tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במשחק "האחים סופר מריו" הם הופיעו בשריונים ירוקים ואדומים; בעלי השריון הירוק תמיד צעדו ישר לפנים, בעוד האדומים הסתובבו לאחור כשנתקלו בצוקים.
במשחק האחים סופר מריו 3 הופיעו גרסאות ענק של קופה טרופה ב"עולם הרביעי" (שלב במשחק), שם השחקן אף יכול לסחוב את השריון שלהם.
במשחק "Super Mario World" ניתן למצוא קופה טרופה צהובים וכחולים.
חיילי הקופה הצהובים והכחולים הולכים מעט יותר מהר מאשר האדומים והירוקים.
במשחק Super Mario World, יושי מקבל כוחות מיוחדים כאשר יש לו שריון של קופה טרופה בצבע מסוים בפה.
הוא יכול רק לירוק את השריונים הירוקים, אבל באכילת השריונים האדומים הוא יכול לירוק אש, באכילת השריונים הצהובים הוא יכול לגרום לרעידות אדמה הפוגעות בקרקע, ובאכילת שריונים כחולים ניתנת לו יכולת תעופה.
כשהשחקן רוקע על קופה טרופה ב-Super Mario World, הקופה טרופה יוצא משריונו לבוש בחולצת טריקו, וכאשר הוא חוזר להכרה הוא מתחיל לזחול בחזרה לעבר השריון שלו.
הבדל נוסף בין חיילי הטרופה הירוקים, האדומים, הכחולים והצהובים ב - Super Mario World, מתרחש כאשר מריו קופץ על קופה טרופה, הטרופה ייצא מהשריון שלו, חיילי קופה טרופה אדומים יכולים לטפס בחזרה לשריון שלהם לאחר שחזרו להכרתם, אך הירוקים אינם יכולים.
אם קופה טרופה כחול נבעט מהשריון שלו, ומוצא שוב את שריונו, הוא בועט את השריון לכיוון מריו.
אם הקופה טרופה הצהוב יצליח לטפס בחזרה לתוך השריון הצהוב, הוא יתחיל להבהב, ויהפוך לבלתי פגיע לרוב ההתקפות, ויתגלגל על הקרקע לעבר מריו כמו טורפדו.
אם, לאחר מכן, יושי אוכל את אחד השריונים המהבהבים הנדירים ביותר הללו, הוא מקבל את המאפיינים המיוחדים של כל הפגזים בבת אחת: היכולת לעוף והיכולת לאכול אש ולגרום לרעידות אדמה כאשר הוא פוגע באדמה.
קופה רעול פנים מחליף את חיילי קופה הרגילים ברגע שהעולם המיוחד הושלם, וכמה מצבעי השריון משתנים, מה שהופך את חיילי קופה נדירים לנפוצים יותר.
קופה אמריקה 2028 (בספרדית: Copa América de 2028) יהיה הטורניר ה-49 של קופה אמריקה, גביע אליפות אמריקה הדרומית לנבחרות בכדורגל המאורגן על ידי CONMEBOL.
כל עשר נבחרות הכדורגל הלאומיות של CONMEBOL ישתתפו בטורניר, לצד נבחרות נוספות מקונפדרציות אחרות שעשויות להצטרף.
קופה טיטאנו (באיטלקית: Coppa Titano) הוא טורניר כדורגל בפורמט נוקאאוט (גביע) הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל של סן מרינו ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל ממדינת סן מרינו.
גביע זה החל למעשה בשנת 1937, והזוכה הראשונה בו הייתה קבוצת ליברטס, שהיא גם שיאנית הזכיות עד ליום זה בגביע הקופה טיטאנו.
מעונת 1937 ועד 1964 התקיים הגביע בפורמט אליפות כדורגל טורניר קטן לכדורגל במדינה, החל מ-1965, מתקיים הגביע בתור ה"קופה טיטאנו" המוכר כיום.
באופן מסורתי גמר הגביע מתקיים באצטדיון הלאומי של סן מרינו, ה"אצטדיון האולימפי של סן מרינו" שבסראוואלה.
אליפות סן מרינו בכדורגלעונהאלופה1937ליברטס1938-1949לא התקיים1950ליברטס1951-1953לא התקיים1954ליברטס1955-1957לא התקיים1958ליברטס1959ליברטס1960לא התקיים1961ליברטס1962-1964לא התקייםקופה טיטאנו1965יובנס1966טרה פיורי1967טרה פנה1968יובנסעונהאלופה1969ננטש1970טרה פנה1971טרה פיורי1972דומניאנו1973ננטש1974טרה פיורי1975טרה פיורי1976יובנס1977דוגאנה1978יובנס1979דוגאנה1980ס.ס.
גביע קופה טיטאנו (החל משנת 1986)
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בליגת העל של סן מרינו באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
קופה אמריקה נשים 2025 (בספרדית: 2025 Copa América Femenina) הוא הטורניר העשירי של הקופה אמריקה לנשים שארגנה CONMEBOL.
הטורניר נערך באקוודור והתקיים מ-11 ביולי עד ה-2 באוגוסט 2025. בשונה מהטורנירים שנערכו בעבר, התחרות לא שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם בכדורגל נשים, ובמקום זאת שתי הפיינליסטיות העפילו לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לוס אנג'לס ב-2028.
משחק הגמר היה שיחזור של הגמר מהאליפות הקודמת, ובו נפגשו והאלופה המכהנת .
בסיום המשחק, שנערך בקיטו, ניצחה ברזיל 5–4 בדו-קרב פנדלים וזכתה בטורניר בפעם החמישית ברציפות והתשיעית בסך הכל.
מלבד ברזיל וקולומביה שהעפילו למשחקים האולימפיים, נבחרות , ו - שסיימו במקומות 3–5, העפילו לטורניר הכדורגל של המשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2027.
קופטית הוא שם ניב של השפה המצרית הקדומה.
שפה זו כתובה בכתב מיוחד הקרוי הכתב הקופטי, המצוי עדיין בשימוש בספרי התפילה של הכנסייה הקופטית.
שמה של השפה נובע מ"קופטים", שמם של הנוצרים תושבי מצרים שמוצאם מהמצרים הקדמונים, ששמם קשור לשם "אגיפטוס" (Egyptos), הכינוי היווני העתיק למצרים: Αἴγυπτος.
בעברית משנאית נקראה הקופטית "גיפּטית" (חילופי גיכ"ק).
הכינוי "קופטית" בעברית המודרנית הושפע מכינוי הקופטית בשפות מודרניות זרות.
לידיעתו את השפה הקופטית היה חלק נכבד בהצלחתו של ז'אן-פרנסואה שמפוליון לפענח את כתב החרטומים שבאבן רוזטה.
מקורו הקדום של הכתב הקופטי הוא במאה השנייה לפנה"ס, כאשר השפה היוונית הפכה לנפוצה בתקופת בית תלמי, ולכן רוב המשכילים ידעו לכתוב ולדבר יוונית כשפה שנייה.
כוהני הדת העתיקה של מצרים, שהתפרנסו ממכירת קמעות והורוסקופים, מצאו שאין ביקוש לסחורתם, משום שאיש פרט להם לא ידע לקרוא את הכתב הדמוטי בו כתבו עד אז את השפה המצרית.
לפיכך, החלו אלה לכתוב את השפה המצרית שבקמעות בכתב היווני, והוסיפו תווים נוספים שהושאלו מן הכתב הדמוטי עבור עיצורים שאינם קיימים ביוונית.
בהדרגה צומצם מספר תווים אלו, והתוצאה הייתה צורת כתב תקנית חדשה לשפה המצרית.
כאשר הפכה הנצרות לדת המדינה בסוף המאה השנייה לספירה, חיפשו מנהיגי הכנסייה דרך להעביר מסר אחיד להמוני העם בשפתם.
המיסיונרים ידעו לקרוא כתב יווני, אך לא דמוטי.
העם הפשוט לא ידע לקרוא כלל, אך דיבר מצרית.
לפיכך, החלו אבות הכנסייה לכתוב את הטקסטים בשפה המצרית, אך בכתב יווני, וכך יכלו המיסיונרים לקרוא ופשוטי העם להבין.
תחילה היה ניסיון לכתוב את השפה רק באלפבית היווני, אך במהרה התבררו חסרונות השיטה והוספו שישה תווים מן הכתב הדמוטי עבור הניב הצעידי (כלומר זה של דרום מצרים) ושבעה תווים מן הכתב הדמוטי עבור הניב הבוחיירי (כלומר זה של צפון מצרים ואזור הדלתא).
באזורים שונים במצרים היו בשימוש ניבי מצרית שונים.
ולכן נעשה ניסיון להורות את כתבי הקודש בניב ה"צעידי" הנייטרלי.
ואכן, בהדרגה הפך ניב זה לבולט ביצירות הספרותיות של התקופה.
אך במאה ה-11, כשהפטריארכיה הקופטית עברה מאלכסנדריה לקהיר, הפך הניב ה"בוחיירי" אותו דיברו באזור הדלתא לשולט.
כיום זהו הניב היחיד הקיים בשפה הקופטית בספרים.
נוהגים לתארך את המאה ה-5 לספירה כתחילת תור הזהב של השפה הקופטית.
הוא הפך את השפה מכלי להעברת הוראות לנזירים, לשפה ספרותית בשימוש נרחב בשימוש הנזירים, שלטונות הכנסייה, האזרח הפשוט ואף פקידי הממשל.
הכריזמה בה ניחן, הידיעה המעמיקה של השפה היוונית בה שלט ומוחו היצירתי, ספקו לו את הכלים הנדרשים על-מנת לרומם את השפה הקופטית בתוכן ובסגנון לרמות ספרותיות שלא הגיעה אליהם עד אז ולא השתוותה אליהם מאז.
המורשת הספרותית נמשכה, אם כי לא באותה רמה, באמצעות כתביו של השליח סט.
בסה במחצית השנייה של המאה ה-5, ואחר כך בכתביהם של אבות הכנסייה האחרים במאות ה-6 וה-7.
קופטית בתקופת השלטון הערבי המוקדם (מאות 7 עד 10 לספירה)
באמצע המאה ה-7 נכבשה מצרים על ידי הערבים.
השלטון הערבי אילץ את הקופטים ללמוד ערבית על-מנת לשמר את מקום העבודה הציבורי שלהם.
מדיניות זו שחקה בהדרגה את מספר קוראי הקופטית החילוניים שרובם היו עובדי ציבור ובני משפחותיהם.
תוך מאה שנה נאלץ הבישוף סוורוס לכתוב את "תולדות הפטריארכים" בערבית.
עם זאת, בפולחן עדיין היה שימוש רב בקופטית לצד היוונית והיא המשיכה לשמש כשפת האיכרים וכהני הכנסייה.
בתקופה זו החלו מילים חודרות מהשפה הערבית לקופטית.
רדיפות שליטים מוסלמיים שהחלו מיד לאחר כיבוש מצרים בידי האסלאם והתגברו אף יותר בשל מסעי הצלב החישו את הידרדרות השפה.
חלק מהקופטים התאסלמו, ואף בכנסייה עצמה החלה הערבית להחליף את היוונית כשפה שנייה ובהדרגה הפכה לשפה ראשונה.
קיימים טקסטים מתקופה זו שבה מוצאים ערבית כתובה בכתב קופטי ובהדרגה חדר הכתב הערבי גם לטקסטים הדתיים וכיום ספרי הקודש הקופטיים כתובים בכתב ערבי.
בסוף המאה ה-17 חדלה השפה הקופטית להיות שפת דיבור.
במאה ה-19 נעשו ניסיונות לחדש את השפה שהתבטאו בחידוש השימוש בשפה בכנסיות ובהדפסת כתבי הקודש מחדש בכתב הקופטי, אלא שבעקבות המהפכה במצרים ב-1952 שלה היו שותפים קופטים צעירים, שבה הערבית להיות השפה והכתב הדומיננטיים והקופטית קיימת כיום רק בחלק מספרי התפילה.
כיום, מלמדים את הילדים את השפה הקופטית מגיל צעיר, כדי שירכשו שפה זאת.
קופוניוס היה הנציב הראשון של השלטון הרומי ביהודה, בשנים 6 עד 9 לספירה.
מינויו שם קץ לתקופת שלטונו של בית הורדוס בשטחה העיקרי של יהודה, כשאחרון שליטיו היה ארכלאוס.
בשנה זו הוגלה ארכלאוס ללוגדונום (כיום העיר ליון) שבגליה (כיום צרפת) ונכסיו הרבים הוחרמו לטובת הרומאים, בשל חוסר יכולתו, לטענת הרומאים, לנהל כראוי את אזורי שלטונו.
עם זאת, אין להוציא מכלל אפשרות, בגלל נסיבות היסטוריות וכמקובל בהיסטוריה הרומית, שרומא תכננה ממילא להפוך את יהודה לפרובינקיה, ותוך כדי כך להשתלט על נכסיו האדירים של בית הורדוס.
תקופת הנציבות הראשונה אמורה הייתה לממש את הטמעתה של יהודה באימפריה הרומית.
קופוניוס התמנה בשנת 6 לספירה על ידי קוויריניוס, נציבה של סוריה, אליה הייתה כפופה יהודה, ושלט ביהודה עד לשנת 9 לספירה.
קופוניוס, ראשון הנציבים ביהודה, היה בעל תואר procurator ("משגיח", אם כי מכנים אותו "נציב"), והיה בן מעמד הפרשים הרומי.
הוא היה כפוף לנציב הרומי בסוריה, מי שהיה ממעמד הסנאטורי וקונסול לשעבר - לגאטוס על-פי המינוח הרומאי.
סמכויות הפרוקוראטור היה נרחבות: צבאיות (פיקוד על חיל עזר רומי); שיפוטיות, ובכללן סמכות ה-ius gladius ("זכות החרב", המקנה את הזכות לפסוק בדיני נפשות); סמכויות אכיפה בתחום גזרי הדין וסמכויות כלכליות, כגון גביית כספי המיסים והעברתם לאוצר הרומי; סמכויות מינהליות, שעניינן עמידה בראש מערכת הפקידות הרומית.
מקום מושבו של הפרוקוראטור היה בקיסריה.
קופוניוס, מונחה על ידי הנציב קוויריניוס שבסוריה, וזה על ידי הקיסר הרומאי אוגוסטוס, הורה לפקידיו ביהודה לערוך "קנסוס", שהוא מהלך בירוקרטי של שמאות הנכסים המקומיים, הנזילים והנדל"ניים ומיפקד אוכלוסין, כדי לארגן את מערכת גביית המיסים.
צעד זה, מעבר להיותו כלכלי ואדמיניסטרטיבי, סימל את ראשית שעבודה של יהודה לרומא, לאחר תקופת שלטונו של בית הורדוס, ואולי אף דרך להכבדת עול המיסים.
פעולה זו עוררה, כצפוי, התנגדות עממית, שבראשה עמדו חוגים קנאים, קיצוניים, וביניהם צדוק הפרושי ויהודה איש הגולן מהעיר גמלא.
בקושי רב עלה בידי הכוהן הגדול, יועזר מבית בייתוס, להשקיט את הרוחות ולהשפיע על העם לקבל עליהם את הדין ולהיפקד.
פרשה זו שימשה אות וסימן להתארגנותה של קבוצה קנאית מהגליל, שכינוייה בפי יוסף בן מתתיהו היה "הפילוסופיה הרביעית".
למרות המפקד, לא נראה שהייתה התנגדות ממשית לשלטונו של קופוניוס ביהודה, ויש הסוברים כי אחד משערי הר הבית "שער קיפונוס" קרוי למעשה על שמו של נציב זה.
קוֹפִי אַטָה אַנָאן היה דיפלומט ומדינאי גאנאי, שכיהן כמזכיר הכללי של האומות המאוחדות מ-1 בינואר 1997 עד 31 בדצמבר 2006. חתן פרס נובל לשלום לשנת 2001.
אנאן, בנם של הנרי רג'ינלד וויקטוריה אנאן, נולד ב-8 באפריל 1938 בעיר קומאסי בגאנה.
לפי המסורת בגאנה, פירוש שמו הפרטי הוא "נולד ביום שישי", ומשמעות השם השני, "אטַה", היא "תאום", והוא ניתן לו בהיותו אחד משני תאומים.
השם אנאן הוא גם שם פרטי הניתן לילד הרביעי במשפחה, אך במקרה של משפחת אנאן נעשה בדורות קודמים לשם משפחה.
משפחתו הייתה שייכת לאליטה הגנאית – שני סביו ודודו היו מנהיגי שבטים, והוא משתייך לקבוצות האתניות אסאנטה ופנטה.
אנאן נישא לננה מריה אנאן (לגרגרן), עורכת דין ואמנית משוודיה, אחייניתו של חסיד אומות העולם ראול ולנברג.
היו לו שני ילדים מנישואיו הקודמים לטיטי אלקיג'ה, שממנה התגרש בשנות השבעים.
בין השנים 1954–1957 למד אנאן בפנימייה המתודיסטית היוקרתית מפאנטסיפים (Mfantsipim) בקייפ קוסט, המחוז הראשי של גאנה.
ב־1957, כשסיים את לימודיו, הייתה גאנה לקולוניה הבריטית הראשונה מדרום לסהרה שזכתה לעצמאות.
ב־1958 החל אנאן את לימודיו לתואר בכלכלה באוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של קומאסי.
הוא זכה למלגה מטעם קרן פורד, והשלים את לימודיו במק'אלסטר קולג' במינסוטה, ארצות הברית.
בשנים 1961–1962 למד אנאן במכון ללימודים בין-לאומיים מתקדמים (Institut universitaire des hautes études internationales) בז'נבה, שווייץ, וב־1972 השלים את לימודיו לתואר שני בניהול בבית הספר לניהול של MIT.
הוא דבר שפות רבות באופן שוטף, ביניהן אנגלית, צרפתית, אקאן , כמה שפות קרו וניבים אפריקאיים שונים.
אנאן החל לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי (WHO) ב-1962. בין השנים 1974–1976 היה ראש מנהל התיירות בגאנה.
לאחר מכן, שימש אנאן כתת-המזכיר הכללי של האו"ם בשלוש משרות בזו אחר זו: ניהול משאבי אנוש ומתאם אבטחה (1987–1990), ניהול תקציבי (1990–1992) ופעולות לשמירה על השלום (1993–1994).
באוקטובר 1995 נתמנה אנאן לשליח האו"ם ליוגוסלביה.
בספרו של מפקד כוחות האו"ם ברואנדה רומאו דלאיר (Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda) מותח דלאיר ביקורת קשה על התנהלותו של אנאן במהלך רצח העם ברואנדה ב־1994, שעה שהיה תת-המזכ"ל לשמירה על השלום.
לטענת דלאיר נקט אנאן מדיניות פאסיבית מדי ומנע מכוחות האו"ם להתערב במשבר, התערבות שיכולה הייתה לצמצם את היקף הטבח.
ב־13 בדצמבר 1996 נבחר אנאן בידי מועצת הביטחון לתפקיד המזכיר הכללי ומינויו אושר ארבעה ימים לאחר מכן בידי העצרת הכללית.
הוא החל את הקדנציה הראשונה שלו ב־1 בינואר 1997, בהחליפו את המצרי בוטרוס בוטרוס ראלי, והיה למזכ"ל הראשון מבין אזרחי אפריקה שמדרום לסהרה.
ב־10 בדצמבר 2001 זכה אנאן בפרס נובל לשלום – מחצית הפרס הוענקה לו אישית, ומחציתו האחרת לארגון האומות המאוחדות כולו.
ב־1 בינואר 2002 חודשה כהונתו של אנאן והחלה הקדנציה השנייה שלו בתפקיד המזכיר הכללי.
מהלך זה קבע תקדים בתולדות האו"ם, מכיוון שעל פי המדיניות הלא רשמית, עובר התפקיד בין יבשות מדי שתי קדנציות.
זו הייתה הקדנציה השלישית ברציפות של תושב אפריקה.
בראשית שנת 2004 חשף ה"ניו יורק סאן" כי קוג'ו אנאן, בנו של מזכ"ל האו"ם, מעורב בשערוריית "נפט עבור מזון" בעיראק.
על פי החשד, הוא קיבל במשך תשע שנים כספים מהחברה השווייצרית "קוטקנה" (Cotecna) שהייתה אחראית לפיקוח על התוכנית.
על פי ההאשמות, קוטקנה נבחרה אף על פי שלא הגישה את ההצעה הטובה ביותר והמשתלמת ביותר עבור האו"ם.
אנאן עצמו זוכה מהחשד כי התערב אישית על מנת להבטיח שחברה שבה מועסק בנו תזכה במכרז.
עם זאת, החוקרים מצאו פגם בכך שלא הכריז על ניגוד אינטרסים, כנדרש.
ב־13 במרץ 2005 ביקר אנאן בישראל לרגל חנוכת המוזיאון החדש ביד ושם.
ב-14 בדצמבר 2006 סיים אנאן את תפקידו כמזכ"ל האו"ם, ובמקומו התמנה באן קי מון הדרום-קוריאני.
פעולתו הבולטת של אנאן לאחר סיום תפקידו הייתה התיווך בין נשיא קניה מוואי קיבאקי ויריבו הפוליטי ראילה אודינגה, במשבר שהתעורר בתחילת 2008 עקב מחלוקת על תוצאות הבחירות לנשיאות.
בתיווכו של אנאן הושג הסכם להקמת ממשלת אחדות במדינה.
חוגים בישראל מתחו ביקורת על תפקודו של אנאן בסכסוך הישראלי-פלסטיני.
מרב הביקורות טוענות לחד-צדדיות ונקיטת עמדה פרו-פלסטינית מצדו ללא גינוי מספק של הטרור.
בזמן מבצע חומת מגן גינה אנאן את ישראל על הטבח לכאורה שבוצע בג'נין.
לאחר שוועדת חקירה של האו"ם ניקתה את ישראל מאשמת הטבח, התנצל אנאן על השימוש במושג "טבח".
ביוני 2006 נפגעה משפחת ראליה מפיצוץ על חוף ימה של עזה.
צה"ל פתח בחקירה, וזו העלתה כי הפיצוץ נגרם כתוצאה ממוקש או מטען שהוטמן בחוף קודם לכן.
קופי אנאן הטיל ספק בממצאי התחקיר הישראלי וטען כי "הטענה הישראלית נשמעת לי מוזרה".
בתום פגישה עם שגריר ישראל באו"ם, דני גילרמן, חזר בו מזכ"ל האו"ם מהדברים שאמר וטען שהגיב לספקולציה עיתונאית.
ב-14 ביולי 2006, בזמן מלחמת לבנון השנייה, נהרגו ארבעה משקיפים של האו"ם במוצב אל-ח'יאם.
המשקיפים נהרגו מתקיפת חיל האוויר, שכוונה לעמדת חזבאללה השוכנת כ-180 מ' מהמוצב אך פגעה בשוגג במוצב עצמו.
אנאן טען כי "זו נראית כהתקפה מכוונת", ובתגובה לדבריו אמר ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט כי "האשמת אנאן לא תעלה על הדעת".
כאשר יאסר ערפאת מת, אנאן ספד לו ואמר כי אישיותו תחסר לעולם ופקד על כל מוסדות האומות המאוחדות לציין יום אבל על מותו.
ב-2011 עמד יחד עם מנהיג השין פיין ג'רי אדמס בראש ועידת שלום בארץ הבסקים שהובילה להודעה של המחתרת הבסקית אט"א על הפסקת פעולות הטרור שלה.
ב-2012 מונה לשליח הקהילה הבין-לאומית לסוריה, בעקבות טבח האזרחים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
ב-2 באוגוסט 2012 התפטר מתפקידו.
קופי אנאן נפטר ב-18 באוגוסט 2018, עקב דום לב בשנתו.
דה קופי בין אנד טי ליף היא רשת בתי קפה שבסיסה בלוס אנג'לס, בקליפורניה שבארצות הברית, בבעלות ובתפעול חברת "International Coffee & Tea".
החברה נוסדה על ידי מונה והרברט היימן.
היא אחת מהרשתות בבעלות פרטית הוותיקות והגדולות ביותר, המתמחות בבתי קפה ותה.
הסניף הראשון נפתח בשכונת ברנטווד בלוס אנג'לס ב-1963. כיום ישנם סניפים בכל דרום-מערב ארצות הברית, עם שלוחות בהוואי.
ב-1996 רכש היזם הסינגפורי ויקטור ששון, בן למשפחת ששון, זיכיון מהרשת, ופתח "Coffee Beans" ברחבי דרום-מזרח אסיה.
בהמשך הוא רכש בעלות על הרשת כולה.
כיום ישנם מעל ל-1000 סניפים ברחבי העולם, והרשת נמצאת בתהליך התרחבות.
לחברה, המתופעלת על ידי "קפה ותה בינלאומיים בע"מ", היו הכנסות ממכירות של 120 מיליון דולר ב-2003 ויותר מ-130 מיליון דולר ב-2007. הרשת מציעה גישת Wi-Fi ב-144 סניפים.
זכיינויות קיימות בעיקר מחוץ לארצות הברית, עם סניפים מקומיים שרובם שייכים לחברה.
המדינות בהן מוצעות זכיינויות כעת הן: סינגפור, ישראל, קוריאה הדרומית, איחוד האמירויות הערביות, ברוניי, אוסטרליה, אינדונזיה, מזרח מלזיה, הפיליפינים וכווית.
רשת קופי בין פתחה את סניפה הראשון בישראל בשנת 2000, ומנתה בשיא פעילותה 12 סניפים, חמישה מהם בתל אביב ושניים ברעננה.
הסניף הדרומי (והעשירי בארץ) של הרשת נמצא בירושלים (נפתח בספטמבר 2005), ואילו הצפוני ביותר נמצא בכפר טמרה, ונפתח באוגוסט 2009.
במהלך שנת 2011, כ-3 שנים לאחר חתימת ההסדר הקיבוצי בעקבות מאבק זכויות עובדי הרשת, נסגרו מרבית הסניפים, לרבות סניף כפר סבא, שני הסניפים ברעננה, הסניף בקניון עזריאלי, ואף סניף הדגל באבן גבירול ליד גן העיר.
כמו כן, לאחר שנתיים וחצי של פעילות, נסגר סניף רמת גן, שהיה במגדל משה אביב, ב-14 ביולי 2009.
ביולי 2008 הודיעו לחם ארז וקופי בין ישראל על מיזוג, אולם המגעים לא הבשילו לכדי שיתוף פעולה.
כיום, נותר בישראל סניף אחד בלבד, ברחוב יפו בירושלים, בפברואר 2018 נכנס לשיפוצים ובסוף דצמבר נפתח מחדש.
המאבק על זכותם של עובדי הרשת להתאגד
ב-2007 הוקם ועד עובדים לעובדי הרשת.
לאחר שמנהלי הרשת פיטרו את מארגן הוועד אלון-לי גרין יצאו העובדים למאבק.
לאחר חודש וחצי של מאבק ציבורי ומשפטי, קבעה שופטת בית הדין לעבודה כי המארגן אכן פוטר בעקבות ניסיון ההתארגנות.
הנהלת הרשת ננזפה על פיטוריו בניגוד לחוק והוא חזר לעבודה.
לאחר ה"בלאגן הציבורי", כפי שהנהלת הרשת כינתה את פרשת פיטוריו של גרין, הוחלף מנכ"ל הרשת אלון לוי בשי כהן.
מאבק העובדים למען הכרה בזכויותיהם, ביניהן הזכות להתאגד, הסתיים במרץ 2008 בחתימת הסכם קיבוצי בין הבעלים לבין הסתדרות העובדים.
הסכם זה הוא הסכם העבודה הקיבוצי הארצי הראשון ברשת בתי קפה בישראל.
ההסדר פתח פתח לעובדים נוספים בענף המלצרות לנהוג כעובדי קופי בין ולהתאגד אף הם.
קופואסו (שם מדעי: Theobroma grandiflorum), הוא עץ ממשפחת החלמיתיים שצומח ביער האמזונאס בצפון ברזיל ובגיאנה הצרפתית.
הקופואסו, בתפוצתו הטבעית, משתייך בעץ לשכבת הצימוח השנייה, כלומר לעצים הצומחים בצילם של עצים גבוהים ממנו.
הקופואסו הוא קרוב משפחה של עץ הקקאו.
העץ מגיע בדרך כלל לגבהים של 10 עד 15 מטר, למרות שמתועדים מקרים נדירים של פריטים שהגיעו לגובה של 25 מטר.
העלים גדולים, מגיעים עד לאורך של 60 סנטימטר, וגדלים על הענפים, צבע החלק התחתון של העלה מזכיר חלודה.
הפרחים גדולים, בצבע אדום כהה, צומחים ישירות מהגזע.
הפרי גדול בצורה אליפטית, באורך משתנה.
אורך אופייני של הפרי כ- 25 ס"מ, וקוטר אופייני כ-15 ס"מ.
קיימים 4 זנים של העץ הנבדלים בצורת הפרי ובגודלו.
פתיחת הפרי מתבצעת על ידי הקשה על מצע קשה, או על ידי שימוש במוט ברזל.
ציפת הפרי צהובה בהירה, טעמה מתוק חמצמץ, והיא מתאפיינת בניחוח אופייני.
הזרעים גדולים בצבע חום בהיר.
העץ נותן פרות בתקופת החורף, מינואר עד מאי.
קרקעות כבדות בעלות pH חומצי קרוב לנייטרלי (6-7) נחשבות אידיאליות לשתילה של קופואסו, אבל ניתן לגדלו גם בקרקעות שנחשבות לא פוריות.
מרבית הגידול החקלאי מתבצע באזורים המזרחיים של פארה.
יצוא של זרעים לא מעובדים אל מחוץ לאזור האמזוני אסורה על פי חוק, וזאת על מנת למנוע את התפשטות המזיק "מטאטא המכשפה" אל אזורים בהם מגדלים קקאו.
מקור השם (Cupuaçu) בטופי (ברזיל): קופו - פרי, אסו - גדול.
ציפת הקופואסו משמשת להכנת מגוון מוצרי מזון, ביניהם: מיץ, ריבה, קריש, סוכריות, מילוי לשוקולדים, עוגות ועוד.
מהגרעינים ניתן להפיק קופולד, שהוא למעשה שוקולד מקופואסו, במקום מקקאו.
הגידול של קופואסו לצורך יצור קופולד תופס תאוצה בשנים האחרונות, וניתן למצוא היום קופולד גם מחוץ לברזיל.
עיירות רבות מתפרנסות מגידול חקלאי של קופואסו, הבולטות מביניהן הן טומה אסו ואבאטטובה.
בשנת 2004 התעורר ויכוח גדול בנוגע לזכויות השימוש בשם, כאשר חברת מסחר יפנית המתמחה בשיווק של פרות אמזוניים מעובדים רשמה את השמות קופואסו ואסאי כשמות מסחריים בבעלות החברה ביפן וארצות הברית.
לאחר מתקפה תקשורתית כוללת, ואיום בהגשת תביעה מצד מדינת פארה, הזכויות על השם הועברו לידיה של מדינת פארה.
קוֹפּוּסְט (מיידיש: קאָפּוסט; בבלארוסית וברוסית: Копысь, "קוֹפִּיס") היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בקרבת נהר דנייפר.
היישוב נזכר לראשונה בכתובים בשנת 1059. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,399 יהודים.
בעיירה פעלו בתי דפוס עבריים, ובהם בית הדפוס של רבי ישראל יפה ("המדפיס מקופוסט"), שבו נדפסו ספרי חסידות.
בבית הדפוס שלו ראתה אור בשנת 1815, המהדורה הראשונה של הספר "שבחי הבעל שם טוב".
לישראל יפה הייתה מעורבות אישית לא רק בהדפסתו של ספר זה אלא גם בעריכתו.
פעילות הדפוס העברי בעיירה נפסקה בשנת 1837.
בשנת 1866 נוסדה בעיירה חסידות קאפוסט, בידי רבי יהודה לייב שניאורסון (המהרי"ל מקופוסט), והמשיך את דרכו בנו, רבי שלמה זלמן שניאורסון, שכיהן בקופוסט במשך 34 שנים, עד לפטירתו בשנת 1900.
בשנת 1812 חצו את הדנייפר ליד קופוסט חייליו של הגנרל הרוסי מיכאיל קוטוזוב ברדיפתם אחרי צבאו הנסוג של נפוליאון.
ב-11 ביולי 1941 חצו את הדנייפר ליד קופוסט חייליו של קורפוס 18 מקבוצת הפאנצר השנייה בפיקודו של הגנרל הגרמני היינץ גודריאן, בדרכם לקרב סמולנסק, וגרמו נזק רב לעיירה.
ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את כ-250 היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בבית חרושת סמוך.
ב-14 בינואר 1942 רצחו הגרמנים את כל יושבי הגטו, וערכו מצוד קפדני אחר מעט היהודים שהצליחו להימלט מהאקציה.
ב-27 ביוני 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום במסגרת מבצע בגרטיון.
מילידי העיירה: דוד רמז, ממנהיגי היישוב; ואלכסנדר לוקשנקו, נשיא בלארוס הנוכחי (משנת 1994).
קוֹפִּי לוּאָק (באינדונזית: Kopi luwak, קוֹפִּי - קפה; לוּאָק - גחן דקלים אסייתי) הוא קפה המיוצר מפולי קפה שעברו במערכת העיכול של גחן דקלים אסייתי, וגחניים אחרים.
הגחן אוכל את פירות צמח הקפה ולאחר כיום וחצי מפריש את הפולים בקבוצות (בצואה) כשחלק מהפירות עודם מחוברים לפולים.
הם נאספים, נשטפים ביסודיות, מיובשים בשמש ועוברים תהליך קל של קלייה בלבד, כדי לא לפגוע במגוון הטעמים וחוסר המרירות שנובעים מהתהליך שעברו הפולים במערכת העיכול של הגחן.
זהו אחד מסוגי הקפה היקרים ביותר בעולם, ונמכר במאות דולרים לקילוגרם.
הקפה נמכר בעיקר לפי משקל ביפן ובארצות הברית, ומוגש בבתי קפה בדרום-מזרח אסיה.
מדי שנה מיוצרים כ-230 ק"ג של קפה המתקבל בתהליך זה.
סוג יקר יותר של קפה, שייצורו מסתמך על מערכת העיכול של פילים, מכונה קפה שנהב שחור.
שאלת כשרותו של קפה זה שעבר במערכת העיכול של חיה טמאה, עוררה דיונים בין פוסקי ההלכה.
תשובה הלכתית ראשונית בתחום זה נכתבה בידי הרב שלמה פישמן הנוטה להכשיר את הקפה.
כמוהו גם הרב שניאור זלמן רווח, קבע שהקפה מותר לשתייה.
קופה רושמת היא מכשיר מכני או אלקטרוני המאפשר חישוב תשלומים המבוצעים בעת ביצוע מכירה המבוצעת בחנות או בית עסק, ולרוב מאפשר אחסון הסכום שניתן בגין המכירה (בין אם מדובר בסכום כסף המשולם במזומן, או בהמחאה), תשלום עודף ללקוח אם ישלם ביתר, והנפקת קבלה עבור הלקוח.
למרבית הקופות הרושמות מגירה ובה מאוחסן המזומן או ההמחאות, וזו נפתחת רק בתום ביצוע המכירה.
הקופה הרושמת הומצאה במטרה למנוע מעובדי בית העסק לפתוח את קופת העסק ולגנוב ממנו כספים, ולכן היא נפתחת רק בתום ביצוע המכירה, או באמצעות מפתח הנמצא בידי אחראי החנות.
הקופה הרושמת הומצאה בארצות הברית על ידי ג'יימס ריטי.
ריטי היה הבעלים של בית עסק בדייטון שבאוהיו, וסבל מגנבות מזומן שבוצעו על ידי עובדיו.
הקופה הומצאה על ידו על מנת לפקח על גישת העובדים לקופת החנות.
הדגם הראשון של הקופה הרושמת נקראה על שמו - "Ritty Model I" הומצאה בשנת 1879 ונרשמה כפטנט בשנת 1883 תחת השם "הקופאי שאינו מועל" (Ritty's Incorruptible Cashier).
מסיבה זו הותקן בקופות אלה פעמון אשר צלצל כל פעם שבוצעה מכירה ונפתחת מגירת המזומנים, וזאת על מנת לייעל את הפיקוח על הקופאי.
הקופות הרושמות הראשונות היו מכונות חישוב פשוטות שלא כללו אפשרות להדפסת קבלה.
הקופות הרושמות הראשונות שנמכרו לבתי עסק היו של חברת CASIO היפנית.
ריטר הקים חברה ליצור קופות רושמות, אולם מכר אותה זמן קצר לאחר מכן לג'ייקוב אקרט (Jacob H.
Eckert) מסינסינטי, אשר קרא לחברה "National Manufacturing Company" ובשנת 1884 מכר אותה לג'ון פאטרסון (John H.
פאטרסון שינה את שם החברה ל"NCR Corporation" והוסיף לקופה הרושמת את גליל הנייר ואת האפשרות להדפסת קבלה, במטרה להגביר את הפיקוח על הקופאים ולמנוע גנבות.
בשנת 1906 פיתח צ'ארלס קטרינג (Charles F.
Kettering) בהיותו עובד של החברה את הקופה הרושמת הראשונה עם המנוע החשמלי.
בשנת 1971 פיתח הנרי גרוס (Henry Gross) מבריטניה את הקופה הרושמת הראשונה שאפשרה המרה של הלירה שטרלינג משיטת החלוקה הבלתי עשרונית, שהייתה נהוגה בבריטניה עד 15 בפברואר 1971, לשיטה העשרונית.
קופות רושמות התפתחו בהתאם להתפתחות עסקי הקמעונאות, ומאז סוף המאה ה-20 הן כוללת מאזני שקילה על מנת לשקול מוצרים, וכן רכיב הקורא ברקודים ומסוגל לחייב כרטיסי אשראי.
הקופות הרושמות של ימינו הן מערכת מחשבים המתקשרות למערכת המחשוב המרכזית של החנות ומעדכנות אותה במכירות המלאי.
כמו כן לקופות רושמות רבות יש מסכי מגע במקום מקשים.
בימינו משמשות קופות רושמות גם לניהול שוטף של העסק.
מעבר להוצאת חשבוניות וקבלות, ניתן בעזרתן לשמור מידע על כל לקוח, לנהל את מלאי החנות, לבצע מעקב אחר עובדים ועוד.
כמו כן, ניתן גם לנהל מועדון לקוחות דרך הקופה הרושמת.
קופישופס (בהולנדית: Coffeeshop) הן חנויות בהולנד, אשר בהן נמכר באופן חוקי ובכמות מוגבלת סם הקנאביס ונגזרותיו לצריכה עצמית.
עם זאת, בשנים האחרונות נראות חנויות קופי שופס גם בספרד, תאילנד, הודו, איטליה, קנדה, ארצות הברית ובעבר גם בנפאל עד שנת 1973.
על פי מדיניות הסמים של הולנד, מכירת מוצרי קנאביס בכמויות קטנות מותרת על ידי קופי שופס מורשים.
רוב חנויות אלו מגישות גם משקאות ואוכל.
עם זאת, אסור לחנויות להגיש אלכוהול או סמים אחרים, ועלולות להסתכן בסגירה אם ימצא שהן מוכרות סמים קלים לקטינים, סמים קשים או אלכוהול.
הרעיון של רישוי מכירת קנאביס הוצג בשנות ה-70 במטרה המפורשת לשמור על הפרדה בין סמים קשים וקלים.
שופט הולנדי קבע כי על פי חוק ניתן לאסור כניסת תיירים זרים לקופי שופס של קנאביס, כחלק מההגבלות שיושמו בשנת 2012. מועצות עיריות יכולות לבחור אם ליישם איסור זה או לא.
מועצת העיר במאסטריכט מאפשרת לתיירים לבקר בקופי שופס, אך כולן פרט לאחת ביצעו הסכם מרצון לאפשר רק למקומיים, תושבים מקומיים מוגדרים כמי שגרים ברדיוס של 150 ק"מ (כולל בלגיה וגרמניה).
האיסור אינו נאכף בבירה אמסטרדם וברוב אזורים נוספים.
בהולנד, מכירת מריחואנה היא "בלתי חוקית, אך אינה נענשת", ולכן החוק אינו נאכף בקופישופס העוקבים אחר הכללים הארציים הבאים בראשי התיבות AHOJG:
A ללא פרסום: הן בחזית החנות, והן בערוצי פרסום אחרים כמו רדיו, טלוויזיה, עיתונים ושלטי רחוב.
H איסור מכירת סמים קשים.
O איסור הפרעה לסדר הציבורי.
J איסור מכירה ללקוחות שגילם פחות מ-18.
G הגבלה על כמויות: מכירה של לכל היותר 5 גרם ללקוח ביום, הגבלה על כמות הסם בחנות עצמה ל-500 גרם.
המגבלות עודכנו ב-1995: לפני כן, מגבלת הגיל הייתה 16, ומגבלת הכמות ללקוח הייתה 30 גרם ליום.
בגין עבירות מסוימות, עסק עלול להיאלץ להיסגר למשך שלושה עד שישה חודשים; עבור אחרים, העסק עלול להיסגר לצמיתות.
כל הכללים הללו מפורטים במדיניות הרשמית.
הקופי שופס אינם מורשים יותר למכור אלכוהול.
עם זאת מרבית החנויות מפרסמות זאת, והאילוץ מתון יותר מאשר אוסר לחלוטין.
במחווה של שיקול דעת שעדיין נדרש טכנית, קופי שופס רבים שומרים על תפריט הקנאביס מתחת לדלפק, גם כאשר הקנאביס עצמו נמצא במבט רגיל פחות או יותר.
קופי שופס הולנדים מניפים לעיתים קרובות דגלים אתיופים בצבעי ירוק-צהוב-אדום או סמלים אחרים דומים של תנועת רסטפארי הג'מייקנית (הידועה בשימושה בקנאביס) באותם הצבעים כדי להצהיר על מכירתם של קנאביס, כתוצאה מהאיסור הרשמי על פרסום ישיר.
שיטה זו מושכת אמנים ציבוריים רבים אשר עשויים לקבל תשלום עבור יצירת ציורי קיר בקרב קופי שופס עבור שימוש בתמונות הקשורות לרסטאפרי ורגאיי של ג'מייקה.
ישנה סתירה מתמשכת בנושא במדינה, בעוד שחנויות קופי שופס מותרות למכור לקנות קנאביס בגבולות המותרים כחוק, לספקיה אסור לגדל או לייבא אותו, או למכור אותו בחנות.
ישנן הצעות לתיקון מצב זה (החל מינואר 2006) לדוגמה, גידול מבוקר של קנאביס להחלפת היבוא.
אחד התומכים בכך הוא הפוליטיקאי חרד לירס, השר לשעבר לענייני הגירה ומקלט, שכשהיה בפרלמנט הלאומי היה בעד הפללה נוספת של קנאביס, בהתאם למדיניות מפלגתו השמרנית, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDA), שהתנגדה להחלת מדיניות הסמים של הולנד.
כשהתמודד עם הקשיים המעשיים כשהיה ראש עיר (וכתוצאה מכך ראש המשטרה) הוא שינה את דעתו ואף הפך לסנגור הידוע ביותר כנגד אי-החוקיות של מדיניות הדלת האחורית באומרו כי היא תופסת זמן וכסף לא פרופורציונלי עבור המשטרה במעקב אחר מטעים (בעיקר מקוריים).
בשנת 2008 יזם ארגון העיריות הולנדיות "VNG" וויטופ ("פסגת העשבים", משחק מילים על צמרות הפרחים שממנו עשוי הקנאביס), בהשתתפות 33 ראשי ערים הולנדים מעיריות גדולות וקטנות כאחד לצד מפלגות פוליטיות שונות.
הסיבות ליוזמה היו התיירות באזורי גבול, הקשר החזק עם אי החוקיות והפערים בין המדיניות של העיריות השונות.
כל ראשי הערים הסכימו כי רצוי להסדיר את "הדלת האחורית" לחוקית.
רוב ואן גיזל, ראש עיריית איינדהובן הודיע כי בכוונתו להתחיל 'פיילוט פיקוח' של הנפקת רישיונות לייצור קנאביס.
אך סמוך לגבולות, יש להסדיר (טוב יותר) את "דלת הכניסה" לאיסור מכירה לזרים בטענה כי יקטין מאוד את הביקוש בדלת האחורית.
הכוונות היו לדון בתוצאות עם הממשלה הלאומית לפני סוף 2008. נכון לשנת 2014, דיון זה עדיין נמשך.
רוב ראשי הערים והמשתמשים הרחיבו את הרצון לאפשר צורה כלשהי של טיפוח מוסדר, חוקי, למכירה לחנויות בטענה כי הדבר יפחית את שיעור הפשיעה / אלימות, יפתור את נושא הדלת האחורית ויוכל לייצר הכנסה סדירה.
עם זאת, השר איבו אופסטלן חסם את ההצעות עד כה וסירב לחקור אותן כליל.
ראשי הערים עדיין מנסים לאלץ את השר לפחות לחקור את המצב ולאפשר לנהל פיילוטים בנושא.
בסקר שנערך על ידי ראשי ערים על ידי העיתון "NRC Handelsblad" כ-80% מראשי הערים היו בעד "הסדרת הדלת האחורית" (כלומר הפיכתה לחוקית) ו-18% היו בעד הפיכת שוק הסמים הקלים לחופשי לחלוטין.
22% היו בעד צמצום מספר הקופי שופס ו-10% רצו לסגור את כולם.
לבריי העיתון, התוצאות לא היו קשורות להשקפת דעת המפלגה הפוליטית של הנסקרים, אלא על שיקולים מעשיים, ולא אידאולוגיה.
בשנת 2008 החליטה ממשלת הולנד כי אין להקים עוד בתי קופי שופס ברדיוס של 250 משטח בתי הספר.
באמסטרדם משמעות הדבר היא סגירת 43 בתי קופי שופס נוספים (בשנים קודמות המספר הצטמצם מ-350 ל-228).
ראש עיריית אמסטרדם יוב כהן העדיף לא לשנות את המצב הקיים אך נענה בחוסר רצון.
הוא ציין כי חנויות קופי שופס כבר אינם רשאים למכור ללקוחות מתחת לגיל 18, ולכן למדיניות לא תהיה השפעה רבה.
לקראת סוף שנת 2013 אמר ראש עיריית אמסטרדם אברהרד ואן דר לאן כי בשנת 2014, חלק מהחנויות הסמוכות לבתי ספר ייאלצו להיסגר.
היה דיון בנושא בשאלה האם הן יצטרכו להיסגר לחלוטין או רק בשעות הלימודים, והאם יוכלו לנהל עסקים לאחר השעה 18:00 ובסופי שבוע, אם יהפוך לחוק.
לכל עירייה משלה ישנה מדיניות קופי שופ.
חלקן אינן מאפשרות את קיומם.
מרבית העיריות נשלטות על ידי מפלגות פרוטסטנטיות קפדניות, או גובלות בבלגיה וגרמניה ואינן מעוניינות לקבל "תיירות סמים" מאותן מדינות.
במאמר שנערך ב-19 במרץ 2005 ב-"Observer" צוין כי מספר החנויות ההולנדיות ירד מ-1,500 ל-750 בחמש השנים הקודמות, בעיקר בגלל לחץ מצד ממשלת הקואליציה השמרנית.
המדיניות "ללא צמיחה" של ערים הולנדיות רבות משפיעה על רישוי חדש.
מדיניות זו מצמצמת אט אט את מספר הקופי-שופס, מכיוון שאיש אינו יכול לפתוח חדשה לאחר סגירתה.
מרבית העיריות הגדירו אזור מסוים (למשל סביב בתי ספר ובתי ספר תיכוניים) שבו אסור להכניס קופי שופס, שעשויים להיות ממאה מטרים למספר קילומטרים.
עיריית טרנאוזן הציבה תמרורים המראים את הדרך לקופי שופס והחליטה להגביל את חוקי העזר המקומיים לקנאביס ממאי 2009.
במאסטריכט בתי הקופי שופס אסורים לתיירים זרים.
הוצע אמצעי שנוי במחלוקת להנהגת מערכת חברות "Wietpas" (הולנדית) או "העברת עשבים שוטים" - שנדחפה בעיקר על ידי מפלגות פוליטיות נוצריות במסגרת ממשלת הקואליציה ההולנדית.
מעבר זה אם יעבור עתיד להגביל את מכירת הקנאביס של החנויות לתושבי הולנד באמצעות כרטיס חבר בלבד.
האיסור על תיירים זרים החל בשלושה מחוזות דרומיים ב-1 במאי, והוא אמור להימשך בפריסה ארצית עד סוף 2012. למרות הפגנות נחרצות מצד בעלי החנויות, שופט בהולנד אישר חוק חדש שיאסור על כניסת תיירים זרים לחנויות הקנאביס.
עורכי דין המייצגים את בעלי החנויות הבטיחו לערער על פסק הדין ומחאות בעניין נמשכת.
לעיריות אכן יש שליטה כלשהי בעניין, לדוגמה בתי קופי שופס בעיר הבירה התיירותית אמסטרדם עדיין מוכרים לזרים ללא כל אפליה או דרישות / מגבלות נוספות.
מפרקי עישון היו נפוצים בחנויות הקופי שופס.
מאז ה-1 ביולי 2008 חל איסור על עישון טבק בהולנד האוסר עישון טבק בכל המלונות, המסעדות והחנויות.
לכן, זה בלתי חוקי כעת לעשן מפרקים המכילים טבק בקופי שופס.
אף על פי שעדיין ניתן לעשן בונגים ומפרקי קנאביס טהורים בתוך המקום, עישון סיגריות או מפרקים המכילים טבק מותר רק בחדר עישון נפרד.
מרבית בתי הקופי שופס עדיין מוכרים מפרקים מעורבים / ריסים, כלומר המכילים טבק מעורבב עם קנאביס, ומתירים ללקוחות לעשן בחדרים בקומה העליונה או בקומה התחתונה.
בניגוד לברצלונה, בה ישנו צורך לבקש חברות כדי להצטרף לקופי שופ פרטי, באמסטרדם כל אחד יכול ללכת ישירות לחנות ולקנות קנאביס.
קופי עכביש או אטלסיים (שם מדעי: Atelidae) היא משפחת קופים החיים ביערות גשם טרופיים בדרום ומרכז אמריקה.
הם בעלי פרווה עבה וגם זנב ארוך עליו הם נתלים, מה שמזכיר צורת עכביש ונתן להם את שמם, והם הקופים היחידים שנתלים בזנבם מהענפים.
הם בין הגדולים שבקופים רחבי האף, והם נמצאים ברוב יבשות אמריקה ממקסיקו עד לצפון ארגנטינה.
אלו הגדולים שבקופי אמריקה והם מגיעים לאורך 34–72 ס"מ.
הם קופים בעלי פרווה דלילה יחסית, אך זנב ארוך וכפות לופתות עם זרועות ארוכות.
הם יודעים לקפוץ רחוק וגם להיתלות כלפי מטה מהענפים כשזנבם המפותל מחזיק אותם.
הם ניזונים מעלים שונים וכן מחרקים ויצורים קטנים אחרים ובעלי שיניים קטנות.
הם נפוצים ביערות סבוכים יחסית, אך לעיתים גם בסוואנות מיוערות או ביערות יבשים והם יוצאים ללקט מזון במשך היום.
הם מתגודדים בלהקות היררכיות בראשות זכר אלפא שמכריז על הטריטוריה בעזרת הקול - כמו קופי השאגן הרעשניים.
בשל גודלם הם מוגנים מטורפים קטנים שמפילים אימה על רוב קופי האמזונאס.
טורפיהם העיקריים של קופים אלה כוללים את היגואר, נחש האנקונדה או הבואה ועיט ההרפיה.
מין שאגן שחור מקסיקני (Alouatta pigra)
מין שאגן אדום בוליביאני (Alouatta sara)
מין שאגן אדום ונצואלי (Alouatta seniculus)
מין שאגן שחור אמזוני (Alouatta nigerrima)
מין שאגן אדום יד של ספיקס (Alouatta discolor)
מין שאגן אדום של מאראנהאו (Alouatta ululata)
מין שאגן אדום פורוסי (Alouatta puruensis)
מין שאגן אדום חוארי (Alouatta juara)
סוג קרטלס (Cartelles) - נכחד
סוג קאיפורה (Caipora) - נכחד
מין צמרן קולומביאני, (Lagothrix lugens)
סוג ומין יחיד צמרן צהוב-זנב (Oreonax flavicauda)
סוג פרוטופיתקוס (Protopithecus) - נכחד
קופו (ביפנית: 甲府市) היא עיר הבירה של מחוז יאמאנאשי שבחבל צ'ובו שביפן.
נכון לשנת 2011 מונה אוכלוסיית העיר 197,540 תושבים.
בעבר נקרא האזור בו שוכן מחוז יאמאנאשי מחוז קאי, וקופו הייתה בירתו.
בתקופת סנגוקו הייתה העיר מקום מושבו של טקדה שינגן.
במלחמת העולם השנייה נחרבו חלקים גדולים מהעיר בהפצצות בעלות הברית ב-6 ביולי 1945.
בקופו שורר אקלים סובטרופי גשום, אך עם פחות משקעים אטמוספיריים מאשר באזור שפלת ים יפן מכיוון שהעיר שוכנת בעמק מוגן מגשם.
לקופו יחסי ערים תאומות עם:
קופי דאנקווה (נולד ב-17 בספטמבר 1989) הוא כדורגלן ניז'רי יליד-גאנה, המשחק בעמדת הבלם.
דאנקווה התחיל את הקריירה שלו במועדון מקומי בניז'ר.
בגיל 21 הצטרף לזארזיס מליגת העל התוניסאית.
לאחר שבעונתו השלישית במועדון לא קיבל מספיק דקות משחק, עזב את המועדון וחתם בבידווסט ויטס מליגת העל הדרום אפריקאית בה שיחק עונה אחת.
בשנת עזב לראשונה את אפריקה וחתם בספורטינג גואה מליגת העל ההודית בה לא רשם דקות משחק.
במהלך חלון העברות של ינואר חתם בבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית.
בספטמבר חתם בדילה גורי מליגת העל הגאורגית.
בינואר חזר לישראל וחתם בהפועל נצרת עילית.
ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניז'ר בהפסד 0–1 ל.
ב-4 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד .
בסך הכול הוא שיחק עבור הנבחרת ב-67 משחקים.
קופי לייק הוא שם קוד למעבדי 14 ננומטר של אינטל, המהווים דור מתקדם יותר של קודמיו: סקיי לייק וקייבי לייק.
קופי לייק מכיל שבבי Uchips quad-core בהספק 15/28 וואט עם מעבד גרפי מובנה מסוג GT3e או GT2, ושבבי H-series בהספק 35–45 עם GT3e ועד 6 ליבות.
הגרפיקה המשולבת על שבבי קופי לייק תומכת ב־DP 1.2 ל-HDMI 2.0 וקישוריות HDCP 2.2.
המעבדים מציעים עד 25% שיפור בקצב המסגרות ביחס למעבדי קייבי לייק.
המעבדים תומכים ב-DDR4-2400 MHz זיכרון (מובנה) במצב ערוץ כפול.
המעבדים שוחררו לשוק ב-5 באוקטובר 2017 (מוקדם מהתאריך המקורי, עקב תחרות קשה מצד AMD שהכריזו על מעבדים בעלי 6 ליבות).
קופי לייק ישמש בשילוב עם ערכת השבבים 300-Series.
קופה ראשית היא קומדיית מצבים סאטירית ישראלית מסוגת מוקומנטריה.
הסדרה עלתה לשידור ב-21 בפברואר 2018 בטלוויזיה החינוכית, והחל מ-31 באוגוסט 2018 היא משודרת בערוץ כאן 11.
הסדרה מתרחשת בסניף יבנה של רשת המרכולים הבדיונית "שפע יששכר", ועוקבת אחרי התרחשויות אופייניות במרכול ישראלי בין עובדי המרכול ללקוחותיו.
היא מלווה ב"ראיונות" של עובדי המרכול והלקוחות הקבועים המלווים את ההתרחשויות בכל פרק.
העונה הראשונה של הסדרה צולמה בסניף רעננה של "סופר עמנואל" (נכון ל-2023 "סופר יודה") לפני שנפתח לקהל הרחב.
לאחר פתיחתו לא ניתן היה לצלם שם עונה נוספת, והעונות הבאות צולמו בסניף הנטוש של "חצי חינם" שבמתחם ירקונים שלימים נהרס בעקבות שימוש לא חוקי בשטח עליו הוקם המתחם.
שלוש העונות עלו לשידור ב-19 באפריל 2023 בנטפליקס.
הדמויות בסדרה מודעות להיותן מצולמות לסדרה דוקומנטרית, והן מנהלות לעיתים דיאלוגים עם "המראיין", המכונה על ידם "שינקין" (מגולם, בקולו בלבד, על ידי אורן שקדי).
שירה שטיינבוך (נועה קולר) – מנהלת סניף הסופר "שפע יששכר" ביבנה.
תמימה ועדינה, ולעיתים עובדיה מנצלים תכונות אלה.
שירה רואה כמודל לחיקוי את סטיב ג'ובס, ותמונתו תלויה במשרדה.
בסוף העונה החמישית, ילדה את בנה איתן והגיעה לראיון עבודה בחברת אפל.
ראמזי עבד ראמזי (אמיר שורוש) – עובד כללי בכיר בסופר ממוצא ערבי-ישראלי, תושב ג'סר א-זרקא.
התחיל לעבוד בסניף בגיל 13, ומאז הוא מקדיש לסופר את כל חייו.
מדבר לרוב במשלב של לשון תקנית ובשפה גבוהה.
מעריץ את המנהלת שירה ומכנה אותה "בוס גדול" או בקיצור "בוסגה".
כוכבה שביט (קרן מור) – קופאית עצלנית, ערמומית וצינית, הנוטה להתעצבן בקלות ובאופן אגרסיבי ולריב עם הלקוחות.
גם בפני המצלמות, כוכבה מבליטה ומתגאה בתכונות אלו, גם כאשר אלו נתפסות כשליליות.
מרבה להתעמת עם הלקוח אמנון טיטינסקי, ולנצל את תמימותה של שירה אותה מכנה "פצלוחה".
חברה טובה של ניסים ואנטולי.
אם לשלושה: ג'סיקה, אוצר, קו-סיטל.
ניסים שמעוני (יניב סוויסה) – עובד כקצב בקצבייה של הסניף יחד עם חברו הטוב אנטולי.
דתי חוזר בתשובה, שלפעמים "מקבל אישורים מהרב" לכל מיני דברים לטובתו ולאינטרסים שלו.
עצלן ואוהב למתוח את עובדי הסופר ביחד עם כוכבה.
אנטולי (סרגיי) קירילנקו (דניאל סטיופין) – עולה חדש ממולדובה.
עובד כקצב בקצבייה של הסופר ביחד עם חברו הטוב ניסים, יחדיו הם מבצעים מעשי קונדס.
נוטה להתעצבן בקלות ולהתערב בענייניהם של אנשים אחרים.
ייצג את מולדובה באירוויזיון 1998.
מרנש (אסתי) צגאי (אביבה נגוסה) – קופאית ממוצא אתיופי.
מרדכי צ'יבוטרו (יעקב בודו) – מאבטח הסופרמרקט, מבוגר מאוד שמגיב באיטיות לאירועים הקורים בסופר, אף על פי שמחשיב את עצמו כמתאגרף מצטיין.
אביחי גרציאן (יגאל עדיקא) – מנהל אזור ברשת "שפע יששכר".
לא מחבב את שירה, טועה רבות בשמה ומכנה אותה ריקי.
אביחי נוטה לקחת קרדיט על רעיונות שהיא יזמה.
בפרק הסיום של העונה הרביעית מונה לסמנכ"ל הרשת.
נעמי (בוצ'ה) לוי (מיה לנדסמן) – עובדת מחסן וירקנית בסופר.
אמנון טיטינסקי (דב נבון) – רווק בשנות ה-60 לחייו, הגר בבית אמו, סוניה טיטינסקי.
מרבה להתעמת עם כוכבה ונעמי.
שוני וייס סטרטינר (דורית לב-ארי) – קואוצ'רית אמידה ומתנשאת הנוטה להתערב בכל דבר הקורה בסופר, אוהבת לעשות שיימינג לאנשים.
נשואה למוש ואמא לסוף, גומא ונילוס.
מוש וייס סטרטינר קלוגהפט (משה פרסטר) – בעלה של שוני.
אדם חסר עמוד שדרה, דבר שגורם לאנשים לנצל אותו.
נתן פרנקו (רודי סעדה) – בחור ערמומי ותחמן אך מאוד חברותי.
נשוי לשירלי ואבא למאיה ונאור.
לעיתים קרובות מנסה לרצות את אשתו ובמקביל לסיים את הקניות כמה שיותר מהר, כדי לשחק כדורגל עם חבריו.
גאולה יצחקי (ענת פטלסקי) – לקוחה ממורמרת המרבה לומר "גועל נפש" על סיטואציות שונות שמתרחשות בסופר.
+מספר הפרקמס' הפרק(בספיישל)שם הפרקתאריך שידור מקורי 11קופת ברזל1 בינואר 202422עצמאות גרציאן14 במאי 202433מי פה האחראי?1 במאי 2025
"הקצבייה" הוא פודקאסט המופיע בדף הסדרה באתר האינטרנט של כאן 11, שהופק במסגרת "כאן הסכתים", בתור מעין "ספין אוף" של הסדרה.
דמויות נוספות בסדרה מופיעות בפודקאסט כאורחות, ומלבדן מצטרפים לעיתים אורחים שאינם חלק מהסדרה.
מנגינת הנושא של הפודקאסט לקוחה מהשיר אותו שרה להקתו של אנטולי, כשייצגה, על פי הסדרה, את מולדובה באירוויזיון 1998 (במציאות השתתפה מולדובה באירוויזיון לראשונה רק ב-2005).
לפודקאסט שתי עונות (העונה השנייה מכונה "פרקי חירום", אשר הוקלטו עקב מלחמת חרבות ברזל).
תאריכי השידור רלוונטיים לפלטפורמת ספוטיפיי בלבד.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי 11ברוכים הבאים לקצבייה26 ביולי 202122שותים מוחיטו עם איציק תשובה9 באוגוסט 202133שירה קוראת שירה24 באוגוסט 202144צפרא טבא אנטולי6 בספטמבר 202155שיטת סטרטינר20 בספטמבר 202166ראמזי מציג: המחסניה3 באוקטובר 202177מוש הגבר18 באוקטובר 202188אמנון טיטינסקי: הנמלט1 בנובמבר 202199טיפול זוגי15 בנובמבר 20211010הזמן של כוכבה29 בנובמבר 2021
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי 111מוש המתנדב6 בדצמבר 2023122פואטרי הסברה14 בדצמבר 2023133הרומן של אנטולי21 בדצמבר 2023
בסמוך לצילומי העונה השלישית שודר מערכון מיוחד של הסדרה בליל הבחירות לכנסת העשרים וארבע שנקרא "דמוקרטיה בנעימים".
בנוסף, ביום ולנטיין שלאחר סיום שידורי העונה השלישית הועלה מערכון בשם "ולנטיין בנעימים" וביום העצמאות שלאחריו הועלה מערכון נוסף בשם "עצמאות בנעימים".
בנוסף הועלה מערכון לכבוד החזרה לבית הספר, בשם "חוזרים ללימודים בנעימים".
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי 11דמוקרטיה בנעימים23 במרץ 202122ולנטיין בנעימים13 בפברואר 202233עצמאות בנעימים4 במאי 202244חוזרים ללימודים בנעימים30 באוגוסט 202255אירוויזיון בנעימים9 במרץ 2023
בספטמבר 2025 הוכרז שסרט קולנוע המבוסס על הסדרה צפוי לצאת לאקרנים ב-2026.
באוגוסט 2020 הופקה פרסומת ל"דור אלון" בשיתוף צוות התוכנית ובהתבסס על התוכנית, בכיכובה של דמותו של ראמזי.
בנובמבר 2021 הופקה פרסומת לבזק בשיתוף צוות התוכנית המבוסס על דמויות הסדרה.
בדצמבר 2024 הופקה פרסומת לקופת חולים לאומית בכיכוב דמותה של כוכבה.
במרץ 2025 הופקה פרסומת ל-"yellow" בכיכוב דמותו של אמנון טיטינסקי.
בנובמבר 2025 הופקה פרסומת ל"מגדל" בכיכוב דמותו של ניסים, לצד נועה תשבי, שכבר שימש כפרזנטורית בפרסומות קודמות למותג.
בפסטיגל 2024 (SING פסטיגל) השתתפה דמותו של ראמזי.
בחודש דצמבר 2022 יצא משחק קופסה בעקבות הסדרה.
המשחק מדמה חווית קנייה בסופר, כאשר המשתתפים נדרשים למלא רשימת קניות והמנצח הוא הראשון שיוצא מהסופר עם הרשימה המלאה.
קלפי ההפתעה במשחק כוללים משימות וקנסות המבוססים על סצנות וציטוטים מהסדרה.
בתוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" השתתף אמיר שורוש, ובאחת המשימות הופיע בדמותו כראמזי.
בסרטון לטובת קידום סדרה חדשה בתאגיד בהשתתפותו של ברקוני בה דמותו של ברקוני מתראיינת לטובת סדרה בתאגיד אוזכרה הסדרה "קופה ראשית".
הסדרה הייתה אחת מהמועמדות לזכייה בפרס אמי הבין-לאומי בקטגוריית "סדרת הקומדיה הטובה ביותר" של שנת 2019. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020 בקטגוריית "קומדיית המצבים הטובה ביותר".
הסדרה זכתה שוב באותה הקטגוריה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021.
שנה טקס קטגוריה מועמדות תוצאה2019 עונה ראשונה קומית קומית עונה ראשונה2020 עונה שנייה2021 עונה שנייה קומית קומית עלילתית עונה שלישית2022 עונה שלישית קומית קומית עלילתית2023 עונה רביעית2024 עונה רביעית קומית קומית עלילתיתאיפור2025 עונה חמישית
מיקיילה סימפסון (נולדה ב-16 בפברואר 2000), הידועה יותר בשם קופי, היא זמרת רגאיי ג'מייקנית, כותבת שירים, ראפרית, דיגיי וגיטריסטית מספאניש טאון .
היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Burning", בשנת 2017 ובשנת 2019 חתמה עם קולומביה רקורדס.
ב-2019 זכתה בטקס פרסי גראמי ה-62 בפרס גראמי לאלבום הרגאיי הטוב ביותר עם המיני-אלבום "Rapture" והייתה לאישה היחידה שזכתה בפרס ולזוכה הצעירה ביותר שזכתה בקטגוריה זו.
אמה של קופי הייתה שחקנית מזדמנת, השתייכה לכנסייה האדוונטיסטית , והייתה עובדת משרד הבריאות.
ההשראות המוזיקליות הראשונות של קופי נבעו מהרקע הדתי של אמה.
היא שרה במקהלת הכנסייה שלה, לימדה את עצמה גיטרה בגיל 12 על כלי ששאלה מחבר והחלה לכתוב שירים בהשראת הזמר-יוצר הרגאיי הג'מייקני פרוטוג'יי .
בשנת 2016 היא זכתה במופע כישרונות צעירים בבית הספר התיכון בקינגסטון מבלי שידעה שזה היה אודישן הכניסה ללימודים.
היא המשיכה ללמוד תאוריית מוזיקה וטכניקה ווקלית במקהלה התיכונית.
רגע מכונן עבור קופי אירע במהלך שנת הלימודים האחרונה שלה בתיכון, כשהופיעה במופע הכישרונות הצעירים של בית הספר עם אמנים מחוננים אחרים מול כאלף איש.
היא ציינה שהתוכנית העניקה לה את הביטחון הראשון להופיע מול קהל בלייב.
קופי צברה פופולריות לאחר שהעלתה סרטון שבו היא שרה לאינסטגרם.
בשנת 2017 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "אגדה" שכלל אך ורק שירה ונגינה בגיטרה אקוסטית.
השיר היה מחווה לאצן הג'מייקני יוסיין בולט, והפך ויראלי ברגע שהאתלט שיתף אותו באינסטגרם שלו.
אלימות ובעיות חברתיות שהייתה עדה להן בצעירותה השפיעו על כתיבתה ובנוסף לפרוטוג'יי היא מציינת גם ראפרים וזמרי רגאיי אחרים כמי שהיוו לה השראה, למשל קרוניקס , ג'יגס וסופר קאט כמו גם אמני רגאיי קלאסיים כולל הג'מייקנים הגדולים ברס המונד , דניס בראון , ובוב מארלי.
בינואר 2018, חודש לפני יום הולדתה ה-18, במהלך פסטיבל הרגאיי השנתי Rebel Salute, הזמר-יוצר הוותיק, קוקו-תי הציג את קופי בפני קהל עצום.
סינגל הבכורה שלה "Burning" שיצא ב-2018 היה להיט אזורי בארצות הברית.
הוא כיכב שלושה שבועות במקום הראשון במצעד הטופ-30 ברגאיי של רשת רדיו אזורית המכסה את ניו יורק ואת דרום פלורידה.
הסינגל "Raggamuffin" של קופי מדצמבר 2018, יצא נגד אלימות תוך שימוש בנשק חם והזנחה ממשלתית של בני נוער.
רדיו BBC 1Xtra כינה את קופי אחת מ"האמנים החמים של שנת 2019".
הסינגל הבא שלה נקרא "טוסט" והוא הופק על ידי הדיג'יים של הרכב המוזיקה האלקטרונית האמריקאי מייג'ור לייזר.
גם הכרוניקס וגם פרוטוג'יי מופיעים בווידאו קליפ.
בשנת 2019, הראפר הקנדי טורי לנז עשה רימיקס ל"טוסט" כחלק מפרויקט בינלאומי שלו.
בשנת 2018 היא גם חתמה עם קולומביה רקורדס, ומיני אלבום הבכורה שלה "Rapture" יצא תחת הלייבל ב-14 במרץ 2019. הקליפ של "Throne", שלוקח את הצופים לסיור בעיר הולדתה בספאניש טאון, ג'מייקה, עלה לראשונה במגזין המוזיקלי "The Fader" ב־22 בינואר 2019. במאי 2019, זכתה להשתתף בתוכנית "אפל מיוזיק: הבא".
ב־26 בנובמבר 2019 הוציאה לאור קופי את הסינגל השיתופי הראשון שלה "W", בשיתוף פעולה עם הראפר האמריקאי גאנה.
המיני-אלבום "Rapture" זכה בפרס גראמי בקטגוריית הרגאיי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי השנתי ה-62, מה שהפך את קופי גם לאישה היחידה שזכתה בפרס זה אי פעם וגם לזוכה הצעירה ביותר בקטגוריה הזו.
ב-2020 קופי תופיע כהופעת חימום בכמה הופעות מתוך סיבוב ההופעות של הארי סטיילס בצפון אמריקה ובאמריקה הלטינית.
קופי נהאג'ה סרקודי-מנסה הידוע יותר בשם הבמה שלו, קופי קינגסטון הוא מתאבק גנאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
לאחר שסיים את לימודיו בבוסטון קולג' בהצלחה, הוא החל להגשים את חלומו בהפיכה למתאבק מקצועי והחל להופיע בארגונים עצמאיים של חבל הארץ ניו אינגלנד תחת שם הבמה קופי נהאג'ה קינגסטון.
לאחר שחתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE בשנת 2006, הוא קיצר את שם הבמה שלו לקופי קינגסטון.
קינגסטון ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWE בשנת 2008, כשהמשיך בפיתוח דמותו של מתאבק ג'מייקני אשר תחתיו הופיע בארגונים העצמאיים.
לקראת סוף שנת 2009, הוא הפסיק להשתמש בג'מייקה כמקום מולדתו ובמבטא הג'מייקני, ואילו, שמר על שם הבמה שלו.
לאחר מכן, הוא החל לשלב בדמותו את גאנה כמקום הולדתו.
קינגסטון בילה את מרב שנותיו הראשונות בארגון כמתאבק ביניים, שבהם הספיק לכהן 4 פעמים כאלוף בין יבשתי ו-3 פעמים כאלוף ארצות הברית.
בשנת 2014, קינגסטון הקים את קבוצת הניו דיי ביחד עם ביג אי ואקסבייר וודס.
השלושה חתומים על תקופת הכהונה הזוגית הארוכה ביותר בהיסטוריה של ה-WWE, כשהם החזיקו את אליפות הזוגות של Raw מאוגוסט 2015 עד לדצמבר 2016, והגנו על חגורות האליפות ביחד תחת "חוק פריבירד", שאיפשר לכל אחד מהשלושה לכהן כאלוף זוגות בכל זמן נתון.
באפריל 2019 במסגרת האירוע רסלמניה 35, קינגסטון ניצח את דניאל בריאן וזכה באליפות ה-WWE, אליפות העולם הראשונה שלו בקריירה.
לעומת זאת, הוא לא היה שותף באף קרב מרכזי של אירוע שלם וצפה במהלך כל 180 ימיו כאלוף.
קינגסטון הוא האלוף האפריקאי הראשון בהיסטוריה של ה-WWE, בנוסף להיותו אלוף הטריפל קראון ה-30 ואלוף הגראנד סלאם ה-13 (לפי הפורמט הנוכחי, בכללי מקום 20).
בנוסף לכך, קינגסטון מחזיק בשיא אישי שבו החזיק בחגורת אליפות זוגות כלשהי ב-WWE, והוא מוכר גם בעיקר בשל שיטותיו היצירתיות אשר מונעות ממנו להיות מודח מקרב הרויאל ראמבל המסורתי.
מלבד מספר חודשים בודדים בשנת 2015 כדמות רעה ביחד עם הניו דיי, קינגסטון ידוע כיקיר הקהל במהלך הקריירה שלו ב-WWE.
קופי נהאג'ה סרקודי-מנסה נולד בקומאסי, מחוז אשנטי, גאנה ב-14 באוגוסט 1981 להוריו, קוואסי ואליזבת'.
יש לו אח בשם קוואמה ואחות בשם נהנה אקווה.
משפחתו עברה לארצות הברית, כשהיה בן שנה בלבד, והתמקמה באזור בוסטון, שם הוא למד בתיכון וינצ'סטר ואז החל את לימודיו בקולג' של בוסטון.
סרקודי-מנסה התחתן בשנת 2010 עם קורי קמפילד, שעימה יש לו שני ילדים: קי, שנולד בשנת 2013, ואוריון, שנולד באפריל 2016. יש לו קעקועים המכילים סמלים גנאים על עמוד השדרה שלו.
במהלך ראיון ביוני 2019, סרקודי-מנסה ציין את דולף זיגלר כ"אחד מהיריבים האהובים עליו, אם לא האהוב ביותר".
הרגע הגדול ביותר/אנגל השנה (2019) - זכייה באליפות ה-WWE ברסלמניה 35
PWI דירג אותו במקום ה-4 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
האליפות הבין יבשתית (4 פעמים)
אליפות העולם לזוגות של ה-WWE/Raw (7 פעמים) - ביחד עם אוון בורן (1), R-טרות' (1), ביג אי ואקסבייר וודס (2) ואקסבייר וודס (3)
אליפות הזוגות של סמאקדאון (7 פעמים) - ביחד עם ביג אי ואקסבייר וודס
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) - ביחד עם אקסבייר וודס
אליפות הזוגות העולמית (פעם אחת) - ביחד עם CM פאנק
קרב השנה (2019) - נגד דניאל בריאן ברסלמניה 35
אלוף הגראנד סלאם ה-13 (לפי הפורמט הנוכחי, בכללי מקום 20)
גביע בראגינג רייטס (2010) - ביחד עם קבוצת סמאקדאון (ביג שואו, ריי מיסטריו, ג'ק סוואגר, אלברטו דל ריו, אדג' וטיילר רקס)
טורניר על האליפות הבין יבשתית (2010)
טורניר על אליפות הזוגות של סמאקדאון (2018) - ביחד עם ביג אי ואקסבייר וודס
רגע ה-"Tell Me I Did Not Just See That" של השנה (2012) - הליכה על הידיים במהלך קרב הרויאל ראמבל כדי להימנע מהדחה
פרסי סוף השנה של WWE (פעמיים)
צמד השנה (2019) - ביחד עם ביג אי ואקסבייר וודס
רגע השנה (2019) - זכייה באליפות ה-WWE ברסלמניה 35
קופטבו הוא ראיון של המחוז הצפוני של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה.
אחד הכבישים המהירים הגדולים במוסקבה, "סברו זאפאדנאיה חורדה" , עובר בראיון.
האורך הכולל של הכבישים בראיון הוא 21.8 ק"מ.
אחד האצטדיונים הישנים במוסקבה "נאוקה" נמצא בראיון.
מקדש נושאי התשוקה המלכותית הקדושה
קופי פסטה (מאנגלית: Copypasta, הלחם בסיסים של המילים "copy"+"paste") הוא טקסט המועתק ומודבק ברחבי האינטרנט על ידי אנשים דרך פורומים מקוונים ואתרי רשת חברתית, אשר מהווה מקרה פרטי של שיטפוסטינג.
המילה "Copypasta" שימשה לראשונה בקבוצות דיון בשנת 2006, נוספה למילון Urban ב־20 באפריל 2006, ולאנציקלופדיה Dramatica, ויקי תרבות אינטרנט סאטירית, בספטמבר 2006.
לפי Google Trends, המילה "Copypasta" שימשה לראשונה בסביבות אפריל 2006.
קופה ראשית היא קומדיית מצבים סאטירית ישראלית מסוגת מוקומנטריה, המתרחשת בסניף יבנה של רשת המרכולים הפיקטיבית "שפע יששכר".
במהלך 5 עונות הסדרה משתתפות דמויות מגוונות המתארות את המתרחש בחנות, לצד הדמויות הראשיות של צוות העובדים והלקוחות הקבועים.
דמויות הסופר מבוססות על אנשים אמיתיים שפגשו יוצרי הסדרה נדב פרישמן ויניב זוהר במהלך חייהם ובמיוחד בתחקיר שערכו קודם כתיבת הסדרה בסופרים שכונתיים.
טיטינסקי נכתב בעקבות פרופסור שביקר בסניף "סופר יודה" בתל אביב, כוכבה בעקבות קופאית וכו'.
שמות המצוינים בתוכנית הומצאו בהשראת שחקני כדורגל בעבר כגון פרסלני (ירון פרסלני מהפועל כפר סבא, צ'יבוטרו על שם השופט יוחנן צ'יבוטרו משופטים באדום וכו').
מגולמת על ידי נועה קולר.
מנהלת סניף הסופר "שפע יששכר" ביבנה.
מתלהבת וחייכנית בצורה מוגזמת, תמימה, עדינה וחסרת מודעות, ולעיתים העובדים מנצלים תכונות אלה.
מעצבנת את העובדים פעמים רבות ללא כוונה.
שירה שאפתנית מאוד, מעריצה את סטיב ג'ובס ותמונותיו תלויות במשרדה.
נוהגת להתעמת על רקע זה עם אורן קושתאי, מנהל הסופר השכן של הרשת המתחרה "אושר לוי".
משוכנעת שהיא מנהלת מוצלחת, בעלת קריירה, אך בפועל עובדי הסופר מנצלים אותה.
למרות זאת, היא בטוחה בעצמה יותר מדי, ומעבירה לעובדיה פעילויות הווי רבות, שלרוב גורמות לעובדים לסבל וגורמות להם לא לאהוב אותה בלשון המעטה.
מעריצה של הסרט "ריקוד מושחת".
למדה מנטורינג ולימודי הגנה עצמית, נוהגת לפעול לחינוך צוות הסניף באמצעות הכשרותיה המקצועיות ואף מנסה לסייע על ידי שליחת הצוות להשתלמויות (אף אם אינן נחוצות או רצויות).
על אף טוב ליבה, שירה מתנשאת ו"גזענית של ציפיות נמוכות".
היא רואה את עצמה נעלה על שאר עובדי הסופר המוחלשים לטענתה, ושחצנותה גורמת לה לראות עצמה כמלאך הגואל שתפקידו לעזור לעובדים לחלץ עצמם מהמעמד הסוציואקונומי הנמוך.
למשל, באחד הפרקים היא מעניקה לאסתי הקופאית ממוצא אתיופי מלגה לצורך השלמת בגרויות, אלא שאסתי היא סטודנטית לקראת סוף התואר.
שירה מתגוררת עם החתול שלה ואינה נוחלת הצלחה בזוגיות, מצב שהביא אותה להעמיד פנים מספר פעמים שיש לה בן זוג למרות שאינו קיים.
במהלך הסדרה יצאה עם נוכל אף על פי שידעה שהוא עבריין מבוקש.
כמו כן, נוטה לנסות לפלרטט ללא הצלחה עם צלם הסדרה, ואף עם לקוחות שונים בסופר.