש המאמינים ששנית רחבת-עלים היא צמח אקראי בישראל, ואחרים סבורים שהקושי לאתרו הוא הסיבה למיעוט התצפיות עליו.
השם המדעי borysthenicum כנראה מתייחס לנהר "בוריסתנס" (Borysthenes), שהוא השם העתיק לנהר דניפרו (Dnieper) באוקראינה.
סביר להניח שזהו האזור שבו הצמח נמצא או תואר לראשונה.
שנית רחבת-עלים היא צמח חד-שנתי, קירח או מעט שעיר ומחוספס, שגובהו עד 15 ס"מ.
הגבעולים זקופים, מסועפים מהבסיס, מעורקים (מצולעים) ואורכם 4 עד 8 ס"מ, והם מאדימים.
העלים נגדיים ומרווחים, למעט העלים העליונים ביותר, שהם מסורגים וצפופים.
העלים כמעט יושבים, אורכם 0.8 עד 1.5 ס"מ ורוחבם 0.4 עד 0.8 ס"מ, דמויי ביצה או ביצה הפוכה (אורכם אינו עולה בהרבה על רוחבם; בשאר מיני השנית אורך העלים הוא לפחות פי ארבעה מרוחבם, ומכאן שם המין בעברית), מעט דמויי יתד בבסיסם, בעלי שוליים גלוניים וריסניים.
החפיות שבבסיס צינור הפרח קצרות בהרבה מצינור הפרח, מחוספסות, ודקיקות כמו חוט.
הפרחים זעירים, יושבים יחידים בחיק העלים, ולעיתים רחוקות בזוגות, וקוטרם 4 מ"מ.
צינור הפרח דמוי פעמון או דמוי כד, באורך 2 עד 3 מ"מ בזמן הפריחה, והוא מאדים בעת ההבשלה.
בראש צינור הפרח ישנן 12 שיניים: ששת השיניים החיצוניות, שמספרן 6, הן דמויות מרצע, כפופות לאחור, ובדרך כלל שעירות לאורך העורקים שעוברים לאורכן; השיניים הפנימיות, שמספרן 6, משולשות, ובאורך שווה או קצר יותר מהחיצוניות.
הכותרת בעלת 6 עלים או חסרה, נושרת במהרה, באורך שווה לצינור הפרח ולעיתים בולטת מעט ממנו.
צבע הכותרת כתום-אדמדם או סגול חיוור, וצורת העלים דמוית ביצה הפוכה.
האבקנים, שמספרם 6 או לעיתים רחוקות 5, חבויים בתוך צינור הפרח.
ההלקט מעט קצר יותר מצינור הפרח, צורתו ביצתית עד כדורית, הוא קרומי, כמעט שאינו נפתח ומרובה זרעים.
שָׁנִית שְׁוַת-שִׁנַּיִם (Lythrum tribracteatum) היא צמח חד-שנתי שרוע וצמוד לקרקע.
היא נדירה בישראל וגדלה בבתי גידול לחים: בשטחים מוצפים, בשלוליות חורף מתייבשות ובגדות מעיינות.
היא מצויה בגולן, ובשרון; נדירה במישור החוף הדרומי; ונדירה מאוד בחרמון, בבקעת החולה, בגליל העליון, בבקעת כנרות, בכרמל, בגלבוע, בעמק עכו, בחוף הכרמל, בשומרון ובהר הנגב.
תפוצתה העולמית רחבה ובעיקר באזורים הממוזגים, ממרכז-מזרח אירופה ומדרומה עד מרכז אסיה ומערב ההימלאיה, וכן בצפון אפריקה.
שנית שוות שיניים היא צמח חד-שנתי, קירח, שרוע, שגובהו נע בין 10 ל-50 ס"מ.
הגבעולים זקופים, מזדקפים או שרועים, רבועים, מסועפים מהבסיס, ולעיתים קרובות נושאים גבעולי משנה קטנים בחיקי העלים, ונושאים עלים כמעט לכל אורכם.
העלים מסורגים או נגדיים, לעיתים קרובות בבסיס הגבעול, יושבים, דמויי סרגל-מוארכים עד דמויי סרגל, מתחדדים בבסיסם וקהים בקודקודם, אורכם 5 עד 20 מ"מ ורוחבם 1 עד 5 מ"מ.
החפיות באורך זהה לצינור הפרח או קצרות ממנו בהרבה, מוארכות-מלבניות או אליפטיות, מחודדות, ירוקות, בדרך כלל משוננות.
הפרחים בקוטר של כ-5 מ"מ, יחידים לאורך הגבעולים הראשיים המלאים בעלים, וגם מקובצים על הגבעולים הצדדיים הקצרים.
הם מתפתחים לאורך הגבעולים, מבסיס הגבעול כלפי מעלה.
צינור הפרח באורך של כ-4 מ"מ, מתארך בפרי, גלילי, בעל 10 עד 12 צלעות; צינור הפרח בעל 8 עד 12 שיניים קצרות מאוד, כמעט שוות באורכן, ולעיתים קרובות כמעט שאינן נראות.
השיניים החיצוניות משולשות וקהות (אינן בעלי חוד פתאומי כמו בשנית הקורנית).
בשלב הפקעית, שיני הגביע החיצוניות והפנימיות נוטות כלפי פנים וסוגרות את הפרח מלמעלה.
בשלב פתיחת הפרח, מזדקפות כל שיני הגביע ורק אז ניתן להבחין בהן בין עלי הכותרת.
בשלב הפרי, השיניים חוזרות וכולאות את הפרי מלמעלה.
הכותרת בעלת 6 עלים ורודים-סגולים, שאורכם שליש עד מחצית מצינור הפרח.
חלקה התחתון של הכותרת צינורי, ואילו חלקה העליון פרוש לרווחה.
עלי הכותרת דמויי ביצה הפוכה-מוארכת או דמויי אזמל, ואורכם 5 מ"מ.
האבקנים, שמספרם 4 עד 6, חבויים בתוך צינור הפרח, וקשה להבחין בהם מבחוץ.
ההלקט צר, חבוי בתוך צינור הפרח, גלילי, חום וקירח.
הפריחה ממושכת, מסוף פברואר עד תחילת ספטמבר, והיא חופפת פחות או יותר לתקופת העלווה.
הפצת הזרעים ממושכת אף היא, מאמצע אפריל עד אמצע אוקטובר.
שנית שוות-שיניים דומה לשנית קטנת-עלים, להלן ההבדלים הבולטים: העלים של שנית שוות-שיניים קהים בקודקודם, בעוד שאלו של שנית קטנת-עלים מחודדים בקודקודם.
השיניים החיצוניות בצינור הפרח קצרות מאוד (כחצי מ"מ) ושוות לפנימיות, לעומת אורכן הכפול בשנית קטנת-עלים, וההבדל בין אורך השיניים הפנימיות לחיצוניות ניכר.
השיניים של שנית שוות-שיניים זקופות בשלב הפריחה ונוטות פנימה בשלב הפרי, לעומת השיניים החיצוניות של שנית קטנת-עלים, שבדרך כלל נוטות החוצה הן בשלב הפריחה והן בשלב הפרי.
בישראל, מוכרים שני מינים המטופחים בגינות: שנית גדולה, המאופיינת על פי רוב בשעירות ובתפרחות דמויות שיבולת צפופות פרחים, ושנית אירופאית (Lythrum virgatum), שכולה קירחת ופרחיה דלילים לאורך התפרחת.
שניר ימין (נולד ב: 24 בפברואר 1990 בתל אביב) הוא מוזיקאי ויוצר ישראלי.
שניר ימין החל את קריירת המוזיקה שלו ב-2006, לאחר מות אביו בתאונת דרכים.
יחד עם להקתו הראשונה, הופיעו כמופע הראשי במועדון "המוזה" בעיר נתניה.לאחר שנה, שניר והלהקה החליטו להתפרק.
ב-2009, הוזמן שניר להשתתף במופע אקוסטי ראשון מסוגו במועדון הבארבי בתל אביב.
שניר הופיע כמופע המרכזי יחד עם שלוש להקות נוספות.
באותה השנה, שניר חתם על חוזה שיתוף פעולה בלעדי עם חברת הסלולר, סלקום.
שיתוף הפעולה אפשר לחברה הסלולרית להפיץ ולהשתמש בסינגל הראשון של שניר, "יופי של שקט" כחלק מהתכנים מסחריים וקידום מכירות של החברה.
ב-2010, שניר ימין החל לבצע שירים אקוסטיים מקוריים משלו.
באותה השנה, ימין הוציא שני סינגלים לרדיו, שהופקו על ידי ראובן חיון.
סינגלים אלו הושמעו בתחנות רדיו ישראליות ותוכניות טלוויזיה כגון רשת ג', קול ישראל, גלי צה"ל ו-88 FM.
הם גם נסקרו במגזיני מוזיקה ישראליים, באינטרנט ובהדפסים.
מאוחר יותר באותה השנה, שניר הוזמן על ידי חברת NMC לקחת חלק במופע התרמה במועדון "הבארוק" בעיר באר שבע יחד עם אמנים אחרים כגון הדג נחש, אפרת גוש, דודו טסה, זוכי כוכב נולד ודנה לפידות.
ב-2011, שניר ימין קיבל את חוזה ההקלטות הראשון שלו ממפיק אנגלי שחי ועובד בלונדון.
שניר נסע עם צוות ההפקה ללונדון לחודשיים לצורך הקלטת המיני אלבום הראשון.
המיני אלבום, "יופי של שקט" יצא בישראל בשנת 2014 עם הלייבל נענע דיסק.
באותה השנה, שניר ימין לקח חלק באירוע הגדול ביותר השנתי של יום העצמאות, שנקרא רוק העצמאות.
זאת הייתה השקעה של כ-שני מיליון דולר עם אמני הרוק הגדולים בישראל.
ב-2013, שניר נסע לניו יורק לצורך הקלטת מיני-אלבום בשפה האנגלית.
בנסיעה זו, שניר נכנס לאולפן הקלטות באיסט וילג' של מנהטן, הנקרא The Cutting Room.
לאחר הקלטות שנערכו כחודשיים, מנהל האולפן והלייבל חתם עם שניר חוזה הקלטות למשך שלוש שנים.
בינתיים, שניר הוציא לאור מיני-אלבום בן 4 רצועות לקהל בינלאומי בשם Urban Stories, שקיבל המון תשומת לב מהתקשורת העולמית בצורת ביקורות, השמות, ראיונות, מכירות ודירוגים.
המיני אלבום שוחרר בספטמבר 2013 והיה למעשה המיני אלבום הראשון של שניר, בסיוע חברת פרסום המבוססת בניו יורק בשם Effective Immediately PR ונענע דיסק בישראל.
כיום, Urban Stories EP, מדורג במקום הראשון במצעד האלבומים של שנת 2013 על פי דירוג המאזינים באתר Album Of The Year.
שניר שוקר (נולד ב-8 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ומשמש כקפטן קבוצת הפועל רעננה.
שוקר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל רעננה.
בעונת 2008/2009 הצטרף לאימוני הקבוצה הבוגרת, כשבמקביל הוא הבקיע 20 שערים בקבוצת הנוער שעלתה לראשונה בתולדותיה לליגת העל לנוער.
ב-26 בינואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, כשנכנס כמחליף וכבש את שער הניצחון (2–1) במשחק נגד הפועל רמת השרון במסגרת הליגה הלאומית.
בסיום העונה עלתה הקבוצה הבוגרת לראשונה בתולדותיה לליגת העל.
ב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 להפועל באר שבע, ולאחר שערך 25 הופעות בעונת 2009/2010 ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.
לאחר שעזבו את רעננה שחקנים רבים, קיבל שוקר הזדמנות בהרכב הפותח ובעונת 2010/2011 רשם 31 הופעות ושער אחד, כאשר ברוב המשחקים הוא השלים 90 דקות.
בעונת 2012/2013 הבקיע שלושה שערים בליגה, בנוסף לשני שערים בגביע המדינה, וסייע לקבוצתו לחזור לליגת העל.
ב-12 באפריל 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–2 נגד מכבי פתח תקווה.
בעונת 2015/2016 כבש שלושה שערים בליגת העל והיה שותף לעונה הטובה ביותר בתולדות הפועל רעננה, עת העפילה לראשונה לפלייאוף העליון.
בתחילת עונת 2016/2017 נפצע ונותח בברכו, ולאחר שחזר לשחק במרץ 2017 שותף עד תום העונה בשבעה משחקים כמחליף וכבש שני שערים.
שניר משען (נולד ב-13 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן, וכיום עוזר מאמן בקבוצת הפועל עכו.
משען התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה, וב-28 בפברואר 2007, ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב במשחק מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו.
לאחר שסיים את גיל הנוער שוחרר מהמועדון וחתם בהפועל רעננה ששיחקה אז בליגה הלאומית.
ב-9 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירת הבוגרים, בהפסד 1–4 להפועל עכו במסגרת גביע הטוטו.
משען ערך 20 הופעות במדי הקבוצה בעונה זו, ובסופה העפיל עמה לליגת העל לראשונה בתולדותיה, אך עונה לאחר מכן לא זכה לדקות משחק.
בקיץ חזר משען לליגה הלאומית כאשר חתם במכבי עירוני בת ים, ולאחר עונה אחת חתם בקיץ בהפועל כפר סבא.
בקיץ חתם משען בקבוצת הפועל עכו.
ב-15 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 5–1 נגד בני סכנין, ובסך הכל שיחק שלוש שנים בקבוצה.
ב-14 ביולי 2015 חתם משען על חוזה לעונה אחת עם אופציה לשנתיים נוספות בבית"ר ירושלים.
ב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 0-1 על הפועל כפר סבא בגביע הטוטו.
למרות שפספס את רוב משחקי העונה בשל פציעה, הגיע משען לסיכום על הארכת חוזהו בעונה נוספת.
ב-30 ביוני 2016 ערך את הופעת הבכורה האירופית שלו, בתיקו 0–0 נגד סלובודה טוזלה במסגרת הסיבוב הראשון של מוקדמות הליגה האירופית.
למרות שהושג סיכום על הארכת חוזהו, בשל חילוקי דעות עם הנהלת הקבוצה סיים משען את דרכו בבית"ר ירושלים.
ב-17 באוגוסט 2016 חתם משען לעונה אחת בהפועל אשקלון.
הוא שוחרר בתום עונה אחת בה ערך 21 הופעות ליגה.
לאחר שנה שלא שיחק, בעונת 2018/2019 החל לשמש כעוזר מאמן בקבוצת הפועל עכו, וב-9 בספטמבר 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
שניצל הוא סרט קצר מז'אנר המדע בדיוני-קומדיה ישראלי שכתב, הפיק וביים אסף אפשטיין ובו מככבים נוה צור, אולגה ברדוקוב, אריק משעלי, ניר מליק ועדי פלדמן.
חייזר מהחלל החיצון נוחת בסופרמרקט ולובש דמות של שניצל.
נער צעיר, קובי צוקר (נוה צור), לוקח על עצמו אתגר שהוצב בפניו על ידי מושא אהבתו, מאיה קפלינסקי (אולגה ברדוקוב), של הבאת כמה פריטים עבורה מתוך הסופרמרקט.
השיגעון מתחיל לחגוג כאשר קובי נכנס לסופר ופוגש שם את "שניצל" החייזר.
הסרט שניצל הופק בישראל בארבעה מקומות עיקריים.
הסצנות בתוך הסופרמרקט צולמו בחצור הגלילית בעוד שהסצנות החיצוניות שלו צולמו במשמר השרון.
סצנות אחרות כגון זו של הכביש הכפרי צולמה בגעש.
הפקות אולפן התבצעו בתל אביב.
מוזיקה מקורית עבור הסרט נכתבה והופקה על ידי עמית פוזננסקי.
הסרט גם עושה שימוש באנימציה ממוחשבת ליצירת דמותו של "שניצל" החייזר ששולבה ונשזרה ביחד עם הצילומים החיים.
פסקול מקורי (עמית פוזננסקי) - פסטיבל הקולנוע של דרום קרוליינה (2015)
סרט בינלאומי הכי טוב - פסטיבל הקולנוע של דרום קרוליינה (2015)
סרט מדע בדיוני הכי טוב - פסטיבל הקולנוע הייארט (לבל, ויומינג) (2015)
סרט התבגרות הכי טוב - פסטיבל הקולנוע של מנהטן (2015)
מפיק הכי טוב של סרט זר - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי במדריד (2015)
הרב שניר גואטה (נולד ב-7 בינואר 1988) דרשן ומרצה פופולרי חרדי, בעיקר בהרצאות לקירוב ליהדות.
בין היתר בערוץ הידברות, ארגון ענפים ובקרב כדורגלנים.
את דרכו בעולם הספורט החל בקבוצת הנוער של מכבי חיפה תחת המאמן איתי מרדכי.
שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של מכבי נתניה, בהמשך שיחק גם בהפועל אשקלון, מכבי עירוני קריית מלאכי, הפועל אסי גלבוע ומכבי שעריים.
לזכותו הופעה אחת במדי נבחרת הנערים של ישראל, ושתי הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
בשנת 2012 בגיל 24 חזר בתשובה, כשנתיים לאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
כעבור מספר שנים בהן למד בישיבה, החל למסור שיעורי יהדות, בנושאי מוסר, הלכה ומדרשים.
בשיעוריו בנתניה השתתפו כדורגלנים מההווה והעבר ששיחקו איתו במכבי נתניה.
הרצאותיו פופולריות בעיקר בתחום הקירוב ליהדות.
בין היתר בערוץ הידברות, "ארגון ענפים", בקרב כדורגלנים, וכן בהוצאת הספרים ועלון השבת "מראש שניר".
במסגרת העמותה שמנהל מסייע למשפחות נזקקות.
נשוי, אב לילדים ומתגורר בפתח תקוה.
אברך כולל בכולל באשקלון במהלך היום, ובשעות הערב עוסק בהרצאות ובשיעורים..
שנינות הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2001 בבימויו של מייק ניקולס.
את התסריט כתבו ניקולס ואמה תומפסון, והוא מבוסס על מחזה באותו שם מאת מרגרט אדסון זוכת פרס פוליצר לשנת 1999.
ב-9 בפברואר 2001 הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
ב-24 במרץ שודר הסרט ברשת הטלוויזיה HBO.
בהמשך אותה שנה הוקרן הסרט בפסטיבל הסרטים של אדינבורו ובפסטיבל הסרטים של ורשה.
ויוויאן ברינג (אמה תומפסון) היא מרצה לספרות אנגלית הידועה בזכות הידע הרב שלה בנושא השירה המטאפיזית, ובעיקר הסונטות הקדושות מאת ג'ון דאן.
חייה משתנים כשהיא מאובחנת כחולה בסרטן השחלות בדרגה 4 עם גרורות.
האונקולוג הארווי קליקיאן (כריסטופר לויד) קובע לה טיפולים כימותרפיים שונים לטיפול במחלה, והיא סובלת מתופעות הלוואי שלהם (כגון חום, צמרמורות, הקאות, וכאבי בטן).
מעת לעת חוזר הסיפור בפלשבק לרגעים מחייה הקודמים כולל ילדותה, לימודיה באוניברסיטה, והקריירה שלה לפני האבחנה.
במהלך הסרט היא שוברת את הקיר הרביעי, כשהיא מסתכלת אל המצלמה ומביעה את רגשותיה.
ככל שהמחלה מחמירה, ויוויאן מסכימה לעבור בדיקות נוספות וטיפולים ניסיוניים, על אף שהיא מבינה שהרופאים, כולל תלמיד לשעבר שלה ג'ייסון פוזנר, מתייחסים אליה כאל שפן ניסיונות ולא אל חולה שיש להצילו.
האדם היחיד שנראה שאכפת לו ממנה היא אחת האחיות המטפלות בה, סוזי מונהן (אודרה מקדונלד).
לקראת סוף מחלתה מבקרת את ויוויאן פרופ' אוולין אשפורד (איילין אטקינס), שהייתה המרצה והמנטור שלה בתקופת הלימודים.
אשפורד מקריאה לה קטעים מספר הילדים "ארנבון בורח מהבית" מאת מרגרט וייז בראון.
לקראת סוף חייה ויוויאן מתחרטת על חוסר הרגישות שלה ומבינה שהייתה צריכה להיות חביבה יותר לאנשים.
בעת הצורך הגדול ביותר היא לומדת שחמלה אנושים היא בעלת חשיבות גדולה יותר מאשר שנינות אינטלקטואלית.
ויוויאן מתה בסוף הסרט, וקולה נשמע כשהיא מקריאה את הסונטה "death be not proud".
כהכנה לתפקידה בדמות ויוויאן ברינג, אמה תומפסון גילחה את ראשה, בעקבותיהן של השחקניות קתלין צלפנט וג'ודית לייט, שגילמו את הדמות על במת התיאטרון.
הסרט צולם באולפני פיינווד בלונדון.
הפסקול כולל קטעים קלאסיים אחדים בהם "סרנדה אדאג'ו" מתוך רביעיית מיתרים מס' 15 מאת דמיטרי שוסטקוביץ', "Spiegel im Spiegel" מאת ארוו פרט, הפרק השני של הסימפוניה השלישית מאת הנריק גורצקי ("סימפוניה של שירי יגון"), והיצירה "השאלה ללא מענה" מאת צ'ארלס אייבס.
אמה תומפסון – ויוויאן ברינג
כריסטופר לויד – ד"ר הארווי קלקיאן
איילין אטקינס – אוולין אשפורד
אודרה מקדונלד – סוזי מונהן, אחות
וודוורד – ד"ר ג'ייסון פוזנר
הרולד פינטר – מר ברינג
באתר Rotten Tomatoes קיבל הערך ציון של 83% המבוסס על 12 ביקורות.
אדי קוקרל ממגזין וראייטי כינה את הסרט "פיקח ומנצח".
עוד כתב שהסרט "ממוקד, סוחט רגשית, ומעורר השראה".
הוא שיבח את הכתיבה של תומפסון וניקולס.
קארין ג'יימס מניו יורק טיימס ציינה "אמה תומפסון מציגה את אחת ההופעות המבריקות ביותר שלה בדמות ויוויאן ברינג...
מר ניקולס ומיס תומפסון שכתבו יחד את התסריט, ביצעו שינויים מזעריים במחזה, אבל בכך יצרו שינוי צורה משמעותי.
הם שמרו על השפה של אדסון, וההתמקדות בחדר של ויוויאן בבית החולים".
בהמשך כתבה "לא נתיימר שהסרט הוא כיף או מרגיע.
אבל אם תחמיצו את הגרסה הזאת, תחמיצו חוויה נדירה."
ב-3 ביולי 2008 כתב רוג'ר איברט בבלוג שלו שהוא בחר בסרט "שנינות" כאחד הסרטים הטובים ביותר של שנת 2001.
מבקרים רבים נוספים שבחו את הסרט ואת השחקנים, בהם מבקרי ה-The A.V.
Club, מגזין "ניו יורק", "לוס אנג'לס טיימס", "סן פרנסיסקו כרוניקל", והעיתון "וול סטריט ג'ורנל".
גם ניקולס זכה לשבחים על הבימוי.
פרס גלובוס הזהב למיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר (מועמדות)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אמה תומפסון, מועמדות)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לסרט טלוויזיה מצטיין (זכייה)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לבימוי מצטיין למיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי (מייק ניקולס, זכייה)
פרס אמי לעריכה עבור מיני-סדרה (ג'ון בלום, זכייה)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית מצטיינת במיני-סדרה או בסרט (אמה תומפסון, מועמדות)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה או בסרט (אודרה מקדונלד, מועמדות)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לתסריט מצטיין במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי (אמה תומפסון ומייק ניקולס, מועמדות)
פרס אמי לבידור בפריים טיים לליהוק מצטיין למיני-סדרה, סרט או ספיישל (אלן לואיס, ג'ולייט טיילור ולאו דייוויס, מועמדות)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיה או במיני-סדרה (אמה תומפסון, מועמדות)
פרס פיבודי לשנת 2001 (זכייה)
פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין – פרס השופטים (מייק ניקולס, זכייה)
פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין – פרס דב הזהב לסרט הטוב ביותר (מועמדות)
HBO Home Video הוציאו את הסרט בפורמט 16:9 על גבי DVD ב-11 בספטמבר 2001.
שניצל תירס הוא מאכל צמחוני ישראלי דמוי כתיתה העשויה מבלילה המכילה גרגירי תירס אשר מצופה בפירורי לחם.
מאכל זה מבוסס על המאכל הבשרי שניצל, אך מורכב מחומרים צמחיים ולכן מהווה אלטרנטיבה צמחונית או טבעונית למאכל זה.
שניצל התירס מוגש לרוב כשהוא מחומם או מטוגן.
שניצל תירס נמכר באופן מסחרי כמזון קפוא על ידי מספר חברות מזון ישראליות גדולות, כדוגמת טבעול, זוגלובק, תנובה (מאמא עוף), רמי לוי, תפוגן ועוד.
שניצל תירס הושק לראשונה בשנת 1993 על ידי חברת "טבעול".
בהמשך, עם עליית הפופולריות של המוצר גם חברות אחרות שמכרו בשר מעובד החלו למכור שניצל תירס קפוא.
בשנת 2004 הושק שניצל תירס לייט על ידי טבעול, שמהווה גרסה פחות קלוריות לשניצל תירס הרגיל.
בעשור השלישי של המאה ה-21, שניצל התירס משווק בשלוש גרסאות מסחריות עיקריות: טבעונית, צמחונית ונטולת גלוטן.
חברות עוף טוב ותנובה גם משווקות שניצל המשלב בין תירס לעוף.
ערכים תזונתיים למנה של 100 גרם שניצל תירס:
| סיבים תזונתיים''' 3 גרם
שנפלד היא עיירה פרוורית במחוז דאמה-שפריוואלד, במדינת ברנדנבורג, גרמניה.
היא גובלת בשכונות הדרום-מזרחיות של ברלין.
והיא כוללת בתוכה את נמל התעופה הבינלאומי ברלין ברנדנבורג.
שנפלד ממוקמת כ-22 ק"מ דרומית-מזרחית למרכז העיר ברלין, ונמל התעופה הבינלאומי ברלין ברנדנבורג (BER) נמצא בתחומה, כמו גם נמל התעופה הישן של ברלין, נמל התעופה ברלין שנפלד.
שנפלד גובלת בצפון ברבעים הברלינאיים טמפלהוף-שנברג, נויקלן, וטרפטו-קפניק ועם העיירות ליכטנראדה, גרופיושטט, בוקוֹ, רודו, אלט-גליניקה ובונסדורף.
בדרום היא גובלת בעיירה מיטנוואלדה.
במערב, בעיירה בלנקנפלדה-מאלו, ובמזרח - בעיירות שולצנדורף וצויטן.
האזור העירוני של שנפלד כולל שש רשויות (Ortsteile), אשר שולבו בשנת 2003 לכדי רשות אחת:
היישוב קינברג, חלק מוולטרסדורף, נאלץ לפנות מקום כדי לאפשר את הרחבתו של נמל התעופה החדש ברנדנבורג ברלין והוא עתיד לשמש כאזור מסחרי.
האזכור הראשון שקיים על שנפלד הוא על מקום בשטח מיטלמרק משנת 1242. לאחר מכן מוזכרת "שקוננפלדה" (Sconenfelde), כאחוזה שהוחזקה על ידי הלורדים לבית סלכאו, ב-1375 ב"לנדבוך" (פנקס האדמות) של הקיסר קרל הרביעי, כששימש גם כאלקטור מברנדנבורג.
במאות הבאות האזור המשיך להתפתח סביב האחוזה ויש תיעוד רציף על אדונים שקנו או קיבלו בעלות על חלקים מהשטח ועל איכרים שעיבדו את האדמות, מה שהוביל להתפתחות ההתיישבות באזור.
בשנת 1934 העבירה יצרנית המטוסים הנשל את פעילותה לשנפלד ובנתה שלושה מסלולי המראה בסמוך לכפר, והחלה לשקוד על בניית מטוסי קרב לטובת המאמץ המלחמתי של הרייך השלישי, ועד 1945 נבנו למעלה מ-14,000 מטוסי קרב במקום, אז נכבש בידי הצבא האדום.
חיל האוויר הסובייטי השתמש במסלולי ההמראה החל משנת 1946, כששנה לאחר מכן הורה הממשל הצבאי הסובייטי להסב את המקום כדי שיספק שירות אווירי אזרחי למזרח ברלין.
לפני איחוד גרמניה מחדש חלקה שנפלד את גבולותיה עם מחוזות ברלין המערבית לשעבר (נויקלן וטמפלהוף-שנברג של ימינו), וכך בשנים 1961 עד 1990 הייתה מופרדת מהן על ידי חומת ברלין.
ב-26 באוקטובר 2003 שולבו בשונפלד הרשויות של גרוסצייטן, קיקבוך, סלכאו, וולטרסדורף ווסמנסדורף, וב-29 בפברואר 2004 פורקה עיריית דיפנזה וחלק מהשטח העירוני שלה סופח לשונפלד.
העיר מונגשת על ידי מספר אמצעי תחבורה:
מחלף שנפלד מחבר את האוטובאהנים A13, A113 עם כביש הגישה לשדה התעופה A117, והכביש הטבעתי של ברלין A10.
תחנת הרכבת ברלין שנפלד, נפתחה בשנת 1951 על הטבעת החיצונית של ברלין, ועוברות בה הרכבת העילית של ברלין ה-S-Bahn, והרכבות האזוריות RE ו-RB.
הקווים RB22, S45, S9, RE7 ו-RB14 מובילים כולם לברלין והרכבות האזוריות מובילות גם ליעדים נוספים ורחוקים יותר בתוך ברנדנבורג ואף מחוצה לה.
תחנת רכבת נוספת מתחת לשדה התעופה החדש, ותחנת S-Bahn בוואסמנסדורף, בין נמל התעופה החדש לתחנת שנפלד הקיימת, נמצאות בבנייה.
ישנם מספר קווי אוטובוס המובילים לברלין: X7, 163,164 ו-171.
נמל התעופה הבינלאומי ברלין ברנדנבורג שנפתח ב-31 באוקטובר 2020 ממוקם לצד נמל התעופה ברלין שנפלד, שנסגר ב-25 באוקטובר 2020 בתי נתיבות שלו מוזגו ל"טרמינל 5" בנמל התעופה ברנדנבורג, כהכנה לפתיחת נמל התעופה החדש.
המקור הגדול ביותר להכנסות ממסים עבור העירייה הוא מרכז שדות התעופה- אזור מסחרי ברובע וולטרסדורף.
גורם הכנסות חשוב נוסף הוא נמל התעופה ברלין שנפלד, שצפוי להיות מוחלף בנמל התעופה ברלין-ברנדנבורג.
רבים מהתושבים נוסעים לעבוד בברלין הסמוכה, אך שונפלד הוא מקום מושבן של כמה חברות שמספקות גם כן תעסוקה לתושבים כגון חנות הרהיטים הפופולרית Höffner וחנות הנחות הרהיטים הנלווית סקונטו.
והדויטשה פוסט שמפעיל בשנפלד את אחד מ-82 מרכזי הדואר שלו בגרמניה.
המועצה העירונית מורכבת מ-28 חברים בעלי זכות הצבעה בנוסף לראש העיר המכהן במשרה מלאה.
+מושבים במועצה העירונית ("Gemeinderat") נכון לבחירות המקומיות ב-26 במאי 2019:מפלגהתרגוםמקומותCDUהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית6(Bürgerinitiative Schönefeld (BiSיוזמת האזרחים של שנפלד5SPDהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה4AfDאלטרנטיבה לגרמניה4Bündnis 90/Die Grünenמפלגת הירוקים3(Freie Wähler Schönefeld (FWSהבוחרים החופשיים של שנפלד2Die Linkeדי לינקה (השמאל)2Alle für Eineכולם בשביל אחד1FDPהמפלגה הדמוקרטית החופשית1
2019–הווה : כריסטיאן הנטשל (יוזמת האזרחים של שנפלד)
מאז 1999 שנפלד היא עיר תאומה עם ביינגול, שבמחוז דוארג שבבירת מונגוליה אולן בטור.
כמו כן מתוכנן שיתוף פעולה נוסף עם הכפר סקורקה במחוז קריינקה במדינת זלוטוב שבפולין.
בעיירה קיים גם בית ספר תיכון פרטי, אוונגלישה שולה שנפלד.
שנינות היא סוג של הומור אינטליגנטי, המתבטא ביכולת לבטא דברים חכמים ומשעשעים.
כאשר נאמר על מישהו שהוא שנון, הכוונה היא לאדם שהתבטאויותיו משעשעות, והבנתן מצריכה תחכום ואינטליגנציה גבוהה.
הערות שנונות עשויות להתאים למצבים שונים.
לעיתים הערה שנונה תהיה כזו המשלבת הומור עם רמה גבוהה של הבנה, מה שמשרה חוכמה ואף גאונות.
עם זאת, לעיתים הערות שנונות יהיו עוקצניות ובכך יכולות להביא לפגיעה או להיתפס כמתנשאות.
שנינות בשירה מאפיינת את הסגנון המטאפיזי , והייתה רווחת בתקופתו של המחזאי האנגלי ויליאם שייקספיר, שהגה את הביטוי "עדיפה טיפשות שנונה מאשר שנינות טיפשית".
בספרות ובשירה משמשת השנינות לעיתים ככיסוי למסרים ורגשות עמוקים.
כיוון שבשנינות משולב הומור עם תחכום, הכותב יכול להביע באמצעותה את מסריו מבלי להרחיב בדיבור, ובו בזמן להשאיר את המסר ברור.
המשורר האנגלי ג'ון דאן נודע בשימושו בסגנון זה.
נהר שננדואה הוא נהר במדינות וירג'יניה ווירג'יניה המערבית שבארצות הברית.
זהו היובל העיקרי של נהר הפוטומק.
אורכו 89.5 ק"מ, והוא מתפצל בהמשך לשני יובלים, באורך של 160 ק"מ כל אחד.
הנהר ויובליו מנקזים את עמק שננדואה המרכזי והתחתון ואת עמק פייג' בהרי האפלצ'ים בצד המערבי של הרי בלו רידג', בצפון מערב וירג'יניה ובמזרח וירג'יניה.
בחלק מנתיבו, הנהר ממוקם ב.
תחנת כוח הידרואלקטרית שנבנתה בשנת 2014 מספקת חשמל לאזורים נרחבים.
עמק שננדואה מכוסה באבן גיר.
האדמה הפורייה הפכה אותו למקום מועדף להתיישבות מוקדמת.
המקום נשאר אזור חקלאי מרכזי בווירג'יניה ובמערב וירג'יניה.
ניכרת טופוגרפיה קארסטית מסוימת, ואבן הגיר מוקפת חלת דבש במערות.
כמה מערות קראסטיות באזור פותחו כאטרקציות תיירותיות מסחריות, כולל מערות Luray, Shenandoah Caverns ומערות סקייליין.
על גדת הנהר, מספר קילומטרים מעל המעבורת של הארפר, נמצאת מערה כה גדולה, עד כי מקובל לומר כי אדם הרוכב על סוס יכול להיכנס דרכו עם סוסו.
אותה מערה מתרחבת בהמשך לרוחב של מאות מטרים, ומקובל להניח כי חייליו של ג'ון מוסבי הסתתרו בה כאשר רדפו אחרי חיילי האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית.
בשנים 1929 עד 1950, היה נהר שננדואה מזוהם בכספית אשר שוחררה על ידי מתקן ייצור כימיקלים של חברת דופונט הממוקם בוויינסבורו, וירג'יניה.
שרידי כספית קיימת עד היום באוכלוסיית הדגים של הנהר.
נתונים שנאספו בעשורים האחרונים מראים שרמות הכספית בגופם של הדגים נשארות יציבות ולא פוחתות.
מסיבה זאת, הדגים בחלקים רבים של נהר שננדואה אינם בטוחים למאכל אדם.
משרד הבריאות של וירג'יניה (VDOH) קובע כי אין זה בטוח לצרוך כל מוצר דיג, מלבד טרוטה שנלכדת בין וויינסבורו לגרוטו, וירג'יניה עקב רמות כספית גבוהות.
באופן כללי, ה-VDOH קובע כי לא בטוח לצרוך יותר משני דגים בחודש, אשר נתפסים על נהר שננדואה במחוזות פייג', וורן, אוגוסטה או רוקינגהאם.
בתביעת ענק נגד חברת דופונט בשנת 2004, נטען כי פעולותיה של דופונט הובילו לזיהום מים נרחב בנהר שוננדואה וסביבתו, אשר תרם לשיעורים גבוהים של סרטן ובעיות בריאות אחרות.
למעלה מ-3,000 תביעות אוחדו לתביעה משותפת כנגד החברה, והתובעים פוצו בסכום המוערך ב-700 מיליון דולר.
הפרשה עובדה בהמשך לסרט "פרשת המים".
בשנת 2017 הסכימה דופונט לשלם 42 מיליון דולר לסוכנות להגנת הסביבה כדי לטפל בנזקי משאבי הטבע וליישם פרויקטי שיקום הקשורים למשאבים המושפעים מפרשת זיהום המים של נהר סאות' פורק שננדואה.
מאז 2005, היו מספר אירועים של מוות המוני של דגים בנהר שננדואה.
בשנת 2005, החלו דגי Redbreast sunfish למות מנגעים שנגרמו על ידי חיידקים ופטריות, לאורך 160 קילומטרים של הנהר.
80% מדגי בס קטן-לוע ודגי Redbreast sunfish הבוגרים נכחדו.
עם זאת, אוכלוסיות הדגים צעירים פחות הושפעו.
תופעה זאת חזרה גם לאחר שנה.
המחלקה לאיכות הסביבה של וירג'יניה קיבלה דיווחים על הרג דגים ליד אלקטון ובין בנטונוויל לפרונט רויאל בסוף אפריל 2007 וניצפו דגים עם נגעים שונים והתנהגות מוזרה.
יש מספר גרסאות לשם הנהר.
לפי אחת מהן, הגנרל ג'ורג' וושינגטון קרא לעמק לנהר לכבודו של סקננדואה (או שננדואה), מנהיג השבט הילידי אונידה , שבט שבסיסו בניו יורק.
אותו מנהיג הנהיג מאות מלוחמי אונידה וטוסקארורה בתמיכה במורדים האמריקאים בזמן מלחמת העצמאות האמריקאית.
אותו מנהיג גם שלח תירס – מזון נדרש, שהיה נחוץ לוושינגטון וחייליו במהלך החורף הקשה שלהם בעמק פורג', פנסילבניה בשנים 1777–1778. עם זאת, הסברה כי השם נקרא על שם המנהיג הילידי קלושה, מאחר שהשם היה בשימוש כאשר וושינגטון היה עדיין ילד, כפי שהוכח במסמכים והתכתבויות מאותה תקופה.
גרסה אחרת טוענת כי הנהר נקרא שננשדואה שם אנשי סנדו , שבט ילידי שאין לגביו תיעוד רב, שחי בצפון הנהר בין 1650 ל-1700.
נהר שננדואה הוא נהר פופולרי מאוד לשיט בקאנו, אבובים בנהר ובילוי מים לבנים כגון רפטינג וקיאקים.
מספר חברות מציעות מגוון של טיולים מודרכים והשכרת ציוד.
שיר העם האמריקאי שכותרתו "Oh Shenandoah" הותאם כדי להתייחס במפורש לנהר או לעמק הנהר, אם כי גרסאות מוקדמות יותר התייחסו לצ'יף שננדואה מהמאה ה-18 ולנהר מיזורי, 1,600 ק"מ מערבה.
שיר החותם של ג'ון דנבר משנת 1971, "Take Me Home, Country Roads", מזכיר באופן בולט את נהר שננדואה, ואומץ על ידי מדינת מערב וירג'יניה ב-2014 כשיר המדינה הרשמי הרביעי שלו.
פרק של הסדרה מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9, הממשיך את המסורת של קריאת המעבורות שלהם על שם נהרות, יש מעבורת בשם שננדואה.
שניר דניאל אריש (נולד ב-8 בפברואר 1974) הוא ראש המועצה המקומית יבנאל מאז 2018.
בבחירות 2018 אריש התמודד מול ראש המועצה המקומית המכהן רוני כהן ואלון עמרוסי.
בסיבוב השני קיבל אריש 75.16% (1,195 קולות) ונבחר לראש הרשות.
אריש התמודד לכהונה שנייה בבחירות 2024.
בעבר אריש טען כי למד בטכניון, מה שעורר ביקורת וחשד (בתחקיר של טלי חרותי-סובר מעיתון הארץ) כי זהו שקר.
TheMarker אף ביקר את ארוש בחשדות לשחיתות, קידום מקורבים ושיפוץ ביתו שלא כדין.
שניקה ריקטס היא אתלטית ג'מייקנית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024), פעמיים סגנית אלופת עולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022), אלופת חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022), סגנית אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים ופעמיים אלופת אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים (סן חוסה 2015 וטורונטו 2018) בקפיצה משולשת.
באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים שנערכה באוגוסט בסן חוסה שבקוסטה ריקה זכתה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 14.23 מטר.
באליפות העולם שנערכה בהמשך החודש בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיימה במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.08 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בפורטלנד שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.95 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 14 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.02 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיימה במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.13 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיימה במקום עשירי בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.93 מטר.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באפריל בגולד קוסט שבאוסטרליה זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.52 מטר, אחרי בת ארצה קימברלי ויליאמס (14.64 מטר) ולפני תיאה לפונד מדומיניקה (13.92 מטר).
אלופת אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים בפעם השנייה
באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים שנערכה באוגוסט בטורונטו שבקנדה זכהתה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 14.25 מטר.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באוגוסט בלימה שבפרו זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.77 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.92 מטר, אחרי יולימאר רוחאס מוונצואלה (15.37 מטר) ולפני קתרין איברגואן מקולומביה (14.73 מטר.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.84 מטר.
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.89 מטר, אחרי יולימאר רוחאס (15.47 מטר) ולפני טורי פרנקלין מארצות הברית (14.72 מטר).
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם זכתה במדליית זהב בקפיצה בשיא תחרות חדש של 14.94 מטר, לפני תיאה לפונד (14.39 מטר) ונעמי מצגר מאנגליה (14.37 מטר).
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.93 מטר.
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.87 מטר, אחרי תיאה לפונד מדומיניקה (15.02 מטר) ולפני ג'סמין מור מארצות הברית (14.67 מטר).
"שנינו ביחד וכל אחד לחוד" הוא שיר עברי שנכתב על ידי יהודה עמיחי.
הולחן על ידי חנן יובל ובוצע על ידי חנן יובל בעיבודו של יגאל חרד.
חנן יובל שירת בלהקת הנח"ל לאחר שחרורו הצטרף להרכב "יואל דן ושלישייתו", לאחר מכן הצטרף לשלישיית "השלושרים", הקים את להקת "כיף התקווה הטובה" והצטרף להרכב "שובבי ציון".
בשנת 1972 החליט יובל שהגיע הזמן להיות סולן
בפני עצמו ולא כחלק מהרכב.
נערך ערב שירי המשוררים הראשון של גלי צה"ל.
שני שירים שכתב המשורר יהודה עמיחי הצליחו מאד בערב,
"דרך שתי נקודות" ו"הבלדה על השיער הארוך והשיער הקצר",
יובל החליט גם הוא לנסות ולהלחין שני שירים של עמיחי ולבצע אותם בעצמו.
הראשון שבהם, "בטרם", זכה להצלחה גדולה,
והשני, "שנינו ביחד וכל אחד לחוד",
השיר נכנס בשנת 1972 למצעד הפזמונים בקול ישראל, צעד שנים עשר שבועות, והגיע עד למקום השני.
שָׁנִית מִתְפַּתֶּלֶת (שם מדעי: Lythrum junceum) הוא צמח גדות רב-שנתי או הלופיט (צמח עם יכולת לנבוט ולגדול במים רדודים) ממשפחת הכופריים.
זהו צמח קירח שרוע ומשתרג, שגובהו עד 60 ס"מ עם פרחים בצבע לילך עמוק, המופיעים יחידים או בזוגות בחיק העלים, קוטרם 8 מ"מ והם צופניים.
הצמח גדל בבתי גידול לחים, כמו שולי ביצות, תעלות מים, גדות נחלים מעיינות ומקווי מים מתוקים.
שנית מתפתלת שייכת לצמחי גדות ביצות ונחלים, לצמחי החגורה הראשונה, הקרובה ביותר למים, ואף יותר משנית גדולה.
תפוצתו העולמית משתרעת מארצות הים התיכון (כולל סיני) ועד דרום איראן, ובדרום אוסטרליה.
בישראל הוא מצוי ברוב חלקי החבל הים-תיכוני בבתי גידול מתאימים.
שנית מתפתלת היא צמח עשבוני רב-שנתי, קירח, מראהו פזור, בגובה 30 עד 60 ס"מ.
הגבעולים בעלי מקצועות, זקופים עד מזדקפים, מסועפים מהבסיס.
הם אינם גדלים בצורה צפופה, אלא נוטים להתפשט או להתרחב לכיוונים שונים.
העלים מסורגים ופשוטים, באורך 1 עד 4 ס"מ וברוחב 0.2 עד 1 ס"מ.
העלים התחתונים אליפטיים-מוארכים, ולעיתים בעלי בסיס דמוי לב, והעלים העליונים צרים-אזמליים עד צרים.
החפיות קטנות מאוד, קרומיות ודמויות מרצע.
הפרחים דו-מיניים, כמעט סימטריים עם נטייה לסימטריה דו-צדדית, באורך 1 עד 1.5 ס"מ, רחוקים זה מזה, ומופיעים יחידים או בזוגות בחיק העלים עם 2 חפיות, כמעט יושבים (חסרי עוקץ).
הפרחים הטרוסטיליים (heterostylous), צופניים ובעלי צינור פרח.
מצעית הפרח עשויה בצורת צינור, שבקודקודו מאוחים בסיסי עלי הגביע, בסיסי עלי הכותרת ובסיסי האבקנים, בעוד השחלה חופשית ואינה מוקפת ברקמות נוספות של פרח.
מבנה זה קרוי צינור הפרח, והוא אופייני לכל משפחת הכופריים.
משפת צינור הפרח יוצאות שיני הגביע, ובין שיני הגביע העיקריות מצויות שיניים נוספות, שאינן למעשה שיני הגביעון (כעין הגביעון שבמשפחת החלמיתיים).
צינור הפרח באורך 5 עד 7 (לעיתים רחוקות עד 9) מ"מ, גלילי-חרוטי הפוך, בעל 10 עד 12 עורקים (צלעות), ולעיתים עם כתמים סגולים במרכזו.
השיניים 12, משולשות, כאשר 6 החיצוניות בעלות קצוות שחורים, ו-6 הפנימיות קצרות מעט מהחיצוניות או באותו אורך.
עלי הכותרת באורך עד 1 ס"מ, ורודים עד סגלגלים, דמויי ביצה הפוכה.
האבקנים 12, מסודרים בשתי דורים, בשתי קומות, מעורים בבסיסו או באמצעו של צינור הפרח.
שישה מהם בולטים מחוץ לצינור הפרח, והאחרים אינם עוברים את פתח צינור הפרח.
השחלה עילית, יושבת ובת 2 מגורות.
הפרי הוא ההלקט גלילי חבוי בתוך צינור הפרח, אינו בולט ממנו, והוא בן 2 מגורות.
ההלקט מכיל זרעים רבים, בדרך כלל נפתח על ידי 2 קשוות.
הזרעים בעלי עובר ישר וללא אנדוספרם.
הצמח גדל בבתי גידול לחים, כמו שולי ביצות ותעלות מים, גדות נחלים ומעיינות ומקווי מים מתוקים.
תפוצתו העולמית משתרעת מארצות הים התיכון ועד דרום איראן, ובישראל וסביבתה הוא מצוי ברוב חלקי החבל הים-תיכוני.
הוא נפוץ בבקעת החולה, בבקעת כנרות ובגלבוע; מצוי בגולן, בעמק יזרעאל, בעמק עכו ובשרון; נדיר בגליל העליון, בגליל התחתון, במישור החוף הדרומי ובשפלה; נדיר מאוד בחרמון, בחוף הכרמל, בשומרון, בהרי יהודה, בגלעד, בעמון ובאדום.
שנים־עשר סיפורים נודדים (בספרדית: Doce cuentos peregrinos) הוא אוסף של שנים־עשר סיפורים קצרים שחיבר ואיגד גבריאל גארסיה מארקס.
מקור שמו של הספר הוא בנדודים שעברו על הסיפורים; ממוחו של המחבר, למחברותיו, אל פח הניירות וחוזר חלילה, עד שלבסוף פורסמו הסיפורים ב־1992. לסיפורים משותפת תמה מרכזית: מחיי היום־יום למופלא, בכיכוב אנשים שמוצאם באמריקה הלטינית המנסים להסתגל לאירופה ולמנהגיה.
בעברית יצא לאור הספר בסדרת ספריה לעם ב־1993 בתרגומם של ריטה מלצר ואמציה פורת.
רוחות רפאים של אוגוסט (Espantos de Agosto)
נשיא מדינה לטינית מודח גלה למרטיניק.
בגיל 73 החל לסבול מכאבים מוזרים בצלעות, בבטן התחתונה ובמפשעה.
לאחר בדיקות מקיפות בז'נבה אובחנה בעיה בעמוד השדרה שלו והומלץ לו על ניתוח מסוכן.
הנשיא פגש את הומרו ריי, נהג אמבולנס ממדינתו, שניסה למכור לו ביטוח וחבילת הלוויה ללא הצלחה.
לבסוף, הומרו, ואשתו לזרה, סייעו לו לממן את ההליכים הרפואיים, וטיפלו בו לאחר הניתוח.
הנשיא שב למרטיניק ללא שיפור במצבו, ושוקל לשוב למולדתו, הפעם כמוביל רפורמות.
מרגריטו דוארטה, קולומביאני כפרי, מגיע לרומא כדי לפגוש את האפיפיור ולבקשו שיכריז על בתו המתה כקדושה, מאחר ש־11 שנים לאחר מותה, גופתה נמצאה שלמה לחלוטין.
הכפריים מימנו את מסעו לרומא, שם ניסה ללא הצלחה לקדם את הקאנוניזציה.
לאחר 22 שנה, ומוות של ארבעה אפיפיורים, המספר הבין כי הקדוש האמיתי הוא מרגריטו עצמו, שנלחם כל חייו למען הכרה בבתו.
גבר ממריא מפריז לניו יורק ובמהלך הטיסה ישב לצד אישה יפהפייה, בה הבחין קודם לכן בהמתנה לטיסה שהתעכבה מחמת סופת שלגים שלא נראתה כמוה מאה, שישנה ברציפות לאורך כל המסע.
הוא החל מתעניין בה יותר ויותר, ונדמה היה לו שהיא נשארת בלתי מושגת כמו דמות מהאגדות.
במחשבותיו השווה אותה ל"היפהפייה הנרדמת" - אובייקט תשוקה חסר מענה השוכן בממלכת שינה קסומה.
ככל שהטיסה התמשכה, הוא מהרהר באובססיה שפיתח, וחושד שגם נוסעים אחרים מטילים בו מבטים חטופים מלאי תאווה.
עם הנחיתה, לאחר לילה סוער של הרהורים, הוא הבין עד כמה החיים חומקים מבלי שניתן לאחוז בהם.
כאשר האישה המתעוררת לבסוף רגע לפני הנחיתה, היא נוהגת באדישות מוחלטת, ללא כל זכר לקשר שחש כלפיה.
אכזבתו המרה הבהירה לו את ארעיותם של מפגשים אנושיים חסרי בסיס.
הסיפור מבוסס על חוויה אישית של מארקס עצמו: באחד מנמלי התעופה בפריז הוא התאהב במבט ראשון באישה זרה.
במפתיע, התברר כי היא תשב לידו במטוס.
אפיזודה זו שימשה השראה ליצירה הספרותית הזו.
יום אחד, כשהמספר אכל ארוחת בוקר במלון הוואנה ריביירה, התנפץ על החוף נחשול ים אדיר ("כפיצוץ של דינמיט"), שהסב נזק לכמה מכוניות.
באחת המכוניות המרוסקות נמצאה אישה שענדה "טבעת זהב בצורת נחש, שעיניו אזמרגדים".
עיניה וטבעתה הזכירו למספר אישה בלתי נשכחת, שהייתה עונדת "טבעת דומה על אצבע ידה הימנית", שאותה פגש לפני שלושים וארבע שנים בווינה, שהייתה אז עיר קיסרית עתיקה.
כשנשאלה כיצד נקלטה "בעולם רחוק ושונה כ"כ מהמצוקים צלופי הרוחות של מחוז קינדיו", ענתה "אני חולמת בשכר".
היא נולדה שלישית מתוך אחד עשר ילדים שנולדו לסוחר אמיד בקלדס הישנה, ומכירת חלומות הייתה עיסוקה היחיד.
בילדותה החלו חלומותיה לגלות תכונות נבואיות, והיא הפכה אותם למקור פרנסה.
לילה אחד, היא אמרה למספר שחלמה שעליו לעזוב את וינה.
מתוך שכנוע עצמי, הנוסע עלה על הרכבת האחרונה לרומא באותו לילה, והחשיב עצמו כניצול של אסון כלשהו.
מאוחר יותר הנוסע פגש את פבלו נרודה, והם מצאו את האישה; באותה עת האישה כבר הייתה עשירה ממכירת חלומות.
הם בילו יחד כמה ימים.
יום אחד נרודה חלם על האישה שחלמה.
לאחר מכן, לאחר שנרודה עזב, פגש המספר את האישה שאמרה לו "חלמתי שהוא (נרודה) חלם עלי".
לאחר אותו יום, המספר מעולם לא פגש אותה שוב.
לאחר אסון חוף הוואנה, פגש המספר את שגריר פורטוגל, שאליו הגיעה האישה עם טבעת הנחש, ושאל אותו "במה היא עסקה?".
הוא (השגריר) ענה באכזבה מסוימת "היא לא עשתה כלום", "היא חלמה".
אשה שרכבה נהרס בתאונה, עומדת בצד הכביש וממתינה למי שיעצור ויסייע לה.
אוטובוס עוצר, ואשה מציעה לה טרמפ ומבטיחה כי הם נוסעים למקום בו תוכל לטלפן.
היא מגיעה ללא ידיעתה למוסד לחולי נפש, שם היא מאושפזת בכפייה, ללא שנענים להסבריה או לבקשותיה לדבר בטלפון.
בעלה, בעקבות היסטוריה של פרידות ביניהם, סבור שהיא עזבה אותו לטובת גבר אחר ונואש מלחפשה.
כשלבסוף היא מצליחה לטלפן אליו, הוא מקלל אותה ומנתק.
היא נאלצת לשכב עם שומרת במוסד כדי להעביר את המסר המלא לבעלה.
אך כשהאחרון מגיע לבקרה הוא משתכנע מהדוקטור שמספר לו על השגעונות של אשתו.
משפחה (זוג ושני ילדים) הנופשת בטוסקנה מחליטה להעביר את הלילה בטירה רדופה בבעלות חבר.
בונה הטירה, לוּדוֹביקוֹ, אציל מימי הרנסאנס, רצח את כלתו במיטתם ושיסה בעצמו את כלביו.
הזוג, שמסרבים להאמין בסיפורי הרוחות, הולכים לישון בחדר האורחים, רק כדי לקום בבוקר בחדרו של לוּדוֹביקוֹ, כשדם על מיטתם וריח תותים טריים באפם.
פרודנסיה לינרו, אלמנה קולומביאנית, נוסעת לנאפולי בעקבות מות בעלה, בתקווה לחזות באפיפיור.
במקום נחמה, היא מתמלאת בהלם ואכזבה מאווירה האלימה וצינית בנאפולי.
היא נתקלת במראות גרוטסקים: גופה צפה סמוך לנמל, תיירים אנגלים מורעלים מוטלים באכזריות על רצפת מלון יוקרה.
בייאושה, פוגשת כומר קתולי שהתנהלותו ממלאת אותה גועל.
היא חוזרת לחדרה במלון, מנסה לנתק עצמה מזוועת העיר, ומתפללת לזכרם של האנגלים המורעלים.
קיץ של אושר למרת פוֹרבֶּס
שנסל מנגולו אמבמבה הוא כדורגלן קונגולזי המשחק כבלם וכמגן בליל מהליג 1 ובנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בה הוא שיאן ההופעות וכן משמש כקפטן.
אמו, אנטואנט, הייתה שחקנית כדורסל שייצגה את נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
אמבמבה שיחק במספר מועדוני נוער בקינשאסה, ובשנת 2012 חתם באנדרלכט מליגת העל הבלגית.
לאחר המעבר לבלגיה, שיחק אמבמבה עונה אחת בקבוצת המילואים של המועדון, וביקש לעבור סריקת עצמות כדי להפריך שמועות שהוא מבוגר יותר ממה מגילו המדווח.
ב-21 ביולי 2013, היה אמבמבה חלק מהסגל למשחק הסופר קאפ הבלגי בו זכתה אנדרלכט לאחר ניצחון 1–0 על גנק אך לא שותף.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו שבוע לאחר מכן במחזור הפתיחה של עונת 2013/2014 בליגת העל הבלגית, בהפסד 2–3 ללוקרן.
ב-17 בספטמבר 2013 ערך אמבמבה הופעת בכורה בליגת האלופות בהפסד 0–2 לבנפיקה ליסבון במסגרת שלב הבתים.
ב-18 באוקטובר 2013 כבש אמבמבה את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–0 על מונס בליגה.
ואף זכה בתואר שחקן החודש לחודש אוקטובר בליגה הבלגית.
אמבמה המשיך את יכולתו הטובה מאוקטובר, וב-27 בנובמבר כבש את שערו הראשון במסגרות האירופיות, בהפסד 2–3 לבנפיקה, במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
הוא זכה עם הקבוצה באליפות בסוף העונה, כשהוא כובש 5 שערים ב-35 הופעות בליגה.
ו-6 שערים ב-40 הופעות בכל המסגרות.
את העונה הבאה עונת 2014/2015 סיים אמבמבה עם 3 שערים ב-37 הופעות בכל המסגרות.
ב-26 ביולי 2015, הודיעה ניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג על החתמתו של אמבמבה בקבוצה.
ארבעה ימים לאחר מכן, הוא חתם על חוזה לחמש שנים במועדון.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-9 באוגוסט 2015, במחזור הפתיחה של עונת 2015/2016, בתיקו 2–2 מול סאות'המפטון.
בעונתו הראשונה באנגליה, הוא הופיע בסך הכל ב-35 משחקים בכל המסגרות ולא כבש, ובסיום העונה ירד עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ.
אמבמבה הפסיד כמעט חודשיים מהעונה בחודשים פברואר מרץ בשל פציעה, ב-7 במאי 2017 כבש אמבמבה את שער הבכורה שלו בניוקאסל בניצחון 3–0 על בארנסלי, שהיה גם משחק האליפות של הקבוצה שהשיב אותה לפרמייר ליג.
ואת העונה סיים עם שער אחד ב-13 הופעות בכל המסגרות.
בעונת 2017/2018 בפרמיירליג לא זכה אמבמבה להזדמנויות רבות, הוא שותף רק ב-11 משחקים ולא כבש.
ב-23 ביולי 2018, חתם אמבמבה בפורטו מליגת העל הפורטוגלית ששילמה תמורתו לניוקאסל 7.14 מיליון ליש"ט.
אך לאחר החתימה הוא נפצע ונעדר מהמגרשים לתקופה ממושכת, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-31 באוקטובר 2018 בניצחון 4–2 על ורזים בגביע הליגה.
ארבעה ימים לאחר מכן הוא ערך את הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית בניצחון 2–0 על מאריטימו.
הוא שותף רק בשני משחקי ליגה נוספים באותה עונה, בנוסף לשני משחקים בקבוצת המילואים של המועדון בליגה הפורטוגלית השנייה.
ב-24 בנובמבר 2019, כבש אמבמבה את שער הבכורה שלו בפורטו בניצחון 4–0 על ויטוריה סטובל במסגרת הגביע הפורטוגלי.
ב-7 במרץ 2020 הוא כבש לראשונה בליגת העל הפורטוגלית בתיקו 1–1 מול ריו אבה.
הוא סיים את העונה עם 6 שערים ב-42 הופעות בכל המסגרות ובסיום העונה זכה עם פורטו בדאבל.
כאשר אמבמבה כבש את שני השערים בניצחון 2–1 על בנפיקה בגמר הגביע הפורטוגלי שנדחה בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
אמבמבה המשיך להיות שחקן מוביל בפורטו, את עונת 2020/2021 הוא סיים עם שער אחד ב-43 הופעות בכל המסגרות, ואת עונת 2021/2022 הוא סיים עם שני שערים ב-47 הופעות, זכה באליפות נוספת עם פורטו, ואף נבחר לנבחרת העונה בליגת העל הפורטוגלית.
ב-15 ביולי 2022, עבר אמבבמה בהעברה חופשית למרסיי מהליג 1 וחתם על חוזה ל-3 שנים בקבוצה.
ב-7 באוגוסט ערך אמבמבה הופעת בכורה במרסיי בניצחון 4–1 על ריימס במסגרת מחזור הפתיחה של עונת 2022/2023 בליג 1. ב-20 באוגוסט כבש את שערו הראשון בקבוצה ובליג 1 בניצחון 2–1 על נאנט.
ואת העונה סיים עם 7 שערים ב-45 הופעות בכל המסגרות, ונבחר לנבחרת העונה בליג 1. בעונה הבאה המשיך אמבמבה להיות חלק משמעותי בקבוצה.
והוא סיים אותה עם 6 שערים ב-40 הופעות בכל המסגרות, כולל 4 ארבעה שערים בליגה האירופית בעונה בה הגיעה מרסיי עד חצי הגמר.
באוגוסט 2024, הוא נופה מהסגל על ידי המאמן החדש של מארסיי, רוברטו דה זרבי, והוא לא שיחק באף משחק בעונת 2024/2025, עד אשר חוזהו במרסיי פג ב-30 ביוני 2025.
ב-1 בספטמבר 2025, חתם אמבמבה על חוזה לשנה אחת בליל מהליג 1. ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–1 על טולוז בליגה.
אמבמבה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ב-17 ביוני 2012, בניצחון 3–0 על איי סיישל במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013. הוא נכלל בסגל לטורניר עצמו אך לא שותף.
אמבמבה נכלל בסגל הנבחרת שסיימה במקום השלישי בגביע אפריקה לאומות 2015 שנערך בגינאה המשוונית, וכבש את הפנדל שלו בניצחון על המארחת בדו-קרב הפנדלים על מדליית הארד.
ב-13 באוקטובר 2015, כבש אמבמבה את שערו הראשון במדים הלאומיים, בניצחון 2–1 על נבחרת גאבון במסגרת משחק ידידות.
אמבמבה היה חלק מהסגל של נבחרת קונגו גם בטורניר גביע אפריקה לאומות ב-2017, 2019. וב-2023 בו הוא כבר שימש כקפטן הנבחרת.
גביע אפריקה לאומות (ארד): 2015
נבחרת העונה בליגת העל הפורטוגלית:2021/2022
נבחרת הטורניר בגביע אפריקה לאומות: 2023
"שנינו יחדיו" (ידוע גם בשם "איזה ריקוד" על פי מילות הפתיחה בפזמון) הוא שיר מאת חדוה עמרני.
השיר נכתב על ידי משה טימור, הולחן על ידי שמעון קופלנסקי ועובד בידי יצחק גרציאני.
השיר היה מועמד לייצג את ישראל באירוויזיון 1979, וקיבל את המקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון באותה שנה.
במקום הראשון זכו גלי עטרי ולהקת "חלב ודבש".עם השיר "הללויה".
עמרני הקליטה את השיר ב-1981 באלבומה "אישה" בהוצאת הד ארצי.
בשנת 2000 הקליטה עמרני גרסת דיסקו לשיר, שנכלל בפרויקט הדאנס הישראלי "סאברס".
בשנת 2016 הועלה המופע המוזיקלי המשותף של חדוה עמרני ויובל כספין, "שנינו יחדיו".
במצעד השנתי של קול ישראל תשל"ט (1979) השיר הגיע למקום ה-16, ובמצעד השנתי של גלי צה"ל למקום העשירי.
שנת אור היא יחידת מידה לאורך המשמשת באסטרונומיה לחישוב מרחקים בין גרמי שמים ברחבי היקום (לדוגמה, המרחק בין מערכת השמש למערכת הכוכבים הקרובה ביותר - אלפא קנטאורי, הוא כ-4.37 שנות אור).
שנת אור אחת שווה למרחק שהאור עובר בריק (ואקום) במשך שנה יוליאנית, שהיא בדיוק 365.25 ימים של 24 שעות.