tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אם לא יופיעו בקהיליה שמות משפחה חדשים, בסופו של דבר יוותר בה רק שם משפחה אחד.
אך אין להסיק מכך שבעבר היה לקהיליה זו אב אחד בלבד, אלא שכל האבות האחרים הם אבות דרך שושלות שמכילות לפחות אם אחת.
תפיסה בעייתית נוספת היא שימוש בתיארוך של אדם כרומוזום Y כגילו של המין האנושי.
תפיסה כזו מתייחסת לאדם כרומוזום Y כאל האדם הראשון שהיה "מודרני" בגנטיקה או באנטומיה שלו.
אך למעשה כרומוזום Y מהווה רק חלק קטן מן הגנום (כאחוז אחד), ובנוסף מתרחשות בו מוטציות בקצב מהיר בהרבה מזה שבשאר הגנום.
לכן קשה לדעת באיזו מידה היה אדם כרומוזום Y מודרני, ואין להסיק שהוא השתייך למין האנושי בן זמננו.
למשל, התיארוך של אדם כרומוזום Y משנת 2013, כ-340 אלף שנה לפני זמננו, קדום מעדויות המאובנים הקדומות ביותר של בני-אדם מודרניים אנטומית, בנות כ-195 אלף שנה.
אדם מאהר הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דמאכ.
מאהר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצת א.ז.
אלקמאר באמצע דצמבר 2010 במסגרת הליגה האירופית במשחק נגד באטה בוריסוב, באותו משחק גם הבקיע את שער הבכורה שלו.
הוא היה השחקן הכי צעיר במדי קבוצה הולנדית שהצליח להבקיע בליגה האירופית.
במאי 2012, מאהר זומן להיות בטורניר יורו 2012 על ידי המאמן בארט ואן מרוויק, אך לא שיחק.
הופעתו הראשונה במדי הנבחרת הייתה במשחק ידידות נגד באיירן מינכן.
באוגוסט 2012, מאהר זכה בסרט הקפטן על ידי לואי ואן חאל במשחק ההפסד 4-2 לנבחרת בלגיה.
אדם לאדם זאב הוא פתגם בלטינית שמשמעותו הוא שאדם מתנהג לאדם אחר כזאב מטבעו – חשדן כלפי רעהו ואף שואף לפגוע בו.
הביטוי נטבע בידי המחזאי הרומאי פלאוטוס במחזהו "החמורים" ב-195 לפנה"ס.
לעיתים הביטוי מתורגם כ"אדם הוא זאב לרעהו", משמע האדם הוא הטורף של מינו עצמו.
שימוש שגור בביטוי הוא בנושא הזוועות שלהן מסוגלים בני האדם.
הפילוסוף והמחזאי הרומאי סנקה כתב, כטענת נגד לביטוי, ש"לעיתים, אדם לאדם מקודש".
הפילוסוף האנגלי תומאס הובס עסק בשני הביטויים האלה.
בספרו De Cive כתב הובס: אבחנתו של הובס מהדהדת בקו לטענתו של פלאוטוס על פיה האדם הוא אנוכי מטבעו.
הפילוסוף הקנדי סרג' בושארד אמר כי "אדם לאדם זאב, עליך להסכים, אינו מחמיא במיוחד לזאב".
במשפט זה טוען בושארד כי טבע האדם אכזרי ובוגדני אף יותר משנהוג לייחס לזאב.
במקורות היהדות ניתן למצוא אמרה המביעה רעיון דומה לפיו בני אדם הם מטבעם פוגעניים ואכזריים זה כלפי זה.
במשנה מסכת אבות (ג,ב) נאמר: "רבי חנינא סגן הכהנים אומר, הוי מתפלל בשלומה של מלכות, שאלמלא מוראה, איש את רעהו חיים בלעו".
כלומר, יש להתפלל לכך שהממשל יעבוד כראוי כדי למנוע מבני אדם לפגוע זה בזה כמו חיות טרף.
ארסמוס מרוטרדם דן במשפט של פלאוטוס בחיבור הביאורים הלטיניים ויווניים שלו, אדאגיה (1500)
וולטר עשה שימוש אירוני במשפט בספרו קנדיד (1759), כדי לטעון נגד הפילוסופיה של האופטימיות
"אדם לאדם זאב" היא הנחת הבסיס בספרו של זיגמונד פרויד, תרבות בלא נחת (1929)
אדם דייוויד לאלאנה הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
הוא החל את דרכו המקצועית בקבוצת הנוער של מועדון כדורגל בורנמות'.
בשנת 2000 עבר לסאות'המפטון, ובשנת 2006 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון.
בשנת 2020 חתם בברייטון אנד הוב אלביון, ושם שיחק עד שחזר לסאות'המפטון בשנת 2024. שיחק בנבחרת אנגליה בשנים 2013–2018.
ב-25 ביוני 2025 הודיע על פרישתו ממשחק מקצועי ומונה לעוזר מאמן (First team coach) בסאות'המפטון.
לאלאנה החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של בורנמות', וכשהיה בן 12 עבר למחלקת הנוער של סאות'המפטון.
בשנת 2006 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון.
לאחר השאלה קצרת ימים לבורנמות' ב-2007 תפס מקום בהרכב הראשון של סאות'המפטון, וסייע לקבוצה לעלות שתי ליגות ולהעפיל לפרמייר ליג.
בשנת 2012 מונה לקפטן הקבוצה.
הוא הופיע לראשונה בפרמייר ליג במשחק הפתיחה של עונת 2012–2013, כשהוא עונד את סרט הקפטן, בהפסד 2–3 לאלופה מנצ'סטר סיטי.
באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 1–4 לווסטהאם יונייטד.
ב-11 באפריל 2013 האריך את חוזהו במועדון לחמש שנים נוספות.
אחרי שתי עונות בפרמייר ליג ופריצה בזירה הבינלאומית, עם צירופו לסגל הנבחרת האנגלית, עבר ביולי 2014 לליברפול, ששילמה עבורו 25 מיליון פאונד.
הוא נפצע במחנה האימונים לקראת פתיחת העונה, ואת הופעת הבכורה שלו בליברפול ערך ב-13 בספטמבר, כשפתח בהרכב והוחלף אחרי 61 דקות בהפסד 0–1 לאסטון וילה.
ב-4 באוקטובר כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על וסט ברומיץ' אלביון.
בגמר גביע הליגה האנגלית בעונת , בו שיחקה ליברפול נגד מנצ'סטר סיטי, החמיץ פנדל בדו-קרב בעיטות עונשין שנערך כדי להכריע את זהות הזוכה, לאחר שנכנס כמחליף במחצית השנייה.
החמצה זו גרמה בסופו של דבר להפסד המשחק עבור ליברפול.
באותה העונה העפיל עם קבוצתו גם לגמר הליגה האירופית 2016, ופתח בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה.
ב-26 במאי 2018, במהלך גמר ליגת האלופות 2018 מול ריאל מדריד, נכנס כמחליף בדקה ה-31 במקומו של מוחמד סלאח שנפצע, ליברפול הפסידה במשחק 1–3. לאלאנה סיים את עונת 2017/2018 עם 13 הופעות בלבד וללא שערים או בישולים.
בעונת 2019/2020 ערך 15 הופעות בפרמייר ליג, רובן כמחליף, וזכה עם ליברפול באליפות הליגה הראשונה שלה מזה 30 שנה.
ב-27 ביולי 2020 עזב את ליברפול לאחר שש שנים ועבר בהעברה חופשית לברייטון אנד הוב אלביון.
את הופעת הבכורה בברייטון ערך ב-14 בספטמבר בהפסד 1–3 של הקבוצה, אך הוחלף לאחר 45 דקות עקב פציעה.
ב-7 במרץ 2021 כבש שער בכורה בהפסד 1–2 ללסטר סיטי.
ב-14 ביוני 2024 חזר לאחר עשר שנים לסאות'המפטון וחתם לעונת אחת.
ב-2006 שיחק לאלאנה עבור נבחרת אנגליה עד גיל 18, והבקיע במשחק הכורה שלו, 18 חודשים לאחר שעבר ניתוח לב בגין "דופק לא סדיר".
כמו כן לזכותו שתי הופעות בנבחרת עד גיל 19, והופעה אחת בנבחרת הצעירה.
ב-10 בספטמבר 2012 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, וב-15 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה באצטדיון ומבלי.
את שערו הראשון עבור נבחרת אנגליה הבקיע ב-4 בספטמבר 2016 במוקדמות מונדיאל 2018 מול נבחרת סלובקיה.
לאלאנה שיחק במדי נבחרת אנגליה במונדיאל 2014 וביורו 2016.
לאלאנה התחתן עם אמילי ג'וב ב-24 בדצמבר 2013. הזוג, שיצא במשך שבע שנים ואמור היה להינשא ב-14 ביוני 2014, אשר חפף יחד עם משחק במסגרת המונדיאל של נבחרת אנגליה נגד איטליה ולכן הקדימו את תאריך החתונה לדצמבר 2013. להם שני בנים, שנולדו ב-2012 וב-2015.
אדם כהן הוא מוזיקאי וזמר-יוצר קנדי ממוצא יהודי.
בין האלבומים שהוציא, שלושה מהם באנגלית ואחד בצרפתית.
הוא חלק מהרכב פופ-רוק שנקרא Low Millions מקליפורניה.
כהן הוא בנו של לאונרד כהן, ונציג מטעם משפחת כהן המשמש כשגריר בכל הקשור להצגת עבודותיו של אביו בתערוכות אמנות (ציורים ורישומים).
היה שותף להפקת אלבומו האחרון של אביו שיצא לאור לפני מותו ב־2016.
כהן נולד ב-18 בספטמבר 1972 במונטריאול, קנדה.
לאחר פרידת הוריו בילה כהן שנים רבות מילדותו עם אימו האמריקאית סוזן אלרוד בפריז ובדרום צרפת.
בנוסף, בילה כהן חלק מילדותו באי היווני הידרה, בגריניץ' וילג' ובלוס אנג'לס.
למרות המקומות הרבים בהם התגורר, מחשיב כהן את יוון כביתו.
הוא לימד את עצמו לנגן בגיטרה, תופים ופסנתר עד גיל 12. הוא למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סירקיוז בניו יורק וניגן בלהקות בניו יורק סיטי.
ב-1996 עבר ללוס אנג'לס במטרה לקדם את הקריירה המוזיקלית שלו.
כהן חתום בקולומביה רקורדס, אותה חברת תקליטים בה היה חתום אביו.
כהן הוחתם על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס בשנת 1997. הוא השיג פרסום והצלחה בתור כותב שירים עבור אמנים אחרים.
הוא היה שותף לכתיבה של השיר Lullaby in Blue.
בט מידלר הקליטה את השיר לאלבומה Bathhouse Betty ותיארה את השיר כאחד מהמועדפים עליה מהאלבום.
השיר Cry Ophelia מאלבום הבכורה שלו ב-1998 הפך ללהיט ברדיו הקנדי, אך האלבום ככלל לא זכה להצלחה רבה.
כהן בחר להתמקד בחומרים בשפה הצרפתית והוחתם על ידי קפיטול רקורדס קנדה.
בהמשך נסע כהן לניו יורק, ושם לאחר 15 דקות של הופעה אקוסטית הוחתם על ידי מנהטן רקורדס.
העסקה הובילה לפרויקט Low Millions.
ההרכב הוציא שני להיטים שזכו להצלחה - Eleanor ו-Statue.
ב-2009 הקליט כהן גרסת כיסוי לשירו של אביו Take This Waltz.
בשנת 2014 יצא האלבום: We Go Home .
ב-22 בנובמבר 2019 יצא לאור האלבום Thanks for the Dance, עליו התחיל לעבוד יחד עם אביו, לפני מותו.
כהן הגיע לארץ להופעה בבארבי במסגרת סיבוב הופעות של אלבומו Like A Man.
אדם לאנג (בהונגרית: Ádám Lang; נולד ב-17 בינואר 1993) הוא כדורגלן הונגרי המשחק כבלם בקבוצת דברצן.
לאנג החל לשחק כדורגל בקבוצת וספרם בגיל 11. בשנת 2008, עלה לקבוצה הבוגרת הבכירה של מועדון עיר הולדתן, וערך 2 הופעות ליגה בגיל 16 בלבד.
בעונה שלאחר מכן, כלל לא שותף במשחקי ליגה, אך בשתי העונות הבאות כבר הפך לשחקן בכיר יותר במועדון, לאחר שצבר 17 ו-25 משחקי ליגה בהתאמה בעונות הללו.
לאחר שלוש עונות בגיור, חתם לעונת 2015–2016 בקבוצת MOL וידי.
לאגג ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת הונגריה ב-22 במאי 2014, במהלך משחק ידידות מול דנמרק שהסתיים בתיקו 2-2. לאנג נכלל בסגל הנבחרת ההונגרית לטורניר היורו 2016 בצרפת, יורו 2020 ויורו 2024.
ליגת העל הרומנית בכדורגל: 2018/19
אדם מברמן היה כרוניקן גרמני, שפעל בימי הביניים.
הוא חי ופעל במחצית השנייה של המאה ה-11. הוא ידוע בעיקר בשל הכרוניקה שלו, מעשי הבישופים של כנסיית המבורג (Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum) .
מעט ידוע על חייו של אדם מברמן מעבר לרמזים שנכתבו בכרוניקות שלו.
מקובל לחשוב שהוא הגיע ממייסן שבסקסוניה.
תאריכי לידתו ומותו לא ברורים, אך ככל הנראה הוא נולד לפני 1050 ומת ב-12 באוקטובר בשנה לא ידועה, ככל הנראה 1081 ולכל המאוחר 1085. מהכרוניקות שלו נראה שהייתה לו הכרות עם מספר כותבים נוספים.
תואר הכבוד "מגיסטר אדם" (Magister Adam) מעיד שהוא עבר את כל שלבי ההשכלה הגבוהה.
ככל הנראה הוא רכש את השכלתו בבית הספר של הקתדרלה של מגדבורג.
ב-1066 או 1067 הוא הוזמן על ידי הארכיבישוף אדלברט מהמבורג להצטרף לכנסייה של ברמן.
אדם התקבל בקרב מנהלני הכנסייה וב-1069 הוא היה למנהל בית הספר של הקתדרלה.
זמן קצר לאחר מכן החל אדם לכתוב את ההיסטוריה של ברמן ושל המבורג ושל ארצות הצפון במה שהיה לחיבורו המפורסם.
מעמדו והפעילות המיסיונרית של כנסיית ברמן אפשרו לו לקבץ מידע על ההיסטוריה והגאוגרפיה של צפון גרמניה.
שהותו בחצרו של סוון השני, מלך דנמרק נתנה לו את ההזדמנות למצוא מידע אודות ההיסטוריה והגאוגרפיה של דנמרק ושל ארצות סקנדינביות אחרות.
אדם מועד לעולם הוא כלל הלכתי בדיני אדם המזיק, שפירושו הוא שאדם אחראי על כל נזק שנעשה מחמתו, בין אם קרה בשוגג או אפילו באונס, ויישא בתוצאות מעשיו.
דין אדם המזיק שונה ממעשי רוב העבירות שאם עשאם באונס פטור מעונש, אך לעניין אדם המזיק אמרו במשנה , לאמור, אדם שהזיק אחראי על מעשיו גם כשנעשו מתוך אונס, ואין זה משנה אם הנזק נגרם ברצונו של המזיק או בשוגג, או באונס תוך כדי שינה.
במקרה של אונס גמור, כגון שלאחר שאדם הלך לישון הונחו כלים בקרבתו, נחלקו הראשונים בדינו: לדעת תוספות זהו אונס גמור שבו לא חייבו את האדם.
לעומת זאת דעת הרמב"ן שגם במקרה זה נאמר הכלל 'אדם מועד לעולם', וחייב.
כאמור, אדם שהזיק באונס עצמי, כגון שהזיק מתוך שינה, חייב בתשלום מלא.
אך נחלקו הפוסקים לגבי אדם שנאנס באיומי מוות להזיק ממון של אדם אחר.
הרמב"ם פסק שחייב לשלם, מכיוון שבסופו של דבר הוא גרם נזק וחייב גם במקרה של אונס כאמור.
אדם לכל עת הוא מחזה מאת רוברט בולט המבוסס על חייו של סר תומאס מור.
בגלגולו הראשון, המחזה נכתב עבור BBC Radio ב-1954. גרסה טלוויזיונית באורך שעה בשידור חי בכיכובו של ברנרד הפטון הופקה ב-1957 על ידי ה-BBC, ולאחר הצלחתו של Flowering Cherry (מחזה שכתב בולט ב-1958) הוא עיבד את אדם לכל עת לבמת התיאטרון.
הצגת הבכורה של אדם לכל עת התקיימה בלונדון בתיאטרון הגלוב (כיום נקרא Gielgud Theatre) ב-1 ביולי 1960. מאוחר יותר המחזה הועלה גם בברודוויי, וזכה שם לביקורות חיוביות מצד המבקרים כמו גם להצלחה מסחרית במשך יותר משנה.
המחזה הועלה שוב מספר פעמים בהפקות מחודשות, ומאוחר יותר עובד לסרט קולנוע באותו השם משנת 1966 שזכה במספר פרסי אוסקר וכן לסרט טלוויזיה בשנת 1988 ושוב לרדיו בשנת 2006.
העלילה מתבססת על סיפורו האמיתי של סר תומאס מור, לורד צ'נסלור אנגלי מהמאה ה-16, שסירב לאשר את בקשתו של הנרי השמיני, מלך אנגליה להתגרש מאשתו קתרין מאראגון, שלא ילדה לו בן, כדי שיוכל להינשא לאן בולין, אחותו של פילגשתו לשעבר.
המחזה מציג את מור כאדם עקרוני, בו מקנאים יריביו, ביניהם תומאס קרומוול, ואותו אוהבים האנשים הפשוטים ומשפחתו.
שם המחזה משקף את יחסו של רוברט בולט, המחזאי האגנוסטי מהמאה ה-20, כלפי דמותו של תומאס מור, אותו הוא מציג כאיש המצפון האולטימטיבי: במחזה, מור נשאר נאמן לעצמו, לעקרונותיו ולאמונותיו, תוך הסתגלות לנסיבות המתפתחות סביבו עם הזמן, על אף הלחצים הסביבתיים בהם הוא נתון.
בולט שאל את השם מתוך "וולגריה" מאת רוברט ויטינגטון, בן תקופתו של מור, שבשנת 1520 כתב עליו:
סטיוארט אישה בריל אנדרוז קתרין אנגר שרה ברטון
אדם חתול הוא יצור מיתולוגי של אדם אשר יכול להפוך לעיתים למין חתול, לשנות את צורתו בין צורת אדם לחתול או שהוא נשאר תמיד כחתול.
הצורה הרווחת היא שינוי לחתול הבית אך גם לחתוליים נוספים כמו אריה, נמר, טיגריס, שונר או לחתולים מיתולוגיים שונים.
אנשי החתול מוכרים באגדות שונות ואף בכמה דתות בעולם.
כמו כן הם נפוצים בספרים שונים והם מזכירים את אנשי הזאב המוכרים יותר.
הסמל הקדום ביותר לאדם חתול הוא פסל הארי-אדם ממערת שטאדל, שהיווה את העדות הקדומה ביותר לאמנות וגילה היה 32,000 שנה.
באירופה נפוצו אגדות על אנשים ההופכים לחתולי בית ולעיתים גם לפנתרים.
המושג היה קשור למכשפות, אף שהיו חסרי יכולות קסומות.
במהלך ציד המכשפות באירופה ראיות על אדם או אישה אשר הפכו לחתול או לכל חיה אחרת היו מהוות הוכחה להיותם מכשפים, מה שגרר הוצאה להורג.
מספר אגדות אפריקניות כוללות סיפורים על אנשים שהפכו לנמרים או פנתרים ואף אלוהויות דומות המענישים אנשים חוטאים.
כך כמה כפרים סיפרו על משפחת אריות אוכלי אדם שהתקפותיהם עצרו בניית רכבת בצאבו שבקניה.
סיפורים נוספים טוענים שמשפחות של אנשי חתול הם אנשים שהותקפו בידי הספינקס או שההוא נעץ בהם את עיניו.
באסיה ישנם מאמינים ברוח של מכשף ההופך לטיגריס (weretiger) אשר נהפך כרצונו לטיגריס וניזון מבשר מאנשים.
כך גם האמינו כמה מבני האן הסינים.
אמונה נוספת שלהם היא שאנשים שנהרגו בידי טיגריסים הופכים לרוחות נקמניות דמויות טיגריס המנסות להרוג את רוצחם.
גם בתאילנד האמינו ברוחות טיגריסים או במכשפים ההופכים כרצונם לטיגריסים וכשטיגריס טרף אדם תיארו אותו כפריים רבים כרוח weretiger.
רוח מאינדונזיה ומלזיה בשם "Harimau jadian" שדומה לאדם-טיגריס היא למעשה ערפד או שד אכזרי המחפש לפגוע באנשים או בחיות בית.
בתרבויות של מסו-אמריקה נפוצו אגדות על "לוחמי יגואר" (were-jaguar), בעיקר אצל האצטקים אשר כוהנים ושמאנים שלהם לבשו עורות יגוארים כדי להוכיח את כוחם.
כמה שבטי אינדיאנים מברזיל האמינו שמחלות מסוימות נגרמות כתוצאה מרוחות בשם "kanaima", אשר נגרמות ממכשפים מרושעים שהפכו ליגוארים תאבי בשר אדם או כנקמת דם.
בארצות הברית הגיעו דיווחים על אנשי חתול שנראו כמו ביגפוט עם ראשי חתולים.
טענות אלה לא הוכחו מעולם בדומה לרוב הקריפטידים.
אנשי חתול מתוארים בסדרתו של כריסטופר פאוליני - הירושה, בה גזע ייחודי של חתולים מוזרים היכולים להפוך לאנשים, הם בעלי ידע רב ויכולים להיות מסוכנים אם מרגיזים אותם.
בדרך כלל הם חיים כחתולים לצד אנשים והם יכולים לתקשר עם חתולים רגילים.
בסדרת הארי פוטר של ג'יי קיי רולינג אנשים אנימאגוסים יכולים להפוך כרצונם לחיות.
כך מינרווה מקגונגל הופכת כרצונה לחתולה.
בסדרה זאב צעיר, דמותה של קייט ארג'ינט נהרגת אך חוזרת בעודה אישה-יגואר.
בסיפור הקצר של מרגרט אטווד "Lusus Naturae" מתוארת אישה צעירה שהוריה מזייפים את מותה כדי להסתיר שמועות על היותה אשת-חתול.
סרט אימה מ-1982 בשם קללת אנשי החתול מתאר אנשים ההופכים בעת כעס לפנתרים.
בסדרה סקובי דו כמה פרקים מתוארים שלושה נבלים שהם אנשי חתול.
דמותה של קטרה בסדרה שי-רה נסיכת הכוח יכולה להשתנות לפנתר.
בסדרה המחודשת שי-רה ונסיכות הכוח אין לקטרה כוח זה, אך יש לה מאפיינים חתוליים, כמו זנב ואוזניים של חתול.
בטום וג'רי טום הופך באחד הפרקים לאיש-חתול, לאחר שננשך על ידי אדם זאב לאור ירח.
באחד מפרקי הסדרה קיד וקאט, קאט שורט את קופ לאור ירח ודניס חושב שהוא יהפוך למין חתול.
דמותה של הדמות האנטי-גיבורה קאטוומן מבאטמן יכולה להפוך לחתולה בעזרת חליפה.
בסדרה הלסינג אחת הדמויות היא אדם חתול בשם "שרדינגר" (פרפרזה לחתולו המפורסם של הפיזיקאי שרדינגר)
אנשי חתול נוספים בולטים במשחקי תפקידים כמו מבוכים ודרקונים ובמשחקי תפקידים נוספים כמו וורלד אוף וורקראפט.
בסדרה המכשפות מאיסט אנד הדמות 'דודה וונדי' יכולה להפוך לחתול כשחפצה בזאת.
אדם מוֹסֶרי הוא יזם יהודי אמריקאי העומד בראש אינסטגרם.
בעבר כיהן בתפקידי ניהול בפייסבוק, ידוע בעיקר בזכות הקמת הפלטפורמה ניוז פיד .
לאחר מכן כיהן כסגן נשיא לענייני מוצר באינסטגרם.
מוסרי נולד וגדל בניו יורק לאב ישראלי, ד"ר לפסיכולוגיה שעלה לישראל ממצרים, ולאם אמריקאית.
בניו יורק למד בבית ספר יהודי.
לאחר מכן למד באוניברסיטת ניו יורק ובבית ספר גלאטין למחקר פרטני, שם למד עיצוב מידע ומדיה.
הוא סיים עם תואר ראשון בעיצוב מידע ב-2005.
בשנת 2003, בזמן שלמד באוניברסיטת ניו יורק, ייסד מוסרי חברת ייעוץ בתחום העיצוב בשם "בלאנק מוסרי", אשר התמקדה בגרפיקה, אינטראקציה ועיצוב תערוכות.
לחברה היו משרדים בניו יורק ובסן פרנסיסקו.
ב-2007 הוא מונה להיות המעצב הראשי של חברת TokBox.
מוסרי הצטרף לפייסבוק בשנת 2008 בתור מעצב מוצר.
בשנת 2009, קודם למנהל עיצוב מוצר, ובשנת 2012 מונה למנהל העיצוב של האפליקציות של החברה למכשירים ניידים.
בין 2012 ל-2016 מוסרי פיקח על מחלקת הניוז פיד של פייסבוק, ומ-2016 עד מאי 2018 כיהן כסגן נשיא של המוצר פייסבוק.
במהלך כהונתו בפייסבוק, הוא היה אחראי על "פייסבוק הום", ניסיון לא מוצלח של החברה להביא ממשק משתמש לסמארטפונים של אנדרואיד.
אחרי הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, לקח על עצמו את דברור עמדת פייסבוק בנושא "פייק ניוז".
במהלך שערוריית הפרטיות של פייסבוק, קיימברידג' אנליטיקה, היה מוסרי אחד הבודדים מבין מנהלי פייסבוק שהצהיר בפומבי על תפקידה של פייסבוק באספקת אבטחה וחדשות אמינות.
במאי 2018 מונה לסגן נשיא לענייני מוצר באינסטגרם.
ב-1 באוקטובר 2018, פייסבוק הודיעה כי מוסרי יעמוד בראשות אינסטגרם, בעקבות התפטרותם של מייסדי האפליקציה, קווין סיסטרום ומייק קריגר בספטמבר 2018. תפקידו כ'ראש אינסטגרם' שונה מן התואר לשעבר של קריגר וסיסטורם, אשר כיהנו כמנכ"לים.
ב-2015, אתר Business Insider הכיר במוסרי כ"שחקן החיזוק" של פייסבוק
ב-2017, מוסרי היה הדובר המרכזי בפסטיבל העיתונות הבינלאומי ב-פרוג'יה, איטליה.
בשנת 2018, מוסרי דיבר לצד קמפבל בראון מטעם פייסבוק בוועידת Recode.
בשנת 2020, הוא נכלל בקטגוריית הטכנולוגיה ברשימת של מגזין פורצ'ן.
מוסרי גר עם אשתו מוניקה ושני בניהם בסן פרנסיסקו.
משפחת מוסרי פעילה בפעילויות פילנתרופיות מקומיות, כולל פרויקט שאנטי.
אחיו הצעיר של מוסרי, אמיל מוסרי (אנ'), הוא משורר.
אדם ישראלי (נולד ב-13 בינואר 1986, ג' בשבט תשמ"ו) הוא זמר-יוצר ישראלי.
בשנת 2005 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר.
במהלך שירותו הצבאי, החל לנגן בגיטרה.
לאחר שירותו הצבאי, ביקר בניו יורק ובלוס אנג'לס, שם נחשף לאמנים כג'ו קוקר, לאונרד כהן ואמני בלוז וג'אז מקומיים, מהם ספג השראה ביצירותיו.
לאחר ביקורים נוספים בארצות הברית, עבר להתגורר בלוס אנג'לס ומשם יוצר גם כיום.
לאחר שבע שנות יצירה, בשנת 2016 הקליט בישראל את אלבום הבכורה "יצרים", אשר את כל השירים בו כתב והלחין.
בסמוך להשקת האלבום, יצאו מתוכו הסינגל "אנאל" אשר זכה לאהדה מיידית ולהשמעה בתחנות הרדיו בישראל.
הקליפ לשיר, בהפקת רוברט בן שושן, צבר מעל למיליון צפיות ביוטיוב.
ביולי 2019, לציון 20 שנה לפטירתו של מאיר אריאל, ובמלאת 25 שנה לגרסת המקור של ריטה לשיר "ערב כחול עמוק", הקליט ישראלי גרסה חדשה לשיר.
את הגרסה הגברית למילות השיר, ערך ישראלי יחד עם משפחתו של אריאל, ובברכת הדרך של מלחין השיר, שלמה יידוב.
אדם יעקובי (נולד ב-11 בינואר 1998) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2018) ושיאן ישראל עד גיל 23 בריצת 400 מטר משוכות.
יעקובי החל להתחרות באתלטיקה בגיל 13, וכעבור שנה החל לזכות במדליות באליפויות ישראל בקטגוריות הגיל השונות, במספר רב של מקצועות, בהם קרב רב.
בשנת 2014 התחרה לראשונה באליפות ישראל לבוגרים, שם סיים במקום החמישי בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 58.04 שניות.
כעבור שנתיים זכה יעקובי במדליה ראשונה באליפות ישראל, לאחר שסיים במקום השני בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.25 שניות.
באליפות ישראל לנוער שנערכה בחודש יוני, זכה יעקובי בשלוש מדליות זהב - בריצת 110 מטר משוכות, בריצת 400 מטר ובריצת 400 מטר משוכות.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל, זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות, בתוצאה של 53.35 דקות.
במכביה שנערכה באותו חודש זכה יעקובי במדליית זהב בריצת השליחים 4X400 כחלק מנבחרת ישראל, ביחד עם חי כהן, אור כלב ויורי שפסאי.
בריצת 400 מטר משוכות זכה במדליית כסף, לאחר שקבע תוצאה של 53.87 שניות.
באליפות ישראל שנערכה בחודש יולי, זכה יעקובי במדליית זהב בריצת 400 מטר, בשיא אישי חדש של 52.29 שניות, לפני מאור סגד (53.51 שניות) ועומרי שיף (53.52 שניות).
באליפות ישראל בקרב 10 שנערכה בחודש אפריל, זכה יעקובי במדליית כסף עם 6057 נקודות, אחרי אריאל אטיאס (6939 נקודות).
חודש לאחר מכן, הוא קבע שיא אישי חדש בריצת 400 מטר משוכות של 52.27 שניות.
בחודש מאי הוא סיים במקום רביעי בריצת 400 מטר במסגרת הליגה הבינאגודתית בתוצאה של 49.22 שניות.
באליפות הפועל שנערכה בחודש יוני, הוא סיים במקום הראשון בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 51.78 שניות.
באותו חודש שיפר בשנית את שיאו האישי, לאחר שסיים במקום השני בתוצאה של 51.60 שניות, אחרי מאור סגד (51.41 שניות).
באליפות אירופה עד גיל 23, שנערכה ביבלה, שוודיה ביולי אותה שנה סיים יעקובי במקום 16 בריצת 400 מטר משוכות לאחר שפסל בשלב חצי הגמר.
בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 51.89 שניות ועלה מהמקום ה-15. באליפות ישראל שנערכה באותו חודש, זכה יעקובי במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות לאחר שקבע שיא ישראל חדש עד גיל 23 של 51.12 שניות, אחרי מאור סגד (50.88 שניות) ולפני עומרי שיף (52.83 שניות).
בסוף השנה החל יעקובי ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ממפיס.
אדם לודוויג לוונהאופט (בשוודית: Adam Ludwig Lewenhaupt; 15 באפריל 1659 – 12 בפברואר 1719) היה גנרל שוודי אשר התבלט במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.
לוונהאופט נולד ב-15 באפריל 1659 בעיר קופנהגן שבדנמרק לרוזן לודוויג ויריך לוונהאופט - גנרל בצבא שוודיה וחבר מועצת המלוכה השוודי, והרוזנת שרלוט פון הוהנלוהה.
בגיל תשע הוא התייתם מאביו, ואת ילדותו בילה באחוזה המשפחתית - טירת שרלוטנבורג.
הוא למד באוניברסיטאות של לונד, רוסטוק, ויטנברג ואופסלה.
הוא ניסה בתחילה להתחיל בקריירה דיפלומטית, אולם לא מצא בה עניין והחליט להתגייס לצבא.
ב-1684 הוא הוצב תחת פיקודו של הרוזן נילס ביילקה - גנרל שוודי אשר שירת בצבא האימפריה הרומית הקדושה.
הוא לחם בשירותו במהלך המלחמה הטורקית הגדולה, וב-1686 עזב את הצבא.
בשנת 1689 הוא התחתן עם בת דודתו ברטה דורותיאה לוונהאופט, ובשנת 1691 התגייס לכוחות המזוינים של הרפובליקה ההולנדית, ונלחם במלחמת תשע השנים כנגד ממלכת צרפת.
במהלך המלחמה הוא הועלה לדרגת קולונל.
ב-1697 הוא עזב את הצבא ההולנדי וחזר לשוודיה.
עם פרוץ המלחמה הצפונית הגדולה ב-1700 הוא התגייס לצבא שוודיה וקיבל פיקוד על גדוד חי"ר שהוקם זה עתה.
לוונהאופט לחם בהצטיינות תחת פיקודו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה בקרבות נגד האיחוד הפולני-ליטאי.
המלך העניק לו פיקוד על כוח עצמאי שהוצב באזור קורלנד, ומטרתו הייתה למנוע סיוע מרוסיה הצארית לפולנים.
הוא השיג כמה ניצחונות לא מבוטלים אשר הקנו לו שם של מפקד מוכשר וזהיר.
בשנת 1706 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למושל ריגה.
שנתיים לאחר מכן הורה לו המלך לצעוד עם 12,000 מאנשיו דרומה ולחבור אל כוחו של המלך.
הוא צווה להביא עמו אספקה וציוד כהכנה לקראת חידוש המתקפה כנגד רוסיה.
עם זאת, הרוסים הנחילו לו מפלה ניצחת בקרב לסנאיה, והוא הצליח להגיע אל המלך רק עם מחצית מהכח וללא תחמושת ומזון.
בקרב פולטבה העניק לו המלך פיקוד על כמחצית מהכח השוודי.
הקרב הסתיים בהפסד שוודי צורב, ולוונהאופט עצמו נפל בשבי הרוסי.
הוא הוחזק כאסיר במוסקבה שם מת ב-12 בפברואר 1719 בגיל 59. זיכרונותיו נערכו בידי חתנו, ויצאו לאור בסטוקהולם ב-1757.
אדם יְוֵּאנְמוֹאוּ (שם מדעי: Homo erectus yuanmouensis, בכתב סיני: 元謀人, בפין-יין: Yuánmóu Rén) הוא תת-מין מוצע מהמין הנכחד הומו ארקטוס בסוג אדם, ששרידיו, שתי שינים חותכות עליונות (ימנית ושמאלית) של גבר בוגר, התגלו בסמוך לכפר שָׁאנְגְנָאבָּאנְג שבנפת יואנמואו במחוז יונאן בדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין.
מאוחר יותר, נחפרו מהאתר כלי אבן, פיסות מעצמות בעלי חיים המראים סימני עיבוד אנושי ואפר מדורות.
מאובני האדם מוצגים במוזיאון הלאומי של סין בבייג'ינג.
קיימת מחלוקת במחקר על תיארוכן המדיוק ושיוכן התרבותי.
השרידים של אדם יואנמואו התגלו ב-1 במאי 1965 על ידי הגאולוג פָאנְג צְ'ייֵן (钱方), שעבד במכון לחקר מכניקה גאולוגית.
בהתבסס על תיארוך פלאומגנטי של הסלע בו הם נמצאו, ההערכה הייתה בתחילה כי המאובנים היו בערך בני 1.7 מיליון שנים, ובכך ייצגו את המאובנים הקדומים ביותר של אדם שנמצאו בסין ובמזרח אסיה.
פעם חשבו כי "אדם וושאן" (巫山人) עתיק ממנו, אבל מחקרים גילו כי אדם וושאן הוא בפועל מין קוף קדמון השייך למשפחת הפונגינאים (ממנה נותר כיום רק הסוג אורנגאוטן).
סמוך לאתר הוקם מוזיאון המוקדש לאדם יואנמואו וכולל כ-1,000 פריטים מרחבי יונאן המוקדשים לפרהיסטוריה של המחוז.
קיימות מחלוקות ודעות סותרות לגבי תיארוך אדם יואנמואו.
מאמר סקירה מ-1983 של ג'ופרי פופ (Geoffrey Pope), חוקר מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי הטיל בעקיפין ספק לגבי התיארוך, וטען כי הראיות אינן תומכות בהופעתם של הומינידים באסיה לפני למעלה ממיליון שנה.
(מאז פרסום המאמר ב-1983 התגלו ממצאים המוכיחים כי פופ כנראה טעה).
קבוצת חוקרים מסין פרסמה ב-1978 טענה שפרט מספר 4 בחלק העליון התצורה שבו נמצאו השיניים הוא מהפליסטוקן התיכון, כלומר כ-790,000 עד 130,000 שנים לפני זמננו.
ליו ואחרים (1983) משערים שגילו של אדם יואנמואו הוא פליסטוקן תיכון, אינו עתיק יותר מ-0.73 מיליון שנים, וקרוב לוודאי שהוא בן גילו של אדם פקין מאתר ג'ואוקואודיין.
שנתיים אחר-כך פרסמו צ'יין ואחרים שמחקרים נוספים של גילו של אדם יואנמואו מחזקים את ההשערה כי הוא בן 1.7 מיליון שנים (פליסטוקן תחתון), ועם זאת עדיין יש מחלוקת לגבי סביבת ההשקעה, פלאוקלימטולוגיה, התקרחנות והיבטים נוספים.
מחקר של ליו ודינג מ-1984 ציין כי הסדר של הפאונה באתר היה הפוך, כאשר יותר בעלי החיים נכחדים מצויים בשכבות העליונות ביותר מאשר עמוק יותר, ובהתבסס על עדות זו הם מציעים לתארך את אדם יואנמואו לפליסטוקן תיכון, לפני 0.5 עד 0.6 מיליון שנים.
לטענת צ'יין ואחרים (1991) תיארוך פלאומגנטי מהשכבה בה נתגלו השיניים הם בממוצע בני 1.7 מיליון שנים.
מסאיוקי היודו ואחרים פרסמו ב-2002 מאמר בכתב העת Journal of Human Evolution מחקר שטען כי גיל השכבה שבה נמצא אדם יואנמואו הוא 0.7 מיליון שנים.
במחקר מ-2008 שהתפרסם באותו כתב עת טוענים ג'ו ואחרים כי דווקא התיארוך 1.7 מיליון הוא התיארוך הנכון.
אף שמקובל להניח כי אדם יואנמואו הוא בן 1.7 מיליון שנים, הוויכוח לא הוכרע בשל המגבלות של עבודות איסוף וחפירות מאובנים באותה תקופה, המיקום המדויק ומצב הקבורה של שתי השיניים לא היו ברורים במיוחד, וגם השיוך התרבותי של כלי האבן הקשורים אינו ברור.
אדם ריצ'רד ייטס הוא רוכב אופני כביש בריטי בקבוצת יו.
ייטס הוא מנצח קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס 2016, באותו טור גם סיים רביעי כללי.
בנוסף לכך הוא מנצח קלאסיקה סן סבסטיאן בשנת 2015. אחיו התאום הוא סיימון ייטס.
ייטס נולד בבורי, בריטניה ב-7 באוגוסט ב-1992. התחיל כרוכב אופני מסלול וניצח יחד עם אחיו, סיימון במקצה המדיסון באליפות בריטניה.
ייטס סיים שני בטור דה ל'אווניר 2013 בדירוג הכללי, לאחר רובן פרננדז הספרדי.
ייטס סיים שני גם בקטגוריית מלך ההר ובדירוג הנקודות.
ב-2014 הצטרף ייטס לקבוצת אוריקה גרין אדג' (כיום "מיצ'לטון - סקוט") האוסטרלית.
הוא פתח את העונה כשהוא מנצח בקטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה סאן לואיס בארגנטינה.
הוא ניצח ב וגם ניצח בקטע אחד במרוץ.
לאחר מכן סיים חמישי ב ו-6 בדופינה ליברה.
ייטס המשיך בעונת הבכורה המוצלחת שלו, כשהוא מנצח את גרנד פרי אינדוסטריה-ארטיאנאטו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בוואלטה אספנייה ולא התבלט.
בעונת 2015 סיים תשיעי בטירנו–אדריאטיקו.
הוא התחרה לראשונה בטור דה פראנס וסיים במקום ה-50 הכללי.
לאחר המרוץ, ניצח את קלאסיקה סן סבסטיאן לאחר בריחת יחיד, מקדים רוכבים בכירים כמו פיליפ ז'ילבר (שני) ואלחנדרו ולוורדה (שלישי).
הוא סיים שני בטור של אלברטה שבקנדה ובגרנד פרי מונטריאול.
ניצחון בקטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס
ב-2016 סיים ייטס במקום ה-7 בדופינה ליברה.
לאחר מכן התחרה בטור דה פראנס, וזכה בקטגוריית הרוכב הצעיר המצטיין (החולצה הלבנה), הפך לרוכב הבריטי הראשון שזוכה בקטגוריה וסיים במקום ה-4 הכללי, 4:42 דקות אחרי כריסטופר פרום.
ייטס השתתף במקצה הכביש באולימפיאדת ריו וסיים במקום ה-15.
בתחילת 2017 ניצח ייטס בפעם השנייה במרוץ גרנד פרי אינדוסטריה-ארטיאנאטו באיטליה.
לאחר מכן סיים רביעי בוולטה אה קטלוניה ושמיני בלייז'–בסטון–לייז'.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בג'ירו ד'איטליה, סיים 7 פעמים בתוך העשירייה הראשונה בקטעים אך רק במקום ה-9 הכללי, הוא היה קרוב לעשות דאבל ולזכות בקטגוריית הרוכב הצעיר המצטיין אך בקטע האחרון איבד את ההובלה לבוב יאנגלס בקטע האחרון.
הוא סיים חמישי ב, הוא השתתף בוואלטה אספנייה, שימש בעיקר כפועל של אסטבן צ'אבס ולא התבלט.
הוא סיים במקום השני במרוץ מילאנו - טורינו, 10 שניות אחרי ריגוברטו אוראן.
ב-2018 סיים רביעי בוואלטה ולנסיה, ו-5 בטירנו - אדריאטיקו לאחר שגם ניצח את הקטע החמישי.
הוא סיים רביעי ב, ייטס רשם הופעה מוצלחת בדופינה ליברה, מסיים שני לאחר גריינט תומאס וגם מנצח את הקטע ה-7. בטור דה פראנס ייטס אכזב לאחר שסיים רק במקום ה-29 הכללי.
לאחר מכן השתתף בוואלטה אספנייה וסייע לאחיו סיימון לנצח במרוץ.
את 2019 פתח עם מקום רביעי וניצחון בקטע הרביעי בוואלטה ולנסיה, לאחר מכן סיים חמישי בוואלטה אנדלוסיה.
הוא סיים שני בטירנו - אדריאטיקו, לאחר שאיבד את ההובלה לפרימוז' רוגליץ' בקטע האחרון.
הוא ניצח את הקטע השלישי וסיים שני בוולטה אה קטלוניה, 14 שניות אחרי מיגל אנחל לופז.
לאחר מכן ניצח את הקטע השישי ב וסיים חמישי כללי.
ייטס סיים רביעי בלייז'–בסטון–לייז' ובמקום ה-29 בפעם השנייה בטור דה פראנס, לאחר ששוב לא הצליח להיות חלק ממאבקי הדירוג הכללי.
הוא ניצח את הטור של קרואטיה וגם את הקטע החמישי במרוץ, וסיים שלישי במילאנו - טורינו.
ב-2020, ייטס פתח את עונת התחרויות שלו באיחוד האמירויות, כשהתחרה ב.
הוא ניצח את הקטע ה-3 במרוץ ותפס את ההובלה בו, לאחר ששני הקטעים האחרונים (6 ו-7) בוטלו, הוא ניצח את המרוץ באופן רשמי.
ב-21 באוגוסט 2020 פרסמה באופן רשמי קבוצת אינאוס שאדם יצטרף אליה החל מעונת 2021 ובכך יעזוב את מיצ'לטון–סקוט לאחר שבע עונות במדיה וגם יתפצל מאחיו התאום סיימון, שהאריך את החוזה שלו במיצ'לטון - סקוט עד תום עונת 2022.
אדם ללא גבולות (אל"ג) היא עמותה המסייעת לילדים ממשפחות פלסטיניות החיות בשטחי הגדה המערבית וזקוקים לטיפול רפואי בבתי חולים בישראל.
הפעילות העיקרית של העמותה היא הסעת משפחות מהמחסומים הצבאיים שסביב לירושלים לבתי חולים בירושלים ובאזורים אחרים בארץ.
בנוסף, העמותה מארגנת ימי כיף לילדים החולים ולמשפחותיהם ועוזרת בהשגת ציוד רפואי לאלה שזקוקים לכך, בביתם.
אל"ג הוקמה בשנת 2002 על ידי ג'מילה יפית ביסו כעמותה לא ממשלתית, א-פוליטית והוכרה כעמותת צדקה.
העמותה הוקמה בתגובה להצבת המחסומים על ידי הצבא שמנעו מעבר חופשי בין הגדה לישראל ופגעו במשפחות פלסטיניות שנזקקו לסיוע בריאותי.
מערכת הבריאות של הרשות הפלסטינית לא מסוגלת לספק את כל הטיפולים שיכולה המערכת הישראלית.
ב-2008 הכיר משרד המשפטים הישראלי באופן רשמי ב"אדם ללא גבולות" בתור ארגון צדקה ורשם אותה כעמותה.
בשנת 2019, פעילותה הבסיסית של עמותת "אדם ללא גבולות", עזרה למשפחות פלסטיניות עם ילדים הזקוקים לטיפול רפואי בבתי חולים בישראל, גדלה באופן ניכר.
מספר הנסיעות הגיע ל 4650 בהן הוסעו כ-80 ילדים.
כ 97% מהנסיעות היו לבתי חולים באזור ירושלים.
הילדים שמסיעה העמותה, זקוקים לטפולים שונים כמו טיפולי דיאליזה על בסיס יומי ועד לטיפולי כימותרפיה או הקרנות פעם או פעמיים בחודש.
ההסעות מתחילות במחסומים הצבאיים שסביב לירושלים, בעיקר מחסום קלנדיה ומחסום בית לחם ומשם לבתי חולים בירושלים, תל אביב ותל השומר.
ב-2019, היו פעילים בעמותה כמאה מתנדבים.
אחדים מחויבים לנסיעה אחת בחודש ויש כאלה שמסיעים ארבע פעמים בשבוע.
עם התפרצות מגפת הקורונה, נעשים בעמותה מאמצים לשמור על בריאות הנוסעים והמסיעים.
הסעת ילדים פלסטינים הזקוקים לטיפולים רפואיים מתקדמים בבתי חולים בישראל.
ביקור ילדים ובני משפחה המאושפזים בבתי החולים בישראל ותמיכה בהם במהלך האשפוז והטיפולים הרפואיים.
עזרה בהספקת ציוד רפואי לבתי ילדים הזקוקים לו.
ארגון פעילויות פנאי לרווחת הילדים ומשפחותיהם.
מתן תמיכה למשפחות ולקהילות בחיי היומיום שלהן.
העמותה מונה כיום כ-200 מתנדבים מכל חלקי החברה הישראלית, החברה הפלסטינית וכן מן הקהילייה הבינלאומית.
אדם רנדל יאנג הוא מוזיקאי, אינסטרומנטליסט, מפיק, מלחין וסולן אמריקאי.
הוא ייסד את מיזם הסינת'פופ "Owl City".
יאנג הוא גם היוצר של מספר רב של מיזמים מוזיקליים נוספים.
יאנג נולד ב-5 ביולי 1986 באוטומווה שבמדינת איווה.
במהלך ילדותו עבר יחד עם משפחתו למינסוטה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון החל ללמוד במכללת ריברלנד, אך בהמשך הפסיק את לימודיו והחל לעבוד במחסנים של חברת קוקה קולה.
לטענתו, במהלך תקופה זו החל להלחין מנגינות בראשו במהלך יום העבודה, אותן הוא הקליט באולפן שלו בלילות במרתף של בית הוריו.
כיום יאנג מפיק את המוזיקה שחט באולפן משלו בעיר אוואטונה המכונה "אולפני Sky Harbor".
אדם הוא נוצרי אדוק והוא ציין בעבר כי אמונתו היא הדבר היחיד שחשוב לו יותר ממוזיקה.
לאורך השנים כתב יאנג על אמונותיו הדתיות בבלוג שלו והן במילות חלק משיריו.
יאנג תיאר את עצמו בעבר כאדם מופנם וציין כי הוא מאמין שיש לו תסמינים של תסמונת אספרגר על אף שהוא מעולם לא אובחן כבעל תסמונת אספרגר.
לאורך השנים לקח יאנג חלק בפרויקטים מוזיקליים רבים, כאשר רק חלק הקטן זכו להצלחה.
במסגרת רוב הפרויקטים המוזיקליים הופקו יצירות אינסטרומנטליות בלבד.
יאנג היה מעורב במרבית הפרויקטים המוזיקליים במהלך השנים בהם למד בתיכון ובאוניברסיטה.
חלק מהפרויקטים המוזיקליים נוצרו כתוצאה משיתופי פעולה עם חברי ילדות.
שירים בולטים שנוצרו במסגרת שיתופי פעולה
"Alligator Sky" - בשיתוף עם שון כריסטופר
"Alive" - בשיתוף עם שילר
"Back home" - בשיתוף עם ג'ייק אוון
"Dementia" - בשיתוף עם מארק הופוס
"Eternity" - בשיתוף עם פול ואן דייק
"Good Time" - בשיתוף עם קארלי ריי ג'פסן
"Honey And The Bee" - בשיתוף עם ברן דורן
"In the Air" - בשיתוף עם אורג'אן נילסן
"Thunderstruck" - בשיתוף עם שרה ראסל
"Tokyo" - בשיתוף עם סקאיי נו או-ווארי
"Unbelievable" - בשיתוף עם להקת הנסון
"Verge" - בשיתוף עם אלו בלאק
"You're not alone" - בשיתוף עם בריט ניקול
"Youtopia" - בשיתוף עם ארמין ואן ביורן
"Youtopia" (גרסה אקוסטית) - בשיתוף עם אלר ואן ביורן
"Ready To Fly" - בשיתוף עם דידריק
בתחילת הקיירה יאנג הפיק את השירים הראשונים שלו במרתף בבית הוריו בשל נדודי שינה שמנעו ממנו לישון בלילות.
בתחילת הדרך פרסם את שירי האלקטרו-פופ שהפיק ב-MySpace וב-iTunes, והוא הצליח באותה העת למכור כאלפיים שירים בכל שבוע תחת השם Owl City.
האלבום השני של Owl City אשר נקרא "Maybe I'm Dreaming" נוצר בשנת 2008 והצליח להגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים האלקטרוניים האמריקני.
בפברואר 2010, iTunes פרסמה את רשימת השירים הנמכרים ביותר מאז 2003 והשיר "Fireflies " הצליח להגיע למקום ה-24 ברשימה, למרות שהוא יצא רק חצי שנה קודם לכן, ב-28 ביולי 2009.
ב-29 ביוני 2010 יאנג הודיע שהוא הולך לפרסם את השירים הראשונים שהפיק לפני שהחל את מיזם Owl City, תחת מיזם "Sky Sailing".
במסגרת המיזם המוזיקלי Port Blue פרסם יאנג רק אלבום אחד במהלך שנת 2007 בשם "The Airship" ואלבום EP אחד בשם "The Albatross".
ניתן לראות רשימה מלאה של הפרסים והמועמדויות של יאנג באתר IMDb.
אדם לונג הוא שחקן אנגלי.
ב-2014 הופיע לונג בתפקיד לואיס ויפי בסדרה "עמק האושר".
ב-2015 שיחק לונג בדרמה "Don't Take My Baby".
ב-2017 כיכב בסדרה "בנקרופט", וב-2020 הופיע בתפקיד ראף צ'יסל בסדרה "סטרייק".
לונג מיוצג בסוכנות "קרטיס בראון".
שנה שם תפקיד 2015 Need for Speed ספייק
אדם טאבור (בהונגרית: Tábor Ádám; נולד ב-1 באוגוסט 1947, בודפשט) הוא סופר, משורר, עורך, מבקר יהודי-הונגרי.
זוכה פרס אטילה יוז'ף (2009) (הפרס הספרותי הגבוה ביותר בהונגריה).
אחותו היא המשוררת אסתר טאבור.
הוא החל את עבודתו בתחום הכתיבה בשנת 1962. בין השנים 1963–1965 היה העורך הספרותי של כתב העת אטווש דיאק (Eötvös Diák).
בין השנים 1966–1971 היה סטודנט להיסטוריה ולהונגרית באוניברסיטת אטווש לוראנד.
משנת 1971 עבד במשך 10 שנים במרכז המחקר הפדגוגי להשכלה גבוהה.
בין השנים 1981-1984 היה איש הקשר הבינלאומי של בית ההוצאה לאור ההונגרי אירופה (Európa Könyvkiadó).
בין השנים 1984–1991 היה עמית מערכת ב- Analecta Linguistica.
בשנת 1985 היה חבר מייסד בחוג הידידות ארלאי אישטוואן.
בין השנים 1992-2010 היה קצין העיתונות הראשי בלשכת ראש העיר של בודפשט ועורך הסדרות ב"ספרי נשימה" (Lélegzet Könyvek).
טאבור כותב עד היום מאמרים, מחקרים ושירים.
שיריו החדשים הם בסימן התקופה ועוסקים בענייני היום-יום.
מאמרים על ספרות ואמנות נאו-אוונגרדית הונגרית; 1997
מאמרים בנושא חשיבה קיומית וליריקה הונגרית מודרנית; קליגרם, ברטיסלבה, 2007
שירים חדשים ונבחרים; קליגרם, ברטיסלבה, 2009
גלנוויל אדם ג'יימס לה פונדרה (נולד ב-2 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן אנגלי בעל שורשים צרפתיים, המשחק כחלוץ בקבוצת יונייטד אוף מנצ'סטר מהליגה השביעית באנגליה
לה פונדרה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סטוקפורט קאונטי.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה השלישית האנגלית בעונת 2005/2006. בהמשך שיחק בליגה הרביעית עם רוצ'דייל ורות'רהאם יונייטד.
ב-2011 עבר לשחק בקבוצת רדינג מהצ'מפיונשיפ.
הוא זכה עם רדינג באליפות הליגה השנייה בעונת 2011/2012. בעונת 2012/2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, וכבש 11 שערים ב-34 משחקים.
בתום העונה ירדה הקבוצה חזרה לצ'מפיונשיפ.
ביולי 2014 חתם בקארדיף סיטי, שהשאילה אותו לבולטון למחצית עונה.
בשתי העונות שלאחר מכן הושאל לוולברהמפטון ונדרס ויגאן, וב-2017 חתם בבולטון על בסיס קבוע.
ב-2018 עבר לשחק בסידני מליגת העל האוסטרלית, עמה זכה בשתי אליפויות רצופות.
בעונת 2020/2021 הושאל למומבאי סיטי ההודית, עמה זכה גם כן באליפות.
אדם יצחק (אשר אנשל) אַרְנְשטיין (1721–1785) היה בנקאי יהודי-וינאי.
ארנשטיין היה בנו של יצחק אהרן ארנשטיין, ועם פטירתו של אביו תפס את מקומו בראשות החברה שהקים.
כאביו, היה ליהודי החצר בחצר הארכידוכסית מריה תרזה.
קשריו שחררו אותו ממגבלות משפילות שהוטלו על היהודים, כענידת אות זיהוי, והותר לו לשאת חרב.
פעילויותיו בהיבט היהודי כללו התערבות דיפלומטית למניעת גירושם של יהודי פראג בשנים 1744–1745 וסיוע ליהודי המבורג בדבר זכויותיהם.
ארנשטיין נשא לאישה את סיביל (בלה) גומפרץ, בתו של בנדיט גומפרץ-נימווגן.
בנו, נתן אדם פון ארנשטיין, הרחיב את החברה המשפחתית ואף הוענק לו ב-1797 התואר ברון.
בן נוסף, יוסף מיכאל, התנצר ב-1778, וגם הוא קיבל תואר אצולה ב-1783.
אדם טן הוא דיג'יי, מפיק מוזיקה אלקטרונית ובעל חברת תקליטים (לייבל) ישראלי.
טננבאום נולד וגדל בקיבוץ שפיים.
מגיל צעיר התעניין במוזיקה, ניגן על כלים שונים ואסף תקליטים.
הוא החל את דרכו כדי-ג'יי כבר בגיל ההתבגרות, ובמהלך השנים פיתח סגנון מוזיקלי ייחודי המשלב אלמנטים של מוזיקת האוס פסיכדלית, טכנו והשפעות אתניות.
נכון ליוני 2025, לאדם טן יש מיליון מאזינים חודשיים בספוטיפיי.
אדם טן החל את הקריירה שלו בשנת 2011 כשהיה בן 18 בלבד.
היה רזידנט במועדונים "הבלוק" ו-Breakfast Club בתל אביב והופיע במועדונים ופסטיבלים ברחבי העולם, ביניהם מועדון הברגהיין בברלין, ברוקלין מיראז' בניו יורק, פסטיבל Burning Man ופסטיבל Coachella.
המוזיקה שלו זכתה לתמיכה מאמנים מובילים כגון דיפלו, סולומון ודמיאן לזרוס, וב-2023 הוחתם בסוכנות הבינלאומית WME.
ב-2015 ייסד עם רוני אמיתי וגיל קורי (שיימוס קיי) את קולקטיב Dov Gummy, קהילת טכנו שהפיקה אירועים מחתרתיים במקומות יוצאי דופן בתל אביב.
ב-2017 היה שותף ליצירת ליין מסיבות הטבע Terra.
ב-2024 הוזמן לסטים ב-BBC Radio 1, ביוון ובאנטוורפן, ושיתף פעולה עם Rhye ברמיקס ל-"3 Days Later" ועם Raphael ב-Toys, שניהם בלייבל Higher Ground של דיפלו.
ב-2025 השתתף בפסטיבל Forbidden Forest בבריטניה לצד תקליטנים מרחבי העולם, חימם את פאטבוי סלים במועדון Silo בדאלאס, ופתח את מסיבות הקיץ של ליין Sunset Park Rooftop בניו יורק.
בשנת 2020 הקים את הלייבל העצמאי "Maccabi House", שמטרתו להוות בית למפיקים ישראלים מוכשרים.
בין האמנים הבולטים בלייבל נמנים דור דנינו, רוני אמיתי, Mita Gami ו-Yamagucci.
הריליס הראשון של הלייבל, "VA – All Stars 01", כלל יצירות של בוגרי מסלול EMP במכללת BPM.
אדם חמזה ג'יהאד אחמד כאיד הוא כדורגלן פלסטיני-שוודי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת א-זמאלכ מליגת העל המצרית ובנבחרת פלסטין.
כאיד נולד בהלסינגבורג שבשוודיה למשפחה פלסטינית שמוצאה מטירה ומחיפה.
כאיד גדל במחלקת הנוער של הלסינגבורג, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה השוודית.
בתום עונת העפיל עם המועדון לליגת העל השוודית, ובעונת ערך 12 הופעות ליגה.
בקיץ 2022, לפני תום חלון ההעברות, הושאל לסטאבק מליגת המשנה הנורווגית, במדיה ערך שלוש הופעות ליגה.
ב-30 בינואר 2023 חתם בנאק ברדה מליגת המשנה ההולנדית.
בתום עונת 2023/2024 העפיל עם המועדון לליגת העל ההולנדית.
ב-9 באוגוסט 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לחרונינגן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2024/2025. ב-19 בינואר 2025 הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 2-1 על טוונטה במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
הוא ערך 16 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.
ב-20 ביולי 2025 חתם על חוזה לשלוש שנים בא-זמאלכ מליגת העל המצרית.
ב-20 במרץ 2025 ערך כאיד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בהפסד 3-1 לנבחרת ירדן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
אדם סמית' היה פילוסוף של המוסר וכלכלן סקוטי, אחת מן הדמויות העיקריות בעידן הנאורות הסקוטית.
יש הרואים בו את אבי הכלכלה המודרנית.
ספרו "עושר העמים" משנת 1776 מכיל את רעיונותיו הבולטים והמשפיעים ביותר בתחום הכלכלה.
סמית עסק רבות גם בתחום הפילוסופיה של המוסר.
אדם סמית היה בנו של פקיד מכס בקרקודי (Kirkcaldy) שבמחוז פייף שבסקוטלנד.
הוא נולד ב-5 ביוני 1723, שישה חודשים לאחר מות אביו.
בגיל שלוש נחטף על ידי כנופיה של צוענים אך דודו הצילו והשיבו לאמו.
בנמלה של קרקודי הסתופף סמית במחיצתם של מלחים, סוחרים, ויצרנים זעירים, וחווה מקרוב את הוויית חייהם של הסוחרים והיצרנים, כמו גם את הישתנות פניו של הסחר, עם דעיכת קרנה של קרקודי מפני נמלים הפונים מערבה (כמו זה שבגלאזגו), ששימשו לסחר עם אמריקה.
בגיל 17 החל ללמוד פילוסופיה של המוסר באוניברסיטה של גלאזגו, בין השאר אצל הפילוסוף פרנסיס האצ'סון.
בשנת 1740 החל ללמוד בקולגיום ביילייל שבאוניברסיטת אוקספורד, ובשנת 1746 סיים שם את לימודיו ושב לקרקודי.
הסיבה העיקרית ללימודיו בקולגיום הייתה שאיפתה של אמו שיהפוך לכהן דת אפיסקופלי, אך סמית עזב את לימודיו מבלי שהושבע לכהונה.
בשנת 1748, תחת חסותו של הלורד הנרי היום קיינס, ערך סמית סדרת הרצאות פומביות באדינבורו, שהתמקדו בספרות אנגלית ובפילוסופיה של המשפט.
בשנת 1751 מונה למשרת מרצה ללוגיקה באוניברסיטת גלאזגו ושנה מאוחר יותר, גם למשרת מרצה בתחום הפילוסופיה של המוסר.
הרצאותיו של סמית עסקו בלוגיקה, פילוסופיה של המוסר, ספרות ורטוריקה.
מקבץ סיכומי שיעור של תלמידיו מהרצאותיו בתקופה זו ("הרצאות על משפט, מדיניות, הכנסות ונשק") מראה כי רבים מהרעיונות ששימשו את סמית מאוחר יותר בכתיבת "עושר העמים" כבר פותחו באופן מלא בתקופה זו, ובולטת בו במיוחד תפישת הלסה פר, שהייתה בתקופה זו מובהקת יותר מאשר בשלב בו כתב את "עושר העמים".
תוצר חשוב של שנותיו כמרצה היה ספרו החשוב "תאוריה של הרגש המוסרי" (1759).
הספר, שבמוקדו עמדו השורשים הפסיכולוגים של השיפוט המוסרי האנושי, הקנה לסמית שם בתחום הפילוסופיה של המוסר.
הפילוסוף הסקוטי דייוויד יום, ידידו הטוב של סמית מאז 1750, שלח אחד מעותקי הספר לריצ'רד טאונזנד, שהפך מאוחר יותר לשר האוצר של בריטניה.
טאונזנד התלהב מהספר ושכר את סמית בסוף 1763 בשכר נדיב לכל חייו כחונכו של בנו החורג, הנרי סקוט, הדוכס הצעיר של בקלו.
זמן קצר אחרי מינויו לתפקיד, יצא סמית למסע בצרפת כחונכו של הדוכס הצעיר.
סמית דיבר רק מעט צרפתית והקשר העיקרי שיצר בתחילת מסעו היה עם דייוויד יום, ששימש אז מזכיר אישי לשגריר אנגליה בצרפת.
במכתב ליום מתאריך 5 ביולי 1764 ציין סמית ששיעמומו הוביל אותו להתחיל בכתיבת ספר חדש, שהיה אחר־כך ל"עושר העמים".
במהלך מסעו בצרפת פגש סמית כמה מהכלכלנים החשובים של האסכולה הפיסיוקרטית, ובראשם פרנסואה קסניי וטורגו וכן את ז'ן ד'אלמבר, אנדרה מורלה, והלווטיוס.
בשובו לקרקודי, ב-1766, יכול היה סמית להקדיש את זמנו לכתיבת הספר, ובילה את עיקר זמנו בעשר השנים הבאות (לבד משהות ממושכת בלונדון בשנים 1773–1776) בכתיבתו.
הספר יצא לבסוף לאור במרץ 1776, וזכה להצלחה רבה, כשבתוך שנים אחדות הודפס במספר מהדורות ותורגם לשפות שונות.
בשנת 1778 מונה סמית למשרה כמפקח על המכסים בסקוטלנד, ועבר להתגורר באדינבורו, שם הצליח ליישם חלק מהמלצותיו ב"עושר העמים".
הצלחה חשובה יותר לרעיונותיו נמצאה ביישום כמה מעקרונות הליברליזציה בסחר ושינוי מערכת המיסוי על ידי ראש הממשלה הבריטי ויליאם פיט הבן.
סמית חי עם אמו ואחייניתו ומעולם לא נישא.
לאחר מותו נודע כי הקדיש חלק ניכר מהכנסותיו לצדקה בסתר.
לפני מותו הוא הורה למוציאים לפועל של צוואתו להשמיד את כל כתבי היד שלו שטרם השלימם עד הסוף וכך שרדו אחריו רק שני ספריו המונומנטליים שכבר יצאו לאור ולא נותרו עקבות לשאר יצירתו, שהייתה לפי העדויות ענפה ביותר.
ב-2007 הופיע שטר חדש של 20 ליש"ט הנושא את דיוקנו של סמית – הפעם הראשונה שבה מופיע דיוקנו של כלכלן על שטרות הבנק של אנגליה.
הרעיון המפורסם ביותר של אדם סמית ב"עושר העמים" מעוגן באזכור אקראי למדי של "היד הנעלמה", הגורמת ליצרן הפועל לקידום ענייניו לקדם אגב כך ומבלי משים את טובת הכלל.
סמית גרס, באופן רחב יותר – בחזרה על רעיונות אותם הביע ב"תאוריה של הרגש המוסרי" – כי פעולות האדם המכוונות לקידום האינטרס שלו מניבות פירות עבור אנשים אחרים.
יתר על כן, פעולות המונעות על ידי רצונות ויצרים כמו חסכנות, קנאה בעשירים או שאיפה לקידום עצמי הן בעלות השפעה חיובית ביצירת סדר חברתי מועיל ומתפקד.
עיקרון מרכזי אחר של סמית – בסתירה מובהקת לתפישות המרקנטליסטיות – הוא שעושרה של אומה אינו צריך להימדד בכמות הזהב והכסף שאגרה, אלא בהיקף הייצור של מוצרים ושירותים.
מכאן נובע כי אין כל טעם בהגבלת הסחר או בצמצום הייבוא, וכי הגבלות אלו פועלות לרעת שגשוגה ועושרה של אומה.
רעיון מרכזי נוסף של סמית הוא כי פריון העבודה (היצרניות) מבוסס על חלוקת עבודה וצבירת הון.
חלוקת משימות ייצור לחלקים קטנים, שבכל אחד מהם עוסק גורם אחר, מאפשרת להשיג ייעול ניכר בתהליך הייצור.
ייעול זה מותיר בידי היצרן רווח גדול יותר, אותו הוא יכול להוציא בקניית מוצרים ושירותים, או להשקיעו בקניית מכונות ואמצעי ייצור יעילים אף יותר.
צבירת ההון, לפיכך, היא המרכיב החיוני ביותר בשגשוגה של אומה.
לטענת סמית ניתן להבחין כי לאורך ההיסטוריה נבנו מוסדות ממשל ומשפט כדי לשרת את הצורך של אנשים לשמור על הונם בידם.
בהיעדר דרך כזו, גרס סמית, לא מתקיימת צבירת הון והאומה אינה יכולה לשגשג.
עוד רעיון בולט בספר הוא כי מערכת הייצור והסחר מתפקדת באופן אוטומטי.
כאשר יש מחסור במוצר מסוים, יכולים יצרניו להפיק רווח גדול יותר ממכירתו, אך הרווח המוגדל הופך את הייצור של מוצר זה למפתה ורווחי יותר ליצרנים אחרים, המשקיעים גם הם את הונם בבניית מערכות ייצור של מוצר זה.
בכיוון ההפוך, כאשר יש שפע במוצר מסוים, מחירו יורד ולכן צונחים גם רווחיהם של יצרני המוצר והוא הופך מושך פחות מבחינתם של משקיעים בעלי הון.
מנגנון זה של היצע וביקוש גורם לכך שאף שאיש אינו מנחה את המערכת, בכל זאת מנותב ההון במדינה ב"יד נעלמה" למקומות שבהם הצורך בהון הוא הגדול ביותר.
התנאי לפעולת מנגנון זה הוא חופש הסחר והתחרות.
סמית עמד על כך שיש יצרנים וסוחרים המפיקים רווח גדול מהגבלה של הסחר והייצור, ולכן פועלים לכוון את פעולות הממשלה להגבילם.
כאשר הסחר או הייצור מוגבלים או מעוותים – כמו במקרה של מונופולים או סובסידיות – יכולים היצרנים והסוחרים שניתבו את ההגבלות לרצונם למכור את מוצריהם במחיר גבוה יותר, מצב הפוגע במיוחד בעניים, הנדרשים לשלם סכום גבוה יותר עבור מוצרי היסוד שהם צורכים.
למרות ביקורתו החריפה על הממשל ונגד השימוש בשיטות עידוד מרקנטיליסטיות כמו סובסידיות ותמריצים, ועל נטייתו לצבור כוח וחובות, סבר סמית כי על הממשלה מוטלת החובה לטפל בכמה תחומים חיוניים, שפעולה פרטית המונעת על ידי דאגה לתועלת עצמית לא תוכל לספקם.
סמית ראה בכוחות הצבא והשיטור, כמו גם במערכות המשפט, תוצר של שאיפתם של העשירים להגן על רכושם מפני העניים.
מערכות אלו רחוקות משלמות, סבר סמית, אך שימורן חיוני לקיום חברה מתקדמת ומשגשגת.
צורך נוסף במעורבות ממשלתית ראה סמית בתחום "העבודות הציבוריות" (תשתיות) והענקת השכלה כללית בסיסית לכל, ובמיוחד לעניים ובמערכות השכלה למבוגרים.
מעורבות נדרשת זו הצדיקה גביית מיסים על ידי הממשלה, אך לדעת סמית אותה גבייה, ומימון הממשלה באופן כללי, צריכים להיות מנוהלים בזהירות יתרה.
ל"עושר העמים" נודעה לאורך השנים השפעה חשובה על החשיבה הכלכלית.
טענותיו של סמית, במיוחד כאשר צורפו אליהן טענותיו של ממשיכו העיקרי, דייוויד ריקארדו ושל ז'אן-בטיסט סיי הפכו לבסיס הבולט ביותר של ההגות הכלכלית בבריטניה.
זו התעצבה במיוחד בהשראתו של אלפרד מרשל, ואומצה מאוחר יותר על ידי הזרם המרכזי בהגות הכלכלית באנגליה ובארצות הברית.
אסכולה כלכלית מרכזית זו ראתה באדם סמית את הכלכלן המודרני הראשון ובספרו "עושר העמים" מעין תנ"ך של החשיבה הכלכלית המודרנית.
הביקורת העיקרית שהוטחה בסמית, אפילו בקרב חסידיו הנלהבים ביותר, נגעה לאימוץ רעיון הערך של העבודה השגוי, ובעיקר לסתירות הפנימיות בטיעונים בזכות מימון תשתיות וחינוך, שאינם עולים בקנה אחד עם התזה הכללית של "עושר העמים."
השפעה חשובה מאוד הייתה לספר גם על החשיבה המרקסיסטית, ובמיוחד על קרל מרקס.
מרקס ביטא אמנם בוז לסמית, אך אימץ את הניתוח הכלכלי שלו ושל ריקרדו, ובמיוחד את תורת הערך של העבודה של סמית.
רעיון נוסף של סמית, שהייתה לו השפעה על מרקס, היה הצבעתו על ה"ניכור" הנוצר אצל עובדים בחזרה אינסופית על פעולות פשוטות (גם אם סמית עדיין לא השתמש במונח המרקסיסטי "ניכור").
הוגים מאוחרים יותר בהגות המרקסיסטית גינו את סמית במילים חריפות הרבה יותר מאלו של מרקס, כשעיקר מתקפתם מופנה נגד רעיון ההתפתחות האוטומטית של שגשוג עליה דיבר סמית.
באמצע המאה ה-20 הצביע חוקר הכלכלה ג'וזף שומפטר על כך שחלק ניכר מרעיונותיו של סמית אומצו מרעיונותיהם של הוגים אחרים.
סמית נתפש היום פחות כחדשן ויותר כממזג של תפישות שהיו רווחות אצל הוגים כקנטיון או קסניי לפניו.
התייחסותו של סמית לסחר חופשי
סמית בחן את השפעת מרקנטיליזם על הפריון של המדינה, והראה שלמרות שנקיטת מכסי מגן מחזקת את התעסוקה בענף המוגן בטווח הקצר (ולעיתים גם בטווח הבינוני), הרי שבטווח הארוך אותו ענף עלול להיפגע מחוסר יעילות שתיגרם כפועל יוצא מהעדר הצורך בתחרות בתוצרת חוץ.
לפי סמית היתרון בסחר החופשי מבוסס על ארבעה עקרונות:
2. חלוקת עבודה לגורמים שונים שכל אחד מהם יבצע את החלק בעבודה בו הוא מתמחה, תגדיל את הפריון ותוזיל את העלויות.
3. "בעיית הידע" – בשל מורכבות הכלכלה הלאמית, לא ניתן לחזות בוודאות את כלל ההשפעות וההשלכות של נקיטת פרוטקציוניזם.
עם זאת, סמית אינו שולל לחלוטין נקיטת פרוטקציוניזם, אך לשיטתו זוהי סטייה מברירת המחדל, שמחייבת את הממשל לתת נימוקים להפעלתה.סמית עצמו סבר שבשלושה מקרים ראוי להגביל את הסחר החופשי:
צורכי ביטחון לאומי – הטלת מכסי מגן על מוצרים שהמדינה מעוניינת לייצר בעצמה בצורכי ביטחון, ומאותה סיבה ניתן אף להגביל ייצוא של טכנולוגיה צבאית.
הטלת מכס כבמטרה להוביל להדדיות בסחר חופשי (לדוגמה: אם טורקיה מטילה מכס גבוה על ייבוא מישראל, ראוי שישראל בתגובה תטיל מכס גבוה על ייבוא מטורקיה במטרה לגרום לטורקיה לחתום עם ישראל על סחר חופשי הדדי).
לעיתים כדי למנוע קריסה פתאומית של ענף מקומי עקב תחרות, ראוי להטיל מכסות מגן שיופחתו בהדרגה עד לביטולם המוחלט – כדי לאפשר הסתגלות הדרגתית.
עיוות דמותו של אדם סמית' והפיכתו לסמל של קפיטליזם תאגידי
לאחר מותו של סמית, סולפה תורתו כאילו החזיק בעמדה שיש לאפשר מקסום אנוכי של אינטרס העצמי בכל תנאי, בלא התחשבות במי שעלולים להיפגע מכך.
בפועל, סמית' היה הוגה פרוגרסיבי במובהק, וערכיו היו אופייניים להוגים שנמנו על הנאורות.
בתוך כך, סמית' דגל בשוויון ובחירויות אזרחיות רבות כולל חופש ההתאגדות והביטוי.
ההתנגדות שהביע סמית' למעורבות ממשלתית לא נבעה מהתנגדות עקרונית למעורבות למען רווחת הציבור, אלא מהתנגדות לצורה הספציפית שבה הופעלה מדיניות המדינה במאה ה־18: מנגנון ששרת בעלי אינטרסים, אריסטוקרטים ובעלי הון, ותמך בכנסייה כמוקד כוח שמרני.
חוקים רבים נחקקו אז מתוך שיקולים צרים של שימור פריבילגיות, לא מתוך דאגה לצדק חברתי או לאינטרס הציבורי.
גם הסתייגותו של סמית' מהתערבות בתחומי הרווחה או הדת נבעה מראייתו שמדובר בהתערבויות שפוגעות בפרט ולא מקדמות את טובתו – חוקי הרווחה דאז אילצו אנשים לא לעבוד או לעבוד בכפייה, ואף הגבילו את חופש התנועה שלהם.
בתחום הדתי, עמד נגד המונופול של הכנסייה האנגליקנית וביקש לאפשר ריבוי קולות.
למעשה, חלקים לא מבוטלים מהגותו של סמית' משתלבים היטב בגישות כלכליות הנחשבות היום פרוגרסיביות.
הוא תמך במיסוי פרוגרסיבי על הכנסות מהשכרת קרקעות ככלי לצמצום אי־שוויון (מיסוי יתר על בעלי נכסים רבים יותר), קרא להנחלת חינוך יסודי לכלל האזרחים, ואף טען שעל המדינה לחייב את מי שמסוגלים לכך ללמוד מדעים ופילוסופיה – כדי לצמצם את שליטתן של אמונות תפלות וקנאות דתית.
על אף כל זאת, בדמיון הציבורי נותר סמית' מזוהה עם השקפה ליברטריאנית נוקשה, שבה כל התערבות של המדינה – פרט למקרים מובהקים של טובין ציבוריים כמו ביטחון, משפט, תשתיות וחינוך – היא בגדר חריגה לא רצויה.
בכך הוזנחו עמדותיו המורכבות והקשריהן ההיסטוריים, והוחלפו בדימוי חד־ממדי המתאים יותר לאינטרסים של אידאולוגיות מאוחרות, מאשר לעמדותיו המקוריות.
אדם סמית, עושר העמים (תרגמו: יריב עיטם ושמשון ענבל; מבוא: חיים ברקאי), ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ז–1996
אדם ססלר הוא מנחה טלוויזיה.
ססלר התפרסם בזכות הנחייתו את התוכנית X-Play יחד מורגן ווב (בעבר נקראה Gamespot TV ולאחר מכן Extended Play) בערוץ הגיימרים האמריקני G4 (בעבר TechTV).
ססלר היה אחד היחידים אשר המשיכו לעבוד בערוץ הגיימרים בעוד שזה שינה מספר פעמים בעלות והנהלות.
ססלר מוערך עקב הבנתו ופרשנותו בתחום משחקי וידאו ודומיהם וצבר לעצמו מעריצים רבים בתחום, הרואים בו אחת מהסמכויות העליונות בנושאים אלה.
פופולריות זו הודגמה כאשר מתיחה עבור אחד באפריל הציגה אותו מככב בתוכנית לילה, בה הוא מגדף את אורחיו עד אשר אלו מתחילים לספק לו מידע על משחקים, הוצף הערוץ בשאלות מתי תעלה התוכנית, על אף שהיה מדובר במתיחה בלבד.
במקרה אחר פתח מעריץ של ססלר אתר בו התחזה לו ורכש את אמונם של מספר מעריצים אחרים.
בנוסף לתוכנית X-Play ססלר הופיע גם בתוכנית הטכנולוגיה והמחשוב Attack of the Show!
בפינה שבועית בה סוקר את חדשות עולם המשחקים.
אדם ברנרד מיצקביץ' (; 24 בדצמבר 1798 – 26 בנובמבר 1855), היה סופר ומשורר, מגדולי אנשי הרוח של פולין.
נחשב לאחד המשוררים המייצגים של התקופה הרומנטית של המאה ה-19, ולאחד מ (יחד עם יוליוש סלובצקי וזיגמונט קרשינסקי) שעוררו את הלאומיות הפולנית והליטאית.
נולד למשפחת אצילים (שלאכטה) ליד העיר נבהרדק (בבלארוס) בתקופה בה האזור נשלט על ידי האימפריה הרוסית כבן השני במשפחה.
אביו היה עורך דין ואימו, ברברה, הייתה ממשפחת מייבסקי.
את ילדותו עבר בנבהרדק, את לימודיו החל בחינוך ביתי ובין השנים 1807–1815 למד בבית ספר דומיניקני.