tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא שיחק גם את אלבוס דמבלדור הצעיר בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1".
בתיאטרון רויאל קורט הוא שיחק כאליוט ב"Tusk Tusk", במחזה של פולי סטנהם ב-2009.
בשנת 2011 רגבו שיחק את ג'יימס סווק בסרט "כאב שימושי".
בשנת 2013 רגבו שיחק את ג'ון בדרמת אימה "אתה רוצה שאני אהרוג אותך?" שביים אנדרו דאגלאס והופקה על ידי בריאן סינגר.
בשנים 2013–2017 רגבו כיכב בארבע עונות של סדרת הדרמה ההיסטורית של רשת The CW; "הממלכה" בדמותו של פרנסואה השני, מלך צרפת.
בשנת 2017 הוא החל לשחק בסדרת הדרמה ההיסטורית "הממלכה האחרונה" מאז עונתה השנייה בדמותו של אתלרד השני, מלך מרסיה.
בשנת 2019 הצטרף לקאסט העונה השלישית של סדרת הדרמה האיטלקית "מדיצ'י" בדמותו של תומאסו פרוזי.
בשנת 2022 הצטרף לקאסט העונה השלישית של סדרת הפנטזיה "ליל המכשפות" ברשת Sky One; המבוססת על הטרילוגיה "כל הנשמות" מאת דבורה הרקנס.
+שנהסרטתפקידהערות2009מר אף אחדנמו נובודי הצעירGlorious 39מייקל וולטון2010הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1אלבוס דמבלדור הצעיר2011יום אחדסמואל קופכאב שימושיג'יימס סוואק2013Uwantme2killhim?ג'ון2018חיות הפלא: הפשעים של גרינדלוולדאלבוס דמבלדור הצעיר
+שנהסדרהתפקידהערות2006Sharpe's Challengeסגן משנהסרט טלוויזיה של ITV2007M.I.
Highצ'אד טרנרפרק: "Super Blane"2011אי המטמוןג'ים הוקינס (אנ')מיני-סדרה2012The Townהארימיני-סדרה2013 - 2015; 2017ממלכהפרנסואה השני, מלך צרפתתפקיד ראשי (עונות 3-1)
תפקיד אורח (עונה 4); 51 פרקים2017 - 2020הממלכה האחרונהאתלרד השני, מלך מרסיהתפקיד ראשי (עונות 4-2); 21 פרקים2019מדיצ'יתומאסו פרוזיתפקיד ראשי (עונה 3); 7 פרקים2022ליל המכשפותג'ק בלקפריירס תפקיד ראשי (עונה 3); 6 פרקיםChivalry כריסטיאן3 פרקים2024בלגרביה: הפרק הבא (אנ')ג'יימס טרנצ'ארדתפקיד ראשי; 8 פרקים2025בנות מיטפורדטום מיטפורד (אנ')6 פרקים
טובול הוא סרט דרמה היסטורי רוסי בבימויו של איגור זאייצב ובכיכובם של איליה מלאנין, דמיטרי דיוז'ב ודמיטרי נזארוב.
הסרט מבוסס על תסריט מקורי וספר מאת אלכסיי איוואנוב והוא מגולל את קורות ההתיישבות הרוסית בסיביר בעת שלטונו של פיוטר הגדול.
המאה ה-18. קצין המשמר הקיסרי החדש של פיוטר הראשון, איוואן דמארין, נשלח בצו קיסרי אל טובולסק שבסיביר, היכן שהוא מוצא אהבה ונשאב לתוך קונספירציה של תככנים, מרגלים מחרחרי מלחמה ונסיכים שמחפשים זהב באדמות יארקנד ובמעלה נהר אירטיש.
בהגיעו לטובולסק איוואן דמארין, פוגש את אהבתו - מאשה רמזובה, בתו של ההיסטוריון הסיבירי המפורסם סמיון רמזוב.
הדמויות הראשיות משתתפות יחד במסעו של סגן בוחהולץ בשנים 1714–1716 בחיפוש אחר העיר המסחרית יארקנד בקשגר ומרבצי הזהב של נהר רסקמדריה.
בהגיעם למבצר יאמישבסקאיה, הם מוצאים עצמם נצורים תחת איום של המוני שבטים שפלשו מהערבות המונגוליות.
הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בבתי הקולנוע ברוסיה ב-6 בדצמבר 2018, אך בהמשך יציאתו נדחתה ל-21 בפברואר 2019. גרסה מורחבת של הסרט כסדרת טלוויזיה בת 8 פרקים, שודרה בערוץ הראשון הרוסי.
הסרט מומן בסיוע קרן הקולנוע הרוסי, חברת גזפרום נפט וממשלת מחוז טיומן, בשטחו נערכו הצילומים.
בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-18, שנערך בינואר 2020, הסרט זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריות האיפור הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר.
הסרט מבוסס על אירועי הספר טובול מאת אלכסיי איוואנוב, המתבססים על אירועים אמיתיים בהיסטוריה של רוסיה:
פיוטר הראשון התעניין בסיביר וביקש להעניק לבירת סיביר, טובולסק, מראה רשמי.
על פי צו בחתימתו, נבנו מבני לשכת הייצוג ובית גוסטיני דבור.
בשנת 1711 הגיע המושל הסיבירי הראשון, הנסיך מאטוויי פטרוביץ' גגארין, לעיר.
תחתיו, הבנייה בעיר התקדמה בקצב הרבה יותר מהיר.
מפעלים גדולים באותה תקופה הופיעו בעיר ובסביבתה: מפעלי נייר וזכוכית שבבעלות המדינה, מפעלי נרות ושומנים.
המאה ה-18 הביאה לטובולסק את התהילה והעושר הגדולים ביותר.
עם התפתחות ענף הכרייה סופקו זהב וכסף דרך טובולסק למוסקבה, וזהב חול הופיע בשוק בעיר.
הדרך הסיבירית עברה בעיר, מה שהפך את טובולסק למרכז סחר.
אף שפלך סיביר נוצר בשנת 1708, הגעתו של מאטוויי גגארין התעכבה עד אמצע 1711 בעקבות מלחמות.
תחתיו, גביית המס גדלה, גויסו מגויסים חדשים והתפתחו יחסים דיפלומטיים עם מדינות המזרח.
גגארין שלח שוב ושוב מתנות שונות לפיוטר הראשון: חרסינה סינית, בדים, אבנים יקרות, יותר מ-2,000 עצי ארז לבניית הגנים המלכותיים, זהב סקיתי.
החלו חפירות לאורך הנהרות טובול, אירטיש וייניסיי.
בשנת 1717 הוציא המושל צו למסירת פריטי זהב וכסף שנמצאו בחפירות לאוצר המדינה.
בדצמבר 1716 שלח גגארין לצאר זהב במשקל כולל של יותר מ-22 ק"ג מהתלים שנחפרו.
בטובולסק, בירת פלך סיביר, בנה גגארין קרמלין מאבן.
בשנת 1714 הונח אבן הפינה לשער דמיטרוב בקרמלין של טובולסק.
שנה לאחר מכן החלה בניית קירות אבן ומגדלים של העיר הקטנה.
סמיון רמזוב מטעם המושל פיקח על בניית הקרמלין.
שוודים שנלקחו בשבי במהלך מלחמת הצפון, עבדו בבניית חומות הקרמלין.
בשנת 1714, בהוראת הצאר, שלח גגארין את השוודים שנשבו לים אוחוצק.
הם בנו שם ספינות ים וארגנו תקשורת מים בין אוחוצק לקמצ'טקה.
נפתח בית ספר לילדים שוודים וגרמנים, בו למדו גם ילדי פקידי העיר וסוחרים.
כאשר קצינים בשבי לימדו בבית הספר.
עם זאת, בשנת 1714 קיבל הצאר תלונה נגד המושל מידי א.
נסטרוב, גגארין הואשם בכך שאפשר רק לחבריו לסחור עם סין, בזכותם התעשר.
הצאר הורה למושל להוציא את כל קרובי המשפחה וחבריו מסיביר.
בשנת 1715 הוזעק גגארין לפטרבורג.
ועדת החקירה בראשות הנסיך וסילי ולדימירוביץ' דולגורוקוב חקרה את הסיבות לתשלומים נמוכים שהתקבלו מסיביר בשנת 1711. התשלומים מסיביר לא היו סדירים ובוצעו בצורה גרועה במיוחד בשנת 1715 כשגגארין היה בפטרבורג.
ועדת דולגורוקוב השלימה את החקירה לטובת גגארין, ובשנת 1717 הועבר עניינו של גגארין לוועדת דמיטרייב-ממונוב, ליחארב, פשקוב ובחמטייב.
גגארין המשיך להתגורר בסיביר במהלך החקירה.
בשנת 1718 הוא זומן לפטרבורג שוב, שם השתתף בדיון בבית המשפט העליון בפרשת הצארביץ' אלכסיי פטרוביץ'.
גגארין החזיר לאוצר המדינה 215 אלף רובל, אך בפלך סיביר היו חובות מכס בסכום של יותר מ-300 אלף רובל.
בשנת 1715 משלחת של שלושת אלפים איש יצאה את טובולסק בהנהגתו של סגן אלוף א.
המסע נועד לגלות זהב בעיר יארקנד.
המשלחת הסתיימה בכישלון: אנשים מתו מרעב ומחלות, נהרגו או נפלו בשבי בידי הקלמיקים.
בדרך חזרה נוסד מבצר אומסק.
לאחר מכן הואשם גגארין בארגון לקוי של המשלחת.
בשנת 1716 החל גגארין לעצב תעלה בין הנהר טובול ואירטיש.
התעלה החדשה, שנבנתה בהוראת גגארין, חיברה בין הנהרות שלושה מעברים.
מאוקטובר 1716 עד ספטמבר 1717 נשלחה מה שנקרא משלחת בלוסובו למפקדתו של ח'אן קייפ בקירגיז-קייזק (קזחסטן).
המשלחת הודיעה לקירגיז-קייזקים, המתגוררים בערי פלך סיבירי, על צו של הנסיך גגארין, שהבטיח להם את חסותו; ערבויות הביטחון של המושל הועברו גם לקבוצה של 50 אנשים שעסקו בסחר ובביצור הגבול על גדות נהר אסיל.
בנוסף, ח'אן קייפ והנסיך גגארין החליפו מכתבים דרך השגרירות.
לבסוף, בינואר 1719 גאגרין הודח מתפקיד המושל.
רס"ן ליחארב נשלח לסיביר עם צו לאסוף מידע על התעללויותיו של גגארין.
ליחארב ערך רישום של הפרות, שכלל את ההכנסה האמיתית של המחוז, שוחד בגין כופר יין ובירה, סחיטה באיומים על סוחרים, שימוש לא נכון בכספי המדינה ועוד.
בנוסף לפשעים כלכליים, הואשם גגארין על ידי סין בעיכוב דואר דיפלומטי.
בשנת 1720, ממשלת סין כתבה מכתב ובו ביטלה את האשמותיו של גגארין.
גגארין ניסה לבקש מאלכסנדר מנשיקוב והקיסרית יקטרינה הראשונה את השתדלותם.
עם זאת, בפברואר 1721, הוחלט על עינויים וחקירת אנשיו של גגארין והחרמת כל הכפרים שהוענקו לו.
במרץ 1721, גגארין נחקר ועונה.
בהמשך נגזר עליו גזר דין מוות בגין שחיתות חמורה.
כל רכושו הוחרם וכל תמונותיו הושמדו.
פיוטר הראשון הורה למאטוויי פטרוביץ' להודות באשמתו, בגינה הבטיח להחזיר לו את הרכוש שהוחרם.
אך זה לא קרה וב־16 במרץ (27) 1721, נתלה גגארין מתחת לחלונות קולגיית המשפט (הגלגול הראשון של משרד המשפטים הרוסי) בסנקט פטרבורג בנוכחות הצאר, אנשי חצר וקרוביו.
לאחר ההוצאה להורג אילץ פיוטר הראשון את כולם, כולל את קרובי המשפחה של הנידון, להגיע לארוחת זיכרון.
לאחר זמן מה הועבר הגרדום לכיכר הסמוכה לבורסה החדשה כדי להפחיד את הפקידים המושחתים.
גופתו של גגארין הייתה תלויה על הכיכר במשך יותר משבעה חודשים.
על פי מקורות אחרים, לאחר הוצאתו להורג, גופתו של גגארין נלקחה ממקום למקום מספר פעמים לצורך הפחדת פקידים.
על פי השמועות גופתו נרקבה ונאכלה על ידי ציפורים, הוא לא נקבר במשך כמעט שלוש שנים.
היסטוריונים מקומיים טוענים שמאטוויי נקבר באחוזת משפחת סניצה שבמחוז זרייסק.
שנת 1709. פיוטר הראשון ממנה את הנסיך מאטוויי פטרוביץ' גגארין למושל הראשון של סיביר.
הצאר זקוק לכסף כדי לנהל מלחמה עם הטורקים והשוודים.
על גגארין לשלש את ההכנסות מהפלך לאוצר המדינה.
שנת 1713. קרון סיני מגיע לבירת סיביר, טובולסק.
הנציג טוליושן מודיע לנסיך גגארין שזו השיירה האחרונה, אם פיוטר הראשון לא יפתח במלחמה עם כוחות חאנות ג'ונגאר, שמגבים את הכוחות הסיניים.
גגארין לוקח את מתנת ה'פייצו' - כסימן למלחמה - ומבטיח לשכנע את פיוטר להצטרף לסינים.
בהגיעו לסנקט פטרבורג, גגארין מבקש מפיוטר הראשון שייתן לו צבא שיצעד ליארקנד בחיפוש אחר זהב.
אלא שפיוטר מתנגד למלחמה באופן מוחלט, במקום זאת הוא שולח את סרן בוחהולץ למשלחת לגבול בחיפוש זהב.
קצינים צעירים, ביניהם איוואן דמארין ואוזרובסקי, נשלחים למערכה בפיקודו של בוחהולץ.
בינתיים, בשוק טובולסק, סמיון רמזוב קונה את אייקוני משבט האוסטיאקים.
האסירים השוודים בריגיטה ורנאט מתאהבים זה בזו וחולמים להימלט מרוסיה.
סוחר בוכרי בשם חוג'ה קאסים מנסה לשחד את גגארין בזהב.
בינתיים, בטובולסק ההכנות למשלחת אל יארקנד בעיצומן.
האסיר השוודי טברט מצייר מפה של סיביר.
אייקוני מתאהבת בטברט ומנסה לכשף אותו.
טברט משכנע אותה להביא את מפות סיביר של סמיון רמזוב.
גגארין ורמזוב, למרות איסורו של פיוטר הראשון, מחליטים לבנות את הקרמלין של טובולסק.
גגארין שולח את פילותאוס להטביל את הפגאנים לנצרות.
חוג'ה קאסים פוגש באוסטיאק את אחותה התאומה של אייקוני, חמיוני.
האוסטיאקים, שהוסתו על ידי קאסים, מנסים לשרוף את האב פילותאוס.
שיירה של נשים גולות מגיעה לטובולסק, ביניהן אפיפניה המאמינה הזקנה.
איוואן דמארין מגיע עם יחידתו מסנקט פטרבורג לטובולסק ומתיישב בביתו של רמזוב.
מאשה רמזובה מתאהבת בקצין צעיר.
חמיוני מוצאת את עצמו בהרמון של חוג'ה קאסים שבטובולסק.
אייקוני נפגשת עם חיימוני ומספרת לה על אהבתה הגדולה.
סמיון רמזוב מוסר תחילה באפיפניה, ואז קונה אותה להיות אשתו.
אייקוני גונבת את מפות סיביר מבית רמזוב ואז מבעירה את הדירה.
אל העיר מובאים מאמינים מאדוקי האמונה הישנה.
שנת 1714. ביריד החורף בטובולסק, בריגיטה, יוהאן רנאט וזימס משתתפים בקטטה עירונית עם תושבי טובולסק.
גגארין מכריז על יוהאן רנאט כמסית וגורם ההתכתשות ומאלץ אותו להירשם לגיוס למשלחת ליארקנד.
נסטרוב אובר-פיסקאלי מגיע לטובולסק עם צו מאת הצאר על רקע חשדות לאי סדרים כספיים.
גגארין ורמזוב מתעמקים כדי לתקן את ספרי החשבונות.
אייקוני בורחת ממרדף אל הטייגה.
שם נחראץ', נסיך וונטורה, מכריח אותה להרוג דוב ובכך לכפר על אשמתה.
שנת 1715. המשלחת של פיוטר הגדול יוצאת לדרך בספינות מטובולסק ליארקנד.
זימס סולח על בגידתה של בריגיטה ומבטיח להפסיק לשתות.
גגארין מוסר את המתנת פייזו ליוהאן רנאט ומדריך אותו לפעולות נוספות.
איוואן דמרין, פטקה רמזוב ורנאט מפליגים ברשלנות לאורך נהר טובול, מבלי שיהיו מודעים לסיבות האמיתיות למסע...
אייקוני הורגת דוב יער במקדש אוסטיאק וחוזרת ליישוב.
מפקד היחידה של פילופיי, קולונל גריגורי נוביצקי, המכושף מיופייה של אייקוני, מתוודה בפניה על אהבתו.
נחראץ' דוחה את פילותאוס ונותן לו שרשרת של א
גגארין מארגן חפירה ברנטריי ומזייף את ספרי החשבונות.
התגלות גורמת לאדוקי האמונה הישנה להימלט לטייגה.
טברט מנסה בחשאי להבריח מפות של סיביר לשוודיה, אך גגארין מיירט את החבילה של טברט.
חוג'ה קאסים לומד על כוונותיו של גגארין לפתוח במלחמה עם הגונג'אר.
גגארין שולח יחידה צבאית לכפר צ'יליג'ינו אחרי הנמלטים, אך אדוקי האמונה הישנה מציתים את עצמם במחאה.
היחידה של בוחהולץ עוצרת במצודת קארה לחורף.
יוהאן רנאט, לאחר שנמלט אל הגונג'אר, מוסר את הפייזו לידי אונהודאי, שלאחריו האחרון מחליט לתקוף את מבצר בוחהולץ.
פטקה רמזוב מציל את יחידתו מהתקפת הגונג'ארים.
מטובולסק, כדי לעזור לבוחהולץ, יוצאת כרכרה ובה אנשי טובולסק בראשות סמיון רמזוב.
גגארין מאיים על חוג'ה קאסים לפזר את ההרמון שלו ושולח אותו יחד עם הכרכרה.
אונהודאי מגיע עם צבא למבצר קארה.
יוהאן רנאט מחליט לברוח לגונג'ארים.
טברט מתוודה בפני פילותאוס על רומן האהבה שלו עם אייקוני.
גריגורי נוביצקי שומע את השיחה הזו ומאתגר את טברט לדו-קרב.
סמיון רמזוב שולח את אפיפאניה למנזר.
גרגורי מתגנב בסתר להרמון של חודג'ה קאסים לבקר את אחותה של אייקוני, חיימוני.
נסטרוב משחד את עוזרו של גגארין, דיטמר, שנותן לו את ספרי החשבונות הישנים של המושל.
כוחות גונג'אר תוקפים את הכרכרה ולוקחים את אנשי טובולסק בשבי.
חוג'ה קסים מסגיר את העיר לידי אויבי המזרח.
בריגיטה ויוהאן רנאט מתאחדים עם זימס.
מתעורר מהלם פגז, סמיון רמזוב הולך למבצר.
דמארין עוזב כדי להציל את מאשה מהשבי הגונג'ארי.
אונהודאי שם עין על בריגיטה ומנסה לפדות אותה מיוהאן רנאט בגלל ההרמון שלו.
מפקדו של אונהודאי מבין בחוכמה את המצב ומעניש את אונהודאי על המלחמה ששחרר נגד רוסיה ומורה גם על שחרורו של איוואן דמארין.
הפייזו נמצאת בסופו של דבר בידי דמארין.
אונהודאי, למרות האיסור של אדונו, תוקף את מבצר קארה.
בינתיים, גגארין ופילופיי מקבלים בסנקט פטרבורג כסף מהנסיך מנשיקוב לבניית הקרמלין של טובולסק.
אונהודאי שוב תוקף את המבצר של בוחהולץ.
יוהאן רנאט עוזר לו לפוצץ את שערי המבצר.
דמארין ויוהאן רנאט מנהלים קרב תותחים.
בעוד אונהודאי מרמה את יוהאן רנאט.
בקרב קשה, רוב חיילי יחידתו של בוחהולץ נהרגים...
הנסיך מאטוויי פטרוביץ' גגארין מוזמן לסנקט פטרבורג לשימוע וחקירה של הסנאט הרוסי בנוגע לפרשת משלחת יארקנד.
מאחר שהסרט מגולל את קורות ההתיישבות הרוסית בסיביר חלקים ממנו צולמו באזורי ההתרחשות.
הצילומים החלו במרץ 2017 בעיר טובולסק ונערכו גם באזורים שונים ברוסיה כולל במחוז טיומן
טובורו היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור הצפון.
ב-2014 פורסם כי ישנן בעיית מהגרים בטובורו עקב אלימות של שני ארגונים חמושים (סלקה ואנטי-בלאקה).
טובורו ממוקמת כ-277 ק"מ מבירת האזור גארואה וכ-575 ק"מ מבירת המדינה יאונדה.
בנוסף, העיירה ממוקמת כ-362 ק"מ מהגבול של קמרון עם ניגריה, כ-17 ק"מ מהגבול של קמרון עם צ'אד וכ-31 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית.
צפונית לעיירה נמצא שדה תעופה.
כמות המשקעים הממוצעת היא 1,734 מילימטרים בשנה.
חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (494 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
טובורו ממוקמת ליד הכביש הלאומי N13 והכביש D89.
טובי לאונרד מור הוא שחקן אוסטרלי, המוכר בעיקר מהופעותיו בתפקיד ויקטור בסרט "ג'ון וויק" (2014), בדמות ג'יימס וסלי בסדרה של נטפליקס "דרדוויל" (2015), ובתפקיד בריאן קונרטי בסדרה של רשת שואוטיים "מיליארדים" (2016–היום).
מור נולד בסידני ב-1981. בגיל 11 עבר עם משפחתו להובארט שבטסמניה, שם למד בסנט וירג'יל קולג'.
הוא בנה של השחקנית והמדבבת רובין מור.
מגיל צעיר רצה להיות שחקן והופיע בתיאטרון בהובארט.
בהמשך למד במכון הלאומי לאמנות הדרמה (NIDA) בסידני.
בקולנוע הופיע מור בתחילה בדיבוב באנגלית של סרטים בסינית.
ב-2009 לוהק לתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" של ג'וס וידון.
ב-2010 הופיע במיני-סדרה "הפסיפיק" על תקופת מלחמת העולם השנייה.
ב-2015 גילם את ג'יימס וסלי, יד ימינו וחברו הטוב של וילסון פיסק, בסדרה "דרדוויל".
ב-2016 החל מור לשחק בתפקיד התובע בריאן קונרטי בסדרת הטלוויזיה "מיליארדים".
מור נשוי לשחקנית האוסטרלית מישל ורגרה מור, והם חיים בעיר ניו יורק.
שנה סרט תפקיד הערות 2005 ההבטחה ווהאן דיבוב 2006Rob-B-Hood תמנון 2007Taxi 4 אמיליין קוטנט-קרבלקMurder in the Outback פול פלקוניו סרט טלוויזיה 2014 ג'ון וויק ויקטור 2020 מאנק דייוויד או.
פיו , הידוע בשם הבמה טובי סבסטיאן, הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ומוזיקאי בריטי.
הוא ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של טריסטאן מארטל בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
סבסטיאן נולד באוקספורד אך גדל באנדלוסיה, ספרד, עם שלוש אחיותיו (כולן שחקניות): פלורנס פיו, אראבלה ורפאלה.
אביו, קלינטון פיו, הוא מסעדן ומעצב.
אמו דבורה היא מורה למחול.
סבסטיאן הופיע לראשונה בטלוויזיה כמתמודד בתוכנית המציאות "Orange unsignedAct", בשנת 2008. סבסטיאן הופיע כזמר-כותב שירים, כשהוא מבצע שירים משלו במסגרת תחרות לזכייה בחוזה הקלטה של 60,000 לירות שטרלינג, אך לא עלה לגמר.
בעקבות המופע הוא עזב את בית הספר וחתם על חוזה עם אולפני A&M (יוניברסל) ובילה שנים בין לונדון, לוס אנג'לס ונאשוויל שם הקליט את אלבום הבכורה שלו עם המפיק עטור הפרסים כריס לינדזי.
הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 2012 בסרט, "הפילוסופים".
הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "האוהל האדום" המבוססת על רומן מאת הסופרת אניטה דיאמנט.
לאחר מכן שיחק בסרט "משימה סוף" (לצד היילי סטיינפלד, סופי טרנר ותומאס מאן) בתפקיד קאש פנטון.
באותו סרט תרם סבסטיאן לפסקול חמישה שירים מקוריים.
בשנת 2015 לוהק סבסטיאן לעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" בתפקיד טריסטאן מארטל.
בשנת 2017 גילם סבסטיאן את אנדראה בוצ'לי בסרט הביוגרפיה "המוזיקה של השתיקה", לצד אנטוניו בנדרס וג'ורדי מולה בבימויו של מייקל רדפורד.
באותה שנה שיחק בסרט העלילתי "Trading Paint", דרמת ספורט בכיכובם של ג'ון טרבולטה, מייקל מדסן ושאניה טוויין, ובבימויו של קרזן קאדר.
בשנת 2019 הוציא סבסטיאן מיני אלבום בשם "Hamliar" בהפקתו של מתיו בנברוק, מפיק שהפיק לאמנים כמו דיידו, פאולו נוטיני ואד דרויט.
שנה כותרת תפקיד הערות 2012 הפילוסופיים ראסל 2015 משימה סוף קאש פנטון 2016 Come diventare grandi nonostante i genitori פט ריילי 2017 המוזיקה של שתיקה עמוס ברדי (אנדראה בוצ'לי) גם מפיק 2018 Trading Paint קאם2019I'll Find Youולאד דגמרוב
שנה כותרת תפקיד הערות 2008 Orange unsignedAct בתפקיד עצמו (מוזיקה) 2012 הכתר החלול חייל מורד 2014 האוהל האדום 2015–2016 משחקי הכס טריסטאן מרטל 2017 All You Need Is Me ג'וני
+ שנה כותרת האלבום/סינגל הערות 2019 No Money סינגל 2019 Hamliar מיני-אלבום 2019 Train To Mexico סינגל2020Number One Loverסינגל
טובי וואלס הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.
וואלס נולד בבריטניה ב-6 ביוני 1995, חי שם עד גיל שמונה.
לאחר שהוא ומשפחתו עברו להתגורר באוסטרליה, הוא למד בבית הספר היסודי ג'לס פארק בפרברי מלבורן עד גיל 6, לפני שעבר לבית הספר היסודי קולפילד, שם למד דרמה ותיאטרון.
בשנת 2009 הוא קיבל את תפקידו הראשון בסרט הקולנוע "Lucky Country", שעבורו הוא היה מועמד לפרס השחקן הצעיר של AFI.
לאחר מכן שיחק בתפקיד קורי או'דונוהיו במשך שישה פרקים בסדרה הטלוויזיה האוסטרלית "שכנים שכנים".
בשנת 2013 הוא זכה לתהילה בינלאומית באמצעות תפקידו של דני בסרט הקולנוע "Galore", שהוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בשנת 2019 שיחק את אחת הדמויות הראשיות בסדרה הטלוויזיה "עולם חדש" של נטפליקס.
באותה שנה הוענק לו פרס השחקן הצעיר הטוב ביותר מפסטיבל הסרטים של ונציה על הופעתו בסרט הקולנוע "שיני חלב"; שביימה וכתבה בבכורה שאנון מרפי.
בשנת 2021 לוהק לגלם את הגיטריסט והזמר סטיב ג'ונס, במיני סדרה, "פיסטול".
בספטמבר 2024, נבחר וולאס לרשימת "10 השחקנים שכדאי לעקוב אחריהם" של מגזין "וראייטי" לשנת 2024.
פוקס , ידוע גם כטובי פוקס ובעבר כטובי "ראדיאיישן" פוקס, הוא ו אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בשל פיתוח משחקי התפקידים "אנדרטייל" ו-"", ועל הראשון קיבל הכרה רבה, מועמדות ל וזכה שלוש פעמים בטקס פרסי המשחקים.
היצירות המוקדמות של פוקס הן בעיקר חיבור מוזיקה, במיוחד לוובקומיקס "", והמשיך לחבר מוזיקה לעוד משחקי אינדי לאחר ההצלחה של "אנדרטייל".
עוד עבודות בולטות כוללות תרומה לפסקולים של "פוקימון חרב ומגן", "סופר סמאש ברוס אולטימייט" ו"פוקימון שני וארגמן".
היצירה הידועה הכי מוקדמת של פוקס היא "פריצת ליל כל הקדושים של ארת'באונד", של המשחק EarthBound מ-1994 ל-SNES שיצאה לאור ב-2008. לאחר מכן, המשיך להלחין מוזיקה לובקומיקס "" מ-2009 של בשנתו האחרונה בתיכון.
אף על פי שפוקס לא הגיב כאשר האסי הקים "" באפריל 2009 ופרסם פוסט חדשות שבו ביקש ממלחינים להצטרף, האסי התרשם מעבודתו של פוקס לאחר שפוקס התחיל להעלות גרסאות כיסוי על פסנתר של המוזיקה מהובקומיקס בפורום של "".
פוקס חיבר את המוזיקה למשחק של "", "", המשחק הקצר של אומנית "אנדרטייל" טמי צ'אנג "" ומשחק התפקידים "" מ-2019 של גיים פריק, שהמוזיקה שלו עובדה על ידי המלחין של פוקימון היטומי סאטו.
בנוסף, פוקס חיבר רצועה למשחק "פוקימון חרב ומגן" ושיר ווקאלי לאלבום "PRAY" של איטוקי האנה.
היצירה הכי מוכרת של פוקס היא משחק התפקידים "אנדרטייל", שלה חיבר גם את הפסקול.
המשחק מכר יותר מ-1 מיליון עותקים, מה שגרם לו להפוך ל"להיט מפתיע" ו"תופעה של תרבות הפופ".
פוקס עבד על המשחק לגמרי לבד (חוץ לאומנות במשחק, שביקש בה עזרה מטמי (טויוקי) צ'אנג) כדי לא להסתמך על אחרים.
היה לפוקס ניסיון בפיתוח משחקים לפני אנדרטייל, הוא ושלושת אחיו השתמשו ב- כדי ליצור משחקי תפקידים ו של ארת'באונד בבית הספר התיכון, שהמוכרת מביניהם היא "פריצת ליל כל הקדושים של ארת'באונד".
הרעיונות והעיצובים לדמויות באנדרטייל נוצרו כשפוקס היה במכללה וצייר את הדמויות במחברתו.
לאחר שחרור המשחק, אנדרטייל קיבל בסיס מעריצים נרחב.
פוקס הגיב שלא מפריע לו שאנשים אמרו שהם לא אוהבים את המשחק, ושהוא "לא לכולם".
למרות הפרסים שאנדרטייל קיבל והשבחים הרבים, פוקס כתב שדעתו האישית היא שהמשחק עדיין היה "" והיה צריך לקבל "ציוני 8/10".
ב-2016, פוקס שחרר מספר רצועות שאינן בשימוש מתוך אנדרטייל.
פוקס גם נהיה תורם של מגזין "A Profound Waste of Time".
לאחר מכן פוקס נבחר לרשימת המשחקים בפורבס 30 Under 30 ב-2018 על תפקידו ביצירת אנדרטייל.
ההצלחה של אנדרטייל, במיוחד ביפן, נתנה לפוקס את ההזדמנות לבקר את היוצר של Super Smash Bros.
מסאהירו סאקוראי בביתו, שם דיברו על הסדרה ושיחקו "Super Smash Bros.
לאחר מכן, הדמות "סאנס" מאנדרטייל שוחררה כתחפושת Mii למשחק כ (DLC), ביחד עם הרצועה "MEGALOVANIA", לה חיבר פוקס עיבוד חדש.
אולווטובילובה איומידה "טובי" אמוסן היא אתלטית ניגרית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) ושיאנית העולם (12.12 שניות) בריצת 100 מטר משוכות.
אמוסן נולדה בעיר לייבו אודה שבמדינת אוגון - בדרום מערב ניגריה.
גילתה כישרון לריצה כבר בגיל צעיר.
ב-2013 זכתה במדליית כסף באליפות אפריקה לנוער וב-2015 זכתה במדליית הזהב בריצת 100 מטר משוכות באליפות אפריקה לנוער.
היא זכתה במדליית הזהב בריצה זאת גם במשחקי אפריקה ב-2015. ב-2016 החלה ללמוד באוניברסיטת טקסס באל פאסו שבארצות הברית.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה אמוסן במקום 11 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.91 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2017 בלונדון שבממלכה המאוחדת סיימה אמוסן במקום 14 בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.04 שניות.
באליפות אפריקה שנערכה באסאבה שבניגריה בשנת 2018 זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.86 שניות, ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.77 שניות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בשנת 2019 סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.49 שניות.
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה אמוסן במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.60 שניות ובמקום 12 בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.25 שניות.
באליפות אפריקה שנערכה בסנט פייר שבמאוריציוס בשנת 2022 זכתה בפעם השנייה ברציפות בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.57 שניות, ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.45 שניות.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-24 ביולי 2022 זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.06 שניות, עם רוח גבית מעל המותר של 2.5+ מ/ש, לפני בריטני אנדרסון מג'מייקה (12.23 שניות) וג'סמין קמאצ'ו-קווין מפוארטו ריקו (12.23 שניות).
כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 12.12 שניות, שיפור לשיאה בן שש השנים של קנדרה הריסון (12.20 שניות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט סיימה אמוסן במקום שישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.62 שניות.
באולימפיאדת פריז (2024) נשאה אמוסן את דגל ניגריה בטקס הפתיחה ביחד עם שחקן הבדמינגטון אנולוואפו ג'וון אופיורי.
במשחקים עצמם היא סיימה במקום תשיעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.55 שניות.
ב-2014, המגזין בילבורד דירג את גד ככתוב השירים האמריקאי במקום השלישי, אחרי ראיין טדר ופארל ויליאמס.
טובי דונובן הוא שחקן ובלוגר אנגלי.
הוא ידוע בתפקידו כאייזק הנדרסון בסדרת הטלוויזיה "עוצר נשימה" המשודרת בנטפליקס.
דונובן נולד ב-11 ביוני 2002 בעיר באת', אנגליה ולמד בבית ספר ראלף אלן.
הוא החל להתעניין במשחק בילדותו ולמד בתיאטרון באקדמיית באת'.
במקור התכוון להופיע בתיאטרון לפני המעבר לקולנוע וטלוויזיה.
הוא נבחן לסדרה "עוצר נשימה" ששודרה בנטפליקס באמצעות שיחת ליהוק פתוחה.
דונובן לוהק לתפקיד אייזק הנדרסון שגילה שהוא א-מיני בעונה השנייה.
במהלך הפקת העונה הראשונה, דונובן החזיק ולוג מאחורי הקלעים ביוטיוב.
בשנת 2022, קיבל כפתור יוטיוב כסוף לאחר שהגיע ל-100,000 מנויים.
חברו קיט קונור (ששיחק לצידו ב"עוצר נשימה") נתן לדונובן מצלמה כדי לעזור לו להמשיך לצלם את הוולוגים.
בעונה השנייה של "עוצר נשימה", דמותו חולקת סצנות רבות עם השחקן בראדלי רישס (שגילם את ג'יימס מק'יואן בסדרה).
בין צילומי העונה הראשונה לשנייה של "עוצר נשימה", דונובן שיחק ב-"Paper Cut" בתיאטרון הפארק.
טובי הנדי היא אשת תקשורת מדעית ויוטיוברית ניו זילנדית המתמקדת בתוכן חינוכי הקשור לפיזיקה, מתמטיקה ואסטרונומיה.
הנדי למדה במכללת קטיקטי במפרץ פלנטי, ניו זילנד.
בשנת 2011, היא נבחרה על ידי החברה המלכותית של ניו זילנד כאחת משני נציגים לאומיים להשתתף במחנה החלל הבינלאומי של ארצות הברית בהאנטסוויל, אלבמה.
בשנת 2012, היא זכתה במקום הראשון בקטגוריית בתי הספר התיכוניים של פרסי NZ Eureka לתקשורת מדעית.
הנדי קיבלה תואר ראשון במדעים, בהתמחות בפיזיקה ומתמטיקה, באוניברסיטת קנטרברי.
היא זכתה במלגת אורורה לאסטרונומיה שאפשרה לה לצאת לסיור אל מעבדות ומצפי כוכבים מובילים.
הנדי המשיכה את שנת ההצטיינות שלה באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה בקנברה.
בשנת 2017, החלה דוקטורט ב-ANU תוך התמקדות בשימוש בננו-אינדנטציה כדי לבחון את התגובה המכנית של תאי צמחים ללחץ המופעל.
היא זכתה במלגת מנהיג עתיד של Westpac.
בתקופתה כסטודנטית לדוקטורט היא הגיעה למקום השני בגמר הלאומי של אוסטרליה בתחרות התקשורת המדעית של FameLab על המצגת שלה "Poking Plants" ("לדקור צמחים").
במצגת היא מראה כיצד היא דוקרת צמחים עם מחטים כדי לחקור כיצד הם מגינים על עצמם ממחלות.
כותרת עבודת הגמר שלה הייתה "בחינת התגובה המכנית של תודרנית לבנה באמצעות ננו-אינדנטציה ומידול אלמנטים סופיים", עליה היא זכתה בהצטיינות.
בשנת 2018, הנדי הפסיקה את לימודי הדוקטורט שלה, בגלל שחיקה מהאקדמיה ורצון להתמקד ביצירה ביוטיוב במשרה מלאה.
הנדי פתחה ערוץ יוטיוב ב-2011, כשהייתה בת 15. הנדי תיארה את הסרטונים המוקדמים שלה כ"אקראיים".
במהלך שנת 2018, אז הנדיב כבר התמקדה בסרטונים מדע, כמות המנויים לערוץ שלה זינקה מ-2,000 ל-100,00. בקיץ 2023 מספר המנויים עבר את המליון.
הנדי שואפת שסרטוניה "יעזרו לאנשים להתגבר על פחד ממתמטיקה, ויעזרו לאנשים לראות את הצד היצירתי של המתמטיקה".
אחת מסדרות הסרטונים המצליחות ביותר של הנדי היא The Joy of Mathematics, סרטונים בסגנונו של הצייר בוב רוס.רוס הנחה את סדרת הטלוויזיה הקלאסית The Joy of Painting, בה לימד את הצופים ציור בטון רגוע ומזמין, בטענה שכל אחד יכול לצייר.
ב-The Joy of Mathematics, הנדי מסבירה בצורה נגישה נושאים מורכבים במתמטיקה, בטון רגוע ומזמין, כשברקע טבע פסטורלי וקולות טבעיים.
במאמר על חינוך מתמטי ביוטיוב בכתב העת Notices of the American Mathematical Society , צוטט צופה של הסדרה שסיפר: "אילו הייתי מחויב לצפות בזה כשהייתי בן 10 - מעולם לא הייתי מפתח את החרדה ממתמטיקה, מחשש לכישלון מתמשך או פתורונת שגויים".
הנדי עוקבת אחרי טרנדים אינטרנטיים ולעיתים מאמצת אותם, תוך התאמה לסגנונה ומטרותיה.
סדרת סרטונים פופולרית בערוץ שלה היא Unboxing Exams (משחק על סרטוני ה-unboxing , בהם פותחים אריזה של מוצרים), שבהם היא מעיינת בבחינות בעלות עניין מסוים, למשל בחינות קשות במיוחד, בחינות ממדינות זרות או בחינות בעלות עניין היסטורי.
בעקבות הצלחת סרטונים קצרים בפלטפורמות כגון טיקטוק ויוטיוב שורטס, הנדי הצטרפה למגמה והעלתה לפלטפורמות אלו עשרות סרטונים קצרים שעוסקים במרחב ארבע-ממדי.
בנוסף העלתה סרטוני גיימינג בהם שיחקה בפורטנייט ו-The Sims, כמו גם סרטוני אתגרים.
כמו כן, הנדי העלתה סרטונים על היסטוריה של המדע.
למשל סרטונים העוסקים במאמרים פורצי דרך, תזות דוקטורט של פיזיקאים מפורסמים כגון ריצ'רד פיינמן וניל דה-גראס טייסון, ואפילו לימוד שיטת הספירה הבבלית דרך אפיית לחם זנגביל.
בעבר הייתה מפרסמת סרטונים אישיים על החיים בתור דוקטורנטית לפיזיקה וסרטונים שבהם למדה נושאים בפייזקה ומתמטיקה באמצעות האתר Brilliant.org.
באוגוסט 2020 הודיעה הנדי שהיא עובדת על סרט סטופ-מושן קצר בנושא מתמטי, 'Finding X', הנתמך על ידי היוזמה הממשלתית Screen Australia Skip Ahead.
הנדי שיתפה פעולה עם מספר יוטיוברים אחרים, כולל , וריטסיום, ועוד.
בשנת 2023, היא הופיעה בעונות 5 ו-10 של תוכנית תחרות הנסיעות "ג'ט לג: המשחק", שצולמו בניו זילנד ובאוסטרליה בהתאמה.
פרסי NZ Eureka לשנת 2012 לתקשורת מדע
מלגת אסטרונומיה של UC Aurora לשנת 2013
מלגת מנהיג העתיד של Westpac לשנת 2017
סגנית אלופת FameLab אוסטרליה לשנת 2018
מועמד אוסטרליה הצעירה של השנה לשנת 2024 לקווינסלנד
כוכב הלכת המינורי 22955 Tibees נקרא על שמה (נקבע ב-2025)
טוּבִי סוֹפֵר הוא משורר, סופר ועורך ישראלי, זוכה פרס אח"י לשירה לשנת 2020 מטעם האגודה לעידוד המחקר, הספרות והאמנות ומענק סיוע להוצאת ספר ביכורים מטעם קרן עמו"ס מטעם בית הנשיא.
טובי סופר נולד בשנת 1960 בבני ברק להורים עולי עיראק.
בספרות עברית ובלימודים כלליים במדעי הרוח מטעם אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1980, בהיותו חייל בשירות חובה, ראה אור ספר שיריו הראשון "להיות עץ" בסיועה של המשוררת דליה רביקוביץ.
חודשים אחדים לאחר צאתו של הספר לאור, חדל סופר לכתוב שירים.
הוא שב לכתיבת שירה בתום 27 שנים מאז ראה אור ספר שיריו הראשון.
ב-1986 ראה אור ספרו "ספר (שירות) חובה" – מדריך למתגייס וסלנג צבאי.
בין השנים 1986 ל-2004 היה טובי סופר העורך הראשי של הוצאת הספרים "פואטיקה", שהוציאה לאור אנתולוגיות עבריות בנושאים שונים וספרי פילוסופיה ושירה.
האנתולוגיות כללו יצירות של כותבים ישראליים מהשורה הראשונה (ביניהם יצחק בן נר, נורית זרחי, דויד גרוסמן, יעקב שבתאי, חנוך לוין, סביון ליברכט, לאה איני, רות אלמוג, יהודית הנדל ועוד).
בין ספרי ההוצאה שתי האנתולוגיות המגדריות "עזרת נשים – סיפורים עבריים על אהבה, איבה ותקווה בין נשים" (שנערכה על ידי פרופ' חנה נוה מהחוג לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב) ו"קריאת הגבר – פניה של הגבריות, סיפוריים עבריים".
טובי סופר הוא מחברו של ספר הילדים "עץ עם עיניים" (2004), המביא את סיפורו של אחרון עצי היער.
בשנת 2011 ראתה אור בעריכתו אנתולוגיית המחווה ליערות הכרמל "חורשות הַכְּבָשִׂים הירוקים".
יהושע דליה רביקוביץ, יהודה עמיחי, נתן זך, זלדה, נתן יונתן ואחרים.
ספר שיריו השני "עם כל הכבוד לגשם" ראה אור בשנת 2014. ספר שיריו השלישי "רפסודה" ראה אור בשנת 2021. בשנים האחרונות מתפרסמים שיריו בעיתונות הכתובה, האלקטרונית והמקוונת, בכתבי עת, באנתולוגיות, בטלוויזיה, ברדיו ובבמות ספרותיות.
להיות עץ: שירים, הוצאת אל"ף, תשמ"א, 1980
ספר (שירות) חובה – מדריך למתגייס וסלנג צבאי, איורים: ניסים, פואטיקה – הוצאה לאור, תשמ"ו, 1986. (אחת מתוך שש מהדורותיו של הספר הייתה של הוצאת ספריית מעריב)
עץ עם עיניים – סיפור לילדים על אחרון עצי היער, איורים: נתן הלפרן, פואטיקה הוצאה לאור, תשס"ד, 2004
עם כל הכבוד לגשם: שירים, פואטיקה הוצאה לאור, תשע"ד, 2014
רפסודה: שירים, צבעונים הוצאה לאור, תשפ"א, 2021
דניאלה יקרה – שאלות לעיתון ותשובות שהגיעו להן, דניאלה שמי.
קריקטורות: דני קרמן, פואטיקה הוצאה לאור, תשמ"ז, 1987
המרחק עד לאביב הבא: שירים, יעל בן-ארי, פואטיקה הוצאה לאור, תשנ"ג, 1992
בעקבות המחשבות – על היקום, על הטבע ועל האדם, צבי ינאי, פואטיקה הוצאה לאור, תשנ"ד, 1994
שיחות עם החתול שלי, דייוויד פישר, מאנגלית: איתי רון.
עריכת תרגום: טובי סופר, פואטיקה הוצאה לאור, תשנ"ח, 1998
הפילוסופיה הבלתי גמורה של העכברים – נקודת מבט שונה על העובדות, של ברמן, פואטיקה הוצאה לאור, תשנ"ט, 1999
בדרך, נתן דרור, רישומים: יוסף (יושקה) סלמון, פואטיקה הוצאה לאור, תשס"ב, 2002
מאתמול שלשום יש לי כרטיס נסיעה: שירים, ירחמיאל חזקוני, הביא לדפוס: אילן הררי, פואטיקה הוצאה לאור, תשס"ד, 2004
חורשות הַכְּבָשִׂים הירוקים – מחווה ליערות הכרמל, אנתולוגיה במלאת שנה לאסון הכרמל, פואטיקה הוצאה לאור, תשע"ב, 2011
פרס אח"י לשירה לשנת 2020 מטעם האגודה לעידוד המחקר, הספרות והאמנות
מענק סיוע להוצאת ספר ביכורים מטעם קרן עמו"ס לעידוד מלומדים וסופרים מטעם בית הנשיא 1980
ידיעות אחרונות, מוסף ראש בראש, כ' בסיון תשמ"א, 22 ביוני 1981, עמ' 7.
רוני סומק, אדמה, רוח ואש.
אורי סלע, הרוח ורק הרוח.
ידיעות אחרונות, מוסף תרבות, ספרות, אמנות, ו' בניסן תשמ"א, 10 באפריל 1981, עמ' 5.
עמיר שינקמן, ספר חובה לשירות חובה.
עדנה לוינשטיין, הלמוט פירושו מוכה הלם.
צביה בן-שלום, לעבור את הצבא בשלום.
נחום דוניצה, קח ת'באסה בסבבה.
דני קרן, ספר חדש לצעירים על סף גיוס ולחיילים בשירות חובה.
שלמה מן, ספר שירות חובה טיז אל נאבי.
דובי זכאי, סיפור עצוב על עץ, מעריב, י"ג בשבט תשס"ד, 5 בפברואר 2004, עמוד 9.
יפה נחמני, עץ עם לב, ידיעות אחרונות, עיתון ירושלים, מוסף בונוס לכלכלה, ט"ו בטבת תשס"ד, 9 בינואר 2004, עמוד 11.
ילדים: עץ עם עיניים, ספרו החדש של טובי סופר, ידיעות אחרונות, על השרון, גיליון 711, כ"ב בטבת תשס"ד, 16 בינואר 2004, עמוד 73.
שלמה גלזר, עיניים אקולוגיות, הדף הירוק – שבועון התנועה הקיבוצית, גיליון מס' 900, י"ג בשבט תשס"ד, 5 בפברואר 2004, עמוד 22.
רמי שיר (עורך), עין חדה, אצבעוני – העיתון לילדים לתלמידי כיתות ב' – ג' – ד', גיליון מס' 1290, כ"ב בטבת תשס"ד, 16 בינואר 2004, עמוד 22. (הפעלה לילדים בעקבות הספר "עץ עם עיניים").
איילה פרלמוטר, החיים בעיניים של עץ, שער למתחיל - שבועון חדשות בעברית קלה, גיליון 1277, י"א בשבט תשס"ד, 3 בפברואר 2004, עמוד 15.
ערד בן דוד, עץ עם עיניים, ילדי טבע הדברים, גיליון מס' 106, שבט – אדר, פברואר 2004, עמוד 39.
על "עם כל הכבוד לגשם"
רונן טל, "עולם השירה", סופהשבוע, גיליון מספר 59, כג בשבט תשע"ד, 24 בינואר 2014, עמוד 54.
אריק בלום על "עם כל הכבוד לגשם" באתר "נוריתה", 2015
ד"ר צדוק עלון, "אנחנו נחל קטן הולך אל הים" – על ספר שיריו השלישי של טובי סופר "רפסודה" באתר יקום תרבות, 26 בפברואר 2022
שניר פלג, רפסודה, בלוג הספרים ואני, מרס 2021
חגית בת אליעזר על אודות השיר "אהבה בימי קורונה", באתר "יקום תרבות"
על האנתולוגיה "חורשות הכבשים הירוקים" בעריכתו
רן בן נון, שירת היערות, ידיעות אחרונות, מוסף "24 שעות", י"ט בחשון תשע"ב, 16 בנובמבר 2011, עמוד 12.
יעל לרנר, ספר מחווה לכרמל, ישראל היום, מוסף שישבת, כ"ח בחשון תשע"ב, 25 בנובמבר 2011, עמוד 65.
איי המינגוויי הוא שחקן אנגלי.
בנם של הסופרים מייק ואנה-מריה המינגוויי, טובי המינגוויי נולד בברייטון, סאסקס, שם בילה את ילדותו עם אחיו הגדול, ג'יי.
בגיל שלוש עשרה, הוא עבר לאוחאי, קליפורניה, ארצות הברית עם אימו.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון "לורל ספרינגס" המספק חינוך ביתי וחינוך מקוון אותם סיים בשנת 2001, הוא למד ב בעיר ניו יורק, שם קיבל תואר באמנויות יפות.
בשנת 2005, הוא הופיע בפרקים נבחרים בסדרות הטלוויזיה "Summerland" ו-בונז.
בשנה שלאחר מכן, היה לו את התפקיד הקולנועי הגדול הראשון שלו בסרט הקולנוע "הברית".
ב-2007, שיחק המינגוויי בסרט "חגיגה של אהבה" וב-2008, הוא הופיע בפרקים נבחרים של סדרת המשטרה CSI: מיאמי.
ביולי 2010, הוא שיחק את מושא האהבה בקליפ "Mine" של טיילור סוויפט.
בשנת 2010, לוהק המינגוויי לתפקיד משנה בסרט ברבור שחור.
בשנת 2012, המינגוויי שיחק בתפקיד משנה בסדרה "המוצא" בתור בן דודו הרומני של וילה טימו גאה.
שנהסרטתפקידהערות2004Indio, USAריקיסרט קצר2006הברית (אנ')רייד20071 Out of 7אריקחגיגה של אהבהאוסקר2010ברבור שחורטום2011עולם הזמןמודד2012פלייבאקקוויןThe Silent Thiefברנן2013Syrupקרייןללא קרדיט2014The Ganzfeld Hauntingגרייבס2015Charlie, Trevor and a Girl Savannahטרבור2016UndraftedפלאקוThe Girl in the Photographsבן2017מחלקה 19בארכהThe Monster ProjectבריאןBattlecreekסיי
ג'וליאן תובי סטיבן , המכונה הגותי, היה אחיהן של הציירת ונסה בל והסופרת וירג'יניה וולף, שתיהן חברות בולטות בקבוצת בלומסברי, ושל אדריאן סטיבן.
סטיבן היה בנם הבכור של לסלי סטיבן וג'וליה פרינספ סטיבן, ואח למחצה של ג'ורג' וג'רלד דאקוורת', ילדיה של אימו מנישואיה הראשונים להרברט דאקוורת'.
לאחר שלא הצליח להתקבל לאיטון, למד סטיבן בקולג' קליפטון בבריסטול, ושם זכה במלגה שבזכותה התקבל לטריניטי קולג', קיימברידג'.
עם סיום לימודיו חזר להתגורר בלונדון עם אחיו ואחיותיו, ואז התחיל לארגן בביתם, עם חברו הקרוב ליטון סטרייצ'י, את "ערבי הקריאה של ימי חמישי" שסביבם התגבשה קבוצת בלומסברי.
בגיל 26, בזמן שהיה בחופשה משפחתית עם אחיו ואחיותיו ביוון, הוא נדבק בטיפוס.
זמן קצר לאחר שהוחזר לאנגליה הוא מת מהמחלה, ונקבר בבית הקברות הייגייט עם אביו ואמו.
בנה הבכור של ונסה בל, המשורר ג'וליאן בל, נקרא על שמו.
דמותו שימשה השראה לדמותו של טיבי שלגל ברומן "אחוזת הווארד" של א.מ.
פורסטר משנת 1910, ומבקרי ספרות מוצאים אזכורים לדמותו גם ברומן "הגלים" של וירג'יניה וולף משנת 1931.
טוביאס וולף הוא סופר יהודי-אמריקאי.
וולף, יליד ברמינגהאם, אלבמה, הופרד בילדותו מאביו ומאחיו הבכור, וגדל אצל אמו.
חייהם היו קשים, והם נדדו למדינות רבות ברחבי ארצות הברית, בין השאר לוושינגטון ולפנסילבניה, בהתאם לחיפושי העבודה של אמו.
החיפוש אחר האב הנעלם, והחוסר המכאיב במשפחה שלמה, הפכו לימים לנושא המרכזי של כתיבתו.
וולף התגייס בתום לימודיו לצבא ארצות הברית ושירת כצנחן כארבע שנים, בין השאר גם בווייטנאם.
עם תום שירותו החל לעבוד בעיתון "וושינגטון פוסט", וכן היה מורה, משגיח בחינות ומלצר.
בשנת 1975 הוא זכה במלגה חשובה, ולמד ספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, ובאוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה.
כיום הוא חי בקליפורניה ומשמש פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד.
וולף זכה בכמה פרסים ספרותיים על כתיבתו, ובהם פרס פא"ן האמריקאי על שם ויליאם פוקנר, פרס הלוס אנג'לס טיימס, וציון מהאקדמיה האמריקאית לספרות.
ב-1993 ביים מייקל קיטון-ג'ונס את הסרט "כך הייתי" על חייו של וולף כילד צעיר (על פי הספר "חיי הילד הזה").
בתפקיד וולף שיחק לאונרדו דיקפריו, את אביו החורג שיחק רוברט דה נירו ואת אמו שיחקה אלן בארקין.
אסכולה ישנה, תרגם משה רון, עם עובד, תל אביב, 2006.
לילה מסוים אחד, סיפורים, תרגמה דפנה לוי, זמורה ביתן, תל אביב, 1999.
חיי הילד הזה, זכרונות, תרגם יאיר בורלא, מחברות לספרות, תל אביב, 1996 (עובד לסרט).
הרב טוביה אריה גולדברגר (1856 - 30 בדצמבר 1910) היה דיין בבד"ץ כוללות החסידים בירושלים.
נולד בהונגריה, בה למד אצל הרב עמרם בלום.
בשנת תרל"ג (1873), בהיותו בן שבע עשרה עלה לארץ ישראל וכיהן כאחד מראשי כולל הונגריה וממונה בכולל זה במשך 23 שנה ביחד עם הרב יוסף חיים זוננפלד.
לאחר שרבי שניאור זלמן פרדקין מלובלין עלה לירושלים, גולדברגר נהג ללמוד בבית מדרשו.
כשיסד הרב פרדקין את בד"ץ כוללות החסידים בירושלים מונה גולדברגר להיות דיין בבית הדין.
גולדברגר כיהן בבית הדין ביחד עם הרב דוד ליפמן שובקס והרב יוסף יהודה שטרסברג שמונו לבית הדין כשעלו לארץ ישראל.
אולם לאחר פטירת הרב פרדקין בשנת תרס"ב (1902) הוחלף גולדברגר בהסכמה על ידי הרב אברהם הכהן, מכיוון שגולדברגר היה מתנגד.
בשנת תרס"ט הוציא גולדברגר לאור את הספר "תורת חסד" של הרב שניאור זלמן פרדקין, לאחר שבנו של הרב פרדקין נפטר בפתאומיות וכתבי הרב פרדקין התפזרו ונאבדו.
רבי אריה טוביה גולדברגר נפטר ביום שישי כ"ט בכסליו תרע"א (30 בדצמבר 1910) בירושלים ונקבר שם.
בעיתון הצבי נכתב עליו: "רבי גולדברגר ז"ל - יום השישי כ"ט כסליו היה יום אבל לרבים מבני עדות היהודים בירושלים כי נפטר אחד מזקני העדה הנכבדה, הרב רבי טוביה גולדברגר.
היה שנים רבות מנהל של כולל אונגריה, מצוין במדות טובות.
והוא היה שם לילות כימים בתורה ובלמוד.
מטעם הרבנות נכרזה לויה וקהל גדול מאד בא לחלק לו את כבודו האחרון וספדנים הספידוהו כהלכה.
גולדברגר היה חתנו של ר' עזריאל זליג הויזדורף מבוני בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים.
דודו היה, נתן יוסף גולדברגר, אחד ממגידי השעורים בישיבת עץ חיים בירושלים.
בתו שרה נישאה לבנו של ר' יעקב בלומנטל ולאה לבית ווז'נער - אהרון שמחה בלומנטל (אשב"ל).
בתם חנה בלומנטל נישאה לרב יעקב גולדמן: בנם עו"ד טוביה גולדמן, חבר חטיבת הראל נלחם במלחמת העצמאות במסגרת הגדוד הרביעי של הפלמ"ח - גדוד הפורצים; לאחר מכן נשא את אהובה לבית פרבדה ילדיהם: אהוד נשא את סו לבית זקס בתם:חנה יהודית (מולי), נאורה נישאה לעו"ד ירון רבינוביץ.
ארז נשא את שרה לבית גרוסמן.
בתם אסתר נישאה לנסים ברוך לימים מנכ"ל האוצר ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי במדינת ישראל.
הייתה לו גם בת אסתר ראשל, שהייתה נשואה לרבי שמעון בלומנטל מירושלים.
טוביה אשבל (1916–1995) היה יערן והמנהל הראשון של חבל הצפון בקרן קיימת לישראל (קק"ל).
אשבל נולד בעקרון בשנת 1916, לחיה ולויק אשבל.
פעל ליעור הגליל בשנים 1937–1995. היה ראש קבוצת כפר יערנים שהיוותה את הבסיס למושב ביריה של ימינו.
בשנת 1958 נטע ביער ביריה עצי ארז אטלנטי בעזרת זרעים שהביא מטורקיה, ולזכרו נקראת החלקה "מצפור הארזים ע"ש טוביה אשבל".
אשבל היה אמור לפרוש מתפקידו בשנת 1983 אך בעקבות בקשתו של חיים צבן, מנהל פיתוח הקרקע בקק"ל, הסכים להקים את "המדרשה הגלילית לפיתוח הסביבה ושימורה" להעברת הידע המעשי שצבר לדור הצעיר.
אשבל עמד בראש המדרשה הגלילית בשנים 1983–1990. בתקופה זו שימשה המדרשה ככור היתוך מקצועי, אשר שילב עובדים ותיקים וחדשים בלימוד ובהעמקת הידע בתחום ייעור הגליל.
אשבל כיהן גם כנשיא "מועדון רוטרי צפת".
אחיו ראובן אשבל פיתח מחרשה הנקראת "מחרשת אשבל".
רבי טוביה בן רבי אליעזר היה רב ומשורר בחבל הבלקן בסוף המאה ה-11 ובתחילת המאה ה-12, נחשב למנהיגה הרוחני של קהילת יהודי מקדוניה.
חיבר את מדרש לקח טוב הנקרא גם "פסיקתא זוטרתא" וכן פירוש לפיוטי אלעזר בירבי קליר.
ידוע עליו שכיהן כרב בקהילת סלוניקי בתקופת מסע הצלב הראשון וכן כי חי בעיר קסטוריה שהייתה נתונה לשליטת האימפריה הביזנטית, בימינו ביוון.
וזאת על פי עדות בן ארצו, ר' יהודה ב"ר משה משקוני (מחבר פירוש על פירושו לתנ"ך של רבי אברהם אבן עזרא), וכן ר' מנחם תמר (אף הוא מחבר פירוש על פירוש ראב"ע).
רבי טוביה כתב על חשיבות מסירת דברי התורה שנשמעו מפי הרבנים לדורות הבאים.
שכן, דבריהם הם חלק בשרשרת מסורת מימי משה ועד לעתיד לבוא.
רבו היה ר' שמשון, כפי שמזכיר בפירושו למגילת קהלת: " טוביה ב"ר אליעזר אם' (אמר) משום רבו ר' שמשון על ד"ה: דברי חכמים כדרבונות- "צריך לאדם ששומע דברי תורה מפי רבו, שיכניס דבריו בליבו, כדרבן וכמסמרות נטועים, שיהיו דברי תורה נטועים בלבו.
לפי שבעלי החכמה נאספים לבית עולמים ולא ימצא מי ילמדנו דברי תורה וכיוון ששמע אל ישכח ואל יסיחם מדעתו ולא יליזו מעיניו.
נתנו מרועה אחד כל מה שדברו הנביאים וכל חכמי הדורות כלם נאמרו למשה מסיני שהוא רועה אחד".
טוביאס מיכאל קארל אסר (אשר) (בהולנדית: Tobias Michael Carel Asser; 28 באפריל 1838 – 29 ביולי 1913) היה משפטן ומדינאי הולנדי יהודי-ספרדי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1911, במשותף עם אלפרד הרמן פריד האוסטרי.
אסר נולד ב-1838 באמסטרדם למשפחה יהודית אמידה.
סבו ואביו עסקו בעריכת דין ודודו היה שר המשפטים של הולנד.
אסר רכש את השכלתו באוניברסיטאות בליידן ואמסטרדם, שם גם שימש כפרופסור למשפט בינלאומי פרטי.
במקביל ניהל גם קריירה פוליטית שהחלה ב-1875 עם מינויו כיועץ משפטי במשרד החוץ, ובהמשך כחבר המועצה הלאומית ובתפקיד שר בלי תיק בממשלה (1904).
אסר השתתף כנציג הולנד בשתי ועידות השלום בהאג (1899 ו-1907).
בנוסף, היה פעיל מרכזי בתנועת השלום האירופית ומילא תפקיד חשוב בייסוד המוסד לחוק בינלאומי בבלגיה בשנת 1873. מאוחר יותר עזר להקים את בית המשפט הדין לבוררות בהאג (נוסד ב-1899), שהוביל ליצירת האקדמיה למשפט בינלאומי בהאג.
בשנת 1911 זכה בפרס נובל לשלום, ביחד עם אלפרד הרמן פריד.
Asser Instituut) לחקר המשפט הבינלאומי בהאג (נוסד ב-1965) נקרא על שמו.
לפני הקמת מדינת ישראל היה מעורב בפעילות ביטחון וריגול במסגרת המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית והש"י.
ארזי נולד בשנת 1913 בלודז' שבפולין למרים ואברהם טננבאום (ארז).
אחיו הוא יהודה ארזי שהיה קצין בכיר במשטרת המנדט.
ב-1924 עלתה המשפחה לארץ ישראל.
ארזי למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב, גילה עניין בארץ ובתושביה והיה פעיל בחוגי "המשוטטים".
בהמשך למד מזרחנות, ארכאולוגיה ואסלאם באוניברסיטה העברית בירושלים באוניברסיטה האמריקאית בביירות ובסורבון בפריז.
באמצע שנות ה-30 התגייס לשורות "ההגנה" ושימש כנוטר.
לאחר מכן הצטרף אל המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שימש כ"גדודאי" (קצין קשר לענייני ביטחון בין הסוכנות היהודית והשלטונות הבריטיים) במחוז השרון.
ביוני 1940 נקרא להקים רשת ריגול בסוריה ובלבנון, שמטרתה לפעול כנגד שלטונות צרפת של וישי ששלטו בארצות אלו, ולנסות לסייע למטרת אנשי צרפת החופשית.
מפקד הרשת היה איש "ההגנה" יוסף פיין שישב בחניתה וניהל משם את רשת הריגול.
באוקטובר 1940 הגיע ארזי לביירות, כשהוא מכונה תאופיק אבו יוסף.
שם אסף ידיעות צבאיות ועסק בהתססה כנגד השלטונות והפצת כרוזים.
בדצמבר 1940 נעצר על ידי אנשי וישי שחשפו את הרשת.
הוא נכלא ועונה, ושבר את רגלו בניסיון לברוח.
לאחר עינוייו חתם על הודעה לפיה הוא סוכנו הראשי של דה גול בסוריה.
ב-23 במאי נשפט, ועמו עוד 14 מרשת הריגול שהפעיל.
הוא נדון ל-15 שנות מאסר עם עבודת פרך, אך הצליח לברוח מבית החולים, ולהגיע ב-2 ביוני, מספר ימים לפני פלישת בעלות הברית לסוריה וללבנון לקיבוץ דן.
לאחר שובו נשלח על ידי הסוכנות היהודית לארצות הברית.
בין היתר עסק שם בחקר פעילותו של המופתי, חאג' אמין אל-חוסייני בשיתוף פעולה עם היטלר.
בזמן משפט אייכמן העיד על כך בתצהיר.
בתקופה שלפני מלחמת העצמאות נפגש בקביעות בפריז עם עבדאללה הראשון, מלך ירדן, ולדבריו ביקש ממנו עבדאללה שראשי הסוכנות ישכנעו את האמריקאים לאלץ את הערבים לעשות שלום עם היהודים כי אף על פי שהם מעוניינים בכך, מבחינה פוליטית הדבר יתאפשר רק אם יאלצו אותם לכך.
בתקופת מלחמת העצמאות הוצב בחיפה, ושימש שם כמפקד הש"י.
הוא פעל להשארת האוכלוסייה הערבית בחלק שנכבש על ידי ההגנה ובין השאר השיג מהרב הראשי של העיר היתר מיוחד לאופים יהודים לאפות לחם בפסח עבור האוכלוסייה הערבית.
לאחר מכן הצטרף אל השירות הדיפלומטי של מדינת ישראל, ושימש כחבר במשלחת הראשונה של ישראל לעצרת האו"ם בלייק סקסס, בראשות אבא אבן וכשליח בוועידת לוזאן.
לאחר מכן שימש כנציג דיפלומטי בטורקיה בארגנטינה ובשנת 1956 מונה כציר בפרו שם שירת עד שנת 1960. לאחר שובו לישראל שימש בתפקידים בכירים במשרד החוץ ובשנת 1962 מונה לשגריר ישראל בקפריסין תפקיד בו שימש עד לשנת 1969. בשנת 1971 פרש משירות החוץ.
בספטמבר 1973 נפטר בירושלים והוא בן פחות משישים שנה.
לאחר מותו, בשנת 1986 התפרסם ספרו "ברוח סערה" המספר את קורות אחיו, יהודה ארזי.
טוביה בארי (29 באוגוסט 1929 – מאי 2022) היה צייר, מורה ואמן הדפס ישראלי.
טוביה בארי נולד בטופלצ'אני בצ'כוסלובקיה ועלה לישראל בשנת 1948. היה חבר בקיבוץ להבות חביבה עד ראשית שנות השישים של המאה ה-20.
בין השנים 1957 – 1960 למד אמנות בסמינר אורנים אצל הציירים יעקב וכסלר ומרסל ינקו.
בין השנים 1961–1963 שהה בפריז ולמד את הטכניקה של האקווטינטה הצבעונית אצל האמן הגרמני/צרפתי הנודע ג'וני פרידלנדר (Johnny Friedlaender).
בנוסף למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז.
בשנת 1963 חזר ארצה והחל ללמד בבצלאל.
החל משנת 1964 שימש כמורה במכון אבני, בתל אביב.
ציוריו הראשונים של בארי בשנים (1955–1957) היו בשמן.
בתחילה צייר נופים עירוניים מסוגננים.
אולם, משנת 1958 החל לצייר בהשפעת הסגנון המופשט.
משנת 1960 החל ליצור את ההדפסים הראשונים, שהיו גם הם, על טוהרת הסגנון המופשט.
הדפסיו היו אקווטינטות, והצבעים היו בדרך כלל בגוני האפור.
ההדפסים נחשבו אז לחידוש גדול בארץ, והתחילו לתפוס מקום בתודעה, בעיקר בהשפעת הפופ ארט.
ההדפס נתפס כאמנות עממית ששווה לכל נפש.
מאז חזרתו מצרפת ועד למותו, תפסה האקווטינטה הצבעונית מקום מרכזי ביצירתו האמנותית.
בארי זנח את המופשט הטהור והוסיף להדפסיו עיגולים וצורות גאומטריות אחרות שיש להם משמעות מעשית כמו שמש, ירח וכוכבים.
בהדפסים מאוחרים יותר, הצורות הגאומטריות הן דו-ממדיות בסיסיות, כגון ריבועים, משולשים, עיגולים וחצאי עיגולים, ששוליהם נוטים להיטשטש, להתמוסס ברקע ולחצות זה את גבולותיו של זה.
תמונות בצבעי מים היו חטיבה בפני עצמה במכלול יצירתו של בארי.
משנת 1965 ועד למותו הוא בנה מערכת ציורית ומגוונת הבנויה מסדרה של שכבות, המסודרות משני צדדים של ציר אנכי.
במספר ציורים הוא אפילו סטה לגמרי מהמבנה הסימטרי ויצר צורות חופשיות ודינמיות.
במשך העשור האחרון של המאה העשרים החל בארי גם בציורי אקריליק שהזכירו את ההדפסים שלו.
התמונות בדרך כלל היו קטנות ממדים.
בארי היה מאמני התחריט החשובים ביותר בארץ ולזכותו יש לזקוף את פופולריות טכניקת התחריט בישראל.
טוביה בארי פיתח וקידם את סדנת התחריט בבית הספר לאמנויות בצלאל.
בשנת 1965, הוא הקים את הסדנה במכון אבני והיה מהראשונים שלימדו את התלמידים את תורת פיתוחי הנחושת.
באותה שנה, ייסד את סדנת התחריט באגודת הציירים והפסלים - בית האמנים של תל אביב, מהוותיקות והחשובות בארץ.
1972 - ביאנלה של פירנצה, (מדליה על תחריטיו).
2001 - פרס אגודת הציירים והפסלים ע"ש אלי אושרוב, על תרומתו לאמנות הישראלית.
1987 - בית האמנים ירושלים
2007 - בארי טוביה - עבודות קטנות, בית האמנים ע"ש זריצקי תל אביב.
2008 - טוביה בארי, האחדות שבריבוי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
2023 - טוביה בארי: מקום אחר, תערוכת זיכרון, גלריה חנינא, מקום לאמנות עכשווית, תל אביב.
אוצרים: יקיר שגב ומשכית בנדל
1966 - העבודות הקטנות ביותר של אמני קבוצת +10 ואחרים, גלריה גורדון, תל אביב
1991 - החזרה לציור בהדפס הישראלי, מבחר הדפסים משנות ה-70 וה-80, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, תל אביב.
1991 - מראה מראה, מוזיאון ישראל, ירושלים.
2007 - על נייר - הדפסים של אמנים ישראלים, מוזיאון אשדוד לאמנות, מרכז מונארט, אשדוד.
2012 - צבע מקומי: אמנות ישראלית, מאוסף הללה טל מוזיאון הנגב לאמנות.
טוביאס היסן (בשוודית: Tobias Hysén; נולד ב-9 במרץ 1982 בגטבורג, שוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדות החלוץ והקיצוני השמאלי.
לזכותו 34 הופעות בנבחרת שוודיה.
טוביאס הוא בנו של שחקן העבר גלן היסן.
בשנת הצטרף היסן להאקן ורשם במדיה 66 הופעות וכבש 13 שערים.
בשנת חתם ביורגודן ל-4 שנים.
בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בגביע השוודי ובשנת זכה עם המועדון בדאבל.
ב-23 באוגוסט 2006 חתם בסנדרלנד תמורת 1.7 מיליון פאונד.
היסן ערך את הופעת הבכורה שלו נגד וסט ברומיץ' אלביון.
הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד לסטר סיטי, בסיום אותה עונה עלה עם סנדרלנד לפרמייר ליג לאחר שנה של היעדרות.
בקיץ 2007 היה נחוש בדעתו לחזור לשוודיה לאחר שחש געגועים לחברתו ולמשפחתו, וב-25 באוגוסט חתם בגטבורג.
בעונת כבש 18 שערים וביחד עם ואנדרסון היה מלך השערים של הליגה.
בעונת סבל היסן משורה של פציעות, וכבש רק 10 שערים.
באותה עונה דחה הצעה מקלאב ברוז' וחתם בגטבורג לעוד 4 שנים.
בעונת כבש 16 שערים והיה סגן מלך השערים באותה עונה אחרי מתיאס ראנגאיי.
בינואר חתם בשאנגחאי SIPG הסינית לשנתיים תמורת סכום המוערך ב-1.25 מיליון אירו.
בצעירותו היסן היה חלק מהנבחרת הצעירה של שוודיה.
בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו נגד במשחק ידידות.
ב-22 בינואר 2011 כבש את שער הבכורה שלו במשחק ידידות נגד היסן השתתף עם הנבחרת ביורו 2012 ונכון לאוקטובר 2013 כבש 10 שערים ב-31 הופעות בנבחרת.
הרב טוביה בלוי (נולד בט"ז באייר תרצ"ו, 8 במאי 1936) הוא הוגה דעות, וכותב בשבועון כפר חב"ד, פובליציסט, סופר ומתרגם, רב ועסקן חב"די, רב קהילת חב"ד בשכונת נווה יעקב בירושלים, ממייסדי בית הספר העל-יסודי בית חנה בירושלים ומנהלו למעלה מארבעים שנה.
טוביה בלוי נולד וגדל בירושלים, לרחל טעמרל ולהרב ברוך יהודה בלוי, מראשי פאג"י, סבו היה הרב משה בלוי, ראש אגודת ישראל בירושלים.
למד בישיבת עץ חיים שם החל בשנת ה'תשי"ג להתקרב לחסידות חב"ד.
בשנת תשט"ו נישא לחנה פרומט למשפחת רוזנברג.
בשנים תשט"ו - תשי"ז היה מהפעילים במסגרת צעירי אגודת חב"ד בירושלים.
בין פעולותיו: היה ממארגני ומפעילי ישיבות הערב של חב"ד שנוסדו בשכונותיה של ירושלים, ביוזמתו ובניהולו, של ראש ישיבת תורת אמת, הרב שמואל אלעזר היילפרין.
בשנת תשי"ט החל לכתוב בבטאון חב"ד.
בתשכ"ו מונה על ידי הרב ישראל לייבוב, יו"ר צעירי אגודת חב"ד בישראל, למנכ"ל אגף הפעילות בארגון, ושימש בתפקיד עד שנת תשמ"ז.
בשנת תש"ל מונה לחבר ה"ועד למען שלימות העם" וכעבור זמן מונה לסגן יושב ראש הוועד, והיה מראשי פעיליו.
בשנת תשל"ב מונה על ידי הרבי מלובביץ' לחבר ב"ועד שבעים מוסדות".
בשנת תשל"ה מונה למנהל בית הספר העל-יסודי לבנות בית חנה בירושלים שמנוהל היום על ידי בנו הרב פרץ בלוי.
עם הקמתו של שבועון כפר חב"ד בשנת ה'תש"מ, הוא נמנה עם חברי המערכת, ובמשך כעשור, עד לשנת ה'תשמ"ט, כתב מאות מאמרים וטורים בשמו ובשמות עט שונים בנושאים תורניים ופוליטיים.
באותה תקופה הוא תרגם וערך פרקים בהמשכים של ספר הזכרונות של רבי יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד ופרסם אותם בשבועון.
בין השנים תשמ"ד-תשמ"ז ערך ביחד עם הרב יצחק יהודה הולצמן את הירחון "שלימות" (ידיעון פנימי שהיה מופץ בין פעילי הוועד למען שלימות העם, הכולל מאמרים וחדשות בארגון).
בשנת תשנ"ה מונה לעורך ראשי במכון 'נחלי דב"ש' שהוקם לעילוי נשמת אחיינו ר' שלום דובער בלוי.
הרב בלוי פרסם במשך עשרות שנים מאמרים על השקפותיו, שאותן הוא רואה כהשקפת חב"ד והשקפת הרבי מנחם מנדל שניאורסון, הן בנושאים פנים-חב"דיים וכן בנושאים ציבוריים, את מאמריו הוא פרסם מעל בימות שונות, החל מעיתון כפר חב"ד, ולאחר מכן במכתבים כלליים אותם הוא מדוור עד היום לחסידי חב"ד.
בין הנושאים עליהם הוא מרבה לכתוב: שלימות הארץ, אנטי ציונות חילונית ודתית, חרדיות חב"דית, גיוס לצה"ל.
בנושאים תורניים הוא כותב מאמרים רבים על תולדות החסידות, סקירות ספרים, ועיון במנהגי חב"ד.
חלק מהשקפותיו ודעותיו בסוגיות ציבוריות ומנהגי חב"ד עוררו פולמוס בתנועת חב"ד ורבנים ואנשים שונים בחב"ד פרסמו מאמרים החולקים עליו.
החל מהבחירות לכנסת השבע עשרה, יוצא הרב בלוי מידי בחירות במכתב להצביע לרשימת יהדות התורה.
לרב בלוי שני בנים ושלוש בנות.
אחיו הרב יעקב בלוי היה חבר הבד"ץ של העדה החרדית ועמד בראש ועדת הכשרות שלה.
כן כיהן מטעמה כרבה של שכונת פאג"י בירושלים
אחיו הרב עמרם, היה חבר הנהלת "כולל חב"ד" בירושלים וחוקר תולדות החסידות
גיסו ובן דודו הרב דוד נחמן בלוי היה מראשי החינוך העצמאי.
בנו בכורו הרב יעקב מאיר, מחנך בתלמוד תורה 'תורת אמת' חב"ד ליובאוויטש בירושלים ומגיד שיעורים בבית הכנסת 770 (ירושלים) בשכונת רמת שלמה בירושלים.
חתנו, הרב מרדכי מנשה לאופר, רב רובע י"א באשדוד ומחבר ספרים.
בנו פרץ וחתנו הרב אליהו וילהלם הקימו את ההוצאה לאור התורנית-חסידית "חזק".
נר למשיחי, ביאורים על תניא, הוצאת חז"ק, מהדורה רביעית תשע"ז.
לספר יצאו כבר מהדורה שמינית.
על מנהגים ומקורותיהם - על מנהגי חב"ד, הוצאת חז"ק, מהדורה ראשונה תש"ע, מהדורה שלישית תשע"ה
לקט ופרט, השלמה לספר "נר למשיחי" וסיפורים ועובדות מהרבי מליובאוויטש ומגדולי חסידים שזכה לחוות ולראות בעצמו
נחל עדנים - אמרות וסיפורים על ספר תהילים
כללי רש"י - הוצאת ספרים קה"ת, סניף כפר חב"ד.
בטאון חב"ד - כתב עת, רבעון של חב"ד בישראל בין השנים 1952–1973
רעיון החודש, בשיתוף עם הרב יוסף שמואל גרליצקי, צפת, תשמ"א
שיחות לנוער - ירחון לנוער בעברית, נדפס בסדרה של 9 כרכים (תשי"ז - תשמ"ג), הוצאת ספרים קה"ת, כפר חב"ד.
ספר הזכרונות של רבי יוסף יצחק שניאורסון מליובאוויטש, תרגום ללשון הקודש, אוצר החסידים, כפר חב"ד תשמ"ה, שני כרכים.
מי, מה ואי מתי: אלבום "פנות פלא" בצירוף הסברים על פי התנ"ך וחז"ל / ערוך על ידי ניסן מינדל וגרשון קרנצלר; מהדורת לשון הקודש - טוביה בלוי, תל אביב תשכ"ז