tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למרות זאת, הוא אף פעם לא מקבל את הפרידה, נחוש בדעתו לזכות בה בחזרה ולהוכיח התחרטות על מעשיו.
הוא אוהב אופנועים, צילום, והוא מתופף מוכשר.
שחקנים נוספיםשחקןדמותתיאור מרלי מטלין מלודי בלדסו יועצת חירשת ומאמנת כדורסל מחליפה בבית הספר קלרטון לחרשים, אמו של אמט, והחברה הטובה ביותר של רג'ינה.
כשביי ואמט מתחילים לנהל מערכת יחסים, מלודי מחליטה שזה לא יכול לקרות ביניהם בשל הבדלי התרבות, והאמינה כי ביי (למרות היותה החברה הטובה ביותר של רגינה אמה הביולוגית של ביי) היא השפעה רעה על אמט.
כשביי מגיע אליה ומגלה לה את הדאגות שלה לאמט, מלודי מבינה שבאמת אכפת לביי מאמט.
איבון קול אדריאנה ואסקז אמה של רגינה, הסבתא החוקית של דפני, והסבתא הביולוגית של ביי, שחיה עם רג'ינה ודפני בבית האירוח של משפחת קניש.
אוסטין באטלר ג'יימס "וילקי" וילקרסון השלישי עשיר מאוד, החבר הטוב ביותר של טובי וחבר בלהקה שלהם.
וילקי מתאהב בדפני, והם מתחילים לצאת, אבל בעקבות החלטת הוריו הוא עובר לפנימייה.
מיירה וולש סימון סינקלייר החברה הטובה ביותר לשעבר של ביי.
היא וטובי מנהלים מערכת יחסים לזמן קצר.
סימון יוצרת ידידות עם דפני, מערכות יחסים אלה נהרסות כאשר הם מגלים שהיא שכבה עם אמט הבן זוג של ביי והחבר הטוב ביותר של דפני.
צ'ארלס מייקל דייוויס ליאם לופו החבר לשעבר של ביי והחבר לזמן קצר של דפני, אביו בעל מסעדה מקומית.
ריאן ליין טראוויס ברנס סטודנט חירש בבית הספר של דפני ואמט שעובד בשטיפת המכוניות של ג'ון והוא מפתח רגשות כלפי דפני.
בעונה 4 מתוודה על רגשותיו כלפי ביי והם נהיים בני זוג.בלייר רדפורד טיילר "טיי" מנדוזה החבר הקרוב של דפני והחבר לשעבר של ביי.
מאוחר יותר, הם נפרדים, זמן קצר לפני שהוא עוזב לצבא בפרק 5.
הוא חוזר שוב בעונה השלישית ומתפתח מחדש הקשר בינו לבין ביי אך נאלץ לחזור שוב לצבא ובעקבות כך הקשר בניהם מסתיים.סם פייג' קרייג טאב עורך דין שמונה על ידי הזוג קניש לתביעה שלהם נגד בית החולים.
הוא מתאהב בקתרין, אך היא דוחה את חיזוריו.אנתוני נטאלה קמרון בלדסו אביו של אמט, שאף הוא חירש.
הוא ההורה "חסר האחריות" בהשוואה למלודי וסגנון ההורות המגונן שלה.
יש לו חברה, אוליביה, המהווה השפעה רעה על אמט.
לאחר תקופה מסוימת מחליט לעשות שתל שבלול בעקבות חברתו החדשה, ומתחתן איתה לאחר שנכנסה ממנו להריון.TL פוסבג אוליביה חברתו חסרת האחריות והמשחררת של קמרון, שמתגלה מאוחר יותר כסוחרת מריחואנה.מיגן הולוואי אמנדה בורק עורכת דין, ידידתם ועורכת הדין של הזוג קניש, עוזרת לג'ון לתבוע את בית החולים על רשלנות רפואית.
עם זאת, ג'ון וקתרין נאלצים לפטר אותה לאחר שהם מגלים שהיא מנהלת מערכת יחסים עם אחד מחברי הנהלת בית החולים.ג'ייסון ברוקס ברוס בעלה לשעבר של חברתה של קתרין ובן זוגה של רגינה לזמן קצר, עד שרגינה מבינה שהוא עדיין בעל רגשות כלפי אשתו לשעבר.אוליבר מיורהד הראלדו בעלים של מכון יופי.
רג'ינה עובדת אצלו כספרית כדי לחסוך מספיק כסף לפתוח מספרה משלה.כריסטופר וויהל פטריק בעלים של גלריה לאמנות מקומית.
היה לו מערכת יחסים עם רגינה, אבל זה מסתיים כאשר הוא מגיע למסקנה שהוא לא יכול לצאת עם אישה נשואה ומאוהבת.טניה ריימונד זארה אמנית רחוב וחברה של ביי.
היא משתמשת גם בשם הרחוב "המדוזה".
הייתה אמורה לנסוע עם ביי למקסיקו אך לבסוף לקחה את כספה של ביי והמשיכה בטיול לבדה.ג'סטין רונינג שף ג'ף רייקראפט שף ראשי במסעדת מייז והבוס של דפני, שאיתו היא מתחילה אף על פי היותה קטינה, דפני מתפטרת על מנת לשמור על מקום העבודה שלו ומערכת היחסים שלהם.
במקום זאת, הם נפרדים והיא בסופו של דבר בלי עבודה.מקס לויד ג'ונס נואה תלמיד חדש בקרלטון שמתיידד עם ביי אך לבסוף הם נפרדים כאשר הוא מפתח רגשות כלפי דפני.
לוקה במחלת מנייר.אנני אילונזה לאנה סטודנטית לרפואה שנפגשה פוגשת את אנג'לו ברומא, לאחר לילה שבילו ביחד היא נכנסת מאנג'לו להריון ומחליטה למסור את התינוקת לאימוץ בניגוד לדעותיו של אנג'לו שמחליט להילחם על התינוקת בשם אבי שניתנה לזוג הומואים.קאסי תומסון ניקי זמרת נוצרייה שמתיידדת עם טובי ומחליפה את וילקי בלהקה שלו.
בהמשך הם מתחתנים כנגד רצונם של ג'ון וקתרין.
אך לאחר בחירתה של ניקי לנסוע לפרו לעזור לאנשים וכוונתה לעבור לגור לשם היא וטובי מתגרשים.סטפאני נוֹגֶרָאס נטלי פירס סטודנטית חירשת בקרלטון שלא אוהבת את התלמידים השומעים, במיוחד את ביי.
עם זאת, לאחר מתחים הן נוסעות בסוף השבוע לטיול מחנאות בהנחיית מלודי, ושם שתיהן מבינות שהן אכן די דומות והן הופכות לחברות טובות.
נטלי היא לסבית.אדם האגנבוךגרג "מינגו" שימינגובחור פופולרי שדפני פוגשת לראשונה במעונות, לאחר שפעל נגד תוכנית החירשים.
דפני נפגעת כשהיא מבינה שמינגו רוצה רק סטוץ ולא מערכת יחסים רצינית, אך לבסוף דפני ומינגו הופכים לבני זוג.
הם נפרדים כשדפני טסה לסין.רייצ'ל שנטוןלילי סאמרסבחורה בריטית יהודיה שעברה לאחרונה לקנזס סיטי, וגרה קומה מעל טובי.
דוברת את שפת הסימנים האמריקאית והבריטית.
הופכת לבת הזוג של טובי אך הם נפרדים כשהיא מספרת לו שיש לה רגשות למישהו אחר, ולאחר מכן הם מגלים שלילי נכנסה להריון מטובי והיא נושאת ברחמה ילד הלוקה בתסמונת דאון.
מתחתנת עם טובי.טרל טילפוראריקבחור תמים לכאורה ואב לוויל בן ה-9 שפותח בית קפה בשכונת איסט ריברסייד, ומתחיל בקשר רומנטי עם רג'ינה.
לאחר מכן מתגלה שאריק הוא חבר כנופיה לשעבר אשר חטף את וויל מגרושתו המכורה לסמים.
בסוף עונה 5 בורח כדי שלא ייתפס על ידי המשטרה.דייוויד קסטנדהחורחהבחור שדפני פגשה במסגרת עבודות השירות במרפאת החינם.
הוא מתאהב בה, והם מתחילים לצאת.
דפני נפרדת ממנו בשל אהבתה לקמפבל.ביאנקה בטהוןשאריבחורה שעברה ללמוד בתיכון קרלטון בשנתו האחרונה בשל ההחלטה על הוספת תלמידים שומעים לקרלטון.
בהתחלה מתנהגת לא יפה לדפני ושאר החרשים, אך לאחר הצטרפותה של שארי לנבחרת הוקי השדה, היא ודפני נהיות חברות.
לאמא שלה יש הפרעה נפשית ודפני עוזרת לה לטפל בה.
נשרה מאוניברסיטת סנט לואיס לכן חזרה לאוניברסיטת קנזס סיטי.אר ג'יי מיטקמפבל בינגמןבחור נכה שדפני פגשה במסגרת עבודות השירות במרפאת החינם.
הוא נפרד מחברתו כדי להיות עם דפני, אך הוא נפרד מדפני עם מעברו למרפאה אחרת.מקס אדלרמיילס "טנק" קונרויפגש את ביי בקורס לאומנות.
חבר באחוות "אומגה סיי", אותה עזב למען ביי.
הם נהיים בני זוג אך נפרדים משום שביי בגדה בו עם אמט.
טנק שכב עם ביי בעודם שיכורים במסיבה, אך לאחר חקירת האוניברסיטה יצא שהוא אנס אותה ומעיפים אותו מהאוניברסיטה.
שותף בדירתו של טובי לזמן מה.
נהיה בן הזוג של מרי בת' להפתעתה של ביי.ברברה קימברלי קאנוןמרי בת'חברה טובה של טיי, אשר אחיה שירת באותו היחידה עם טיי באפגניסטן.
פגשה את ביי בפסטיבל "מאיו, קנזס" והן נהיות חברות.
בת זוגו של טראביס אשר נפרדה ממנו.
נהיית בת זוגו של טאנק.אלק מאפהרנזוחבר אסייתי של קתרין אותו פגשה בשיעורי סטפס.
בחור מצחיק וחסר בושה המשכנע את קתרין לכתוב את ספרה השני "לעמדת החובט".שרון פירה-לואיסאייריסשותפתה לחדר של דפני במעונות בקולג'.
בת הדודה של ג'וש, המתורגמן של דפני.
מובילה במהפכת הסטודנטים השחורים באוניברסיטה.דניאל דורנטמת'יותלמיד חירש בקרלטון, המנסה לפגוע בתלמידים השומעים שהצטרפו לבית הספר.
לאחר שאמט מלשין עליו, הוא עובד עליו במשך תקופה ארוכה ומדבר איתו בתור בחורה בשם מינדי בעודו משתמש בתמונה של בת דודו, וכשאמט אמור להיפגש עם מינדי מת'יו מופיע, מבהיל אותו, מרביץ לו ומתעד את הכול.
כשאמט וביי מחטטים במחשב של מת'יו הם מגלים מכתב המיועד לאמט בו מת'יו מתוודה על רגשותיו לאמט, ואנו מגלים שמת'יו הומו שמעוניין באמט.אוסטין קולדוולג'ושסטודנט שנה ב' באוניברסיטת קנזס, בוגר הקורס מבוא לכימיה של פרופסור מרילו.
בן דוד של אייריס ובן זוגה של וימלה.
יוצא מהארון ומודה שהוא מאוהב במינגו בן זוגה של דפני.מת'יו קייןג'ייסבחור בריטי אשר עובד בדוכן הקפה במשרד הסנאט של ג'ון.
מתחיל לצאת עם דפני ויחד הם סוחטים סנטור מושחת בשם צ'יפ קוטו, דבר שבגללו דפני מקבלת עבודות שירות.
הווש (בהונגרית: Heves) הוא מחוז בחלקה הצפון-מזרחי של הונגריה.
הוא גובל במחוזות בורשוד-אבאוי-זמפלן, נוגראד, פשט ויאס-נאג'קון-סולנוק.
בירת המחוז היא העיר אגר.
מחוז הווש מגוון בנופו והוא שייך לשני אזורי נוף שונים של הונגריה: בצפונו משתרעים הרי המאטרה (Mátra) – המגיעים לשיא של 1,014 מטר (הגבוה ביותר בהונגריה) והרי הביק (Bükk).
דרום המחוז הוא חלק מהאלפלד – המישור ההונגרי הגדול בעל נוף מישורי לחלוטין.
מחוז הווש גובל בדרומו עם אגם הטיסה, האגם המלאכותי הגדול ביותר בהונגריה (127 קמ"ר).
במחוז הווש מוקדי תיירות רבים.
בבירת המחוז אגר וכן בעיר ג'נג'ש ניתן למצוא מבנים רבים בסגנון הבארוק וכן אתרים היסטוריים הקשורים לתולדות הונגריה.
אגם הטיסה הפך בשנים האחרונות חלופה לאגם בלטון המפורסם הן עבור רבים מן הנופשים המקומיים והן עבור תיירים מהארצות השכנות.
באזור הצפוני וההררי של המחוז, הרי המטרה והפארק הלאומי בוק, מהווים מוקדי משיכה לשוחרי הטיולים בטבע.
כמו כן פועלות במחוז מרחצאות מרפא רבים, בחלקם בעלי תכונות מרפא ייחודיות.
אנדרו הוזייר-בירן , הידוע יותר בשם הבמה שלו הוזייר (Hozier), הוא מוזיקאי וזמר-יוצר אירי.
ב-2013 הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, "Take Me to Church".
את המיני-אלבום השני, "From Eden", הוציא ב-2014. אלבום הבכורה שלו, "Hozier", יצא באוקטובר 2014.
הוזייר נולד בבריי, מחוז ויקלו, בנו של מוזיקאי.
הוא החל ללמוד לתואר במוזיקה בטריניטי קולג', דבלין, אך נשר מהלימודים באמצע שנת הלימודים הראשונה שלו כדי להקליט דמואים עבור יוניברסל מיוזיק גרופ.
בזמן שלמד בטריניטי, הפך לחלק מהתזמורת של טריניטי.
הוא היה חבר בקבוצה Anúna בין השנים 2008 ל-2012, וקיבל תפקיד סולו בתקליט של הקבוצה משנת 2012 "Illumination", כששר את "La Chanson de Mardi Gras".
הוא השתתף בסיבוב ההופעות הבינלאומי של הקבוצה כולל הופעות בנורווגיה והולנד.
הוזייר כתב את השיר "Take Me to Church" ב-2013 בין במות פתוחות בדבלין; הדמו המחוספס הביא לכך שהוא חתם בחברת התקליטים העצמאית רוביוורקס רקורדס.
הוזייר הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, שנקרא גם Take Me to Church, ב-3 ביולי.
הוא הופיע בבילבורד 200. הוא הקליט תחילה גרסאות דמו של רצועות באולפן בעליית הגג שלו לפני שעבד על התקליט עם המפיק רוב קירוואן.
הסינגל יצא בספטמבר 2013. הקליפ, שרמז לנושאים של הומופוביה, יצא באותו חודש, לאחר שנוצר ב"תקציב זעום" וצולם כולו בשחור-לבן.
הקליפ שותף על ידי השחקן האנגלי סטיבן פריי, מה שעזר לו להגיע לעמוד הראשון ב-רדיט ובהמשך להפוך לויראלי.
"Take Me to Church" הובילה לפריצה הגדולה של הוזייר, כשהשיר נכנס למגוון מצעדים ברחבי העולם וקיבל תוארי פלטינה מרובים; השיר גם זכה לשבחי המבקרים על הליריקה והמסרים שלו.
שיר הסיום של המיני-אלבום, "Cherry Wine", הופיעה בסרטו של זאק בראף, "הלוואי והייתי כאן".
בשנת 2014 הוציא הוזייר את המיני-אלבום השני שלו, From Eden.
הוזייר הוציא את האלבום, Hozier, ב-19 בספטמבר 2014, כולל רצועות משני המיני אלבומים הראשונים שלו.
האלבום שאב השראה ממוזיקת פולק, R&B ובלוז.
האלבום זכה להצלחה ביקורתית והגיע למקום הראשון באירלנד ולמקום השני בבילבורד 200 בארצות הברית.
האלבום הוא פלטינה כפולה בבריטניה ובארצות הברית.
בקליפים של "From Eden", "Someone New" ו-"Cherry Wine" הופיעו השחקניות קייטי מקגראת', נטלי דורמר וסרשה רונאן, בהתאמה.
הוא יצא לסיבוב הופעות אמריקאי ואירופאי כדי לקדם את האלבום.
"Take Me to Church" היה מועמד מאוחר יותר בטקס פרסי הגראמי ה-57 לשיר השנה בשנת 2015. בטקס, הוא ביצע את השיר עם אנני לנוקס, ואחר כך בטקס פרסי הבילבורד לשנת 2015. ב-12 בנובמבר 2015, הוא זכה בפרס VH1 של השנה, פרס שנבחר על ידי מעריצים.
בטקס הוא ביצע את "Take Me to Church" ואת "Blackbird" של הביטלס עם הזמרת טורי קלי.
ביוני 2016 הוציא הוזייר את השיר "Better Love" כחלק מפסקול "האגדה של טרזן".
הוזייר לקח לאחר מכן הפסקה של שנה מעבודתו.
בספטמבר 2018, הוזייר חזר עם הוצאת המיני אלבום Nina Cried Power.
האלבום כולל שיתוף פעולה עם מייביס סטייפלס בשיר הנושא.
הוא הוציא את הסינגל המוביל של אלבום האולפן השני שלו, "Movement", ב-14 בנובמבר, לצד קליפ.
אלבומו השני של הוזייר, Wasteland, Baby!, יצא ב-1 במרץ 2019, כולל רצועות מהמיני אלבום הקודם שלו.
האלבום הגיע היישר אל ראש מצעד האלבומים האירי ובמצעד הבילבורד 200. האלבום מאז קיבל תואר כסף בבריטניה וזהב בארצות הברית.
לאחר יציאתו של האלבום, הוזייר יצא לסיבוב הופעות ברחבי צפון אמריקה, אוסטרליה, ניו זילנד ואירופה כדי לקדם את האלבום.
האלבום הוציא שני סינגלים נוספים שיצאו ב-2019: "Almost (Sweet Music)" ו-"Dinner and Diatribes"; הקליפ של השיר האחרון כולל הופעה של השחקנית אניה טיילור-ג'וי.
במרץ ואפריל 2020, הוזייר ערך מספר הופעות בשידור חי בפלטפורמות המדיה החברתית אינסטגרם ופייסבוק כדי לגייס כסף ומודעות עבור האגודה האירית למניעת אכזריות לילדים (ISPCC) במהלך מגפת הקורונה.
ב-29 באוקטובר 2021 הוציא הוזייר את הסינגל "Tell It to My Heart" בשיתוף עם מדוזה.
ב-31 בדצמבר 2021, הוזייר הכריז על אלבומו הבא.
הוא הוציא קטעי מילים משני שירים עתידיים ברשתות החברתיות, "De Selby" ו-"Rob the Goddess".
ב-16 במרץ 2023, הוזייר הכריז על סיבוב ההופעות של האלבום Unreal Earth.
Unreal Unearth יצא לאור ב-18 באוגוסט 2023.
הופעתו תגיע לאחר יציאת האלבום המורחב שלו Unreal Unearth: Unending ב-6 בדצמבר.
באפריל 2025 נכלל ברשימת "טיים 100" לשנת 2025 בזכות "יצירתו המוזיקלית הייחודית והמעוררת השראה, המאופיינת בעומק רגשי, סמליות עשירה והשפעה תרבותית חובקת עולם".
הוזייר צפוי להוביל את פסטיבל Governors Ball לשנת 2025 שיתקיים בניו יורק ביוני 2025.
שנהפרסקטגוריהעבורתוצאהמקור2024פרס הווידאו קליפים של MTVהאלטרנטיבי הטוב ביותר"Too Sweet"שיר הקיץפרס המוזיקה של MTV אירופההאלטרנטיבי הטובה ביותרהוזיירהאמן הטוב ביותר בבריטניה ואירלנדפרס המוזיקה של בילבורדאמן רוק מובילאלבום רוק מובילUnheard (EP)שיר רוק מוביל"Too Sweet"2025פרס המוזיקה האמריקאיתשיר השנהשיר רוק אהובזמר פופ אהובהוזייראמן רוק אהובאלבום רוק אהובUnreal Unearth
הוחפיין () היא עיר במחוז דרנתה שבהולנד.
ההיסטוריה של הוחפיין מתחילה ב-20 בדצמבר 1625 כאשר רכש רולוף ואן אכטן שטח גדול של אדמת כבול מחוואי המחוז כדי לכרות את הכבול.
במפה ישנה של האזור כונה המקום Locus Deserta Atque ob Multos Paludes Invia ("שטח ביצות נטוש בלתי עביר").
הוחפיין עצמה נוסדה ב-1636 על ידי פיטר יוסטנס ויוהאן ואד דר מיר.
בסתיו 1883 ביקר באזור וינסנט ואן גוך.
במחצית השנייה של שנות השישים של המאה ה-20 הייתה הוחפיין העיר בעלת שיעור הצמיחה המהיר ביותר בהולנד.
גידולה המהיר בתקופה זו הביא את מועצת העיר להחלטה לסתום את רוב התעלות של העיר, תעלות שנחפרו בראשית ימיה כאמצעי תעבורה לכבול.
הֶוְרִין ח'לף הייתה מהנדסת-חקלאות ופוליטיקאית כורדית-סורית, אשר שימשה כמזכירה הכללית של מפלגת "סוריה – העתיד", פעילת זכויות נשים ולוחמת למען דו-קיום כורדי-ערבי.
היא נרצחה על ידי כוחות צבא חירות סוריה , מיליציה הנתמכת בידי טורקיה.
במהלך הפלישה הטורקית לצפון סוריה באוקטובר 2019, שמטרתה הייתה לחסל את המנהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה והזרוע הצבאית שלו, הכוחות הסוריים הדמוקרטיים, נקלעה ח'לף יחד עם הנהג שלה למארב, ושניהם נהרגו.
פעילים פוליטיים נוספים נרצחו בידי הכוחות הסוריים-טורקיים ברחבי תל אבייד שברוז'אבה (כורדיסטן הסורית) באותו היום.
ח'לף נולדה בשנת 1984 בעיר אל-מאליכיה, שבצפון סוריה.
היא למדה בבית הספר היסודי ובתיכון באל-מאליכיה, והמשיכה ללימודי הנדסה אזרחית באוניברסיטת חלב, ושם סיימה תואר ראשון בשנת 2009.
ח'לף, שהייתה פעילת זכויות נשים וזכויות מיעוטים בסוריה, בעיקר הנוצרים והכורדים, הגבירה את מעורבותה הפוליטית אחרי תחילת המלחמה בסוריה ב-2011. היא עבדה עבור מספר עמותות לזכויות אדם, והייתה לראשת המועצה הכלכלית של העיר קמישלי.
בשנת 2014, עם הצהרת האוטונומה הכורדית ברוז'אבה, התמנתה ח'לף לחברת ועדת האנרגיה של האוטונומיה, ולאחר מכן ליו"ר הוועדה האחראית על אספקת אנרגיה לכל האזורים שבשליטה כורדית בסוריה.
במרץ 2018, נבחרה ח'לף לראשות מפלגת "סוריה – העתיד", אשר מקושרת לכוחות הסוריים הדמוקרטיים.
מפלגה זו נטלה חלק במנהל צפון סוריה לאחר שא-רקה שוחררה משליטת המדינה האסלאמית.
על פי דיווחים בתקשורת, ח'לף, שהייתה ידועה בשל כישוריה הדיפלומטיים, השתתפה במשא ומתן מול ארצות הברית, והאמינה בפתרון לאחדות סוריה בדרך הידברות.
בשבת, 12 באוקטובר 2019, נקלע הרכב בו נסעה ח'לף למארב בכביש M4, דרומית לעיר תל אבייד, כשהיא הייתה בדרכה הביתה מישיבה באל-חסכה.
חיילים של כוחות מורדים המשתתפים בפלישה הטורקית לצפון סוריה ירו בה ובנהג שלה, ובנוסף בעוד לפחות שבעה אזרחים ברחבי תל אבייד באותו היום.
חלק מההריגות צולמו בידי הרוצחים, אך במקרה של ח'לף פורסמו ברשתות החברתיו רק צילומים חלקיים מן האירוע.
התקשורת הכורדית דיווחה שח'לף ונהגה עונו ונסקלו באבנים, ושח'לף נאנסה באכזריות לפני שהוצאה להורג בירי.
עם זאת, כאשר פורסמו צילומים של הרכב מחורר מירי, עלו בתקשורת המערבית תאוריות שהשניים נהרגו בתוך המכונית, ושבכל מקרה יש ספק לגבי סיבת ותנאי המוות, עד אשר הנושא ייחקר.
בתגובה לידיעה על שרשרת ההריגות, הכחישו "צבא חירות סוריה" והממשל הטורקי כל מעורבות, אך הסרטונים והתמונות שצולמו ופורסמו על ידי החיילים עצמם ברשתות החברתיו מראים את מעשיהם של המורדים הסורים.
חמישה ימים לפני הירצחה, ב-5 באוקטובר 2019, השתתפה ח'לף בכנס בעיר קמישלי, בו העבירה ביקורת על טורקיה, באומרה שנסיונותיה של טורקיה "לכבוש את ארץ זו כדי להגן על העם הטורקי אינו עולה בקנה אחד עם המציאות", מכיוון שהכוחות הסוריים הדמוקרטיים כבר ניקו את צפון סוריה מקבוצות טרור.
"אנו - כל הכוחות הפוליטיים - דוחים מכל את האיומים הללו, במיוחד מכיוון שהם מונעים מהקמפיין שלנו ליצור פתרון למשבר הסורי", אמרה והוסיפה כי בגלל זה, "הקהילה הבינלאומית צריכה לתמוך באנשים החיים על אדמות סוריה כדי לשמור על הביטחון ולא לאפשר לכוחות טורקיים לכבוש את אדמות סוריה".
על פי עיתון הוושינגטון פוסט, הרצח הוא "כמעט בוודאות פשע מלחמה תחת החוק הבינלאומי".
לעומת זאת, העיתון הטורקי יני סאפאק קרא להריגתה "מבצע מוצלח" נגד פוליטיקאית המשויכת לארגון "הטרור", האיחוד הדמוקרטי העממי, המפלגה הכורדית אשר מנהלת את צפון-מזרח סוריה.
העיתון אפיין את הריגתה כ"ניטרול" והביע ביטחון שמותה מהווה נזק גדול עבור הממשל הכורדי.
משרד זכויות האדם של האומות המאוחדות הצהיר ב-15 באוקטובר 2019 שהוא חוקר את הרציחות, ושטורקיה תישא באחריות בגין כל פשע מלחמה אשר בוצע על ידי שליחיה.
הווריאציות הייתה להקת רוק צרפתית שביצעה שירים באנגלית ופעלה בשנות ה-60 ואמצע שנות ה-70 של המאה ה-20. היא הייתה הלהקה הצרפתית הראשונה שהופיעה בארצות הברית וחתמה חוזים עם חברות תקליטים מקומיות, והראשונה לרשום שיאים על להיטיה שם.
כלהקה שהורכבה בעיקר מיהודים ילידי מרוקו ותוניסיה, בשני אלבומיה האחרונים, "מורוקן רול" ו"קפה דה פריז" הלחנים, העיבודים והמילים הכילו מנגינות וסיפורים מהתרבות של יהודי ספרד וצפון אפריקה.
בעזרת סגנון זה, הציגה הלקה פיוז'ן רוק חדש המכונה כיום מורוקן רול (Moroccanroll) שהשפיע על להקות רוק מערביות רבות בעשורים האחרונים.
שלושה מארבעת חברי הלהקה הראשונים היו יהודים מרוקאים.
הסולן ג'ו לוי, הגיטריסט מארק טובלי, והמתופף איזק ג'קי ביטון.
החבר הרביעי, הבסיסט ז'אק גרנדה, היה ממוצא איטלקי.
בשנת 1971, ג'ו לוי הוחלף לזמן קצר על ידי הזמר הצרפתי מישל שבלייה.
ב-1975 לוי הוחלף בידי רוברט פיטוסי, יהודי יליד תוניסיה.
הלהקה הוקמה בשנת 1966 על ידי אלן טובלי, אחיו הגדול של מארק טובלי.
באותה שנה עשתה הלהקה סבב הופעות ברחבי אירופה, וביצעה שירים של ליטל ריצ'רד, צ'אק ברי, אלביס פרסלי והרולינג סטונז.
בשנת 1967 החלו חברי הלהקה את קריירת ההקלטות שלהם בדנמרק עם שחרורו של השיר "Spics & Spack".
כשחזרו לצרפת ב-1969, חתמו חברי הלהקה חוזה עם EMI/Pathé Records, וביצעו עמה בהצלחה הקלטות רבות.
הלהקה הייתה הראשונה לבצע מוזיקת רוק בצרפת, והפכה לאחת מלקהות הרוק הידועות בה, בעיקר הודות להצלחה המסחרית וההופעות הטלוויזיוניות שלה.
היא זכתה לסיקור תקשורתי רחב, והפכה ללהקת הרוק הצרפתית הראשונה שיצאה לסבב הופעות בארצות הברית.
בין השנים 1969 ל-1973, הוציאה הלהקה את עיקר אלבומיה, כאשר הביצועים הראשונים הזכירו לעיתים את הסגנונות של הרולינג סטונז, לד זפלין ו-The Who.
בשנת 1972 מייסד הלהקה אלן טובלי חתם חוזה עם דאג ייגר וצ'ארלס בננטי מ-Applewood Productions בניו יורק, והלהקה החלה את השלב השני בקריירת ההופעות וההקלטות שלה בארצות הברית.
השיר היחיד שלהם בשפה הצרפתית, "Je Suis Juste Un Rock'n Roller", שהופק על ידי דאג ייגר, הפך ללהיט הגדול ביותר שלהם אי פעם, והגיע למקום השביעי במצעד הפופ הצרפתי.
בשנת 1973, האלבום הפופולרי שלהם Take it or Leave It הוקלט בהפקת דון ניקס.
בשנת 1974 הפכה הווריאציות ללהקת הרוק הצרפתית הראשונה שחתמה עם לייבל אמריקני, Buddah Records תוך יצירת סגנון אקזוטי וייחודי שמזכיר את שורשיהם הצפון אפריקאים של חברי הלהקה.
יצירתם החלוצית, ששילבה צלילים וסגנונות שנלקחו מהמורשת המרוקאית ומקבלת ביטוי באלבומים Moroccan Roll בהפקתו של ראלף מוס ו-Cafe de Paris בהפקתם של לואיס מרנשטיין ומייקל וונדרוף, הייתה סגנון מוזיקת רוק חדש שהשפיע על להקות רוק באירופה, בארצות הברית ובאפריקה במשך העשורים שלאחר מכן.
בשנת 1974 הצטרף ללהקה נגן הקלידים והזמר האמריקאי ג'ים מוריס, ולרגל הוצאת האלבום Cafe de Paris וסבב ההופעות שלו, הצטרפו ללהקה הגיטריסט והזמר הצרפתי-תוניסאי רוברט פיטוסי, והכנר הצרפתי-תוניסאי מוריס מימון.
אלבום זה הגיע בשנת 1975 לטבלת 200 האלבומים הטובים בארצות הברית, כאשר הסינגל "סופרמן, סופרמן" הגיע למקום ה-36 במצעד הפופ האמריקני.
בקיץ 1975, לאחר סבב ההופעות הלאומי של הלהקה בארצות הברית, בחר רוברט פיטוסי לצאת לקריירת סולו נפרדת בתור אף.
גם ז'אק גרנדה ומוריס מימון עזבו את הלהקה באותה תקופה.
הווריאציות המשיכה לפעול, עם חברי הלהקה האחרים, ביטון ומוריס, תוך צירוף חברים חדשים כמו הזמר קרל סטורי והזמר והבסיסט אלבריטון מק'קליין.
למרות שהצליחו להשיג הצלחה מסחררת וסבבי הופעות גדולים, הלהקה הופיעה בפעם האחרונה באקדמיה למוזיקה בפילדלפיה ב-7 בדצמבר 1975, והתפרקה כעבור שבועיים ב-21 בדצמבר 1975.
בשנת 1977 הווריאציות אוחדה מחדש לסשן הקלטות היסטורי עבור CBS Records International.
ג'ק האמר, מלחין שירי רוק קלאסיים ידועים, כתב המנון לרגל ביקור נשיא מצרים אנוואר סאדאת בישראל לקראת חתימת הסכם השלום עם מצרים.
שלושה ימים לאחר מכן הקליטו ריצ'י הייבנס והווריאציות את "שלום, סאלם עליכום" עבור CBS, והפך ללהיט בישראל, בירדן ובמצרים.
במהלך הקריירה שלה, הווריאציות הפכה ללהקת הרוק הצרפתית הראשונה שסבבה באירופה, אפריקה ואמריקה.
במהלך עשר שנות פעילותה, הופיעה הלהקה לצד להקות בולטות אחרות, בהן: Bachman–Turner Overdrive, Kiss, The Jimi Hendrix Experience, Cream, Yes, Guess Who, Taste, קווין, אוריה היפ, Rush, קרפטוורק ואירוסמית'.
בשנת 1993 מוריס מימון הלך לעולמו בפריז.
בשנת 2009, אל מול 250,000 מעריצים בפסטיבל מוזיקת הרוק L'Boulevard בקזבלנקה שבמרוקו, נערכה מחווה לכבוד הווריאציות, שנחשבת במרוקו לאחת מחלוצות המוזיקה המרוקאית המודרנית.
בסיסט הלהקה, ז'אק גרנדה, הלך לעולמו בארצות הברית ב-16 ביוני 2011 לאחר מאבק במחלת הסרטן.
מייסד וגיטריסט הלהקה מארק טובאלי הלך לעולמו ב-10 במרץ 2024, לאחר מחלה ממושכת, בסירן שבצרפת.
פרנק סיטבון - קלידים (2012–הווה)
הורוניקס הן הרכב מוזיקלי בתחום הפופ בו חברות שתי אחיות אוסטרליות.
הצמד ידוע בשירים הפופולריים: "4ever" אשר הגיע למקום השני במצעד האוסטרלי, ואף הגיע למקום ה-17 בבריטניה והשיר "Untouched" אשר הפך ללהיט בינלאומי והגיע אף הוא למקום השני במצעד האוסטרלי, מקום שמיני במצעד הבריטי ולמקום ה-17 במצעד האמריקאי מעבר לסינגלים אלו, הצמד הוציא שלושה אלבומים שהצליחו באוסטרליה ושירים נוספים שהצליחו בה.
צמד התאומות ליסה וג'סיקה אוליגרסו (נולדו ב-25 בדצמבר 1984) נולדו באלבני קריק, אשר בקווינסלנד, אוסטרליה לזוג הורים ממוצא איטלקי ששמם ג'וזף וקולין.
אחיהן הגדול, ג'וליאן, משמש כמנהלן המוזיקלי של האחיות עוד בצעירותן, האחיות הוציאו שלושה אלבומים תחת השם "ליסה וג'סיקה" ובעקבות הצלחתן, הן קיבלו תפקיד בסדרת הטלוויזיה סייברגירל.
בהגיען לגיל 18, השתיים שינו את שם ההרכב ל-Teal תוך ניסיון לשנות את סגנונן המוזיקלי לרוק אלטרנטיבי והוציאו את הסינגל Baby it's Over.
בראיון ל-MTV, הן הסבירו על הרעיון לשנות את שם ההרכב ל"ורוניקס":
ליסה אף הוסיפה באותו ראיון שמקור ההשראה לשם הגיע מהסרט "מלכות הכיתה", לפי הציטוט המפורסם בו דמותו של כריסטיאן סלייטר, ג'ייסון דין, שואל את ורוניקה (בגילומה של וינונה ריידר) את השאלה "האם את הת'ר?", כשבתגובה היא עונה "לא, אני ורוניקה", שכן הציטוט ודמותה של ורוניקה היוו מודל עבור הצמד.
ליסה התארסה לשחקן לוגן הופמן בשנת 2016. הזוג נישא שנתיים מאוחר יותר בנובמבר 2018.
ג'סיקה הייתה זוגיות עם השחקנית רובי רוז בין אוקטובר 2016 לאפריל 2018 וכן יצאו בעבר ב-2008. כמו כן, ג'סיקה הייתה בזוגיות עם בילי קורגן, חבר בלהקת The Smashing Pumpkins בין השנים 2010–2012, ושניהם נשארו חברים טובים גם לאחר הפרידה.
לאחר מכן יצאה עם גיטריסט להקת בדפלאואר, ג'וש כץ בין השנים 2014–2016 ולאחר מכן, חזרה לזוגיות עם רוז, שכאמור נפרדה ממנה שנתיים לאחר מכן.
ב-31 באוקטובר 2019, התארסה לקאי קרלטון.
הזוג ביטל את האירוסים באוקטובר 2020. ג'סיקה מגדירה עצמה כפאנסקסואלית
הווש (בהונגרית: Heves) היא עיר במחוז הווש, מקום מושבו של נפת הווש.
זהו היישוב המאוכלס ביותר הרביעי בגודלו במחוז.
העיר ממוקמת בחלק הדרום-מזרחי של מחוז הווש.
תחנת הרכבת של היישוב יושבת על קו הרכבת הצדדי קאל-קאפולנה-קישאויסאלאש.
העיר נמצאת בסמוך לכביש 31, כ-18 ק"מ מהכביש המהיר M3. בכיוון צפון-מערב יוצאת דרך לכיוון ג'נג'ש, ובכיוון דרום-מזרח, לכיוון קישקרה.
אלה דרכים משניות שמתחילות בהווש (מספרים 3204 ו-3209 בהתאמה), וכן לכיוון פיי וקאל (דרך 3207).
שמה של העיר מוזכר לראשונה בשנת 1203 בצורת כתב "Hewes".
מאוחר יותר הוא נכתב כ-"Heues" או "Henes".
מקור השם "הווש" הוסבר בכמה דרכים על ידי מדע ההיסטוריה והבלשנות.
הוא יכול היה להגזר מהשם האישי ההונגרי "Heves", אך גם הפירוש היבש "Héves" שיכול לרמוז על מעיין חם באזור.
בלשנים מצאו שהמילה w במילה Hewes מתייחסת למילה המורכבת מ-hev (חום) ו-ves (מים).
שמה של העיר מופיע לעיתים קרובות במשלים, בדרך כלל במובן התואר.
המשפט "אנחנו לא בהווש" משמעו קריאה לסבלנות ועוד ביטויים אחרים.
יישוב הקבע הקדום ביותר באזור הווש היה בתקופת הסקיתים.
בעיר נמצאו גם ממצאים משמעותיים מתקופת כיבוש הונגריה על ידי השבטים ההונגריים במאה התשיעית לספירה (התיישבות המדיארים במרכז אירופה).
אזכורו הראשון היה כאמור משנת 1203 בשם Hewes.
תפקיד היישוב כמוביל אזורי כבר התקבע אז וכנסייתו נבנתה באותה תקופה.
בשנת 1271 גם אישטוואן החמישי, מלך הונגריה ערך במקום פרלמנט (האספה הלאומית (הונגריה)).
בסוף המאה ה-13 היא הפכה לנחלתם של משפחת קומפולטי ולאחר מכן של משפחת אורסאג.
היישוב, ששימש מקום מגורים עבור בעלי מלאכה רבים, הוזכר לראשונה בשנת 1467 כעיר שוק.
באותה תקופה התכנסה במקום האספה הכללית של מחוז הווש בהנהגתו של מיהאי אורסאג.
אחוזות האדמה הוסדרו בהווש רק בשנת 1860, אך מאז החקלאות הגדילה מאוד את יכולות התפוקה שלה.
אז התפתחה גם היוקרה הלאומית של האבטיח של הווש.
אוכלוסיית העיר גדלה מאוד, במושב הנפה התפתחו חיי תרבות וחברה תוססים.
שגשוגה של העיר נבלם במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואפילו בין שתי המלחמות חלה התפתחות כלכלית קלה בלבד, אם כי אוכלוסיית היישוב גדלה מאוד עם הקמת המושבה החדשה.
מלחמת העולם השנייה תבעה מספר רב של קורבנות.
350 מהתושבים היהודים גורשו למחנות השמדה.
מאוחר יותר מספר גדול מהאוכלוסייה האזרחית הנוצרית נלקחה לגולאגים בברית המועצות.
בין דצמבר 1944 לבין מרץ 1945 העיר הייתה המטה של החזית האוקראינית השנייה.
לאחר חלוקת הקרקעות בשנת 1945, מבנה האדמה החקלאית היה מפוזר מאוד, ובנוסף לאמצעי ייצור מיושנים איבדה הווש הרבה ממשמעותה החקלאית.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל תהליך עיור נוסף ומינורי יותר, שבמסגרתו התפתחה אט אט מערכת המוסדות הציבוריים.
בשנת 1984 היישוב קיבל מעמד של עיר.
יהודים הגיעו לראשונה להווש באמצע המאה ה-18, בחסות בעלי האחוזות המקומיים.
הם עסקו בעיקר במסחר ובחקלאות.
החברה קדישא המקומית נוסדה ב-1830 ובית ספר יסודי יהודי בן ארבע כיתות נפתח ב-1856. כן הייתה במקום רבנות.
בית הכנסת נבנה ב-1867 ושופץ ב-1925. ב-1868, בעקבות חילוקי דעות שנתגלעו בקונגרס היהודי בין המשכילים לבין החרדים, (הקרע ביהדות הונגריה) הצטרפה הקהילה לזרם הנאולוגי (שביקש להשתלב בחברה ההונגרית ולתקן את סדרי החיים הדתיים).
ב-1880 ישבו בהווש 631 יהודים, אחר כך ירד מספרם בהדרגה במלחמת העולם הראשונה נפלו שמונה מבני הקהילה.
בשנת 1941 התגוררו במקום 331 יהודים.
עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (1 בספטמבר 1939) הורע מצבם של יהודי הונגריה, שהייתה בעלת ברית של גרמניה הנאצית.
ב-1938 התחילה חקיקתם שם "החוקים (האנטי) יהודיים", חוקי אפליה גזעניים שהגבילו את היהודים בכלכלה ובחברה (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי).
במחצית השנייה של שנת 1941, אחרי מבצע ברברוסה (פלישת גרמניה לברית המועצות), נשלחו גברים יהודים לשרות העבודה (עבודות כפייה עבור הצבא ההונגרי) בחזית אוקראינה, רבים מאוד ניספו.
ב-9 במאי 1944, אחרי כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו כ-1,500 יהודי הנפה למחנה ריכוז ליד מכרות הפחם של באגויוק (BAGOLYOK).
שם הוחזקו כחודש ימים בתנאים קשים וברעב, וגורשו לאחר מכן למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו להווש שרידי הקהילה, אליהם הצטרפו יהודים ממקומות אחרים וב-1949 הגיע מספרם ל-73. הם הקימו גלעד לזכר הנספים בשואה.
בשנים לאחר מכן עזבו רוב היהודים את העיירה וב-1965 נותרו שם רק יהודים אחדים.
הכנסייה הרומית קתולית (חלקית גותית)
ברחוב קטן ליד הכנסייה נמצא מוזיאון השחמט, שנוצר כאוסף פרטי של פרנץ דוברוביצקי.
ניתן לראות כאן מערכות שחמט ישנות, מטבעות, דיוקנאות של מתחרים, משחקים מפורסמים.
ישנם ארבעה מוזיאוני שחמט בלבד בעולם.
גני התערוכה של אחוזת רדיץ'
התושבים המקומיים מכנים אותו כטירת הלאס, אך זהו בית עירוני צנוע שנבנה על ידי הסוחר היהודי האמיד ויקטור הלאס בשנות השלושים.
ויקטור הלאס עסק בגידול ענבים ובסחר יין והיה גם בעל מניות בחברת כריית פחם.
(לכן ניתן לראות ענבים ופטיש כרייה על חזית הבניין כסמל שלו) בניית הבית ומראהו מבטאים את התחכום והפאר של בעליו לשעבר.
לאיוש הבשי נולד כאן בשנת 1843, עיתונאי, סופר, מבקר אמנות והיסטוריון אמנות יהודי-הונגרי.
שאנדור ברודי, סופר, מחזאי ופובליציסט יהודי-הונגרי, בילה כאן את ילדותו
לאיוש בירו, סופר, עיתונאי ותסריטאי יהודי-הונגרי, חי כאן בילדותו
גזה לנדייל (סופר) נולד במקום בשם לווינגר בשנת 1881 סופר, עיתונאי, סופר מומחה, מבקר, עורך עיתון יהודי-הונגרי.
הוושרניוש (בהונגרית: Hevesaranyos) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בהוושרניוש מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1295.
יהודים חיו בהוושרניוש במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת פטרוואשארה.
הוושווזקן (בהונגרית: Hevesvezekény) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בהוושווזקן מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 ועד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1234.
יהודים חיו בהוושווזקן במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
הוחו מאוריס ואן דן ואל באקה (בהולנדית: Hugo Maurice van den Wall Bake; 18 במרץ 1913 – 22 בינואר 1981) היה לוטננט אדמירל הולנדי אשר שימש כמפקד הצי המלכותי ההולנדי, ולאחר מכן כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל).
באקה נולד בארנהם ב-18 במרץ 1913, כבן למשפחת אצולה ותיקה בעלת רקע צבאי עשיר.
אביו שרת כקצין תותחנים בכיר, ואחיו הגדול הוא הגנרל אלכסנדר ואסמר ואן דן ואל באקה.
ב-1930 הוא החל ללמוד באקדמיית הצי המלכותי ההולנדי, וב-1933 התגייס לצי המלכותי ההולנדי.
ב-1930 החל את הכשרתו במכון הימי המלכותי ההולנדי.
ב-1933 הוא נשלח לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים ושירת שם עד סוף מלחמת העולם השנייה.
de Ruyter, ולאחר מכן שימש כמפקד ה-Hr.Ms.
Evertsen עד 1955. ב-1961 הוא מונה למפקד הסיירת הקלה Hr.Ms.
De Zeven Provinciën, וב-1963 נשלח לשמש כנספח הצבאי ההולנדי בארצות הברית, ובמקביל שימש כנציג הולנד במפקדת נאט"ו.
ב-1967 הוא מונה למפקד הצי ההולנדי.
ב-1968 הוא מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1972.
הווריד התת-בריחי (TA: vena subclavia) הוא וריד זוגי הנמצא בבית החזה ומנקז את הדם המגיע מן הזרוע.
הווריד הוא המשכו של וריד בית השחי, מהגבול החיצון של הצלע הראשונה, מתחת לעצם הבריח, לעבר גבולו התיכון של שריר המעלות הקדמי, שם הוא מתמזג עם וריד הצוואר הפנימי ליצירת וריד הזרוע והראש.
וריד הצוואר החיצוני גם הוא מתמזג עם הווריד התת-בריחי.
לווריד התת-בריחי השמאלי תפקיד גם בניקוז הלימפה, בהיותו כלי הדם שאליו מתנקז צינור החזה.
מכיוון שהווריד הוא וריד מרכזי, גדול וממוקם יחסית שטחי, הוא משמש לעיתים לצנתרים ורידיים מרכזיים.
מחלת פאג'ט-שרוטר כוללת פקקת של הוורידים התת-בריחיים.
הווריד האי-זוגי הוא וריד בבית החזה.
הוא יורד בצד השמאל לעמוד השדרה החזי.
הוא מחבר את הווריד הנבוב העליון והווריד הנבוב התחתון.
הווריד האי-זוגי מעביר דם בלתי מחומצן מהדפנות האחוריות של בית החזה ושל הבטן אל הווריד הנבוב העליון.
בצד החוליות המותניות מתחברים הוורידים המותניים והוורידים התת-צלעות, ויוצרים את הווריד האי-זוגי.
הוא עולה ליד אבי העורקים, מאחורי הסרעפת.
לפעמים נמצא הווריד האי-זוגי בקו האמצע של הגוף.
בהתפתחות עובר האדם הווריד האי-זוגי מתפתח מהווריד הקרדינלי האחורי (posterior cardinal vein).
אם הווריד הזה לא מגיע למקום הנכון, יש בריאה הימנית אונה רביעית, אונה "אי-זוגית".
הוורפורדווסט היא עיירה בוויילס והמרכז המנהלי של פמברוקשייר.
עם 14,596 תושבים, הוורפורדווסט כוללת את האזור האורבני המיושב ביותר בפמברוקשייר ובדרום-מערב ויילס, בנוסף היא מהווה מרכז אזורי חשוב.
ממצאים מצביעים על התיישבות באזור מתקופת הברזל והשלטון הרומאי.
מיקומה של הוורפורדווסט בנקודת מעבר טבעית על נהר הקלד'י וגישה לים מאותו נהר, לצד הרכס הסלעי השולט בצומת דרכים חשובה זו, העניק לאזור היישוב חשיבות אסטרטגית רבה וככל הנראה שכן במקום מבצר רומאי שסביבו התפתחה התיישבות.
בתקופה הרומאית שם היישוב היה קר אלן (Caer Alun; מבצר אלן), אחת הסברות היא שהוא נקרא כך על שם אלן (Elen), אשתו הוולשית של הקיסר מגנוס מקסימוס (השליט הרומאי האחרון בבריטניה).
לאחר שחזרה לידי הנורמנים, החלה העיירה לגדול ופרוח כמרכז מסחרי ומנהלי חשוב בדרום-מערב ויילס (מעמד שהשתמר עד היום), בסוף המאה ה-12 נבנתה כנסיית סנט מרי והחלו להתפתח מספר תעשיות ובעיקרן תעשיית צמר שנסחר עם השוק האנגלי ממזרח דרך היבשה והים (במורד נהר הקלד'י).
במהלך ימי הביניים העיירה נקראה קסטלטאון (Castletown) על שם הטירה במרכזה.
באמצע המאה ה-16, כאשר ביטל הנרי השמיני את העצמאות של אדוניות הספר והכיל את החוק האנגלי על כל ויילס, התחלקה מחדש ויילס למחוזות, בשלב זה נקראה העיירה בשמה הנוכחי 'הוורפורדווסט' והיא הוגדרה כעיירת מחוז מאוחדת (אחת משתיים כאלו בוויילס) משום חשיבותה למאבק בתקיפות פיראטים שהגיו מהים.
עד לשינוי הנרחב הנעשה במחוזות בממלכה המאוחדת ב-1974, העיירה נקראה באופן רשמי "העיירה והמחוז הוורפורדווסט" ובפועל הייתה חלק ממחוז פמברוקשייר שנוסד.
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית, פקידי העיירה ואנשי המקצוע בה תמכו בפרלמנט בעוד שהאצילים בה תמכו במלוכה, מה שהביא עימותים רבים בה והשליטה בה עברה חמש פעמים בין הצדדים.
לאחר מכן החלה הוורפורדווסט בדעיכה יחסית ונותרה מאז עיירה קטנה יחסית למרכזים העירוניים הסמוכים שגדלו באופן ניכר החל מהמאה ה-18 כגון מילפורד הייבן מדרום.
עליית תעשיית התיירות באזור במהלך המאה ה-20, פתיחת הפארק הלאומי חופי פמברוקשייר ומעמדה כבירת מחוז פמברוקשייר החל מ-1996, הביאו כולם לגידול העיירה ועליית חשיבותה בעשורים האחרונים.
כריסטיאן בייל - שחקן, נולד בעיירה ב-1974
סיימון דייוויס - כדורגלן נבחרת ויילס, נולד בעיירה ב-1979
צ'לסי מאנינג - חיילת בצבא ארצות הברית ומדליפה, גדלה בעיירה מספר שנים בילדותה
ריס איוואנס - שחקן, נולד בעיירה ב-1967
גריף ריס - זמר ומוזיקאי, נולד בעיירה ב-1970
תומאס פיקטון - מושל וגנרל בריטי שנפל בקרב ווטרלו, נולד בעיירה ב-1758
גוון ג'ון - אמנית, נולדה בעיירה ב-1876
הוחזק כפרן הוא מושג תלמודי בתחומי משפט עברי, המציין חוסר נאמנות של בעל דין מסוים בבית הדין, בעקבות ההיסטוריה של מעשיו או טענותיו הקודמים.
בדרך כלל הביטוי עוסק בממון מסוים, כאשר הציטוט אומר "הוחזק כפרן לאותו ממון", אך ישנם צירופים והקשרים נוספים של הביטוי, כמו "הוחזק כפרן לאותה השבועה", או אפילו שומר פיקדון שהוחזק כפרן, ולכן בעל הפיקדון ירצה להציל ממנו כמה שאפשר.
מדובר באדם שנתבע לדין על חוב כלשהו והכחיש את קיומו של החוב.
לאחר מכן באו עדים וסתרו את דבריו, ובעקבות כך הוא שינה את גרסתו לטענה שהוא באמת היה חייב בעבר אך כבר שילם.
לפי הדין של "הוחזק כפרן" אותו אדם אינו נאמן בטענה זו.
הרמב"ם מחדד שמדובר במקרה שבו נתפס בשקרו באופן ודאי, שטען שלא הייתה הלוואה, ולא שטען רק שאינו חייב:
רק על טענתו שפרע אינו נאמן, אבל אם מביא עדים או ראיה לדבריו, טענתו מתקבלת}.
כל הפגם בנאמנותו הוא רק "לאותו ממון", אבל בדינים אחרים שיש לו אינו נתפס כשקרן, אלא ככל בעל דין.
האחרונים הסבירו סייג זה באמצעות כח הטענה, שכאשר השתמש בכוח טענתו כדי לטעון דבר שקר, איבד את כח טענתו, ולכן שוב לא נאמן לומר שפרע.
לפי הרמב"ם, הסיטואציה היחידה שבה נזדקק לעדות העדים שחתומים על השטר, ובעדותם נוציא ממון, היא במקרה שטוען "לא היו דברים מעולם" שאז מוחזק כפרן רק באמצעות עדים אלו.
בכל מקרה אחר אין רלוונטיות לעדי השטר, משום שייתכן והחוב כבר נפרע והעדות על ההלוואה עצמה אינה מועילה.
"הוזה אותך מולי" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן.
הוא יצא לאור בנובמבר 2007, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן האחד-עשר של גולן, הוזה אותך מולי (2008).
את השיר כתב יוסי בן דוד ללחן של קיריאקוס פפדופולוס והפקה מוזיקלית של תמיר צור.
השיר נחשב לאחד משירי החותם של גולן.
בפסקול העשור של ערוץ 24 ומאקו שפורסם בשנת 2009, דורג במקום השמיני.
באותה השנה דורג במקום הראשון במצעד שירי אייל גולן, שכלל את מיטב השירים של הזמר לפי דירוג.
השיר נכתב על ידי יוסי בן דוד, הולחן על ידי קיריאקוס פפדופולוס והופק על ידי תמיר צור.
את "הוזה אותך מולי" הוציא אייל גולן כבר בשנת 2007, כחלק מהאלבום, שניים סוכר 4 (2007).
בסמוך ליציאת האלבום עצמו, נאמר כי הדבר יכול להשפיע לרעה על מכירות האלבום שכן, שאר השירים בו לא מצליחים לשחזר את שיר הנושא – דבר שיכול לבוא לידי ביטוי בהמשך.
בכתבה שפורסמה בעיתון הארץ נאמר: ..
ישנה שורה בשיר, ששונו המילים לאחר צאת האלבום.
בחלק השני של הבית השני, השורה "ועל מה עולם אכזר עושה לי", התחלפו במילים "לאהוב אותך לעד נשבעתי".
עשור לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-2 מיליון השמעות.
האודיו הרשמי של השיר פורסם ב-15 באוקטובר 2010. הוא צבר למעלה מארבעה מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולםנובמבר 2007תקליטורליאם
הוועידה הרפובליקנית הלאומית לשנת 2024 הייתה אירוע שבו נבחרו מועמדי המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ולסגנות הנשיא בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2024. האירוע מתקיים בין התאריכים 15 ל-18 ביולי 2024, בפייסרב פורום במילווקי.
דונלד טראמפ הוא המועמד לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית.
טראמפ הוא המועמד הרפובליקני הראשון לנשיאות שמועמד לנשיאות בפעם השלישית מאז ריצ'רד ניקסון בשנת 1972. אם טראמפ ינצח בבחירות הוא יהיה הנשיא השני לאחר גרובר קליבלנד בשנת 1892 שזכה לאחר שהפסיד בניסיון להיבחר מחדש.
ב-7 בינואר 2022 אמר דובר הוועדה הרפובליקנית הלאומית כי ארבע ערים פוטנציאליות מתמודדות להיבחר לאירוח הכינוס הארצי של המפלגה הרפובליקנית בשנת 2024: מילווקי, נאשוויל, פיטסבורג וסולט לייק סיטי.
מילווקי הייתה העיר המארחת של הכינוס הארצי של המפלגה הדמוקרטית בשנת 2020, שנערך ברובו באופן וירטואלי במיקומים שונים כאשר מילווקי שימשה רק כמרכז הפקה בשל מגפת הקורונה.
מילווקי ופיטסבורג ממוקמות שתיהן במדינות מפתח מתנדנדות (ויסקונסין ופנסילבניה בהתאמה) ששיחקו תפקיד משמעותי בקביעת המנצח בחבר האלקטורים בבחירות האחרונות.
מ-2008 ועד הבחירות של 2020 קיימו גם המפלגה הדמוקרטית וגם המפלגה הרפובליקנית את הכינוסים שלהן רק במדינות מתנדנדות.
יוסטון נקטה בעבר צעדים לעבר הגשת מועמדות, אך החליטה נגד זאת בשל עימותים עם אירועים אחרים שתוכננו במקומות האירוח.
מיקומים אחרים שהביעו עניין באירוח בשלב מסוים, אך לבסוף לא הגישו מועמדות, כללו את קולומבוס, לאס וגאס,סן אנטוניו ומדינת ג'ורג'יה.
ב-4 בפברואר 2022 הודיעה ועדת המועמדות של פיטסבורג כי מועמדותה הוסרה.
בתחילת מרץ 2022 סולט לייק סיטי הוסרה מהשיקול על ידי הוועדה הרפובליקנית הלאומית, מה שהותיר את מילווקי ונאשוויל כשתי הערים המועמדות הסופיות.
מועצת המטרופולין של נאשוויל ומחוז דייווידסון הצביעה נגד טיוטת הסכם האירוח, מה שגרם למעשה לוויתור על מועמדות העיר.
ב-15 ביולי 2022 הצביעה ועדת הבחירה לאתר אירוח פה אחד להמליץ על מילווקי כאתר הכינוס על פני נאשוויל.
הוועדה הרפובליקנית הלאומית הצביעה בעד מילווקי כמארחת הכינוס של המפלגה לשנת 2024 במהלך פגישתה בתחילת אוגוסט 2022 בשיקגו.
ב-21 בדצמבר 2022, הודיעה הוועדה הרפובליקנית הלאומית כי תאריכי הכינוס יהיו בין ה-15 ל-18 ביולי 2024.
האירוע צפוי להביא כ-50,000 מבקרים למילווקי.
הערכות מראות כי הוא עשוי להניב הכנסות של עד 200 מיליון דולר לאזור.
מבחינת אוכלוסייה מילווקי קטנה יותר מאזורי מטרופולין אחרים שאירחו לאחרונה כינוסים של מפלגות מרכזיות.
מילווקי היא אחד מאזורי המטרופולין הקטנים ביותר שאירחו כינוס של מפלגה מרכזית.
ב-11 באפריל 2023 הוכרז כי שיקגו נבחרה לארח את הכינוס הארצי של המפלגה הדמוקרטית לשנת 2024. מילווקי ושיקגו ממוקמות במרחק של כ-90 מייל אחת מהשנייה על חוף אגם מישיגן.
זוהי קרבה יוצאת דופן לשתי ערים שונות שמארחות כינוסי מפלגות מרכזיות באותה שנה.
מאז הבחירות לנשיאות ב-1972, אז שני הכינוסים התקיימו באותה עיר מארחת, לא היו אתרים של כינוסי שתי המפלגות המרכזיות כל כך קרובים זה לזה.
בתקציב המדינה המוצע לשנת 2024, כלל מושל ויסקונסין טוני אוורס סעיף שיאריך את שעות הפעילות המותרות של הברים בדרום-מזרח ויסקונסין עד השעה 4:00 בבוקר במהלך הכינוס.
החוק המדינתי בוויסקונסין מחייב את סגירת הברים בשעה 2:00 בבוקר בימי חול ובשעה 2:30 בבוקר בסופי שבוע.
ביוני 2023, העבירה האספה המדינתית של ויסקונסין הצעת חוק שתאפשר את הארכת שעות הפעילות של הברים במהלך הכינוס.
הסנאט של ויסקונסין יצטרך לאשר את החוק לפני שהמושל יוכל לחתום עליו.
הכינוס יהיה אירוע ביטחון לאומי מיוחד.
למעט ועידות 2020 המוקטנות, כל בחירות לנשיאות מאז 2004 ראו מענקים של 50 מיליון דולר שהוקצו לכל עיר מארחת של כינוס לצורכי ביטחון.
בתחילת 2023, שמונת חברי הקונגרס של ויסקונסין בבית הנבחרים של ארצות הברית כתבו מכתב לוועדת ההקצבות של הבית, תת-הוועדה למסחר, משפטים ומדע, בו הם מפצירים להגדיל את הסכום המוקצה לביטחון בכל כינוס ל-75 מיליון דולר עבור בחירות 2024.
באפריל 2023 הצהיר קוולייר ג'ונסון ראש עיריית מילווקי כי הוא מאמין שהשיקולים שיש להכניס לתוכניות האבטחה עבור הכינוס הארצי הרפובליקני בשנת 2024 צריכים לכלול את תוכניות האבטחה המקוריות לכינוס הארצי הדמוקרטי בקנה מידה מלא שתוכנן לשנת 2020 בעיר וכן קלט מהשירות החשאי של ארצות הברית.
הוא גם הצהיר כי תוכניות האבטחה צריכות לשקף את האקלים הפוליטי, תוך ציון המתקפה על קפיטול ב-6 בינואר 2021.
בעקבות ניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ בפנסילבניה, הוכרז כי היקף האבטחה יתרחב ליצירת אזורי חיץ סביב האירוע.
הנושא ל-15 ביולי יהיה "הפוך את אמריקה לעשירה פעם נוספת", תוך התמקדות בכלכלה.
הנושא ל-16 ביולי יהיה "הפוך את אמריקה בטוחה שוב", ובמרכזו פשע והגירה בלתי חוקית.
הנושא ל-17 ביולי יהיה "הפוך את אמריקה לחזקה יותר", המדגיש את הביטחון הלאומי ומדיניות החוץ.
הנושא ל-18 ביולי יהיה "הפוך את אמריקה לגדולה פעם נוספת" הכללי יותר, לסיום הוועידה.
הכינוס הארצי הרפובליקני של 2020 לא יצר מצע חדש, אלא השתמש מחדש במצע של 2016, והפיק מסמך המאשר את התמיכה בטראמפ.
הכינוס של 2024 צפוי להפיק מצע חדש, ויושב ראש ועדת המצע יהיו רנדי אוונס, רוס ווט, ואד מרטין.
ביוני 2024 דיווח הניו יורק טיימס כי גם קמפיין טראמפ רצה לקצר משמעותית את המצע, תוך התמקדות בניגוד למפלגה הדמוקרטית במקום לספק פרטים נרחבים על מדיניות.
הטיוטה הראשונה של המצע תוארה על ידי הניו יורק טיימס, שתמך בבחירת ביידן לנשיאות, כ"יותר לאומנית, יותר פרוטקציוניסטית, ופחות שמרנית מבחינה חברתית".
לאחר פרסום המצע הרפובליקני, ציין הוושינגטון פוסט, שאף הוא תמך בחירת ביידן, כי המצע הכיל פרפרזות רבות וציטוטים ישירים מנאומיו של טראמפ והודעותיו ב-Truth Social במהלך קמפיין 2024 שלו, מה שמבדיל אותו ממצעי מפלגות פוליטיות מרכזיות קודמות בארצות הברית.
נאומי המינוי והשיבוץ של טראמפ
בשנת 1972 על מנת למנוע נאום אפשרי של פיט מקלוסקי כמועמד שונו הכללים כך שמועמד נדרש לקבל רוב לפחות ב-5 מדינות כדי שמו ייכלל ברשימת המועמדים.
בשנת 2016 הועלה מספר זה ל-7 מדינות במטרה למנוע נאומים המציעים את טד קרוז כמועמד.
הפעם האחרונה שבה יותר משמם של מועמד אחד הוכנס למועמדות הייתה ב-1976.
שמו של הנשיא לשעבר טראמפ הוכנס למועמדות על ידי ג'ף קאופמן, יו"ר המפלגה הרפובליקנית של איווה.
מייקל מקדונלד, יו"ר המפלגה הרפובליקנית של נבאדה, הצטרף למינויו.
הטבלה שלהלן משקפת את ספירת הנציגים המשוערת בהתאם לתהליך בחירת הסיום והספירה הסופית בכנס.
מתוך התחשבות בתומכיהם, מועמדים שהשעו את הקמפיינים שלהם נוהגים לפרוש רשמית זמן קצר לפני תחילת הכינוס, לאחר המועד האחרון להחלפתם, ובכך לאפשר לנציגיהם להשתתף בכינוס.
בנוסף לאלו ישנם גם 104 נציגים בלתי מחויבים שאינם מחויבים לתוצאות הפריימריז או האסיפות המדינתיות.
+נציגים כבולים לפי מועמדים לפי תוצאות הבחירות המקדימות/הוועדה מועמד נציגים קשורים בסוף בחירת הנציג הצבעה סופיתדונלד טראמפ 2,265 2,387ניקי היילי 97 0רון דה-סנטיס 9 0ויווק רמאסוואמי 3 0 לא מחויב/אחר 104 43 סך כל הצבעות הנציגים הכבולים 2,374
ב-15 ביולי ביום הראשון של הכינוס הארצי הרפובליקני הודיע טראמפ על ג'יי די ואנס כמועמד שלו לתפקיד סגן הנשיא.
הוזום היא בירת מחוז נורדפריזלנד (Nordfriesland) בשלזוויג-הולשטיין, גרמניה.
העיירה היא מקום הולדתו של הסופר תאודור שטורם, שטבע את הכינוי "העיר האפורה ליד הים".
זהו גם מקום פסטיבל הפסנתר הבינלאומי השנתי "מוזיקת פסנתר נדירה" (Raritäten der Klaviermusik) שנוסד ב-1986.
כמו רוב הערים לחוף הים הצפוני, הוזום הושפעה מגאות הסערה.
בשנת 1362, גאות סערה הרת אסון, "גרוטה מנדרנקה" הציפה את העיר וחצבה את הנמל הפנימי.
עד אז הוזום לא שכנה ישירות על החוף.
אנשי העיר ניצלו את ההזדמנות ובנו שוק, מה שהוביל לשגשוג כלכלי.
בין 1372 ל-1398 גדלה אוכלוסיית הוזום במהירות, ונוסדו שני כפרים, אוסטר-הוזום (מזרח-הוזום) ו-וסטר-הוזום (מערב-הוזום).
השם הוזום מוזכר לראשונה בשנת 1409. הוא מוצג בכרטא מרינה בצורה הפריזית "הוסם" (Husem).
הכנסייה הראשונה שלה נבנתה בשנת 1431. זכויות ויסבי (Laws of Wisbuy - זכויות שייטות ומסחר) הוענקו לה בשנת 1582, ובשנת 1603 היא קיבלה הרשאות עירוניות מאלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג.
הוזום שוכנת וקמת על הים הצפוני ליד מפרץ הוזום, 82 ק"מ מערבית לקיל, 139 ק"מ צפון מערב להמבורג ו-43 ק"מ מדרום לפלנסבורג.
הוזום היא אתר נופש תיירותי והשער לאיים הפריזיים הצפוניים, ובה אירועים תרבותיים רבים.
פסטיבל מוזיקת הפסנתר הנדירה (Raritäten der Klaviermusik)
פסטיבל בינלאומי זה של מוזיקת פסנתר נדירה, המתמחה במוזיקת פסנתר קלאסית לא ידועה, נוסד בשנת 1986 על ידי פיטר פרונדיאן (Froundjian) ומתקיים בטירה של העיר.
בית תאודור שטורם (בכתובת Wasserreihe 31) היה ביתו של תאודור שטורם.
הוא בית המשמש לתערוכה על הסופר ויצירותיו.
מוזיאון הספנות של פריזיה הצפונית (Schifffahrtsmuseum Nordfriesland בכתובת Zingel 15) מציג ספינות מימי הביניים עד ימינו.
הדגמים המוצגים נותנים רושם טוב על החיים בחוף ובים.
בית החווה "אוסטנפלדר" (Ostenfelder Bauernhaus השוכן בכתובת Nordhusumer Str.13) הוא בית חווה ישן והמוזיאון הפתוח העתיק ביותר בגרמניה.
כנסיית מריאנה (Marienkirche) התמוטטה ב-1807, הוקמה מחדש ב-1833.
טירת הוזום (Schloss vor Husum), הוקמה ב-1582, מקום מגורים של הדוכסים של הולשטיין-גוטורפ.
מועדון הקריקט של הוזום ממוקם במרכז אתר האמנות והקריקט של מיקלברג (Mikkelberg-Kunst-und-Cricket) אשר אירח בעבר משחקי קריקט בינלאומיים לנשים.
המגרש ממוקם בהאטשטדט (Hattstedt) הסמוכה.
להוזום ברית ערים תאומות עם:
היילבד הייליגנשטט (Heiligenstadt), גרמניה קידרמינסטר (Kidderminster), אנגליה
טז'ישיאנקה (שונלאנקה - Trzcianka), פולין
פול ווירץ (1612–1676), קצין ודיפלומט גרמני בשירות גרמניה, שוודיה, דנמרק והולנד.
יוהאן גיאורג פורשהאמר (1794–1865), מינרלוג וגאולוג
פיטר וילהלם פורצ'האמר (1801–1894), ארכאולוג קלאסי.
Georg Beseler (1809–1888), משפטן ופוליטיקאי פרוסי
פרידריך ליבקר (1811–1867), מחנך ופילולוג
תאודור שטורם (1817–1888), סופר בסגנון הריאליזם הגרמני.
שרלוט כריסטיאן פון קרוך (1827–1913), ציירת דנית שלמדה בדנמרק ובגרמניה.
לודוויג ניסן (1855–1924), סוחר אבני חן ופילנתרופ בברוקלין.
ארנסט גראף צו רוונטלו (Ernst Graf zu Reventlow, 1869–1943), קצין ימי, עיתונאי ופוליטיקאי נאצי
אוסקר פוגט (1870–1959), נוירואנטומיה, פסיכיאטר; הוא ניתח את מוחו של לנין בשנות ה-20
פאני צו רוונטלו (Fanny zu Reventlow, 1871–1918), ציירת וסופרת
קלאוס-פרנץ קלאוסן (נולד ב-1939), רופא, מורה באוניברסיטה, סופר, עורך, אמן וממציא
יוהאן ואדפול (נולד ב-1963), פוליטיקאי של CDU
דורטה הנסן (נולד ב-1964), בלשן, עיתונאי וסופר.
יואכים פרידריך קואק (נולד ב-1966), אגיפטולוג וחתן פרס לייבניץ
יאן וויין (נולד ב-1974), DJ ומפיק של מוזיקת ריקודים אלקטרונית
ינינה אוזה (Janina Uhse, נולדה ב-1989), שחקנית
יורגן פרייוואלד (1940–2014), שחקן כדורעף, השתתף באולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968
הרוויג ארנדסן (נולד ב-1948), שחקן כדוריד, השתתף באולימפיאדת מינכן 1972
לארס הרטיג (נולד ב-1990), חתר, השתתף באולימפיאדת לונדון 2012
מתיאס הולסט (נולד ב-1982), שחקן כדורגל
מורטן ינסן (נולד ב-1987), שוער כדורגל
הוועידה הרפובליקנית בסנאט היא הארגון הרשמי של חברי הסנאט של ארצות הברית המשתייכים אל המפלגה הרפובליקנית.
במהלך המאה ה-20 התפתחה מטרת הוועידה, ובהווה היא משמשת כאמצעי להעברת הדעות והפעילויות של הרפובליקנים בסנאט של ארצות הברית אל העיתונות והציבור.
הוועידה מספקת סיוע לסנאטורים הרפובליקנים באמצעות מגוון שירותי תקשורת, הכוללים עיצוב גרפי, רדיו, טלוויזיה ושירותי אינטרנט.
נכון לקונגרס ה-119 של ארצות הברית, ההיררכיה בוועידה הרפובליקנית בסנאט היא כדלקמן:
יושב ראש הוועידה, טום קוטון
יושבת ראש ועדת המדיניות הרפובליקנית בסנאט, שלי מור קפיטו
סגן יושב ראש הוועידה, ג'יימס לנקפורד
יו"ר ועדת הבחירות הרפובליקנית בסנאט, טים סקוט
יו"ר ועדת ההיגוי הרפובליקנית, מייק לי
סגן המצליף הראשי, מייק קראפו
הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית, צ'אק גראסלי
הוועידה הרפובליקנית בסנאט של ארצות הברית היא המשך ישיר למוסד המפלגתי המוקדם באמריקה, שנועד לקבוע מדיניות מפלגתית, לאשר מינויים ולבחור מועמדים.
פגישות הוועידה בראשית דרכה היו פרטיות ואין תיעוד מוקדם של הדיונים שנערכו.
רק בשנת 1911 החלו הרפובליקנים בסנאט לרשום פרוטוקולים רשמיים, ובשנת 1913 החלו להתייחס לארגון שלהם כ"וועידה".
אחת ההתפתחויות הראשונות שנועדו לחזק את האחדות המפלגתית הייתה הקמת ועדת היגוי בשנת 1874, שנועדה להכין סדר יום חקיקתי לדיון בוועידה.
ועדה זו הפכה לחלק קבוע במבנה הארגוני של המפלגה הרפובליקנית.
במאה ה-19 הנהגת הרפובליקנים הייתה מינימלית; רוב ההכוונה החקיקתית שאבה כוחה מיושבי ראש ועדות בעלי השפעה שעסקו בניהול חוקים מסוימים.
עם זאת, הוועידה החלה לצבור משמעות עם בחירתו של הסנאטור ויליאם אליסון מאיווה כיושב ראש בשנת 1897, ובמהלך כהונותיהם של ממשיכי דרכו, בהם הסנאטורים אורוויל פלאט מקונטיקט ונלסון אולדריץ' מרוד איילנד.
בשנת 1915 הקים הסנאטור ג'ייקוב גלינגר מניו המפשייר, ששימש אז כיושב ראש הוועדה הרפובליקנית, את תפקיד ה"מצליף" (whip) כדי לשמור על נוכחות מספקת לצורך ניהול עסקי הסנאט.
הסנאטור ג'יימס וודסוורת' הבן מניו יורק נבחר לשמש הן כמזכיר הוועידה והן כמצליף, אך שבוע לאחר מכן חולקו התפקידים בינו לבין הסנאטור צ'ארלס קרטיס מקנזס, שנבחר לתפקיד המצליף.
הוועידה המשיכה להתכנס בפגישות פרטיות כדי לשמור על סודיות וכנות.
פרקטיקה זו נפסקה רק פעם אחת, ב-27 במאי 1919, כאשר הוועידה אישרה מחדש את מחויבותה לשיטת הוותק בבחירת יושבי ראש הוועדות תוך בחירת הסנאטור בוייס פנרוז מפנסילבניה ליושב ראש ועדת הכספים של הסנאט של ארצות הברית, חרף התנגדות מצד רפובליקנים פרוגרסיביים.
באותה תקופה שימש יושב ראש הוועידה גם כמנהיג לא פורמלי בדיוני המליאה.
אחד הגורמים להיעדר תפקיד פורמלי היה שיושבי ראש ועדות לקחו בדרך כלל אחריות על ניהול החוקים שהובאו מטעמם למליאה.
הבחירה הראשונה המתועדת של מנהיג מליאה פורמלי התקיימה ב-5 במרץ 1925, כאשר יושב ראש הוועידה, הסנאטור קרטיס מקנזס, נבחר פה אחד לכהן בשני התפקידים.
בשנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר הרפובליקנים החזיקו ברוב בסנאט, התכנסה הוועידה בעיקר בתחילת כל מושב לקביעת מינויי ועדות; במהלך שאר המושב נמסר לחברי הוועידה סדר היום באמצעות דואר.
שיטה זו נמשכה גם בשנות ה-30, כאשר מספר הסנאטורים הרפובליקנים היה כה קטן עד שהם ויתרו על מינוי מצליף קבוע.
יושב ראש הוועידה ומנהיג המליאה, הסנאטור צ'ארלס מקנרי מאורגון, מינה סנאטורים למצליפים בנושאים חקיקתיים ספציפיים.
הסנאטור מקנרי נפטר בשנת 1944, ובשנה העוקבת הופרדו תפקידי יושב ראש הוועידה ומנהיג הוועידה (Floor leader).
הסנאטור ארתור ונדנברג ממישיגן הפך ליושב ראש הוועידה, והסנאטור ואלאס וייט ממיין הפך למנהיג הוועידה.
הפרדה זו ממשיכה להוות הבדל מרכזי בין הוועידה הרפובליקנית לדמוקרטית, שכן מנהיג הסיעה הדמוקרטית בסנאט ממשיך לכהן גם כיושב ראש הוועידה שלהם.
בשנת 1944, הסנאטור רוברט טאפט מאוהיו, שהיה עדיין בשנת כהונתו הראשונה, שכנע את הרפובליקנים להחיות את ועדת ההיגוי שלהם והוא נתמנה ליושב ראש שלה.
ב-1946 נהפכה הוועדה ל"וועדת המדיניות הרפובליקנית", לאחר חקיקה שהקצתה תקציב שווה למפלגות הרוב והמיעוט (ועדת היגוי נפרדת הוקמה מחדש ב-1974, אך פעילותה ממומנת על ידי דמי חבר ולא מתקציב הקונגרס).
עד אמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 צוותי הוועידה וועדת המדיניות פעלו יחד תחת מנהל צוות אחד שניהל את התקציבים במשותף.
ההפרדה בין הצוותים החלה במושב הקונגרס לשנים 1979–1980, כאשר הסנאטור בוב פאקווד מאורגון היה יושב ראש הוועידה, והושלמה תחת הסנאטור ג'יימס מקלור מאיידהו.
תחת הנהגתו של הסנאטור מקלור בשנות ה-80 החלה הוועידה לספק שירותי טלוויזיה, רדיו ועיצוב גרפי לסנאטורים רפובליקנים.
בשנת 1997 ייסד יושב ראש הוועידה, הסנאטור קוני מאק, את מחלקת טכנולוגיית המידע הדיגיטלית הראשונה שנועדה לקדם את סדר היום הרפובליקני במרשתת.
צורתן ותדירותן של פגישות הוועידה הרפובליקנית השתנו בהתאם לאופי ההנהגה ולנסיבות החקיקתיות.
מאז שלהי שנות ה-50 של המאה ה-20 מתכנסת הוועידה בראשית כל מושב חדש של הקונגרס האמריקאי לצורך בחירת הנהגה, אישור מינויים לוועדות, וטיפול בעניינים ארגוניים נוספים.
בנוסף, מתקיימות מדי פעם פגישות מיוחדות לדיון בנושאים שעל סדר היום, אך ארוחות הצהריים השבועיות של ועדת המדיניות מספקות פורום קבוע לדיונים בין הסנאטורים.
כפי שאמר הסנאטור אוורט דירקסן מאילינוי, מנהיג רפובליקני לשעבר, בשנת 1959: בשעה שאמר דירקסן דברים אלה כללה ההנהגה המפלגתית הנבחרת: יושב ראש הוועידה, מזכיר הוועידה, מנהיג הוועידה, מצליף, ויושב ראש ועדת המדיניות.
ב-31 ביולי 1980 שונו כללי הוועידה כך שגם יו"ר הוועדה הרפובליקנית הלאומית ייבחר גם הוא בידי הוועידה, שינוי שהפך את הכללים לתואמים לנוהג שהשתרש במרוצת הזמן.
הוועידה הרפובליקנית מעולם לא פעלה כ"סיעה" במובן המילוני של המונח, כלומר כ"קבוצת מחוקקים מפלגתית המשתמשת בפרוצדורות סיעתיות לקבלת החלטות המחייבות את חבריה".
אפילו בתקופות המתוחות של תקופת השיקום, הסנאטורים הרפובליקנים לא חויבו להצביע בהתאם להחלטות שהתקבלו בוועידה.