tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המתקן מעוצב בתמה של מדוזות העולות ויורדות סביב מגדלים המעוצבים בצורת אצות.
פארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני: 8 בפברואר 2001 (עם פתיחת הפארק)
טוקיו דיסניסי: 4 בספטמבר 2001 (עם פתיחת הפארק)
מתכנן: וולט דיסני אימג'ינירינג, ואינטמין AG
מספר תאים: 12 תאים: 2 מגדלים עם שישה תאים (בכל תא שני מושבים)
תמת המגדל: בועות ואצות תת-מימיים
גובה מקסימלי אליו מגיעים המבקרים: 12.2 m
האי מדוז (אי מישור העשב באנגלית: Isle of Meadows) הוא אי קטן בלתי מיושב המצוי בחופו המערבי של רובע סטטן איילנד של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
האי ממוקם בשפך של פרש קילז לארתור קיל.
האי נמצא בבעלות ובניהול עיריית ניו יורק ומאז שנות ה-90 של המאה ה-20 היווה חלק ממזבלת פרש קילז כיום מהווה האי שמורת טבע ואזור קינון לציפורים.
"מדוזות" הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימוי אתגר קרת ושירה גפן, שיצא לאקרנים בשנת 2007.
העלילה מספרת אודות שלוש נשים והדמויות סביבן, כולן מתרכזות בתל אביב, וסיפוריהן מתחברים במוטיב חוף הים.
הסיפור הראשון הוא סיפורה של בתיה (שרה אדלר), מלצרית בקייטרינג חתונות, שביום בו עוזב אותה בן-זוגה, מוצאת ילדה בת חמש (ניקול לייטמן), היוצאת מהים, ואינה מדברת.
בלית-ברירה נאלצת בתיה לטפל בילדה, ובמקביל מוצאת קשר בין סיפורה לבין טראומה מילדותה, תוך היכרות מקרית עם צלמת החתונות באולם, נעמי (נעמה ניסים).
הסיפור השני הוא סיפורה של קרן (נועה קנולר), שבמהלך חתונתה (באותו אולם אירועים בו עובדת בתיה), ננעלת בשירותים, וכשהיא קופצת מעל דלת התא, שוברת את רגלה.
ירח הדבש של קרן ומיכאל (גרא סנדלר), שנחגג במלון בתל אביב במקום באיים הקריביים, לא מתנהל בצורה חיובית, וצלע שלישית, רלי (ברוריה אלבק), המתארחת אף היא במלון, מאיימת על הקשר ביניהם.
הסיפור השלישי הוא סיפורה של ג'וי (מה-נניטה דה לטורה) פיליפינית, שלאחר שטיפלה בסבתהּ של קרן, שנפטרת מעט לאחר החתונה, נשלחה לטפל במלכה (זהרירה חריפאי), קשישה המתאוששת מניתוח לב, שהיא אמהּ של גליה (אילנית בן-יעקב), שחקנית, עמה מנהלת יחסי אם-בת קשים, שג'וי, לא במודע, הופכת מתווכת בהם.
ג'וי מתגעגעת לבנה הקטן שנשאר בפיליפינים.
פבלו אוטין תיאר את הסרט:
במאי 2007, טרם יציאת הסרט לאקרנים, הוקרן "מדוזות" בפסטיבל הקולנוע בקאן שבצרפת.
הסרט זכה לביקורות משבחות בעיתון תעשיית הקולנוע "וראייטי" ובאתר המוערך "סיניורופ".
במהלך הפסטיבל הוענקו ליוצרי הסרט, אתגר קרת ושירה גפן, פרס איגוד היוצרים הצרפתיים (SACD) ופרס המבקרים הצעירים.
ב-27 במאי, באחד האירועים הסוגרים של פסטיבל הקולנוע קאן, הוענק לקרת וגפן פרס מצלמת הזהב, פרס המוענק לסרט ביכורים, ונחשב לפרס החשוב בעולם לסרט ביכורים, ובכך גברו על 32 סרטים מרחבי העולם, וזכו בפרס כספי (50 אלף אירו ליצירת סרטם הבא, בנוסף ל-160 אלף אירו להפצתו בצרפת).
ביוני אותה שנה, לצד הפצתו בארץ (שהוקדמה עקב הזכייה בפרס מצלמת הזהב בפסטיבל הקולנוע קאן, מדצמבר) התפרסם כי הסרט נרכש להפצה באיטליה, בארצות הברית, בגרמניה, בהולנד ובקנדה בין השאר.
ביולי היה "מדוזות" מועמד ב-10 קטגוריות בטקס פרסי אופיר.
מאוגוסט ועד ספטמבר הוקרן הסרט במספר רב של פסטיבלים לקולנוע, בין-השאר בספרד, ביפן, באוסטרליה, ביוון ובפולין.
בספטמבר הופץ הסרט בצרפת באופן מיוחד, שלא מקובל לסרט שאינו דובר אנגלית או צרפתית.
בצרפת, זכה הסרט למכירות של עשרות אלפי כרטיסים ולביקורות משבחות.
בנובמבר זכה הסרט בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סנט לואיס בארגנטינה וזכה בפרס כספי (50 אלף דולר).
מדובב הוא אדם המביא אדם אחר לידי דיבור במקרה שהוא מתקשה בכך (למשל, עקב צער עמוק, עקב טראומה שעבר וכו').
התואר "מדובב" יוחד גם ספציפית לאדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו.
מדובב פועל בשירות המשטרה ושירותי ביטחון, כאשר אין בידם די ראיות להרשעתו של עציר (או להרשעתו של אסיר בעבירה אחרת מזו שבה הורשע), ומטרתו לשמוע מהעציר עצמו הודאה בפשע שבו הוא חשוד, לאחר שנכשלו הניסיונות לקבל ממנה הודאה כזו בחקירה משטרתית גלויה.
להשגת הודאה זו פועל המדובב בעורמה.
הוא מוכנס לתאו של העציר, כאילו אף הוא עצור, רוכש את אמונו של העציר (למשל באמצעות התוודות על פשעים שהמדובב עשה לכאורה), ומביא לכך שהעציר יגלה את סודו.
נהוג להבדיל בין מדובב פסיבי, המוצמד לחשוד ומגיב לפניות אליו בנוגע לעבירה אך אינו פותח מיוזמתו בדיון עם החשוד על העבירה, לבין מדובב אקטיבי המשדל את החשוד להודות באשמה.
השימוש במדובב והמותר והאסור בהפעלתו נמצאים בדיונים ברחבי העולם.
בית המשפט העליון בקנדה, למשל, שלל שימוש במדובב אקטיבי כלפי חשוד שביקש במפורש לשמור על זכות השתיקה.
בישראל קבע בית המשפט העליון שבאופן כללי השימוש במדובבים פסיביים ואקטיביים הוא חוקי.
אולם בית המשפט העליון פסל הודאה של חשוד ברצח לאחר שקבע שהמדובבים תקעו טריז בינו לבין עורך דינו ויעצו לו עצות משפטיות שקריות.
בית המשפט העליון גם ביקש שככלל לא ייעשה שימוש באותו מדובב עם חשודים שונים באותה פרשה, מחשש שמידע יזלוג מהמדובב על החשוד ויזהם את ההודאה של החשוד.
סדרת הטלוויזיה הישראלית המדובב עוסקת בקורותיו של אסיר שנהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא.
וכך משוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה.
מֵדוּזַת-עֲנָק יַפָּנִית או נומורה (שם מדעי: Nemopilema nomurai) היא אחת ממיני המדוזה הגדולים בעולם.
קוטרה מגיע עד לשני מטרים, ומשקלה יכול להגיע עד ל-.
היא מצויה בעיקר באזורי הים הצהוב, ים סין המזרחי וחופי יפן.
בשנים האחרונות נצפה גידול ניכר באוכלוסייה של המין.
הסיבה אינה ברורה דיה, אולם אחת הסברות היא כי מדובר בתוצאה של זיהום ימי והתחממות גלובלית.
הדבר מהווה בעיה משום פגיעת המדוזות בתעשיית הדיג והנזק הכלכלי הכבד שהן גורמות כתוצאה מכך, ולפיכך מדינות המזרח הרחוק - ובפרט יפן, הנפגעת העיקרית - פועלות לצמצום התופעה.
מדוזות קובייתיות או צרעות הים (שם מדעי: Cubozoa, באנגלית: Box jellyfish) היא מחלקה של יצורי ים ממערכת הצורבים הנחשבים לחלק מהמדוזות, אף שאינם קרובות למדוזות הסוכך המוכרות יותר.
בני קבוצה זו שקופות ברובם, בעלות עשרות זרועות המכילות תאים צורבים לאורכם עם "בסיס" שקוף המזכיר מעט קובייה, מה שנתן למדוזות את שמן.
מחלקה זו נפוצה פחות משאר המחלקות של הצורבים, ועל כן ידוע עליה מעט יחסית.
רוב מדוזות אלה ארסיות מאוד וקטלניות לאדם לאחר שהן נתקלות בו במים, מה שגורם להרוגים רבים כל שנה, לרוב מהמין קטלנית אוסטרלית היכולה להרוג אדם בתוך דקות.
מדוזות אלה קטנות יחסית ואורכם אינו עולה על שלושה מטרים במינים הגדולים, בעוד מינים רבים קטנים ביותר.
תועד כי מיני המחלקה אינם נסחפים כפלנקטון באמצעות זרמי האוקיינוס כמו מרבית מיני המדוזות אלא שוחים נגד הזרם תוך שימוש בבסיסם כדי להסיע את עצמן קדימה.
מינים רבים מצויים רק במימי האזור האינדו-פסיפי הטרופי שבין דרום-מזרח אסיה לאוסטרליה (משם מגיעות מרבית התקיפות המדווחות).
עם זאת מינים שונים משייטים לאורך כל האוקיינוס השקט שבין קליפורניה, הוואי וניו זילנד.
מספר מינים חיים אף באוקיינוס האטלנטי כמו Carybdea marsupialis החיה במימי הים התיכון ו-Carybdea branchi החיה לחופי דרום אפריקה.
משפחה Carukiidae - בה מאלו קינגי וקטלנית זעירה
מדוזה (באיטלקית Medusa) הוא שמם של שני ציורים של הצייר האיטלקי קאראווג'ו, הראשון, משנת 1596, ידוע גם כ-"Murtula" ונמצא בידיים פרטיות, והשני, כנראה משנת 1597, מוצג באופיצי, פירנצה.
גודלו של הראשון הוא 48x55 סנטימטר וגודל השני הוא 60x55 ס"מ.
הציור מתאר את רגע כריתת ראשה של המפלצת המיתולוגית מדוזה.
על פי המיתוס, כל המביט בה מתאבן ולכן פרסאוס קרב אליה כשהוא לא מביט בה ישירות, אלא בהשתקפותה במגינו.
טכניקת הציור והתאורה בו יוצרים תחושה שהציור הוא תלת־ממדי ונראה שהדם פורץ מצווארה ונשפך אל הרצפה.
המדוזה הוצלה בשיטפון הגדול בפירנצה על ידי "מלאכי הבוץ".
מדוזת רעמת האריה (שם מדעי: Cyanea capillata) הוא מין המדוזה הגדול ביותר המוכר למדע.
המדוזה נצפתה במימי אוקיינוס הקרח הצפוני, בצפון האוקיינוס האטלנטי ובצפון האוקיינוס השקט.
היא נפוצה בתעלת למאנש, בים האירי, בים הצפוני ובחלק המערבי של מימי סקנדינביה.
כמו כן, עלולה המדוזה להיסחף אל החלק הדרום מערבי של הים הבלטי (שם היא איננה יכולה להתרבות בשל מליחות נמוכה).
מין מדוזה דומה, (אשר עשוי להתגלות כאותו המין) נצפה בים ליד אוסטרליה וניו זילנד.
הפעם המתועדת הראשונה בה נצפתה המדוזה, הייתה כאשר נשטפה אל החוף של מפרץ מסצ'וסטס בשנת 1870. היה לה ראש בצורת פעמון, בקוטר של 2.3 מטרים, וזרועות באורך של 37 מטרים.
תוחלת החיים של מין זה הוא שנה אחת.
המדוזה משתמשת בזרועות הצורבות שלה על מנת ללכוד, למשות ולאכול את טרפה הכולל דגים, יצורי ים ומדוזות קטנות יותר.
ראש הפעמון של מין זה יכול להגיע לקוטר של מעל ל-, אך קיים מגוון גדול של גדלים: אלה שנמצאים בקווי רוחב נמוכים יותר, קטנים הרבה יותר מאשר עמיתיהם הצפוניים, עם פעמון בקוטר של 50 סנטימטרים.
לעומתם, הזרועות של הפרטים הגדולים במין זה יכולות להגיע לאורך של או יותר.
הפרט הגדול ביותר שנמצא, עם אורך כולל של , ארוך יותר מלווייתן כחול, ונחשב לאחד מבעלי החיים הידועים הארוכים ביותר בעולם.
ראש הפעמון מחולק לשמונה אונות.
זרועות צבעוניות סבוכות יוצאות ממרכז הפעמון, וזרועות כסופות דקות יוצאות מ"תת המטריה" של הפעמון.
בכל אונה יש מעל 100 זרועות קטנות, המסודרות בשורות.
הצבע מצביע על הגודל - לפרטים גדולים צבע ארגמן בהיר עד סגול כהה בעוד לפרטים קטנים יותר צבע כתום בהיר או כהה.
המין נקרא על שם הזרועות הסגנוניות שלו, המזכירות רעמה של אריה.
מדוזת רעמת האריה לא מסוגלת לחיות במים חמים, היא חיה בים הפתוח במשך רוב חייה, אך נוטה להתיישב במפרצים רדודים ומוגנים לקראת סוף חייה.
בים הפתוח, מדוזה זו מתנהגת כ"נווה מדבר" צף עבור מינים מסוימים של דגים וסרטנים: היא מספקת מקור יציב וקבוע של מזון, וגם מספקת הגנה מפני טורפים.
הטורפים של מדוזת רעמת האריה כוללים עופות ים, דגים גדולים כגון דג השמש, מיני מדוזות אחרות, וצבי ים.
צב ים גילדי ניזון כמעט באופן בלעדי ממדוזה זו, אותה הוא טורף בכמויות גדולות בעונת הקיץ באזור מזרח קנדה.
המדוזה עצמה ניזונה בעיקר מזואופלנקטון, דגים, מדוזות קטנות ויצורי ים נוספים.
מדוזת רעמת האריה נשארת בדרך כלל קרוב מאוד לפני הים, לא יותר מעומק של 20 מטרים, הפעימות האיטיות שלה בקושי דוחפות אותה קדימה, היא תלויה בזרמי האוקיינוס עליהם היא רוכבת מרחקים גדולים.
המדוזות נצפות לרוב במהלך סוף הקיץ והסתיו, לאחר שהגיעו לגודל גדול, והזרמים מתחילים לשטוף אותם לחוף.
כמו מדוזות אחרות, מדוזת רעמת האריה מסוגלת להתרבות ברבייה זוויגית בשלב המדוזה, ואל-זוויגיות בשלב הפוליפ.
למדוזה יש ארבעה שלבים שונים בשנת חייהם היחידה: שלב הפגית (פלאנולה), שלב הפוליפ, שלב האפירה, ושלב המדוזה.
נקבת המדוזה נושאת ביצים מופרות בזרוע שלה שם הביצים יגדלו לפגיות.
כאשר הפגיות גדולות מספיק, המדוזה מניחה אותם על משטח קשה שבו הפגיות יגדלו להיות פוליפים.
הפוליפים מתחילים להתרבות ברבייה אל-זוויגית, הם יוצרים ערימות של יצורים קטנים בשם אופירות.
כל אפירה מתנתקת מהערימה, גדלה לשלב המדוזה ובסופו של דבר הופכת למדוזה בוגרת.
מדוזת רעמת האריה יכולה לצרוב כמו מדוזות אחרות.
העקיצות גורמות לכאב זמני ואדמומיות מקומית.
בנסיבות רגילות, ואצל אנשים בריאים, העקיצות שלהם אינן קטלניות.
בשל המספר הגדול של זרועות העקיצה, טיפול רפואי מומלץ לאחר חשיפה מוקדמת, על מנת למנוע מצב של אלרגיה לטיפול.
ב-21 ביולי 2010 נצרבו כ-150 אנשים משרידיה של מדוזת רעמת האריה שהתפרקה לחתיכות, בריי, ניו המפשייר, בארצות הברית.
בהתחשב בגודל של המין, ייתכן כי האירוע ההמוני נגרם על ידי פרט בודד.
מדוזת רעמת האריה מופיעה בסדרת "שרלוק הולמס", בסיפור הקצר "הרפתקת רעמת האריה".
הולמס מגלה בסוף הסיפור שהרוצח האמיתי של הפרופסור, שהתגלה מת זמן קצר לאחר שיצא לשחייה, היא בעצם המדוזה.
בתוכנית הטלוויזיה הבריטית הפופולרית QI נטען כי מדוזה זו היא החיה הארוכה ביותר בעולם, בעוד היא אמנם ארוכה יותר מלווייתן כחול, היא לא הארוכה ביותר בעולם, כפי שאחר כך תוקן, מכיוון שהחיה הארוכה בעולם היא תולעת שרוך הנעל (55 מטרים).
מדוכות עשן הן אמצעי הגנה על גבי רכב קרבי משוריין המשגר רימוני עשן על מנת למסך את הכלי ולהקשות על הפגיעה בו, בין השאר על ידי שיבוש לייזר של טילי נ"ט.
המדוכות באות בדרך כלל בקופסאות המחוברות לדפנות הכלי (אם מדובר בטנק, אז לדפנות הצריח) ומתופעלות באופן חשמלי מתוך הכלי.
בניגוד למיסוך באמצעות המנוע, האפשרי בטנקי מערכה מודרניים, שלוקח זמן עד שיוצר עשן, המדוכות משגרות רימוני עשן היוצרים מיסוך עשן תוך פרק זמן של שניות בודדות ואפילו פחות.
רוב מדוכות העשן בעולם מתבססות על מיסוך באמצעות זרחן לבן המתלקח במגע עם החמצן באוויר ויוצר במהירות עשן לבן.
בישראל, התעשייה הצבאית וחיל החימוש פיתחו מערכת מדוכות עשן בשם "פטל", המאפשרת יצירת מסך עשן מיידי והפעלה בטוחה יותר.
מדוכים (Cone cells, ידועים גם כתאי חרוט) הם סוג של תאים קולטי אור הנמצאים ברשתית העין.
לצד הסוג השני של תאים קולטי אור, הקנים, המדוכים קולטים ומתמירים פוטונים, ובכך מאפשרים את הראייה.
מדוכים אחראים על ראיית צבעים, ומותאמים לפעול בסביבה מוארת יחסית, זאת בשונה מהקנים שמותאמים לראייה בתנאים חשוכים יותר.
הקולטנים בתאי המדוכים הם חלבונים קולטי אור ממשפחת הפוטופסינים (Photopsin).
המדוכים מסודרים בעיקר בגומה המרכזית (Fovea) של הרשתית, אזור במרכז הרשתית שבו ישנה צפיפות גבוהה יותר של תאים, וכמותם הולכת ומצטמצמת משם ועד היקף הרשתית.
לפי חלק מהמחקרים ישנם בממוצע כ-6 עד 7 מיליון מדוכים בכל אחת מעיני האדם, ולפי מחקרים אחרים כ-4–5 מיליון תאים.
המדוכים רגישים פחות לאור לעומת הקנים, אולם רגישים לצבעים, לשינויים מהירים ולשינויים דקים בסביבה משום שזמן התגובה שלהם מהיר יותר.
בעין האדם, קיימים שלושה סוגים של תאי חרוט הנבדלים ביניהם באורך הגל בו הם בולעים.
כל אחד מהתאים הללו רגיש לצבע ראשוני אחר - אדום, ירוק או כחול.
רוב התאים (64%) רגישים לאדום, 32% רגישים לירוק והיתר (2%) – לכחול.
יחסים בין הפעילות של התאים מאפשרת ראייה של יתר הצבעים.
אצל מרבית היונקים קיימים רק שני סוגי מדוכים, ואצל מרבית העופות קיימים ארבעה.
בעין אנושית טיפוסית יש שלושה סוגים של מדוכים, הנבדלים ביניהם באורך הגל אליו הם מגיבים.
השוני נובע מהימצאות של פוטופסינים שונים שרגישותם מרבית לאורכי הגל 564–580, 534–545, ו-420–440 ננומטרים כלומר לאדום, לירוק ולכחול בהתאמה.
המדוכים המכילים פוטופסינים אלה מכונים מדוכים רגישי אורך-גל קצר (Short Wavelength Sensitive, בקיצור SWS או S), בינוני (M) וארוך (L) וזאת בהתאם לאורך הגל שהם מגיבים, כלומר לכחול, לירוק ולאדום בהתאמה.
עקומי ההיענות של צבעני M ו-L (העקומים הירוק והאדום) דומים למדי.
היחסים בין התגובה של סוגי המדוכים השונים מפורש במוח לצבעים שונים.
ניסויים מעטים נעשו על השוני בתפישה בין נשים אלה לאנשים רגילים שאין להם את הקולטן הרביעי, אולם בניסויים שנעשו ראייה של נשים אלו עשירה מזו של נשים וגברים אחרים.
גברים, מנגד, מועדים יותר ללקות בעיוורון צבעים כיוון שהם נושאים העתק יחיד של כרומוזום X, הנושא גנים המעורבים בביטוי פוטופסינים ברשתית.
מוטציות גנטיות מובילות לרגישות שונה לצבעים בין אנשים.
תאי ה-S קולטים את אורך הגל הקצר ביותר (כ-420 ננומטר).
יחד עם זה, הקרנית והעדשה סופגים גם אור על-סגול באורכי גל של 380 ננומטר.
אנשים להם יש אפקייה (aphakia), מצב בו אין עדשה, לעיתים מדווחים על ראייה של אורכי גל על-סגוליים.
התאים הללו באדם מקודדים את מידע הצבע על שני צירי מידע: כחול-צהוב ואדום-ירוק.
עיבוד זה הופך צבעים אלה לצבעים מנוגדים בתפיסתנו ואינו מאפשר לעצם להיתפס בעינינו כאדום ירקרק או ככחול צהבהב.
כאשר הצבעים בהירים יותר, המדוכים מגיבים יותר לצבעים של ירוק-צהבהב, ולכן ניתן להבחין טוב יותר בין צבעים דומים.
הסיבה לכך היא התגובה של יותר מדוכים (L ו-M) בצורה כמעט שווה.
כאשר התאורה חלשה יותר, יש ראייה בצבעים של כחול-ירקרק משום שהקנים רגישים יותר כאשר התאורה חלשה.
כיוון שכל מדוך מחובר לבד לעצב הראייה ולכן מעלים משמעותית את חדות הראייה.
תאים הדו-קוטביים מקבלים את רוב המידע שלהם מהמדוכים ולא מהקנים.
בחושך, התאים עוברים דה-פולריזציה, כלומר העלאת המתח מעל סף פוטנציאל הפעולה, ומשחררים נוירוטרנסמיטר, אשר עושה היפר-פולריזציה לתאים הדו-קוטביים וכך מדכאים את פעילותם.
התגובה בחושך מתרחשת הודות לריכוז גבוה של cGMP בתא המוביל לפתיחה של תעלות יוניות המעבירות נתרן וסידן.
כניסת היונים החיוביים גורמת לדה-פולריזציה וכתוצאה מכך לשחרור של הנוירוטרנסמיטר חומצה גלוטמית, הגורם להיפר-פולריזציה בתאים הדו-קוטביים.
מסלול ה-phototransduction מייצג את המרת והעברת האנרגיה של הפוטון אל עבר מהפוטורצפטורים אל הגנגליונים ומשם דרך עצב הראייה למח כאות חשמלי.
בתגובה לאור השפעול של התאים קולטי האור בבעלי חוליות הוא היפר-פולריזציה, כלומר הורדת המתח מתחת לסף פוטנציאל הפעולה.
כתוצאה מכך שהתאים הדו-קוטביים עוברים היפר-פולריזציה, הם אינם מעבירים נוירוטרנסמיטר לגנגליון הראייה, וכך לא עובר אות הלאה.
כשמגיע פוטון ונקלט בפוטופסין, המדוכים עוברים היפר-פולריזציה ועל כן מפסיקים את עיכוב התאים הדו-קוטביים ולכן אות עובר לגנגליון ומשם למערכת העצבים.
במצב הארה, עקב פגיעה של פוטון, 11-cis-retinal של הפוטופסין עובר ממצב זה לקונפורמציה לטראנס, הגורם לשינוי המבנה של האופסין.
שינוי מבני זה גורם להפעלה של חלבון ה-G טראנסדיוסין (Transducin) הגורם להפעלה של cGMP פוספודיאסטראז (cGMP PDE), השובר cGMP ל-5'GMP.
כתוצאה מכך, יש ירידה בריכוז ה-cGMP בתא והתעלות שמעבירות נתרן וסידן נסגרות.
כתוצאה מכך יש היפר-פולריזציה של התא והנוירוטרנסמיטר אינו עובר לתאים הדו-קוטביים.
במדוכים קיימים שלושה משובים שליליים המאפשרים חזרה למצב מנוחה, קינאזות, GTPase ויצירה מחדש של cGMP.
קינאזות שהם פוטופסין קינאזות (rhodopsin kinase), כגון GRK מסוג β-adrenergic receptor kinase (βARK), מזרחנים את הפוטופסין בקצה הקרבוקסילי ובכך מעכבים באופן חלקי את הטראנסדיוסין.
כשהקצה מזורחן, ארסטין (arrestin) יכול להיקשר אליו להפסקה סופית של הפעילות באמצעות הפרעה פיזית לקישור הטראנסדיוסין.
במקביל, חלבון בקרה נוסף נכנס לפעולה, ה-GTPase-activating proteins (GTPase), שגורם להחלפת ה-GTP בטראנסדיוסין ל-GDP ובכך עוצר את פעילותו.
כמו כן, הירידה בריכוז הסידן, שנובעת מסגירת התעלות תלויות ה-cGMP שמכניסות בחושך נתרן וסידן, גורמות להפעלה של גואניליל ציקלאז (guanylyl cyclase) ובכך ליצירה מחדש של ה-cGMP.
החזרת ריכוז ה-cGMP בתא גורם לפתיחה מחדש של תעלות הנתרן-סידן ולדה-פולריזציה של התא.
כשמדוכים חשופים זמן ארוך לאור, קיימת אפשרות להסתגל לסביבה, מנגנון שקורה באמצעות ביטול זמני של הרגישות לאור (Desensitization).
המנגנון מתרחש בעת קשירה של ארסטין לפוטופסין, והוא משמש כמגשר בין הפוטופסין לחלבון Clathrin, בתהליך שמכונה clathrin-dependent endocytosis.
קיימות כמה דרכים לביטול הרגישות.
הראשונה היא בידוד (sequestration) הפוטופסין, כלומר הכנסה שלו באנדוציטוזה לתוך אנדוזום או ליזוזום ובכך להפסקת הפעילות.
בין היתר, הסתגלות של המדוכים יכולה ליצור צבע אחרי ראיית תמונה (Color Afterimage), אפקט שקורה כאשר בוהים זמן רב בצבע מסוים.
בהייה שכזו יכולה להוביל לאשליה האופטית של דמות גרר.
תאים אלה קצרים ועבים יחסית לקנים, ודומים במבנהם לחרוט.
בנוסף, כמותם קטנה יותר ביחס לקנים ברוב הרשתית, לבד מהגומה המרכזית, שם יש יותר מדוכים מקנים.
אורכם האופייני הוא 40–50 מיקרון וקוטרם נע בין 0.5 עד 4 מיקרון, ולכן גודלם קטן מהקנים.
גודלם הקטן מאפשר את הדחיסות הרבה של התאים בגומה המרכזית.
כמו לקנים, גם למדוכים יש קצה סינפטי (synaptic terminal), חלק פנימי וחלק חיצוני כמו גם גרעין ומיטוכונדריה.
הקצה הסינפטי יוצר סינפסה עם תאים דו-קוטביים והחלקים האחרים מחוברים ביניהם בעזרת ריסים (Cilium).
החלק הפנימי כולל אברונים וגרעין, ואילו החלק החיצוני מופנה לאזור האחורי של העין וכולל חומרים שקולטים אור.
כמו קנים, כך גם למדוכים יש התקפלות פנימה של הממבנרה החיצונית של התא ונוצרים דיסקים ממברנליים.
קולטני האור מצויים באזורים אלה כחלבונים טראנסממברנליים.
במדוכים, הדיסקים צמודים לממברנה החיצונית, זאת בניגוד לקנים בהם הדיסקים בולטים ונפרדים אלה מאלה.
רטינובלסטומה היא אחת המחלות שקשורות למדוכים.
מדובר בסרטן נדיר הנגרם ממוטציה של שני האללים של הגן רטימובלסטומה (retinoblastoma genes (RB1)).
המחלה שכיחה יחסית בילדים בגילאים צעירים, ובחלק מהחולים נפגעת עין אחת בלבד מהמחלה בעוד השנייה תהיה בעלת פנוטיפ נורמלי.
החלבון שמקודד על ידי הגן RB1 הוא בקר של לתהליך של העברת אותות.
מחלה נוספת שקשורה למדוכים היא .
מחלה זו היא תורשתית, ובין הסימפטומים של מחלה זו אפשר למנות איבוד של הראייה, רגישות גבוהה לאור בהיר וירידה בראיית הצבעים.
כתוצאה מכך החולים רואים טוב יותר בלילה מאשר ביום.
פגמים במדוכים יכולים גם להוביל לעיוורון צבעים.
כיוון שהיחסים בין הפעילות של המדוכים השונים היא שקובעת את האור הנראה, פגיעה בביטוי הגנטי של התאים, וכתוצאה מכך הזזה של ספקטרום הבליעה, יגרום לפגיעה בראיית הצבעים.
פגיעה שכזו נפוצה יותר בגברים מאשר בנשים, משום שהגנים שמקודדים לקולטני האור השונים הם רצסיביים ומצויים בתאחיזה לכרומוזום X.
מדוזה היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית המופיעה בחוברות הקומיקס הבלתי אנושיים ביקום מארוול מארוול קומיקס.
דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #36 ממרץ 1965, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
מדוזה היא האלטר אגו של מדוזלית' אמקוולין-בולטאגון, חברה במשפחת המלוכה של גזע הבלתי אנושיים.
לעיתים היא שימשה כמלכה, דוגמת אירועי "ממלכת המלכים" בהם שלטה גם באימפריית הקרי.
מדוזה היא הבלתי-אנושית הראשונה שהופיעה בחוברות הקומיקס, כשאחריה גורגון וחוברת לאחריו שאר משפחת המלוכה.
את דמותה של מדוזה בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" גילמה השחקנית סרינדה סוואן.
מדוזלית' אמקוולין הייתה לבת הבכורה משלושת ילדיהם של קוולין ואמבור.
בעודה הייתה תינוקת חשפו אותה הוריה למוטגן ערפילי טריגן, דבר שהעניק לה את כוחה - שיער המתארך ללא הרף וגמיש בצורה בלתי אנושית.
בהמשך בינה לבין חזיז שחור מתפתח קשר רומנטי.
לאחר שגזע האלפא פימיטיבם מתחיל להתמרד נאבקת מדוזלית' כמדוזה במנהיגם, טריקון.
במהלך מאבקה עם טריקון מזחלת השמים שלה מתרסקת, ובכך היא מאבדת את זיכרונה והופכת לנוודת.
לאחר כמה זמן מוצא אותה המכשף באי קטן בים התיכון נלחמת בחיילים צרפתיים.
לאחר שמכשף יוצר גרסה רעה של ארבעת המופלאים הוא זקוק לאישה שתצטרף לגרסתו הרעה של ארבעת המופלאים, מדוזה מצטרפת לגרסה הרעה ברצונה ויחד עם שאר חברי הקבוצה היא ניסתה כמה וכמה פעמים להביס את ארבעת המופלאים.
למרות כישלונותיהם של הקבוצה, מעלליה הובילו לתשומת לב רבה של משפחת המלוכה אשר החלו לרדוף אחריה.
בהמשך, בן דודה של מדוזה - גורגון - מתחיל לרדוף אחריה יחד עם הלפיד האנושי.
בעזרת ארבעת המופלאים, גורגון מחזיר את מדוזה לאטילאן.
לאחר זמן מה, מדוזה חוזרת לבלתי אנושיים ונלחמת איתם מול ארבעת המופלאים.
באחד מן הקרבות מתאהב הלפיד האנושי בקריסטל, אחותה של מדוזה.
לאחר זמן מה מתפאר מקסימוס מגנבת כתרו כתוצאה מאובדן קולו של חזיז שחור, אך מדוזה ידעה כי חזיז שחור לא היה מסוגל להשתמש בקולו בגלל הסכנה, אך מדוזה רמזה כי כשהוא התעלם ממנה הוא טען אותה ככלתו לעתיד.
חזיז שחור לא התרשם מהפגנת כוחו והוא קרע את כתר הבלתי אנושיים מידיו של מקסימוס והחזיר את מקומו כמנהיג הבלתי אנושיים והארוס של מדוזה.
זמן קצר לאחר מכן, כאשר קריסטל והלפיד התאחדו, מקסימוס ירה לכיוון האטמוספירה ירייה חזקה ממכונתו בניסיון להשמיד את האנושות כולה.
לאחר שמקסימוס אינו מצליח בניסיונו מבינה מדוזה שזה מוכיח כי בני האדם והבלתי אנושיים הם בני אותו גזע, דבר הגורם לזעמו של מקסימוס.
מקסימוס יוצא מדעתו והופך את מכונתו, ובכך יוצר אזור שלילי סביב אטילאן.
בעוד מדוזה נלכדת ושאר הבלתי אנושיים נמצאים במקלט בעוד ארבעת המופלאים נמלטו אך בקושי, חזיז שחור משתמש בקולו החזק על מנת להרוס את האזור השלילי שיצר מקסימוס תוך כדי שהוא מגלה את סודו.
מועצת הזקנים, בהסכמה עם חזיז שחור, מחליטה לשלוח את מדוזה ומשפחתה חזרה ללימודי אנושיות.
זמן קצר לאחר מכן חוזר מקסימוס ולוכד את מדוזה, גונב את כתר הבלתי אנושיים בשנית ולוכד את חזיז שחור ושאר משפחת המלוכה.
חזיז שחור משתמש בקולו פעם נוספת וזו על מנת לשחרר אותה ואת משפחת המלוכה.
מדוזה עוזבת את אטילאן בניסיון להשיב את מיתרי קולו של חזיז שחור ובמקביל מצטרפת תחת השפעתה של מכשפת ללוחמות החופש.
לאחר שסוזן סטורם עוזבת את ארבעת המופלאים, ממלאת מדוזה את מקומה, ולאחר שנלחמה עם ארבעת המופלאים כמה חודשים, מדוזה מעודדת את סטורם לחזור לארבעת המופלאים ומצליחה בכך.
משפחת המלוכה עוברת זמנים קשים, ומגורשת בידי מקסימוס השולט כעת בבלתי אנושיים.
עם זאת, מדוזה נשארת הפנים הציבוריות של הבלתי אנושיים והמתורגמנית של חזיז שחור.
לאחר שאטילאן מועברת לאזור הכחול של הירח, חזיז שחור ומדוזה נישאים.
כמה חודשים לאחר החתונה, מדוזה נכנסת להריון ומועצת הגנטיקה של אטילאן מכריזים כי חתונתם הייתה כשירה.
מדוזה ברחה לכדור הארץ, ושם שוהה במדבר עד שילדה נולד.
לאחר שילדה נולד, מדוזה חוזרת איתו לאטילאן ונותנת אותו למועצת הגנטיקה של אטילאן, אך לאחר זמן קצר לוקחת מדוזה את ילדה ובורחת איתו לבדיקות בכדור הארץ.
היא והבלתי אנושיים סייעו לקבוצת אקס פקטור המקורית נגד אפוקליפס, ובהמשך לאוונג'רס.
יחד עם גיבורי ונבלי-על שונים, מדוזה נחטפה לעולם המלחמה של הביונדר.
כאשר ונום הרג את ספיידרמן, זה האחרון ברגעיו האחרונים טעה כי מדוזה היא מרי ג'יין ווטסון והחמיא לה על שיערה.
זועמת, מדוזה יצרה בשיערה תנועות חיתוך מהירות, אשר יצרו בומים על-קוליים קטנים אליהם ונום רגיש.
היא הצילה את הצוות מנפילה באמצעות שיערה, והתגלה כי ספיידרמן הוא למעשה פנטום החלל המקורי.
הצוות ניצח את הביונדר, למעשה "הזר" במסווה, וחזר לכדור הארץ במחיר מותו של גרביטי.
היא וחזיז שחור השתתפו בהלווייתו של גרביטי, והעניקו להוריו פסל לזכרו תוצרת הבלתי אנושיים.
במיני-סדרה "בן אם", קריסטל חילצה את פייטרו מקסימוף, ומדוזה העניקה לו מקלט באטילאן למרות מחאותיו של גורגון.
כאשר מקסימוף גנב את גבישי טריגן לאחר שנאסר עליו להשתמש בהם, הבלתי אנושיים הכריזו מלחמה על ארצות הברית.
במהלך המיני-סדרה, מדוזה התייחסה בביטול לדבריה של קריסטל על בתה לונה, היות ש"אין לה ילדים".
בעקבות כך, לא ידוע האם אהורה נמחק מהמשכיות החברה, או שמדוזה בחרה להתייחס אליו כלא-קיים כי נכלא.
היא עמדה לצד חזיז שחור כאשר הותקף על ידי הענק הירוק באירועי "מלחמת-עולם הענק הירוק".
במלחמה השקטה נגד ארצות הברית הוצג קרע ביחסיהם של מדוזה וחזיז שחור וכי בנם הוא מתבגר מעורער בנפשו.
בתה של קריסטל, לונה, גילתה כי מקסימוס השתיל "חושך" במוחה של מדוזה שגרם לה להימשך למקסימוס רומנטית ולהתרחק מחזיז שחור.
בסיום המלחמה, חזיז שחור נכלא ומדוזה המשיכה לתפקד כמלכה - הפעם של מקסימוס.
כהכנה לפלישת גזע הסקרול, התגלה כי חזיז שחור נחטף לפני אירועי "מלחמת-עולם הענק הירוק" והוחלף במתחזה סקרול, אשר חשף את עצמו לקבוצת אילומינטי ונהרג על ידי נאמור.
בפלישה עצמה, מדוזה ורונאן המאשים הנהיגו כוח תקיפה, שמטרתו הייתה לחלץ את חזיז שחור ואהורה.
במהלך "מלחמת המלכים", מדוזה והבלתי אנושיים כרתו ברית עם הקרי, ונפגשו עם הסטארג'אמרס של האבוק ולילנדרה נרמאני.
כאשר רונאן המאשים נפצע בקרב נגד כוחות השי'אר, מדוזה אמרה שהשי'אר ביצעו טעות ונדרה כי הם ישלמו על כך.
מדוזה משדרת שידור לאימפריית הקרי בשם חזיז שחור, ולאחריו אומרת כי דם שי'אר יישפך.
מדוזה וחזיז שחור אישרו את רעיונו של מקסימוס ליצירת מכשיר נגד השי'אר, וממשיכים בקרב נגד הש'יאר לצד הקרי, הסטארג'אמרס ושומרי הגלקסיה.
לבסוף, חזיז שחור הקריב את עצמו על מנת להרוג את וולקן.
בוכה בזרועותה של קריסטל, מדוזה מציינת כי הם נצחו.
באירועי שלטון אפל, מדוזה נכחה כאשר מקסימוף הביא לאטילאן את גבישי אקסרוגן, וחננה אותו מפשעיו.
במהלך "ממלכת המלכים", מדוזה הפכה לא רק למלכת הבלתי אנושיים היחידה, אלא גם למלכת הקרי.
הם התמודדו נגד מרד האלפא פרימיטיבים, אותו דיכאו בעזרת האוונג'רס העוצמתיים.
היות שאשתו נהרגה בפלישת הסקרול, הנרי פים הזדהה עם כאבה של מדוזה.
כמו כן, היא והבלתי אנושיים התמודדו עם מרד אריסטוקרטים מגזע הקרי.
כאשר הברדס יצא במסע להשגת יהלומי האינסוף, מדוזה נראתה חברה באילומינטי כתחליף לחזיז שחור.
כאשר ארבעת המופלאים המקוריים מתכננים נסיעה בזמן ובחלל, הם ממנים להם ארבעה מחליפים למקרה שהם אינם יחזרו.
האישה הבלתי נראית ממנה את מדוזה למחליפתה בעוד הלפיד האנושי ממנה את הענקית הירוקה, מיסטר פנטסטיק את איש הנמלה והדבר את גברת הדבר.
למרות שהארבעה חזרו, צוותו של איש הנמלה נעשים לצוות שני של הארבעה.
בתחילת אירועי "אוונג'רס ואקס-מן: הציר", מגנטו גילה כי בנוסף למוטאנטים, הגולגולת האדומה מאחסן במחנות הריכוז בג'נושה גם בלתי אנושיים.
מדוזה נראתה ככוח גיבוי לאוונג'רס נגד הגולגולת, שהתמזג עם אונסלוט.
מדוזה השתתפה בקרב לא רק כדי להביס את הגולגולת, אלא גם כדי לנקום על העוול שנעשה לאנשיה.
היא הושפעה מכישוף ההיפוך של דוקטור דום ומכשפת השני, וגישתה נעשתה ברוטלית יותר.
בהשפעת הכישוף היא תקפה פגישה של האומות המאוחדות, עד שספיידרמן הגיע למקום והחל במאבק.
מדוזצרטופס (שם מדעי: Medusaceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים - הדינוזאורים בעלי הקרניים - שהתקיים בתקופת הקרטיקון בגיל הקמפן כ-77.5 מיליון שנה לפני זמננו.
פירוש השם הוא "פנים בעלי קרניים של מדוזה" (צראט/קראט κερατ - קרן, אופס ωψ - פנים).
מדוזצרטופס ידוע משתי גולגולות חלקיות שכוללות בעיקר את עצמות העטרה.
בעוד שהוא תואר לראשונה ב-2003 על ידי מייקל ריאן בעבודת הדוקטורט שלו, במשך שנים מאובניו זוהו בטעות כאלברטצרטופס ורק ב-2010, במאמר של מייקל ריאן, ד"ר אנתוני ראסל וסקוט הארטמן, הוא הוגדר רשמית כסוג נפרד וסיווג זה בוסס.
מדוזצרטופס חי בקרטיקון העליון בקמפן באמריקה הצפונית ושרידיו התגלו במונטנה שבארצות הברית בתצורת נהר ג'ודית.
בהתחלה הוא נחשב לאחד הכסמוזאורים הקדומים ביותר, אך בחינה מחודשת של המאובנים העלתה שהוא השתייך לצנטרוזאורים (Centrosaurinae).
הוא היה בעל שתי קרניים ארוכות מעל אזור הגבות שהתעקלו קצת הצידה, וקרן אף קצרה.
העטרה שלו הייתה בצורת לב מוארך, והיו בה שני "חלונות" בעצם שיצרו שקעים מכוסי עור צבעוני.
מצדיה בלטו בליטות מחודדות גדולות ומעוקלות שפנו הצידה ויצרו לו מראה שהזכיר את ראשה של מדוזה המיתולוגית שנחשים יוצאים מראשה.
אורכו היה כ-6 מטר ומשקלו כ-2 טונות.
ב-2024 תואר הסוג לוקיצרטופס, שקרוב פילוגנטית ודומה מורפולוגית למדוזצרטופס, וביחד עם אלברטצרטופס הם מהווים את השבט Albertaceratopsini.
מדוזת אוהל (שם מדעי: Periphylla periphylla), היא מין של מדוזה בעלת צבע אדום המצויה בעומק האוקיינוס.
היא נפוצה בכל האוקיינוס וכן בפיורדים בנורווגיה ובים התיכון.
מדוזה זו יחידה בסוגה ושייכת למשפחה Periphyllidae.
מדוזות אלה בוקעות מהביצים במצב בוגר ללא שלבי בניים.
היא מצויה במצולות האוקיינוס עד לעומק 7,000 מ' וצריכה לעמוד בלחץ עצום - עד טון לסמ"ר.
המדוזה עושה זאת על ידי זה שהיא כמעט כולה עשויה ממים.
היא מגיעה לאורך 30 ס"מ ובעל תצורה כדורית המזכירה קסדה.
המדוזה נעה בלילות לעומקים רדודים יותר כדי לאכול פלנקטון ויצורים קטנים אחרים ולשם כך היא נעה הפוך עם הבטן כלפי מעלה.
היא מאירה את עצמה באדום והזרועות בעלות אור רגיל.
המדוזה יכולה לכבות את עצמה לעיתים.
מדוזה הוא שם עממי לקבוצה לא פורמלית של יצורים ימיים מתת-מערכה Medusozoa אשר תחת המערכה צורבים.
יצורים אלו לרוב מאופיינים בכך שהם עשויים מחומר דמוי ג'לי (שכבת המזוגלאה), הן אינן יודעות לשחות, נעות בעזרת הזרם ובעלות מבנה כללי המזכיר מטרייה או פעמון כאשר ה"ענבל" עשוי ממספר משושים או זרועות ציד (Tentacles) בעלי תאי צריבה בחלק מהמקרים.
המדוזה לרוב מסוגלת להתקדם באופן מוגבל בעזרת פתיחה וסגירת ה"מטרייה", פעולה אשר דוחפת מים לאחור וכך את המדוזה קדימה.
קיימים מינים אחדים שאינם ניידים ומחוברים לקרקע הים על ידי גבעולים.
במינים הללו, הענבל (הפעמון) מוצמד לקרקע, וזרועותיה של המדוזה הם אלה שמצביעים מעלה, כדי לצוד מזון.
המדוזה הנפוצה (ממחלקת הסוככים) מורכבת מ-95% מים, אין לה עיניים, אזניים, מוח, אין לה לב, עצמות או דם, והבחנה בין זכר לנקבה מתאפשרת רק בעזרת מיקרוסקופ.
בחודש מרץ 2023 פורסם מחקר המציג לראשונה שיטה יעילה ומהירה להרחקת ננו ומיקרו פלסטיקים סינתטיים ממים ומשפכים בעזרת ריר של מדוזות.
המדוזות מתרבות על ידי רבייה זוויגית, ורבייה א-זוויגית (מינית וא-מינית).
בתהליך הרבייה הזוויגית, זכר ונקבה משחררים תאי זרע וביצה למים, במים הביצים המופרות בוקעות לתולעים שטוחות זעירות ששוחות באופן חופשי, הנקראות פלנולה, הן מתפתחות ישירות למדוזות בוגרות או מתיישבות על סלעים ויוצרות שלב פוליפ ביניים.
תהליך זה מתרחש פעם ביום.
הפוליפים יכולים להתרבות באופן א-מיני על ידי ניצנים של מדוזות זעירות לרוחב של מילימטר אחד או שניים, הניזונות מפלנקטון וגדלות בהדרגה למדוזות בוגרות בגודל מלא.
בעבר שייכו את כל מיני המדוזות למחלקה אחת, אך כיום מינים אלה התפצלו ל-4 מחלקות:
מדוזות סוכך או "מדוזות אמיתיות" (Scyphozoa), הם מיני המדוזה המוכרים.
מדוזות קובייתיות או "מדוזות הקוביה" ו"צרעות הים" (Cubozoa), הם המדוזות הארסיות ביותר והן שקופות ומרובעות.
הידרתים – כוללים כמה יצורים בעלי "פעמון" כמו שלפוחן מצוי המכונה "ספינת הקרב הפורטוגזית".
המחלקה Staurozoa – קבוצת מדוזות בעלות גבעול.
בעבר כללו עם המדוזות גם את המסרקניות, שכבר אינן שייכות לצורבים.
שמות של מדוזות ומסרקניות שאושרו במליאת האקדמיה ללשון העברית ביוני 2020
חוּטִית נוֹדֶדֶת (Rhopilema nomadica) – הנפוצה בחופי ישראל
מדוזת-סרפד פסיפית (שם מדעי: Chrysaora fuscescens) היא מין של מדוזה גדולה מאוד החיה במזרח האוקיינוס השקט מקנדה בצפון עד מקסיקו בדרום.
היא קרובתה לסוג של מדוזת-סרפד שחורה.
קוטרה של המדוזה יכול להגיע לאורך חצי מטר אך הרוב יותר קטנות ואולם זרועות הציד שלהן יכולים להגיע לאורך של 3–4 מטרים.
צבען ירוק בהיר עם זרועות צהובות וחלקם שקופות.
המדוזה יכולה להניע את עצמה על ידי חבטה בפעמון הענקי שלה.
היא ארסית ויכולה לגרום לכאבים עזים אך רק לעיתים רחוקות היא קטלנית לאדם.
המדוזות נפוצות בעונות האביב והקיץ אז פורח הפלנקטון ועמו מיני שטרגליים, קריליים ודגים מתקהלים אותם המדוזה אוכלת.
היא ניזונה גם ממיני מדוזות אחרות.
בשל גודלה, צבעה ומראה היא מגודלת בכמה אקווריומים גדולים ברחבי העולם.
מדוזת ביצת-עין (שם מדעי: Phacellophora camtschatica) היא מין של מדוזה מסדרת פתוחי פה והמין היחיד במשפחה Phacellophoridae, אף שלפעמים משייכים אותה למשפחה Ulmaridae, בה האורליה הכחולה.
מדוזה זו היא אחת מהגדולות שבמדוזות והיא בעלת פעמון בקוטר 60 ס"מ ובעלת עשרות זרועות שאורכן יכול לעלות על 6 מטרים.
המדוזה קיבלה את שמה עקב מרכז הפעמון שנראה כמו ביצת עין גדולה.
מדוזה זו נעה בידי הזרמים ברחבי כל האוקיינוסים בעולם, אך נפוצה במים קרים.
מזונה של מדוזה זו הוא ממדוזות אחרות ויצורים נסחפים דומים כמו מסרקניות וסלפיים.
תאי הארס שלה חלשים מאוד ומספר סרטנאים כמו לרוות של המין Metacarcinus gracilis ושטצדאים שונים רוכבים על זרועותיה ואף גונבים מהם מזון.
המדוזה בצעירותה נשארת קבועה לסלעים או למזחים ובהמשך משתנה לצורה פלאגית, בה המדוזה מתרבה.
מדוזת-סרפד שחורה (שם מדעי: Chrysaora achlyos) היא מין של מדוזה גדולה מאוד החיה במזרח האוקיינוס השקט, ממפרץ מונטריי עד באחה קליפורניה ומקסיקו, וייתכן כי היא מגיעה צפונה עד לקולומביה הבריטית.
היא קרובה לסוג מדוזת-סרפד פסיפית ובעלת גוף דומה.
המדוזה בעלת פעמון שצבעו סגול כהה עד שחור בקוטר מטר אחד, תחתיו זרועות גדולות שיכולות להגיע לאורך 5–6 מטרים.
במרכז הזרועות ישנם איברים צהובים משתלשלים באורך הזרועות, המשמשים לעיכול.
המדוזה ארסית וקוטלת דגים וחסילונים הנוגעים בזרועות למוות אך גם מדוזות אחרות.
מדוזת-סרפד שחורה היא ככל הנראה חסר החוליות הגדול ביותר שהוגדרה במאה ה-20. היא נדירה למדי ותצפיות הגיעו בעיקר מחופי באחה קליפורניה ומקסיקו.
לעיתים נדירות, כאשר הזואופלנקטון שופע ביותר, נראות להקות שלה למרחק כמה מאות מטרים מהחוף.
בדומה לרוב המדוזות היא נסחפת בזרמים, אם כי היא יכולה לפרוש את הפעמון כדי לנוע.
ארס המדוזה אינו נחשב קטלני לאדם אף שהצריבה כואבת מאוד ומזכירה עקיצת סרפד.
מדובר באלבום הוא האלבום השני של פנחס ובניו, שיצא בשנת 2018.
האלבום מומן בקמפיין מימון המונים באתר הדסטארט.
עיקר הקמפיין והתשורה המרכזית הייתה "ההקלטות הפתוחות" - קונספט הקלטה שפיתח ההרכב, במסגרתו יגיעו התומכים ליום ההקלטות וישתתפו בהקלטת השירים החדשים.
האלבום מורכב מסוגים שונים של הקלטה: חלקו הוקלט באולפן באופן "מסורתי", קטע אחד ממנו הוקלט מהופעה חיה, קטע נוסף הוקלט במהלך חזרה, והשאר בהקלטות הפתוחות.
מבחינה סגנונית, האלבום דומה לקודמו ומאחד שלל סגנונות מוזיקליים.
הקטע הפותח "פרלוד" הוא עיבוד של ההרכב לפרלוד מס' 1 של יוהאן סבסטיאן באך.
השירים "עץ שנופל" ו"מחול הטירוף" הם חידוש לשירים שהופיעו באלבום הקודם.
באלבום מתארחים המוזיקאי גיא מזיג ("כן זה חסר סיכוי") והזמרת שירן אברהם ("שני שושנים").
השיר "שני שושנים" הוא עיבוד שנעשה במסגרת פרויקט מחווה לשירי שושנה דמארי.
עופר פנחס - פסנתר ושירה
ברק סרור - גיטרות, עוד
ליאור עוזרי - גיטרה בס
מתן ארבל - כלי הקשה
עמית שרון - כלי הקשה
גיא מזיג - שירה, גיטרה (כן זה חסר סיכוי)
שירן אברהם - שירה (שני שושנים)
קרן טננבאום - כינור, ויולה (מחול הטירוף, ליל סתיו)
יונתן גבעוני - מרימבה, כלי הקשה (Bound, פרלוד)
גלעד דוברצקי - כלי הקשה (לילה קר, תמונה)
אייל סלע - קלרינט (לילה קר)
עופר עמר - גיטרה ספרדית (לילה קר)
עמרי אגמון - גיטרה (מחול הטירוף, ליל סתיו)
אייל רג'יניאנו - קונטרה בס (תמונה)
גל לוי - קולות (Bound, פשוט, למה)
גל טימור, רונה עמישי, ארז טל - קולות
יובל בילגוראי - שירה (לילה קר)
ארז טל (ניצוח), עידו עמר, טיפני לוזנו, יעל פירר, ענבר שניידר, אבישי לביא, אביגיל פגי, נמרוד גלבוע, רע לבנת, תומר לוי, אלון שטרן, עדי שטרן, רויטל רפאלי, רון הרשקוביץ, יהלה לחמיש, עודד ניר, שירן בן טוב, אילה רענן, מעיין וטרסקו, עינב קדר, דניאל סעדו ועופר שטרן - מקהלה
תמר קרניאל - סקסופון סופרן
יובל גור - כינור חשמלי
רון הרשקוביץ - תיפוף גוף
נדב פרי, עופר בן ישראל - כלי הקשה
אייל בית יוסף, עומר פישביין - גיטרה
מדוזת אירוקנג'י הוא שם כולל למספר מיני מדוזות קובייה החיות לחופי אוסטרליה ושייכות למשפחה Carukiidae.
אלו מדוזות מסוכנות הגורמים לתסמונת אירוקנג'י כשהיא באה במגע עם עור האדם.
ההשערה הרווחת היא שתכונה זו מאפשרת למדוזה לתפוס ביותר יעילות את טרפה, דגים קטנים.
מעט מאוד ידוע על אורח חייהם והארס של מדוזות אירוקנג'י, וזאת משום שהן קטנות ושבריריות מכדי להחזיקן בתנאי מעבדה.
הארס שלהן חזק מאוד, פי 10 יותר מזה של נחש הרב-פתן מלכותי, פי 100 מזו של עכביש הטרנטולה.
תסמונת אירוקנג'י נגרמת כתוצאה של מגע זרועות המדוזה בעור והחדרת הארס לגוף.
התסמונת היא חלק מתגובה של שחרור קטכולאמין, ארס רב עוצמה המורכב מנתרן הידרוקסידי זרחני.
הצריבה עצמה לא שונה מצריבת מדוזה רגילה.
התסמונת החמורה מתפתחת בין 5 ל-120 דקות (30 דקות בממוצע) לאחר העקיצה.
במידה והנפגע לא מקבל נסיוב נגדי סיכוייו להירפא אפסיים.
התסמינים מתרחשים בין שעות לשבועות, והנפגעים בדרך כלל נשלחים לאשפוז במהירות.
כמו צריבה של מדוזה רגילה, חומץ עוזר לנטרל את תאי הארס על העור, אך אין כל השפעה על הארס שחדר לגוף.
הטיפול לתסמינים, כולל אנטיהיסטמינים ומאזני לחץ דם, ותרופות משככות כאבים כמו מורפיום ופנטיניל, כדי לדכא את הכאב.
נעשה שימוש במגנזיום גופרתי כדי להפחית כאבים ליתר לחץ דם אף כי לא הייתה כל השפעה במקרים אחדים.
מדוזות אירוקנג'י נמצאות בדרך כלל ליד החוף, ונמשכות למים חמים, אך תפרחות נצפו עד חמישה ק"מ מהחוף.
עקיצה אחת, כאשר מטופלים בה כראוי, לרוב אינה קטלנית, אולם רבים באוסטרליה סבורים שעקיצות אירוקנג'י גרמו למותם של אנשים, דבר שתרם להגדלת המודעות הציבורית לתסמונת אירוקנג'י.
לא ידוע כמה מקרי מוות מתסמונת אירוקנג'י יוחסו בטעות לסיבות אחרות.
לא ידוע על מיני מדוזה נוספים היכולים לגרום לתסמונת אירוקנג'י.
אלו הידועים מבין מדוזות אלה:
מין קטלנית זעירה (Carukia barnesi)
מין מאלו קינגי (Malo kingi)
עוגת המדוביק היא עוגה רוסית המורכבת משכבות של ביסקוויט, דבש ומלית של שמנת חמוצה וסוכר.
יש שמוסיפים גם שמנת מתוקה או חלב מרוכז.
העוגה נוצרה במאה ה-19 באימפריה הרוסית על ידי שף קונדיטור צעיר וחדש שביקש להרשים את הקיסרית יליזבטה אלכסייבנה, אשתו של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה.
השף החדש לא ידע שנאתה של הקיסרית לדבש, ואפה עוגה חדשה עם דבש ושמנת חמוצה סמיכה.
באופן מפתיע, הקיסרית התאהבה בה מייד.
שמה ניתן לה בשל צורתה הדומה לכדור תותח.
המדוזה שצורה ככיפה, יכולה להגיע לקוטר של 25 ס"מ.
באוקיינוס האטלנטי ובמפרץ מקסיקו הקצה שלה עשוי להיות בעל פיגמנט חום, ואילו באוקיינוס השקט עשוי להיות פיגמנט כחול.
יש לה צביר של זרועות סביב פיה, המשרתים אותה הן לתנועה והן לתפיסת טרף.
מדוזות אלו נפוצות בעיקר בחוף המזרחי של אמריקה הצפונית (מניו אינגלנד) ועד לברזיל, אך מצויות גם באוקיינוס השקט (מים סין הדרומי ועד ים יפן, וקליפורניה ועד אקוודור).
בחופים הדרום מזרחיים של ארצות הברית הם נפוצים בעיקר בחודשי הקיץ והסתיו, ובחודשים אלו הן יכולות להוות 16% מהמסה הביולוגית בחופים הרדודים.
מדוזות כדור־תותח ניזונות בעיקר מזואופלנקטון.
להם יחסי סימביוזה עם סרטני Libinia emarginata, הניזונים גם כן מזאופלנקטון.
בדומה לצורבים אחרים מדוזות אלו מקיימות רבייה א-מינית ורבייה מינית.
ברבייה מינית, הם מפרישים זרע מהפה, אשר נקלט ומופרה במדוזה אחרת.
העובר מתחיל להתפתח בכיס מיוחד המצוי בזרוע סביב הפה.
לאחר 3–5 שעות הפגית נופלת פנימה ושם היא מתפתחת לפוליפ המסוגל לאכול טרף קטן.
לאחר מספר ימים הפוליפ ניתק לאפירה (ephyrae), מדוזה זעירה שבהמשך מתפתחת למדוזה בוגרת.
היא מסוגלת להפריש ריר רעיל מתאים צורבים.
הרעל פוגע בדגים באזור הקרוב, ומרחיק את רוב הטורפים, מלבד סוגים מסוימים של סרטנים.
אף על פי שמדוזות כדור־תותח לרוב אינן צורבות בני אדם, הרעל שלהן יכול במקרים חמורים לגרום לפגיעות לבביות בבעלי חיים ובאדם.
אחד הטורפים העיקריים של מדוזות אלו הוא צב ים גלדי.
בנוסף ניצודות מדוזות אלו על ידי בני אדם למאכל.
מדוזה הוא הרכב מוזיקלי מוזיקה אלקטרונית איטלקית המורכב מלוקה דה גרגוריו, מטיאס ויטלה וסימון ג'יאני.
ב-1 בפברואר 2019, הלהקה הוציאה, בשיתוף עם הלהקה הבריטית, גודבויז, את הסינגל "Piece of Your Heart".
השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון בבולגריה, למקום הראשון במקסיקו, למקום הראשון ברוסיה, למקום הראשון בסרביה ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית.
ב-11 באוקטובר 2019, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, והלהקה הבריטית, גודבויז, את הסינגל "Lose Control".
השיר הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הדאנס הבריטי ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית.
ב-14 בפברואר 2020, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, SHELLS, את הסינגל "Born to Love".
ב-30 באוקטובר 2020, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האירי, דרמוט קנדי, את הסינגל "Paradise".
הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון בהונגריה, למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי ולמקום השני במצעד הדאנס הבריטי.
ב-14 במאי 2021, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם Elroii, את הסינגל "Headrush".
ב-29 באוקטובר 2021, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם המוזיקאי האירי, הוזייר, את הסינגל "Tell It to My Heart".
השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני בארצות הברית.
ב-22 ביולי 2022, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם ג'יימס קרטר, אלי דוהה ו-Fast Boy , את הסינגל "Bad Memories".
השיר, הגיע, בשיאו, למקום ה-14 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני בארצות הברית.
ב-10 במאי 2024, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם ואן ריפאבליק ולאוני את הסינגל "Fire", השיר הרשמי ליורו 2024. הסינגל הגיע בשיאו למקום העשירי בלטביה.
ב-2024, הלהקה הופיעה במקום ה-100 ברשימת 100 התקליטנים של מגזין DJ Mag.
מדוזות בעלות-גבעול (שם מדעי: Stauromedusae) היא סדרה של בעלי חיים צורבים דמויי מדוזה הכוללת 2 תת-סדרות ו-6 משפחות.
זוהי הסדרה היחידה במחלקה Staurozoa.
בעלי חיים אלו נבדלים משאר המדוזות בכך שהם חסרי פוליפים במחזור החיים.
הם חיים על קרקעית הים ואינם שוחים.
למינים בסדרה זו יש גוף בצורת חצוצרה וזרועות ציד שפונות מעלה בניגוד לרוב המדוזות שזרועות הציד שלהן פונות מטה.
המינים בסדרה חיים בעיקר במים קרים וסמוך לחופים.
הנקבה מטילה ביצים שמהן בוקעות פגיות שוחות שלא דומות לחיה הבוגרת.
בשלב מסוים הפגיות שוחות לקרקעית הים ושם הן הופכות לבוגרים.
כמו מרבית המדוזות הם טורפים שניזונים מפיטופלנקטון, זואופלנקטון, חיידקים, שטרגליים, קרילאים, חסילונים ורב-זיפיות.
מֶדוֹבוּחָה הוא משקה אלכוהולי סלבי על בסיס דבש.
המשקה דומה מאוד לתמד, אבל מדובוחה מיוצר הרבה יותר מהר (בפחות מחודש של תסיסה).
המילים מֶד ומדובוחה קשורות קשר הדוק וחוזרות למילה הפרוטו-הודו-אירופית "médʰu" (דבש).
המשקה מיוצר במזרח אירופה מאז ימי האלילים, הוא נשאר פופולרי גם לתוך המאה ה-19 (בניגוד למערב אירופה, שם בימי הביניים כבר הוחלף המד בעיקר ביין ובבירה).
חקלאות דבש בר הייתה אחת המקצועות הסלאביים הראשונים.
הם גילו שניתן להתסיס דבש, והדבש המותסס הראשון הופיע כמוצר יוקרה באירופה, לשם הוא יובא בכמויות אדירות.
התסיסה בדבש מתרחשת באופן טבעי במשך 15 עד 50 שנה, מה שהפך את המוצר ליקר מאוד ונגיש רק לבני האצולה.
עם זאת, הסלאבים גילו שהתסיסה יכולה להתרחש הרבה יותר מהר כאשר תערובת הדבש הייתה מחוממת, מה שאפשר למדובוחה להפוך למשקה עממי בשטחה של הרוס של קייב.
מדונה לואיז צ'יקוני היא זמרת-יוצרת, מפיקה מוזיקלית, אשת עסקים ושחקנית אמריקאית.
נחשבת ל"מלכת הפופ", וזכתה להכרה ושבחים על ההמצאה המחודשת והרבגוניות שלה בהפקה מוזיקלית, כתיבת שירים והצגה חזותית.
יצירותיה של מדונה, המשלבות נושאים חברתיים, פוליטיים, מיניים ודתיים, עוררו מחלוקת וזכו לשבחים ביקורתיים.
בתור אייקון תרבותי עם קריירה המשתרעת על פני המאה ה-20 וה-21 כאחד, היכל התהילה של הרוק אנד רול כינו אותה אחת ה"דמויות המתועדות ביותר בעידן המודרני" ב-2008. מאות מאמרים, סיפורים ויצירות אומנות נוצרו בהשראתה בנוסף לתת-דיסציפלינה אקדמאית שהוקדשה לה בשם לימודי מדונה.
מדונה עברה לניו יורק סיטי בשנת 1978 כדי להמשיך בקריירת הריקוד שלה.
לאחר שניסתה כוחה כמתופפת, גיטריסטית וסולנית בלהקות הרוק ברקפסט קלאב ואמי והאמיז, היא זכתה להצלחה בתור כוכבת פופ כשהוציאה את אלבום הבכורה שלה בשנת 1983. אחריו, הוציאה מספר אלבומים מצליחים כולל רבי-המכר של כל הזמנים (1984), (1986) ו- (1990), (1989) שזכה לשבחים בין-לאומיים, וכן זוכי פרס גראמי (1998) ו- (2005).
הפופולריות של מדונה התבטאה בנוסף בגילום תפקידים בסרטים כמו "סוזאן סוזאן" (1985), "דיק טרייסי" (1990), "ליגה משלהן" (1992) ו"אוויטה" (1996).
בעוד שעל האחרון זכתה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר", רבים מסרטיה האחרים לא שיחזרו את אותה ההצלחה.
כאשת עסקים, היא הקימה את חברת מאבריק ב-1992, שכללה את מאבריק רקורדס, אחת מחברות התקליטים המצליחות ביותר בתולדות המוזיקה.
המיזמים האחרים של מדונה כוללים מותגי אופנה, יצירות כתובות, מועדוני בריאות ויצירת סרטים.
היא תורמת לארגוני צדקה שונים, לאחר שהקימה את עמותת קרן אור ב-1998 ואת להעלות את מלאווי ב-2006, ודוגלת בשוויון מגדרי וזכויות להט"ב.
עם מכירות של למעלה מ-400 מיליון תקליטים ברחבי העולם, מדונה היא הזמרת הנמכרת ביותר בכל הזמנים.
היא אמנית הסולו המצליחה ביותר בתולדות מצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, בנוסף לארבעים-וארבעה סינגלים שדורגו במקומות הראשונים בשווקי המוזיקה המוקלטים הגדולים ביותר ברחבי העולם.
היא הפכה לאישה הראשונה אי-פעם שצברה מיליארד דולרים בהכנסות מסיבובי הופעות, כאשר שישה מסיבובי הופעות הסולו שלה הכניסו למעלה מ-100 מיליון דולרים כל אחד.
בפורבס הכתירו אותה למוזיקאית בעלת ההון הגבוה ביותר בעולם, אחת-עשרה פעמים על פני ארבעה עשורים נפרדים (1980–2010).
מדונה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2008. היא דורגה בתור "האישה הגדולה ביותר במוזיקה" על ידי VH1, ובתור "אמנית הקליפים הגדולה ביותר אי-פעם" על ידי MTV ובילבורד.
בין היתר, נכללה ברשימות "האמנים הגדולים" ו"הפזמונאים הגדולים" של רולינג סטון.
מדונה לואיז צ'יקוני נולדה ב-16 באוגוסט 1958, בביי סיטי, מישיגן, להורים הקתולים מדונה לואיז וסילביו אנתוני "טוני" צ'יקון מהנדס של התאגיד ג'נרל מוטורס.
הוריו של אביה היו מהגרים איטלקים מפצ'נטרו, אברוצו, בעוד שאימה ממוצא צרפתי-קנדי.
מכיוון שלמדונה היה שם זהה לאימה, בני המשפחה כינו אותה "נוני הקטנה".
מאוחר יותר אימצה את השם ורוניקה כשמה השני כאשר הוטבלה בכנסייה הקתולית בשנת 1966. מדונה גדלה בפרברי דטרויט של העיר פונטיאק ואבון טאון (בהמשך: רוצ'סטר הילס), לצד שני אחיה הגדולים, אנתוני ומרטין, ושלושה אחים קטנים יותר, פולה, כריסטופר ומלאני.
כשהייתה בת חמש, נפטרה אימה מסרטן השד ב-1 בדצמבר 1963. חודשיים לפני כן מדונה אמרה כי הבחינה בשינויים בהתנהגותה ובאישיותה אף על פי שלא הבינה את הסיבה לכך.
אימה הייתה אובדת עצות להסביר את מצבה הרפואי ולעיתים קרובות החלה לבכות כאשר מדונה חקרה אותה על כך.
מאוחר יותר הודתה כי באותה עת לא הבינה שאימה גוססת.
היא פנתה אל סבתה מצד אביה לצורך נחמה.
האחים צ'יקוני התרעמו על משק הבית ומרדו נגד כל מי שנכנס לביתם ושלדעתם ינסה לתפוס את מקומה של אימם האהובה והמנוחה.
מבועתת מהאפשרות שיילקח ממנה גם אביה טוני, מדונה לעיתים קרובות לא הייתה מסוגלת לישון אלא אם הייתה בקרבתו.
בשנת 1966 התחתן טוני עם עוזרת הבית של המשפחה, ג'ואן גוסטפסון, ובשנים שלאחר מכן נולדו להם שני ילדים, ג'ניפר ומריו.
מדונה כעסה על אביה משום שנישא בשנית והחלה למרוד נגדו, דבר שהרס את מערכת היחסים שלהם במשך שנים רבות לאחר מכן.
מדונה למדה בבתי הספר היסודיים הקתוליים של סנט פרדריק וסנט אנדרו ובבית הספר התיכון במערב.
היא הייתה ידועה בממוצע הציונים הגבוה שלה והתנהגותה הלא-שגרתית לשמצה אשר הייתה מתבטאת בביצוע גלגלונים ועמידות ידיים במסדרונות בין השיעורים, השתוללות על ברכיה, ומשיכה של חצאיתה במהלך השיעור – כל זאת כדי שהבנים יראו את תחתוניה.
מדונה סיפרה מאוחר יותר לואניטי פייר כי ראתה את עצמה בצעירותה כ"ילדה בודדה שחיפשה משהו.
לא הייתי מרדנית בצורה מסוימת.
היה אכפת לי להיות טובה במשהו.
לא גילחתי את בית השחי ולא התאפרתי כמו בנות רגילות.
אבל למדתי וקיבלתי ציונים טובים...
אביה העביר אותה ללימוד שיעורי פסנתר קלאסיים, אך מאוחר יותר שכנעה אותו לאפשר לה ללמוד שיעורי בלט.
כריסטופר פלין, מורה לבלט שכנע אותה להמשיך בקריירה בריקודי מחול.
מאוחר יותר למדה בבית הספר התיכון ברוצ'סטר אדמס, שם הפכה לתלמידה מצטיינת וחברת נבחרת המעודדות.
לאחר סיום לימודיה קיבלה מלגת מחול באוניברסיטת מישיגן בזכות הצטיינותה בתחום ולמדה במהלך הקיץ בפסטיבל המחול האמריקאי בדורהאם שבצפון קרוליינה.
בשנת 1978, כעבור שנתיים, נשרה מדונה מלימודיה ועברה להתגורר בעיר ניו יורק.
כשהתייחסה למעבר לניו יורק הצהירה כי, "זו הייתה הפעם הראשונה שלקחתי מטוס והפעם הראשונה שנסעתי במונית.
הגעתי לכאן עם 35 דולר בכיס.
זה היה הדבר הכי אמיץ שאני אי פעם עשיתי".
עד מהרה מצאה דירה בשכונת אלפבית סיטי שבאיסט וילג'.
עם משכורת מצומצמת בעבודתה בדאנקן דונאטס ועם להקות מחול מודרניות השתתפה בתיאטרון המחול האמריקאי של אלווין איילי ולאחר מכן עם תיאטרון המחול פרל לאנג.
היא למדה בנוסף ריקוד בהדרכתה של מרתה גרהם, הרקדנית והכוריאוגרפית האמריקאית.
לאחר מכן החלה לעבוד כרקדנית גיבוי לאמנים מבוססים אחרים.
לילה אחד, כשחזרה לביתה מחזרות ריקוד, נפלה מדונה קורבן לאונס כאשר זוג גברים החזיקו אותה בהצמדת סכין לגבה ואילצו אותה לבצע פעולות מגונות.
מאוחר יותר היא מצאה את האירוע כ"טעם מהחולשה שלי, זה הראה לי שאני עדיין לא יכולה להציל את עצמי למרות כל ההצגה של ילדה חזקה.
לעולם לא אוכל לשכוח את זה".
ב-5 באוקטובר 2013 פרסמה טור בו חשפה על המקרה באומרה, "הוצמד לי סכין לגב ונגררתי לגג של בניין, ניו יורק לא הייתה מה שחשבתי, היא לא קידמה אותי בזרועות פתוחות.
נאנסתי על גג של בניין לאחר שנגררתי אליו.
לדירה שלי פרצו שלוש פעמים, אין לי מושג למה, לא היה שם שום דבר בעל ערך אחרי שלקחו את הרדיו בפעם הראשונה".
1979–1985: תחילת הקריירה, Like a Virgin, Madonna ונישואים ראשונים
בשנת 1979, מדונה החלה במערכת יחסים רומנטית עם המוזיקאי דן גילרוי.
זמן קצר לאחר שפגשה אותו, היא עברה בהצלחה אודישנים להופעה בפריז עם אומן הדיסקו הצרפתי פטריק הרננדז כזמרת הגיבוי והרקדנית שלו.
במהלך שלושת החודשים שלה עם הרננדז, טסה לתוניסיה לפני שחזרה לניו יורק באוגוסט 1979. היא עברה לבית כנסת נטוש שבו התגורר גילרוי והתאמן בשירתו בשכנות קורונה, קווינס.
לאחר מכן הקימו יחד את הלהקה, מועדון ארוחת הבוקר, בה שימשה מדונה כזמרת לצד נגינתה על תופים וגיטרה.
הם החלו במערכת יחסים לאחר מכן ועברו לבניין חזרות המוזיקה במנהטן.
השניים החלו לכתוב שירים ביחד והם הקליטו קלטת הדמו בת ארבעה שירים בנובמבר 1980, אך זמן קצר לאחר מכן החליטה מדונה לקדם את עצמה כאמנית סולו.
במרץ 1981, קמיל ברבון, שניהלה את חברת "Gotham Records" בבניין המוזיקה, חתמה עם מדונה על חוזה עם החברה ועבדה כמנהלה עד פברואר 1982. מדונה החלה להופיע במועדוני לילה בכדי לגרום לדיי ג'יים לנגן את קלטת הדמו שלה.
הדי ג'יי מארק קאמינס במועדון "Danceteria" התעניין במוזיקה שלה והם החלו לצאת.
קמינס קבע פגישה עם מדונה וסימור שטיין, נשיא חברת "Sire Records", חברה בת של האחים וורנר רקורדס אשר במהלכה, חתמה מדונה על הסכם ל-3 סינגלים עם אופציה לאלבום.
קאמינס הפיק את סינגל הבכורה שלה, "Everybody", שיצא באוקטובר 1982. בדצמבר 1982 ביצעה מדונה את השיר בשידור חי בפעם הראשונה במועדון הלילה בניו יורק, "Danceteria".
הופעת הטלוויזיה הראשונה שלה הייתה עם הסינגל בתוכנית המציאות, Dancin' on Air בינואר 1983. בפברואר 1983 קידמה את הסינגל עם הופעות במועדוני לילה בממלכה המאוחדת.
הסינגל השני שלה, "Burning Up", יצא במרץ 1983 ויחד עם קודמו, הגיעו בשיאם למקום השלישי במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד.
במהלך תקופה זו, מדונה הייתה במערכת יחסים עם האומן ז'אן-מישל בסקיה והתגוררה בלופט שלו בסוהו.
בסקיה הציג אותה בפני אוצר האומנות דייגו קורטז, שניהל מספר להקות פאנק והקים את מועדון הלילה, "מועדון הבוץ".
מדונה הזמינה את קורטז להיות המנהל שלה, אך הוא סירב.
בעקבות הצלחת הסינגלים שכרו האחים וורנר את רג'י לוקאס כדי להפיק את אלבום הבכורה של מדונה הנושא את שמה, Madonna.
עם זאת, מדונה לא הייתה מרוצה מהשירים שהושלמו וחלקה על טכניקות הייצור של לוקאס ולכן החליטה לפנות לעזרה נוספת.
היא ביקשה מג'ון ג'ליביאן בניטס, הדי ג'יי הנמצא במועדון "Fun House", לסייע בסיום הפקת האלבום ולאחר מכן החלו השניים במערכת יחסים.
בניטס הפיק גרסאות רמיקס לרוב שיריו והפיק את "Holiday", שהפך ביציאתו לשיר עם הצלחה בין-לאומית ונכנס לעשרת המובילים במצעדי אוסטרליה, בלגיה, גרמניה, הממלכה המאוחדת, אירלנד ועוד.
בינואר 1984, מדונה זכתה לחשיפה רבה יותר על ידי הופעתה בתוכניות, American Bandstand ו-Top of the Pops.
לאחר מכן, דימויה, הופעותיה והווידאו קליפים שלה החלו להשפיע בקרב נערות ונשים צעירות וסגנונה הפך לאחד ממגמות האופנה הנשיות של שנות השמונים.
הפופולריות של מדונה המשיכה לעלות ברחבי העולם עם צאת אלבום האולפן השני שלה, Like a Virgin.
שמו של האלבום שימש גם כסינגל המוביל מתוכו, "Like a Virgin" והגיע ביציאתו למקום הראשון באוסטרליה, קנדה, אירופה ומצעד הבילבורד הוט 100 במשך 6 שבועות רצופים.
הוא משך את תשומת לבם של ארגונים שמרניים שהתלוננו כי השיר והקליפ הנלווה אליו מקדם יחסי מין לפני נישואים וערכים משפחתיים מעורערים ומוסריסטים נוצרים ביקשו לאסור את השיר והסרטון.
מדונה זכתה לסיקור תקשורתי עצום על הופעתה עם השיר בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV הראשון בשנת 1984 כשהיא לבושה בשמלת כלה וכפפות לבנות, הופיעה מדונה על הבמה על גבי עוגת חתונה ענקית והתגלגלה על הרצפה ברמיזה למילות השיר.
ערוץ MTV ראה בכך בדיעבד אחת מהופעות הפופ ה"איקוניות ביותר" בכל הזמנים וב-2017 בילבורד הכתיר את ההופעה במקום השני במצעד "100 הופעות הטובות בכל הזמנים".
הסינגל השני, "Material Girl", הגיע לחמישייה הראשונה במדינות רבות בהן ארצות הברית בבילבורד הוט 100 במקום ה-2. בזמן שצילמה את הקליפ של הסינגל, מדונה החלה לצאת עם השחקן שון פן והם התחתנו ביום הולדתה ב-1985.
מדונה נכנסה לסרטי המיינסטרים בפברואר 1985, והתחילה בהופעת הקמע שלה בדרמה הרומנטית מטורף עלייך.
פסקול הסרט הכיל שני סינגלים חדשים מאת מדונה, "Crazy for You" אשר הגיע בשיאו לראש הבילבורד הוט 100, ו-"Gambler".
היא שיחקה גם בתפקיד הכותרת בקומדיה סוזאן סוזאן משנת 1985, אשר הציגה את שירה "Into the Groove", שהפך לשירה הראשון בראש מצעד הסינגלים הבריטי.