tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הונגריה – באוקטובר 2020 הוכרזו המדינות המשתתפות והונגריה לא הייתה ביניהן.
טורקיה – במאי 2020 הצהיר פארוק קיימקצ'י, סגן שר החוץ והמנהל לענייני האיחוד האירופי, כי הוא מקווה לראות את ארצו באירוויזיון.
עם זאת, טורקיה לא נכללה ברשימה הסופית של המדינות המשתתפות בתחרות 2021.
לוקסמבורג - ביולי 2020, הודיעה רשת הטלוויזיה של לוקסמבורג, שאין בכוונתה לחזור לתחרות, הדגישו כי מרבית התוכן בערוץ הטלוויזיה עוסק בחדשות ואקטואליה ואינם עוסקים בתוכניות מוזיקה ובידור.
בנוסף, השתתפות בתחרות עשויה להכניס את רשת הטלוויזיה לקשיים כלכליים מיותרים.
מונטנגרו – באוקטובר 2020 הודיעה רשות השידור המונטנגרית RTCG כי לא תחזור לתחרות בשנה זאת.
מונקו – רשת השידור TMC אישרה בספטמבר 2020 כי הם לא ישתתפו בתחרות 2021.
מרוקו – בפברואר 2020 אמר כרים סבאי, דובר רשות השידור המרוקאית SNRT, כי טרם נדונה חזרתה האפשרית של מרוקו לתחרות, זאת לאחר מספר דיווחים שהצהירו כי איגוד השידור האירופי מנהל מגעים עם מרוקו בנוגע לחזרתה לתחרות.
סלובקיה - באוגוסט 2020 הודיעה רשות השידור הסלובקית RTVS שלא יחזרו לתחרות בשנה זאת.
חברות חלקיות באיגוד השידור האירופי
ארצות הברית - בינואר 2020 אמר יון אולה סאנד כי האיגוד ישקול את השתתפות ארצות הברית באירוויזיון, אם תחרות הזמר האמריקאית תזכה להצלחה.
שש רשתות שידור בארצות הברית הן חברות ברמת Associate באיגוד השידור האירופי.
קזחסטן - באוגוסט 2020, איגוד השידור האירופי הצהיר כי אין בכוונתם להזמין את קזחסטן לתחרות 2021.
ליכטנשטיין - ביולי 2020, רשת הטלוויזיה המקומית הודיעה שלא תבצע את הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 2021 משום שלא תוכל לעמוד בעלויות הגבוהות הכרוכות בהשתתפות בתחרות.
קוסובו - באוגוסט 2020, איגוד השידור האירופי הצהיר כי אין בכוונתם להזמין את קוסובו לתחרות 2021.
לאחר ביטול אירוויזיון 2020 הודיעו גופי השידור מהמדינות הבאות כי בשנת 2021 הם יבחרו באופן פנימי את אותם אמנים שנבחרו בתחילה לשנת 2020: אוסטרליה, אוסטריה, אזרבייג'ן, איסלנד, בלגיה, בולגריה, צ'כיה, גאורגיה, יוון, אירלנד, ישראל, לטביה, מלטה, מולדובה, הולנד, מקדוניה הצפונית, רומניה, סן מרינו, סלובניה, ספרד, סרביה, שווייץ, אוקראינה והממלכה המאוחדת.
גם אסטוניה וליטא בחרו באמנים שנבחרו לייצגן בשנת 2020 לאחר שזכו בשנית בתחרויות הקדם של המדינות.
מדינהמבצעשנהמקום אוסטריהוינסנט בואנו2017 (כזמר ליווי)16 יווןסטפניה ליבראקאקיס2016 (נציגת הולנד באירוויזיון הילדים, כחלק מההרכב Kisses)8 מולדובהנטליה גורדיינקו2006 (כחלק מצמד)20 מלטהדסטיני צ'וקוניארה2015 (אירוויזיון הילדים)12019 (כזמרת ליווי)14 מקדוניה הצפוניתוסיל גרוונלייב2019 (כזמר ליווי)7 סן מרינוסנהיט201116 (חצי גמר) סרביהסאניה ווצ'יץ' (חלק מהוריקן)201618
כל השדרנים המשתתפים רשאים לבחור שיהיו פרשנים באתר או מרחוק שיספקו מבט לגבי המופע עבור קהל המקומי שלהם, ואף שהם חייבים לשדר לפחות את חצי הגמר בו הם מצביעים ואת הגמר, רוב השדרים משדרים את שלושת החלקים עם תוכניות שידור שונות.
באופן דומה, יכול להיות שחלק מהמדינות שאינן משתתפות עדיין ירצו לשדר את התחרות.
אלה הם רשתות השידור שאישרו את תוכניות השידור שלהם או את הפרשנים שלהם:
שוודית: אווה פרנץ ויוהאן לינדרוס
רוסית: לוואן טוואלטודצהYle Radio Suomiפינית: סנה פירקליינן וטוני לאקסונןYle X3Mשוודית: אווה פרנץ ויוהאן לינדרוס צרפתשני חצאי-הגמרCulturebox, France 4לורנס בוקוליניהגמרFrance 2סטפן ברן ולורנס בוקוליני גאורגיהכל ההופעותGPB 1 גרמניהשני חצאי-הגמרOneפיטר אורבןהגמרDas Erste, One, Deutsche Welle יווןכל ההופעותERT1מריה קוזאקו וגיאורגוס קפוצידיס איסלנדכל ההופעותRÚVאיסלנדית: גיסלי מרטין בולדורסוןRÚV 2שפת הסימנים: אלזה ג.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2022 (; ) הייתה המהדורה ה-66 של האירוע בהפקת איגוד השידור האירופי ורשות השידור האיטלקית RAI.
איטליה, שזכתה באירוויזיון 2021 עם השיר "Zitti e buoni" בביצועה של להקת מונסקין, אירחה את האירוויזיון בעיר טורינו בין 10–14 במאי 2022 בהנחיית אלסנדרו קטלן, לאורה פאוזיני ומיקה.
ב-20 באוקטובר 2021 פרסם האיגוד את רשימת 41 המדינות המשתתפות, הכוללת את ארמניה ומונטנגרו ששבו לתחרות לאחר פרישה.
ב-25 בפברואר 2022 מספר המדינות המשתתפות ירד ל-40 כתוצאה מפסילתה של רוסיה בעקבות פלישתה לאוקראינה.
השיר הזוכה היה "Stefania" של להקת קאלוש האוקראינית.
זו הפעם השלישית בה אוקראינה זכתה באירוויזיון.
השיר קיבל מהקהל 439 נקודות – שיא הנקודות מהקהל של כל הזמנים, ובכך עקף ב-61 נקודות את השיא הקודם, שהיה שמור לנורווגיה, שקיבלה 378 נקודות מהקהל בעת זכייתה באירוויזיון 2009. "Stefania" הוא שיר ההיפ הופ היחידי שזכה באירוויזיון אי פעם.
הממלכה המאוחדת וספרד רשמו את התוצאות הטובות ביותר שלהן בתחרות מאז 1998 ו-1995 בהתאמה.
איגוד השידור האירופי דיווח כי נתוני הרייטינג של המהדורה הזו עמדו על 161 מיליון צופים בשלושים וארבע ממדינות אירופה – ירידה של 22 מיליון צופים מאירוויזיון 2021. עם זאת, ייתכן כי הדבר נבע מהיעדרותה של רוסיה וצופיה.
המהדורה ה-66 של תחרות הזמר של האירוויזיון התקיימה בטורינו שבאיטליה, לאחר ניצחון המדינה בתחרות הקודמת ברוטרדם, הולנד.
זו התחרות השלישית שנערכה באיטליה, כאשר בפעמיים הקודמות (ב-1965 וב-1991), היא התקיימה בנאפולי וברומא בהתאמה.
אולם התחרות, פאלה אלפיטור, בעל קיבולת מרבית של 13,300 מושבים וממוקם ברובע סנטה ריטה.
אולם זה שימש בעבר לאירוח קונצרטים, תערוכות, ירידים, כנסים ומשחקי ספורט (בעיקר הוקי).
פאלה אלפיטור אף אירח את אירועי ההוקי קרח באולימפיאדת החורף ב-2006 ואת אירועי הפתיחה של האוניברסיאדה ב-2007.
לאחר אירוויזיון 2021 בו צומצם באופן משמעותי קיבלות הקהל ל-3,500 איש כאמצעי זהירות נגד מגפת הקורונה, אושר שימוש מלא ברחבי האצטדיון בטורינו.
עם זאת, הקהל חויב לעטות מסכה רפואית בכל עת בתוך האולם.
כמעט כל אמצעי מניעת ההתפשטות של המגפה בוטל עד ל-11 במאי 2022, כאשר בדיקות נעשו רק כשהופיע תסמינים מוכרים של המחלה.
בנוסף לאירוע המרכזי, העיר המארחת, טורינו, ערכה מספר הפקות נוספות הקשורות לתחרות.
כפר האירוויזיון, אזור התגודדות עבור מעריצי התחרות בו ניתן היה לצפות בהופעות של אמנים מקומיים, התקיים בפארק ולנטינו.
אירוע "שטיח הטורקיז" וטקס הפתיחה, שבו הנציגים והמשלחות המלוות אותם מתראיינים בפני עיתונאים שונים, נערך ברג'ה די ונריה ריאלה ב-8 במאי.
על פי חוקי התחרות, המדינה הזוכה בשנה העוקבת מקבלת את הזכות לארח את התחרות.
בין התאריכים 23–28 במאי, כשבוע לאחר זכייתה של להקת מונסקין באירוויזיון 2021, ערים רבות הביעו עניין באירוח התחרות.
נציגי הערים בולוניה, מילאנו, פזארו, נאפולי וטורינו הצהירו בפני איגוד השידור האירופי כי הם החלו בהכנות להגשת מועמדותן.
ראש עיריית רג'ו אמיליה, לוקה וקצ'י, אף הציעו את זירת ה-RCF החדשה, הזירה הפתוחה הגדולה ביותר באירופה, עם קיבולת של 100,000 מושבים.
זמן קצר לאחר מכן הצהירו דוברי העירייה של רומא, רימיני ופירנצה על התעניינותם בהגשת מועמדות למכרז העתידי, ואליהם הצטרפו בהתאמה ורונה, בארי וסן רמו, שמארחת בקביעות את הקדם האיטלקי לאירוויזיון, פסטיבל סן רמו.
ב-7 ביולי 2021 פתחו רשות השידור האיטלקית ואיגוד השידור האירופי את המכרז לאירוח התחרות, ופרסמו את רשימת הקריטריונים לזכייה באירוח התחרות:
המקום צריך להיות זמין לפחות 6 שבועות קדם לתחרות, ושבוע לאחר סיומו, למען בניית הבמה ופירוקה.
על המקום להיות מקורה, ובעל מיזוג אוויר וקיבולת קהל של כ-8,000 ומעלה אנשים.
בנוסף לאולם המרכזי, דורש איגוד השידור האירופי להקמת אולם, עם יכולת לאכלס את תפאורת הבמה ודברים נוספים כגוון מסיבות עיתונאים, חדרי המשלחות, חדרי הלבשה ומזנון.
העיר המארחת מחויבת להחזיק נמל תעופה במרחק של כ-90 דקות ממנה.
כמו כן, על העיר להחזיק כ-2,000 חדרי מלון פנויים בשבוע התחרות.
ב-9 ביולי הודיעה העיר טורינו באופן רשמי על התמודדותה לאירוח התחרות.
באותו היום הכריזה גם העיר פזארו על מועמדותה, והציעה את האולם אדריאטיק ארנה, הממוקם במערב העיר.
אליהן הצטרפו הערים ג'סולו, בולוניה הצטרפה לרשימת הערים שהגישו את תוכניותיהן לאירוח אירוויזיון 2022 ב-12 ביולי, וב-13 ביולי הוגשה הצעה משותפת של ברטינורו, פורלי וצ'זנה.
באותו היום הגישה רשות השידור האיטלקית ל-17 הערים שהגישו את הצעתן ספרון ובו כל התקנות והחוקים הדרושים לאירוח התחרות.
עד התאריך 4 באוגוסט הן היו צריכות להגיש את התוכניות המפורטות שלהן.
רק 11 ערים עשו זאת.
ב-24 באוגוסט צומצמה רשימת הערים שמתמודדות על האירוח למילאנו, פזארו, רימיני, בולוניה וטורינו.
העיר המארחת הייתה אמורה להיחשף עד סוף חודש אוגוסט.
אולם זה לא קרה, ובאמצע חודש ספטמבר הודיע סטפנו קולטה, מנהל Rai 1, כי חשיפת העיר צפויה להידחות לאוקטובר.
ב-8 באוקטובר 2021 הכריז איגוד השידור האירופי על טורינו כעיר המארחת עם פאלה אלפיטור.
אירוויזיון 2022 הופק על ידי רשות השידור האיטלקית Radiotelevisione italiana (RAI).
מפיקי התחרות הם קלאודיו פאסולו וסימונה מרטורלי, ואילו הבמאים עבור שלושת ערביה יהיו כריסטיאן ביונדאני ודוקיו פוצאנו.
ממשלת איטליה הקצתה עבור הפקת התחרות כ-1.5 מיליון אירו, ועיריית טורינו והמועצה האזורית של פיימונטה הוסיפו יחדיו לתקציב כ-10 מיליון אירו.
ב-21 בינואר 2022 נחשף סלוגן התחרות, "The Sound of Beauty" ("צלילי היופי"), לצד הלוגו המלווה את האירוע.
הוא נוצר סביב המבנה הסימטרי והדוגמאות של הסימטיקה כדי להציג את מאפייניו החזותיים של הסאונד.
עיצוב זה מזכיר את הגן האיטלקי ואת אמנות הכרזות האיטלקיות בתחילת המאה ה-20. הצבעים נשאבו מדגלה הלאומי של איטליה.
סוכנות הידיעות האיטלקית Adnkronos ומגזין הטלוויזיה TV Sorrisi e Canzoni דיווחו כי מנחי האירוע צפויים להיות אלסנדרו קטלן, לאורה פאוזיני ומיקה.
ב-2 בפברואר 2022 הדבר אושר על ידי רשות השידור האיטלקית, לאחר שהשלושה הופיעו בלילה השני של פסטיבל סן רמו 2022. בנוסף, גבריאלה קורסי, כריסטיאנו מאלג'וג'ליו, מריו אקמפה ולאורה קרוזינו הנחו את טקס הפתיחה ואת אירוע "שטיח הטורקיז".
רשות השידור האיטלקית ואיגוד השידור האירופי חשפו את עיצוב הבמה של אירוויזיון 2022 ב-18 בפברואר 2022. הוא עוצב על ידי פרנצ'סקה מונטינרו, שמכונה "השמש שבפנים".
זו הפעם הראשונה מאז אירוויזיון 2016 שעיצוב הבמה לא נעשה על ידי פלוריאן וידר.
הבמה כללה שמש בעלת יכולת לנוע ומפל מים פועל.
מונטינארו עיצבה את בימת פסטיבל סן רמו בשנים 2013 ו-2019.
ב-30 באפריל 2022 נחשפו האמנים שיופיעו בשלושת המשדרים כהופעות אורח.
בחצי הגמר הראשון יבצעו דאריו פאייני, בני בנאסי ו-SATG את השירים "Satisfaction", "Horizon in Your Eyes" ו-"Golden Nights" בהשתתפות המנצחת סילביה קטסטה.
בנוסף, דיודאטו יבצע את שירו לאירוויזיון 2020 שבוטל, "Fai rumore".
את חצי הגמר השני פתח המנחה אלסנדרו קטלן במופע הומוריסטי של מחוות ידיים המקובלות בתרבות האיטלקית.
במהלך המשדר עלו לבמה נציגי איטליה באירוויזיון 2015, חברי להקת איל וולו, ושרו "Grande amore".
בנוסף, נערך דואט משותף של המנחים מיקה ולאורה פאוזיני.
הגמר נפתח עם מצעד הדגלים המסורתי, שהציג את כל 25 המדינות שהעפילו לגמר, בליווי אנסמבל של רוקין 1000 בהשתתפות המנחה פאוזיני.
היא ביצעה בהמשך הערב גם את סינגל הבכורה שלה, "La solitudine", והסינגל האחרון שלה, "Scatola".
הלהקה האיטלקית מונסקין, זוכת אירוויזיון 2021, תבצע את השיר "Zitti e buoni", ואילו ג'יליולה צ'ינקווטי, זוכת אירוויזיון 1964, תשיר את "Non ho l'età".
זו השנה השנייה ברציפות בה אושר שימוש בקולות רקע שהוקלטו מראש.
אולם למדינות המשתתפות נשארה האפשרות להשתמש בזמרי ליווי על הבמה או מאחורי הקלעים.
ניתן היה גם לשלב בין קולות ליווי בשידור חי לבין הקלטות קוליות.
עם זאת, הזמר הראשי היה חייב להופיע בשידור חי על הבמה, ללא פלייבק.
איגוד השידור האירופי דרש מרשויות השידור הממלכתיות להפיק הקלטת גיבוי לפני התחרות, שבה יהיה ניתן להשתמש אם הנציג אינו יכול להופיע בטורינו בשל מגפת הקורונה.
ההגרלה לקביעת חצי הגמר של המדינות המשתתפות התקיימה ב-25 בינואר 2022, בארמון מדאמה שבטורינו.
שלושים ושש המדינות שהתמודדו בחצאי הגמר הוקצו לשישה סלים, על סמך דפוסי הצבעות דומים.
הרישום של הסלים השונים עזר להפחית את הסיכוי להצבעות ממניעים גאופוליטיים.
בנוסף, ההגרלה קבעה איזה חצי גמר תשדר ותצביע בו כל אחת מחמש המדינות העולות היישר לגמר – מדינות ה-"Big Five".
להלן רשימת המדינות בכל סל:
כל המבצעים מהמדינות המשתתפות בתחרות האירוויזיון הגיעו לאיטליה החל מראשית חודש פברואר, כדי להצטלם לקטעים הקצרים המוקרנים במהלך המופע לפני כל ביצוע כל אחד מהשירים, ומכונים "הגלויות".
הפקת הגלויות נעשתה בהתאם לנושא האירוע.
את הגלויות ביים מתאו לאנצי, והן מבוססות על נושא התחרות, "צלילי היופי".
בעזרת צילום אווירי כל גלויה הציגה מקום אחר באיטליה המעוטר בתמונות ואלמנטים אמנותיים שונים הקשורים לשירי התחרות.
להלן רשימת המדינות והמקומות בהן צולמה הגלויה שלהן:
להצגת רשימת כל האתרים שבהם צולמו הגלויות – לחצו על "הצגה" משמאל
ב-20 באוקטובר 2021 הודיע איגוד השידור האירופי כי 41 מדינות עתידות להשתתף באירוויזיון 2022. הרשימה כללה את המדינות שהשתתפו באירוויזיון 2021, ואת ארמניה ומונטנגרו ששתיהן השתתפו באירוויזיון 2019 ומאז פרשו.
ב-25 בפברואר הודיע האיגוד על השעייתה של רוסיה מהתחרות בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
באירוויזיון 2022 השתתפו ארבעה אמנים שהופיעו בעבר באירוויזיון.
סטויאן ינקולוב, חבר הלהקה הבולגרית אינטליג'נט מיוזיק פרוג'קט, ייצג את בולגריה בשנים 2007 ו-2013, יחד עם אליטה טודורובה.
זדוב שי זדוב ייצגו את מולדובה פעמיים גם כן, בשנים 2005 ו-2011. מחמוד ייצג את איטליה, המדינה המארחת, באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב-יפו, עם השיר "Soldi", והגיע למקום השני.
איגור דידנצ'וק, חבר בלהקת קאלוש ייצג את אוקראינה באירוויזיון 2021, כחלק מההרכב גו איי.
איהאן היידר, חברה בלהקה הדנית REDDI, הייתה זמרת הליווי של הנציגה הדנית לאירוויזיון 2012, סולונה סאמיי.
18 מדינות השתתפו בו, ומתוכן העפילו לגמר עשר מדינות.
צרפת ואיטליה הצביעו בחצי גמר, מתוקף היותם חברת ב"חמש המדינות הגדולות".
גרמניה, הממלכה המאוחדת וספרד הצביעו בחצי גמר, מתוקף היותן חברות ב"חמש המדינות הגדולות".
הגמר התקיים ב-14 במאי 2022 בשעה 21:00. השתתפו בו 25 מדינות, ולכל 40 המדינות שהשתתפו בערבי התחרות ניתנה זכות הצבעה.
מדינות חברות באיגוד השידור האירופי
בוסניה והרצגובינה – ב-25 ביוני אישרה רשות השידור של בוסניה והרצגובינה, BHRT כי היא לא תוכל להשתתף באירוויזיון בשל החוב שיש לה לאיגוד השידור האירופי.
BHRT מסתמכת על דמי התשלום שהיא מקבלת מקהל הצופים שלה, אולם לטענתה, אין לה אפשרות לשלם את החוב מכיוון שרק כמחצית הצופים משלמים בפועל את התשלום החודשי.
בנוסף, היא הודיעה שסביר כי לא תוכל לקחת חלק בתחרות בשנים הבאות.
השתתפותה האחרונה של בוסניה והרצגובינה הייתה באירוויזיון 2016.
הונגריה – ב-11 באוקטובר 2021 פרסמה רשות השידור ההונגרית, MTVA את חוקי תחרות "A Dal" לשנת 2022, ששימשה כתהליך הבחירה הלאומי של המדינה בשנים 2012–2019. החוקים לא הזכירו את האירוויזיון, וכלל גם כללי הגשת שירים המפרים את הכללים הסטנדרטיים של האירוויזיון.
ולכן "A Dal" אינה כשירה לבחירה הלאומית ההונגרית.
עם זאת, הונגריה לא הופיעה ברשימה הסופית של המדינות המשתתפות באירוויזיון 2022. השתתפותה האחרונה של הונגריה הייתה באירוויזיון 2019.
טורקיה – ביוני 2021 דווח כי מתקיימים דיונים בין רשת הטלוויזיה הטורקית, TRT, לבין איגוד השידור האירופי בניסיון להחזיר את המדינה לשורות תחרות האירוויזיון לאחר היעדרות של עשור.
עם זאת, טורקיה לא הופיעה ברשימה הסופית של המדינות המשתתפות באירוויזיון 2022.
לוקסמבורג – ב-17 באוגוסט 2021 הודיעה רשות השידור של לוקסמבורג, RTL כי לא תשוב לאירוויזיון ב-2022. השתתפותה האחרונה של לוקסמבורג הייתה באירוויזיון 1993.
מונקו – ב-30 באוגוסט 2021 הודיעה רשות השידור של מונקו, TMC כי לא תשוב לאירוויזיון ב-2022. השתתפותה האחרונה של מונקו הייתה באירוויזיון 2006.
סלובקיה – ביוני 2021 הודיעה רשות השידור הסלובקית, RTVS כי סלובקיה לא תחזור להשתתף באירוויזיון 2022. השתתפותה האחרונה של סלובקיה הייתה באירוויזיון 2012.
מדינות לא חברות או חברות חלקית באיגוד השידור האירופי
בלארוס – ב-28 במאי 2021, איגוד השידור האירופאי השהה את החברות של השדר הבלארוסי, BTRC.
השדר קיבל התראה של שבועיים לפני שהשהיה תכנס לתוקף.
ב-1 ביולי 2021, ל-BTRC בוטלו הזכויות שיש לחברות באיגוד השידור האירופי.
חברותה של השדר הבלארוסי הושהתה למשך 3 שנים.
השתתפותה האחרונה של בלארוס הייתה באירוויזיון 2019.
– רשות השידור הליכטנשטיינית, 1FLTV הודיעה בעבר שאין לה כוונה להצטרף לאיגוד השידור האירופי ולתחרות האירויזיון בשל העלויות הגבוהות.
– יום לאחר גמר אירוויזיון 2021, ב-23 במאי 2021, חבר בית הנבחרים הבריטי מטעם המפלגה הלאומית הסקוטית, אלין סמית' , אמר כי הוא מעוניין שסקוטלנד תתחרה בנפרד מהממלכה המאוחדת, ולנהל קדם-אירוויזיון נפרד.
עם זאת, איגוד השידור האירופי דחה את ההצעה, היות שה-BBC אחראי לייצוג הממלכה המאוחדת כולה.
– רשות השידור הקוסוברית, RTK לא עומדת בקריטריונים הדרושים על מנת להיות חברה מלאה באיגוד השידור האירופי ולכן אינה תוכל לקחת חלק באירוויזיון.
בעבר, איגוד השידור האירופי אפילו הצהיר כי אין להם כוונה להזמין את קוסובו לאירוויזיון.
– קזחסטן הופיעה באירוויזיון הילדים מאז 2018. השדרן הקזחי, Khabar Agency , משדר את תחרויות האירוויזיון מאז 2012. כחברה חלקית באיגוד השידור האירופי, היא צריכה לקבל הזמנה כאורחת על ידי האיגוד השידור האירופי וקבוצת ההתייחסות, כמו שעשתה ה-SBS האוסטרלית.
עם זאת, קזחסטן לא הופיעה ברשימה הסופית של המדינות המשתתפות באירוויזיון 2022.
רוסיה – ב-25 בפברואר השעה איגוד השידור האירופי את השתתפות רוסיה באירווזיון 2022 בעקבות פלישתה לאוקראינה ובמסגרת הטלת הסנקציות על רוסיה שמפעיל האיחוד האירופי.
בעקבות המאורע, שלושת השדרים של רוסיה החברים באיגוד השידור האירופי (הערוץ הראשון, VGTRK ו-Radio Dom Ostankino) החליטו לפרוש מאיגוד השידור האירופי.
השתתפותה האחרונה של רוסיה הייתה באירוויזיון 2021.
מגישי "שתים עשרה הנקודות" של חברי השיפוט הלאומיים הוכרזו על ידי דוברי רשויות השידור הממלכתיות במדינות המשתתפות.
כל רשויות השידור המשתתפות רשאיות לבחור פרשנים שישבו במקום או יראו את המופע באופן מקוון, ויתרגמו אותו לצופי התחרות במדינה.
רוב המדינות המשתתפות משתמשות בשלוש קבוצות פרשנים שונות לשלושת ערבי התחרות.
איגוד השידור האירופי מפרסם את המופעים בשידור חי בערוץ היוטיוב הרשמי של התחרות מדי שנה ללא פרשנות.
בפלטפורמת ה"טיקטוק" מפורסמים סרטונים קצרים אודות התחרות.
השידור החי ביוטיוב נחסם לצופים בצ'כיה, יוון וארצות הברית מסיבה לא ידועה.
להלן רשימת הפרשנים של המדינות המשתתפות באירוויזיון 2022:
בשנת 2019 ניצחה הזמרת מארוב עם השיר "Siren Song" בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2019. לאחר ניצחונה נודע כי היא מחויבת לבטל את סיבוב ההופעות המתוכנן שלה ברוסיה ואף להעביר מסרים פרו-אוקראיניים בכלי התקשורת שיראיינו אותה בתחרות (זאת בשל היחסים המתוחים בין המדינות).
היא מאנה, ורשות השידור האוקראינית נאלצה, לאחר מספר הזדמנויות למצוא לה נציג אחר, לפרוש מן התחרות.
בשנת 2020 הונהג כלל חדש בקדם האוקראיני: מעתה לא יורשה אמן לייצג את האומה האוקראינית באירוויזיון אם הופיע בשטחי רוסיה או נכנס לחצי האי קרים בניגוד לחוקת המדינה משנת 2014 ואילך.
בשנת 2022 זכתה אלינה פאש בקדם האוקראיני לאירוויזיון, עם השיר "Shadows of Forgotten Ancestors".
ב-14 בפברואר 2022, כיומיים לאחר ניצחונה, טען הבלוגר האוקראיני סרגיי סטרננקו כי פאש נכנסה לחצי האי קרים דרך רוסיה בשנת 2015, וזייפה את התיעודים של משמר הגבול כדי להשתתף בקדם.
רשות השידור האוקראינית UA:PBC הצהירה כי תבקש משירות משמר הגבול האוקראיני לאמת את הטענות, וכי פאש לא תייצג באופן רשמי את המדינה עד לתום הבירור.
מפיקיה של הזמרת טענו שהתעודה מיועדת לעמית בצוות המוזיקלי של פאש שנאלץ להיכנס לחצי האי קרים דרך הגבול הרוסי.
ב-16 בפברואר פרסמה פאש פוסט בעמוד האינסטגרם שלה בו היא טוענת כי שירות משמר הגבול לא הצליח לספק עבורה תעודה כי היא חצתה את הגבול האוקראיני לחצי האי קרים.
ב-17 בפברואר נודע כי להקת קאלוש אורקסטרה, שהגיעה למקום השני בקדם האירוויזיון באותה השנה, קיבלה הצעה לייצג את המדינה בתחרות הקרובה.
ב-22 בפברואר אותה השנה נענתה הלהקה להצעה לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2022 במקום אלינה פאש.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, שהחלה ב-24 בפברואר 2022, דרשה UA:PBC להשעות את חברותם של VGTRK והערוץ הראשון מאיגוד השידור האירופי, ולהדיח את רוסיה מהתחרות השנה.
נטען כי החל משנת 2014, עם סיפוח חצי האי קרים, VGTRK והערוץ הראשון שימשו את ממשלת רוסיה להעברת מסרים פוליטיים ואנטי-אוקראיניים.
תחילה הוציא ה-EBU הודעה רשמית כי רוסיה ואוקראינה עדיין רשאיות להשתתף באירוויזיון 2022.
מספר רשויות שידור החברות ב-EBU הצטרפו למקבילתן האוקראינית ודרשו מהנהלת האיגוד להרחיק את רוסיה מהתחרות.
בין תאגידי השידור ששלחו זאת לראש האיגוד ניתן למנות את DR הדנית, ERR האסטונית, Yle הפינית, RUV האיסלנדית, LRT הליטאית, AVROTROS ההולנדית, NRK הנורווגית, TVP הפולנית ו-SVT השוודית.
Yle אף הצהירה כי היא תפרוש מן התחרות אם רשות השידור הרוסית לא תושעה ממנה.
אליה הצטרפה להקת ציטי זני, נציגת לטביה, ורשות השידור האסטונית ERR.
ב-25 בפברואר 2022 פורסם כי רוסיה לא תשתתף בתחרות הקרובה בשל המשבר ביחסיה עם שכנתה האוקראינית.
למחרת הודיעו כל איגודי השידור הרוסיים שחברים ב-EBU על פרישתם.
רוסיה לא בחרה אמן או שיר לפני שהושעתה.
במהלך היום הראשון של החזרות בטורינו, שנערכו ב-30 באפריל 2022, דיווחו העיתונים האיטלקיים "לה רפובליקה" ו"לה סטמפה" על קשיים טכניים עם השמש הקינטית של הבמה: הקשתות שלה לא היו יכולות לנוע בחופשיות כמתוכנן.
הם אף דיווחו כי לא יהיה ניתן לתקן את התקלה לפני המשדרים החיים.
מספר משלחות, בהן אלו מדנמרק, אסטוניה וליטא, נאלצו לשנות את תוכניות הבימוי וההפקה שלהן כשבועיים לפני התחרות.
איגוד השידור האירופי הצהיר כי השמש תישאר סטטית במהלך 40 השירים, אולם בעת ההופעות האורחות היא תנוע.
השלכת דגל מקדוניה הצפונית בטקס שטיח הטורקיז
במהלך טקס "שטיח הטורקיז", שנערך ב-8 במאי 2022, הנציגה של מקדוניה הצפונית, אנדראה, השליכה את דגל מדינתה על הקרקע לפני שעמדה על הפודיום המיועד לצלמי פפראצי.
מאוחר יותר פרסמה רשות השידור הלאומית של המדינה (MRT) גינוי רשמי על פעולתה של אנדראה.
היא אף תיארה את המעשה כחילול סמל לאומי שמנוגד לחוקתה של מקדוניה הצפונית.
היא הצהירה כי גורמים בכירים במשלחת המקדונית שוקלים להדיח את אנדראה מהשתתפות באירוויזיון.
אנדראה התנצלה על המקרה באופן פומבי מאוחר יותר באותו היום.
בהצהרה שפורסמה במהלך שידור הגמר חשף ה-EBU כי נמצאו במהלך חצי הגמר השני בשש ועדות שיפוט (אזרבייג'ן, גאורגיה, מונטנגרו, פולין, רומניה וסן מרינו) דפוסי הצבעות לא סדירים.
ניתנו לשש המדינות הללו תוצאות, שחושבו בהתאם למדינות שחולקת איתן את אותו "סל" – קביעה שהוגרלה בינואר.
רשות השידור הפלמית VRT דיווחה מאוחר יותר כי שש הוועדות ערכו הסכמים סודיים, על-פיהם יחולקו הנקודות באופן שווה ביניהן.
Eurovision Song Contest: Turin 2022 הוא אלבום האוסף הרשמי של אירוויזיון 2022, שחובר על ידי איגוד השידור האירופי.
את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, ב-8 באפריל 2022 בפורמט תקליטור וב-22 באפריל בפורמט קלטת שמע ותקליט.
הוא כולל את 40 שירי אירוויזיון 2022, כולל אלו שלא צלחו את שלב חצי הגמר.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2023 הייתה ההפקה ה-67 של האירוע בהפקת איגוד השידור האירופי, תאגיד השידור הבריטי BBC ורשות השידור האוקראינית UA:PBC.
אוקראינה, שזכתה באירוויזיון 2022 עם "Stefania" בביצועה של להקת קאלוש, נאלצה לוותר על הזכות לאירוח התחרות, בשל החששות הנובעים ממלחמת אוקראינה–רוסיה.
איגוד השידור האירופי חיפש אחר מדינה אחרת שתענה לדרישותיו, ולבסוף הוחלט כי היא תערך בליברפול שב בין התאריכים 9–13 במאי 2023.
37 מדינות השתתפו באירוויזיון 2023. בולגריה, מונטנגרו ומקדוניה הצפונית בחרו שלא להשתתף באירוע בעיקר בשל קשיים כלכליים.
השיר הזוכה היה "Tattoo" בביצועה של לורן, נציגת שוודיה לאירוויזיון.
עבור שוודיה, זוהי הזכייה השביעית בתחרות (בעקבות זכייה זו, שוודייה השוותה את מספר הזכיות לשיאנית הזכיות אירלנד).
עבור לורן, זוהי הזכייה בשנייה בתחרות (זכייתה הקודמת הייתה עם השיר "Euphoria" באירוויזיון 2012).
לורן היא הזמרת היחידה שזכתה בתחרות פעמיים (בכך, הצטרפה לזמר היחיד שזכה בתחרות פעמיים - ג'וני לוגן).
את ישראל ייצגה הזמרת נועה קירל בשיר Unicorn איתו הגיעה למקום השלישי.
איגוד השידור האירופי דיווח כי מדרוג התחרות עמד על 162 מיליון צופים ב-38 מדינות שונות, עלייה של מיליון צופים מאירוויזיון 2022. בסך הכול צפו 15.6 מיליון איש בתחרות דרך היוטיוב או הטיקטוק.
ההפקה ה-67 של תחרות הזמר של האירוויזיון התקיימה בליברפול שבממלכה המאוחדת.
האולם הנבחר, ליברפול ארנה, בעל קיבולת מרבית של 11,000 מושבים, ממוקם במתחם ACC ליברפול, המשמש כמקום לאירועי ספורט וקונצרטים שונים.
המקום אירח בעבר את פרסי המוזיקה של MTV אירופה ב-2008 ואת אליפות העולם בהתעמלות לשנת 2022.
בנוסף לאולם המרכזי ארגנה העיר המארחת כמה אירועי-בת ברוח התחרות.
"כפר האירוויזיון" הוא אזור התכנסות למעריצים ולנותני החסות הרשמיים של האירוע בו ניתן היה לצפות בהופעות של נציגי המדינות המשתתפות ושל אומנים מקומיים, וכן בשלושת המופעים החיים ששודרו על הבמה המרכזית.
האתר הוקם על שפת נהר מרזי בפייר הד בין התאריכים 5–13 במאי 2023.
באירוויזיון 2022 זכתה אוקראינה עם השיר "Stefania" של להקת קאלוש.
בהתאם למסורת המקובלת, בכל שנה זכות אירוח התחרות ניתנת למדינה שזכתה במהדורה הקודמת.
תחילה אישר איגוד השידור האירופי לאוקראינה להתחיל בהתארגנות לקיים את אירוויזיון 2023 בשטחה.
בעברו נערך האירוויזיון באוקראינה פעמיים, ב-2005 וב-2017. עם זאת, לאור הפלישה הרוסית לשטחה ב-2022 הועלו מספר חששות בנוגע ליכולת שלה לארח את התחרות בפעם השלישית.
מספר מדינות, לרבות בלגיה, איטליה, הולנד, פולין, ספרד, שוודיה והממלכה המאוחדת, הביעו עניין לאירוח את האירוע במקום אוקראינה.
ב-16 במאי 2022 הצהיר יושב ראש רשות השידור האוקראינית כי ברצונן לארח את התחרות באדמתם, ומקווים שהם יוכלו להבטיח את שלומם של כל העוסקים במלאכה ושל אזרחי מדינתם.
ב-20 במאי 2022 הצהיר כי החלו הדיונים הרשמיים עם איגוד השידור האירופי בנוגע לקיום התחרות.
פוליטיקאים אוקראינים רבים הביעו את תקוותם שאירוויזיון 2023 יתקיים, על-אף החשש הביטחוני, באדמת אוקראינה.
הנשיא וולודימיר זלנסקי, אף קיווה כי היא תתקיים במריופול, עיר שספגה הרס רב במלחמה.
ב-26 במאי 2022 הצהירה מיקולה פובורוז'ניק, סגנית ראש עיריית קייב, כי הם מוכנים לארח את האירוע אם יתבקשו כך.
ב-3 ביוני דיווח שר התרבות האוקראיני, אולכסנדר טקצ'נקו, על שהתחיל להתדיין בשינויים כללים במתווה התחרות, על מנת לאפשר את קיומה במדינה.
כשבוע לאחר מכן הוקמה בממשלה ועדה מיוחדת שתפקח ותסייע בארגון ובהפקת התחרות.
ב-16 ביוני 2022 נועדו ממשלת אוקראינה ו-UA:PBC עם איגוד השידור האירופי, על מנת לסקור אפשרויות אירוח פוטנציאליות באוקראינה.
בפגישה צוינו לבוב, זקרפטיה וקייב כמועמדות לאירוח התחרות.
למחרת הודיע איגוד השידור האירופי כי לאחר הערכות מצב ביטחוניות והתייעצויות רבות עם מומחי צד-שלישי הוחלט כי אירוויזיון 2023 לא יתקיים בשטחי אוקראינה, וכי יתחילו דיונים עם ה-BBC לאירוח התחרות בשטח הממלכה המאוחדת, שדורגה באירוויזיון 2022 במקום השני עם השיר "Space Man" בביצועו של סאם ריידר.
בתגובה פרסמו יושב ראש רשות השידור האוקראינית ושר התרבות במדינה הצהרה משותפת המבקשת מאיגוד השידור האירופי לקיים שיחות נוספות בקשר להחלטה.
אל ההצהרה הצטרפו זוכי עבר של אוקראינה באירוויזיון: רוסלנה ליז'יצ'קו, ג'מאלה ואולה פסיוק.
עמדה זו קיבלה את תמיכתם של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת בוריס ג'ונסון ושל סגן ראש ממשלת פולין פיוטר גלינסקי.
ב-23 ביוני אישר האיגוד את החלטתו שלא לקיים את אירוויזיון 2023 באוקראינה, והדגיש את השיקולים הביטחוניים לכך.
ב-25 ביולי 2022 הודיע איגוד השידור האירופי יחד עם ה-BBC ו-UA:PBC כי אירוויזיון 2023 יתקיים בממלכה המאוחדת, כאשר תהליך איתור העיר המארחת המתאימה ביותר יתחיל בעוד כשבוע.
זו תהיה הפעם החמישית בה הממלכה נחלצת לעזרתה של המדינה הזוכה במהדורה הקודמת, לאחר שעשתה זאת בעברה עבור הולנד ב-1960, צרפת ב-1963, מונקו ב-1972 ולוקסמבורג ב-1974.
במקביל להכרזה כי אירוויזיון 2023 יערך בממלכה המאוחדת בשיתוף עם רשות השידור האוקראינית, השיק ה-BBC ב-25 ביולי את תהליך הגשת ההצעות לאירוח התחרות מערי הממלכה השונות.
ה-BBC קבע כי "כל עיר פוטנציאלית חייבת לעמוד במספר סטנדרטים מינימליים המוכיחים שיש לה את היכולת והניסיון לערוך בשטחה אירוע בסדר גודל בין-לאומי ובמורכבות שונות".
הקריטריונים לערים היו דומים מאוד לשנים האחרונות: על המקום להכיל למעלה מ-10,000 מושבים, מרכז עיתונות ל-1,500 איש לכל היותר, גישה נוחה לנמל תעופה קרוב, לינה במלונות ללפחות 2,000 אנשי הפקה, עיתונאים וצופים.
במהלך השלב הראשון קיבלה רשות השידור הבריטית את נכונותן של 20 ערים שונות לאירוח התחרות.
שבע מהן נכללה ברשימה שהורכבה על ידה ופורסמה ב-12 באוגוסט: ברמינגהאם, גלאזגו, לידס, ליברפול, מנצ'סטר, ניוקאסל על הטיין ושפילד.
שבע הערים האלו נדרשו להכין תוכנית מפורטת של אירוויזיון 2023, כולל התחשבות בהקמת אירועי-בת שונים בשטחן.
אותן הן נדרשו להגיש עד 8 בספטמבר.
ב-27 בספטמבר צומצמה הרשימה לגלאזגו ולליברפול, כשב-7 באוקטובר הוכרז כי האחרונה מביניהן נבחרה לקיים את האירוויזיון בשטחה.
קיום האירוויזיון הוא הזדמנות נרחבת עבור המדינה המארחת למיתוג מחדש שלה, הן מבחינה פוליטית והן מהתחום התיירותי והתרבותי.
הוא אינו דומה לאף אירוע נוסף בסדר גודל זהה (כמו המשחקים האולימפיים), זאת עקב הקהילתיות והאחדות בין מעריציו.
כמו כן, ישנה אפשרות להעברת נרטיבים לאומיים על העיר ועל המדינה המארחת במהלך קיום "שבוע האירוויזיון".
ב-2023 הפך הדבר למעט קשה יותר, כיוון שהתחרות לא נערכה באוקראינה, זוכת העונה הקודמת, אלא בממלכה המאוחדת.
לכן, היה צריך למצוא שילוב בין אלמנטים אוקראיניים לבריטים.
עוד גורם שהאפיל על קיום התחרות בבריטניה הוא הדעות האנטי-להט"ביות שנשמעות במסדרונות הפרלמנט הלאומי מאז פרישתו של בוריס ג'ונסון מתפקיד ראש הממשלה.
בהתחשב לקשר ההדוק בין הקהילה הגאה לתחרות הצטרכה ממשלת המדינה להקצות תקציבים גם לשיפור הנראות הלהט"בית בעיר ליברפול.
בהקשר דומה, הממשלה התחייבה לטרפד כמה הצהרות נגד אוקראינה, שפורסמה על ידי מספר פוליטיקאים במדינה.
מועצת העיר של ליברפול העריכה כי הרווח הצפוי מקיום האירוע בשטחה יעמוד על כ-25 מיליון ליש"ט, זאת בהשוואה לטורינו, שאירחה את אירוויזיון 2022 אשתקד.
יתרה מזאת, נטען כי התיירות בעיר תגדל ב-5% עד 2026.
ברוב המקרים נמדדת השפעה כלכלית חיובית על העיר המארחת בעקבות אירועי האירוויזיון.
ליברפול נחשבת למרכז תעסוקתי אדיר בממלכה המאוחדת, אך לא ליעד תיירותי נרחב.
לאחר הברקזיט מהאיחוד האירופי ומגפת הקורונה והשפעותיה הכלכליות נראתה ירידה חדה בשני התחומים.
הרצון של מועצת ליברפול לשקם את הפצעים מאותה תקופה הביא להכנת תוכנית כלכלית מפורטת לקראת התחרות.
כאשר הוכרז על ליברפול כעיר המארחת של התחרות היו כ-3,500 משרות פנויות באזור – פי 10 פחות מהנתון של 2019. חברות מסחריות בתחום הבידור, שעבדו יחד עם איגוד השידור האירופי בפיתוח אירוע האירוויזיון הקרב, ראו בו כמקפצה אפשרית בשוק העבודה המקומי בליברפול.
הן החליטו לשתף פעולה עם המועצה המקומית ולפתוח משרות רבות נוספות, שיישארו פתוחות גם בעתיד עבור אירועים נוספים, דוגמת האליפות הפתוחה ברויאל ליברפול, מרוצי המכוניות במסלול איינטרי וכדומה.
למעלה מ-2,000 משרות עבודה חדשות נפתחו, ובנוסף הונהגו גם עשרות הכשרות בנושא פיתוח קריירה בתחום.
ליברפול הוכתרה כעיר המוזיקלית של אונסק"ו מאז 2015. המחלקה לבידור ולמוזיקה של מועצת העיר שאפה לנצל את תוארה בצורה הטובה ביותר באמצעות מיתוג אוטובוסים וכלי תחבורה ציבוריים נוספים, השקת רשת מקוונת חברתית אודות המוזיקה בעיר ופעילויות קהילתיות במהלך ואחרי אירוויזיון 2023. במהלך שבועיים הייתה הגישה לתחבורה ציבורית לאחר חצות זמינה.
הצורך העז בשירות זה חשף את המחסור הקשה בהיסעי לילה באזור לאורך שאר ימות השנה.
לכן, החליטו חברות מרסייטראבל ומיוזיק בורד לנסות ולפתח קווי אוטובוס בשעות המאוחרות.
עם הגעתם של נותני החסות לאירוויזיון 2023 לתחומי העיר ליברפול נבחנה האפשרות לקיים עמם שיתוף פעולה בפיתוח תוכניות חינוך ארוכות-טווח בתחום המוזיקה.
לאחר התחרות הובע רצון עז לקדם אומנים מקומיים באמצעות שימוש פרסומי ב-400 נכסי צאן ברזל של העיר, דוגמת מלאני סי וג'ון לנון.
בנוסף, הפוסטרים של התחרות הוחלפו בכאלו המתארים את ליברפול כמרכז המוזיקלי של הממלכה המאוחדת.
על מנת להשתתף באירוויזיון חייב כל תאגיד שידור לאומי להיות חבר פעיל באיגוד השידור האירופי (EBU).
כלומר, להיות מסוגל לשדר את התחרות באמצעות חיבור לשרתי הלווין של האירוויזיון.
כמידי שנה הוציא ה-EBU הזמנה לכל חבריו להשתתפות.
אוסטרליה, שנשחבה למשקיפה באיגוד, לא הייתה צריכה לקבל הזמנה כיוון שיש בידה אישור השתתפות מ-2015 עד ל-2023.
ב-20 באוקטובר 2022 הודיע האיגוד על 37 המדינות שישתתפו באירוויזיון 2023 – המספר הנמוך ביותר מאז 2014 – כשבולגריה, מקדוניה הצפונית ומונטנגרו פרשו עקב בעיות כלכליות.
זו גם הייתה השנה הראשונה בה צ'כיה כונתה בשמה המקוצר, ולא בשמה הרשמי "הרפובליקה הצ'כית".
ארבעה אומנים שבו לתחרות האירוויזיון ב־2023, לאחר שייצגו כבר מדינתם בעבר.
שניים מתוכם השתתפו באירוויזיון 2012, שנערך בבאקו, בירת אזרבייג'ן: לורן, הזוכה השוודית של האירוע, ופשה פארפני, הנציג המולדובי, שגם היה זמר הליווי של אליונה מון בשנה העוקבת.
מרקו מנגוני ייצג ב-2013 את איטליה, ואילו מוניקה לינקיטה ייצגה את ליטא ב-2015 עם ואידאס באומילה.
כמו כן, גוסטף היה זמר הליווי של סנק ב-2018 ושל הוברפוניק ב-2021, ואילו אירו הגאורגית זכתה באירוויזיון הילדים 2011 כחלק מההרכב "קנדי".
+מדינהמבצעשנים קודמותמקוםשוודיהלורן20121 מולדובהפשה פארפני2012 (כזמר ליווי)112013 (כזמר ליווי)11 איטליהמרקו מנגוני20137 ליטאמוניקה לינקיטה2015 (ביחד עם ואידאס באומילה)18 בלגיהגוסטף2018 (כזמר ליווי)31 (לא העפיל לגמר)2021 (כזמר ליווי)19 גאורגיהאירו חצ'אנובי2011 (אירוויזיון הילדים; כחלק מקנדי)1
כמה תאגידי שידור החברים באיגוד השידור האירופי פרסמו הצהרות המאשרות את אי-השתתפותן באירוויזיון 2023. מועצת המנהלים של רשות השידור הבולגרית BNT התכנסה לפגישה, שנערכה ב-7 בספטמבר, בה החליטה שלא להשתתף באירוע הקרוב בשל עלויות ההשתתפות הגבוהות.
הדבר אושר באופן רשמי ב-19 באוקטובר, כשיצאה המועצה בהצהרה לכלי התקשורת.
ב-13 וב-14 באוקטובר החליטו מונטנגרו ומקדוניה הצפונית להצטרף לבולגריה אל רשימת המדינות שיעדרו מאירוויזיון 2023 גם הן עקב מצבן הכספי הרעוע.
עם זאת, הן הצהירו כי ישדרו את התחרות בכל זאת.
גם אנדורה, בוסניה והרצגובינה, לוקסמבורג וסלובקיה החליטו להמשיך את תקופת היעדרותן מהאירוויזיון.
חזרתה הפוטנציאלית של מונקו לאירוויזיון ב-2023, מדינה שנעדרה ממנו מאז 2006, נדונה לראשונה בנובמבר 2021. מאוחר יותר דווח כי חלק מתקציב המדינה נשמר עבור שיבה לתחרות.
אולם סכום זה צומצם עקב השקת ערוץ טלוויזיה חדש בבעלות ציבורית, TVMonaco, שהחל את שידוריו בספטמבר 2023. בעקבות כך הודיע ב-5 בספטמבר 2022 תאגיד השידור המונגאסקי על גניזת הרעיון לחזרה עתידית לאירוויזיון.
מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון הילדים 2018 מנסה איגוד השידור האירופי לצרף את קזחסטן למצבת המדינות המשתתפות בתחרות הבוגרים.
אולם כשהתפרסמה רשימת המדינות המשתתפות באירוויזיון 2023, קזחסטן לא נכללה בה.
השעיותיהן של רוסיה ושל בלארוס נמשכה גם הפעם.
אירוויזיון 2023 הופק על ידי תאגיד השידור הבריטי British Broadcasting Corporation (BBC).
רשות השידור האוקראינית UA:PBC עבדה יחד עם ה-BBC, על מנת להטמיע אלמנטים אוקראיניים בתחרות, כולל הופעות אורחות של נציגי אוקראינה לדורותיהם, מנגינות רקע מיוחדות לקטעי הנחיה, בחירת מנחים ממוצא אוקראיני ועיצוב הסמלים והלוגואים השונים.
צוות ההפקה הורכב ממרטין גרין, רייצ'ל אשדאון, אנדו קרטמל, לי סמיתורסט, טוואן ואן דה ניונהוייז'ן וג'יימס או'בראיין.
ניקי פרסונס, ריצ'רד ולנטיין ואולי בארטלט עבדו כבמאים; דן שיפטון מונה למנהל הקריאטיבי הראשי, קוג'ו סמואל למנהל המוזיקלי, חוליו הימדה למעצב הבמה, רוברט אדוארס לראש הסאונד ואילו טים רוטלדג' למעצב התאורה.
צוות הייעוץ האוקראיני מובל על ידי אוקסנה סיבינסקה, טטיאנה סמנובה והרמן ננוב.
התקציב הראשוני שהוקצה לאירוויזיון 2023 הוא 14 מיליון ליש"ט (כ-16.2 מיליון אירו), מתוכם תרמו מועצת העיר של ליברפול והרשות המשולבת של המטרופולין הקרוב כל אחת שני מיליון ליש"ט.
יתרת העשרה מיליון ליש"ט הוקצתה על ידי ה-BBC, איגוד השידור האירופי וממשלת הממלכה המאוחדת.
אולם לאחר התחרות ההערכות שונו ל-24.7 מיליון ליש"ט.
ב-31 בינואר 2023 נחשפו הלוגו והסלוגן הרשמי של התחרות, "United by Music" ("מאוחדים באמצעות מוזיקה").
הלוגו עוצב על ידי חברת "Superunion" הבריטית וחברת "Starlight Media" האוקראינית.
הוא נבנה סביב מחרוזת לבבות דו-ממדיים, הדומים לאלקטרוקרדיוגרם, מעין תגובה לקצב וקול.
צבעיו שאובים משילוב של צבעי דגל אוקראינה ודגל הממלכה המאוחדת, ואילו הגופן לקוח מסגנון עיצוב דומה, שהיה פופולרי בשלטי הרחוב בליברפול מהמאה ה-20.
רבים שיבחו על בחירתו של "United By Music" כסלוגן הרשמי של אירוויזיון 2023. חלקים הסתכלו זאת כתיאור מעשי של מטרת ייסוד תחרות הזמר של האירוויזיון או ביטוי משמח לאיחוד על-אף המחלוקות והמלחמות.
ומאידך, נטען כי זה עצוב שצריך לציין זאת במפורש לאחר 67 שנים מאז 1956.
ב-2 בפברואר נחשף העיצוב הרשמי לבימת אירוויזיון 2023. הוא הוכן על ידי חוליו הימדה, והתבסס על עקרונות מאחדים, כמו ידידות, מסיבה וקהילתיות.
כמו כן, נלקח בחשבון שילוב בין מוטיבים תרבותיים של אוקראינה ושל הממלכה המאוחדת.
שטח הבמה עמד על 450 מטרים רבועיים המלווים ל-220 מ"ר מסכי לד המסתובבים באופן עצמאי, למעל 700 אריחי לד ברצפתו ויותר מ-1,500 מטרים של נורות לד הכרוכים סביבו.
צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ורעייתו קמילה, שטקס הכתרתם נערך בשבוע שלפני התחרות, חנכו את הבמה ב-26 באפריל.
לטענת אתר "דימוויז'ן", הבמה לא הייתה מפוארת מדי בעיצובה, והיא דומה מעט לזו שנבנתה ב-2017. עיקר הביקורת עסק סביב גודלה, שהקשה על חלק מהמדינות לייצר מופעים מרהיבים.
הן צולמו בין חודשי פברואר–אפריל 2023, והתבססו על הסלוגן "United by Music".
טום קוק היה במאי הגלויות, ואילו קרלו מסארלה וג'יין מק'גולדריק הפיקו אותן.
הקונספט השנה היה שילוב בין אוקראינה לממלכה המאוחדת ולמדינת הבית של הנציגים.
כל גלויה התחילה במקום אוקראיני, ולאחר מכן הוקרן מקבילו הבריטי ורק בסוף עברו למדינה המתחרה.
לא כולם חיבבו את הקונספט שנתפר ל-2023, וטענו כי מדובר בשילוב עמוס מדי בפריימים שונים.
גלויות אירוויזיון 2023על מנת להציג את הרשימה המלאה, יש ללחוץ על כפתור "הצגה" משמאל.
ב-22 בפברואר 2023 נחשף כי הזמרת אלישה דיקסון, השחקנית האנה וודינגהם והזמרת האוקראינית יוליה סנינה נבחרו להגיש את אירוע האירוויזיון.
אליהן הצטרף באירוע הגמר גרהם נורטון, ששימש כפרשן לענייני האירוויזיון של ה-BBC מאז 2009. כמו כן, הוא היה שותף להנחיית האירוויזיון לרוקדים בשנים 2007 ו-2008 וכן גם באירוע הלהיטים הגדולים של האירוויזיון ב-2015.
את טקס פתיחת אירועי האירוויזיון הנחו טימור מירושניצ'נקו וסם קוק, כשריצ'י אנדרסן פירשן מאחורי הקלעים.
מירושניצ'נקו ניהל גם את מסיבת העיתונאים של התחרות, יחד עם ג'רמיין פוסטר ומריה וינוגרדובה.
באירוויזיון 2023 נרשמה עלייה של 13 אחוזים במספר השירים שנשלחו בשפתה המקורית של המדינה המתחרה או בשילוב עם השפה האנגלית.
בדומה לשאר מהדורות התחרות, לא ניתן למתוח קו דמיון בין 37 השירים שנשלחו.
כמה מדינות, דוגמת שווייץ, שוודיה, הולנד וליטא, החליטו להמשיך בשנה זו עם שירי הבלדות הרגשניות ששלחו ב-2022. חלק אחר, בו נמנים ישראל, נורווגיה וצרפת, דווקא המשיך עם כיוון הדאנס שאימץ אשתקד.
בשנת 2023 התחרו שלושה שירי רוק בלבד: "Promise" של הלהקה האוסטרלית וויאג'ר, "Blood & Glitter" של לורד אוף דה לוסט ו-"Cha Cha Cha" בביצוע הזמר הפיני קרייה.
האחרון מביניהם סיים את התחרות במקום השני, והביא למדינתו את ההישג הגבוה ביותר שלה מאז זכייתה באירוויזיון 2006.
בחלק משירי אירוויזיון 2023 הוכנסו מוטיבים מוזיקליים ממדינות המוצא של הנציגים.
לדוגמה הסגנון המוזיקלי ששלט בשיר הספרדי, "Eaea", היה הפלמנקו.
בתוך השיר האוסטרי, "", מבוטאים קולות מחאה נגד שירותי הסטרימינג השונים, שמזכים את האומנים בסכום מזערי על כל השמעה אחת של יצירותיהם.
נושא הפמיניזם היה מוטיב מרכזי באירוויזיון 2023. מגוון שירים הכילו סממנים מאדירי נשים ותיאורים על עליונותן, כמו ב-"Queen of Kings" הנורווגי, ב-"My Sister's Crown" הצ'כי וב-"I Wrote a Song" הבריטי.
ב-22 בנובמבר 2022 הכריז איגוד השידור האירופי על שינויים בתהליך ההצבעה בתחרות.
תוצאות שני חצאי הגמר נקבעו על ידי הצבעות הקהל בלבד, כפי שהונהג בשנים 2004–2007. קביעת זהות הזוכה בגמר נשארה על כנה: שילוב ביחס שווה בין הקהל לשופטים, כפי שנקבע באירוויזיון 2009. אם במקרה תיתקל מדינה בקושי טכני לאיסוף קולות הציבור, תינתן לה האפשרות למסור את נקודותיה על פי קביעת שופטיה.
אם אפשרות זו תקרה בגמר, הצבעות הציבור יבוססו על נקודות שאר המדינות בעלת דפוס דומה.
אם חבר השופטים של מדינה מסוימת נפסול, יוכפל כוחו של הקהל באותו אזור, על מנת לכפר על אובדן הנקודות.
בנוסף, זו הייתה התחרות הראשונה בה מדינות אחרות, שלא משתתפות בה, היו יכולות להצביע תחת הקטגור "שאר העולם".
ב-8 במאי 2023 הוחלט לנסות פיילוט חדש בדבר הכרזת העולות לגמר משלב חצאי הגמר.
כל האומנים המתחרים הועלו בזה אחר זה על הבמה, ורק אלו שצלחו את חצי הגמר הורשו לרדת ממנה.
עם זאת, עקב הביקורות הרעות שנשמעו מכמה אנשי הפקת האירוע, הוחלט לגנוז את הרעיון.
זו השנה השלישית ברציפות, שלמדינות יש אפשרות להשתמש בקולות רקע שהוקלטו מראש.
הדבר נתון להחלטת המשלחות, וצוין כי עדיין יותר שימוש בזמרי ליווי הן על הבמה והן מאחורי הקלעים.
מרטין אסטרדאל הצהיר כי שימוש בקולות רקע יישאר להמשך התחרות.
הגרלת חצאי הגמר התקיימה ב-31 בינואר 2023 בשעה 19:00 (CET) באולם סנט ג'ורג'.
בנוסף, התרחש טקס העברת המפתחות לעיר המארחת.
במהלך ההגרלה נחשפו הסלוגן והלוגו של התחרות.
שלושים ואחת המדינות שיתמודדו בחצאי הגמר הוקצו לחמישה סלים, ובתוכן קבוצת משתתפות בעלות דפוס הצבעה דומה.
זו שיטה המקטינה את הסיכוי להצבעות על בסיס מחלוקות גאופוליטיות או קרבות תרבותיות.
בנוסף, ההגרלה קבעה באיזה חצי גמר תצביע כל אחת מחמש המדינות העולות היישר לגמר – מדינות ה-"Big Five" (הממלכה המאוחדת, ספרד, איטליה, צרפת וספרד) וזוכת האירוע הקודם, אוקראינה.
אירוע ההגרלה הונחה על ידי איי.ג'י אודודו וריילן, וכלל גם את טקס מעבר המפתחות המסורתי בין העיר המארחת אשתקד, טורינו, לליברפול.
15 מדינות ביצעו את שיריהן בערב זה, כשסדר ההופעות של האירוע פורסם ב-22 במרץ 2023. פינלנד זכתה למרב הנקודות, כשאחריה נמנות שוודיה, ישראל, צ'כיה, מולדובה, נורווגיה, שווייץ, קרואטיה, פורטוגל וסרביה בהתאמה.
לעומתן, לטביה, אירלנד, הולנד, אזרבייג'ן ומלטה כשלו בניסיון להעפיל לגמר.
אל המשתתפות בחצי הגמר הראשון הצטרפו צרפת, גרמניה ואיטליה לשלב ההצבעה, כמו גם "שאר העולם".
אירוע חצי הגמר נפתח במערכון ריקוד לצלילי השיר "Together in Electric Dreams" אליו קדם קטע וידאו קצר בהשתתפות פול הוליווד, מלך ומלכת הממלכה המאוחדת, סיסטר סיסטר, ריקי טומלינסון ופול אוגריידי, שנפטר באותו חודש.
לאחר מכן הופיעה יוליה סנינה, אחת ממצבת המנחות, עם "Mayak" בהשתתפות בעלה, ההארדקיס ולרי בבקו.
בנוסף לכך, הופיעו אליושה ורבקה פרגוסון עם "Ordinary World" וריטה אורה בביצוע "Ritual", "Anywhere" ו-"I Will Never Let You Down".
במהלך המשדר רואיינו המשלחות של איטליה, צרפת וגרמניה, ואף הוקרנו קטעים קצרים מתוך הופעותיהן.
16 מדינות ביצעו את שיריהן בערב זה, כשסדר ההופעות של האירוע פורסם ב-22 במרץ 2023. אוסטרליה זכתה למרב הנקודות, כשאחריה נמנות אוסטריה, פולין, ליטא, סלובניה, ארמניה, קפריסין, בלגיה, אלבניה ואסטוניה בהתאמה.
לעומתן, איסלנד, גאורגיה, יוון, דנמרק, רומניה וסן מרינו כשלו בניסיון להעפיל לגמר.
אל המשתתפות בחצי הגמר השני הצטרפו אוקראינה, ספרד והממלכה המאוחדת לשלב ההצבעה, כמו גם "שאר העולם".
חצי גמר זה נפתח בקטע ספוקן וורד מוקלט מראש על ידי לוק אוונס בדבר ההיסטוריה של התחרות.
במהלך ההפסקה בין המדינות המשתתפות בוצע שילוב של יצירות אוקראיניות ידועות בביצוען של מריה ירמצ'וק, אוטוי וזלטה דזיונקה עם מערכון ריקוד משל ג'ייסן גילקיסון, שנערך על ידי שלוש מלכות דראג.
המוזיקה שליוותה את קטע הריקוד הורכבה מארבעה שירים: "Free Yourself", "Free Your Mind", "Free" והשיר האוסטרלי לאירוויזיון 2018, "We Got Love".
במהלך המשדר רואיינו המשלחות של הממלכה המאוחדת, אוקראינה וספרד, ואף הוקרנו קטעים קצרים מתוך הופעותיהן.
סדרמדינהשפהאומןשירמקוםניקוד1 דנמרקאנגליתריילי"Breaking My Heart"1462 ארמניהאנגלית וארמניתברונט"Future Lover"6993 רומניהאנגלית ורומניתתאודור אנדריי"D.G.T.
(Off and On)"1504 אסטוניהאנגליתאליקה"Bridges"10745 בלגיהאנגליתגוסטף"Because of You"8906 קפריסיןאנגליתאנדרו למברו"Break a Broken Heart"7947 איסלנדאנגליתטיליאו"Power"11448 יווןאנגליתויקטור ורניקוס"What They Say"13149 פוליןאנגליתבלנקה"Solo"312410 סלובניהסלובנית ג'וקר אאוט"Carpe Diem"510311 גאורגיהאנגלית וג'יברישאירו חצ'אנובי"Echo"123312 סן מרינואנגלית פיקד ג'קס"Like an Animal"16013 אוסטריהאנגלית ואיטלקיתטיה וסלינה""213714 אלבניהאלבניתאלבינה ומשפחת קלמנדי"Duje"98315 ליטאאנגלית וליטאיתמוניקה לינקיטה"Stay"411016 אוסטרליהאנגלית וויאג'ר"Promise"1149
עשרים ושש מדינות השתתפו בו, כאשר במערכת ההצבעה נמנו כל שלושים ושבע המשתתפות ו"שאר העולם" שנכנס בהצבעות הקהל.
סדר ההופעות המדויק לאירוע פורסם יום קודם.
אל המקום הראשון הגיעה לורן עם "Tattoo", שנכתב על ידה בשותפות עם ג'ימי "ג'וקר" תורנפלדט, ג'ימי ג'ונסון, קאצי אופיה, פיטר בוסטרום ותומאס גיסון.
פינלנד דורגה אחריה במקום השני, וזכתה למספר הנקודות הרב ביותר שהוענקו על ידי הקהל.
את עשרת המקומות הפותחים השלימו ישראל, איטליה, נורווגיה, אוקראינה, בלגיה, אסטוניה, אוסטרליה צ'כיה בהתאמה.
לעומתן, אלבניה, פורטוגל, סרביה, הממלכה המאוחדת וגרמניה צברו את מספר הנקודות הנמוך ביותר בהתאמה.
המשדר נפתח בווידאו קצר בכיכובם של אנדרו לויד ובר, ג'וס סטון, קתרין, נסיכת ויילס ורבים נוספים.
לאחר מכן עלתה להקת קאלוש אורצ'סטרה לבמה וביצעה את "Stefania" ואת הסינגל האחרון שלה, "Changes".
מצעד הדגלים המסורתי, בו הונפו כל נסי המדינות המשתתפות בגמר, התקיים בליווי ארבעה מנציגי אוקראינה בעבר – גו איי, ג'מאלה, טינה קרול וורקה סרדוצ'קה – ששרו את שיריהם בתחרות: "Shum", "1944", "Show Me Your Love" ו-"Dancing Lasha Tumbai" בהתאמה.
סאם ריידר עלה מאוחר יותר עם "Mountain", יצירה משותפת עם רוג'ר טיילור מתופף להקת קווין.
מופע נוסף שהועלה כונה "The Liverpool Songbook" ("ספר השירה של ליברפול"), והוא כלל שש גרסאות כיסוי ללהיטים של אומנים ילידי העיר.
הן הושרו על ידי מחמוד ("Imagine", ג'ון לנון), נטע ברזילי ("You Spin Me Round (Like a Record)", דד אור אלייב), דאדי פרייר ("Whole Again", אטומיק קיטן), קורניליה יאקובס ("I Turn to You", מלאני סי) וסוניה ("Better the Devil You Know", שיר בביצועה).
אותו מופע נגמר בשיתוף פעולה שהוקלט מראש בשער הזהב של קייב של החמישייה עם דאנקן לורנס, מנחי האירוע ורוסלנה ליז'יצ'קו לשיר "You'll Never Walk Alone".
ביורן אולבאוס, מחברי להקת אבבא, השתתף בווידאו קצר אודות כמה שירים שזכו להצלחה אדירה לאחר שהשתתפו באירוויזיון.
בניגוד למסורת שהונהגה בשנים 2016–2022 לפיה המדינה המארחת בשנה הקודמת זוכה למסור את "תריסר הנקודות" ראשונה, אוקראינה הוצבה בראש ואחריה עלה הדובר האיטלקי.
גמר אירוויזיון 2023 היה הנצפה ביותר אי-פעם.
ב-19 בדצמבר פורסם על ידי כאן 11 כי הוא היה המשדר הנצפה ביותר בישראל עם 31 אחוזי רייטינג – יותר ממהדורות החדשות ביום מתקפת הפתע ב-7 באוקטובר.
הוענק לתחרות את פרס ה-Changemaker בוועידת השידור הבין-לאומית כהוקרה על "תרומתה לחברה ולתרבות, ועל הישארותה רלוונטית ורעננה בקנה מידה עצום.
הפרס התקבל ב-17 בספטמבר על ידי המפקח מרטין אסטרדאל.
הצלחה מסחרית של שירי אירוויזיון 2023
לאחר זכייתו בתחרות הפך "Tattoo" ללהיט בין-לאומי.
ב-19 במאי 2023 הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ומאוחר יותר הפך לשיר האירוויזיון הראשון מזה 27 שנים ששהה שבועיים בחמשת המקומות הפותחים של אותו דירוג.
הוא בילה ארבעה שבועות רצופים בעשירייה הפותחת בממלכה המאוחדת.
בנוסף לכך, הוא דורג במקום הראשון בעשר מדינות שונות.
יום לאחר הגמר גרף "Tattoo" 4,275,290 השמעות בספוטיפיי – מספר ההשמעות הגבוה ביותר לשיר אירוויזיון ביום בודד, שיא שהוחזק על ידי זוכה אירוויזיון 2021 "Zitti e buoni".
אל "Tattoo" הצטרפו שלושה שירים נוספים לעשירייה הפותחת של המצעד הבריטי: "Cha Cha Cha" הפיני במקום השישי, "I Wrote a Song" הבריטי במקום התשיעי ו-"Queen of Kings" הנורווגי במקום העשירי.
למעט "I Wrote a Song" כל שלושת השירים נכנסו למצעדי הבילבורד גלובל 200 והבילבורד גלובל 200 ללא ארצות הברית.
"Unicorn" הישראלי ו-"Due vite האיטלקי נכנסו גם הם למצעד האחרון במקומות ה-153 וה-174 בהתאמה.
בישראל הגיעו "Tattoo" ו-"Queen of Kings" למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של היטליסט.
"Unicorn" עשה זאת במשך חמישה שבועות לא רצופים במצעד הישראלי.
בפעם הראשונה בהיסטוריה של גלגלצ, שלושה שירים דורגו ב-20 המקומות הפותחים של המצעד השנתי הבין-לאומי: "Queen of Kings" במקום השישי, "Cha Cha Cha" במקום השביעי ו-"Tattoo" במקום ה-11.
מחלוקות בדבר זכייתה של שוודיה
ניצחונה של שוודיה בתחרות, על-אף שפינלנד הובילה בהצבעות הקהל, עורר מחלוקת בקרב חלק מצופי התחרות.
במספר הזדמנויות בעת מתן "12 הנקודות" מפי דוברי המדינות ניתן היה לשמוע את קריאות התמיכה לקרייה ולשירו.
לורן הצהירה מאוחר יותר כי הדבר אינו הפריע לה, ואף גרם לה להעריך את התלהבותם של מעריצי האירוויזיון מהשיר הפיני, שגרף 376 נקודות מהקהל – המספר הרב ביותר לשיר שלא זכה בשילוב עם קולות השופטים.
שוודיה לעומת זאת לא קיבלה את מרב הנקודות מהקהל באף מדינה.
איגוד השידור האירופי לא התייחס לכך באופן פומבי.
לאחר פרסומו של השיר השוודי, "Tattoo", החלו להתפרסם סרטונים ביוטיוב הטוענים כי המלודיה שלו נגנבה משירים אחרים, כמו "Easy on Me" של אדל, "V Plenu" של מיקה ניוטון, "Flying Free" של ההרכב פונט איירי ו-"Journey to the Past" מהסרט "אנסטסיה".
עוד נטען על ידם כי המקצב האיטי, שנבנה אט-אט, דומה לזה ב-"The Winner Takes it All" של להקת אבבא, זוכת אירוויזיון 1974.
בנוסף לזכייה בתחרות הוענקו גם פרסי מרסל בזנסון ויור א ויז'ן המסורתיים.
גם הסקר השנתי נערך על ידי OGAE, "הארגון הכללי של אוהדי האירוויזיון".
פרסי מרסל בזנסון, שמאורגנים מאז 2002 על ידי נציג שוודיה לאירוויזיון 1992, כריסטר ביורקמן והזוכה של אירוויזיון 1984, ריצ'רד הרי, מעניקים מדי שנה שלושה פרסים: פרס התקשורת, פרס המלחין ופרס האומן.
הזוכים בהם נחשפו זמן קצר לאחר שידור הגמר ב-13 במאי.
קטגוריה מדינה שיר מבצע כותבים פרס האומן שוודיה "Tattoo" לורן ג'ימי "ג'וקר" תורנפלדט, ג'ימי ג'ונסון, לורן, קאצי אופיה, פיטר בוסטרום, תומאס גיסון פרס התקשורת פרס המלחין "Due vite" מרקו מנגונימרקו מנגוני, דוויד פטרלה, דוויד סיומנטה
פרסשנהקטגוריהמועמד/יםתוצאהמקורפרס באפט"א לטלוויזיה2024הופעת הבידור הטובה ביותרהאנה וודינגהםסיקור האירוע החי הטוב ביותראירוויזיון 2023
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024 (; ) היוותה את המהדורה השישים ושמונה של תחרות הזמר האירופית.
היא התקיימה בשלושה שלבים: שני חצאי גמר שנערכו ב-7 וב-9 במאי, וגמר שנערך ב-11 במאי 2024 בהיכל "מאלמה ארנה" שבמאלמה, שוודיה.
את האירוע הנחו פייטרה מיידה ומולין אוקרמן, והוא הופק על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) ותאגיד השידור השוודי (SVT), אשר הופקד על ארגונו בעקבות זכייתה של שוודיה בשנה הקודמת עם השיר "Tattoo" בביצועה של לורן.
מיידה, מנחה ותיקה באירוויזיון, שימשה גם כמנחת התחרויות בשנים 2013 ו-2016.
בתחרות נטלו חלק 37 מדינות, מספר זהה לזה שנרשם בשנת 2023. רומניה החליטה להימנע מהשתתפות, ואילו לוקסמבורג שבה לתחרות לראשונה מאז שנת 1993. נציגותה של הודחה בין חצי הגמר השני לגמר, אך המדינה שמרה על זכות ההצבעה.
השתתפותה של , על רקע מלחמת חרבות ברזל, עוררה מחלוקת פוליטית וציבורית רחבת היקף, ובעקבותיה הוחמרו נוהלי הביטחון בכל שלבי האירוע.
הוכרזה כזוכה בתחרות עם השיר "The Code", שבוצע בידי נמו ונכתב בשיתוף עם בנג'מין אלאסו, לסה מידטסיאן ניימן ולינדה דייל.
שווייץ דורגה ראשונה בהצבעת השופטים וחמישית בהצבעת הקהל.
זכתה בהצבעת הקהל וסיימה במקום השני הכללי – הישגה המרשים ביותר כמדינה עצמאית, לאחר ניצחונה באירוויזיון 1989 כחלק מיוגוסלביה.
את רשימת החמישייה הפותחת השלימו , וישראל בהתאמה.
בהתאם לנתוני איגוד השידור האירופי, נרשמה לתחרות צפייה רחבה של כ-163 מיליון צופים ב-37 מדינות ברחבי אירופה, עלייה של כמיליון צופים לעומת המהדורה הקודמת.
נוסף על כך, נרשמו 7.3 מיליון צפיות נוספות בשידור הדיגיטלי דרך פלטפורמת יוטיוב.
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2024 נערכה בעיר מאלמה שבשוודיה, בעקבות זכייתה של המדינה ב-2023 עם השיר "Tattoo" בביצועה של לורן.
הייתה זו הפעם השביעית שבה שוודיה אירחה את התחרות, לאחר שעשתה כן בשנים 1975, 1985, 1992, 2000, 2013 ו-2016. מקום האירוח המרכזי היה היכל "מאלמה ארנה", אשר תכולתו מונה 15,500 מושבים, ושימש גם לאירוח התחרות בשנת 2013.
מרכז האירועים "מאלמה לייב" שימש מוקד מרכזי למכלול הפעילויות הנלוות לתחרות.
במתחם זה נערך טקס השטיח הטורקיז ב-5 במאי 2024, שבמסגרתו הוצגו המתחרים ומשלחותיהם בפני נציגי התקשורת ובפני הציבור הרחב, וכן נערכו בו טקסי הפתיחה והנעילה.
המרכז שימש גם מקום לאירועי הקרנה של שלבי התחרות, והיה משכנו של מועדון ה"יורוקלאב", אשר אירח את מסיבות הסיום הרשמיות והופעות סגורות של משתתפי התחרות.
כפר האירוויזיון הרשמי הוקם בפארק "פולקטס" ושימש מוקד לפעילות ציבורית רחבה, שכללה הופעות של משתתפי התחרות ושל אמנים מקומיים, והקרנות ישירות של המופעים לקהל הרחב.
נוסף על כך, הוקמה "שדרת האירוויזיון" (Eurovision Street) ברחוב פריסגטאן, אשר נמתחה מתחנת הרכבת טריאנגלן ועד לכפר האירוויזיון שבפארק פולקטס.
תוכניות למופעי רחוב מוזיקליים הושפעו מפרישתם של אמנים אחדים במחאה על השתתפות ישראל בתחרות, והועברו בסופו של דבר לכפר האירוויזיון מטעמי ביטחון.
מתחם ה-"Euro Fan Café" מוקם באולם אמיראלן ושימש מוקד מפגש לקהל המעריצים ולאירועי תרבות נלווים.
לרגל יובל החמישים לניצחון ההיסטורי של להקת אבבא באירוויזיון 1974 עם השיר "Waterloo", שהיה הניצחון הראשון של שוודיה בתולדות האירוויזיון, נערכה ברחוב סדרגטאן תערוכה מיוחדת בשם ABBA World, שפעלה בין 29 באפריל ל-12 במאי 2024.
בעקבות זכייתה של שוודיה בתחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2023, העלו מספר רשויות מוניציפליות במדינה את מועמדותן לאירוח אירוויזיון 2024. בין הערים שהביעו את רצונן נמנו סטוקהולם, גטבורג, מאלמה, אסקילסטונה, ינשפין, אורנשולדסוויק, פטילה וסאנדוויקן.
תאגיד השידור השוודי (SVT), ששימש כגוף המארגן הרשמי מטעם המדינה, קבע את התאריך 12 ביוני 2023 כמועד האחרון להגשת הצעות רשמיות מצד הערים המעוניינות באירוח.
עד ל-13 ביוני התקבלו הצעות מארבע ערים בלבד: סטוקהולם, גטבורג, מאלמה, ואורנשולדסוויק.
ב-7 ביולי הודיע ה-SVT על הסרתן של גטבורג ואורנשולדסוויק מרשימת הערים המתמודדות לאירוח.
באותו יום עצמו פרסמו איגוד השידור האירופי (EBU) ותאגיד השידור השוודי הצהרה משותפת, ובה נמסר כי מאלמה נבחרה לשמש כעיר המארחת הרשמית של תחרות האירוויזיון לשנת 2024.
עיר אולם הערות מקורות אסקילסטונה סטיגה ספורטס ארנה אירח את סבב ה"גלגל הצלה" של המלודיפסטיבלן בשנת 2020. לא עמד בדרישות איגוד השידור האירופי בכל הנוגע לקיבולת.
גטבורג סקנדינביום אירח את אירוויזיון 1985. הגג דרש התאמות לצורך התקנת ציוד התאורה.
מיועד להריסה לאחר השלמת בניית מתקן ספורט חדש בסמוך.
ינשפין הוסקברנה גרדן אירח את מקצי מלודיפסטיבלן בשנת 2007. לא עמד בדרישות איגוד השידור האירופי בכל הנוגע לקיבולת.
מאלמה מאלמה ארנה אירח את אירוויזיון 2013. אורנשולדסוויק הגלונדס ארנה אירח את מקצי מלודיפסטיבלן בשנים 2007, 2010, 2014 ו-2018, וכן את חצי הגמר בשנת 2023. פטילה פטילה ארנה אירח את תחרות אירוויזיון למקהלות 2019. לא עמד בדרישות איגוד השידור האירופי בכל הנוגע לקיבולת.