tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סמוך לצומת שוכן הקיבוץ עין חרוד איחוד, הצומת מהווה שער דרומי לרמות יששכר וכניסה צפונית לעמק חרוד, הצומת קרויה על שם "רמות יששכר", במורדות המזרחיים של הגליל התחתון לכיוון עמק הירדן.
זהו הכביש היחיד מעפולה עד בית שאן ממנו ניתן לנסוע צפונה.
בין 2021 ל-2025 שופץ כביש 71 בעלות 222 מיליון שקלים ויחד איתו הצומת.
צומת עלית ברמת גן מפגיש את ציר ז'בוטינסקי (דרך מספר 481), רחוב ארלוזורוב (ברמת גן) ורחוב אבא הלל (כביש 482).
הצומת הוא דרך הגישה העיקרית למרכז תל אביב מאזור פתח תקווה ורמת גן, דרך מחלף ארלוזורוב.
שמו הרשמי של הצומת הוא "כיכר הציונות", וכך הוא מופיע במפות או ברישומים רשמיים אחרים, אך הוא ידוע בציבור בשם "צומת עלית" בשל מפעל עלית ההיסטורי שהיה במקום.
המפעל נבנה בסגנון הבינלאומי ונמצא ממש על שפת הצומת.
בבניין שמעבר לכביש, במקום בו עומד כיום מגדל משה אביב, הייתה הוצאת הספרים מסדה.
על צומת זה כתב המשורר:
הצומת נבנה ככיכר תנועה בשנים הראשונות למדינת ישראל, ותוכננה עבור תנועה בהיקף של כ־14,000 כלי רכב ביום.
אולם כבר בראשית שנות ה־60 הגיעה התנועה במקום לכ־30,000 כלי רכב ביום, ובמקום נוצרו עומסי תנועה.
בשל הגידול בהיקף התנועה הוחלט להפוך את הכיכר לצומת מרומזר.
הצומת החדש שנבנה כלל 3 נתיבי נסיעה לכל כיוון על ציר ז'בוטינסקי.
במהלך העבודות, בוטלה אפשרות הפניה מרחוב אבא הלל ומכיוון פתח תקווה לכיוון רחוב ארלוזורוב ברמת גן, שהכניסה אליו מתאפשרת רק מכיוון תל אביב.
במהלך תקופה זו היה הצומת השער העיקרי לתל אביב מאזור פתח תקווה ורמת גן.
רק בסוף שנות ה־60 נבנו גשר שיפמן וגשר ההלכה שפתחו דרכי גישה חדשים לתל אביב מאזור זה.
במהלך השנים הורחב הצומת עוד, וכיום ציר ז'בוטינסקי העובר בצומת הוא בעל 3 נתיבי נסיעה לכיוון מזרח (מתוכם נתיב אחד הוא נת"צ) ו־5 נתיבים לכיוון מערב (מתוכם נתיב אחד הוא נת"צ).
בשנת 1995 אירע במקום פיגוע, כאשר מחבל מתאבד פוצץ עצמו באוטובוס קו 20. 6 בני אדם נרצחו בפיגוע אשר בוצע על ידי החמאס.
בפינתו הצפון-מזרחית של הצומת נמצא מגדל משה אביב, והיה לגורד השחקים הגבוה בישראל בזמן הקמתו.
בשנת 2006 נמכר שטח מפעל עלית בפינתו הדרום-מזרחית של הצומת והריסתו החלה ב-12 בפברואר 2008. במקום המפעל יבנה מגדל חדש בשם "מגדל עלית", אשר צפוי לעלות בגובהו על מגדל משה אביב ובכך להפוך למגדל הגבוה בישראל.
בתחילת חודש יוני 2009 נחנכה בחלק המעוגל של המבנה המקורי של המפעל, המחלקה החדשה לאמנות רב תחומית של בית הספר לעיצוב שנקר.
בצדו הצפון-מערבי של הצומת נמצא מתחם הבורסה העשיר בבניינים רבי קומות.
בשנת 2005 נחנכה מתחת לצומת מנהרה לכלי רכב באורך 320 מטר.
אף שהמנהרה עוברת מתחת לצומת, דרכי הגישה למנהרה הן מרחובות סמוכים.
במערב הגישה היא מצומת הרחובות שפע טל ויציאת מחלף ארלוזורוב, ובצפון-מזרח הגישה היא דרך רחוב גלעד.
תוואי המנהרה מקביל לרחוב ז'בוטינסקי מהכניסה המערבית עד לאזור הצומת, ומשם הוא מקביל לרחוב אבא הלל עד לכניסה הצפון-מזרחית שמשמשת גם לכניסה לחניון התת-קרקעי של מגדל משה אביב.
לפי תוכנית עתידית אמורה להיבנות בסמוך לחלקה הצפוני של המנהרה זרוע נוספת לכיוון מערב, בחלקו הצפוני של מתחם הבורסה עד לגשר מודעי.
הצומת נמצא בסמוך למחלף ארלוזורוב (הרכבת) ולתחנת הרכבת תל אביב מרכז.
בראשית שנות ה־2000 נבנה בסמוך לצומת גשר להולכי רגל שחיבר בין אזור הצומת לתחנת הרכבת, וממנה לאזור מסוף ארלוזורוב.
בשנות העשרה של המאה ה-21 נבנו מספר רב של גורדי שחקים בסמוך לצומת, בין היתר: מגדל עלית, מגדל אמות, מטה חברת הפנסיה מנורה-מבטחים ועוד.
בשנת 2017 החלו עבודות לבניית הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן ובמסגרת עבודות אלו נחפרת תחת הצומת תחנת אבא הלל, שנפתחה יחד עם שאר הקו באוגוסט 2023.
צומת מגידו הוא צומת מרכזי בעמק יזרעאל, המחבר את כביש 65 וכביש 66. קטע הכביש היוצא מצומת מגידו לכיוון עפולה מכונה "כביש הסרגל" בשל היותו בעבר קטע כביש ישר לגמרי ללא עיקולים ופניות.
היום, עקב סלילת כביש "עוקף עפולה, הכביש מתעקל לכיוון צפון מזרח, קצת צפונה לצומת התענ"כים.
הצומת נקרא על שם הקיבוץ מגידו ותל מגידו הנמצאים בקרבת מקום, ולא רחוק ממנו נמצא גם כלא מגידו.
ב-5 ביוני 2002 נרצחו 17 ישראלים כאשר מחבל מתאבד פוצץ מכונית תופת ליד אוטובוס אגד בקו 830 בצומת מגידו לכיוון עפולה.
ב-13 במרץ 2023 נפצע קשה שרף א-דין ח'מאיסי, אזרח ישראלי, כאשר מחבל שחדר מלבנון פוצץ מטען בצומת מגידו.
צומת ספרים היא רשת חנויות ספרים ישראלית.
"צומת ספרים 2002 שותפות מוגבלת" החלה בפעילותה בחודש דצמבר 2002.
השותפות היא מיזוג של שתי רשתות ספרים:
רשת "יריד הספרים" (חברת א.ש.
אורי בע"מ), שנוסדה בשנת 1981 ובעת האיחוד מנתה 15 סניפים ברחבי הארץ.
רשת "צומת ספרים" (חברת צומת ספרים בע"מ), שנוסדה בשנת 1996 ומנתה בעת האיחוד 14 סניפים בפריסה ארצית.
באוגוסט 2005 נכנסה הוצאת מודן שבבעלות עודד מודן כשותפה שלישית ברשת הממוזגת.
רשת "צומת ספרים" נמצאת בבעלות של אבי שומר, יורם רוז, ערן זמורה ועודד מודן.
אבי שומר מכהן כמנכ"ל החברה.
קשה להוצאות לחזות את כמות העותקים שיימכרו מכל מהדורה.
הרשת ידועה בסניפיה הגדולים, בהם הסניפים בגעש וברגבה.
בחלק מסניפיה משולבים בתי קפה, פינות ילדים ושולחנות עיון.
סניף הדגל של הרשת, הנושא את השם "הספרייה", נפתח בתחילת 2006 בדיזנגוף סנטר בתל אביב.
סניף "הספרייה" מתאפיין בעיקר בגודלו (500 מ"ר), ובשולחנות הקריאה הארוכים המוצבים בו.
בסניף זה נערכים אירועים ספרותיים: ערבי קריאה, השקת ספרים חדשים, מפגשי סופרים ומשוררים, שעות סיפור לילדים ועוד.
בקניון חיפה חנות הספרים פתוחה ומשולבת לתוך מרחב של מסעדה פתוחה (כ-250 מ"ר).
בגרנד קניון (חיפה) החנות גדולה ומציעה מבצעים על שטח חיצוני.
הרשת היא חלוצה ישראלית בתחום המכונות האוטומטיות למכירת ספרים.
כמו כן היא מפעילה אתר אינטרנט למכירת ספרים.
הרשת מונה, נכון לשנת 2020, 100 סניפים ברחבי ישראל, כולם בבעלותה המלאה.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הגדילה הרשת משמעותית את נפח פעילותה.
מחזור המכירות של החברה עומד על 350 מיליון ש"ח לשנה, המהווה כ- 35% מנתח שוק חנויות הספרים בישראל.
צומת סביון הוא צומת המחבר את כביש 461 עם כביש 4622 ומשמש ככניסה לשכונות הצפוניות של אור יהודה והשכונות המערביות של קריית אונו.
הצומת מתפרש על שטחן המוניציפלי של אור יהודה וקריית אונו, אך קרוי על שם המועצה המקומית סביון הסמוכה לצומת.
כביש 4622 היוצא מהצומת לכיוון צפון, הוא כביש המקשר את אור יהודה ויהוד-מונוסון לצפון בקעת אונו (קריית אונו, סביון וגני תקווה, כפר מעש, תל השומר, רמת אפעל וכפר אז"ר)
בצומת סביון יש תחנת דלק וקניון קטן שבו מספר חנויות ותחנת כיבוי אש.
כיום יש במקום שכונת מגורים גדולה, הקריה האקדמית אונו, אצטדיון כדורגל, מגדלי משרדים ומרכז מסחרי גדול עם סניפים גדולים של אושר עד וטיב טעם.
צומת מלאכי, ידוע גם (ואף יותר) בשם צומת קסטינה, על שם הכפר שהיה בנוי כולו מחימר (טין-طين- בערבית) ומכאן שמו "קסר-אל-טינה", כלומר "ארמון החימר".
הוא צומת מרכזי במישור חוף יהודה, על כביש 40 וכביש 3 בסמוך לעיר קריית מלאכי.
בין צומת מלאכי וצומת ראם (צומת מסמיה), כשלושה קילומטר צפונה, מתאחדים כביש 3 וכביש 40. בצומת מלאכי שב הכביש ומתפצל לשניים - כביש 40 מוליך דרומה לקריית גת ולבאר שבע, וכביש 3 מוליך מערבה לאשקלון.
קטע הדרך של כביש 40 היוצא דרומה מהצומת נסלל בין 1949 ל-1951 על ידי סולל בונה, כחלק מבניית כביש חדש לבאר שבע.
השם "קסטינה" מקורו בשם הכפר הערבי - קסטינה, ששכן מדרום לקריית מלאכי עד למלחמת העצמאות.
בצומת מסוף תחבורה ציבורית הנקרא מסוף קסטינה.
בעתיד ייבנה מכביש זה מחלף במקום הצומת הקיים.
בסמוך לצומת מלאכי, יש מרכז מסחרי פתוח מקבוצת מרכזי ביג.
צומת עמיעד הוא צומת כבישים בגליל המחבר בין כביש 85 לכביש 90 מצפון לאגם הכנרת, בסמוך לחוות ורד הגליל.
הצומת נקרא על שם קיבוץ עמיעד הסמוך לו.
בשל נוחות הנסיעה בכביש 65 בחלקו הצפוני בהשוואה לצירים דרומיים יותר, משמש הצומת גם חלק ניכר מהתנועה למרכז ודרום רמת הגולן.
עומסי תנועה בצומת שכיחים בעיקר בשבתות ובחגים, בהם ישנה תנועת מטיילים רבה לכיוון אצבע הגליל.
בשנת 2008 השלימה החברה הלאומית לדרכים עבודות להרחבת הצומת ושינוי הגאומטריה שלו.
בעוד שלפני השיפוץ התנועה על כביש 90 הייתה ישר מדרום לצפון והחיבור של כביש 85 הצריך פנייה (צפונה-שמאלה), הרי שלאחר השינוי כביש 85 צפון-מזרחה מתמזג לכביש 90 צפונה ללא פנייה ואילו בכדי להמשיך לנסוע בכביש 90 בצומת יש לבצע פנייה.
צומת מילר הוא סרט פשע מאת האחים כהן שיצא בשנת 1990. זהו סרט הפשע השני שצולם על ידי האחים כהן וסרטם השלישי בסך הכל.
סרט זה מתרחש בשנות ה-20 של המאה ה-20, במהלך תקופת היובש בה גם פעלו גדולי המאפיונרים האמריקאים, ביניהם אל קפונה ובאגסי סיגל.
הסרט נפתח במונח "אתיקה" מפי ג'וני קספר (ג'ון פוליטו), מאפיונר איטלקי שמסביר לליאו (אלברט פיני), מאפיונר אירי, איך ברני בירנבאום (ג'ון טורטורו), סוכן הימורים יהודי, לא נאמן להבטחותיו לג'וני ומרמה אותו בכל הימור שג'וני שם.
מכאן ג'וני אומר לליאו שהוא רוצה להרוג את ברני, מכיוון שלאחרון אין מוסר או שום כלל אתי המוביל אותו בעסקים או בחיים.
טום רייגן (גבריאל ביירן), יד ימינו של ליאו, שנכח בשיחה ואשר עד כה במהלכה רק הקשיב בארשת פנים קרירה, אומר לליאו שלדעתו אין סיבה להגן על ברני.
באותו הלילה ליאו מגיע לדירתו של טום בחיפושיו אחר חברתו ורנה בירנבאום (מרשה גיי הארדן), אחותו של בארני, ובתקווה שטום ייעץ לו היכן היא נמצאת.
טום מנסה לייעץ לו, אך לשווא.
ורנה ישנה במיטתו של טום לאחר ששכבו ומתלבטת בין טום לליאו.
בינתיים אנשיו של ג'וני מגיעים בחשאי לדירתו של ליאו, תוך שהוא מאזין ל"Danny Boy", הבלדה מנוגנת לכל אורך הסצנה בעת שליאו יורה באויביו בזה אחר זה באקדחו ואז באמצעות תת-מקלע תומפסון.
יום לאחר מכן ליאו מספר לטום שהוא עומד להציע לוורנה נישואין, אך טום ממליץ לו שלא ומספר לו כי שכב עם ורנה.
פגוע וכועס, ליאו מכה בזעמו את טום, מפטר אותו ומסלק אותו מחייו.
טום לוקח את ברני למעמקי היער, אך ברני מתפתל, מייבב, מתחנן ואומר לטום "הסתכל לתוך הלב שלך!", במבט קפוא טום לוחץ על ההדק אך לא הורג את ברני, הוא יורה לצידו ופוקד עליו לברוח ולהיעלם, כך שכולם יחשבו שהוא נרצח על ידי טום.
מינק (סטיב בושמי), חברו של אדי ושותפו של ברני, לפתע נעלם, ולכן ג'וני בטוח שמינק רימה אותו וחושד גם באדי "דיין" דאן (ג'יי-אי פרימן), יד ימינו, אחרי שטום מניע אותו לכך.
אדי, שמתחיל להעלות חשדות לגבי טום, נוסע לוורנה כדי לנסות לגלות מה טום זומם ובדרך מספר לה שטום הרג את אחיה, אך כאשר שליחים של ליאו מתפרצים ומנסים להרוג את ורנה, אדי יורה בהם ומגלה בדרך איפה ליאו, בינתיים ורנה מצליחה להימלט.
באותו לילה ברני מופיע בחשאי בדירתו של טום, סוחט אותו ומאיים שאם לא יהרוג עבורו את ג'וני, הוא יתחיל להסתובב בעיר ולחשוף את השקר של טום בדבר הריגתו את ברני.
אדי, ששמע שמועה על כך שברני חי, לוקח את טום אל היער של צומת מילר כדי שיראה לו את הגופה.
הם הולכים ארבעה: אדי, טום ושניים מהבריונים של ג'וני.
במהלך ההליכה שר אחד הבריונים שיר באיטלקית ואדי מבהיר לטום ש"אם לא נמצא שם נוקשה (מת) אחד, נשאיר אחד טרי"; טום, שעל כל איום יש לו תגובה מתחכמת, הפעם לא פוצה פה ונשאר עם פרצוף קריר וחושש.
בשלב מסוים טום ניגש לעץ, כורע על ברכיו ומקיא, כאן אדי מבין שהם לא ימצאו שם גופה ושולף את אקדחו להרוג את טום, אך בדיוק אז אחד הבריונים מוצא גופה עם פרצוף שלא ניתן לזהות עקב היריות שנורו בו.
ג'וני, בעזרת טום, מתחיל לכפוף אליו את המשטרה ואת ראש העיר, שעד כה היו כפופים לליאו.
כמו כן הוא מפוצץ עסקים של ליאו והורג חלק מאנשיו.
טום מגביר אצל ג'וני את החשדות שאדי הוא בוגד.
הוא מקבל שיחת טלפון מברני שמיידע אותו על כך שהרג את מינק ושהגופה שהם מצאו ביער היא שלו.
מיד לאחר מכן טום מגיע לביתו של ג'וני ומספר לו שמינק חי ורוצה להעמיד פנים שהוא נעלם כדי לברוח מאדי, ג'וני ההמום בטוח שמינק מת, שכן זה מה שאדי סיפר לו.
ב-3:20 יוצא טום מבית קפה ונתקל בוורנה בדרכו הביתה, שרוצה להרוג אותו על כך שהרג את אחיה, אך אינה מסוגלת.
טום מגיע הביתה ושומע יריות, הוא מוצא את ג'וני מת ואת ברני ליד דלת ביתו לאחר שירה בג'וני.
הוא אומר לברני שעכשיו הכל בסדר, הם שווים ואין לאף אחד סיבה להרוג אף אחד.
הוא מבקש מברני את האקדח שלו כדי לשתול אותו על אדי ולנקות את ברני מחשדות, ברני מוסר לו את האקדח.
טום לוקח את האקדח של ג'וני ו"נזכר" שאדי מת, אז אין את מי להפליל.
הוא מכוון על ברני את האקדח של ג'וני, ברני יורד על ברכיו, המום ומתחנן, "הסתכל לתוך הלב שלך" הוא אומר לטום, "איזה לב?" שואל טום ויורה לברני כדור במצח.
בקור רוח הוא מניח את האקדח שירה בברני אצל ג'וני ואת האקדח שירה בג'וני אצל ברני.
הוא מתיישב בביתו ומתקשר ללזאר, הכסף אצלו.
בבוקר שלמחרת הוא מגיע להלווייתו של ברני, שנוכחים בה ורנה, ליאו והרב.
ורנה עוזבת בכעס בתום ההלוויה, טום וליאו נשארים לדבר.
ליאו מספר שוורנה הציעה לו נישואין, והם עומדים להתחתן.
הוא מבקש מטום ומנסה לשכנע אותו שיחזור לעבוד אצלו, אך טום מסרב לו בקרירות האופיינית ונפרד מליאו.
טום מסוכך על פניו בכובעו וכשהמצלמה מתקרבת, ניתן לראות את העצב על פניו.
שם השחקן/ית שם הדמות גבריאל ביירן טום רייגן אלברט פיני ליאו ג'ון פוליטו ג'וני קספר מרשה גיי הארדן ורנה בירנבאום ג'ון טורטורו ברני בירנבאום ג'יי-אי פרימן אדי "דיין" דאן סטיב בושמי מינק לארוי סם ריימי פרנסס מקדורמנד מזכירתו של ראש העיר
בסרט שני מוטיבים מרכזיים שמובאים בעיקר דרך טום, אך קיימים גם בדמויות נוספות.
בתחילת הסרט נראה כובע מתעופף ביער שנראה כמו היער של צומת מילר.
בהמשך נראה טום מתעורר על ספה והדבר הראשון שהוא שואל הוא "איפה הכובע שלי?", כשנענה בתשובה שהכובע אצל ורנה, הוא מגיע אליה ולאחר ששוכבים הוא מספר לה שהיה לו חלום על כך שהכובע שלו מתעופף.
ורנה מנסה להמשיך את החלום במחשבה שהוא רודף אחריו, אבל כשהוא תופס אותו, "זה כבר לא כובע, זה הפך למשהו נהדר..." טום קוטע אותה ואומר שזה נשאר כובע והוא לא רודף אחריו כי "אין דבר מגוחך יותר מגבר שרודף אחרי הכובע שלו".
בכל פעם שטום מגיע לשוחח עם ליאו, הוא מסיר את כובעו.
כשאדי עומד להרוג את טום הוא מסיר ממנו את כובעו ומשליך אותו הרחק.
בסצנת הסיום טום מסוכך על פניו בעזרת כובעו כדי שלא יראו את העצב שעל פניו.
הכובע של טום הוא הגבריות שלו, החסינות שלו.
כשהוא בלי הכובע הוא פגיע, כך גם בכל פעם שהבריונים של לזאר תופסים אותו, הם מסירים את כובעו או שהוא נשמט ונופל עם המכה הראשונה.
למילה Crossing באנגלית משמעות כפולה בהתייחס לסרט: צומת ובגידה.
בסלנג של המאפיות באותה תקופה Crossing הייתה המילה שפירושה בגידה.
המאפיונרים בסרט הם אלה שמעניקים את המשמעות הכפולה: את מי שבגד הם לוקחים לצומת מילר ושם הורגים אותו, ניתן לראות את זה על ברני, שבגד בג'וני ושיקר לו בנוגע להימורים שהוא שם עבורו.
על מינק, שברני הרג אותו כי לדבריו "הוא לא היה שמח לראותו" וזרק אותו בצומת מילר וגם על טום, שנלקח לצומת מילר בחשד שבגד בג'וני ולא הרג את ברני.
טום הוא הבוגד הסדרתי שמבצע בגידות כפולות לאורך כל הסרט: הוא בוגד באחד הבריונים כשהוא משתמש בהפוגה שניתנה לו כדי לתת לו מכה עם כיסא.
הוא בוגד בליאו כאשר שוכב עם ורנה וכאשר הולך לעבוד אצל מי שהופך ליריבו, ג'וני.
הוא בוגד בורנה כשהוא משתמש בכתובת שהיא נתנה לו כדי לתת את ברני לג'וני.
הוא בוגד בג'וני כשלא הורג את ברני ומשחרר אותו.
הוא מרמה את ג'וני בשנית כשמשכנע אותו שהאדם שנאמן לו יותר מכל אחד אחר, אדי, בוגד בו.
הוא בוגד בראש העיר (שבמהלך הסרט הוא אומר שהצביע לו 6 פעמים) כשאומר לו שיעשה כל מה שג'וני אומר לו.
הוא בוגד בברני כשהוא מבטל את העסקה איתו ואומר לו שיספר לג'וני שהוא חי אם לא יביא לו 2,000 דולר.
הוא בוגד בג'וני בשלישית כשהוא אומר לו שמינק יגיע אליו ב-4:00 ויודע שברני יחכה לו שם עם אקדח שלוף.
ולבסוף הוא בוגד שוב בברני ובורנה כשאומר לו שהם תיקו, אבל הורג אותו ללא סיבה.
צומת ראם (נקרא גם צומת מַסְמִיָּה) הוא צומת המחבר את כביש 3 עם כביש 40.
לפני מלחמת העצמאות ישב ליד הצומת הכפר מסמיה.
בשנת 1938, במהלך המרד הערבי הגדול, התקיים בכפר קרב צומת מסמיה.
לאחר המלחמה הוקמה ליד הצומת מעברת משמיע שלום, שכונתה גם מעברת מסמיה.
המעברה פונתה בשנת 1958 ותושביה השתכנו ביישוב בני עי"ש.
בשנת 1960 היו בצומת תחנת דלק ושלושה קיוסקים, שהשתייכו לשלוש מועצות אזוריות שונות, מועצה אזורית נחל שורק, מועצה אזורית יואב ומועצה אזורית באר טוביה.
לצד הצומת נשארו מספר בתים ערביים מהכפר מסמיה בהם התגוררו כמה מתושבי המעברה שלא עברו לבני עי"ש.
בשנת 1963 נטען שאין תושבים המתגוררים בצומת עצמו.
מדרום לצומת נמצא בניין המשרדים של מועצה אזורית יואב.
בסוף שנת 1965 הוחלט לבצע שיפור יסודי של הצומת.
ב-16 בפברואר 2024 אירע בצומת פיגוע ירי שבו נרצחו 2 אזרחים ונפצעו 4 נוספים.
צומת פוריידיס הוא צומת דרכים במישור החוף הצפוני, כ-20 קילומטרים מדרום לחיפה.
הוא שוכן במבוא המערבי של ואדי מילק, במפגש בין כביש 4 לבין כביש 67.
מצפון-מזרח לצומת נמצאת המועצה המקומית פוריידיס, שעל שמה הוא נקרא.
על הגבעה שמדרום-מזרח לצומת שוכנת המועצה המקומית זכרון יעקב.
כשני קילומטרים ממערב לצומת, בהמשכו של כביש 67, נמצא מחלף זכרון יעקב שעל כביש החוף.
מראה צומת פוריידיס (משמאל) והיישוב פוריידיס מזכרון יעקב
צומת עצב-שריר היא סינפסה המקשרת בין אקסון של נוירון מוטורי לבין השריר שאותו הנוירון מעצבב.
חיבור זה הוא הבסיס להפעלתה של מערכת השרירים, דרך אותות עצביים שמתקבלים מהמערכת המוטורית וממערכת העצבים האוטונומית.
דחף עצבי המגיע לאורך האקסון אל הסינפסה גורם לשחרור מוליך עצבי.
קרומי תאי השריר הנמצאים בקצה המוטורי (motor end plate) מופעלים על ידי המוליך העצבי וגורמים לכיווץ השריר.
בבעלי חוליות, האות עובר באמצעות המוליך העצבי אצטילכולין.
כל אקסון מעצבב מספר סיבי שריר, שמתכווצים יחד עם קבלת האות העצבי.
כאשר מגיע פוטנציאל פעולה לנוירון הקדם-סינפטי, תעלות סידן תלויות מתח (Voltage-dependent calcium channel) נפתחות, ויוני סידן (Ca2+) מהנוזל החוץ-תאי נכנסים לציטוזול של הנוירון הקדם-סינפטי.
כניסת יוני הסידן לתא גורמת לשלפוחיות הסינפטיות להתאחות עם ממברנת התא באמצעות חלבוני SNARE.
כתוצאה מהאיחוי, תוכן השלפוחיות, האצטילכולין, יוצא אל המרווח הסינפטי בתהליך המכונה אקסוציטוזה.
האצטילכולין נקשר לקולטנים ניקוטיניים בקצה המוטורי.
הקישור גורם לשינוי מבני, הפותח תעלת יונים דרכה נכנסים יוני נתרן לציטוזול של השריר.
בשל ההבדל בגרדיאנט האלקטרוכימי (שינוי במתח החשמלי), יותר יוני נתרן נכנסים מיוני אשלגן שיוצאים ונוצר פוטנציאל חשמלי (End-plate potential), פוטנציאל שמתפשט לאורך סיב השריר, הגורם לכניסה של יוני סידן לסיב וכך לתנועת הסרקומר שיוצרת את כיווץ השריר.
כיווץ השריר נפסק באמצעות האנזים אצטילכולין אסטראז, שמפרק את האציטלכולין ליחידות של אצטיל ושל כולין, וכך תעלות הנתרן נסגרות.
הכולין ממוחזר ונספג מחדש בתאים הקדם-סינפטיים, ומולקולות אצטילכולין חדשות מסונתזות מהכולין ומאצטיל קואנזים A.
חסמים חלקיים או מלאים של צומת העצב-שריר עלולים לגרום לליקויים בתפקוד של השרירים.
חסם כזה יכול להיות תוצאה של מחלות, של תרופות, של רעלנים או להיות תופעת לוואי של תרופות להרדמה ().
במחלות כמו מיאסטניה גראביס הפוטנציאל בצד של השריר לא מפעיל את כל סיבי השריר, בגלל מחלה אוטואימונית בה מערכת החיסון תוקפת את קולטני האצטילכולין.
מחלה אחרת, תסמונת חולשת שרירים על שם למברט-איטון – LEMS, נובעת מנוגדנים התוקפים את תעלות הסידן תלויות המתח, וכך מנטרלים את התחלת פעילות הצומת בצד הקדם-סינפטי.
כמו כן, רעלנים מסוימים משפיעים אף הם על הצומת ומונעים את פעולתו.
בוטולינום טוקסין למשל, מונע את שחרור האצטילכולין בצד הקדם-סינפטי וכך גורם לשיתוק השריר.
דוגמה אחרת היא הטטנוספסמין של החיידק Clostridium tetani (טטנוס), שחוסם שחרור GABA וגליצין המרסנים את כיווץ השריר.
תפקוד יתר של צומת העצב-שריר יכול אף הוא לגרום לבעיות בתפקוד השריר.
גז עצבים לדוגמה משבית את האצטילכולין אסטראז וכך גורם למניעת הרפיית השריר ולפעילות יתר שלו.
פעילות זו גוררת, בסופו של דבר, חוסר שליטה בשרירים ומניעת תפקודם ועלולה להסתיים במוות.
צומת מְחוֹלָה הוא צומת מרכזי בבקעת הירדן.
הצומת מחבר בין כביש 90 לכביש 578. סמוך לצומת שוכן היישוב מחולה, שהצומת קרוי על שמו.
ב-16 באפריל 1993 ביצע מחבל מחמאס בצומת את הפיגוע בצומת מחולה שבו נרצח אזרח ישראלי.
יש הטוענים שפיגוע זה הוא פיגוע ההתאבדות הראשון שבוצע על ידי טרוריסטים פלסטינים בשטח בשליטה ישראלית, אך בתחקיר הראשוני שנערך בשטח עלתה סברה שייתכן שהמטען הופעל מוקדם בטעות.
יצחק אילן, ש-17 שנה לאחר האירוע מונה לסגן ראש השב"כ, גם טען בריאיון ב-2020 כי מות המחבל נגרם מתקלה.
ב-11 באוגוסט 2024, 3 מחבלים פלסטינים רצחו את יהונתן דויטש בן ה-23 ופצעו את אנס ג'ראמנה בן ה-32 בפיגוע ירי בצומת מחולה.
הפיגוע התרחש באמצעות רובה סער בקליבר 5.56x45 מ"מ נאט"ו, שזוהה לאחר מכן רובה M16. השב"כ והימ"מ נטרלו את שלושת המחבלים, כאשר אחד מהם נהרג במהלך ירי והשניים האחרים נעצרו.
צומת מילר הייתה קומדיית מצבים ישראלית אשר נוצרה, נכתבה ובוימה על ידי הקומיקאי אדיר מילר (בשיתוף עם אוהד פרח) ובה מגלם מילר את עצמו.
הסדרה שודרה בשידורי קשת החל מ-23 ביוני 2016 עד 13 ביוני 2022. את שיר הפתיחה של הסדרה מבצע מוקי, שגם כתב את המילים והלחין יחד עם אורי אבני.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-27 בפברואר 2018, בערוץ קשת 12. בעונה זאת הצטרפו השחקנים: דקלה הדר (החליפה את אדוה בולה), עדי חבשוש, אורי עטיה וגיה באר גורביץ'.
ב-29 באוקטובר 2019, עלתה העונה השלישית.
ב-13 במרץ 2022, עלתה העונה הרביעית והאחרונה של הסדרה.
הסדרה מתמקדת בסיפור חייו של אדיר מילר, ומעניקה הצצה הומוריסטית לחייו האמיתיים לכאורה של מילר כסטנדאפיסט המנסה לתמרן בין המציאות, הזוגיות והמשפחה, לבין החלום להמשיך ליצור.
בסדרה, אשתו היא פסיכולוגית של ידוענים.
בכל פרק מתארחים בסדרה אמנים ישראלים, כשהם מגלמים את דמותם האמיתית.
בעונה הראשונה כל פרק נפתח בריאיון של מילר לדנה ויס בנושא הקשור לפרק כשלעיתים הם משוחחים עוד מספר פעמים במהלך הפרק עצמו.
בעונה השנייה הקונספט השתנה, וכל פרק הסתיים במופע סטנדאפ של מילר על נושא הפרק.
דנה ויס לא השתתפה בעונה זו.
אדיר מילר: שחקן וסטנדאפיסט, נשוי למאיה, ולהם שתי בנות - יהלי ורוני.
מחפש דרכים שונות על מנת להתחמק מתפקידו כהורה.
מאיה מילר (אדוה בולה) (עונה 1) ודקלה הדר (עונות 2–4): אשתו של אדיר, ולהם שתי בנות - יהלי ורוני.
עופר שפיץ (גל זייד): נרקיסיסט, הסוכן של אדיר, נוהג להשיג לאדיר תפקידי משחק מוזרים.
מתנהג בטיפשות לגבי דברים מסוימים.
אווה מילר (מירי אלוני): אמו של אדיר, נשואה לפטר.
מבקשת מאדיר הרבה טובות בשבילה.
פטר מילר (אברהם סלקטר): אביו של אדיר, נשוי לאווה.
נוהג להתקשר לאדיר בכל פעם שיש בעיה בבית.
יהלי מילר (מאי ז'פקו): הבת של אדיר ומאיה, אחות של רוני.
רוני מילר (אנה ברקן): הבת של אדיר ומאיה, אחות של יהלי.
בעונה הראשונה לומדת בגן חובה.
הגננת שלה לא מחבבת את אדיר.
החל מהעונה השנייה לומדת בבית ספר.
רותם שפיץ (עדי חבשוש) (עונות 2–4): בתו של עופר שחזרה במפתיע מטיול בהודו.
נוהגת ללבוש חולצות עליהן מודפסות משפטים המתארים אותה בדרך משעשעת או שמרמזים לקראת העתיד לבוא.
גולן שמיר (אורי עטיה) (עונות 2–4): אחיה של מאיה, בעלה של אנאלי ואביו של בגין, חזר לישראל מפריז.
אנאלי שמיר (גיה באר גורביץ') (עונות 2–4): צרפתייה, אשתו של גולן ואמו של בגין.
נוהגת להתקשט בבגדים וחפצים עם סמלי מדינת ישראל והציונות.
דנה ויס (בתפקיד עצמה) (עונה 1): מראיינת את אדיר, בכל פרק היא שואלת אותו שאלה שמובילה לעלילת הפרק, מעריצה את אדיר.
שלום חפר (שמעון כהן) (עונה 1, אורח בעונה 3): שכנו של אדיר.
נוהג לשתף עם אדיר מידע על בעיותיו הרפואיות המביכות.
יובל "יובי" מילר (אלון לשם) (עונה 1): אחיו של אדיר, רווק רומנטיקן המחליף חברות בקצב גבוה.
ציפורה (רבקה מיכאלי) (עונה 2): אימו של עופר וסבתה של רותם.
לא אוהבת את עופר וטוענת שהוא בא אליה רק כשהוא צריך משהו.
היא קוראת לרותם שיבוש גנטי.
גרשון (אריה מוסקונה) (עונה 2, 4): אביהם של מאיה וגולן ובעלה של חנה.
חנה (ניצה שאול) (עונה 2, 4): אמם של מאיה וגולן ואשתו של גרשון.
מגי (ענת מגן-שבו) (עונה 4): אמה של רותם (אותה היא מכנה בטעות "לוטם") שניתקה קשר עם עופר ועברה לארצות הברית.
ידוענים נוספים שיחקו בתפקיד עצמם כמי שקיבלו טיפול אצל מאיה, המשמשת כפסיכולוגית למפורסמים, בהם: אריק זאבי, חיים הכט, דידי הררי, דובי גל, ליאור כלפון, שלישיית מה קשור, שלומי שבת, סיון רהב-מאיר, ליהיא גרינר, קרין גורן, גיא זוארץ, איתי אנגל, עידו רוזנבלום, גיא פינס וצחי נוי.
הופעה של אדיר מילר, שהייתה אמורה להיערך ב-1 בספטמבר 2016 בפני שוטרי מחוז ירושלים, התבטלה עקב פרק בסדרה, "לתפארת משטרת ישראל", שהכיל לעג על השוטרים בנושא מנת משכל הנמוכה שלהם כביכול.
הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת "שידורי קשת", עלתה לשידור ב-23 ביוני 2016 ושודרה בימי חמישי.
פרק הבכורה של הסדרה השיג 27.8% מדרוג, וזכה להשקת הקומדיה הגבוהה ביותר ב-3 השנים.
מספר הפרק שם הפרק תאריך שידור מקורי1אסי זה חבר23 ביוני 20162לשמח חיילים30 ביוני 20163זו דרמה לא קומדיה7 ביולי 20164מפורסם או חכם?14 ביולי 20165לתפארת משטרת ישראל21 ביולי 20166טטה הבטטה28 ביולי 20167מחוברים4 באוגוסט 20168טקס פרסי האקדמיה11 באוגוסט 20169מילה קוניס1 בספטמבר 201610אבא A-ליסט8 בספטמבר 201611"רמזור" בתיאטרון15 בספטמבר 201612מי זה דייוויד האש?22 בספטמבר 2016
מספר הפרק שם הפרק תאריך שידור מקורי1למה תמיד אני הרעה21 בפברואר 20182לומדים לקרוא6 במרץ 20183כינור11 במרץ 20184שהילדים לא יבינו כרגע19 במרץ 20185ליזום ריב26 במרץ 20186מאמאנט19 באפריל 20187ממתקים24 באפריל 20188אילת4 במאי 20189זיכרון בסלון13 במאי 201810המורה מהדאנג'ן15 במאי 201811אז תמות20 במאי 201812אירוע פרישה28 במאי 2018
מספר הפרק שם הפרק תאריך שידור מקורי1משקפיים28 באוקטובר 20192יום כיפור4 בנובמבר 20193אמא בחו"ל11 בנובמבר 20194לחוח25 בנובמבר 20195שדזכים2 בדצמבר 20196בנק עממי9 בדצמבר 20197השיחה16 בדצמבר 20198אנאלי במוסד23 בדצמבר 20199הורה מלווה30 בדצמבר 201910אבא נרדם6 בינואר 202011רפי מסאג'12 בינואר 202012משה פרץ20 בינואר 2020
מספר הפרק שם הפרק תאריך שידור מקורי1אבא גנוב13 במרץ 20222דנה ברקו-ביץ'20 במרץ 20223איפה ללדת?3 באפריל 20224הברית של בגין10 באפריל 20225יועצת שינה17 באפריל 20226אבי המגמד24 באפריל 20227החברה המתנחלת1 במאי 20228ניסו הגנן8 במאי 20229מאיה חולה15 במאי 202210שינוי תדמית22 במאי 202211עופר מתחתן29 במאי 202212אבי פוף5 ביוני 202213הסודות מאחורי צומת מילר13 ביוני 2022
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאהסימוכין2022פרסי נבחרי השנה של פרוגיהסדרה הקומית של השנהצומת מילר 42023פרסי האקדמיה לטלוויזיהסדרת דרמה קומית וקומדיית מצביםצומת מילר – עונה 4שחקן ראשי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצביםאדיר מילרגל זיידבימוי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצביםאדיר מילרתסריט בסדרת דרמה קומית וקומדיות מצביםאדיר מילר, עפר קניספל, מאיה סובול, איל אפטר, חן אביגדורי
צומת סגולה הוא צומת מרכזי בצפון-מזרח פתח תקווה בסמוך למחלף ירקון.
הצומת מקשר את אזור התעשייה סגולה עם אזור שכונות המגורים.
הצומת מחבר בין כביש 40 ו-481 ומקשר בין הרחובות בן-ציון גליס, שהוא הרחוב הראשי באזור התעשייה, רחוב הירקונים, שסימונו בצומת מתחלף מכביש 40 לכיוון צפון לכביש 481 לכיוון דרום, ורחוב הנח"ל, שסימונו מהצומת לכיוון דרום הוא כביש 40. הצומת נקרא על שם אזור התעשייה סגולה הסמוך לו.
מרחוב ציון בן גליס יש גישה לבית העלמין סגולה.
בחלקו המערבי של הצומת הוקמה בתחילת שנות ה-2000 "מזרקת הקשתות" שפעלה זמן קצר.
במהלך שנת 2016 שודרגה הצומת והוקמה "מזרקת התותח", המזרקה בנויה ממדרגות צרות בצורת מלבן, ובמרכזה הוצב תותח מתוצרת ברית המועצות שירה לעבר העיר נהריה, ונלקח כשלל בידי צה"ל במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 2021 חודשה המזרקה, התותח הועבר למדשאה הסמוכה לצומת ב"פארק הניצחון" בעיר, ובמקומו הוצב מייצג סירת מפרש באורות הדגל כחול-לבן, ואורות בצבעים מתחלפים בצידי המזרקה שמופעל בשעות הלילה.
מייצג זה נבחר על ידי תושבי העיר.
בשנת 2019 נחנך גשר מיתרים להולכי רגל העובר מעל הצומת, שנקרא בשם "גשר מיתרי עד", לזכרם של תושבי נהריה הנופלים והנופלות במערכות ישראל ופעולות האיבה.
הגשר מחבר את תחנת הרכבת עם "קניון סטאר" הסמוך, וכן עם חניון הרכבת, ללא מעבר דרך הרמזורים בצומת.
צומת עין אפק הוא צומת מרכזי בצפון הקריות.
הצומת מקשר בין כביש 4 בציר עכו-חיפה לכניסות לקריית ביאליק (כביש 7911) ולקריית מוצקין.
מן הצומת ניתן להגיע לשמורת עין אפק, שכונת אפק ושכונת נאות אפק בקריית ביאליק, ובקריית מוצקין לשכונת נווה גנים ולחלקה הצפוני של העיר.
בצומת ממוקמת תחנת מטרונית הנקראת "תחנת עין אפק".
צומת פלשת (נקרא גם: "משולש פלשת") הוא מחלף מסילתי, הממוקם צפון מזרחית לאשדוד ודרומית ליבנה.
בצומת עוברות מסילת לוד–אשקלון, מסילת תל אביב – פלשת ושלוחת מטענים לנמל אשדוד.
הוא נקרא כך על שם האזור המקראי שהוא ממוקם בו – "פלשת".
במרכז הצומת נבנתה תחנת הַשְׁנָאָה רכבתית כחלק מפרויקט חשמול המסילות והיא משרתת 3 זרועות שונות היוצאות מהצומת לכיוון יבנה מזרח, יבנה מערב ואשקלון.
באפריל 2022 החלו עבודות להכפלת שלוחת המטענים לנמל אשדוד ולהכפלת הקשת המקשרת את יבנה מזרח לכיוון הנמל, העבודות צפויות להסתיים בסוף שנת 2023.
במסגרת העבודות פורקו במאי 2023 שתי הקשתות המובילות לשלוחה לנמל.
כיוון יבנה מערב (צפון מערב) – מסילה כפולה אשר מתחברת במפלגים למסילה לכיוון אשדוד בלבד.
המסילה חולפת ב-2 גשרים על מסילות נוספות בתוך המחלף.
כיוון יבנה מזרח (צפון מזרח) – מסילה בודדת אשר מתפצלת למסילה אחת לכיוון נמל אשדוד ול-2 מסילות לכיוון אשדוד.
כיוון אשדוד ואשקלון (דרום) – מסילה כפולה אשר מתפצלת ל-5 מסילות שונות, 1 לנמל אשדוד, 1 ליבנה מזרח, 2 ליבנה מערב ו-1 נוספת ליבנה מזרח.
כיוון נמל אשדוד (מערב) – מסילת מטענים בודדת אשר מתפצלת למסילה אחת לכיוון אשדוד ואחת נוספת לכיוון יבנה מזרח.
בחודש דצמבר 1960 הוחל בהנחת קו רכבת באורך של 7 ק"מ ממסילת לוד–אשקלון לנמל אשדוד, שהיה אז בהקמה.
המסילה נפתחה לתנועה ב-27 בספטמבר 1961, והיא שימשה תחילה להובלת אבן לאתר הבנייה של הנמל.
לאחר חנוכתו של הנמל החלה השלוחה לשמש רכבות משא, בין השאר רכבות שהובילו מחצבים מהנגב ליצוא דרך הנמל.
רכבות אלו היו נוסעות קודם צפונה על מסילת הדרום, עד לתחנת הרכבת לוד ומשם דרומה לנמל אשדוד.
בנובמבר 1982 נחנך קו חלץ מקריית גת לצומת שקמה.
מטרתו הייתה קיצור הדרך עבור הפוספטים והאשלג המגיעים מדרום הארץ לצורך ייצוא דרך נמל אשדוד (במקום לנסוע עד ללוד ולחזור דרומה משם).
כחלק מפרויקט זה הוקמה בצומת פלשת צלע מדרום למערב, וכך נוצר משולש מסילות – משולש פלשת.
בשנת 1988 החלה הקמתה של שלוחת רכבת ממסילת לוד–אשקלון מאזור מושב מבקיעים אל תחנת הכוח רוטנברג מדרום לאשקלון.
מטרת השלוחה הייתה שינוע של פחם מנמל אשדוד לתחנת הכוח.
עקב הגידול הצפוי בתנועת הרכבת הוחל גם בהכפלת קטע המסילה מדרום לצומת פלשת.
בסוף 2007, החלה הקמתה של מסילת הרכבת תל אביב – פלשת, כולל בניית הפרדה מפלסית מורכבת בין מסילת יבנה מערב–אשדוד לבין המשולש הקיים.
ב-4 באוגוסט 2013 נפתח החיבור לכיוון תחנת יבנה מערב, חיבור זה מאפשר נסיעה רציפה מאשקלון ומאשדוד לתל אביב בלא הצורך לעבור דרך רחובות ולוד.
במסגרת התוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040 החלו באמצע שנת 2021 עבודות להכפלה של קטע באורך של עשרה קילומטרים, בין תחנת הרכבת רחובות לצומת פלשת.
עקב קיומה של תוכנית להעתקת תחנת הרכבת יבנה מזרח מזרחה העבודות להכפלת המסילה מתבצעות בקטע שבין תחנת רחובות ועד התחנה התפעולית יבנה צפון בלבד.
נכון לסוף שנת 2022 אין צפי לסיום הכפלת המסילה בין התחנה התפעולית יבנה צפון לבין הצומת.
במסגרת תוכנית תשתית לאומית לפרויקט החשמול (תת"ל 18) חושמלו במהלך שנת 2021 מסילות קווי הנוסעים מאשקלון לכיוון תל אביב דרך מסילת תל אביב – פלשת.
בשנת 2022 החלו עבודות לחשמול המסילה מהצומת ועד לתחנת רחובות.
במסגרת החשמול הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית שזכתה במכרז.
כמו כן נבנתה תחנת השנאה רכבתית במרכז הצומת אשר מספקת זרם למערכת החשמל העילית על ידי המרת זרם החשמל מקו מתח עליון של חברת החשמל.
אין תכנון לחשמל את שלוחת המטענים לכיוון נמל אשדוד ורכבות המשא ימשיכו לעבוד עם קטרי דיזל.
צומת מחניים הוא צומת מרכזי בגליל העליון המחבר בין כביש 90 לכביש 91.
הצומת הוא נקודת עלייה מרכזית לרמת הגולן, ממנה ניתן להגיע לגשר בנות יעקב ולקצרין.
הצומת נקרא על שם קיבוץ מחניים אשר נמצא ממזרח לו.
בצומת נמצא מרכז קניות קטן הכולל תחנת דלק, מסעדות וחנויות אחרות.
צומת ערד הוא מעגל תנועה המשמש ככניסה הראשית לעיר ערד.
בצומת עוברים כביש 31, שדרות התעשייה וכביש 3199, המכונה "דרך חברון" בעיר.
הנוסעים צפונה בצומת, על כביש 3199, יגיעו אל שכונות המגורים בעיר ערד.
הכביש מוביל גם אל הכניסה המערבית למצדה.
הנוסעים דרומה בצומת, על שדרות התעשייה, יגיעו אל אזור התעשייה של העיר.
הנוסעים מזרחה בצומת, על כביש 31, יגיעו לבסוף אל אזור עין בוקק וים המלח.
הנוסעים מערבה בצומת, על כביש 31, יגיעו אל יישובי הפזורה הבדואית והמועצות המקומיות באזור, כדוגמת כסייפה וחורה.
הנסיעה מערבה בצומת מובילה גם אל מרכז הארץ ולבאר שבע.
צומת קטורה הוא צומת הנמצא בדרום הערבה, כ־48 קילומטרים צפונית לאילת.
הצומת הוא מפגשם של כביש 90, הכביש הארוך בישראל, ותחילתו של כביש 40, השני באורכו בישראל.
הצומת הוא מסוג צומת T ובו עוברת רוב התנועה לאילת וממנה.
הוא קרוי על שם הקיבוץ קטורה השוכן בסמוך אליו, אם כי קיבוץ לוטן קרוב יותר אליו מבחינה גאוגרפית.
צומת ציחור הוא צומת הנמצא בדרום הנגב, כ־42 קילומטרים מדרום־מזרח למצפה רמון וכ־79 קילומטרים צפונית לאילת.
הצומת הוא מפגשם של כביש 13 וכביש 40.
הצומת הוא מסוג צומת T ובו עוברים כל הנוסעים לאילת וממנה דרך מצפה רמון.
צומת נחשון הוא צומת מרכזי באזור השפלה, בו נפגשים כביש 3 וכביש 44. הצומת נקרא על שם מבצע נחשון (שנקרא על שם נחשון בן עמינדב) שנערך באזור במלחמת העצמאות.
תוואי כביש 3 באזור נסלל עוד בשנות ה־30 של המאה ה־20. תוואי כביש 44 מזרחה מהצומת נסלל כחלק מכביש הגבורה בחודשים ספטמבר–אוקטובר 1948, ומערבה בין אוקטובר 1949 לספטמבר 1950.
בשנים 2002–2003 שודרג כביש 3 מהצומת עד לצומת חטיבה שבע.
הכביש, שהיה צר ומפותל, הורחב לכביש דו־נתיבי והפך למעין כביש מהיר, ללא רמזורים.
בשנים 2003–2006 שודרג קטע הכביש מהצומת עד לצומת ראם.
במסגרת שדרוג זה הורחב קטע הכביש.
בבוקר ה־10 באוגוסט 1999 אירע בצומת פיגוע דריסה, בו נפצעו בסך הכול 13 בני אדם.
המחבל, תושב שטחי A, נהוג בפיאט אונו בעלת לוחית רישוי ישראלית, נסע מערבה בצומת והאיץ לעבר טרמפיאדה בה עמדו שתי חיילות ופגע בהן בעוצמה.
המחבל ברח במהירות לכיוון צומת ראם, אך לאחר מכן עדי ראייה העירו את תשומת ליבם של השוטרים שהגיעו למקום כי רכב המחבל נמצא שוב באזור, בטור מכוניות סמוך לצומת.
על אף המחסום המשטרתי והניסיונות לעצור את המפגע, הצליח המחבל לפגוע בשנית בטרמפיאדה, בה טיפלו חיילים נוספים בשתי החיילות הפגועות.
בסך הכול נפצעו 13 איש בפיגוע.
השוטרים ירו לעבר המחבל, שניסה לברוח אך איבד שליטה והתנגש במשאית, ונהרג.
מצפון־מזרח לצומת ממוקם מושב בקוע, מדרום־מזרח נמצא מושב צלפון, מדרום־מערב מושב טל שחר ומצפון־מערב היישוב כרמי יוסף.
הצומת מהווה גבול בין שתי מועצות אזוריות: גזר ומטה יהודה.
גובה הצומת מעל פני הים הוא כ־120 מטרים.
כביש 44 לצפון־מערב מוביל לכיוון רמלה ולערי גוש דן.
לדרום־מזרח, הכביש מוביל לכיוון בית שמש.
כביש 3 לצפון־מזרח מוביל לכיוון לטרון, מודיעין-מכבים-רעות וכביש 1. לדרום־מערב מוביל הכביש לכיוון אשדוד, קריית מלאכי ואשקלון.
צומת נצרים (מכונה על ידי הפלסטינים בערבית צומת שוהדא, مفرق الشهداء, בתרגום לעברית: צומת הקדושים) הוא הצומת שבהצטלבות בין כביש 749 לדרך סלאח א-דין במסדרון נצרים שברצועת עזה.
הצומת קיים מאז פרץ צה"ל את כביש 749 בתחילת 2024, במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.
בצומת נמצא מחסום סלאח א-דין (כפי שהוא מכונה בשפות זרות) של צה"ל, שתפקידו למנוע מעבר מחבלים, אמצעי לחימה ותושבים לצפון רצועת עזה.
המחסום הוא אחד משני המחסומים של צה"ל לאורך ציר 749, ואחד מתוך מערך מספר בסיסים צה"ליים בתוך מסדרון נצרים.
כיום המחסום מאויש על ידי חטיבת הנח"ל.
בעבר היה הצומת כ-673 מטרים דרומה ממקומו הנוכחי, בהצטלבות בין דרך סלאח א-דין לציר קרני-נצרים, שהיה הציר היחיד שאפשר מעבר לנצרים.
הציר כולו, ובעיקר הצומת, היו מוקד לפיגועים רבים, ופונו יחד עם היישוב נצרים בביצוע תוכנית ההתנתקות ב-2005. באותה הצומת היה מוצב מגן 3 של צה"ל.
עד האינתיפאדה השנייה (עד 2000)
מאז הסכמי אוסלו והקמת מעבר קרני ב-1994, הפך היישוב נצרים ומעט מסביבותיו למובלעת, כאשר כל מעבר פנימה והחוצה ממנו הייתה מוכרחת להיעשות רק דרך ציר קרני-נצרים, כביש הרוחב שעבר בצומת.
מצב זה הוביל להתקפות טרור רבות נגד הציר ונוסעיו.
אזור זה, כמו גם מעבר קרני שחיבר את הציר לישראל, היה יעד מועדף לפיגועים ולהפגנות אלימות של פלסטינים.
בצמוד לצומת היה מוצב מגן 3, שכונה גם "סמבה", של צה"ל.
מטרתו הגנה על השיירות האזרחיות שעשו דרכם לנצרים וממנו.
כחלק מההסכם הצבאי בהסכמי אוסלו היו כוחות משותפים וסיורים משותפים של צה"ל והמשטרה של הרשות הפלסטינית על ציר נצרים.
ב-11 בנובמבר 1994 אירע בו פיגוע ההתאבדות בצומת נצרים שבו נרצחו שלושה חיילים.
המחבל עבר בעמדת בידוק של המשטרה של הרשות הפלסטינית לפני שהגיע לצומת וביצע את הפיגוע.
לאחר הפיגוע בוצעו עבודות שיפור בכביש, כמו הקמת עמודי תאורה ומסלולים נפרדים, במטרה להקל על המצב הביטחוני בו.
באותו יום, במסגרת אותה מחאה של ארגון הטרור חמאס מול המוצב, נתנו השוטרים של הרשות להמונים המוחים להשתלט על המוצב לכמה שעות, והונפו עליו דגל חמאס ודגל אש"ף.
בימין הישראלי התרעמו על הנפת הדגלים על מוצב ישראלי, והעבירו ביקורת על התפיסה הביטחונית של ישראל ועל נוהל העברת המוצב לידי הרשות.
ב-19 בנובמבר נרצח חייל צה"ל מירי מחבלים ממכונית חולפת על עמדת צה"ל בצומת.
ב-29 במרץ 1995, בפיגוע ירי ודריסה מזרחית לצומת ובקרבתו נרצחו שני ישראלים על ידי מחבל פלסטיני שנגח במשאיתו את הג'יפ שלהם שנסע שיירה וירה לעברם.
במהומות מנהרת הכותל ב-1996, שפרצו כתגובה של הרשות הפלסטינית בראשות יאסר ערפאת כתגובה לפתיחתה של מנהרת מוצא ממנהרות הכותל למעבר תיירים, היו קרבות בצומת בין 30 עד 70 חיילי צה"ל לעשרות אלפי מחבלים ומחבלי משטרת הרשות הפלסטינית, כשהמחבלים יורים לעבר חיילי צה"ל וזורקים לעברם בקבוקי תבערה.
הפגנות הפלסטינים במקום היו תכופות, ובמקרים רבים גלשו לאלימות.
ב-19 במאי 2000, לדוגמה, במהלך הפגנה אלימה שגרתית בצומת, נורתה אש חיה מקרב ההמון לעבר חיילי צה"ל.
נעשה ניסיון לברר אם היורים היו מחבלים מוחים או מחבלים שוטרים של הרשות הפלסטינית, שלכאורה לא משתמשת בנשקה נגד ישראל.
כ-20 מטרים דרומית למוצב מגן 3 שכנה עמדה של המשטרה הפלסטינית, ולידה מג"ב, כאשר בשלב מסוים, לאחר פיצוץ בין מג"ב לשוטרים, הוחלט להרחיק את מג"ב מהמקום.
צפונית למוצב היה מפעל שהגדר שלו גבלה בגדר המוצב.
במוצב עצמו היו בו שלושה מגדלי שמירה, שלוש תעלות, שתי מכולות גדולות בהן ישנו החיילים, ואת אמצע המוצב כיסה גג פח.
20 מטר צפונית–מערבית למוצב היו "בנייני התאומים", מבנים בגובה חמש קומות כל אחד, שנבנו על ידי העזתים במטרה לשלוט על המוצב מלמעלה.
בספטמבר 2000, התחילה האינתיפאדה השנייה.
עם תחילתה קיימו המשטרה הפלסטינית יחד עם מאות עד אלפי עזתים הפרות סדר נרחבות בצומת, הכוללות מחאות אלימות, זריקת בקבוקי תבערה וניסיונות חדירה למוצב, גם על ידי ילדים, כאשר המוצב מוחזק על ידי חיילים מפלחה"ן גבעתי ומגדוד חרב.
הפרות סדר אלו נמשכו שמונה ימים.
באותם ימי הפרות סדר לא ניתן היה להגיע למובלעת נצרים הנצורה אלא במסוק, ורק בשעות הלילה.
תושבי היישוב הסתגרו עם ילדיהם בבתיהם, ופלוגה נוספת של מג"ב הגיעה לשמור עליהם.
חיילים ששהו במקום העידו שנפתחה עליהם אש מכיוון הצומת, מכיוון עמדת משטרת הרשות, מ"בנייני התאומים" שמעל המוצב, ואף נזרקו לעברם מטעני תופת מאולתרים מכיוון המפעל.
החיילים נלחמו בעוז והצליחו להרוג כ-100 מחבלים, ולחלקם הוענקו צל"שים על מעורבותם בקרבות.
ב-30 בספטמבר, באחת מהפרות הסדר, שוטרי הרשות הפלסטינית תפסו עמדות והחלו בירי לעבר המוצב, שפתח חילופי אש בין צה"ל למחבלי משטרת הרשות הפלסטינית.
במשך הקרבות אישרו להביא לחיילי צה"ל מסוקים צבאיים, שירו טילים ל"תאומים" ולמפעל.
החיילים גם קיבלו עזרה בלחימה מהיישוב נצרים.
הרשת הצרפתית France 2 טוענת כי בחילופי האש, ותוך מאמצו של המוצב להגן על עצמו, נהרג מוחמד א-דורה מאש צה"ל.
אולם, ממצאים וחקירות האירוע עולה כי א-דורה לא נפגע, והאירוע בוים על ידי הרשת במטרה להכפיש את ישראל, ואם א-דורה כן נפגע – היה זה מאש המחבלים העזתים.
מעט יותר מחודש אחר כך, ב-8 באוקטובר, פוצץ צה"ל את "בנייני התאומים" והרס את המפעל, בו ייצרו לבנים, בעזרת דחפור.
יומיים אחר כך פוצץ גם את שרידי "התאומים", מחשש לקריסת קירותיהם.
למרות הריסת המבנים, התקפות המחבלים העזתים על הצומת לא פסקו לגמרי.
לפנות בוקר ה-30 בינואר 2001 פוצצו חיילי צה"ל בצומת "עגלת תופת": עגלה בה מטען חבלה גדול הרתומה לחמור.
ב-13 במרץ 2002 נהרגו שלושה חיילים בטנק מפיגוע של פיצוץ מטען חבלה כשפתחו את ציר נצרים, בפעם השנייה בתוך חודש.
המטען הוסתר על מבנה הסמוך לציר.
ב-16 במרץ חיסל צה"ל שלושה מחבלים שהיו בדרכם לבצע פיגוע במוצב.
פחות מחודש אחר כך, ב-5 באפריל, נורתה פצצת מרגמה לעבר המוצב, ללא נפגעים או נזק.
ב-31 ביולי 2003 החל צה"ל בפירוק המוצב, אותו החליף מוצב חדש יותר 200 מטרים דרומה, מצידו האחר של הצומת.
ב-30 ביוני 2004 חיסל צה"ל חמישה מחבלים עזתים בשכונת זייתון, עזה, הסמוכה למוצב, שהיו בדרכם למוצב.
בימין הישראלי הועברה ביקורת קשה לגבי התנהלות צה"ל בציר נצרים: בתים ומפעלים עזתיים הצמודים לכביש הם אלו שאפשרו את קיומם של מרבית התקיפות והפיגועים על הכביש, ובהרבה מקרים צה"ל הגיב והרס את המקרים רק לאחר מעשה, כאשר בשאר המקרים לא הרס את המבנים ששימשו מסתור למחבלים.
כהוכחה לטענתם ציינו בימין את הקפיצה בכמות ובאכזריות הפיגועים מאז נחתמו אותם הסכמים ועד לאותה תקופה.
מנגד, טענו בשמאל כי הבעיה איננה השלטון הערבי – אלא היישובים הישראלים בחבל עזה.
טענתם הייתה כי אם צה"ל ייסוג מהרצועה ויפנה את היישובים הישראלים ממנה – לא יוכלו להיות בה פיגועים נגד ישראלים, כי לא יהיו בה ישראלים.
אריאל שרון, ראש ממשלת ישראל באותה תקופה, נבחר לתפקידו כשהוא מצדד בעמדת הצד הימני, ומבטיח כי "דין נצרים כדין תל אביב".
בעברו אף היה אחד הדוחפים העיקריים להקמת נצרים, כ-30 שנים קודם לכן.
ברם, במהלך כהונתו השתנתה תפיסתו הביטחונית, והוא עבר לתמוך בעמדת השמאל – וביצע אותה במלואה:
באוגוסט 2005 עקרה ישראל את כל יישוביה ותושביה מחבל עזה במסגרת ביצוע תוכנית ההתנתקות – יציאת צה"ל מרצועת עזה ופינוי כל היישובים היהודיים שהיו בה.
הצומת פונתה מישראלים, אולם נשארה קיימת.
ב-30 באוקטובר 2023 פורסם כי טנקים של צה"ל הגיעו לצומת נצרים.
לאחר כיבושו המחודש של מסדרון נצרים במלחמת חרבות ברזל, ותוך כדי הרחבתו, החלו בצה"ל בסלילת כביש 749 (ציר נצרים) לאורכו של המסדרון ובהקמת מגננים, אנטנות, 2 עמדות בידוק לפלסטינים העוזבים את צפון הרצועה ("נקזים"), וסמוך אליהן בסיסים צבאיים.
הנקזים והבסיסים הוקמו בחיבורים בין כביש 749 לצירים האורכיים החשובים ברצועת עזה: דרך סלאח א-דין ודרך א-רשיד.
הנקז בצומת זה הוא המזרחי מבין השניים, ונתפסו בו מחבלים רבים ואמצעי לחימה.
הנקז מכונה בתקשורת הזרה ובשפות זרות "מחסום סלאח א-דין", על שם הדרך בה נמצא.
המחסום הוא אחד ממספר בסיסים צה"ליים בתוך מסדרון נצרים שידועים כיום לציבור.
המחסום היה בהקמה במהלך 2024, והוא חלק ממערך בסיסים בהקמה במסדרון שמטרתם שליטה על השטח והגברת היכולת לצאת למבצעים צבאיים ברצועה ביעילות.
רוב הבסיסים מכונים "במ"קים" – בסיס מבצעי קטן.
צומת מגדל אפק הוא צומת הצטלבות מרומזר המחבר בין סופו של כביש 471 לכביש 444. הצומת ממוקם בכניסה לקיבוץ נחשונים, בין הערים אלעד וראש העין.
בשנת 2016 נסלל כביש 4711 המהווה המשך לכביש 471 ומאפשר כניסה נוספת לעיר אלעד מכיוון מזרח.
הצומת נקרא על שם הגן הלאומי מגדל אפק הממוקם בסמוך.
במסגרת תוכנית של רשות מקרקעי ישראל להרחבת העיר אלעד והקמת תחנת הרכבת אלעד, מתוכנן החלפת הצומת במחלף שיחבר בין הכבישים 444 ו-471.
צומת עמוֹס (מכונה גם צומת הנביא עמוס וצומת הטי, על שם צורתו) הוא הצומת בהצטלבות בין כביש 356 לכביש 3157 במרכז גוש עציון.
הצומת הוא צומת מרכזי עבור יישובי מזרח גוש עציון, ומהווה דרך תחבורתית יחידה (מאז הסכמי אוסלו) עבור יישובי דרום הגוש.
הצומת נמצא ברום של 757 מטרים מעל פני הים, נמוך מכפרים הערביים סביבותיו, וסמוך אליו נמצא פילבוקס של צה"ל.
חלק מהצירים המובילים לצומת מוקפים יישובים ערביים.
בצירים ובצומת היו מספר פיגועי טרור, בהם יידויי אבנים וניסיונות רצח על ידי ערבים.
הצומת ממוקם בהצטלבות בין כביש 356 לכביש 3157, ולמרות כינויו, הוא אינו צומת טי.
לצומת יציאות לארבע רוחות השמיים:
צפון: כביש 356 למזרח גוש עציון הכולל את היישובים: תקוע, נוקדים, כפר אלדד, מעלה עמוס, שדה בר, ספר המדבר ומאחזים נוספים.
מהווה אחד משני כבישי גישה יחידים ליישובים אלה, כאשר השני הוא כביש 398, המחייב נסיעה בכבישים הפנימיים של ירושלים.
כביש זה הוא המהיר ביותר לנסיעה בין היישובים לשאר גוש עציון, יבנה ואשדוד וכל השטח שמדרום לקו ביניהם.
מזרח: אחת הכניסות לתקוע הערבית.
על פי האמונה, צמוד לכביש גישה זה נמצא קבר עמוס.
דרום: כביש 356 לדרום גוש עציון, הכולל את היישובים הבאים: מעלה עמוס, מיצד, פני קדם, איבי הנחל, ולפחות ארבעה מאחזים סמוכים.
כביש זה הוא דרך הגישה היחידה לאותם יישובים, למעט כביש 3157 העובר בעומק הכפר הערבי סעיר, בשטח B.
מערב: נסיעה של פחות מ-10 דקות ו-6 קילומטרים על כביש 3157 עד לצומת אפרת, הכניסה לאפרת, במערב גוש עציון.
מרכזיותו של הצומת היושבת על הכבישים המקשרים את מזרח ודרום גוש עציון למערבו גורמת לכך שיש בוא תנועה ישראלית ערה.
בסמוך לצומת נמצא פילבוקס של צה"ל.
למרות מרכזיותו של הצומת בין שני כבישים בין-עירוניים חשובים באזור, היא אינה מרומזרת, ועד 2024 לא היה בה מעגל תנועה.
לטענת תושבים באזור, הצומת מסוכן ואינו מתאים לגידול באוכלוסיית הגוש, בעוד לבאים לצומת מכיוון מערב (מאפרת ושאר מערב הגוש) סובלים משדה ראייה שאינו מספק בגלל כרם הסמוך לצומת.
לטענתם, נהגים מגיעים לצומת במהירות שאינה תואמת את תנאי השטח שלו, כך שמצבים של "כמעט תאונה" קורים כמעט בשגרה, בעוד הצומת פקוק באופן קבוע.
היעדר הרמזורים בצומת, וליקויים תחבורתיים נוספים באזור, גורמים למספר רב של תאונות דרכים.
בעקבות הפיגועים ותאונות הדרכים בצירים אלה, יצאו תושבי האזור במאבקים להסדרת הצומת, כאשר כחלק ממאבקם דרשו הקמה של היאחזות בסמוך לצומת, על מנת לשמור על הביטחון בו.
בא' בטבת ה'תשע"ד (2014) הוסב שמו של הצומת ל"צומת עמוס", במעמד ראש מועצה אזורית גוש עציון, לאחר שבועיים בהם הציבו תושבי האזור משמרת מחאה במקום, כתגובה לגל פיגועי יידוי האבנים בקבוקי תבערה במקום, כאשר בעקבות אחד הפיגועים הוחלט להקים ציליית מחאה במקום.
מחבלים ערבים יידו ערבים חפץ בוער ממשאית חולפת לעבר מקימים הצלייה.
מטרתה של אותה מחאה הייתה הקמת היאחזות יהודית במקום, שתאפשר תנועה בטוחה בצירים, עמידה בטוחה בטרמפיאדה המובילה למזרח גוש עציון ושיפור הקליטה הסלולרית בציר.
מטרה נוספת הייתה הרחקת העצים הסמוכים בשולי הדרך, המשמשים מקום מסתור למחבלים.
המחאה נוהלה על ידי התושבים יחד עם תנועת נשים בירוק.
במהלך המחאה הותקנו תאורה ושילוט בצומת והודלקו נרות חנוכה במקום.
ב-13 בדצמבר 2017 הגיעו לצומת נוער מפני קדם, הסטודנטים בו וחיילי צה"ל להדלקת נר שני של חנוכה בצומת, לאחר פיגוע שהיה בו שלושה ימים קודם לכן.
בדצמבר 2022 פורסם כי הצומת יעבור שיפוץ ויותקן בו מעגל תנועה.
באפריל 2023 פורסם כי יוסדרו כביש 3157 מתחילתו במערב הגוש עד לצומת הנביא עמוס, וכביש 356 מהצומת עד למיצד בדרום הגוש.
ב־2024 הותקן מעגל תנועה בצומת.
ב-8 בנובמבר 2013 מחבל ערבי יידה בקבוק תבערה ברכב בו נסע זוג ישראלי.
האישה נפצעה באורח בינוני והגבר במצב קל, רכבם נשרף כליל.
כוחות צה"ל סרקו באזור במטרה למצוא את המחבל.
לאחר מכן נערכה הפגנה במקום הפיגוע עם דגלי ישראל, בה השתתפו עשרות, שקראו להקים נקודת יישוב ישראלית במקום.
ראש מועצה אזורית גוש עציון דוידי פרל הודיע כי בכוונתו להפגין נגד הממשלה עד אשר תכריע את הטרור, ובנוסף הודיע על כוונתו להביא את המכונית השרופה ללשכת ראש הממשלה בירושלים.
בריאיון שיחזר הגבר שנפצע את הפיגוע, והעביר ביקורת על החוסר בקליטה סלולרית באזור, שגרם בעיכוב של שתי דקות ביכולת שלו להתקשר לכוחות ההצלה.
בנוסף העיד כי לקחו עשרים דקות עד שהגיע הרכב הראשון לזירת הפיגוע.
ב-9 ביולי 2016 מחבל ערבי ירה לעבר רכב ישראלי בו גבר בן 30 וחמישה ילדים בצומת מיצד, פצע באורח בינוני את הגבר ונמלט.
הגבר המשיך לנסוע עד לצומת טי באזור, ומשם פונה לטיפול.
כוחות צה"ל הטילו כתר על הכפר סעיר ומחנה אל-ערוב, ופתחו בסריקות למציאת המחבל.
ב-10 ביולי 2017 נדרס ישראלי ונפצע באורח בינוני בצומת בפיגוע דריסה על ידי מחבל שהיה חמוש בסכין.
כוחות צה"ל במקום ירו והרגו את המחבל.
ב-10 בדצמבר 2017 ארבו מחבלים ערבים לאם ושני ילדיה שהיו בדרכם ממזרח גוש עציון לצומת, יידו אבנים גדולות לעברם, ופצעו את הילדה בת התשע, שרק חודש לפני כן ניצלה מהשלכת בקבוק תבערה באותו ציר.
כוח צה"ל שהיה בצומת הגיב באמצעים לפיזור הפגנות.
האם, שנהגה במכונית, תיארה בריאיון ניסים בהצלתם, וקראה לציבור להבין ש"גם אבן הורגת".
ב-19 במאי 2019, כשעה לאחר חצות, יידו מחבלים שני בקבוקי תבערה באוטובוס בו נסעו בנות אולפנת אוריה 150 מטרים דרומית לצומת.
הבקבוקים התלקחו על השמשה הקדמית של האוטובוס.
הבנות לא הצליחו להתקשר לכוחות הביטחון מאחר שמדובר באזור עם קליטה בעייתית, וחששו שהאוטובוס יתלקח.
ארבע נפגעות חרדה טופלו במקום.
ב-23 במאי, ארבעה ימים אחר כך, אירעה תאונה בין על כביש 3157, בין אפרת לצומת.
סך הכל בין מאי לאוקטובר 2019 נרשמו 26 תאונות דרכים בין צומת תקוע, היציאה מכביש 356 לתקוע, לצומת עמוס, 17 תאונות דרכים נוספות בכביש 3157 עד הצומת ו-3 נוספות בדרכים בין הצומת ליישובי מזרח גוש עציון ובהם.
ב-29 בינואר 2020 נפצעו שני ישראלים וערבי אחד בתאונה בין רכבם למשאיתו, בצומת.
ב-9 בפברואר 2021 נפצעה נערה יהודיה באורח קל בפיגוע יידוי אבנים ובקבוקי צבע על ידי מחבלים בצומת, לוחמי צה"ל נכנסו לכפר הערבי ממנו פעלו המחבלים וביצעו מעצרים.
בין אוקטובר 2021 לינואר 2022 נרשמו 17 תאונות דרכים בין צומת תקוע לצומת עמוס, ו-16 תאונות נוספות בדרכים בין הצומת ליישובי מזרח גוש עציון ובהם.
ב-2 באוקטובר 2022 יידו מחבלים אבנים לעבר הצומת, פצעו קל אחת וגרמו נזק לכלי רכב.
בלילה בין 10 ל-11 באוקטובר 2023 מחבלים ביצעו הפרות סדר בסמוך לצומת ויידו בקבוקי תבערה לעבר אוטובוס בבעלות ישראלית.
צומת מת"ם הוא צומת תחבורה מרכזי הממוקם בדרום חיפה, באזור פארק מת"ם ושכונת נאות פרס, בסמוך לטירת כרמל.
הצומת שוכן בנקודת המפגש של כביש 2 (כביש החוף) וכביש 4 במחלף חיפה דרום, בסמוך לפארק מת"ם – אחד ממרכזי התעשייה והטכנולוגיה החשובים בישראל, בו פועלות חברות בינלאומיות ומקומיות רבות, כמו אינטל, מיקרוסופט, גוגל, אמזון ואלביט מערכות.
המקום מהווה מוקד אורבני המרכז אליו תחבורה ציבורית, מחאות ועוד.
ב-2025 הוצעה תוכנית לשינוי אופי הצומת ולהקים בו גשרים במפלסים שונים המיועדים לתנועת רכב פרטי.
תוכנית זו בוקרה קשות על ידי חוקרי תחבורה בטכניון בשל הפגיעה בכלכלה האזורית, בדיירים העתידיים לגור באזור מתחם מת"ם ובטירת הכרמל.
בנוסף ציינו החוקרים כי המהלך יפגע בהולכי רגל, משתמשי התחבורה הציבורית ובפוטנציאל המתחם להפוך למוקד עירוני.
הצומת נגיש באמצעות תחבורה ציבורית מגוונת, כולל קווי אוטובוס עירוניים ובין-עירוניים.
תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל ממוקמת במרחק הליכה קצרה מהצומת, וקווי מטרונית ואוטובוס נוספים מספקים גישה נוחה לאזור פארק מת"ם.
צומת מת"ם שימש מוקד למחאות והפגנות ציבוריות, ביניהן מחאות הקשורות לרפורמה המשפטית בישראל.
במהלך הפגנות אלו נחסמה התנועה בצומת לסירוגין, מה שגורם לשיבושים באזור.
באזור מתוכננת בניית כ-14,000 יחידות דיור, בנוסף ל-12,000 יחידות דיור בטירת הכרמל.
בשנת 2025 הוכרזה תוכנית להחלפת צומת מת"ם, אשר כיום משמשת לתנועה משולבת של תחבורה ציבורית, פרטית ותנועה רגלית, בגשרים עם הפרדה מפלסית שיוקדשו לתנועת רכבים פרטיים.
בעקבות ההכרזה, המעבדה לחקר התחבורה בטכניון ביקרה את המהלך בחריפות, וציינה כי "מדובר במהלך מסוכן שעלול לפגוע אנושות בפיתוח העירוני ובחזון התחבורתי של מטרופולין חיפה".
עוד ציינו החוקרים כי התכנון המוצע מבוסס על מודלים ישנים של תכנון תחבורה, תוך התעלמות מצרכי העיר, הולכי הרגל ורוכבי האופניים.
החוקרים הוסיפו כי המהלך יפגע בדיירים העתידיים של השכונה בכך שיגביר את התלות ברכב הפרטי וימנע את הפיכת אזור מת"ם ל"מוקד עירוני שוקק".
לפי המאמר, תוכנית זו מהווה פגיעה ביעדי המדינה לשנת 2050, הקוראת להקמת ערים צפופות, מגוונות ונגישות בשל גידול האוכלוסייה בישראל.
החוקרים ציינו כי יישום התכנית עלול להוביל להחמרת זיהום האוויר ולגרום לנזקים חברתיים וכלכליים במטרופולין חיפה.
צומת משולש הוא הנקודה שבה נפגשים גבולותיהם של שלושה לוחות טקטוניים.
בצומת משולש, כל אחד משלושת הגבולות יהיה אחד משלושה סוגים - רכס (R), שקע (T) או העתק הסטה אופקית (F) - וניתן לתאר צמתים משולשים לפי סוגי שולי הלוחות הנפגשים בהם (למשל שבר-שבר-שקע; רכס-רכס-רכס; או בקיצור F-F-T, R-R-R וכו').
מבין עשרת הסוגים האפשריים של צמתים משולשים, רק מעטים יציבים לאורך זמן.
מפגש של ארבעה לוחות או יותר אפשרי גם הוא תאורטית, אך צמתים כאלה יתקיימו רק באופן זמני.
ניתן לתאר צמתים משולשים ולהעריך את יציבותם ללא שימוש בפרטים גאולוגיים, אלא פשוט על ידי הגדרת המאפיינים של הרכסים, השקעים והעתקי ההסטה האופקית המעורבים, ביצוע הנחות פישוט, ויישום חישובי מהירות פשוטים.
הערכה זו יכולה להכליל את רוב הגדרות הצמתים המשולשים בפועל, בתנאי שההנחות וההגדרות חלות באופן כללי על כדור הארץ האמיתי.
צומת יציב הוא צומת שבו הגאומטריה של הצומת נשמרת לאורך זמן, כאשר הלוחות המעורבים נעים.
זה מציב מגבלות על מהירויות יחסיות וכיוון גבולות הלוחות.
צומת משולש לא יציב ישתנה עם הזמן, אם כדי להפוך לצורה אחרת של צומת משולש (צמתים RRF מתפתחים בקלות לצמתים FFR), או יְשָנֵה גאומטריה,או שפשוט יעבור (תאורטית) לסוג שאינו אפשרי (כמו במקרה של צמתים FFF).
חוסר היציבות הטבועה בצומת FFF נחשבת ככזו שגרמה להיווצרות הלוח הפסיפי לפני כ-190 מיליון שנה.
בהנחה שהלוחות קשיחים וכדור הארץ כדורי, ניתן להשתמש במשפט התנועה של לאונרד אוילר על כדור, כדי לצמצם את הערכת היציבות לקביעת גבולות ותנועות יחסיות של לוחות הפועלים באינטראקציה.
ההנחה הנוקשה מתקיימת היטב במקרה של קרום אוקייני, ורדיוס כדור הארץ בקו המשווה ובקטבים משתנה רק בגורם של בערך אחד ל-300, כך שכדור הארץ מתקרב היטב לכדור.
מקנזי ומורגן ניתחו לראשונה את יציבותם של צמתים משולשים, תוך שימוש בהנחות אלו, עם ההנחה הנוספת שקטבי אוילר המתארים את תנועות הלוחות, היו כאלה שהם מתקרבים לתנועה בקו ישר על משטח ישר.
פישוט זה חל כאשר קטבי אוילר מרוחקים מהצומת המשולש המדובר.
ההגדרות בהן השתמשו עבור R, T ו-F הן כדלקמן:
R – מבנים המייצרים ליתוספרה באופן סימטרי, ובניצב למהירות היחסית של הלוחות משני הצדדים (זה לא תמיד חל, למשל במפרץ עדן).
T – מבנים הצורכים ליתוספרה מצד אחד בלבד.
וקטור המהירות היחסית יכול להיות אלכסוני לגבול הלוח.
F – שברים פעילים במקביל לווקטור ההחלקה (התנועה היסית).
כדי שיתקיים צומת משולש בין הלוחות A, B ו-C, יש לעמוד בתנאי הבא:
כאשר: AvB הוא התנועה היחסית של לוח A ביחס ללוח B וכן הלאה.
ניתן לייצג מצב זה במרחב המהירות על ידי בניית משולש מהירות ABC שבו האורכים AB, BC ו-CA פרופורציונליים למהירויות AvB, BvC ו-CvA בהתאמה.
יש לעמוד בתנאים נוספים כדי שהצומת המשולש יתקיים ביציבות - הלוחות חייבים לנוע באופן שישאיר את הגאומטריה האינדיבידואלית שלהם ללא שינוי.
לחלופין, הצומת המשולש חייב לנוע באופן כזה שהוא יישאר על שלושת גבולות הלוחות המעורבים.
מקנזי ומורגן הדגימו כי ניתן לייצג קריטריונים אלה באותן דיאגרמות מרחב מהירות באופן הבא.
הקווים ab, bc ו-ca מחברים נקודות במרחב המהירות, מה שישאיר את הגאומטריה של AB, BC ו-CA ללא שינוי.
קווים אלה זהים לאלה המחברים נקודות במרחב המהירות, שבהן צופה יכול לנוע במהירות הנתונה, ועדיין להישאר על גבול הלוח.
כאשר אלה מצוירים על הדיאגרמה המכילה את משולש המהירות, קווים אלה חייבים להיות מסוגלים להיפגש בנקודה אחת, כדי שהצומת המשולש יתקיים ביציבות.
קווים אלה בהכרח מקבילים לגבולות הלוחות, שכן כדי להישאר על גבולות הלוחות, הצופה חייב לנוע לאורך גבול הלוחות או להישאר נייח עליו.