tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הגברת האוריינות הדיגיטלית בקרב הציבור מאפשרת פיתוח יכולות להבין ולזהות מניפולציות ולהתמודד עם התופעות השליליות הנלוות לשימוש בטכניקות דיגיטליות.
לכן, מוצע להתמקד בחיזוק אוריינות המידע ככישור שיש לפתח, המגובה על ידי התערבויות חינוכיות.
לדוגמה, בפינלנד, המובילה באירופה בכל הקשור ליכולת של תושביה להתמודד עם פייק ניוז, גובשה תוכנית לימודים, במסגרתה לומדים איך לזהות פייק ניוז.
בטאיוואן ילדים לומדים איך לקרוא באופן ביקורתי תעמולה ואיך להעריך את מקורות המידע.
התאוריה מציעה "לחסן" פסיכולוגית אנשים מפני "התקפות שכנוע" של מידע כוזב.
היא מחולקת לשתי קטגוריות, כשהגישה המניעתית (חיסון לפני חשיפה) נמצאה כאפקטיבית יותר מאשר תיקון השקר לאחר שאנשים כבר נחשפו לפייק ניוז.
החיסון כולל פיתוח מוכנות ומודעות לכך שהטעיה עלולה להתרחש, ופיתוח מיומנויות חשיבה כמו סקפטיות, יכולת הפרכה ושאיפה להצלבת מידע.
הגישה האפקטיבית ביותר של חיסון לפני חשיפה היא חיסון מבוסס טכניקה, המתמקד בפיתוח עמידות נגד אסטרטגיות רטוריות וכשלים לוגיים שנועדו להטעות אנשים החיסון מתבצע על ידי חשיפת אנשים למינונים מוחלשים של טכניקות מניפולציה, ולאחר מכן ניתוח ופירוק שלהן, כדי שהתלמידים יוכלו לזהות ולהתנגד להן כשייתקלו בהן בעתיד.
האוריינות הקוגטיבית שנמצאה כיעילה כוללת:
אוריינות דיגיטלית, שמגבירה את הביטחון של אנשים בהערכת דיוק המידע המופיע במרחב המקוון.
למידת חשיבה ביקורתית, אשר תורמת לאפשרות להטיל ספק במידע, להעריך חלופות ולזהות הטיות בטיעונים.
קריאה רוחבית (פתיחת לשוניות נוספות כדי לבחון את המוניטין של המקור) - לימוד מיומנות זו לתלמידים בטווח גילאים רחב הראה שיפור משמעותי ביכולתם להעריך את איכותם של מקורות מקוונים.
אוריינות מדעית שמטרתה לצייד בידע הנדרש כדי להעריך טיעונים מדעיים.
אוריינות מתמטית, שמטרתה לשפר הבנה של נתונים סטטיסטים.
מחקר שפורסם ב-Croatian Journal of Education מדגיש כי אוריינות תקשורתית אוניברסלית היא התגובה היעילה ביותר להתמודדות עם פייק ניוז.
הוא מציין ארבעה מרכיבי ליבה של אסטרטגיית חינוך המדיה:
טכני – הכרת אמצעים טכניים לאימות מידע והכרת תהליך יצירת פייק ניוז.
פסיכולוגי – לימוד השיטות בהן משתמשים יוצרי הפייק ניוז כדי להגביר את השפעתן.
תקשורתי – חינוך לאחריות בהתנהגות המידעית.
הערכתי – פיתוח קריטריונים להערכת אוריינות מדיה
מחקר שפורסם ב-2024 בכתב העת Information Systems Frontiers מצא שחינוך לבדו אינו מספיק כדי להפחית את הפצת הפייק ניוז.
לעיתים קרובות אנשים מבינים את חשיבות בדיקת העובדות אך אינם מצליחים לתרגם את הבנתם לפעולה עקבית.
כשמלמדים רק טיפים לאימות מידע זה לא מפחית את הפצת הפייק אבל אם בנוסף מופעלת כוונת יישום, הפצת הפייק ניוז פוחתת.
כוונת יישום היא תוכנית מסוג "אם-אז" שיוצרת קישור בין מצב בו נתקלים לבין תגובה התנהגותית מכוונת מטרה, כך שההתנהגות מופעלת באופן אוטומטי כשנתקלים באותו מצב.
אני רוצה לשתף מידע מסוים - אז..
אבדוק קודם את תקפותו באתר לבדיקת עובדות."
הכשרת אוריינות מדיה בבתי ספר.
שימוש במשחק מקוון שבו לומדים על אסטרטגיות מידע מוטעה.
פרויקט ששילב סרטונים בהובלת משפיענים, מתוך הכרה שצעירים נוטים לתת אמון רב בהם.
ושימוש בפלטפורמה "למידה קולקטיבית" מקוונת המנוהלת על ידי בינה מלאכותית ושמטרתה לרתום את "חוכמת ההמונים" באופן שיתופי, נמצאה כמשפרת משמעותית את יכולתם של מתבגרים להתמודד עם פייק ניוז.
יש להסדיר בחוק את הגדרת גבולות הלגיטימיות לפרקטיקות דיגיטליות.
על חקיקה זו לכלול שקיפות וסימון תעמולה, איסור על הטעיה, חובת זיהוי מזמיני תעמולה, והגבלה על שימוש ועיבוד של מידע אישי רגיש לצורכי תעמולת בחירות.
כמו כן יש לנסח בחוק דרכי התעמולה, סעיף שיכלול במפורש את ההגנה על הזכות לפרטיות ועל הבחירה החופשית.
הרשתות החברתיות מהוות מקור מרכזי לצריכת חדשות, הן גם אחד הערוצים העיקריים בו מופצות פייק ניוז.
ברמה המערכתית ניתן להפחית את הפייק ניוז בעזרת התראות של הרשתות החברתיות או מנועי החיפוש ביחס לפייק ניוז, וסימון ברור ואחיד של מודעות בחירות כ"תעמולת בחירות".
נדרש גם עיגון בחוק של חובת שקיפות וסימון של תעמולה פוליטית.
קיימים גופים הבודקים עובדות ומעריכים את האמיתות של ידיעות עיתונאיות, אך לא ברור מה האפקטיביות של ההתרעות הללו על האמונה בפייק ניוז.
דוגמאות לחקיקה שנועדה להתמודד עם פייק ניוז: חוק השירותים הדיגיטליים האירופאי (DSA).
החוק מטיל "חובות מוגברות" על פלטפורמות אינטרנט שיש להן מעל 45 מיליון משתמשים באירופה.
מוטלת עליהן החובה לזהות, לנתח ולהעריך לפחות אחת לשנה, כל סיכון מערכתי משמעותי הנובע מהשימוש בשירותיהן, כולל סיכונים הנוגעים להשפעות שליליות של דיסאינפורמציה.
להבטיח שמידע שנוצר או עבר מניפולציה בין אם מדובר בתמונה, אודיו או וידאו,, יהיה ניתן לזיהוי כמידע שכזה באמצעות סימון בולט.
החוק כולל גם מנגנון תגובת חירום למקרה של תקופת משבר המובילה לאיום חמור על ביטחון הציבור.
צרפת חוקקה בשנת 2018 חוק שמתמקד בתקופת בחירות, המאפשר לבית המשפט להורות על הסרת מידע כוזב מתוך מטרה למנוע הטעיית מצביעים.
החוק מחייב רשתות חברתיות רחבות תפוצה לפרסם גילויים סטטיסטיים בנוגע לאופן הפעולה שלהן.
גרמניה חוקקה בשנת 2017 את "חוק האכיפה ברשת", שמטרתו להחיל את האיסורים הפליליים והאזרחיים גם על האינטרנט.
החוק מחייב רשתות חברתיות גדולות להסיר מידע שקרי באופן מובהק בתוך 24 שעות ממועד התלונה, ומאפשר הטלת קנסות של עד 50 מיליון אירו במקרה של אי-עמידה בחובות.
בניגוד לכך, דוגמה לחקיקה שעלולה להגביר את התופעה ניתן למצוא בארצות הברית, בסעיף 230 לחוק ההגינות התקשורתית המעניק לרשתות החברתיות חסינות משפטית רחבה מפני אחריות על תכנים שפורסמו על ידי המשתמשים.
על פי מאמר שפורסם בשנת 2023 בכתב העת New Scientist פעולות של הרשתות החברתיות כמו הסרת תוכן או השעיה וחסימה של חשבונות, נמצאו כבעלות יעילות מסוימת.
מחקר שהשווה את יעילותן של שתי אסטרטגיות התערבות של פלטפורמות מדיה חברתית-סימון פייק ניוז, והגבלת חשבונות, מצא כי שתיהן משנות את דפוסי ההפצה אך בצורות שונות.
סימון פייק ניוז על ידי תווית הוביל להפצה מרוכזת יותר בין אנשים שבקשר קרוב ופחות על ידי משתמשים רחוקים ובכך עצר את ההתפשטות הרחבה אך עלול לחזק תיבות תהודה.
הסימון גם עודד משפיענים לשתף את הפוסט כנראה כדי להפריכו.
הגבלת חשבונות ומניעת הפצה נמצאה במחקר כאמצעי יעיל במיוחד וקיצרה משמעותית את זמן ההישרדות של הפייק ניוז.
היא גרמה להן להיות מופצות באופן מפוזר יותר ופחות דרך קשרים קרובים.
סקירה של 19 מאמרים שפורסמו בין השנים 2020 ל-2024, זיהתה את טוויטר (X), פייסבוק ורדיט כפלטפורמות הנפוצות ביותר להפצת מידע מוטעה.
הממצאים מצביעים על כך שפעולותיהן הנוכחיות, ובמיוחד בדיקה ידנית, אינן עומדות בקצב הנדרש, ומדגישים את הצורך בפתרונות אוטומטיים ויעילים יותר.
הפלטפורמות נהנות מסעיף 230 לחוק ההגינות בתקשורת בארצות הברית, המעניק להן פטור מלא מאחריות על התוכן שאנשים מעלים אצלן.
מבקרים טוענים כי אין לפלטפורמות אינטרס להתמודד עם תופעת הפייק ניוז, מכיוון שתוכן כזה מגביר את השימוש רשתות ויש בכך תועלת כלכלית עבורן.
פוליטיקאים מהקואליציה ומהאופוזיציה נמנעים מלחוקק חוקים שיגנו על המשתמשים, מכיוון שהם תלויים בפלטפורמות לשימור כוחם הפוליטי מחשש לפגיעה בחשיפה הציבורית שלהם.
מנגנוני הדיווח ברשתות החברתיות נותנים מענה חלקי בלבד, שכן תוצאת הדיווח מושפעת במידה רבה מכמות הדיווחים ולא בהכרח מהתוכן עצמו.
התערבות טכנולוגית מתקדמת שמטרתה לזהות ולאתר פייק ניוז באופן אוטומטי.
הרעיון המרכזי הוא לאמן תוכנות מחשב לזהות פייק ניוז ללא התערבות אנושית ישירה ובכך להקים מערכת איתור יעילה.
האסטרטגיה כוללת שני היבטים מרכזיים:
פיתוח כלי זיהוי מתקדמים: החוקרים מתמקדים באלגוריתמים מתקדמים שיכולים לזהות דפוסי שקרים בטקסט או במדיה.
הטרנדים הנחקרים ביותר הם: למידה עמוקה, למידת מכונה ושיטות מבוססות מכלולים (אלגוריתמים המשלבים מספר שיטות שונות יחד כדי לשפר את הדיוק בזיהוי).
מיפוי טכנולוגי: סקירה שיטתית של הספרות המדעית כדי לזהות ולמפות אילו טכנולוגיות ואלגוריתמים כבר נוסו והופעלו על ידי חוקרים אחרים לצורך חקר ואיתור פייק ניוז.
מטרת המיפוי היא ללמוד מהשיטות הקיימות ולבנות עליהן מערכות איתור מתקדמות יותר.
סקירה של 19 מאמרים שפורסמו בין השנים 2020 ל-2024, הצביעה על כך שטכניקות למידת מכונה (Machine Learning) ועיבוד שפה טבעית (Natural Language Processing) מסורתיות עדיין משיגות את רמות הדיוק הגבוהות ביותר בזיהוי מידע כוזב, ולעיתים קרובות עולות על ביצועי מודלי שפה גדולים LLMs.
החוקרים סבורים כי שילוב של עיבוד שפה טבעית לטיפול מקדים, עם אלגוריתמי למידה עמוקה (DL)/למידת מכונה(ML) לסיווג, הוא היעיל ביותר.
ישנן ממשלות שעושות מאמצים להילחם בתופעת הפייק ניוז באינטרנט.
חלקן משתמשות בשיטות הכוללות חקיקה הפוגעת בחופש הביטוי, אכיפה נוקשה, מעצרים והשבתה מוחלטת של האינטרנט.
ממשלות אלו מואשמות או חשודות בשימוש לרעה בחוקים ובאמצעי אכיפה שנועדו לכאורה למאבק במידע כוזב, כאשר המטרה האמיתית היא למנוע ביקורת המופנית לשלטון ולדכא חופש ביטוי או צנזורה:
באוקטובר 2019 חוקקה סינגפור חוק שעסק בפייק ניוז, ועל פיו שרי ממשלה יכולים להורות לחברות טכנולוגיות לדווח על פוסטים שהרשויות רואות כשקריים, ובמקרים קיצוניים אף למחוק אותם.
החוק עורר התנגדות וביקורת בקרב חברות טכנולוגיה וארגוני זכויות אדם על כך שהוא "מגביל באופן בלתי הולם את חופש הביטוי" ולמרות זאת הוא עבר.
בסרי לנקה והודו בוצעו כיבויים פיזיים או האטה של רשתות האינטרנט הסלולריות באופן חוזר ונשנה.
בקמרון, חוף השנהב, רואנדה, בחריין התבצעו מעצרים וכליאות של עיתונאים, בלוגרים או פוליטיקאים באשמת "חדשות כוזבות".
טאיוואן הוסיפה סעיף לחוק שמפליל הפצת מידע כוזב בדצמבר 2018 בעקבותיו התבצעו מעצרים רחבי היקף.
בקמבודיה הממשלה העבירה חוק המאפשר לה לחסום כלי תקשורת שהגדירה כמאיימים על הביטחון הלאומי.
על פיו אנשים עלולים להיכלא למשך שנתיים ולקבל קנס של 1,000 דולר על פרסום "חדשות כוזבות".
בבנגלדש הממשלה העבירה חוק באוקטובר 2018 המאפשר כליאת אנשים בגין הפצת "תעמולה" בנוגע למלחמת 1971. החוק שימש למעצר עשרות משתמשי מדיה חברתית.
במצריים נחקק בשנת 2018 חוק שרבים, ובכללם עיתונאים רבים, נעצרו על בסיסו באשמת "חדשות כוזבות".
קבוצת המומחים ברמה הגבוהה של הנציבות האירופית, פרסמה דו"ח שממליץ במפורש לא לבצע רגולציה נגד מידע כוזב, אלא לנקוט בגישה כוללת ושיתופית לטיפול בנושא.
במדד אוריינות המדיה לשנת 2019, שפותח על ידי יוזמת המדיניות האירופית (EuPI) נמצא שאינדיקטורים בעלי משקל גבוה לחוסן המדינה בפני פייק ניוז הם מידת חופש המדיה ואיכות החינוך ובמיוחד אוריינות קריאה.
פעילות ממשלתית שתשים דגש על אינדיקטורים אלה יכולה להשפיע על חוסן המדינה בפני פייק ניוז.
פעולות ממשלתיות שהתמקדו בחינוך, שקיפות, שיתוף פעולה, או קידום תוכן עובדתי:
אוריינות מדיה וחינוך הציבור – פינלנד קבעה בשנת 2013 יעדים לאומיים לחינוך תקשורתי ובשנים הבאות תגברה את הלימודים לזיהוי דיסאינפורמציה.
אוסטרליה השיקה קמפיין "עצור ושקול" ("Stop and Consider") המעודד את הבוחרים "לשים לב למקורות המידע שלהם" לקראת הבחירות.
קנדה הקצתה 7 מיליון דולר לפרויקטים שמטרתם להגביר את המודעות הציבורית למידע כוזב ברשת.
בדנמרק מחולקות חוברות עם טיפים כיצד להימנע מליפול בפח של מידע כוזב.
בהולנד הושק קמפיין מודעות ציבורי שמטרתו ליידע אנשים על התפשטות מידע כוזב ברשת.
בניגריה השיקה קמפיין שמטרתו להפוך אנשים ל"צרכני חדשות ביקורתיים יותר", כאשר שר המידע הצהיר כי הממשלה "לא תפנה לכפייה או צנזורה".
בקליפורניה הועבר חוק המחזק את אוריינות המדיה בבתי הספר הציבוריים.
החוק מחייב את משרד החינוך לפרסם חומרי הדרכה ומשאבים כיצד להעריך כלי תקשורת אמינים.
בריטניה הכריזה על תוכן חדש שנוסף לתוכניות הלימודים בבתי הספר שמטרתו ללמד ילדים "כיצד לזהות מידע כוזב ברשת".
קידום תוכן עובדתי ושקיפות – שוודיה הקימה בשנת 2022 רשות הגנה פסיכולוגית שגישתה שונה מאשר במדינות אחרות.
במקום לנסות להילחם ישירות במידע כוזב או מטעה, היא מכוונת לקידום תוכן עובדתי, לזהות, לנתח ולהגיב על מאמצי דיסאינפורמציה המכוונים כלפי שוודיה.
בצרפת החוק מחייב פלטפורמות כמו פייסבוק, טוויטר ויוטיוב לפרסם מי רכש תוכן ממומן או מודעות קמפיין ובאיזה מחיר.
בבריטניה הוקם בשנת 2022 מרכז לטכנולוגיות מפציעות וביטחון במטרה לאמץ כלי בינה מלאכותית למאבק בדיסאינפורמציה ויש גופים ממשלתיים, כמו OFCOM, המפעילים רגולציה על ערוצי המדיה המסורתיים.
בדיקת עובדות ושיתוף פעולה – באיטליה הממשלה הקימה פורטל מקוון שבו אזרחים יכולים לדווח על מידע כוזב ליחידת המשטרה החוקרת פשעי סייבר.
ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו הממשלה יצרה קו דיווח בוואטסאפ כדי להתמודד עם מידע כוזב אודות התפרצות האבולה.
מומחי תקשורת מפריכים את המידע הכוזב באמצעות וואטסאפ או רדיו מקומי.
בברזיל בית המשפט העליון לבחירות (TSE) השיק "דף בדיקת עובדות מולטימדיה" המפרט "הבהרות" למידע שהופץ לקראת הבחירות.
ברזיל גם חתמה על הסכם עם פייסבוק וגוגל, שבו התחייבו הפלטפורמות "להילחם בדיסאינפורמציה הנוצרת על ידי צדדים שלישיים".
בבריטניה הוקמה "יחידה לתגובה מהירה" למעקב ולחימה במידע כוזב, שפועל בשיתוף פעולה עם הרשתות החברתיות, במיוחד בנוגע לחיסוני קורונה.
מחקר משנת 2025 מצא שהודעות תיקון יכולות להפחית או להגביר מידע כוזב.
רוב התיקונים מפחיתים את התפשטות המידע הכוזב, אך תיקונים לא יעילים שמגבירים אותו הם יותר עוצמתיים בהשפעתם השלילית.
פירוט יתר גורם לעומס מידע או לחוסר אמינות וזה עלול ליצור "אפקט נגד" בשל מורכבות ההסבר.
תיקון אפקטיבי כולל שיפור האותנטיות והאמינות (למשל הוספת מקורות וקישורים), הוספת מידע רלוונטי, הסטת הנושא מסיפור הפייק ניוז ומתן נרטיב חלופי
במחקר משנת 2025 נמצא ששימוש ב"רמזים העדינים" (nudge) מעודדים תשומת הלב לממד הדיוק ו"ספקנות בריאה" דבר המפחית את הנכונות לשתף מידע כוזב.
התערבות זו היא לרוב פשוטה ואינה מתקפת את תפיסת העולם הפוליטית של המשתמש.
היא רק מובילה אותו לחשוב על הדיוק לפני שיתוף.
לעומת זאת כשכלי תקשורת מציג תיקון רשמי, הוא עלול להיתפס כמי שפועל נגד עמדות המשתמש, ובכך לחזק את תחושת הציניות ואובדן האמון הכללי במדיה.
מחקר נוסף הראה כי הפניה פשוטה לחשוב על דיוק המידע לפני ביצוע מטלה, שיפרה באופן דרמטי את שיעורי הדיוק והפחיתה את הכוונה לשתף סיפורים כוזבים.
גם חשיפה להנחיות פשוטות לזיהוי מידע מוטעה (דוגמת "היו ספקנים לגבי כותרות") שיפרה את שיעור ההבחנה בין חדשות מיינסטרים לפייק ניוז.
עדויות לגבי יעילות תיוג חדשות כזב הן מעורבות.
תגים שהצביעו כי סיפור ספציפי "שנוי במחלוקת" או "דורג כשקרי" הפחיתו את האמונה בסיפור זה.
תיקון יעיל דורש הנגשת העובדות והצגתן בפשטות רבה, פנייה לקונצנזוס מדעי ולמקורות מומחים סמכותיים, הסבר ברור מדוע המידע הכוזב שגוי ומתן הסבר סיבתי חלופי קוהרנטי למידע הכוזב
פייק ניוז מערערות את החיים הציבוריים במיוחד במדינות שבהן פרקטיקות ומוסדות עיתונאיים חלשים.
אסטרטגיה זו מתמקדת בתמיכה וחיזוק המבנה והתפקוד של העיתונות המסורתית, מתוך הנחה כי עיתונות חזקה ואמינה מהווה משקל נגד לחדשות כזב.
דרכי התמודדות שלא הוכחו כיעילות
הפרכה ישירה וחזרה על המידע השקרי – הצגת טענה סותרת למי שנחשף לפייק ניוז עלולה לפעמים להזיק יותר מאשר להועיל.
זאת משום שאנשים נוטים לזכור את המידע אליו נחשפו יותר מאשר את ההקשר בו נחשפו אליו.
יתרה מכך, ככל שאנשים נחשפים יותר פעמים למידע מסוים, כך הוא נשמע להם מוכר, והם מסיקים מכך שהוא נכון.
לכן קיים חשש שהצגת טענה הסותרת את הפייק ניוז תוך חזרה על הפייק ניוז עלולה להחמיר את האמונה בו.
מחקר של קינג ועמיתיו מצא שמסרים מתקנים בטוויטר, לא רק שלא הפחיתו אלא אף הגבירו את התפשטות הפייק ניוז.
תיקונים פחות אפקטיביים כאשר המידע השגוי פשוט וקוהרנטי, ואילו התיקון מורכב ומפורט.
אוהד זיידנברג, חוקר מודיעין סייבר בכיר, מציין כי בניגוד לאינטואיציה, הפרחת המידע השקרי באמצעות נתונים מהדהדת את המסר שלו.
במקום דיון ענייני בתוכן המזויף, יש לערער את אמינותם של מפיצי המידע הכוזב ולחשוף את האינטרסים או את המוטיבציה שלהם.
מאמר שפורסם ב-2025 כתב העת האקדמי Journal of Business Ethics מצא שהויראליות של הפייק ניוז היא זו שמעניקה להן תכונת 'חדשותיות' ואמינות.
החוקרים מציעים שבמקום להשקיע מאמץ רב בהפרכתן יש לשים דגש על מסרים ברורים וחזקים מהמקור האמין.
תיוג, אזהרות וזיהוי משתמשים – תיוג פייק ניוז כ"לא נכון" לרוב אינו מספיק.
אזהרות כלליות לגבי מידע מטעה היו פחות יעילות ועשויות גם להפחית את האמונה בחדשות אמיתיות.
במחקר של וואנג ואחרים נמצא שאם נעשה זיהוי לא פומבי, כלומר תהליך שבו הפלטפורמה מזהה את המשתמש ומקשרת את החשבון המקוון לזהותו האמיתית, הנטייה לפרסם פייק ניוז פוחתת.
לעומת זאת, אם הפלטפורמה מסמנת באופן פומבי וגלוי בתג, אין לכך השפעה על מידת הפצת הפייק ניוז.
ואם האימות נעשה באופן וולונטרי, הנטייה לפרסם חדשות כזב דווקא גוברת לאחר קבלת התג.
משתמשים המבקשים תג אימות מפרסמים יותר חדשות כזב לאחר קבלתו
אסטרטגיות נוספות בעלות יעילות לא מוכחת – על פי מאמר שפורסם בשנת 2023 בכתב העת New Scientist, דרכים שטרם הוכחו כיעילות הן: לאפשר למשתמשים לדווח על דיסאינפורמציה, לעכב או להגביל שיתוף של תוכן מפוקפק, להגיד למשתמשים שהם צרכו מידע מוטעה, להפנות משתמשים למקורות אמינים
כלי הזיהוי מחולקים לשתי קטגוריות:
כלי זיהוי מבוססי תוכן, המתמקדים בבדיקת המהות והאמינות של המסר עצמו.
נבדקים בהם ניתוח לשוני, אימות עובדות, חיפוש תמונה והקשרה וניתוח מטא-דאטה.
כלי זיהוי מבוססי הקשר, המתמקדים בבדיקת המקור והאופן שבו החדשות מופצות.
נבדקים בהם אמינות המקור, דפוסי מעורבות והתנהגות המשתמשים וכלים לאימות מיקום גאוגרפי.
למרות ההתקדמות הטכנולוגית, זיהוי פייק ניוז נותר מאתגר בשל מספר גורמים:
תלות באיכות הנתונים ובמידת היותם מוטים.
"מרוץ חימוש טכנולוגי" – הפייק ניוז מתפתחות ללא הרף ומודלים סטטיים הופכים במהירות ללא רלוונטיים.
לעיתים קרובות מידע מטעה משלב עובדות מדויקות עם שקרים עדינים, מה שמקשה על זיהוי.
מגבלות גאוגרפיות ושפה – לא תמיד מודל שאומן על נתונים מאזור אחד, מייצר דיוק אמין לגבי אזור אחר או שפה אחרת.
מספר גופים הוציאו המלצות ביחס לאופן בו כדאי לבדוק ידיעות חדשותיות, על מנת לאמת אותן.
אלה כוללים את הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדות, ארגון הבריאות העולמי ורשת בדיקת העובדות הבין-לאומית (IFCN).
קיימים גם אתרים כמו פקטצ'ק, פוליטיפקסט סנופס האפינגטון פוסט וכתבי עת כמו The Conversation המנגישים לקהל מידע עם תו תקן של אמת או שקר.
במאי 2020 על רקע מגפת הקורונה, הפעילה רשת בדיקת העובדות הבין-לאומית, בשיתוף פעולה עם וואטסאפ, צ'אטבוט שמסייע לגולשי וואטסאפ לברר האם מידע שהועבר אליהם באפליקציה אמיתי או מזויף.
הצ'אטבוט מזהה אלפי פריטים שונים שנבדקו על ידי כ-80 ארגוני בדיקת-עובדות ונמצאו כקונספירציות או מידע שקרי.
השירות הושק בשפה האנגלית, עם כוונה עתידית להתפתח לשפות נוספות.
ההמלצות לזיהוי מידע כוזב כוללות בראש ובראשונה בירור מקורות המידע ואימותם:
לבדוק מהיכן הגיעה הידיעה, מי כתב אותה – האם מדובר במקור אנונימי באדם פרטי או בגוף רשמי, האם הפרופיל של המפרסם נראה אמין, אם זה גוף או חברה האם יש להם מטרה סמוייה.
באיזה גוף תקשורתי היא פורסמה, מתי פורסמה לראשונה, והאם גופי חדשות מהימנים אחרים דיווחו עליה.
מומלץ לחפש את הטקסט בגוגל ולבדוק אם מקורות אמינים הזכירו את הדברים, או להיעזר במומחים ובאתרים ייעודיים לבדיקת אמיתות מידע.
בנוסף, חשוב לקרוא את הידיעה במלואה ולא להסתפק בכותרת בלבד, ולחשוב היטב לפני שמשתפים אותה.
יש להפעיל שיקול דעת וביקורתיות כלפי מאפיינים חשודים של טקסטים.
ברמה הלשונית, יש לשים לב לניסוחים משובשים, ריבוי סימני פיסוק או אימוג'ים, ולשפה דרמטית או מתנבאת.
ברמה התוכנית, יש להיזהר מטקסטים בעלי "ניחוח" קונספירטיבי, התייחסות לקבוצות אנשים לא מוגדרות, קריאה לפעולה או היעדר תמונת פרופיל.
יש להטיל ספק ולהפעיל חשיבה ביקורתית – לשים לב אם נוסח ההודעה מנסה להלחיץ ודורש להפיץ אותה הלאה, לחשוב את המידע עשוי לשרת מישהו, הידיעה נשמעת מגוחכת מכדי להיות אמיתית או שהיא מבהילה במיוחד.
בנוסף, יש להיזהר מהטיית האישוש ולקחת בחשבון את ההשפעה של הטיות אישיות.
לבסוף, מומלץ שלא לצרוך את רוב החדשות מאתרי מדיה חברתית, שכן רשתות אלו מועדות במיוחד להפצת מידע מטעה או לא מאומת.
פייק ניוז נכנסו לשיח הפוליטי בארצות הברית סביב הבחירות בשנת 2016. נוצרה מחלוקת סביב תופעת הפייק ניוז כאשר היו שהגדירו את הדאגה של הציבור סביבן כ"פאניקה מורלית" או "היסטריה של ההמונים", ואחרים הביעו דאגה על הרס האמינות של התקשורת המסורתית בקרב הציבור.
לפני הבחירות רוסיה השתמשה באלפי בוטים בטוויטר שהתחזו לאמריקאים, וצייצו 1.4 מיליון פעמים בתוך חודשיים וחצי.
מאות חשבונות פייסבוק מזויפים הפיצו ידיעות שקריות, והזמינו את הגולשים לקבוצות של משתמשים רוסים שהתחזו לאמריקאים.
סטיב באנון שהיה יועץ אסטרטגי לדונלד טראמפ במהלך המרוץ שלו לנשיאות הסביר כי ביסס את הקמפיין של טראמפ לנשיאות על ידי שימוש בפחד, בכעס ובהצפה של התקשורת בכמות רבה של "מידע זבלי".
באנון תיאר את השימוש בסיסמאות כמו "לייבש את הביצה" (האשמה כי צריך להפטר מממשל הפרדלי), "לנעול אותה" (האשמה כי הילרי קלינטון היא פושעת שצריך לכלוא אותה.
טענה שהושמעה בהמשך נגד פוליטיקאיות אחרות), ו"לבנות את החומה" (כדי לעצור מהגרים ממקסיקו).
האופוזיציה האמיתית היא התקשורת, והדרך להתמודד איתם היא להציף את הזירה בחרא."
על פי דו"ח של RAND, מאז הפלישה לגאורגיה בשנת 2008 ואף לפני כן, חלה התפתחות ניכרת בגישה הרוסית לתעמולה.
רוסיה פיתחה שיטה המכונה "זרם שקרים תמידי" (the firehose of falsehood) כדי להשפיע על הפוליטיקה והסכסוכים ברחבי העולם.
שיטה זו מאופיינת בהצפה מסיבית, מהירה ומתמשכת של דיסאינפורמציה ממקורות רבים, בלי קשר לעקביות פנימית או לאמת, מתוך מטרה לבלבל ולהטביע את הציבור בעומס של מידע כוזב.
למודל ארבעה מאפיינים: נפח גבוה ורב-ערוצי, הוא מהיר, רציף וחזרתי, הוא מאופיין בחוסר מחויבות למציאות אובייקטיבית, ובחוסר מחויבות לעקביות.
בשיטה זו נעשה שימוש במהלך סיפוח חצי האי קרים ב-2014, בסכסוכים באוקראינה ובסוריה ונגד בעלות ברית נאט"ו.
מספר מחקרים התחקו אחר פייק ניוז שפורסמו בראשית העיתונות העברית מראשית ימי הציונות.
בשנת 1874 מחה חיים זליג סלונימסקי, מייסד עיתון "הצפירה", על שימוש בפלטפורמה שהעיתון סיפק להפצת פייק ניוז על ידי כותבים, מעשה שהיה מנוגד לערכי העיתון והוביל לתלונות מצד הקוראים.
בתחילת המאה ה־20 עיתון "הצבי" היה ידוע בסגנון עיתונות צהובה וסנסציונית, שאומץ גם על ידי עיתונים אחרים.
סגנון זה, שכלל שימוש בפייק ניוז למטרות פוליטיות, כמו הניסיון של איתמר בן אב"י להדיח את אברהם אלברט ענתבי, ספג ביקורת מכלי תקשורת אחרים כמו "הפועל הצעיר".
למרות הביקורות, עיתונות זו זכתה לפופולריות רבה בקרב הקוראים באותה תקופה.
בישראל קיימת פגיעות ייחודית לחדשות כזב, במיוחד בזמני בחירות.
הפגיעות נובעת משלושה מאפיינים מרכזיים: היעדר מדיניות מקיפה שנקבעה בחוק נגד הפצת מידע כוזב.
היכולת להשיג הכרעה פוליטית באמצעות מספר מצביעים קטן יחסית, מה שמאפשר השפעה ממוקדת של קמפיינים זדוניים.
ובנוסף, קיומן של מחלוקות רבות בחברה, המהוות כר פורה לגורמים חיצוניים להשתמש בחדשות כזב כדי לפלג את החברה ולהקשות על איחוי השברים.
התפתחות השימוש בדיפ-פייק, עלולה להזיק במיוחד במישור הפוליטי.
בישראל קיים רק הפתרון הטכנולוגי לזיהוי דיפפייק, אך חסרים חקיקה והעלאת מודעות ציבורית לתופעה זו, מה שעלול להגביר את השפעת תכנים אלה.
על פי לזר ועמיתיו, בישראל קיים חלל חוקי בהיעדר גבולות ברורים בין המותר לאסור.
החוק נותר קפוא ומיושן, מתעלם מהסכנות של התעמולה המקוונת, ומותיר את המרחב הדיגיטלי בישראל כ"מערב פרוע" ללא אסדרה ואכיפה מתאימים.
נכון לשנת 2021, החוק בישראל מתייחס להפצת פייק ניוז כפעולה פלילית רק במקרים חריגים, לדוגמה פרסום ידיעות כוזבות הגורמות פחד ובהלה.
מכיוון שהאכיפה הפלילית מוגבלת, דרך התמודדות נפוצה להסרת פייק ניוז היא פנייה של גורמים מטעם המדינה, כגון מחלקת הסייבר בפרקליטות, לרשתות החברתיות בבקשה להסרת תכנים.
כמו כן, קיים כשל באכיפה מצד הפלטפורמות של הרשתות החברתיות בישראל, מסיבות כלכליות בכלל, ובשל היעדר השקעה בהתאמת טכנולוגיות לשפה העברית בפרט.
בדצמבר 2023 פרסם מרכז המחקר והמידע של הכנסת מסמך בנוגע לשימוש בבינה מלאכותית ליצירה והפצה של פייק ניוז.
על פי המסמך, למרות הצעות חוק שונות, טרם חוקקו בישראל הסדרים מהותיים חדשים להסדרת פעילותן של רשתות חברתיות.
קיימות בעיות בהגדרת תחומי האחריות והסמכויות בין הגופים השונים העוסקים בנושא.
מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה עוסקת בהסרת תוכני הסתה ועידוד לטרור אך מוגבלת מבחינת מקור הסמכות שלה לפעול ביחס לנושאים אלה.
המקרים שבהם גופי הממשלה מזהים שימוש בבוטים או בחשבונות לא אותנטיים המהווים "פעילות לא אותנטית מתואמת" הם המקרים היחידים שבהם קיימת פעילות ממשלתית לטיפול בנושא על ידי מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה.
מחקר של חברת ווקטיב מצא כי בין נובמבר 2016 לאפריל 2019 הייתה התערבות זרה במרחב המקוון בעשרים מדינות, ובהן ישראל.
לקראת הבחירות לכנסת ה־21 בשנת 2019, רשת איראנית של כ-350 חשבונות פיקטיביים פעלה במטרה לפלג את החברה הישראלית.
הצעדים שננקטו להתמודדות עם איום זה היו מוגבלים בעיקר בשל אופיים הזמני והיעדר מדיניות קבועה.
משנים אלו הייתה עליה בתפוצת הפייק ניוז בישראל, בעיקר על רקע משבר הקורונה והמאבקים הפוליטיים, והתעורר צורך בטיפול משפטי בתופעה הגוברת.
בשולחן עגול בנושא פייק ניוז שקיים בשנת 2021 מוסד "שמואל נאמן" מבית הטכניון, עסקו במאפייני הפייק ניוז בישראל: נאמר כי הפייק ניוז בישראל, במיוחד הפוליטי, הגיע לממדים נרחבים והוא מאורגן ומחושב מאוד.
הפצתו נעשית על ידי גורמים פוליטיים בכירים, הכוללים שרים, חברי כנסת וחברי ממשלה.
אותם גורמים לא רק מייצרים את הפייק ניוז, אלא גם מעודדים את קידומו, לעיתים תוך ניצול האלגוריתמים של פלטפורמות חברתיות כמו פייסבוק.
עוד נאמר כי הטיפול בנושא מעורר חששות בקרב גופי שלטון, וכי הפצת ידיעות כזב פוגעת באמון הציבור במוסדות השלטון ובדמוקרטיה בישראל וכי היכולת של הציבור ושל מקבלי ההחלטות לקבל החלטות מבוססות נתונים אמינים נפגעת.
בנוסף הוזכר כי קיים משבר אמון גדול בחברה הערבית מול רשויות החוק, הממשלה והממסד הישראלי, והדבר משליך על ההתייחסות לפייק ניוז.
ערביי ישראל הם לעיתים המושא של הפייק ניוז – למשל פייק ניוז שהופצו על ידי בנימין נתניהו, באמירתו ש"הערבים נעים בכמויות אדירות לקלפי", אמירה הקשורה לטענות שקריות על זיופים בקלפיות ביישובים ערביים.
מסמך מדיניות שפרסם איגוד האינטרנט הישראלי משנת 2025 מציין כי בישראל קיים צורך להתמודד עם פערי מידע ומיקוח בין המשתמשים לפלטפורמות, עם היקף התוכן הבלתי חוקי או המזיק המופץ ברשת ועם הנזקים החברתיים־דמוקרטיים הנגזרים מפעילות הפלטפורמות.
צוין כי המצב הנוכחי מתאפיין גם בחוסר תמריצים של הפלטפורמות לאכוף אכיפה אפקטיבית ושוויונית את כללי התוכן שלהן.
המסמך מציג מתווה המציע מדיניות יישומית המתאימה למצב הישראלי, הניתנת להפעלה באמצעות הדין והרגולטורים הקיימים ללא צורך בהקמת רגולטור חדש או שינוי חקיקה ראשית.
הוא מזכיר חמש דרישות עיקריות המוטלות על פלטפורמות: 1. אכיפה אפקטיבית ושוויונית של תנאי השימוש וכללי התוכן, במיוחד בנוגע לתוכן גולשים פוליטי וחברתי, כדי לשמור על בטיחות והגינות דמוקרטית וצרכנית.
2. תיקון פערי מידע ומיקוח באמצעות יידוע והנגשת תנאי השימוש, איסורי התוכן ומנגנוני האכיפה למשתמשים בישראל, לפני ההתקשרות ובמהלכה.
3. הטלת חובות הליך הוגן ושקיפות תוך אכיפה חד-צדדית, כגון השעיית חשבון או הסרת תוכן או הגבלת חשיפה.
4. הפעלת ערוצי דיווח ומסירת מידע לרשויות ולנפגעים במקרה של שימוש לרעה (לשם פעילות לא חוקית או פוגענית).
5. כדי להתמודד עם הפצה של תוכן מזיק ברמה החברתית־לאומית (כגון דיסאינפורמציה או הסתה לטרור), הפלטפורמות נדרשות לשתף נתונים על מכלול פעילות אכיפת התוכן שהן מבצעות בישראל.
יוזמות להעלאת מודעות ולבדיקת עובדות
בישראל פועלים מספר גופים להעלאת המודעות ולפרסום מדריכים להתמודדות עם פייק ניוז.
המדור "המשרוקית" המתפרסם במסגרת העיתון גלובס בוחן את האמיתות של אמירות פוליטיות.
תוכנית הטלוויזיה "מהצד השני עם גיא זהר" מדווחת על פערים בין דיווחים בתקשורת לבין העובדות.
באתר מיזם "פייק ריפורטר" ניתן לדווח על פרופילים מזויפים, פוסטים מסיתים וידיעות כזב בעברית, בערבית, באנגלית, ברוסית ובאוקראינית.
המיזם "בודקים" מפעיל עמוד פייסבוק וחשבון טוויטר במטרה לאתר מידע שגוי בזירה הפוליטית.
איגוד האינטרנט הישראלי מפעיל את קו הסיוע לאינטרנט בטוח שגם דרכו ניתן לדווח על תוכן שיקרי או מסית, ופרסם מדריך לזיהוי פייק ניוז.
ב"שקוף" פורסם מדריך חינמי לקריאה ביקורתית במטרה להתגבר על פייק ניוז ומכון דוידסון פרסם אף הוא כללים לזיהוי פייק ניוז בהודעות וואטסאפ.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל, יצא מערך הסייבר הלאומי בקמפיין תחת הסלוגן "מתגברים על השתפת" והפעיל פלטפורמה מקוונת בשם IFLAG בה ניתן לבדוק את מהימנותן של הודעות החשודות כפייק ניוז.
מחקר מאת איגוד האינטרנט הישראלי מספטמבר 2025, בחן את תופעת הדיסאינפורמציה ואת מאמצי בדיקת העובדות במהלך מלחמת ישראל-איראן.
המחקר מצא כי שדה בדיקת העובדות בישראל אינו מפותח דיו ופועלים בו גופי בדיקת עובדות מעטים בלבד, הסובלים מלחצים כלכליים ופוליטיים גוברים המגבילים את יכולתם לפעול באפקטיביות.
קיים חוסר התאמה ומחסור בארגוני בדיקת עובדות שפונים לאוכלוסיות מיעוט בישראל, כגון החברה החרדית, החברה הערבית או דוברי רוסית.
אין ארכיון או מאגר בדיקות נגיש ונוח.
בנוסף, שדה בדיקת העובדות הישראלי נותר מבודד ופועל בעיקר בזירה המקומית, ללא שימוש בכלים ובסטנדרטים הבין-לאומיים הנדרשים להנגשת תוכני בדיקת עובדות לזירה הגלובלית.
ישראל נמצאת במקרים רבים במוקד של פייק ניוז שמופץ ברחבי העולם, ומגמה זו מתגברת במיוחד בזמני לחימה.
במקרים רבים המפיצים הם אויבי ישראל בלוחמה, דוגמת חמאס או ארגוני טרור אחרים או מדינות יריבות דוגמת איראן שמנסות לפגוע בחוסן החברתי וליצור בישראל קיטוב חברתי.
במקרים נוספים מדובר בגורמים פוליטיים מתוך ישראל שמפיצים פייק ניוז לגבי ישראל במטרה לקדם את האג'נדה הפוליטית שלהם ולפגוע ביריביהם הפוליטיים, ולעיתים פייק ניוז שנוצרו על ידי גורמים עוינים לישראל מופצים בתום לב, או ברשלנות, על ידי ישראלים שרוצים להיות הראשונים להפיץ מידע חדש וסנסציוני, שעשוי להטיב עמם ברשתות החברתיות.
סוכנות הידיעות "רויטרס" הפיצה פעמים אחדות תצלומים שעוותו בצורה המציגה את ישראל באור שלילי: במהלך מלחמת לבנון השנייה, הפיצה הסוכנות תמונות שעובדו על מנת להציג פגיעה כביכול בבנייני מגורים, ובעקבות המשט לעזה, כאשר הסוכנות הפיצה תמונות מהן נמחקו הסכינים בהם אחזו המשתתפים במשט ופציעתו של חייל ישראלי.
בשנת 2016 פורסמו פייק ניוז על כך שישראל מאיימת על פקיסטן בנשק גרעיני.
שר ההגנה של פקיסטן התייחס לטענות אלה וצייץ: "שר ההגנה הישראלי מאיים בתגובה גרעינית...
ישראל שוכחת שגם פקיסטן היא מדינה גרעינית."
פייק ניוז במלחמת חרבות ברזל
במהלך מלחמת חרבות ברזל פורסמו ידיעות כוזבות רבות ברשתות החברתיות וכן בערוצי תקשורת ממוסדים.
חלק גדול מהפייק ניוז מגיע מגופים פרו-פלסטיניים.
ארגונים כמו שב"כ ואחרים, חשפו מקרים רבים של התארגנויות שביצעה איראן ברשתות חברתיות כמו ווטסאפ ופייסבוק שנועדו להפיץ מידע מוטעה, במטרה לגרום לפגיעה במורל ולחזק קיטוב פוליטי בישראל.
קיים גם פייק ניוז שנוצר בתוך ישראל.
דוגמה לכך היא הפצת פייק ניוז על בגידה מבפנים.
נעשה שימוש בטכנולוגיות דיפ-פייק לתעמולה, הפצת מידע כוזב, וזריעת בהלה בקרב הציבור.
המלחמה הנוכחית חשפה בין היתר את הנזק הרב בעקבות השינויים שהוביל מנכ"ל X, אילון מאסק, שהפכו את הפלטפורמה לכר פורה להפצת מידע שקרי.
פייר-אמברואז בוס הוא אתלט צרפתי, אלוף העולם (לונדון 2017) ומקום רביעי באולימפיאדה (ריו דה ז'ניירו 2016) בריצת 800 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בטאלין, אסטוניה ביולי 2011 זכה בוס במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.14 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בסוף יוני 2012 זכה בוס במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:48.83 דקות, אחרי יורי בורזקובסקי מרוסיה (1:48.61 דקות) ואנדריאס בבה מדנמרק (1:48.69 דקות).
חודש לאחר מכן, באולימפיאדת לונדון (2012) סיים בוס במקום 11 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.10 דקות.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 סיים בוס במקום שביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.79 דקות.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו ביולי 2014 זכה בוס במדליית כסף בריצת 800מטר בשיא אישי חדש של 1:42.53 דקות, אחרי ניג'ל אמוס מבוטסואנה (1:42.45 דקות).
שתי תוצאות אלו היו שתי תוצאות השנה בעולם.
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט אוהת שנה הוא סיים במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.55 דקות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה המהירה בשלב זה (1:45.94 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 סיים בוס במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.63 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד בתחילת יולי 2016 סיים בוס במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.79 דקות.
חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:43.41 דקות.
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה בוס במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.67 דקות, לפני אדם קשצ'וט מפולין (1:44.95 דקות) וקיפייגון בט מקניה (1:45.21 דקות).
ב-27 באוגוסט בוס הותקף על ידי קבוצת אנשים, וכתוצאה מכך סבל משברים בפניו.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט זכה בוס במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.30 דקות, אחרי אדם קשצ'וט מפולין (1:44.59 דקות) ואנדראס קרמר משוודיה (1:45.03 דקות).
פייקאן היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב Iran Khodro האיראנית אשר יוצרה בין השנים 1967–2005.
דגמי "פייקאן" התבססו על דגם הילמן הנטר מתוצרת "Hillman" הבריטית, ויוצרו ברישיון הילמן.
דגמי "פייקאן" נחשבו למכוניות הפופולריות ביותר באיראן..
בנוסף, דגמי "פייקאן" משרתים כמוניות.
"פייקאן" – פירושו "חץ" בפרסית.
פייפר "פייפס" מקלין היא דמות בדיונית בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס", מאת ריק ריירדן.
פייפר נולדה ב-3 ביוני 1994 לאפרודיטה, אלת האהבה היוונית, ולאביה, טריסטן מקלין, כוכב הקולנוע שמוצאו מאומת הצ'רוקי.
לא מסופר על ילדותה של פייפר חוץ מקטעים קצרים.
היא נהגה לנסות להשיג את תשומת לבו של אביה, על ידי הסתבכויות.
קצת לפני שגילתה שהיא חצויה, השתמשה בכוח דיבור ההקסמה שלה באופן לא מודע, ושכנעה סוחר רכב להביא לה את אחד הרכבים כדי למשוך את תשומת לבו של אביה, טריסטן מקלין.
היא הואשמה בגנבת רכב, ונשלחה לבית הספר לטבע, שם פגשה את חבריה ליאו ואלדז וג'ייסון גרייס.
אחרי שהיא, ג'ייסון וליאו הגיעו למחנה החצויים, מתברר שהקשר שלה עם ג'ייסון הוא שקר, ואלו בעצם זיכרונות שהרה שתלה בראשה (ובראשו של ליאו).
פייפר עזרה לג'ייסון וליאו להציל את הרה בבית הזאבים, ואת אביה שנחטף על ידי הענקים.
עם חזרתה הפכה לראש הביתן של אפרודיטה במחנה החצויים.
היא אחת משבעת החצויים שיצאו לאתונה כדי להילחם בענקים ולהציל את האלים.
במהלך המסע היא משתמשת בכוחה כדי להציל את חבריה, וזוכה בקרן שפע.
בספר "גורלו של אפולו" היא נפרדת מג'ייסון מעט זמן לפני שהוא נהרג.
פייפר נושאת את סכינה של הלנה מטרויה, ומשתמשת בה כדי לראות את העתיד.
בספר הרביעי בסדרה "בית האדס" פייפר לוקחת כשלל חרב ארד משוננת של הבוראסים.
את החרב היא מאמצת כנשק מרכזי.
מלבד זאת יש לה את היכולת לדיבור הקסמה מפני שהיא הבת של אפרודיטה.
בזכות אמה היא יודעת לדבר צרפתית שהיא, על פי הספר, שפת האהבה.
בנוסף לכך יש לה קרן שפע, שקטעה מראשו של אל הנהר אכלויוס.
בספר השלישי בסדרת גיבורי האולימפוס "אות אתנה", היא כמעט מטביעה את הגיבור הרקולס במזון.
פייפר הוא סרט אנימציה ממוחשבת קצר, שהופק על ידי אולפני האנימציה של פיקסאר.
הסרט מציג את ההתמודדות של גוזל חרטומניים עם הפחד שלו ממים.
ההשראה לסרט באה לברילרו כאשר הוא רץ לאורך החוף בקליפורניה, שם הוא הבחין באלפי ציפורים אשר בורחים מהגלים, אך כאשר הגלים נסוגים הם חוזרים לקו המים כדי לאכול.
להקה של חרטומניים תרה אחר מזון בחוף הים, כאשר הגלים נסוגים הם ממהרים לנקר בחול בחיפוש אחר אוכל, אך כאשר הגלים חוזרים הם ממהרים להתעופף הרחק מהם.
ציפור אחת מנסה לעודד את הגוזלית שלה להצטרף לשאר הלהקה בחיפוש אחר המזון אך כאשר הגלים הגיעו הגוזלית לא הספיקה לברוח בזמן והגלים מספיגים אותה במים.
האירוע גורם לגוזלית בעתה מן המים והיא מסרבת לעזוב את הקן, אבל עד מהרה היא מבחינה במשפחה של סרטנים הנזירים שמתחפרים בחול על מנת להימנע מהגלים.
על ידי העתקת ההתנהגות שלהם, היא מתחילה לראות את היופי של העולם שמתחת למים, ובכך היא מגלה היכן המקומות שבהן יש יותר אוכל.
אלן ברילרו השתמש בטכנולוגיית חיתוך קצוות חדשה כדי ליצור את הסרט דבר שלקח מעל שלוש שנים.
על מנת לתת רקע מציאותי לסרט, ברילרו וצוות האנימציה של הסרט ביקרו בחופים באזור מפרץ סן פרנסיסקו, כמו גם הם ביקרו באקווריום של מונטריי על מנת ללמוד את המראה ואת ההתנהגות של החרטומניים.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בשנת 2017. ובפרס אנני לסרט הקצר הטוב ביותר בשנת 2017.
פייפאל פארק הוא אצטדיון כדורגל בעיר סן חוזה בקליפורניה שבארצות הברית, והוא האצטדיון הביתי של סן חוזה ארת'קווייקס מליגת ה-MLS.
האצטדיון ממוקם מערבית לנמל התעופה הבינלאומי סן חוזה.
פייפאל פארק נפתח רשמית ב-27 בפברואר 2015, והוא בעל קיבולת של כ-18,000 צופים.
בתחילה נקרא בשם אצטדיון אוויה עקב הסכם חסות עם חברת אוויה, שבסיסה בסנטה קלרה הסמוכה לסן חוזה.
האצטדיון כולל גג מחפה וכמה מהמושבים התלולים ביותר ב-MLS, כדי לספק ראות טובה יותר.
בנוסף, האזור שמאחורי השער הצפוני-מזרחי מאכלס את הבר הפתוח הגדול ביותר בצפון אמריקה, אזור מוקצה לאוהדים בגודל 2 אקר (כ-8 דונם) ולוח תוצאות דו-צדדי.
הסוויטות ומושבי המועדון ממוקמים בגובה המגרש.
האצטדיון הוא חלק מפיתוח מעורב למגורים, מסחר, מו"פ ובתי מלון.
האצטדיון הוקם במימון פרטי ללא כסף ציבורי מקופת עיריית סן חוזה.
בנוסף לכך, לואיס וולף, הבעלים של סן חוזה ארת'קווייקס, הציע לשלם עבור תחזוקת האצטדיון לפרק זמן של 55 שנה.
הקבוצה עיכבה תחילה את מועד השלמת האצטדיון לאמצע עונת 2014 של ה-MLS, אך בהמשך עיכבה אותו שוב לעונת 2015. מושבי האצטדיון כוללים שלושה גוני כחול שונים וגם כמה מושבים אדומים כדי להוקיר את ההיסטוריה של המועדון ב-NASL.
בנוסף לכך, התבנית של המושבים מכילה את הסיסמה "Go EQ" שנכתבה בקוד בינארי.
בשנים 2020–2021 נקרא בשם אצטדיון ארת'קווייקס .
ההצעה להקמת אצטדיון חדש לסן חוזה ארת'קווייקס הובאה בפני מועצת עיריית סן חוזה ביוני 2007. ההצעה קראה לעיריית סן חוזה לאזר מחדש את חלקת האדמה התעשייתית בשכונת "Edenvale" בעיר לשימוש למגורים.
החלקה נמצאת בבעלות חברת "iS tar Financial", אך חברי קבוצת הבעלות של הארת'קווייקס מחזיקים באופציה לרכישת הקרקע.
אִיזוּר מחדש של החלקה יגדיל את שווי הנכס בכ-80 מיליון דולר.
הקיבולת התעשייתית של האתר תועבר לנכסים מסביב לו, מה שיאפשר לאתרים אלה להגדיל את צפיפות הפיתוחים באדמותיהם, מה שיוציא את הפרויקטים הבודדים מהדור המוקדם באתרים אלה.
זה ישמור גם על היכולת התעשייתית לעיר באזור "Edenvale".
האופציה על הקרקע תימכר ואז הכסף שיתקבל מהמכירה ישמש להקמת אצטדיון כדורגל באתר "Airport West" (שם שכן בעבר מפעל של "FMC Corporation") ללא עלות מצד העירייה.
בנוסף, לואיס וולף ושותפיו יממנו וייבנו את הפרויקטים בשימוש מעורב הצמודים לאצטדיון.
ב-15 באפריל 2008, נחשף כי הושגה עסקה למכירת אתר "Airport West" לקבוצה בראשות הבעלים של הארת'קווייקס.
קבוצת הבעלות תשלם 132 מיליון דולר עבור 66 אקרים (270,000 מ"ר) של אתר "Airport West", שטח שעיריית סן חוזה רכשה תמורת 81 מיליון דולר בשנת 2005. העסקה אושרה לאחר הצבעה ב-21 במאי על ידי מועצת עיריית סן חוזה.
לאחר מכן נוהל מחדש משא ומתן על מחיר הרכישה בין העירייה לקבוצת הבעלות באפריל 2009, על מנת להסביר את הערך האבוד של השטח עקב שינויי האקלים הכלכלי מאז שבוטלה העסקה המקורית.
בנוסף, הארת'קווייקס ושותפיה צמצמו את שטח האדמה שנרכש מ-75 האקרים המלאים (300,000 מ"ר) של אתר "Airport West" לחלקה קטנה יותר של 65 אקרים (260,000 מ"ר), מה שהוריד את מחיר הרכישה שלהם ל-89 מיליון דולר.
קבוצת הבעלות של לואיס וולף רכשה את אתר "Airport West" מעיריית סן חוזה, והקלה גם על העירייה מתשלום מס שימוש של 7.5 מיליון דולר שהעירייה שילמה על האתר מדי שנה.
אתר "Airport West" נרכש בעבר על ידי העירייה לצורך הרחבה אפשרית לתשתיות נמל התעופה הבינלאומי סן חוזה.
עם זאת, בנובמבר 2007, נמל התעופה ציין כי השטח אינו נחוץ עוד לפיתוחים נוכחיים או עתידיים.
העירייה העריכה כי הפיתוח הכולל של אתר "Airport West" וגם של אתר "iStar" יביא לסן חוזה כ-1.3 מיליארד דולר בהשקעות הון ויגרום להכנסות ממסים של מיליוני דולרים.
הפיתוח יספק גם עבודות חדשות בתחומי המחקר והפיתוח, המסחר והמלונות לעיר.
אתר "iStar" יפותח עם שילוב שימושים למגורים ולמסחר, ואילו אתר "Airport West" יפותח על ידי וולף עם שני בתי מלון, כמו גם פרויקטים למגורים, למחקר ולמסחר.
במאמר בעיתון "סן חוזה מרקיורי ניוז" באוגוסט 2009, לואיס וולף נמנע מלציין בפומבי את מועד הפתיחה הספציפי בשנת 2012 של האצטדיון, עד שניתן יהיה למצוא ולחתום עסקת חסות על שם האצטדיון.
ההדמיות הרשמיות הראשונות של האצטדיון שוחררו לציבור ב-19 בספטמבר 2009 על ידי בעלי הקבוצה לואיס וולף.
אזורו מחדש של הנכס אושר ב-16 במרץ 2010 כדי לאפשר את הקמת האצטדיון.
באפריל 2010 הארת'קווייקס סיימה את הבנייה, ופתחה את "מתקן האימונים נוטריליט", הכולל מגרש אימונים צמוד לאדמות המיועדות לאצטדיון החדש.
בנובמבר 2010, קבוצת הבעלות של הארת'קווייקס ביקשה מעיריית סן חוזה לתיקון נוסף באופציית הרכישה של אתר האצטדיון.
במקרה שהאקלים הכלכלי ימשיך למנוע את בניית האצטדיון, האופציה כוללת הוראות לעירייה לשקול להתיר שימוש מסחרי באתר האצטדיון.
ב-20 בינואר 2011 הגישה הקבוצה בקשה לעירייה לקבלת היתר פיתוח.
סן חוזה ארת'קווייקס קיימה טקס הריסה באתר האצטדיון ב-3 במרץ 2011 כדי להתחיל תהליך הריסה של 12 שבועות לקראת הבנייה.
ב-14 בדצמבר 2011 אישרה ועדת התכנון את ההיתר לבניית האצטדיון, אך לאחר מכן הוגש ערעור על ידי התושבים הגרים בסמוך לאתר.
ב-22 בפברואר 2012 שמעה הוועדה את הערעור והצביעה פה אחד לדחות את הערעור ולסיים את תהליך מתן אישור היתר הבנייה.
הקבוצה הצהירה כי היא עדיין מתכננת לפתוח את האצטדיון בשנת 2014.
טקס התחלת הבנייה של האצטדיון החדש התרחש ב-21 באוקטובר 2012, עם 6,256 משתתפים שחפרו ידנית באדמה, וניפצו את השיא העולמי הקודם.
שופט רשמי מטעם שיאי העולם של גינס היה באתר כדי לאמת את השיא.
נשיא סן חוזה ארת'קווייקס, דייב קוואל, הצהיר בראיון שנערך בפברואר 2013 כי בניית האצטדיון תתחיל עד 26 בפברואר, כאשר השלמת האצטדיון מתוכננת לעד תחילת 2014.
עם זאת, בזמן שצוותי הבנייה הרסו והכינו את האתר לבנייה, הם גילו שלושה בונקרים תת-קרקעיים וכמה מאות קורות בטון מהמפעל הקודם של FMC.
מכשולים אלה גרמו לדחיית מועד השלמת האצטדיון ליולי 2014. מאוחר יותר תאריך זה הוזז למועד סיום שנקבע בראשית 2015. ההריסה, הפילוס והכנת האתר לבנייה בוצעו עד אמצע ספטמבר 2013. השלבים הבאים בתהליך היו יציקת היסודות, ואחריה כינון הפלדה.
הצעדים הראשונים שננקטו לבניית מבנה האצטדיון בפועל, היו ב-27 בספטמבר 2013, עת התרחשה יציקת הבטון של בניין הקבוצה וחדרי ההלבשה.
אחריה יצקו את יסודות האצטדיון.
קורות הפלדה הראשונות לאצטדיון הונחו ב-5 בנובמבר 2013, והקורה הסופית הונחה במקומה ב-28 במרץ 2014.
המושב הראשון מבין 18,000 המושבים באצטדיון, הותקן ב-23 בספטמבר 2014.
ב-19 בנובמבר 2014 אושר כי חברת אוויה תהיה נותנת החסות לאצטדיון החדש של הארת'קווייקס, שנקרא רשמית אצטדיון אוויה, והיא תשלם 20 מיליון דולר (2 מיליון כל שנה) בעסקה למשך 10 שנים.
החברה הגישה בקשה לפשיטת רגל ותכננה בתחילה לשמור על עסקת החסות, אך בהמשך ביקשה משופט פדרלי בדצמבר 2017 לבטל את עסקת החסות על שם האצטדיון.
הקבוצה לא הצליחה למצוא ספונסר חדש לאצטדיון, ולבסוף שינתה את שם האצטדיון לאצטדיון ארת'קווייקס בשנת 2020.
המשחק הראשון בפייפאל פארק היה המשחק ההכנה האחרון של סן חוזה ארת'קווייקס לפני פתיחת עונת 2015 מול לוס אנג'לס גלאקסי ב-28 בפברואר 2015, ואחריו היה משחק הבית הראשון בעונה הסדירה נגד שיקגו פייר ב-22 במרץ 2015.
ב-10 במאי 2015 שיחקה נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים בפייפאל פארק את משחק ההכנה הראשון שלה לפני גביע העולם בכדורגל נשים 2015, ובו ניצחה 3–0 את אירלנד.
בשנת 2016, פייפאל פארק אירח את משחק האולסטאר של ה-MLS בין כוכבי ה-MLS לבין ארסנל מהפרמייר ליג, ובמשחק ניצחה ארסנל 2–1.
פייפאל פארק תוכנן גם לארח משחקי רוגבי.
האצטדיון אירח משחק רוגבי לראשונה ב-18 ביולי 2015, שני משחקים עוקבים במסגרת גביע האומות הפאסיפיות 2015, הראשון בין קנדה ליפן, ואחריו בין ארצות הברית וסמואה.
תאריךקבוצה #1תוצאהקבוצה #2מסגרתצופים24 במרץ 2017 ארצות הברית6–0 הונדורסמוקדמות מונדיאל 2018 17,7292 בפברואר 2019 ארצות הברית2–0 קוסטה ריקהידידות 13,656
תאריךקבוצה #1תוצאהקבוצה #2מסגרתצופים10 במאי 2015 ארצות הברית3–0 אירלנדידידות18,00010 בנובמבר 2016 ארצות הברית8–1 רומניהידידות16,42512 בנובמבר 2017 ארצות הברית3–1 קנדהידידות17,9604 בספטמבר 2018 ארצות הברית4–0 צ'ילהידידות14,340
תאריךקבוצה #1תוצאהקבוצה #2מסגרתצופים 18 ביולי 2015 קנדה6–20 יפן גביע האומות הפאסיפיות 201510,017 ארצות הברית16–21 סמואה18 ביוני 2016 ארצות הברית20–24 איטליהידידותלא ידוע
קימברלי בנסון הידועה יותר בשם הבמה שלה, פייפר ניבן היא מתאבקת סקוטית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
היא מוכרת בעיקר בשל הופעותיה בארגוני ההיאבקות העצמאיים, שבהם הופיעה תחת שם הבמה וייפר.
בנסון ערכה את קרב הבכורה שלה בגיל 18 במסגרת ארגון ההיאבקות הסקוטי Scottish Wrestling Alliance.
לאחר מכן, היא עברה ליפן והתאבקה עבור ארגון ההיאבקות סטארדום.
בשנת 2015, היא הפכה לאלופת הנשים הראשונה של Insane Championship Wrestling.
בנסון תחת שם הבמה פייפר ניבן, השתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג של שנת 2017, כשהיא השיגה ניצחונות על סנטנה גארט בסיבוב הראשון ועל סרינה דיב בסיבוב השני, לפני שהודחה על ידי טוני סטורם בשלב רבע הגמר.
בשנת 2018, היא חזרה להתאבק עבור ארגון ההיאבקות World of Sport Wrestling, כשהתמודדה מול בי פריסטלי וקיי לי ריי בקרב משולש על אליפות הנשים של WOS, שבו ריי ניצחה.
ב-27 במרץ בפרק של התוכנית NXT UK, ניבן ערכה את הבכורה שלה בארגון, כשהגיעה לזירה כדי להתעמת עם ריאה ריפלי לאחר הקרב שלה עם זאיה ברוקסייד, מה שהוביל לתחילתו של פיוד בין השתיים.
ב-19 ביוני בפרק של התוכנית NXT UK, ניבן וריפלי השתתפו בקרב באטל רויא לאשר קבע את זהות המתאבקת אשר תתמודד על אליפות הנשים של NXT UK נגד טוני סטורם.
בקרב הבאטל רויאל, ניבן הודחה על ידי זאיה ברוקסייד.
ב-3 ביולי בפרק של התוכנית NXT UK, ניבן גברה על ריפלי.
לאחר מכן, ניבן נקלעה לפיוד של ברוקסייד מול ג'יני וג'זי גייברט.
השתיים הפסידו לג'יני וגייברט ב-17 ביולי בפרק של התוכנית NXT UK.
שבוע לאחר מכן הן חברו לאלופת הנשים של NXT UK, טוני סטורם וביחד שלושתן הפסידו פעם נוספת, הפעם לג'יני, גייברט וקיי לי ריי.
בחודש אוקטובר, ניבן נקלעה בעצמה לפיוד מהיר עם אותן ג'יני וגייברט.
לאחר הקרב שלה מול איילה דאון ב-3 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני וגייברט תקפו אותה מאחורי הקלעים, כשבשבוע לאחר מכן, ניבן ניצחה את גייברט בקרב המרכזי של התוכנית, זאת הודות להסחת דעת מצד יריבתה לשעבר, ריאה ריפלי.
באירוע NXT UK TakeOver: Blackpool II, שנערך ב-12 בינואר 2020, ניבן כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT UK לאחר שהפסידה לקיי לי ריי בקרב משולש אשר כלל בנוסף את טוני סטורם.
ב-24 בספטמבר, ניבן כשלה פעם נוספת בניסיונה לזכות באליפות לאחר שהפסידה לקיי לי ריי.
ב-15 באוקטובר, ניבן גברה על איילה דאון.
ב-19 בנובמבר, ניתנה לניבן הזדמנות נוספת להתמודד על אליפות הנשים של NXT UK נגד האלופה, קיי לי ריי, הפעם במסגרת קרב ספירות בכל מקום, שגם בו הפסידה לאחר שהמתאבקת ג'יני הטיחה כיסא בגב שלה.
ב-7 בינואר 2021, ניבן נחלה הפסד לג'יני לאחר שג'וסף קונרס הסיח את דעתה של ניבן במהלך הקרב.
ב-11 במרץ, ניבן וג'ק סטארז ניצחו בקרב זוגות מעורב את ג'יני וג'וסף קונרס.
ב-9 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, דודרופ הפסידה לאלכסה בליס.
ב-27 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, דודרופ נענתה בחיוב לאתגר שהציבה שארלוט פלייר על אליפות הנשים של Raw, אך נחלה הפסד בקרב זה לאחר הסחת דעת מצד איווה מארי.
ב-11 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, דודרופ גברה על נטליה בקרב הפותח של טורניר כתר המלכה הראשון בתולדות הארגון.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, דודרופ העפילה לשלב הגמר של הטורניר לאחר שניצחה בשלב חצי הגמר את שיינה בייזלר.
באירוע היהלום שבכתר, שנערך ב-21 באוקטובר, דודרופ הפסידה בקרב גמר טורניר כתר המלכה לזלינה וגה.
ארבעה ימים לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, דודרופ נחלה הפסד נוסף לאותה וגה.
ב-13 וב-20 בדצמבר בפרק של התוכנית Raw, דודרופ הפסידה בקרבות יחידים לביאנקה בלאייר.
ב-10 בינואר בפרק של התוכנית Raw, דודרופ ניצחה את ביאנקה בלאייר וליב מורגן בקרב משולש אשר קבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים באירוע הרויאל ראמבל.
ב-7 בפברואר, ניבן גברה בקרב יחידים על ליב מורגן.
ב-21 בפברואר וב-14 במרץ, היא הפסידה לביאנקה בלאייר בקרבות יחידים, בהתאמה.
ב-30 במאי, היא נחלה הפסד נוסף, הפעם לאלכסה בליס.
ב-23 בספטמבר 2019 במסגרת יום הנראות הביסקסואלי, בנסון הודיעה שהיא ביסקסואלית.
ב-22 בנובמבר של אותה השנה, היא התארסה.
שבועיים לאחר מכן, בנסון הודיעה שהיא סובלת משיתוק על שם בל.
אליפות הנשים של AOW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Fierce Females
הישגים בארגון ההיאבקות Full Tilt Wrestling - FTW
אליפות הנשים של FTW (פעם אחת)
אליפות הנשים של ICW (פעמיים)
טורניר אליפות הנשים של ICW (2015)
אליפות הנשים של PCW (פעם אחת)
אליפות הנשים של Pro-Wrestling: EVE (פעם אחת)
PWI דירג אותה במקום ה-37 מתוך 50 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2017
אליפות הדיוויזיה העתידית של SWE (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Showcase Pro Wrestling
אליפות הנשים של WOS (פעמיים)
אליפות האמנים של סטארדום (פעם אחת) - עם HZK ואיאו שיראי
טורניר השלישיות (2019) - עם אוטמי הישישיטה ובי פריסטלי
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעם אחת) - ביחד עם צ'לסי גרין
פייק ריפורטר הוא מיזם מחקר ישראלי שמוביל מאבק אזרחי נגד תעמולה, דיסאינפורמציה, שיח שנאה, אלימות והסתה ברשת, באמצעות שימוש בכלי מחקר מקצועיים ופלטפורמה מבוססת מחקר המונים.
המיזם הוקם בדצמבר 2020, על ידי פעילים חברתיים וחוקרים.
תחקירים וחשיפות של המיזם פורסמו בכלי תקשורת בארץ ובעולם.
בין החשיפות הללו היו רשתות השפעה ממדינות זרות שפעלו לזרוע כאוס וקיטוב פוליטי בישראל, קמפיין דה לגיטימציה לוועדת הבחירות המרכזית, רשתות פרופילים מזויפים שקידמו פוליטיקאים ואנשי ציבור ופעילות רשת שקידמה הפצת מידע כוזב בנושא הקורונה.
המיזם פייק ריפורטר הוקם ב־2020 על ידי ניצן יסעור, ענבר יסעור, גילעד ביהרי ועמותת השמאל מחזקים, בשל החשש כי גוברת ההסתה, בישראל בכלל וברשתות החברתיות בפרט.
חברי המיזם הקימו אתר בו ניתן לדווח על פרופילים מזויפים, פוסטים וציוצים מסיתים וידיעות כזב.
הדיווח אפשרי בשפות הבאות: עברית, ערבית, אנגלית, רוסית ואוקראינית.
בשנת 2021, נבחר אחיה שץ, מנכ"ל הפייק ריפורטר, לאחד מ־40 הצעירים המבטיחים בישראל על ידי מגזין דה מרקר.
בשנת 2025, נבחר ניר רוזן, לשעבר מנכ"ל מפלגת העבודה, להחליף את אחיה שץ בתפקיד מנכ"ל הארגון.
חשיפת תעמולה וקיטוב פוליטי של סוכנויות ביון איראניות
בשנת 2021 פייק ריפורטר מצאו מספר רשתות השפעה של ארגוני ביון זר, שמקורן באיראן, אשר פעלו לזרוע כאוס וקיטוב פוליטי בישראל באמצעות הרשתות החברתיות.
הממצאים פורסמו בניו יורק טיימס וב-BBC.
לאחר מספר חודשים, אנשי המיזם חשפו את "רשת הדוגמניות" שפעלה גם לקדם הכחשת קורונה בישראל.
המחקר פורסם בחדשות 13 בדצמבר 2021 תחקיר משותף של דפנה ליאל ופייק ריפורטר חשף כי רשת פרופילים החשודים כאיראנים מפיצה תכנים בישראל במטרה ללבות את הוויכוח הפוליטי.
הפרופילים המזויפים יצרו קשר עם פעילים בולטים של הליכוד והפיצו באמצעותם תכנים.
התחקיר צוטט בכלי תקשורת נוספים.
בעקבות התחקיר ביקש ראש הממשלה דאז נפתלי בנט מראש השב"כ רונן בר לבדוק את רשת הפרופילים החשודים כאיראנים וב־3 בינואר 2022 פורסם כי הוחלט לקיים דיון בנושא בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת.
באותו יום השתתף אחיה שץ, מנכ"ל פייק ריפורטר, בדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת בנושא "תופעת הפייק ניוז והפגיעה בזכויות אדם: אתגרים ודרכי התמודדות" בו הזכיר את התחקיר על רשת הפרופילים שחדרה לשורות הליכוד ואת הסכנה שנשקפת לאזרחי ישראל מתרבות הפייק ניוז ברשתות החברתיות.
בפברואר 2021 חשף המיזם כי חשבונות שאספו מידע על המחאה נגד בנימין נתניהו בבלפור גנבו את זהותם של בכירים ביהדות ארצות הברית.
במרץ חשפו קמפיין השפעה שניסה להתחזות לתנועת "הדגלים השחורים" שקיימה מחאה נגד נתניהו ולפגוע בה.
כמו כן נחשף ניסיון התחזות לעיתונאית והפעילה אור-לי ברלב בעקבות התחקיר הודיעה פייסבוק כי מדובר בניסיון התערבות של איראן בבחירות בישראל, ומחקה חשבונות, דפים וקבוצות מרשת פייסבוק ואינסטגרם.
באוקטובר ונובמבר 2022 נחשפו רשתות שכללו יחד מאות פרופילים מזויייפים בטוויטר שנועדו להגדיל קיטוב פוליטי, ולעורר תסיסה.
החשבונות קראו בין היתר למתנגדי ראש האופוזיציה בנימין נתניהו להחרים את הבחירות, ותקפו אותו ואת הציבור החרדי.
החשד הוא כי מדובר ברשתות איראנית.
פייק ריפורטר העבירו את המידע לגורמי ביטחון ובעקבות כך פנה משרד המשפטים לטוויטר, שהסירה את רוב החשבונות.
בינואר 2023 חשפו פייק ריפורטר כי סרטון ויראלי שהופץ ברשת ובו נראית שריפת דיוקנו של הרב חיים דרוקמן על ידי משתתפים בהפגנת שמאל, הוא מזויף.
הסרטון פוברק והופץ לראשונה על ידי גורמים זדוניים החשודים כזרים ולאחר מכן פורסם באתר האינטרנט של ערוץ 7 וצויץ על ידי פעילי ליכוד ועל ידי יאיר נתניהו.
כמו כן חשפו קמפיין השפעה ברשת הטוויטר במסגרתו נעשה ניסיון של גורמים זרים להסית לאלימות בשם פעילי המחאה נגד הממשלה.
עשרות פרופילים התערבו בדיונים על המחאה באמצעות הפצת תגובות שקוראות לבצע ונדליזם, להגיב באלימות לשוטרים, לייצר נשק מאולתר, להתנגד למעצרים ועוד.
בפברואר 2023 חשפו ניסיונות לצייר את המחאה נגד המהפכה המשפטית כאלימה וניסיונות להסית נגד המפגינים ולהרתיע אותם מהגעה להפגנות ובאפריל חשפו רשת בוטים, ככל הנראה זרה, שמנסה לפלג את העם בעזרת ציוצים קיצוניים בעד ונגד הרפורמה המשפטית.
ביוני חשפו כי קבוצות המופעלות על ידי גורמים זרים קוראות ברשתות לפעולה בעד ונגד ואף שכנעו אנשים לתלות שלטים בביתם.
שב"כ אישר כי זיהה באותה עת פעילות השפעה איראנית ומסר כי הוא מנסה לסכל אותה.
בדצמבר 2023 חשף פייק ריפורטר כי מאחורי מבצעי השפעה זרה אלו עמדה רשת זרה בעלת תשתית רחבת היקף שפעלה בשלל פלטפורמות – ווטסאפ, טלגרם, טוויטר, פייסבוק, אינטגרם, יוטיוב ואתרי אינטרנט.
הרשת הקימה שני גופי חדשות פיקטיביים להפצת פרסומים כוזבים ותאוריות קונספירציה, יצרה קשר עם ישראלים על מנת לשדלם להפיץ את התכנים, פעלה באמצעות גנבת זהותם של ישראלים ויצרה חשבונות וסרטוני "דיפ-פייק" באמצעות בינה מלאכותית.
הרשת הפיצה במקביל תכנים מנוגדים במטרה לשסות קהלים שונים אלה באלה ולהעמיק את הקיטוב הפוליטי והחברתי: ימין ושמאל, חילונים ודתיים, תומכי נתניהו ומתנגדיו.
מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל הפיצה הרשת תמונות מטבח ה־7 באוקטובר, סרטוני חטופים, טענות על בגידה מבפנים, פעילות בעד ונגד החזרת החטופים וסרטוני "דיפ פייק" של ראש הממשלה בנימין נתניהו ומספר רבנים שזהותם נגנבה בשלב מוקדם יותר, וביניהם הרב שלמה עמאר והרב המנוח חיים דרוקמן.
חשיפת ניסיונות דה-לגיטימציה לתוצאות הבחירות
בתקופת הערכות לבחירות לכנסת העשרים וארבע, במרץ 2021, חשפו פייק ריפורטר כי יאיר נתניהו, ארגון אם תרצו וגורמים נוספים בליכוד קידמו תאוריית קונספריציה חסרת בסיס על תכנון לקיים זיוף הבחירות נרחב.
לפי התאוריה ועדת הבחירות המרכזית כולל השופטים עוזי פוגלמן וניל הנדל שעמדו בראשה, קשרו קשר להעביר קולות מגוש המפלגות בראשות נתניהו למחנה השני.
תחילה נוסחה תאוריה עמומה ובהמשך היא גובשה לטענה לזיוף תהליך ספירת הקולות, ובפרט ספירת הקולות של מעטפות כפולות, זאת אף שנציגים של כל המפלגות משתתפים בהליך זה.
תאוריית קשר זו דומה לתאוריות שהופצו לפני ובמהלך ניסיון הפיכת תוצאות הבחירות בארצות הברית, והדבר העלה חשש מפני ניסיון דה-לגיטמיציה של תוצאות הבחירות.
התאוריה הופצה בתפוצה רחבה בטוויטר, בקבוצות ווטאספ של תומכי ליכוד, ופורסמה כמאמר דעה בערוץ 20.