tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהשפעת הורמוני צמיחה, השורשון תמיד יגדל כלפי מטה והנצרון כלפי מעלה, ללא קשר לזווית בה מונח הזרע.
השורשון גדל ומפתח יונקות, אשר מתחילות לקלוט מהקרקע מים ומינרלים.
הנצרון בוקע מעל פני הקרקע, מצמיח עלים ומתחיל בתהליך הפוטוסינתזה.
תהליך הנביטה מושפע מהורמוני צמיחה, אשר מתחלקים לשתי קבוצות: מעודדי נביטה ומעכבי נביטה.
בין מעודדי הנביטה נמנים ג'יברלין, ציטוקינין ואוקסין, ואילו בין המעכבים - בעיקר חומצה אבציסית (ABA ).
הג'יברלין מווסת ומעודד נביטה, ומבטל את התרדמה של העובר.
הוא מפעיל אנזימים, המפעילים גנים המעורבים בתהליך הנביטה.
הג'יברלין מפעיל גם אנזימים המעורבים בפירוק חומרי התשמורת ובהעברת תוצרי הפירוק המזינים אל העובר.
הציטוקינין משפיע על ידי ביטול ההשפעה המעכבת של ABA על הנביטה.
במהלך ההתפתחות של פירות רבים עולה בהם רמת ה-ABA.
בדרך זו נמנעת נביטת הזרעים בתוך אותם פירות, למרות הסביבה הלחה.
הוכחה לפעילות החומצה האבציסית ניתן למצוא במספר תופעות נוספות: במיצוי עוברים של זרעי כותנה שלא התפתחו נמצאה רמה גבוהה של ABA, ובעוברים שהתפתחו נמצאה רמה נמוכה של הורמון זה.
גם השריית זרעים בתמיסת ABA מעכבת את הנביטה ורק שטיפה שלהם מסירה את העיכוב.
תנאים סביבתיים המשפיעים על הנביטה
כדי שהזרע יתחיל לנבוט הוא זקוק למספר תנאים: מים, חמצן, וטמפרטורה מתאימה.
גם אור ונוכחות צמחים אחרים עשויים להשפיע על תהליך הנביטה.
מים: כמות המים בזרעים היא נמוכה מאוד ולכן רמת הפעילות האנזימטית בהם נמוכה, והם יכולים לשרוד בתנאים קיצוניים.
כדי לנבוט, הזרע חייב לספוח מים בכמות המספקת לגרום לתפיחתו עד לבקיעת הקליפה.
בנוסף, ממלאים המים תפקיד חשוב בתהליכים האנזימטיים של הפקת אנרגיה, וכן פירוק והרכבת חומרים.
תאורה: למינים שונים של צמחים דרושה תאורה על מנת שיתחילו בנביטה.
לעומתם, יש זרעים שלא ינבטו אם הם חשופים לאור.
ריכוזי גזים: התהליכים השונים הכלולים בנביטה דורשים חמצן.
לכן ריכוז החמצן הסביבתי הוא משמעותי.
ריכוז החמצן הדרוש לנביטה הוא כ-21%, כמו ריכוזו באוויר.
תוספת חמצן משפרת את הנביטה, והפחתתו מאיטה אותה.
ריכוז הפחמן הדו-חמצני פועל על הנביטה באופן הפוך.
טמפרטורה: הטמפרטורה הדרושה לנביטה שונה במיני צמחים שונים, אך לרוב הטמפרטורה האידיאלית היא 20–30 מעלות צלזיוס.
יש צמחים המפרישים חומרים מעכבי נביטה.
קרבתם עלולה למנוע נביטת זרעים.
כדי לשטוף את החומרים המעכבים מן הזרעים הרדומים, דרושה כמות גבוהה של מים.
בדרך כלל, זרע אינו יכול לנבוט אם כמות המים שקלט לתוכו נמוכה מ-50% ממסתו.
השריית זרעים במים מגבירה את קצב הנביטה.
זרעים של צמחים עשבוניים צריך להשרות במשך 8–24 שעות.
זרעים של עצים זקוקים למשך השריה ארוך אף יותר.
גם הטמפרטורה משפיעה על קצב הנביטה ועל שיעור הנביטה.
לרוב הזרעים של צמחים באזורנו דרושה טמפרטורה של 20–30 מעלות צלזיוס כדי לנבוט בשיעור גבוה.
שינויי טמפרטורה בין היום ללילה, בתחום של 10 מעלות, מזרזים נביטה של רוב הזרעים.
אוורור טוב של הקרקע מאפשר חילוף גזים בין מצע הנביטה לעובר ולכן אוורור הקרקע הוא פעולה חקלאית ידועה.
מעטפות הזרע מפריעות לחמצן להגיע אל הזרע.
כדי לאפשר נביטה של זרעים קשי נביטה, מסירים תחילה את מעטפות הזרע, או מאחסנים את הזרעים במשך תקופה מסוימת בתנאי קור ולחות גבוהה (הכמנה), כדי להגביר את כושר החדירות של המעטפות.
בזרעים בעלי קליפה קשה ניתן גם לטפל על ידי השרייתם בתמיסת מלח או בחומצה גופרתית.
האור משפיע על הנביטה של זרעים רבים.
קרני האור גורמות לפעילות פוטוכימית בפיגמנט הנקרא פיטוכרום.
הפיטוכרום יכול להיות במצב מעודד נביטה או במצב מעכב נביטה.
לכן, יש זרעים שהחשיפה לאור מעודדת את הנביטה שלהם ואילו אצל אחרים החשיפה לאור מעכבת את הנביטה.
לזרעים מדבריים שונים יש קליפה עבה, אשר מונעת מהם לנבוט בהשפעת רטיבות קלה, ורק כאשר יורד גשם משמעותי הם נובטים.
בנוסף, זמן החיוניות שלהם ארוך יותר משל זרעים של צמחים לא מדבריים וכך הם יכולים לשרוד זמן רב, עד לַגשם משמעותי.
יש צמחים מדבריים אשר לזרעיהם יש מנגנונים מתוחכמים, המונעים נביטה בו זמנית של כל הזרעים שבפרי.
בכך הם מהווים בנק זרעים.
אם בשנה מסוימת התפתח מזג אוויר אשר גרם למות הנבטים הצעירים, עדיין יש בקרקע מלאי זרעים לניסיון נביטה והתבססות בשנה שלאחר מכן.
מקרה בולט במיוחד הוא מערכת בת 6 שלבים של התאמות לתנאי מדבר שניתן למצוא ב (לשעבר - ריסן נאכל).
פרופסור גד גלילי, מהמחלקה למדעי הצמח במכון ויצמן, חקר את תהליך הנביטה וגילה שמעברם של זרעים ממצב רדום למצב נביטה כרוך בשינויים פתאומיים ומרחיקי לכת בכל מערכות הזרע.
במעבר זה נפסקת היצירה של מאות חלבונים המעורבים במניעת נביטה מוקדמת ומופעלת יצירה של מאות חלבונים החשובים לנביטה.
פרופסור גלילי קרא לשינויים אלה בשם כולל " מהפך הנביטה".
באחרונה התברר שבבקרת התהליך משתתף גם אוטופאג' בררני.
זהו תהליך של פירוק חלבונים המתרחש בתאים של יצורים רבים.
בצמח המחקר של פרופסור גלילי, ארבידופסיס, התגלו כעשרה גנים העשויים להיות מעורבים באוטופאג' הבררני.
אחד מגנים אלה, ATI1, עוזר לצמח להתגבר על תנאים בולמי נביטה.
חשיבות ברפואה - בבני אדם, שיבושים בתהליך האוטופאג' הבררני מעורבים במחלות שונות כמו אלצהיימר, פרקינסון ועוד.
חשיבות בחקלאות - כאשר ביטוי הגן ATI1 גובר, אחוז הזרעים הנובטים גדל, הם נובטים מהר יותר ובעצמה גבוהה יותר.
ככל שהנביטה מהירה יותר וחזקה יותר, כך עשוי היבול לגדול.
נביל עבדאללה אל-ערבי היה משפטן מצרי שכיהן כמזכ"ל הליגה הערבית החל מ-1 ביולי 2011 ועד 3 ביולי 2016. אל-ערבי כיהן כשלושה חודשים כשר החוץ של מצרים בממשלה בראשותו של עיסאם שאראף, שהתמנתה בעקבות ההפיכה במצרים ב-2011.
אל ערבי סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת קהיר בשנת 1955 וקיבל תואר שני במשפט בינלאומי ולאחר מכן, תואר דוקטור למשפטים, מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק.
ב-1978, שימש כיועץ משפטי למשלחת המצרית במהלך ועידת קמפ דייוויד, וכן עמד בראש המשלחת המצרית למשא ומתן לסיום המחלוקת עם ישראל אודות טאבה (1985–1989).
בתקופה מסוימת עבד גם כיועץ לממשלה הסודאנית בעניין הבוררות על גבולות אזור אביי בין ממשלת סודאן לבין ארגון צבא שחרור העם הסודאני.
משנת 1994 עד שנת 2001 היה חבר בוועדת האו"ם למשפט בינלאומי, בין השנים 2001 ו-2006 שימש כשופט בבית הדין הבינלאומי לצדק, ומ-2005, חבר בבית הדין הקבוע לבוררויות בהאג.
בחודש דצמבר 2009 הופקד על הכנת המסמכים המשפטיים הדורשים את החזרת הפסל המצרי העתיק של המלכה נפרטיטי מברלין למצרים.
ב-4 בפברואר 2011 התמנה לחבר ב"ועדת החכמים", אשר הוקמה במהלך המהפכה של 2011.
אל-ערבי השתתף באופן פעיל בהפגנות בכיכר א-תחריר, וסומן כמועמד מקובל על הכיכר לקבל את תיק החוץ במקום אחמד אבו אל-רייט.
עם זאת, ציין בעבר כי "הסכמי השלום עם ישראל לא היו טעות, אלא כורח המציאות" וכי ארצו "מחויבת להסכם השלום עם ישראל".
נביל עיוש הוא במאי ומפיק קולנוע צרפתי ממוצא תוניסאי-יהודי.
עיוש נולד בפריז, צרפת ב-1 באפריל 1969, בנם של אם צרפתייה ממוצא תוניסאי-יהודי ושל אב מרוקאי-מוסלמי.
עיוש שיחק בהצגות וביים הצגות תיאטרון.
בשנת 1992 החל לביים סרטי פרסומת.
בשנת 1997 יצא לאקרנים סרטו הראשון באורך מלא.
1990 - Les Pierres bleues du desert "האבנים הכחולות של המדבר" - 20 דקות.
נג'יב בן ה-14 משוכנע שהוא יימצא במדבר אבנים כחולות.
הרעיון הזה מטריד מאוד את כל הכפר, והוא מוקע כמשוגע.
את נג'יב משחק ג'מאל דבוז, אז באמת נער בן 14, וזו הייתה הופעתו הראשונה בסרט.
בדירה ישנה בפריז מוכר ג'ים לאחרים - שקט.
מותחן: תאופיק חוזר אל קזבלנקה אחרי עשר שנים, שבהם למד רפואה בארצות הברית.
קבלת הפנים היא אכזרית: אשתו סופיה נאנסת ונחטפת, וכאשר הוא מצליח להגיע אל החוטפים, מתברר שמדובר בשוטרים מושחתים.
"נסיך הרחוב" עלי, המכונה "זאואה", קוויטה, עומר ובובקר שייכים לחבורה של דיב.
הסרט עוסק במסע ההלוויה המפרך.
כאמל רואי, חוקר משטרתי צעיר מטנג'יר, מנסה לפתור תעלומת רצח סוחר הסמים חכים טאהירי.
הסרט נפתח בקולו של עיוש: בסרט דוקומנטרי זה מצלם עיוש פליטים פלסטינים זקנים ומראה את הצילומים לישראלים צעירים.
הסרט עוסק בפיגועי קזבלנקה ב-16 במאי 2003, ומספר את סיפורם של ילדים הגדלים בשכונות עוני ומנוצלים בידי גורמים קיצוניים המגייסים אותם לפעולות טרור והתאבדות.
בראיון עמו אמר עיוש שאין זה נכון למתוח קוו ישר בין עוני לטרור, כמו שנהוג לעשות, כי אחרת היינו מקבלים מיליוני מחבלים מתאבדים
2017 - "ראזיה" - הסרט מספר על עבדאללה, יטו ועוד מספר דמויות הנפגשים בקזבלנקה, שם אורח החיים המדוני מתנגש בכל מיני דרכים במסורת המוסלמית של העיר.
הסרט מציג אהבה אבודה, תשוקה אסורה וחלומות שבירים במרוקו של ימינו, ועוסק באופי של התושבים מקזבלנקה משנת 1942.
אנאס, ראפר בעברו, מתחיל לעבוד במרכז תרבות בשכונה של מעמד הפועלים בקזבלנקה.
המורה הכריזמטי מייסד תוכנית היפ-הופ במרכז, והתלמידים, שנשבים בקסמה של המוזיקה, מנסים להתנתק מן הכבלים של הדת, המסורת וציפיות החברה, ולבטא את עצמם דרך הצלילים החדשים.
עד מהרה יוצאים הריקודים והשירים אל הסמטאות והרחובות שמקיפים את המרכז.
הסרט השתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל קאן.
נביולה היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה והאוונג'רס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #257 מיולי 1985, ונוצרה על ידי הכותב רוג'ר סטרן והמאייר ג'ון בוסימה.
נביולה היא פיראטית חלל אכזרית ושכירת חרב, הטוענת כי סבה הוא לא אחר מאשר הטיטאן המטורף תאנוס.
בתחילת דרכה עשתה שימוש בספינת החלל סקנטאורי II, ספינת החלל האישית של תאנוס שנחשב למת באותה תקופה.
בניסיון לכיבוש אימפריית הסקרול הציעה נביולה לקפטן מארוול מוניקה רמבו להצטרף לצוותה, והיא הפנתה נגדה את חברי קבוצת האוונג'רס לאחר שנודע כי היא האחראית לחורבן קסאנדר, עולם הבית של חיל נובה.
היא נתקלה מאוחר יותר בקבוצת האוונג'רס בניסיון כושל להשגת כוח אומניפוטנטי.
כאשר תאנוס הפציע מחדש וגילה אודות מעשיה של נביולה, הוא פגע בה באופן אנוש ומנע את מותה באמצעות שימוש בכפפת האינסוף כדי להותיר אותה בחיים כגווייה גרוטסקית וחסרת בינה.
כאשר תאנוס עשה שימוש בכפפת האינסוף והביס את אטרניטי, הוא התאחד עם אויבו ותודעתו עזבה את גופו.
נביולה ניצלה הזדמנות זו כדי לקחת ממנו את הכפפה, ובאמצעותה ריפאה את עצמה והחליטה לנקום בטיטאן המטורף.
תאנוס חבר לקבוצת גיבורי-על הנותרים בהנהגתו של אדם וורלוק וסייע במתקפה על נביולה, שדעתה הוסחה וכפפת האינסוף נלקחה ממנה בידי וורלוק והגולש הכסוף.
וורלוק השתמש בכפפה לשחזור היקום לקדמותו, ונביולה הובאה למשפט צדק בטיטאן.
נביולה נכלאה והוברחה בידי אחד מחברי הצוות שלה, שהביא אותה לדוקטור שהפך אותה לקיבורגית.
בניסיון לשחרור חברי הצוות שלה, נביולה נאלצה להיאבק בגולש הכסוף ובג'ק הלבבות, והרגה את חברי הצוות בבריחתה.
באירועי ההשמדה הצטרפה נביולה לקבוצת "החסדים" של גאמורה, ונפצעה קשה עקב מאבק ברונאן המאשים.
היא נראתה לאחרונה בעימות נגד קבוצת שומרי הגלקסיה.
את דמותה של נביולה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים: סוף המשחק" מגלמת השחקנית קארן גילאן, בגרסה זו, נביולה היא בתו המאומצת של תאנוס ואחותה המאומצת של גאמורה, ושתיהן אומנו על ידו כמתנקשות ולוחמות אישיות.
נביל גילאס הוא כדורגלן צרפתי-אלג'ירי.
אחיו של נביל, כאמל, גם הוא שחקן כדורגל.
גילאס נולד במרסיי למשפחה ממוצא אלג'יראי.
עד שנת שיחק בליגות החובבניות בצרפת, בגיל 20 עבר למוריירנסה מפורטוגל, באותה עונה הושאל לויזאלה וכעבור עונה אחת חזר למוריירנסה, איתה חזר לראשונה אחרי 7 שנים.
בעונת השתתף בכל המשחקים וכבש 13 שערים בליגה, ועוד 3 נוספים, אך בסיום העונה ירדה קבוצתו חזרה לליגה השנייה.
ב-8 ביולי 2013, חתם בפורטו תמורת 3 מיליון אירו, וסעיף שחרור של 30 מיליון אירו.
ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד אשטוריל.
ב-5 בפברואר 2014, הבקיע את שער הבכורה שלו עבור פורטו בניצחון 1–2 נגד אותה אשטוריל במסגרת הגביע הפורטוגזי.
ב-27 בפברואר 2014 הבקיע את שערו הראשון בליגה האירופית בתיקו 3-3 נגד איינטרכט פרנקפורט שהעלה את פורטו לשמינית הגמר של המפעל.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לקורדובה שעלתה לליגה הראשונה עונה קודם לכן.
ב-12 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אלמריה.
ב-10 ביולי 2015 הושאל ללבאנטה הספרדית.
במרץ זומן לראשונה לסגל נבחרת אלג'יריה לקראת המשחק נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-9 ביוני 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד , בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, המשחק נגמר בניצחון 1–3.
נביל בן טאלב הוא כדורגלן צרפתי-אלג'ירי המשחק בנבחרת אלג'יריה בעמדת הקשר בליל.
בן טאלב התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של ליל.
אחרי שעבר בקבוצת מוסקרון ובקבוצת דנדרק, עבר בינואר למחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר.
לאחר שהרשים במדי הקבוצה הצעירה של המועדון חתם על לארבע שנים בטוטנהאם.
ב-22 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד קבוצת סאות'המפטון כאשר נכנס כמחליף במקומו של מוסא דמבלה.
ב-4 בינואר 2014 פתח לראשונה בהרכב, במסגרת הגביע האנגלי נגד ארסנל.
אחרי שהצטיין פתח גם במשחק הליגה נגד קריסטל פאלאס בו הוא זכה בתואר "איש המשחק".
ב-20 בפברואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית נגד דנייפר דנייפרופטרובסק.
ב-25 באוגוסט 2016 הושאל לשאלקה 04 לעונה אחת.
ב-27 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 לאיינטרכט פרנקפורט.
ב-15 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בתיקו 1-1 נגד אאוגסבורג.
בסיום העונה נרכש על ידי שאלקה.
ב-21 בינואר 2020 הושאל לניוקאסל יונייטד עד לסוף העונה.
ב-6 בינואר 2022 חתם באנז'ה לשנתיים וחצי.
ב-28 באוגוסט 2023 חתם בליל לשלוש שנים.
ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 19. אף על פי ששיחק בנבחרת הנוער של צרפת, חיזרה אחריו התאחדות הכדורגל האלג'ירית, וגם התאחדות הכדורגל האנגלית הביעה בו עניין, אך הוא לא עמד בקריטריונים שנדרשו בהסכם אומות הבית.
ב-15 בפברואר 2014 הודיע כי ברצונו לשחק עבור ולאחר כמה ימים קיבל זימון לסגל הנבחרת לקראת משחק הידידות נגד .
ב-5 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד בו ניצחה אלג'יריה 0–2 כאשר בן טאלב רשם משחק מלא.
ב-4 ביוני 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד .
בן טאלב נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
נביל דיראר הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני שמאלי בשבאב מוחמדיה ובנבחרת מרוקו.
דיראר נולד בקזבלנקה, אך התחיל את קריירת הכדורגל שלו בבלגיה.
יכולתו המרשימה משכה את תשומת הלב של מועדונים רבים בבלגיה, ובקיץ חתם בווסטרלו, לאחר שנתיים עבר לקלאב ברוז'.
בעונתו הראשונה במועדון, סיים עם המועדון במקום השלישי שמוביל למוקדמות הליגה האירופית.
ב-30 בנובמבר 2011 דיראר הבקיע את השער הראשון בתחילת הקאמבק המדהים של קבוצתו נגד מריבור במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לאחר שפגרה 0–3 וניצחה 3–4.
ב-31 בינואר 2012, דיראר חתם במונקו תמורת 7.5 מיליון אירו, והיה לשחקן היקר ביותר שנמכר מקלאב ברוז'.
ב-13 בפברואר, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–1 בסטיה.
ב-24 בפברואר דיראר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–2 נגד סטאד לאוואל.
ביולי , דיראר חתם בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.
בקיץ דיראר חתם בקסימפאשה מליגת העל הטורקית.
בקיץ חזר למרוקו וחתם בשבאב מוחמדיה (בעיר מוחמדיה) מליגת העל המרוקאית.
דיראר הוא בעל אזרחות כפולה, בלגית ומרוקאית.
דיראר הודיע כי בכוונתו לשחק עבור נבחרת בלגיה, אך לאחר שהתברר כי שיחק בנבחרת הצעירה של מרוקו הוא נאלץ לשחק עבורה.
ב-11 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
נביאי הקווינטה (איטלקית Profeti della Quinta) הוא הרכב מוזיקלי המתמחה במוזיקה קולית מתקופת הרנסאנס והבארוק.
ההרכב נוסד בישראל על ידי עילם רותם, במהלך לימודיו בתיכון לאמניות בקיבוץ כברי.
ההרכב מבוסס כיום בבזל שבשווייץ, שם השתלמו חבריו בבית הספר למוזיקה עתיקה "סקולה קנטורום בזיליינסיס".
גרעין ההרכב כולל חמישה זמרים גברים, שני קונטרה-טנורים, שני טנורים וזמר בס, המבצעים מוזיקה א-קאפלה או בלווית כלים היסטוריים כגון תיאורבו וצ'מבלו.
בשנת 2009 יצא לאור התקליטור הראשון של ההרכב, המוקדש למוזיקה מאת המלחין היהודי איטלקי סלומונה רוסי.
בקיץ 2011 זכה ההרכב בתחרות הבינלאומית לאמנים צעירים בעיר יורק שבאנגליה.
באותה שנה הופיע ההרכב לראשונה בפסטיבל למוזיקה עתיקה באוטרכט וכן השתתף בסרט Hebreo: The Search for Salomone Rossi, סרט תיעודי בבימוי יוסף רוכליץ על אודות סלומונה רוסי שצולם במנטובה, העיר שבה חי ופעל המלחין.
ההרכב הופיע בפסטיבלים ובאולמות קונצרטים חשובים ברחבי אירופה, כגון הפסטיבל למוזיקה עתיקה באמברונה, פסטיבל הנדל הבינלאומי בגטינגן, אולם הפילהרמונית של ורשה, הקונצרטהאוס בברלין ועוד.
ב-2013 נסע ההרכב לראשונה לקונצרטים בקנדה, ושנה לאחר מכן הופיע לראשונה באולם של מוזיאון המטרופוליטן בניו-יורק וכן בסיור קונצרטים ביפן.
הופעותיו של ההרכב משודרות באופן קבוע על ידי תחנות רדיו אירופיות כגון פראנס מוזיק ו-BBC3. ההרכב שיתף פעולה עם אמנים והרכבים חשובים בתחום המוזיקה העתיקה, כגון אנדראס שול, סקיפ סמפה, תזמורת הבארוק ירושלים, אקדמיה דניאל, לאוטן קומפני ברלין ועוד.
בנוסף למוזיקה מאת סלומונה רוסי מבצע ההרכב רפרטואר הכולל את קינות ירמיהו מאת אמיליו דה קוואליירי, ומדריגלים איטלקיים מאת רורה, מונטוורדי, ג'זואלדו ועוד.
פרויקט ייחודי של ההרכב הוא ביצוע הדרמה התנ"כית 'יוסף ואחיו' בהלחנת עילם רותם, לטקסט מספר בראשית.
יצירה זו בוצעה בישראל ובשווייץ, ויצאה לאור בשנת 2014 בתקליטור בחברת פאן קלסיקס.
פרויקט נוסף של מוזיקה לטקסטים מקראיים בהלחנת רותם הוא האוסף 'כי חולת אהבה אני', הכולל מוטטים לטקסטים משיר השירים וסיפורי אהבה אפלים.
מבחר מיצירות אלה בוצעו בישראל וברחבי העולם.
נביל פקיר הוא כדורגלן צרפתי ממוצא אלג'יראי, המשחק בעמדת הקשר התקפי באל ג'זירה ובנבחרת צרפת.
פקיר נכלל בסגל של ליון לראשונה בסוף יולי 2013 בניצחון 0–1 על גראסהופרס.
את ההופעה האירופית הראשונה שלו על הדשא ערך ב-28 באוגוסט, כאשר הוא נכנס במחצית כמחליף במקומו של יאסין בנזייה בהפסד 0–2 לריאל סוסיאדד.
שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית נגד אוויאן.
את שערו הראשון כבש ב-27 באפריל 2014 במשחק מול בסטיה, באותו משחק אף בישל שער לאלכסנדר לאקזט.
בעונתו הראשון בקבוצה רשם 16 הופעות בכל המפעלים כשכבש שער אחד.
בעונת 2014/15 הפך פקיר לחלק קבוע מההרכב.
עד לזימון הראשון לנבחרת ב-19 במרץ הוא כבש 11 שערים ובישל 7 ב-25 הופעות.
ב-17 במאי 2015 פקיר נבחר לשחקן הצעיר של השנה בליגה הצרפתית.
כמו כן, הוא זכה בקשר העונה של שנת 2015.
ב-23 ביולי 2019 חתם בריאל בטיס מהלה ליגה, ששילמה עליו לליון 19.75 מיליון אירו, לא כולל בונוסים.
ב-18 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-1 לריאל ואיאדוליד.
ב-25 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בהפסד 5-2 לברצלונה.
הופעת הבכורה של פקיר בנבחרת נרשמה ב-26 במרץ כמחליף של אנטואן גריזמן בדקה ה-74 בהפסד 1–3. את שערו הראשון כבש ב-7 ביוני בהפסד 3–4 במשחק הידידות נגד נבחרת בלגיה.
פקיר נפצע בברכו בניצחון 0–1 במשחק ידידות נגד נבחרת פורטוגל, פציעה שהשביתה אותו קרוב לשישה חודשים.
ב-25 באוגוסט 2016 זומן פקיר לראשונה מאז הפציעה לנבחרת הבוגרת של צרפת במשחק נגד נבחרת איטליה ולמשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת בלארוס.
לאחר מכן הוצא מהסגל עקב פציעה.
נביל אעט'ם זרנדי, מולא מוחמד (בפרסית: ملّا محمد نبیل اعظم زرندی; 29 ביולי 1831 בזרנד, איראן – 3 בספטמבר 1892 בעכו, האימפריה העות'מאנית) היה משורר פרסי בהאי, מורה ומחבר כרוניקה על ההיסטוריה הבאבית, ואחד משליחיו של בהאא אללה.
זרנדי נולד ב-29 ביולי 1831 בזרנד, איראן.
בצעירותו היה זרנדי רועה צאן, אך יחד עם זאת קיבל חינוך מסורתי שבמסגרתו למד לקרוא בקוראן.
הוא נהג לנסוע יחד עם אביו לעיר קום שבאיראן, עיר שנחשבת למוקד שיעי חשוב.
זרנדי המיר את דתו לדת הבאבית בסביבות שנת 1847, לאחר ששמע במקרה על הבאב בעת ביקורו בבית דודו בכפר רבאט כרים.
לאחר מכן ניסה זרנדי להצטרף למאמינים הבאבים בשיח' טברסי, בקרבת באבול שבמחוז מאזנדראן, אך הגיע מאוחר מדי; במקום התחולל קרב עקוב מדם בין המאמינים הבאבים לשלטון הפרסי, עליו כתב זרנדי בפירוט בספרו מפציעי השחר.
משם הגיע זרנדי לעיר טהראן והתמקם באותה המדרסה של מירזא אחמד, המעלה על הכתב של כתבי הבאב.
במהלך שהותו בטהראן פגש זרנדי מאמינים באבים רבים שחיו בעיר או עברו בה, וביניהם בהאא אללה, איתו נפגש לראשונה בשנת 1850, השנה בה הוצא להורג הבאב.
בשנים לאחר מכן היה זרנדי מאלו שטענו שהם הדמות המשיחית מנבואותיו של הבאב, אך כשפגש את בהאא אללה בבגדאד מאוחר יותר הוא הסתייג מכך והכיר בו כמנהיגם של הבאבים.
זרנדי סייע רבות לטיפוח האמונה הבאבית ולהרחבת הקהילות הבאביות במחוזות שונים באיראן, ובעקבות פעילות זו הוא נכלא לארבעה חודשים בסאוה, איראן.
לאחר מכן, הגיע זרנדי לבגדאד ב-19 ביולי 1858. בשנה זאת, פגש את בהאא אללה שוב והפך לתומך נלהב בו כמנהיג הקהילה הבאבית.
לאחר שהכיר בבהאא אללה כמנהיג הקהילה הבאבית נסע זרנדי ברחבי המזרח התיכון וניסה לשכנע את המנהיגים הבאבים כי בהאא אללה הוא הדמות המשיחית אותה חזה הבאב.
בשנת 1863 (1280 בלוח השנה ההיג'רי) הכריז זאת על עצמו בהאא אללה באופן רשמי, כשהוא משתמש באמונה מוסלמית מילינארית שהמשיח יופיע בשנה זו.
באותה השנה ללוח השנה ההיג'רי, ו-20 לאחר התגלותו של הבאב, כתב בהאא אללה לזרנדי את "סורת הדם", בה הכריז על עצמו כחזרה (רג'עה) של הבאב.
בהיותו בח'וראסאן בשנת 1866, סייע זרנדי לבדל את קבוצת מאמיניו של בהאא אללה מהמאמינים הבאבים ומהאזלים, זרם באבי שהחשיב את סובח-י אזל לממשיכו של הבאב, באמצו את ברכת השלום "אללה אבהא" (אללה הוא המפואר מכולם) במקום ברכת השלום "אללה אכבר" (אללה הוא הגדול מכולם) שהייתה מקובלת אצל הבאבים.
זאת, כרמז לשמו של בהאא אללה.
בשנת 1868, זרנדי נכלא למשך חודשיים בקהיר ולאחר מכן בכלא אלכסנדריה לכמה חודשים נוספים.
זאת בעקבות נסיעתו למצרים, תחת הנחייתו של בהאא אללה, במטרה לשכנע את הח'דיו לשחרר שבעה מאמינים בהאים שנכלאו בקהיר בעקבות הסתה נגדם של הקונסול הפרסי במדינה, מירזא חסן ח'אן.
כששוחרר ניסה להצטרף לקהילה המוגלית של בהאא אללה בעכו בסוף 1869, אך מאמיניו של אזל, שעקבו אחריו ממצרים, דיווחו על הגיעו לרשויות במקום ובכך מנעו ממנו את הכניסה לעיר.
זרנדי חי תקופה מסוימת במערה בהר כרמל וכן בנצרת עד שהורשה להיכנס לעכו.
הוא שהה בעכו וסביבותיה עד לסוף חייו.
זרנדי הושפע עמוקות ממותו של בהאא אללה בשנת 1892, ובסביבות ה-3 בספטמבר של אותה השנה בחר להטביע את עצמו בים בעכו ובכך לשים קץ לחייו.
זרנדי השאיר אחריו פתק, ובו כתב את שנת מותו באמצעות שימוש במילה ערבית אחת – ע'ריק, שפירושה טבוע, וערכה בגימטריה הוא 1310, שנת מותו על פי לוח השנה ההיג'רי.
לפני ששם קץ לחייו, נבחר זרנדי על ידי עבד אלבהאא להכין טקסט לציטוט על קברו של בהאא אללה.
זרנדי חיבר טקסט בשם המוכר בשם זיאראת נאמה ("כתב הביקור") המבוסס על ארבעה קטעים שבחר מכתביו של בהאא אללה.
טקסט זה מצוטט עד ימינו בקברו של בהאא אללה וכן בקברו של הבאב ובאירועים אחרים.
זרנדי קבור בבית הקברות בעכו.
בשירתו, זרנדי כתב רבות על אירועים ההיסטוריים של הבאבים והבהאים, כדוגמת גירושו של בהאא אללה מאדירנה לעכו.
זרנדי נהג לשלוח את יצירותיו לבהאים באיראן.
שירו המפורסם ביותר של זרנדי נכתב בסגנון מת'נוי ומגולל את ההיסטורית הבהאית עד שנת 1869, והוא פורסם תחת השם מ'תנוי-י נביל זרנדי בקהיר בשנת 1924. לעומת שירים רבים שכתב בסגנון מת'נוי, רק חלק קטן משיריו בסגנונות אחרים פורסמו.
זרנדי היה משורר פורה, ואמונתו החזקה ואהבתו העזה לבהאא אללה ניכרת היטב בשיריו.
חיבורו החשוב ביותר של זרנדי הוא הספר "מפציעי השחר", שעוסק בעיקרו בסיפורו של הבאב.
את הספר כתב זרנדי בעכו בין השנים 1888–1890, וחלקים ממנו נקראו ואושרו על ידי בהאא אללה ועבד אלבהאא.
ספר זה תורגם לאנגלית ונערך על ידי שוגי אפנדי, נינו של בהאא אללה.
הספר "מפציעי השחר" נחשב להיסטוריה הקדושה של הדת הבהאית, ומאמיניה משתמשים בו ומצטטים ממנו על מנת לחזק טענות שונות.
הספר פורסם לראשונה בארצות הברית בשנת 1932, ותורגם לשפות רבות.
כתב היד המקורי של הספר נשמר בארכיונים הבהאיים בחיפה.
בנוסף לכך, כתב זרנדי חיבורים בנושאים שונים וביניהם חיבורים בנושא לוח השנה הבאבי-בהאי וחוקי הירושה הבהאים.
נביות הוא דמות מקראית, בנו הבכור של ישמעאל.
לנביות היו 11 אחים: קדר, אדבאל, מבשם, משמע, דומה, משא, חדד, תימא, יטור, נפיש, קדמה, בשמת.
נביות היה אחיה של אשתו של עשו, בשמת בת ישמעאל.
ישעיהו מזכיר באחת נבואותיו את שני השבטים נביות וקדר, שנוסדו על ידי שני בני ישמעאל, נביות וקדר.
כמו כן, בני נביות מזוהים עם השבט הערבי הקדום Nabayāte, המוזכר פעמים רבות בכתובות אשוריות מימי אשורבניפל.
סופרים בני זמנם של הנבטים, ואיתם גם חלק מהחוקרים המודרניים, מזהים את הנבטים עם שבט נביות הארמי, אך חוקרים אחרים פוסלים זיהוי זה מטעמי רציפות היסטורית ולשון (השם נביות הוא מהשורש נ־ב־י/ו בעוד השם נבטים הוא מהשורש נ־ב־ט, ולכן חילופי ט–ת לא יכולים להתקיים ביניהם).
נביל פהמי הוא דיפלומט ופוליטיקאי מצרי.
כיהן כשר החוץ של מצרים מיוני 2013 ועד יולי 2014 במסגרת ממשלת המעבר של חאזם אל-בבלאווי לאחר הדחת הנשיא מוחמד מורסי.
קודם לכן שימש בתפקידים דיפלומטיים רבים שבשיאם כיהן כשגריר מצרים ביפן (1997–1999) וכשגריר מצרים בארצות הברית (1999–2008).
בתקופת כהונתו כשגריר בארצות הברית אירעו פיגועי 11 בספטמבר.
פהמי הוא בנו של אסמאעיל פהמי דיפלומט מצרי, שגריר מצרים באוסטריה ובצרפת שכיהן אף הוא כשר החוץ של מצרים וכסגן ראש ממשלת מצרים והתפטר מתפקידיו בעקבות ביקור הנשיא סאדאת בישראל.
נביל מקני (צרפתית: Nabil Makni; נולד ב-29 בספטמבר 2001 בקאן שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אטואל דו סאהל מליגת העל התוניסאית ובנבחרת תוניסיה.
מקני גדל במחלקת הנוער של שטרסבורג, וערך שתי הופעות בקבוצת המילואים שלה.
ב-1 בספטמבר 2020 חתם מקני בקייבו ורונה מהסרייה ב'.
ב-13 בנובמבר 2020 ערך מקני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1-0 על נבחרת טנזניה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
נביה סאלח הוא אי, במחוז הבירה, בחריין, הממוקם במפרץ הפרסי ובמפרץ טובלי .
האי נמצא כ-2.5 ק"מ מזרחית מהאי הגדול של בחריין.
האי נקרא על שם האיים הנפרדים לשעבר, נבי וסאלח.
סאלח נקרא על שמו של המלומד המוסלמי מהמאה ה-14, שייח' סאלח.
במקור, על האי, היו חוות חקלאיות ומטעי תמרים, אך כעת הוא סובל מבירוא יערות המוני.
ב-2016, החלו עבודות שיפוץ באי.
נביל ג'ורג' עודה אבו רודיינה הוא פוליטיקאי פלסטיני, והדובר הרשמי של נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.
אבו רודיינה נולד בבית לחם למשפחה נוצרית אורתודוקסית.
הוא בעל תואר בוגר במשפטים מאוניברסיטת קהיר (1968).
בין השנים 1968–1988 שימש כעוזרו של ח'ליל אל-וזיר (אבו ג'יהאד).
לאחר חיסול אבו ג'יהאד בידי ישראל בשנת 1988, הוא שימש כדובר ויועץ של נשיא הרשות, יאסר ערפאת, עד למותו של זה ב-2004. אבו רודיינה המשיך לעבוד תחת נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס כדובר, ובשנת 2018 מונה לשר ההסברה וכממלא מקום ראש ממשלת הרשות הפלסטינית.
בספטמבר 2009 נפוצו שמועות כי אבו רודיינה חולה במחלה דומה מאוד לזו של שלקה בה יאסר ערפאת, אך הרשות הפלסטינית הכחישה טענה זו.
נביולה היא דמות בדיונית המגולמת על ידי קארן גילאן בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
נביולה מתוארת כלוחמת בעלת עור כחול-סגול מגזע הלופומואידים, בתו המאומצת של תאנוס, שהרג את המשפחה הביולוגית שלה לפני שגידל אותה, ואחותה המאומצת של גאמורה, איתה גדלה לחלוק יריבות מרה.
נכון לשנת 2023, נביולה הופיעה בשישה סרטים: "שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", "תור: אהבה ורעם" ו"שומרי הגלקסיה: חלק 3".
כמו כן הופיעה ב"שומרי הגלקסיה בספיישל חג המולד" ובסדרה "מה אם...?".
נביולה היא אחת מכמה ילדים שאומצו בכוח על ידי תאנוס.
לאחר שהרג את משפחתה, היא גדלה לצד גאמורה ואומנה להיות לוחמת.
תאנוס הכריח אותן לעיתים קרובות להילחם אחת כנגד השנייה וגאמורה תמיד ניצחה.
לאחר כל הפסד, תאנוס החליף חלק מנביולה בחלק רובוטי, והפך אותה לסייבורג.
בשנת 2014, נביולה וגאמורה, נשלחות, בהוראת תאנוס, לסייע לרונאן המאשים להשיג את אבן הכוח.
לאחר שנודע לנביולה שגאמורה השיגה את האבן, היא מגיעה לראשומקום ויורה בחללית של גאמורה ולוקחת את האבן עבור רונאן, אשר בוגד בתאנוס, ומתכוון להרוס את כוכב הלכת זאנדאר ולהרוג את תאנוס.
נביולה מצדדת בו כנגד אביה.
עם זאת, היא מתעמתת עם גאמורה, פיטר קוויל, גרוט ודראקס המשמיד לאחר שהם חודרים לספינתו של רונאן.
לאחר מכן היא נלחמת נגד גאמורה, לפני שהיא נופלת ונמלטת בספינה אחרת.
מספר חודשים לאחר מכן, נביולה נתפסת על ידי גזע הריבוניים, בזמן שניסתה לגנוב את הסוללות הרבות עוצמה שלהם; הריבוניים מוסרים אותה לגאמורה, קוויל, דראקס ורוקט בתמורה לשירותיהם בהגנה על הסוללות.
כאשר קוויל, גאמורה ודראקס עוזבים עם אגו, אבא של קוויל, נביולה עוזרת לבוזזים ללכוד את יונדו אודונטה, רוקט וגרוט.
היא מקבלת ספינה ונוסעת בעצמה לכוכב של אגו על מנת להילחם בגאמורה.
לאחר שסוף סוף הביסה את גאמורה בקרב, נביולה מביעה את כעסה עליה על כך שהיא תמיד הייתה צריכה להיות טובה ממנה במקום רק להיות אחות אוהבת.
היא וגאמורה מתפייסות ומגלות מערה מלאה בשלדים.
הן מאתרות את דראקס ומנטיס וגאמורה מתעמתת עם מנטיס על השלדים שמצאו במערה.
לאחר מכן הם עוזבים למצוא את קוויל, ויונדו, רוקט וגרוט באים לעזור.
נביולה עוזרת ליונדו להפיל את הצי של הריבוניים שרדף אחריהם.
לאחר מכן היא והאחרים מותקפים על ידי אגו, והיא מצילה את גאמורה מנפילה, לפני שהכוכב החי מושמד בסופו של דבר מפצצה.
הקבוצה עוזבת בספינה המופעלת על ידי קראגלין.
לאחר ההלוויה של יונדו, גאמורה מציעה לנביולה להצטרף לשומרי הגלקסיה.
אך נביולה מחליטה להרוג את תאנוס, ועוזבת ממוקדת במשימה הזו.
הניסיון של נביולה להרוג את תאנוס נכשל, והיא נתפסת ומעונה על סיפון הספינה שלו.
בשנת 2018, לאחר שלכד את גאמורה, תאנוס משתמש בנביולה כדי לשכנע את גאמורה למסור לו את המיקום של אבן הנשמה.
לאחר שתאנוס עוזב עם גאמורה, נביולה בורחת ולוקחת את הספינה לטיטאן, שם היא מנסה להרוג בשנית את תאנוס, ופוגשת את קוויל, דראקס, מנטיס, טוני סטארק, פיטר פארקר וסטיבן סטריינג'.
נביולה שורדת את ההתפוררות ונותרת על טיטאן יחד עם טוני סטארק.
נביולה וסטארק עוזבים את טיטאן על סיפון הבנאטאר, אבל הספינה, שניזוקה, נתקעת בחלל, עד שקרול דנברס מגיעה להציל אותם.
לאחר שהגיעו למפקדת הנוקמים בכדור הארץ, נביולה מתאחדת עם רוקט, ומלווה אותו, את דנברס, תור, סטיב רוג'רס, נטשה רומנוף, ברוס באנר וג'יימס רודס לטיטאן II על מנת להתעמת עם תאנוס.
תור הורג את תאנוס לאחר שגילה שהאבנים הושמדו ונביולה טענה שדבריו של תאנוס נכונים.
נביולה ורוקט, עכשיו חברי צוות בנוקמים, עובדים עם דנברס על משימות בחלל.
בשנת 2023, נביולה ושאר הנוקמים נוסעים בזמן דרך מימד הקוונטים לשנת 2014 חלופית.
נביולה מגיעה עם קלינט ברטון, רומנוף ורודס לכוכב הלכת מוראג.
לאחר שברטון ורומנוף עוזבים, נביולה ורודס גורמים לגרסה חלופית של קוויל לאבד את ההכרה ולוקחים את אבן הכוח מכספת המקדש.
עם זאת, הגרסה החלופית של נביולה מתחילה להתקלקל עקב נוכחותה של נביולה המקורית, ותאנוס החלופי הופך להיות מודע לנוכחותה של נביולה, ולוכד אותה.
לאחר שהוא מנתח את הזיכרונות שלה ולומד על הניצחון העתידי שלו ועל מאמצי הנוקמים לבטל אותו, תאנוס החלופי שולח את נביולה החלופית בחזרה להווה במקומה של המקורית.
לאחר מכן, נביולה החלופית מביאה את תאנוס החלופי וצבאו לציר הזמן הראשי, והוא הורס את המפקדה ומצווה על נביולה החלופית להביא לו את אבני האינסוף.
נביולה המקורית בורחת לאחר שהצליחה לשכנע את גאמורה החלופית לנטוש את תאנוס.
נביולה מתעמתת עם האני החלופי שלה ומנסה לשכנע אותה לעשות אותו דבר, אך נאלצת להרוג אותה כאשר האחרונה מנסה, בסירובה, להרוג את גאמורה החלופית.
נביולה מצטרפת לקרב נגד הצבא של תאנוס החלופי, שבו סטארק מקריב את חייו על מנת להשמיד את תאנוס וכוחותיו.
שבוע מאוחר יותר, נביולה משתתפת בהלוויה של סטארק.
לאחר מכן היא מצטרפת באופן רשמי לשומרי הגלקסיה ששבו לחיים, בזמן שהם אוספים את תור מנורווגיה.
בשנת 2024, נביולה ושומרי הגלקסיה יוצאים יחד עם תור למספר הרפתקאות.
הם לומדים על קריאות מצוקה שונות שנגרמו ממעשיו של גור שוחט אלים.
תור מציע שיתפצלו כדי להגיב לקריאות המצוקה.
בשנת 2025, נביולה והשומרים רוכשים את ראשומקום מידי האספן, ואל הצוות מצטרפת קוסמו.
לאחר מכן, נביולה עוזרת לצוות לשפץ את ראשומקום בעקבות ההתקפה שהמקום עבר.
באותה שנה, היא משתתפת בחגיגת חג המולד שמנטיס עורכת עבור קוויל ומעניקה לרוקט את הזרוע של באקי בארנס כמתנה.
בשנת 2026, נביולה, בעזרתו של גרוט, מסיימת לבנות את המטה של השומרים.
לאחר מכן היא והצוות עוזרים לקוויל השיכור ומחוסר ההכרה.
כשאדם וורלוק מגיע ומנסה לחטוף את רוקט, נביולה נלחמת בו, אולם רוקט נפצע קשה ונדרש קוד ביטול כדי להשבית את מתג ההרג על מנת לרפא אותו.
נביולה יוצרת קשר עם גאמורה, כעת בוזזת, שתעזור לשומרים להסתנן לאורגוסקופ, המטה של הוד התפתחותו, שייצר את רוקט, כדי לקחת את קוד הביטול.
היא עוזרת לשומרים למצוא ולהתעמת עם הוד התפתחותו, ומשתמשת בחלקים הרובוטיים שלה כדי להטיס את כלי השיט התקול של הוד התפתחותו על מנת להעביר לראשומקום קבוצת ילדים שהוד התפתחותו החזיק בשבי.
לאחר שקוויל מפרק את השומרים בצורתם הנוכחית, נביולה נשארת בראשמקום כדי להוביל את העיר ולעזור לדראקס לטפל בילדים.
בשנת 2014 חלופית, לאחר אימון עם גאמורה, השתיים נקראות על ידי תאנוס, אשר מורה להן לסייע לרונאן להשיג את אבן הכוח.
עם זאת, לפני שהן עוזבות, נביולה מתחילה להתקלקל עקב נוכחותה של נביולה מציר הזמן הראשי.
לאחר לכידת נביולה ה"ראשית", תאנוס מנתח את זיכרונותיה ולומד על הניצחון של האני הראשי שלו, ועל מאמצי הנוקמים לבטל אותו.
לאחר מכן הוא מחליף את נביולה הראשית בנביולה החלופית, שנשלחת בחזרה להווה בציר הזמן הראשי כדי להתכונן לבואו.
נביולה החלופית מביאה את תאנוס וצבאו החלופיים לשנת 2023, והוא הורס את מתחם הנוקמים ומצווה על נביולה להביא לו את אבני האינסוף.
בעודה מנסה לעשות זאת, נביולה מתעמתת עם נביולה הראשית ועם גאמורה, שמנסות לשכנע אותה לנטוש את תאנוס.
עם זאת, היא מסרבת, ונהרגת על ידי נביולה הראשית.
מספר גרסאות חלופיות של נביולה מופיעות בסדרת האנימציה "מה אם...?", בדיבובה של גילאן.
נביולה היא בעלת ברית של סטאר-לורד טצ'אלה.
לגרסה הזו אין חלקי גוף רובוטיים למעט עינה השמאלית ומוצגת כבעלת שיער בלונדיני מלא.
היא מצטרפת לטצ'אלה, תאנוס, והבוזזים במטרה לגנוב זרעים עוצמתיים מהאספן.
בשנת 2011 חלופית, נביולה משתתפת במסיבה של תור על פני כדור הארץ, שם היא נראית מהמרת בלאס וגאס עם קורג.
בשנת 2013, נחשף שקארן גילאן תגלם את נביולה.
ג'יימס גאן אמר שהאודישן של גילאן "היה מאוד מרגש".
הדמות של נביולה ביקום הקולנועי של מארוול מתפתחת מדמות נבלית לאנטי-גיבורה ולבסוף לחברה בשומרי הגלקסיה, בעוד שהדמות במארוול קומיקס מתוארת כמעט אך ורק כנבלית.
שינוי נוסף בעיבוד הקולנועי לעומת המקור בקומיקס הוא במראה החיצוני של הדמות, כאשר הדמות מתוארת ביקום הקולנועי כסייבורג קירחת ואילו בקומיקס היא מתוארת כדמוית אדם עם שיער.
בקומיקס אין קשר משפחתי בינה לבין גאמורה והיא טוענת שהיא "הנכדה" של תאנוס, טענה שהוא מכחיש.
בנוסף, בקומיקס יש לה מטרות נבל שאפתניות.
ביום הראשון לצילומים, כשגילאן וגאן דנו כיצד לתאר את הדמות, גאן הציע חיקוי של מרילין מונרו, במיוחד בצורת הנשימה שלה, שלדעתו בעלת "קול דומה לקלינט איסטווד".
בטיוטות המוקדמות של הסרט, תוכנן שגאמורה תהרוג את הדמות, אך הבמאים החליטו להחזיר אותה בסרט ההמשך כדי לחקור יותר את מערכת היחסים בין השתיים.
גילאן הצהירה שבשומרי הגלקסיה 2 סיפור הרקע של השתיים נחשף "ומה בעצם קרה לשתי הבנות האלה כשגדלו, כמה נורא זה היה עבורן ואיך זה הרס את מערכת היחסים שלהן", והוסיפה "אנחנו [גם] נתחיל לראות כמה כאב [תאנוס] גרם למעשה [לנביולה]...
אנחנו באמת מתחילים לראות את החלק הרגשי בדמות שלה".
בעוד שגילאן נאלצה לגלח את כל ראשה לסרט הראשון, לסרט ההמשך היא הייתה צריכה לגלח רק את החלק התחתון של הראש ולהשאיר את החלק העליון.
האיפור של גילאן ארך שעתיים וחצי בסרט השני, לעומת חמש שעות בסרט הראשון.
בספטמבר 2021, גאן ציין שהתפקידים של מנטיס ונביולה "די עצומים" בתסריט של שומרי הגלקסיה: חלק 3.
ג'ייקוב סטולוורת'י מהאינדיפנדנט ציין כי הרגיש שלדמות יש "כל היתרונות להיות דמות משובחת של מארוול", ושאי אפשר שלא להבחין שהמראה שלה השתנה.
מיילס סארי מאתר The Ringer , שיבח את הדמות, ואמר כי "הקונפליקט הפנימי של נביולה הוא אחד הקווים המרתקים והמושכים ביותר שהיקום הקולנועי של מארוול סובב מעל 20 החלקים שלו" וכי השינוי של הדמות מנבלית שהפכה לאנטי-גיבורה מגיע לסיום מספק.
ריצ'רד ניובי מהוליווד ריפורטר גם שיבח את תיאור הדמות, ותיאר אותה כ"אחד הדיונים המשמעותיים ביותר של מה זה אומר להיות גם נוקמת וגם אנושית", בטענה שסיפורה הוא "אחד [מה]מיתוסים הטובים והמעצימים ביותר של היקום הקולנועי של מארוול".
שנהסרטפרסקטגוריהתוצאההערות שוליים2014שומרי הגלקסיהקהילת מבקרי הסרטים של נבדההאנסמבל הטוב ביותר2015פרסי אמפיירפרס אמפייר לשחקנית פורצת הדרך
נביולו (באיטלקית: Nebbiolo) הוא זן ענבי יין אדום איטלקי המזוהה בעיקר עם אזור פיימונטה, שם מייצרים ממנו את יינות "ייעוד מקור מבוקר ומובטח" (באיטלקית: בקיצור DOCG - Denominazione di Origine Controllata e Garantita) של ברולו, ברברסקו, Roero, Gattinara, Carema ו-Ghemme.
סבורים כי נביולו שואב את שמו מהמילה האיטלקית שפירושה "ערפל".
במהלך הבציר, המתרחש בדרך כלל בסוף אוקטובר, ערפל עמוק ועז נכנס לאזור לאנגה, בו נמצאים כרמים רבים של נביולו.
הסברים אלטרנטיביים מתייחסים לצעיף הגלוקוס דמוי הערפל שנוצר מעל פירות היער כשהם מגיעים לבגרות (פירוש הביטוי כחול-ירוק, כחול-אפור שמשמש לתיאור המראה האפור החיוור או הכחלחל-ירוק של פני השטח של כמה צמחים), או שאולי השם נגזר במקום זאת מהמילה האיטלקית nobile, שפירושה אצילי.
מענבי זן הנביולו מייצרים יינות אדומים בעלי צבע בהיר שיכולים להיות טאניניים מאוד בצעירותם עם ניחוחות של זפת וכן ורדים.
ככל שהם מתיישנים, היינות מקבלים גוון לבן-כתום אופייני בשולי הכוס וחושפים ניחוחות וטעמים אחרים כגון סיגליות, זפת, עשבי בר, דובדבנים, פטל, כמהין, טבק ושזיפים מיובשים.
יינות נביולו יכולים לדרוש שנים של התיישנות, כדי לאזן את הטאנינים עם מאפיינים אחרים.
העוסקים באמפלוגרפיה מאמינים שזן ענבי הנביולו הוא יליד אזור פיימונטה, אם כי ישנן עדויות DNA המצביעות על כך שמקורו היה באזור ואלטלינה (Valtellina) שבצפון לומברדיה, ממש מזרחה מפיימונטה.
במאה ה-1 לספירה, פליניוס הזקן ציין את האיכות יוצאת הדופן של היין המיוצר באזור הכפר פולנצו (פולנטיה אז בלטינית) שממוקם צפונית-מערבית למה שהוא כיום אזור Barolo DOCG.
בעוד פליניוס אינו מציין במפורש את העינב שהיה אחראי ליינות פולנצו אלה, לתיאור היין שלו יש קווי דמיון לתיאורים מאוחרים יותר של יינות מבוססי נביולו, מה שהופך את זה לסימן הראשון של יין שנעשה מנביולו באזור פיימונטה.
האזכור המפורש הראשון של נביולו מתוארך לשנת 1268, שבה תואר יין המכונה "ניביול" כגדל בריבולי ליד טורינו.
לאחר מכן הופיע חשבון של יצרן משנת 1303 במחוז רוארו (Roero) שתואר כבעל חבית של "נביולו".
במסכת Liber Ruralium Commodorum משנת 1304 תיאר המשפטן האיטלקי פייטרו דה' קרשנצי (Pietro de' Crescenzi) יין העשוי מ"נוּבִּיוֹלָה" כבעל איכות מעולה.
במאה ה-15, חוקים באזור "לה מורה" (מה שנקרא כיום אזור ברולו) ציינו את ההערכה הרבה שזכתה הגפן נביולו באזור.
על פי חוקים אלה, העונשים על כריתת גפן נביולו נעו בין קנס כבד לבין קטיעת יד ימין או תלייה עבור עבריינים חוזרים.
בשנת 2004, מחקר באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס ו-Istituto Agrario di San Michele all'Adige באיטליה מצאו כי נביולו קשור לפיימונטה באמצעות שני זני ענבים ארומטיים - ענבי פרייזה (Freisa) של פיימונטה וזן הרון הצרפתי ויונייה.
מחקר זה מצביע עוד על מערכת יחסים הורה-צאצא בין נביולו למספר ענבים איטלקיים, כולל פרייזה, בוביראסקו (Bubbierasco), נביולו רוזה, ווספולינה (Vespolina) מאזור פיימונטה וכן ענבי לומברדיה נגררה (Negrara) ורוסולה נרה (Rossola nera).
ניתוח DNA נוסף מצביע גם על קשר הורה-צאצא עם עינב ברוניולה (Brugnola) מלומברדיה, שנחשב בעבר כמילה נרדפת בלבד לעינב אמיליה-רומאניה פורטנה (Fortana).
בהשוואה למחזור הצמיחה השנתי של זני ענבי פיימונטה אחרים, נביולו הוא אחד הזנים הראשונים להניץ והזן האחרון שמבשיל לבציר עם תקופת בציר מאמצע עד סוף אוקטובר.
בבצירים מסוימים, היצרנים מסוגלים לבצור ולהשלים את התסיסה של זני הברברה והדולצ'טו שלהם עוד בטרם הנביולו אפילו נבצר.
כדי לסייע בהבשלה, היצרנים ינטעו לעיתים קרובות את גפני הנביולו באתרים המועדפים ביותר במדרונות הפונים לדרום ולדרום-מערב, מה שמעניק לענבים יותר גישה לאור שמש ישיר.
המיקום האידיאלי ביותר הוא בגובה שבין 300 עד 500 מטרים מעל פני הים וחייבים לספק לגפנים מחסה טבעי מרוחות.
הגפן רגישה מאוד לזילוף-דליפה-טפטוף (מפגע גידול גפנים הנובע מתגובות מטבוליות לתנאי מזג האוויר הגורמות לכשל של התפתחות הענבים לאחר הפריחה במיוחד אם יש מזג אוויר לח בהופעת הניצנים או הפריחה).
בעוד שגשמים בתקופה זו יכולים להשפיע על היבול והכמות, לגשמים המתרחשים לאחר תקופת הווריסון יכולים להיות השפעה מזיקה על האיכות.
הבקבוקים בעלי הדירוג הגבוה ביותר של פיימונטה נביולו נוטים להגיע מבצירים עם מזג אוויר יבש במהלך ספטמבר ואוקטובר.
Nebbiolo זקוק לחום מספיק כדי לפתח את הסוכרים וטעמי הפירות הדרושים לאיזון החומציות הגבוהה הטבעית והטאנינים של העינב.
הביטוי הבולט ביותר של הנביולו הם יינות ברולו.
ישנה חלוקה בין מה שנחשב לגישה "מסורתית" לנביולו לבין גישה "מודרניסטית".
השורשים של שני הסגנונות יכולים להתחקות אחר ההיסטוריה שלהם לייצור ה"קדם-טכנולוגי" המוקדם של נביולו.
לפני הופעתה של התסיסה המבוקרת על ידי טמפרטורה, תאריכי הבציר המאוחרים של נביולו הביאו לכך שהיינות החלו לתסוס כאשר מזג האוויר נעשה כבר קר.
טמפרטורות קרירות אלו יעכבו את התסיסה למשך מספר ימים והן מאריכות את תקופת התשרית (Maceration) ומיצוי תרכובות פנוליות כגון טאנינים.
ייצור היין של ימינו עבור מסורתיים ומודרניסטים כאחד כולל בקרת היגיינה קפדנית ושימוש בציוד יין מודרני.
במקום ליפול למחנה קשיח זה או אחר, יצרנים רבים נוקטים בגישת אמצע המנצלת כמה טכניקות מודרניסטיות יחד עם ייצור יין מסורתי.
באזור פיימונטה קיימת היסטוריה ארוכה של מיזוג זני ענבים אחרים עם נביולו על מנת להוסיף צבע ו/או לרכך את הטאנינים הקשים של העינב.
בנוסף לשימוש בענבי יין אדום כמו ברברה, קרואטינה ובונרדה פיימונטה, לענבי יין לבן כמו ארנייס ופבוריטה יש גם היסטוריה של ערבוב עם נביולו.
מבחינה היסטורית, הקשר של מיזוג ארנייס עם נביולו היה כה חזק עד שמילה נרדפת נפוצה של הראשון היא "ברולו ביאנקו" כלומר "ברולו לבן".
כיום, תקנות ה-DOCG עבור ברולו וברברסקו דורשות שהיין יהיה 100% מזן נביולו.
בשנת 1998, יצרני אזור ברברסקו ניסחו הצעה לאפשר 10-15% מזני ענבים אחרים להיכנס ליין, אך בקורת עיתונות גרועה של מבקרי יין איטלקיים הביאה לדחיית תוכנית זו.
אמנם יש ספקולציות, מצד מבקרים כמו אוז קלארק, שברברה או אפילו סירה וקברנה סוביניון משמשות להגברת הצבע והטעמים של ברולו על ידי חלק מהיצרנים, אין הוכחה מפורשת לכך שזה אכן קורה.
אזור פיימונטה נחשב לבית הגידול הגפנים של נביולו ושם מייצרים את היינות הבולטים של הענבים.
האקלים היבשתי העקבי של האזור, יחד עם השפעותיו של נהר הטנארו מייצרים טרואר ייחודי לנביולו שלא ניתן לשכפל בקלות באזורים אחרים בעולם.
שני היינות הידועים ביותר מבוססי נביולו הם יינות DOCG של אזורי ברולו ו-ברברסקו (Barolo & Barbaresco ) ליד אלבה.
ברברסקו נחשב לקל יותר מבין השניים ויש לו תקנות DOCG פחות מחמירות, כאשר הביקבוקים הרגילים דורשים רק 9 חודשים בעץ אלון ו-21 חודשי יישון כולל, והביקבוקים של "רזרבה" דורשים 45 חודשי יישון בסך הכל.
לעומת זאת, ה-Barolo DOCG דורש 18 חודשים בעץ אלון ו-3 שנים יישון כולל עבור ביקבוק רגיל ו-62 חודשי יישון כולל עבור ה-riserva.
רמות האלכוהול המינימליות בשני האזורים משתנות מעט, כאשר ברברסקו דורש מינימום של 12.5% וברולו 13%.
נבּיל קאווּק היה טרוריסט ואיש דת שיעי לבנוני, בכיר בארגון הטרור חזבאללה ששימש כראש יחידת הביטחון המונע ולפני כן כסגן ראש המועצה המבצעת של הארגון.
נהרג ב-28 בספטמבר בסיכול ממוקד של חיל האוויר הישראלי במסגרת מבצע חיצי הצפון.
קאווק נולד ב־1964 בעבא בלבנון.
לימודי הדת של קאווק התקיימו בקום שבאיראן, שם הוא הושפע מהאידאולוגיה השיעית.
הוא קיבל הכשרה צבאית ממשמרות המהפכה האסלאמית באיראן ומחזבאללה.
קאווק הצטרף לארגון בשנות ה-80, ונחשב למוקד ידע מרכזי בתחומו.
כיהן כסגן אחראי אזור הדרום מטעם המועצה המבצעת, קאווק היה אחראי על אזור דרום לבנון מטעם חזבאללה בשנים 1991–2010, ושימש כסגן יושב ראש המועצה המבצעת של חזבאללה עד 2018. קאווק היה חבר מועצת הג'יהאד ונחשב למקורב לצמרת ארגון הטרור חזבאללה.
כממלא מקום של ראש המועצה המבצעת, הייתה לקאווק השפעה על הפעילות הפוליטית והצבאית של חזבאללה.
במלחמת לבנון השנייה הותקפו משרדיו של קאווק בצור על ידי חיל האוויר הישראלי.
באוקטובר 2020 הטיל משרד האוצר של ארצות הברית סנקציות על קאווק, לצד חוסיין אל-בגדאדי וישויות איראניות.
ב־28 בספטמבר 2024 הוא נהרג על ידי חיל האוויר הישראלי בסיכול ממוקד במסגרת מבצע חיצי הצפון.
קאווק היה נשוי ואב לשישה ילדים.
נבּיה אסעד הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית כסרא-סמיע.
נולד לסלמאן ופאטמה וגדל בכפר כסרא שב.
השני מתוך עשרה אחים ואחיות.
למד בבית ספר יסודי כסרא, שנה בבית ספר עמל נהריה ובתיכון במעלות-תרשיחא.
בנובמבר 1968 התגייס לצה"ל ליחידה 300, יחידת המיעוטים.
לאחר הטירונות שירת כמתורגמן בבתי דין צבאיים בירושלים ובתל אביב.
לאחר מכן חצי שנה בבית דין צבאי בלוד ובמשך כשנה וחצי בבתי דין צבאים בחברון רמאללה ובית לחם.
בשנים 1971–1978 שימש מורה בבתי ספר יסודיים בכסרא ובכפר יאנוח.
ממאי 1978 עד מאי 1979 שימש ראש מועצה אזורית מרכז הגליל.
בשנים 1979–1993 שימש סגן מנהל בית הספר יסודי כסרא.
בשנים 1988–1993 שימש מזכיר סניף מפלגת העבודה בכסרא.
בשנים 1993–2009 שימש מנהל בית הספר "אלחרובה" כסרא.
בבחירות לראשות המועצה כסרא סמיע שנערכו ב-2009 התמודד מול סאלח עבדאללה ונבחר לראשות המועצה כשזכה עם (2,291) מקולות הבוחרים לעומת (1,453) לעבדאללה.
בתקופת כהונתו שימש נציג המועצות הדרוזיות בוועדה הארצית לתכנון ובנייה.
בבחירות לרשויות מקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה בשנית מול טרודי סלמאן וניצח עם 79.96% מהקולות לעומת 20.04% לסלמאן.
בשנים 2017–2018 שימש ממלא מקום ראש המועצה התעשייתית מגדל תפן.
הוא בוגר לימודי תעודה למורה בכיר מאוניברסיטת חיפה ומנהל אוהלו טבריה.
קורס מנהלי בית ספר בבית הספר לעובדי הוראה בכירים בירושלים וקורס מנהלים במכללת אורנים למשך שנתיים.
הוא נשוי לורד ואב לשבעה.
נביבולול היא תרופה ממשפחת חוסמי בטא המשמשת לטיפול ביתר לחץ דם ובאי-ספיקת לב.
בישראל, התרופה משווקת תחת השמות המסחריים Nebilet ו-Bystolic.
נביבולול מיועדת לטיפול ביתר לחץ דם ובאי-ספיקת לב.
התרופה משמשת גם להקלת תסמיני אנגינה פקטוריס על ידי הפחתת עומס העבודה על הלב והפחתת הדרישה לחמצן.
נביבולול ניתנת דרך הפה וניתן לשלב אותה עם תרופות אחרות לטיפול ביתר לחץ דם.
לפני השימוש בחוסמי בטא, קו הטיפול הראשוני לטיפול ביתר לחץ דם כולל: מעכבי ACE, חוסמי הקולטן לאנגיוטנסין II, חוסמי תעלות סידן ומשתנים תיאזידיים.
אלא אם כן קיימות מחלות נלוות המצדיקות שימוש בנביבולול, עדיף להתחיל טיפול קו הטיפול הראשון.
נביבולול הוא חוסם בטא סלקטיבי ל-β1 (המכונה גם חוסם בטא קרדיו-סלקטיבי).
בניסוי מעבדתי נמצא כי נביבולול סלקטיבי ל-β1 פי 3.5 יותר מאשר ביסופרולול.
עם זאת, סלקטיביות זו תלויה במינון ובפרופיל הגנטי של המטופל.
בניגוד לחוסמי בטא מסורתיים, לנביבולול יש פעילות של הרחבת כלי דם ייחודית הנגרמת על ידי שחרור תחמוצת חנקן (NO) מתאי האנדותל.
מנגנון זה מפחית את ההתנגדות הפריפרית ומשפר את תפקוד האנדותל, במיוחד בקרב מטופלים עם יתר לחץ דם.
השפעה נוגדת יתר לחץ דם
נביבולול מפחית את לחץ הדם על ידי הרחבת כלי דם ושימור תפוקת הלב.
התרופה משפרת את הנפח הפעימתי ומפחיתה את העומס על הלב.
בניסויים קליניים נמצא כי נביבולול יעיל יותר מפלצבו בטיפול ביתר לחץ דם.
נביבולול קשור לחלבוני פלזמה בשיעור של כ-98%, בעיקר לאלבומין.
זמן מחצית החיים שלו נע בין 12 ל-19 שעות, תלוי בפרופיל המטבוליזם של המטופל (מטבוליזם מהיר או איטי על ידי CYP2D6).
נביבולול אינו מומלץ במהלך הריון או הנקה, בשל היעדר מידע מספק על בטיחות התרופה.
אצל קשישים יש לנטר את תפקוד הכליות והכבד בשל שינויים מטבוליים אפשריים.
תופעות הלוואי הנפוצות כוללות: כאבי ראש, עייפות, סחרחורת ובחילות.
תופעות לוואי חמורות כוללות: אי-ספיקת לב, ברונכוספזם ותסמונת רנו.
חסם הולכה מדרגה שנייה או גבוהה יותר
אי-ספיקת לב חמורה שאינה מפוצה
תסמונת הסינוס החולה (אלא אם הושתל קוצב לב קבוע)
ליקוי חמור בתפקודי כבד (דרגת Child-Pugh B)
מטופלים עם רגישות יתר לכל רכיב בתרופה זו
נביל מחמוד יוסף עמר הוא פוליטיקאי ושר לשעבר ברשות הפלסטינית, וחבר באיגוד הסופרים והעיתונאים הפלסטינים.
נביל עמר נולד וגדל בעיר דורא, סמוך לחברון.
הוא למד באוניברסיטת דמשק וקיבל שם תואר ראשון במשפטים.
כמו כן, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאקדמיה הבינלאומית לאינפורמטיקה.
הוא עבד כפקיד בארגונים הפלסטיניים בסוריה בין השנים 1969 ו-1971. בין השנים 1973–1988 היה המנהל הכללי של תחנות הרדיו קול פלסטין שהייתה מזוהה עם הארגון לשחרור פלסטין.
הוא מונה לנציג של הארגון בברית המועצות לשעבר משנת 1988, ובהמשך כיהן שם כשגריר עד 1993.
בשנת 1995 הוא הקים את העיתון אל-חיאת אל-ג'דידה.
בבחירות ב-1996 הוא נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית, וקיבל 23,269 קולות במחוז נפת חברון מטעם תנועת הפת"ח.
הוא קיבל את תיק השר לענייני פרלמנט בממשלתו השלישית של יאסר ערפאת ב-1998, והתפטר בהמשך בגלל הביקורת שהייתה לו על הממשל הפלסטיני והשחיתות במנגנוני השלטון.
בשנת 2003, בממשלתו של מחמוד עבאס, מונה לתפקיד .
בין תפקידיו, היה נביל חבר בוועדת המשא ומתן בשנת 2005, יועץ ליאסר ערפאת ולאחר מכן לאבו מאזן, ושגריר הרשות הפלסטינית במצרים עד 2009. במסגרת תפקידו כיועץ לאבו מאזן, קידם את הסכם מכה להקמת ממשלת אחדות פלסטינית.
הוא היה מבקר גלוי וחריף של יאסר ערפאת, כולל בנוגע להרס שיחות השלום ולכישלונו להציע הצעה נגדית בוועידת קמפ דייוויד בשנת 2000. עמר עמד גם בראש הקריאות לביצוע רפורמות דמוקרטיות נגד שחיתות ברשות הפלסטינית, בניגוד לרצונו של ערפאת.
הוא גם התלונן לעיתים קרובות על שחיתות ומינויי מקורבים בממשל של ערפאת.
בספטמבר 2002, לאחר שעמר קרא לרפורמה ברשות הפלסטינית, ערפאת הורה למפקד הכוחות המיוחדים שלו לירות מספר יריות אזהרה לעבר ביתו.
ביולי 2004 עמר נורה פעמיים ברגלו הימנית דרך חלון ביתו ברמאללה, על ידי חמושים תומכי ערפאת.
הירי התרחש דקות לאחר שחזר לביתו מראיון טלוויזיה בתוכנית אירוח פוליטית פופולרית, בה מתח ביקורת על תפקודו של ערפאת כנשיא.
עמר אמר שהמתקפה עליו נועדה למנוע ממנו לקרוא לרפורמות ברשות הפלסטינית.
בגלל פצעי הירי, רגלו הימנית של עמר נקטעה מהברך ומטה.
הוא הועבר בהמשך לטיפול בירדן ובגרמניה בסבסוד של נשיא איחוד האמירויות הערביות השייח' זאיד בן סולטאן אאל נהיאן.
ערפאת מצדו טען שהמתנקשים היו מסתערבים ישראלים.
נביל עמר כתב מאמרים פוליטיים ואינטלקטואליים רבים, וחיבר שני ספרים:
"ימים של אהבה ומצור" עוסק בהקמת הרדיו הפלסטיני במהלך המצור על ביירות ב-1982.
"אלף ימים במוסקבה" עוסק במדיניות המזרח התיכון של ברית המועצות, בקריסת המעצמה ובמלחמת המפרץ.
קבוצת נביוס היא חברת אחזקות בתחום המחשוב שבסיסה באמסטרדם.
עיקר פעילותה היא חברת נביוס המספקת פלטפורמות ענן ותשתיות עיבוד מתקדמות לבינה מלאכותית, היא מחזיקה במרכזי נתונים בפינלנד, במיזורי ובניו ג'רזי, ומרכזי מו"פ ברחבי אירופה, ארצות הברית וישראל.
לצד זאת מחזיקה החברה במספר חברות קטנות יותר:
חברת העוסקת בבינה מלאכותית, בסיסה באמסטרדם ומפעילה מרכזי פיתוח בארצות הברית, בישראל, בשווייץ ובסרביה.
חברת המפתחת מערכות נהיגה ורובוטיקה אוטונומיות, בסיסה באוסטין והיא מפעילה מרכז פיתוח בתל אביב.
חברת TripleTen המעניקה הכשרה למקצועות ההיי-טק, פעילה בארצות הברית, באמריקה הדרומית ובישראל.
נביוס נוסדה לראשונה ב-1989 תחת השם Yandex N.V בידי ארקדי וולוז', שהחזיק באמצעותה בחברת יאנדקס.
ב-2011 הונפקה החברה לראשונה בנאסד"ק תחת שווי של 1.3 מיליארד דולר.
בפברואר 2022 מניות החברה הושעו ממסחר בנאסד"ק בשל סנקציות בין-לאומיות בסכסוך האוקראיני-רוסי.
סנקציות אישיות הושתו על מנכ"ל החברה וולוז' שהספיק לעזוב את רוסיה ולעלות לישראל בשנת 2014. בשלב מסוים אף ניסה וולוז' להעביר את פעילות החברה לישראל.
בשנת 2024 מכרה החברה את כל אחזקותיה ופעילותה ברוסיה לקבוצת משקיעים רוסיים בכחצי מהשווי.
לאחר מכן שונה שם החברה לנביוס ומניותיה חזרו להיסחר בנאסד"ק.
גם הסנקציות האישיות על וולוז' הוסרו במרץ באותה שנה.
החברה המרכזית של הקבוצה, נביוס AI, הושקה עוד לפני כן ב-2023 תחת יאנדקס ההולנדית, אך רק לאחר הפיצול מיאנדקס וחזרתה לנאסד"ק הואצה פעילותה.
מיד לאחר חזרתה לנאסד"ק הודיעה החברה על הקמת מרכזי פיתוח ומרכזי נתונים עם שרתים ושבבים מתקדמים בסן פרנסיסקו, בסיאטל ובניו יורק.
כשישה שבועות לאחר מכן הודיעה החברה כי גייסה 700 מיליון דולר, בין היתר מחברות ענק כמו אנבידיה המחזיקה 5% מהחברה.
בנוסף הכריזה החברה על השקעות בשוק האירופי בסך מיליארד דולר.
טכנולוגיות החברה, לפחות בראשיתה, מבוססות על טכנולוגיות ופיתוחים שנעשו ביאנדקס.
רבים מהעובדים בה הם עובדי יאנדקס לשעבר שעזבו את רוסיה בעקבות המלחמה.
גם משקיעים ובכירים מיאנדקס מעורבים בחברה, בהם אלנה בונינה, מנכ"לית יאנדקס לשעבר, ואסתר דייסון, דירקטורית לשעבר ביאנדקס, היושבות בדירקטוריון נביוס.
במאי 2025 נבחרה נביוס על ידי רשות החדשנות להקים בישראל מחשב על לבינה מלאכותית בהשקעה של כחצי מיליארד ש"ח.
בספטמבר 2025 חתמה חברת מיקרוסופט על הסכם לפיו נביוס תספק לה שירותי מחשוב ענן לבינה מלאכותית בסכום של 17.4–19.4 מיליארד דולר עד שנת 2031.
בפברואר 2026 רכשה נביוס את חברת Tavily, הפועלת בתחום הבינה המלאכותית, תמורת 275 מיליון דולר במזומן, ועוד 125 מיליון דולר המותנים בעמידה בתנאים.
נביל מוחמד עוואד דמידי הוא מהנדס אזרחי פלסטיני שכיהן כשר התחבורה והתקשורת בממשלת חמדאללה הראשונה ובממשלת חמדאללה השנייה.
נביל נולד ב-1959 ביישוב חווארה, בו גם למד בבית הספר התיכון.
הוא השלים לימודי תואר ראשון בהנדסה אזרחית באוניברסיטת ירדן בשנת 1982, תואר שני בהנדסה אזרחית וניהול פרויקטים באוניברסיטת פנסילבניה בארצות הברית בשנת 1985, ולאחר מכן השיג תואר דוקטור באותו תחום ב בבריטניה בשנת 1995.
דמידי היה ראש המחלקה להנדסה אזרחית באוניברסיטת א-נג'אח בשנים 1997–1998, דיקן המכללה הקהילתית א-נג'אח, , ולאחר מכן עוזר לנשיא ולדיקן הפקולטה להנדסה.
הוא למד גם במכון כדורי בטולכרם.
ביוני 2013 בחר בו ראמי חמדאללה לכהן כשר התחבורה והתקשורת בממשלתו הראשונה ובהמשך להחזיק בתפקיד זה גם בממשלתו השנייה, עד יוני 2014.
במהלך כהונתו, בפברואר 2014, ניסה לקדם הקמת נמל ברצועת עזה, לצד שני שדות תעופה בשטח הרשות הפלסטינית.
ב-5 בינואר 2025 הקים נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס מחדש את מועצת המנהלים של ומינה אותו ליו"ר הדירקטוריון.
בתו היא מהנדסת ופעילה פמיניסטית פלסטינית.
נָבָל הַכַּרְמְלִי הוא דמות מקראית המופיע ב, פרק המפריד בין שני תיאורי בריחתו של דוד הצעיר מפני שאול המלך.
דמות זו כשמה כן היא – עשיר נהנתן, נצלן וקמצן.
ישנו פירוש האומר שמשמעות השם הוא אציל או מיוחס כמשמעות השם נביל הרווח אצל הערבים.
לפי מדרש חז"ל: , היפוך האותיות בין השם לבן ונבל מסמל את אופיים הדומה: לבן היה רמאי ורימה את יעקב שיתחתן עם שתי בנותיו לאה ורחל, ובנוסף שיעבוד אצלו 14 שנה כדי להרוויח זאת.
גם נבל רימה את דוד ואנשיו.
תיאור דמות נבל הכרמלי אינו נפתח בשמו, אלא בהצגת עושרו ורכושו: .
התנהגותו ואופיו של נבל תואמות לאסוציאציות המתלוות לשמו .
בפיה של אביגיל אשתו ישנו מדרש שם לבעלה: .
משחק נוסף על שמו הוא הדמיון בין נָבָל לנֵבֶל יָיִן:
מן השיחה של נבל ואביגיל ניתן להסיק כי יחסיהם היו טובים אף על פי שכעסה עליו מפני יחסו לדוד.
שתי הערים בהן ישב נבל, כרמל ומעון, מקומן בדרום הר חברון, ושמותיהן השתמרו עד ימינו (ח'רבת כרמל וח'רבת מעין).
כאשר שלח אליו דוד את נעריו, שיבקשו ממנו מעט אוכל כשכר טרחה על שאנשיו שמרו על שדותיו וצאנו מפני שודדים וגנבים, ומפני ביזה של הרכוש, הוא שילח אותם מעליו במילים:
נבל, מתוך גאווה וקמצנות, אינו רוצה להעניק לדוד ואינו מוכן לקבל הוראות ממנו.