tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1993 התמנה לשר התכנון בממשלתו של חואן קרלוס וסמוסי ולאחר מכן עבר לכהן כשר הפנים.
ב-1996 הוא התפטר מהממשלה בגלל הדחתו של מפקד הצבא, לינו אוביידו.
גראו חבר לאוביידו בהתמודדותו של אוביידו לנשיאות בבחירות ב-1998, וכאשר אוביידו נדון ל-10 שנות מאסר באשמת ניסיון הפיכה נגד הנשיא, נכנס גראו להתמודד על התפקיד במקומו, שלושה שבועות לפני הבחירות.
במהלך מערכת הבחירות הוא הבטיח לחון את אוביידו.
גראו זכה ב-54% מהקולות ומיד לאחר כניסתו לתפקידו הוא העניק חנינה ללינו אוביידו, בניגוד לחוק שחוקק חודשיים קודם לכן כדי למנוע את החנינה.
גראו גם הדיח את הקצינים שהתנגדו לאוביידו והחזיר לשירות 200 קצינים מנאמניו של אוביידו.
הוא גם הדיח את שופטיו של אוביידו, ומינה במקומם שופטים אחרים שזיכו את אוביידו.
בדצמבר 1998 הורה בית המשפט העליון של פראגוואי לגראו להשיב את אוביידו למאסר, וגראו התעלם מההוראה.
ב-6 בפברואר 1999 הקציב בית המשפט לגראו 72 שעות למלא את ההוראה להשיב את אוביידו לכלא, ושוב גראו סירב וטען שהוא אינו כפוף לבית המשפט.
ב-11 בפברואר 1999 הוחל בהליכה הדחה של גראו, אבל סיכויי ההדחה נראו נמוכים, לאור מספר תומכיו של גראו בבית הנבחרים.
אולם לאחר רצח סגנו ויריבו, לואיס מריאה ארגנה, נמצא רוב להדחת גראו וההליכים התקדמו במהירות.
גראו הורה להשיב את אוביידו למאסרו, אולם מתנגדיו טענו שהצעד היה מאוחר מדי והמשיכו בהליכי ההדחה.
ב-28 במרץ 1999 התפטר גראו מתפקידו, לאחר שבית הנבחרים הצביע ברוב גדול בעד הדחתו.
גראו נמלט לברזיל והתגורר בקוריטיבה.
ב-22 בפברואר 2002 הוא הסגיר את עצמו לשלטונות בבירת פרגוואי.
ב-25 בפברואר 2002 הוא העיד בבית המשפט בקשר להאשמות נגדו שהיה אחראי להריגתם של שבעה מפגינים שהפגינו נגדו לאחר רצח ארגנה.
בעדותו הוא טען שהוא לא אחראי לירי במפגינים.
ראוסון (בספרדית: Rawson, במקור בוולשית: Trerawson) היא בירת פרובינציית צ'ובוט בארגנטינה.
למרות שהיא הבירה הפרובינציאלית, אוכלוסייתה קטנה יותר מערים אחרות בצ'ובוט, בהן קומודורו ריבדביה, טרלאו, פוארטו מדרין ואסקל.
נהר צ'ובוט חוצה אותה, והיא נמצאת במרחק של 1,360 ק"מ מהבירה בואנוס איירס.
ההתיישבות הראשונה באזור יוסדה על ידי הנרי ליבנוס ג'ונס, מגלה ארצות וסוחר בקר ולשי שחי בבואנוס איירס מ-1810. ב-1854 הוא הקים מוצב באזור כבסיס למשלחות ציד ואיסוף בקר בר בגבול צ'ובוט.
המבנים הלא-יציבים ננטשו במהרה, אך נמצאו ונוצלו על ידי מתיישבים ולשים שירדו מהספינה "מימוסה" בפוארטו מדרין ב-1865.
העיירה הוקמה באופן רשמי בספטמבר באותה שנה, על ידי קולונל חוליאן מורגה, ויושבה במהרה על ידי מהגרים חדשים מוויילס.
הם קראו לעיר טְרֵרַאוסון (בוולשית: עיירתו של ראוסון) על שם ד"ר גיז'רמו ראוסון, שר הפנים הארגנטינאי באותה תקופה, שתמך בהתיישבות הוולשית בארגנטינה.
למרות שהתחילית "טרה" הושמטה, התושבים דוברי הוולשית וחלק מהתושבים הוותיקים עדיין משתמשים בשם המקורי.
ב-1955 הוכרזה הקמתה של פרובינציית צ'ובוט, עם ראוסון כבירתה.
במהלך שנות ה-70 הייתה בנייה מסיבית של בניינים בולטים ובהם בנייני ממשלה, מה שגרם לכך שהעיר כונתה "ברזיליה הקטנה של פטגוניה".
בעיר יש נמל דיג, שנקרא פוארטו ראוסון, על חוף האוקיינוס האטלנטי, כ-5 ק"מ במורד נהר הצ'ובוט.
כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על הנמל ועל השלטון הפרובינציאלי.
שדה התעופה אלמירנטה מרקו אנדרס סר ממוקם כ-20 ק"מ מראוסון באזור טרלאו ומשרת את שתי הערים.
ארמנד גיאורג ראול (פון) קוצלסקי (בפולנית: Armand Georg Raoul (von) Koczalski; 3 בינואר 1885 – 24 בנובמבר 1948) היה פסנתרן ומלחין פולני, שהפך מילד פלא מבטיח לאחד המבצעים הבולטים של תקופתו.
קוצלסקי, יליד ורשה, למד נגינה על פסנתר לראשונה אצל אימו, ואחר כך אצל ג'וליאן גודומסקי.
הוא התקדם מאוד בלימודיו, ובגיל 4, בשנת 1888, כבר הופיע לראשונה.
הוריו לקחו אותו לפסנתרן והמלחין הנודע אנטון רובינשטיין, שזיהה את כישרונותיו של הילד וצפה לו עתיד מבטיח כפסנתרן קונצרטים.
קוצלסקי הילד נשלח ללמוד בקונסרבטוריון בלבוב, ובשנת 1892 החל ללמוד אצל קרול מיקולי, אחד מתלמידיו הבולטים של פרדריק שופן.
במקביל ללימודיו אצל מיקולי, המשיך קוצלסקי לנגן בקונצרטים בערים הגדולות, ברפרטואר נרחב.
ב-1896 ניגן בלייפציג את הקונצרט האלף שלו, ובגיל 12 כבר זכה בפרסים ואותות הוקרה שונים – אות מסדר האריה והשמש, פסנתרן החצר (ממלך ספרד), ומדליה מהסולטן הטורקי.
עד מלחמת העולם השנייה קוצלסקי חי לסירוגין בצרפת, גרמניה ושווייץ.
הוא המשיך להופיע ברחבי אירופה, וזכה למוניטין גדולים בגרמניה כמבצע של יצירות שופן.
הוא סירב להופיע בארצות הברית, למרות ההזמנות הרבות שקיבל, וייתכן שהמוניטין שלו נפגע מכך.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכלא קוצלסקי בברלין, וב-1945, אחרי המלחמה, חזר לפולין מולדתו והתיישב בפוזנן, שם זכה למשרת הוראה בבית הספר הגבוה למוזיקה.
בין תלמידיו היו גם פסנתרנים נודעים כדטלף קראוס ומוניק דה-לה ברוכולרי.
הוא המשיך לנגן ברסיטלים עד למותו שם ב-1948.
קוצלסקי נחשב לאחד מחשובי הפסנתרנים בדורו.
במרכז הרפרטואר הקלאסי והרומנטי שלו עמדו כל יצירות שופן, וכן שלושים ושתיים הסונטות לפסנתר של בטהובן.
הוא שילב בנגינתו יכולת טכנית מבריקה ושוטפת לצד איזון ועידון, והתייחס לתווים הכתובים ביתר כבוד מאשר שאר המבצעים של זמנו.
קוצלסקי, מיקולי ומסורת הביצוע של שופן
בשנות לימודיו של קוצלסקי אצל מיקולי נוצרו ביניהם יחסים הדוקים.
מיקולי, שבילה במחיצתו של שופן שבע שנים מחייו, ראה את עצמו כממשיך נאמן של מסורת הביצוע של שופן, והשתדל ככל יכולתו להעבירה לתלמידיו.
קוצלסקי מספר בספרו על שיעורי הפסנתר הממושכים והמקיפים שקיבל אצל מיקולי מדי יום ביומו, בחודשי הקיץ.
כל שיעור נמשך שעתיים שלמות, וכלל עיסוק במגוון רחב של נושאים הקשורים לטכניקה פסנתרנית – החל מצורת הישיבה ליד הפסנתר וכלה בניתוח מעמיק של הקווים המוזיקליים השונים ביצירה.
נגינתו המעודנת והגמישה של קוצלסקי, והקשר הבלתי אמצעי שלו עם אחד מתלמידיו הבולטים של שופן, גרמו לכך שביצועיו נחשבים כמעבירים באופן מהימן למדי את מסורת הביצוע של שופן.
להקלטות שעשה בשנות ה-30 של המאה העשרים יש, משום כך, חשיבות תיעודית רבה.
הר ראונג (באינדונזית: Gunung Raung) הוא הר געש שכבתי, אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר באי ג'אווה שבאינדונזיה.
ההר שוכן במחוז מזרח ג'אווה על השוליים הדרום מזרחיים של קלדרת איג'ן, קלדרה עתיקה גדולת ממדים.
בפסגתו קלדרה בקוטר של כ-2 קילומטרים ובעומק של כ-500 מטרים, המוקפת בשוליים אפורים.
ההבדל בגוון שבין שולי הקלדרה למורדות הר הגעש נובע מהיעדר מוחלט של צמחייה על השוליים כנגד הצמחייה השופעת, הנרחבת והעשירה שעל המורדות.
גובהו 3,332 מטרים מעל פני הים, ההר הגבוה בקבוצת הרי הגעש שבמזרח ג'אווה.
אף שהעמקים בין הרי הגעש העיקריים מכוסים באדמה פורייה מאוד שמקורה באפר הגעשי, השטח החקלאי מוגבל מאוד.
ראונג כולל כמה מרכזי התפרצות המסודרים לאורך קו מצפון מזרח לדרום מערב, כשהרי הגעש השכבתיים סוקט (Gunung Suket) וגאדונג (Gunung Gadung) שוכנים בצפון מזרח ובמערב בהתאמה.
התמוטטות פרהיסטורית של הר גאדונג על המורדות המערביים יצרה מפולת גדולה שהגיעה למרחק של 79 קילומטרים מהר הגעש, קרוב לאוקיינוס ההודי.
ניתן לצפות על ההר מחוף לובינה (Lovina) בסינגארג'ה (Singaraja) בצפון באלי.
מסלול הטיפוס המקובל אל ההר הוא דרך נפת בונדובוסו (Bondowoso) וסומבר ורינגין (Sumber Wringin).
ההתפרצות הגעשית הראשונה המתועדת התרחשה ב-1586 והיא גרמה להרוגים.
בין 1586 ל-1817 נרשמו חמש התפרצויות קטלניות נוספות.
התגברות של פעילות געשית אובחנה בהר הגעש ראונג ב-24 ביוני 2015. ב-25 ביוני הראו צילומים שהגיעו ממערך הלוויינים של לנדסט שבהר נוצר אגם לבה חדש, שנוסף לאגם הלבה שכבר היה בהר.
בשל כך הניחו כי תימנע התפרצות כיוון שהקלדרה מספיק גדולה ועמוקה על מנת להכיל את כל הלבה.
ב-29 ביוני 2015 החל ההר לפלוט חומרים שגרמו לענן אפר שגרם להתראות לכלל התושבים ברדיוס של 38 קילומטרים מהקלדרה.
ב-9 ביולי 2015 נסגרו כמה שדות תעופה באינדונזיה, כולל שדות התעופה באתר הנופש הפופולרי של האי באלי בשל האפר שנפלט מההתפרצויות.
ראול אנדריי רוססקו (ברומנית: Raul Andrei Rusescu, נולד ב-9 ביולי 1988) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת החלוץ.
רוססקו נולד ברמניקו ולצ'ה והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית.
בשנת חתם באוניראה אורזיצ'ן ששיחקה אז בליגת המשנה ורוססקו היה שותף לעלייה שלה לליגת העל.
בסיום העונה הושאל לדונראה ג'יורג'יו במדיה כבש 13 שערים.
עונה לאחר מכן הושאל שוב הפעם לאוטופן עימה רשם עליית ליגה שנייה בקריירה.
שנה לאחר מכן לאוניראה עימה זכה באליפות הראשונה בתולדות המועדון שהבטיחה גם עלייה אוטומטית לשלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-4 במאי 2011 הכריז בעלי סטיאווה בוקרשט בתוכנית טלוויזיה שרוססקו חתם במועדון.
ב-31 ביולי 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מיובני בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בסטיאווה.
ב-1 בדצמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת אירופית בהפסד 2-1 נגד שאלקה 04 במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-5 בדצמבר הבקיע צמד בדרבי נגד דינמו בוקרשט שנתן ניצחון דרבי ראשון בחוץ מזה 7 שנים לסטיאווה.
ב-13 ביוני 2013 חתם ל-5 שנים בסביליה הספרדית עם סעיף שחרור בסה"כ 40 מיליון אירו.
בעונת הבכורה שלו בסביליה מיעט לשחק ובדצמבר הושאל ספורטינג בראגה לעד לסיום העונה עם אופציה לרכישה בסיום העונה.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לסטיאווה בוקרשט עימה זכה בטרבל.
בקיץ שוחרר מסביליה וחתם באוסמנליספור הטורקית.
בצעירותו רוססקו שיחק עבור הנבחרת הצעירה של רומניה.
ב-11 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת.
ב-11 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016.
נעל הזהב של הליגה הרומנית:
ראול נורדלינג (בשוודית: Raoul Nordling; 11 בנובמבר 1882 – 1 באוקטובר 1962) היה איש עסקים ודיפלומט שוודי.
הוא נולד בפריז ובילה שם את מרבית חייו.
אביו של נורדלינג, קרל גוסטב נורדלינג (Carl Gustav Nordling), הגיע לפריז משוודיה בסוף שנות השבעים של המאה התשע עשרה, והקים מפעל לעיסת נייר בשם "גוסטב נורדלינג".
נורדלינג למד בבית הספר התיכון ז'אנסון-דה-סאי (lycée Janson-de-Sailly), ולאחר מכן הצטרף למפעל של אביו, שלבסוף עמד בראשו.
הוא התמנה לסגן הקונסול (vice-consul) בפריז ב־1905 בגיל 24 בשנת 1917, התמנה לקונסול, וב-1926, לאחר מות אביו, מונה לקונסול הכללי של שוודיה (consul-general).
למרות היותו שוודי במוצאו, חש עצמו נורדלינג מעל הכל כ"אזרח פריז".
הוא דיבר צרפתית הרבה יותר משדיבר שוודית, עד כדי כך שהיה צריך ללמוד את שפת הלאום שלו כאשר יצא לשוודיה כבחור צעיר להשלים את שירותו הצבאי.
במשך חייו היווה נורדלינג דמות מפתח ביחסים שבין צרפת לשוודיה, אולם הוא זכור בעיקר בזכות מאמציו לתווך בין הכוחות הצרפתיים לבין הנאצים בתקופת הכיבוש והשחרור של פריז בתקופת מלחמת העולם השנייה.
הוא מילא תפקיד מפתח גם בהבטחת הגישה של הצלב האדום לשבויי המלחמה, ובזמן המרד הצרפתי ב-19-24 באוגוסט 1944 הוא ניהל משא ומתן עם הגנרל הגרמני דיטריך פון קולטיץ כדי לנסות לצמצם את שפיכות הדמים ואת הנזק לעיר.
בזכות תרומתו הגדולה לאירועים אלו זכה נורדלינג בצלב המלחמה הצרפתי, וכן להנצחה גם ברובע האחד עשר של פריז.
דמותו היא אחת המרכזיות בסרט האם פריז בוערת?
משנת 1966, אותה גילם אורסון וולס.
מועדון הכדורגל ראוס דפורטיו (בקטלאנית: Club de Futbol Reus Deportiu או בקיצור: ראוס דפורטיו, בקטלאנית: Reus Deportiu) הייתה קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר ראוס, פרבר בטראגונה שבקטלוניה.
הקבוצה נוסדה ב-23 בנובמבר 1909. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון הקאמפ נואו מוניסיפל, שבראוס, המכיל 4,700 מושבים.
המועדון ידוע בעיקר בשל קבוצת הוקי רולר מצליחה, אך למועדון גם קבוצות בענפי הכדורסל, שחמט, אתלטיקה, רוגבי, טניס, טניס שולחן ועוד.
ראוס נוסדה לאחר פירוק קבוצה אחרת בעיר ובשנת 1917 איחדה לתוכה מספר קבוצות קטנות.
עד תחילת שנות ה-40 שיחקה הקבוצה בליגות המחוזיות, עד שבשנת 1943 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה השלישית.
עד שנות ה-70 העבירה את מרבית שנותיה בליגה השלישית, עד שחלה ירידה בהישגי הקבוצה שירדה לליגה הרביעית.
החל משנת 1983 עד 2002 שיחקה בעיקר בליגה הרביעית, עם גיחות לליגה הקטלאנית הראשונה, המהווה ליגה חמישית ברמתה בספרד.
עד שנת 2011 שיחקה ראוס בליגה הרביעית למעט שתי עונות, כאשר החל משנה זו התבססה בליגה השלישית.
את עונת סיימה במקום השלישי, הישגה הגדול ביותר עד לנקודה זאת, בזכותו העפילה לפלייאוף העלייה לליגה השנייה.
כבר בסיבוב הראשון הודחה בידי ראסינג פרול, אך בעקבות הישג זה העפילה לשחק בעונה הבאה בגביע המלך.
ראוס הוגרלה לשחק בסיבוב הרביעי מול אתלטיקו מדריד, ואף כבשה שער יתרון מפתיע, אך לבסוף הפסידה בשני המשחקים והודחה מהגביע.
את המשך העונה העבירה ראוס בצמרת, כשבמחזור האחרון של הליגה הסדירה העפילה למקום הראשון, ממנו משחקים במסלול המקוצר של פלייאוף העלייה לליגה השנייה.
ראוס הוגרלה לשחק מול ראסינג סנטאנדר וניצחה בשני המשחקים, כולל ניצחון 0–3 באצטדיון הסרדינרו.
הישג זה הביא להעפלתה הראשונה בהיסטוריה לליגה השנייה.
העפלתה של ראוס לליגה השנייה דרך מסלול האלופות העלה אותה למשחק על גביע אליפות כלל הליגה השלישית, אך הפסידה בפנדלים לקבוצת אוקם מורסיה.
בעונת 2018/2019 הקבוצה נתקלה בקשיים כלכליים חמורים.
בשל המצב הכלכלי החמור בו הייתה, בינואר 2019 הדיחה התאחדות הכדורגל הספרדית את ראוס ממערכת הליגות בספרד למשך שלוש שנים.
בעקבות כך שחקני הקבוצה (למשל חסוס אולמו) חתמו חוזים עם קבוצות אחרות במטרה להמשיך לשחק כבר בעונה זו.
בקיץ 2019 המועדון הורד לליגה החמישית.
פעילות המועדון הופסקה ובעצם המועדון התפרק.
אלעזר ראול סלומון (נולד בשנת 1940), הוא אתלט יהודי-צרפתי בעבר, פעמיים סגן אלוף המכביה (השביעית 1965 והשמינית 1969) בריצת 100 מטר וסגן אלוף המכביה (השביעית 1965) בריצת 200 מטר.
בגלל יהדותו הוא לא נכלל במשלחת של מרוקו למשחקים האולימפיים לטוקיו 1964. בסוף אותה שנה הוא גויס לצבא הצרפתי.
בתחרויות האתלטיקה של מכביה השמינית שנערכו בשנת 1969 זכה סולמון בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.5 שניות, אחרי סטפן וולד מדרום אפריקה (10.5 שניות) ולפני פרטקין מארצות הברית (10.7 שניות) ומדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, אחרי פרטקין (21.6 שניות) וסטפן וולד (21.7 שניות).
סלומון עלה לישראל ב-6 בינואר 1970 ובמסגרת מפעל אידלסון שנערך באפריל אותה שנה הוא השווה את שיאי ישראל בריצת 100 מטר (10.5 שניות) ובריצת 200 מטר (21.8 שניות).
ראול פרננדס ואלווארדה (בספרדית: Raúl Omar Fernández Valverde; נולד ב-6 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק בעמדת השוער.
פרננדס התחיל את הקריירה שול במחלקת הנוער של אוניברסיטריו.
ב-31 ביולי 2005 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אוניון הואראל.
בעונת הושאל לספורט אנקאש ובתום העונה חזר לאוניברסיטריו.
במהלך עונת הפך פרננדס לשוער הראשון באוניברסיטריו.
פרננדס זכה עם אוניברסיטריו באליפות האפרטורה בשנת .
ב-2 בדצמבר 2010 חתם פרננדס בניס מליגת העל הצרפתית.
ערך פרננדס את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד טולוז.
ב-10 בינואר 2013 חתם פרננדס בדאלאס מה-MLS בה שיחק שנתיים.
בינואר 2019 חתם פרננדס באוניברסיאדד ססאר ואייחו.
בינואר , פרננדס חתם בדפורטיבו בינסיונל.
בדצמבר 2021 חתם פרננדס באתלטיקו גראו.
בשנת זומן פרננדס לסגל נבחרת פרו לקראת משחק ידידות נגד .
פרננדס שימש כשוער הראשון של הנבחרת בקופה אמריקה 2011, בו סיימה פרו במקום השלישי.
ליגת העל הפרואנית: אפרטורה ,
שוער העונה בליגת העל הפרואנית: ,
כדורגלן העונה בליגת העל הפרואנית:
ראול רואיס גונזאלס ריאנצ'ו (בספרדית: Raúl Ruiz González-Riancho; נולד ב-13 בפברואר 1960) הוא מאמן כושר בהכשרתו, כיהן במשך חודש כממלא מקום המאמן בספרטק מוסקבה.
ריאנצ'ו החל את הקריירה שלו כמאמן כושר בקבוצת חימנסטיקה מהעיר טורלאווגה בספרד ועבד לצד מנואל רוביידו, כעוזר מאמן.
לאחר מכן עבד כמאמן כושר ועוזר מאמן בקבוצות כמו ראסינג סנטנדר ולבאנטה, לפני שהוזמן על ידי גורבן ברדייב לרוסיה לעבוד כמאמן כושר ברובין קאזאן.
בפברואר 2014 חתם על חוזה באוקראינה עם דינמו קייב, בה עבד כמאמן כושר ועוזרו של סרהי רברוב.
ב-15 ביולי 2016 הוזמן לנבחרת אוקראינה ועבד כעוזר מאמן בנבחרת אוקראינה בכדורגל עד 2018 וסייע לאנדריי שבצ'נקו.
ב-2018 הוזמן למטה האימון של ספרטק מוסקבה ועבד כעוזרו של מאסימו קאררה.
באוקטובר 2018 מונה לממלא מקום מאמן הקבוצה, לאחר שספרטק הגיעה לרצף הפסדים.
קבוצהתקופת כהונהשיאים ניצחונות שוויונות הפסדים הערותספרטק מוסקבה22 באוקטובר — 12 בנובמבר 2018 5212
ראונד רוק היא עיר בטקסס שבארצות הברית.
נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-133,000 תושבים.
מבחינה פוליטית, העיר מנוהלת על ידי מועצה בת שבעה חברים הנבחרים על ידי כלל תושבי העיר.
ההתיישבות באזור החלה כ-9,000 שנים לפני הספירה, עוד בסוף עידן הפליסטוקן.
במהלך המאה ה-18 עוד התגוררו בסביבה כאינדיאנים רבים.
ההתיישבות האירופאית עצמה החלה בשנת 1851. בעשרות השנים שלאחר מכן אזור התעשר מאוד כתוצאה מגידול כותנה.
לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית התיישבו בעיירה רבים מיוצאי צבא הקונפדרציה.
ראול "ראולזיניו" טוגני נטו (בפורטוגזית: Raul "Raulzinho" Togni Neto; נולד ב-19 במאי 1992) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית בכדורסל והיורוליג.
נטו נולד בעיר בלו הוריזונטה שבברזיל, והחל את קריירת המשחק בשנת 2008, בקבוצת "דסיזאו מינאס" מליגת העל הברזילאית.
באפריל 2011 נבחר להשתתף במשחק נייקי הופ סאמיט, כשחקן "נבחרת העולם", לצד שחקנים בינלאומיים מבטיחים נוספים, כגון דאריו שאריץ', אוון פורנייה ודאוויס ברטאנס.
בקיץ 2011 עבר לשחק בקבוצת גיפוסקואה באסקט מליגת העל הספרדית, במדיה שיחק במשך 3 עונות.
בדראפט ה-NBA 2013 נבחר בבחירה ה-47 על ידי אטלנטה הוקס, אשר בהמשך העבירה את זכויות השחקן ליוטה ג'אז.
אף על שנבחר בדראפט המשיך לשחק בגיפוזקואה בעונת 2013/2014, במהלכה העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות ו-3.3 אסיסטים למשחק.
באוגוסט 2014 חתם על חוזה בקבוצת מורסיה, אף היא מהליגה הספרדית.
בעונתו היחידה בקבוצה תרם 8.9 נקודות ו-3.9 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת הצטרף נטו ליוטה ג'אז, אשר החזיקה בזכויות הדראפט שלו.
בעונת הרוקי שלו פתח בכל 53 המשחקים הראשונים של הג'אז, בטרם הוחלף בחמישייה הפותחת על ידי שלווין מאק.
בינואר 2016 נבחר להשתתף במשחק הכוכבים העולים, כשחקן "נבחרת העולם".
ב-3 עונותיו הבאות ביוטה שימש כמחליפם מהספסל של הרכזים ג'ורג' היל וריקי רוביו.
במהלך עונתו השלישית, ב-17 בנובמבר 2017, קלע שיא קריירה של 22 נקודות, בהפסד קבוצתו מול ברוקלין נטס.
ביולי 2019 שוחרר מיוטה, על מנת לפנות מקום בסגל למייק קונלי.
לאורך תקופתו בקבוצה רשם ממוצעים כוללים של 4.8 נקודות ו-1.9 אסיסטים למשחק.
עשרה ימים לאחר שחרורו מיוטה, ב-12 ביולי 2019, חתם על חוזה לעונה אחת בפילדלפיה 76'.
לקראת עונת חתם נטו על חוזה בקבוצת וושינגטון ויזארדס.
ב-5 באוגוסט 2023 חתם לעונה בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית.
בשנת 2010 שיחק נטו לראשונה עבור נבחרת ברזיל הבוגרת, בטורניר אליפות העולם בכדורסל 2010 – אותו סיימה ברזיל במקום התשיעי.
בשנים הבאות השתתף עם נבחרתו גם בטורנירי אולימפיאדת לונדון (מקום חמישי), גביע העולם 2014 (מקום שישי) ואולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (מקום תשיעי).
כמו כן זכה עם ברזיל במדליית הארד בטורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורסל 2014.
ראומה היא דמות מקראית מספר בראשית.
פילגשו של נחור אחי אברהם ואמם של טבח גחם, תחש ומעכה.
ככל הנראה, ראומה היה שם של שבט שהתגורר באזור לבנון, ומשם הם התפשטו לשאר הארץ.
השם ראומה נגזר כנראה מהמילה ראם.
ראול שורבן (ברומנית: Raoul Șorban) (9 בספטמבר 1912 – 16 ביולי 2006) היה צייר, עיתונאי, כתב, היסטוריון אמנות ואקדמאי רומני.
ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה.
הוא קיבל את תואר אזרחות כבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו זה יש חולקים.
היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר.
אביו, המלחין גווילם שורבן, נצר למשפחת אצילים רומנית ותיקה בטרנסילבניה; סבתו הייתה ממוצא אלזס.
שורבן נולד בדז' (שאז הייתה שייכת לממלכת הונגריה).
שורבן למד ציור ומוזיקה באיטליה (בקונסרבטוריון של מילאנו במילאנו), למד באוסטריה ובגרמניה בין השנים 1930–1934. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת באבז-בוליאיי.
אז, הוא הציג את יצירות הציור שלו בתערוכות אמנות בבאיה מארה ובקלוז'-נאפוקה (1935), בבוקרשט, בבאיה מארה (1938), ושוב בקלוז'-נאפוקה (1939, 1942, 1943).
בשנת 1938, שורבן הפך לעוזר הוראה לתולדות האמנות באוניברסיטת קלוז'.
בעקבות תכתיב וינה שהקצה את צפון טרנסילבניה להונגריה, הוא החליט להישאר בקלוז' (Kolozsvár), והקים את בית ההוצאה הרומנית הצפונית טרנסילבנית (Editura Românească din Ardealul de Nord), בית ההוצאה היחיד בשפה הרומנית באזור.
במקביל, הוא תרם במאמרים עבור העיתון בשפה הרומנית Tribuna Ardealului ("הטריבונה הטרנסילבנית").
הוא נעצר על ידי השלטונות ההונגריים והוחזק במעצר בין מרץ לאוקטובר 1942.
בשנת 1944, שורבן לקח חלק פעיל בהצלת יהודים שעמדו בפני מותם במהלך השואה, וסייע לשאר חברי הקהילה להימלט למנדט הבריטי.
במאי 1944 חזר לבוקרשט, שם הצטרף למחלקת יחסי הציבור בממשלת רומניה.
לאחר יציאתה של רומניה ממדינות הציר ותחילת הכיבוש הסובייטי, כאשר צפון טרנסילבניה הוחזרה לרומניה, שורבן עבר לקלוז'.
המשטר הקומוניסטי טיהר אותו מתפקידו, מה שאילץ אותו להתפרנס כצייר בתים בקואופרטיב.
הוא נעצר ב-1952 על ידי הסקוריטטה ושהה במעצר מנהלי עד 1955 (בסך הכל, שורבן ישב 50 חודשים בכלא ללא משפט במהלך חייו).
ב-1956 שוב הותר לו גישה לאקדמיה.
הוא התקבל מחדש כפרופסור, לימד באוניברסיטת בוקרשט (1965) ובמכון ניקולאיה גריגורסקו לאמנות בבוקרשט (1968).
הוא קיבל את אזרחות הכבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו זה יש חולקים.
שורבן נפטר בעיר בה נולד, קלוז'-נאפוקה, ב-16 ביולי 2006.
ראונד רובין הוא מסמך שנחתם על ידי מספר משתתפים במעגל כדי להקשות על זיהוי סדר החותמים וגילוי המובילים.
מקור המונח ב מצרפתית Rond ruban (סרט מעוגל).
המונח מתאר חתימה על עצומות נגד סמכות (בדרך כלל פקידי ממשל במוחים כנגד הכתר) בצורה מעוגלת בה אין היררכיה ולא ניתן לגלות מיהו המנהיג.
ראול קסטילו ג'וניור הוא שחקן ומחזאי אמריקאי.
קסטילו ידוע בזכות התפקידים ששיחק בסרטים "Amexicano" ו-"Cold Weather", וכן בזכות תפקידו כריצ'י בסדרה "Looking" ששודרה ב-HBO.
כמו כן הוא השתתף בסרט של הסדרה, "Looking: הסרט".
בנוסף, קסטילו כתב מספר מחזות, הבולטים שבהם נקראים "Border Stories" ו-"Between Me, You, and the Lampshade".
ראול קסטילו ג'וניור נולד לראול ה.
קסטילו ולאדלה "אדליטה" רודריגז דה קסטילו.
יש לו אח גדול בשם טוני ואחות צעירה יותר.
הוריו הם מהגרים מקסיקניים מריינוסה, טמאוליפס שבמקסיקו, ולימים המשפחה עברה למקאלן שבטקסס, שם גדלו הוא ואחיו.
עיר הולדתו, מקאלן, מורכבת מאוכלוסייה ש-90% ממוצא מקסיקני.
בשל הקרבה לגבול, משפחתו של קסטילו ביקרה לעיתים קרובות בני משפחה שעדיין התגוררו במקסיקו, ולפי קסטילו הוא זכה לחינוך "מאוד דו-תרבותי".
הוא ציין שהמגורים בעיירת הגבול גרמו לו להרגיש אמריקאי במקסיקו ומקסיקני בארצות הברית, וכי הוא "אמריקאי מדי עבור מקסיקו, אבל מקסיקני מדי עבור ארצות הברית".
הוא התחנך כקתולי, והכינוי שלו בילדות היה "גורדו" ("שמן" בספרדית), בגלל משקלו.
העניין של קסטילו במשחק החל בכיתה ג', כשראה את אחיו הגדול בהפקה של בית הספר לפי הקוסם מארץ עוץ.
אחיו, טוני, ניגן בגיטרה והיה מוזיקאי.
ראול צפה במסירותו כשהיה יושב ומנגן סולמות בגיטרה במשך שעות, דבר שהעניק לו השראה להשתמש באותה טכניקה בעצמו.
שנה לאחר מכן הוא נבחן להצגה של בית הספר "על עכבר ושעון", אך לא היה יכול להפסיק לצחוק באודישן שלו ולכן לוהק לתפקיד השומר שאינו מדבר.
בעודו לומד בכיתה ו' בבית ספר קתולי, הוא פגש והתיידד עם הגיטריסט לעתיד רוי מיטשל–קרדנס.
יחד עם חבריהם, ניק טרווינו ורוברט ולק, הם הקימו להקת רוק מחתרתית.
לפני שהחל במשחק, הוא שקל להמשיך בקריירה כמוזיקאי רוק.
קסטילו הצהיר שהתחיל לשחק כשהיה בן 14. בתיכון, כשחיפש מגמה ומקום בו יוכל להתיידד עם אחרים, בחר במגמת תיאטרון שהייתה פופולרית בעיר הולדתו.
הוא הפך למעורב במחלקת הדרמה בתיכון, שלדבריו נראתה לו מהנה.
הרקע שלו בניגון מוזיקה מול קהל מגיל 11 הפך את ההופעה על הבמה לטבעית עבורו.
בתחילת התיכון פגש גם את טניה סרצ'ו, תסריטאית ומי שהשתתפה בכתיבת "עוזרות בית נחושות", "Looking" ו"בנות", והשניים הפכו לחברים.
סרצ'ו השפיעה מאוד על קסטילו, הציגה אותו בפני מחזאים ועודדה את ההעדפה שלו לסוגת הדרמה.
אחרי שסיים את לימודיו, המשיך קסטילו ללמוד כתיבת מחזות בלימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת בוסטון.
עם זאת, הוא המשיך לשחק והתמחה בתיאטרון.
הוא היה מעלה מחזות באופן קבוע, והפסטיבל שנערך באוניברסיטה אפשר לו להציג את העבודות המקוריות שלו, שרובן היו קשות ועסקו במתחים החברתיים-פוליטיים והגזעיים בגבול מקסיקו וארצות הברית.
בנוסף, הוא כתב את שלישיית המחזות שהיו בעלי מערכה אחת, ושנקראו "Border Stories".
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת בוסטון בשנת 1999.
קסטילו ראה בעצמו יותר כסופר, למרות יכולות המשחק שלו.
רק אחרי הקולג', תוך כדי ביצוע התפקיד הראשי בהפקה Santos & Santos באוסטין, טקסס, הוא הרגיש בנוח להזדהות גם כשחקן.
בסופו של דבר, עבר לניו יורק ב-2002.
לקסטילו קריירת משחק נרחבת מחוץ לברודוויי.
הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה בהפקה של תיאטרון LAByrinth בשנת 2006. בהצגה זו פגש את השחקנית סנדרה או.
ב-2009 הופיע בבכורה אוף ברודוויי של הסרט A Lifetime Burning.
ב-2012 לוהק להצגה על רצח העם בגואטמלה שנקראה "Fish Men".
קסטילו שיחק גם בהצגה Death and the Maiden שעוסקת בחייהם של זוג, שבו האישה התמודדה עם כמה מהזוועות שהתרחשו בשלטון דיקטטורי.
קסטילו הופיע לראשונה בסרט הקצר Immaculate Perception שיצא ב-2005. הוא שיחק בכמה סרטים קצרים אחרים לפני הבכורה שלו בסרט העלילתי Amexicano שיצא ב-2007. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים טרייבקה וזכה בפרס חבר השופטים.
ב-2019 שיחק בתפקיד הראשי בסרט העצמאי "El Chicano" עליו זכה לשבחים מההוליווד ריפורטר, שציין כי "הופעתו הכריזמטית בתפקיד הראשי נושאת הרבה ממשקל הסרט".
קסטילו הופיע במספר סדרות טלוויזיוניות שונות, כמו "האחות ג'קי", "Blue Bloods" ו"חוק וסדר".
הוא לוהק לתפקיד הראשי בסדרת האקשן הקומית The Trainee והופיע בסדרת האינטרנט East WillyB בתפקיד חוזר.
בשנת 2014 לוהק לסדרה "Looking" שבה שיחק את ריצ'י, מושא האהבה של הדמות הראשית פטריק.
קסטילו תיאר את תפקידו ב-"Looking" כחשוב לקהילה הלטינית ולקהילת הלהט"ב.
באחד הראיונות אמר כי "במיוחד בהיותי סטרייט, רציתי לכבד את הדמות הזו.
אף על פי שזה לא ייצג את כל הקהילה - זה היה רק סיפור אחד - ידעתי שיהיו הרבה ציפיות.
אני יודע, אחרי שעשיתי פרויקטים סביב הקהילה הלטינית, שיהיו הרבה אנשים שישימו לב".
הוא אמר למגזין אאוט שהוא מקווה שהדמות שלו תאיר ותחנך גם את הקהל הסטרייטי, וגם תשפוך אור על החוויות של הקהילה הגאה הלטינית.
קסטילו והדמות ריצ'י זכו לעוקבים רבים ברשתות החברתיות.
בעונה השנייה צורף כחבר קבוע בקאסט השחקנים.
עם זאת, בגלל רייטינג נמוך הוחלט לבטל את הסדרה אחרי העונה השנייה שלה, ולהפיק במקומה סרט טלוויזיה שיחתום אותה.
בשנת 2015 קסטילו הופיע בתור אדוארדו פלמינגו, נבל חסר רגשות בדרמה "גות'האם" ששודרה בפוקס.
קסטילו התעניין זמן רב במחזאות, למד זאת בקולג' ובתחילת דרכו ראה את עצמו כמחזאי יותר מאשר כשחקן.
במהלך הקולג', קסטילו כתב בקביעות מחזות לפסטיבלים של מחזאים שנוהלו על ידי סטודנטים.
אחד ממחזות הקולג' שלו שהופקו בפסטיבל הסטודנטים הייתה שלישיית מחזות בני מערכה אחת בשם Border Stories, על החיים בגבול ארצות הברית-מקסיקו בריינוסה.
לאחר שעבר לניו יורק, הוא הצטרף בתחילה ל-LAByrinth Theatre Company כסופר לפני שהפך גם לשחקן.
המחזה שכתב קסטילו, Knives and Other Sharp Objects, על מעמד, גזע והטמעה תרבותית בדרום טקסס, עלה לראשונה בתיאטרון הציבורי בשנת 2009. המחזה זכה לביקורות פושרות.
ההצגה שלו Between You, Me, and the Lampshade פותחה בתיאטרון אטלנטיק, והיא עלתה בבכורה ב-2015 עם תיאטרון ויסטה בשיקגו, חברת התיאטרון הלטיני הגדולה באילינוי.
הקומדיה האפלה של ראול קסטילו חוקרת את חיי המשפחה בגבול ארצות הברית–מקסיקו.
בשנת 2012 זכתה קסטילו בציון לשבח של AFI על תפקידו הראשי ב-"Narcocorrido".
ראול קסטילו זכה באזכור מיוחד בפסטיבל הסרטים העצמאיים באשלנד בשנת 2012 על תפקידו בסרט "My Best Day".
בשנת 2014, האגודה הלאומית של מפיקים עצמאיים לטיניים העניקה לקסטילו את פרס לופה כהוקרה על הופעתו ב-"Looking".
הוא השחקן השני שזכה בפרס לופה.
אף על פי שקיבל חינוך דו–תרבותי, קסטילו הצהיר שתמיד הרגיש שבשל העובדה שגדלו אמריקאים, הוא ואחיו נחשבו תמיד ל"גרינגו", כינוי לזרים שאינם יודעים את השפה, כשביקרו במקסיקו.
הוא תיאר את ילדותו כמוגנת מגזענות ומדינמיקה גזעית בשל האוכלוסייה ההיספנית והלטינית הגדולה שמתגוררת במקאלן.
אף על פי שגדל כקתולי, הוא תיאר את עצמו ב-2013 כ"לא דתי במידה כזאת".
עוד הוא תיאר את הוריו כ"סגנון ישן ומסורתי, [אבל] פתוחים מאוד לרעיונות חדשים".
לפני שהשתתף בפרק הפיילוט של "Looking", הוא כתב למשפחתו מכתב בו הסביר לה את ההיבטים העמוקים יותר שבתוכנית, וזכה בתמיכתה.
ראוס (בקטלאנית: Reus) היא עיר בצפון־מזרח ספרד, בשטח מחוז טרגונה אשר בחבל קטלוניה, כ-108 ק"מ מברצלונה וכ-10 ק"מ מטרגונה.
בסביבות 1150 רוברט ד'אגילו קיבל שליטה על השטח והחל ליישב את האזור.
בשנת 1305 תושבי העיר מרדו נגד רצון השלטונות שהם ישלמו עבור בנייה מחדש של חומות העיר טראגונה.
בשנת 1309 מלך ארגון נתן ליישוב זכויות להקים שוק.
בתקופת מרד בקטלוניה במחצית המאה ה-17 העיר איבדה כשליש מהבתים.
במהלך המאה ה-18 העיר גדלה באופן משמעותי והפכה לעיר השנייה בחשיבותה בקטלוניה.
העיר התפתחה למרכז תעשיית הטקסטיל ויצירת ליקרים.
בשנת 1856 נבנה מסילת רכבת לטראגונה.
עד לתחילת המאה ה-20 העיר הייתה שנייה בגודלה בקטלוניה.
בשנת 1931 העיר תמכה בכוחות הרפובליקה הספרדית השנייה, היא נכבשה על ידי כוחות של פרנסיסקו פרנקו בשנת 1936 לאחר הפצצה קשה.
עד היום העיר מהווה מרכז לייצור ליקרים.
בין היתר בעיר ממוקמים כ-30 יצרני ורמוט.
בעי ממוקמות גם תעשיות נוספות.
בתחילת המאה ה-21 הוקם מפעל לבניית מכוניות בו נבנו מכוניות מדגם IFR Aspid.
אף על פי שאנטוני גאודי נולד וגדל בעיר, הוא לא בנה בו אף בניין.
באותה תקופה בעיר נבנו בניינים בסגנון מודרני על ידי חבריו.
בקרבת העיר ממוקם פארק שעשועים "פורט אוונטורה וורלד".
ראול רואיז הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-25 של מדינת קליפורניה, ברציפות מאז 2013. קודם לכן ייצג את מחוז הקונגרס ה-36 בין השנים 2023-2013. טרם כניסתו לפוליטיקה של ארצות הברית עבד כרופא וסייע במאמץ ההומניטרי ברעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010.
רואיז נולד בסקטקס שבמקסיקו וגדל בקואצ'לה (Coachella) שבקליפורניה.
שני הוריו היו עובדי משק.
את לימודיו התיכוניים השלים בבית הספר התיכון קואצ'לה ואלי בגיל 17, ולאחר מכן החל ב-1990. את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
באוניברסיטה זו סיים בהצטיינות את לימודיו, בטרם התקבל לבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד.
הוא היה הראשון ממוצא לטיני שקיבל שלושה תארים מתקדמים מאוניברסיטת הרווארד: דוקטור לרפואה (M.D.) מבית הספר לרפואה, תואר שני במדיניות ציבורית (M.P.P) מבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי, ותואר שני בבריאות הציבור (M.P.H.) מבית הספר לבריאות הציבור של הרווארד.
בתום לימודיו הגבוהים בילה רואיז את זמנו בעבודה במקסיקו, באל סלוודור ובסרביה, והשלים התמחות ברפואה במסלול להכשרה ברפואה דחופה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פיטסבורג בשנת 2006. לאחר מכן החל לעבוד כרופא חירום במרכז הרפואי ע"ש דווייט אייזנהאואר, בית חולים ללא מטרות רווח השוכן בעמק קואצ'לה.
בשנת 2010 ייסד את "יוזמת הבריאות של עמק קואצ'לה", ובשנה העוקבת התמנה לדיקן-עמית בכיר בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קליפורניה בריברסייד.
ב-2012 קיבל רואיז את "פרס המפקד לשירות ציבורי" מהדיוויזיה המוטסת ה-82 של צבא ארצות הברית על מאמציו לסיוע הומניטרי עבור קורבנות רעידת האדמה בהאיטי.
בבחירות 2012 התמודד רואיז אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-36 של קליפורניה.
טרם הבחירות היה זה מחוז הקונגרס ה-45, שיוצג בידי מרי בונו הרפובליקנית מזה 15 שנה, והיא בעצמה החליפה את בעלה המנוח סוני בונו.
בראשית מערכת הבחירות בין השניים היו סיכוייו של רואיז להיבחר לקונגרס נמוכים.
באוקטובר אותה שנה זכה לתמיכתו של נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון.
המחוז החדש היה בעל אוכלוסייה לטינית רבה יותר מזו שבמחוז הקודם, והלטינים היוו ערב הבחירות כמחצית מבעלי זכות ההצבעה.
רואיז פנה אליהם תוך הצגת תעמולה בספרדית, בעוד בונו טענה כי רואיז שמאלני רדיקלי והדגישה את מעצרו ב-1997 במסצ'וסטס במהלך מחאה נגד היחס לעמים ילידים בארצות הברית.
בסופו של דבר ניצח רואיז את בונו ונבחר אל הקונגרס ה-113 של ארצות הברית.
ראונו סאפינן (באסטונית: Rauno Sappinen; נולד ב-23 בינואר 1996) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בעמדת החלוץ בפלורה טאלין.
סאפינן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלורה טאלין אליה הצטרף בגיל 10. ב-2 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-4 נגד טאלין קאלב.
ב-14 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד טאמקה.
בעונת זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו בקריירה.
באותה שנה נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה באסטוניה.
סאפינן היה מלך השערים של פלורה בליגה במשך שלוש עונות רצופות מ-2015 עד 2017, באחרונה אף היה מלך שערי הליגה.
ב-31 בינואר 2018 הושאל לבירסחוט מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה.
ב-9 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0–0 נגד וסטרלו.
ב-13 באוגוסט 2018 הושאל לדן בוס עד לסיום העונה.
ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–2 נגד פולנדם בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-14 באוגוסט 2019 הושאל לדומז'אלה מליגת העל הסלובנית עד לסיום העונה, עם אופציה לחתימה לשלוש שנים, אולם חזר לפלורה בשנת .
ב-6 ביולי 2021 הבקיע צמד בניצחון נגד פאולה היברניאנס המלטזית במסגרת סיבוב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות.
ב-22 בדצמבר 2021 חתם לשלוש שנים וחצי בפיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית.
ב-24 בינואר 2023 הושאל לסטאל מיילץ עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה.
ב-13 ביולי 2023 חתם לעונה אחת בהפועל ירושלים.
ב-29 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו.
ב-19 באוגוסט קרע את הרצועה הצולבת במהלך משחקי מיקום נגד 0-1 נגד בית"ר ירושלים, והושבת לשארית העונה.
בצעירותו, שיחק בכל הנבחרת הצעירות של אסטוניה, ואף שימש כקפטן נבחרת הנוער והצעירה.
ב-11 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–3 נגד .
ב-20 בנובמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .
ליגת העל האסטונית: , ,
הסופר קאפ האסטוני: , ,
הכדורגלן האסטוני של השנה: ,
הכדורגלן האסטוני הצעיר של השנה: ,
כדורגלן השנה בליגת העל האסטונית:
מלך שערי ליגת העל האסטונית:
כדורגלן השנה של האוהדים בליגת העל האסטונית: ,
ראולי קלמנט סטנפורד היה שופט ופוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה החמישי בשנים 1937–1939. בשנים 1943–1955 הוא כיהן כשופט בבית המשפט העליון של אריזונה, מתוכם, בשנים 1945–1948, כנשיאו.
ראולי קלמנט סטנפורד נולד בעיירה באפלו גאפ שבטקסס.
ב-1881 הוא עבר עם משפחתו לפיניקס, טריטוריית אריזונה, שם הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים, ולמד בקולג' של אריזונה (לימים אוניברסיטת המדינה של אריזונה).
במלחמת ארצות הברית-ספרד, לחם סטנפורד בשורות רגימנט המתנדבים ה-34 של ארצות הברית בפיליפינים.
הוא למד משפטים וב-1905 התקבל ללשכת עורכי הדין של הטריטוריה.
ב-1906 נשא סטנפורד את רות באצ'י, ולזוג נולדו שבעה ילדים.
ב-1909 העביר סטנפורד את משרד עורכי הדין שלו לפיניקס.
ב-1914 הוא נבחר לבית המשפט של מחוז מריקופה, בו הוא כיהן עד 1922. ב-1916 הוא שפט בהתדיינות בין המושלים ג'ורג' האנט ותומאס אדוארד קמפבל על תוצאות הבחירות שהתקיימו באותה שנה.
אף על פי שהיה דמוקרט, פסק סטנפורד לטובתו של המועמד הרפובליקני קמפבל.
מאוחר יותר הפך בית המשפט העליון של אריזונה את ההחלטה על פיה והשיבה את תפקיד המושל להאנט.
בשנים 1920–1936 היה סטנפורד חבר במועצת החינוך של בית הספר התיכון יוניון של פניקס, ובשנים 1928–1929 יושב ראש הוועדה המרכזית של המפלגה הדמוקרטית באריזונה.
כניסתו הראשונה של סטנפורד לפוליטיקה המדינתית הייתה ב-1920, כאשר התמודד בבחירות המקדימות של הדמוקרטים על מושב בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור המכהן מרקוס א.
בבחירות אלו הוא נוצח לאחר שקיבל 8,400 קולות מול 10,910 הקולות שקיבל סמית'.
ניסיונו השני להיבחר למשרה פוליטית מדינתית הגיע 14 שנים לאחר מכן, כאשר הוא התמודד בבחירות המקדימות של הדמוקרטים על משרת המושל ב-1934. בבחירות אלו, שלושת המתמודדים שהגיעו למקומות הראשונים היו מושל מכהן, מושל לעתיד, ומושל לשעבר.
בנג'מין בייקר מואר הגיע למקום הראשון כאשר זכה ב-34,792 קולות, סטנפורד קיבל 29,088 קולות, וג'ורג' האנט, שכיהן קודם לכן בשבע תקופות כהונה, קיבל 27,849 קלות.
חבר הסנאט המדינתי, ג'יימס מינוטו, הגיע למקום הרביעי עם 4,448 קולות.
ב-1936 ניצח סטנפורד לבסוף בבחירות המקדימות, לאחר שהביס את המושל המכהן בנג'מין בייקר מואר בבחירות המקדימות בהפרש משמעותי של 12 אחוזים מהקולות.
ב-3 בנובמבר אותה שנה זכה סטנפורד בבחירות הכלליות בניצחון גורף כאשר קיבל 70.68 אחוזים מהקולות מול 29.11 האחוזים מהקולות שקיבל המועמד הרפובליקני, המושל לשעבר תומאס אדוארד קמפבל.
ב-4 בינואר 1937 הושבע סטנפורד כמושל אלבמה השישי.
במהלך תקופת כהונתו, הוא עסק בשיקום כלכלת אריזונה, שהתדרדרה במהלך השפל הגדול.
ב-1938 הוא החליט שלא להתמודד על תקופת כהונה שנייה, וב-2 בינואר 1939 סיים את כהונתו.
שופט בית המשפט העליון של אריזונה
לאחר תקופה קצרה של חזרה לעיסוקו בעריכת דין, ניצח סטנפורד ב-1943 את אלפרד לוקווד בבחירות על מושב בבית המשפט העליון של אריזונה.
בתפקיד זה הוא כיהן שתי תקופות כהונה עד 1955, ואז פרש.
בשנים 1945–1948 הוא כיהן כנשיא בית המשפט העליון של אריזונה.
הוא השתתף ביותר מ-1,000 פסקי דין של בית המשפט, מתוכם כתב 200. יחד עם ארנסט מקפרלנד הוא היה אחד משני האישים שכיהנו הן כנשיא בית המשפט העליון של אריזונה והן כמושל המדינה.
בבחירות לנשיאות של 1960 היה סטנפורד מתאם מסע הבחירות של ג'ון פיצג'רלד קנדי ושל לינדון ג'ונסון באריזונה, ונבחר כחבר בחבר האלקטורים.
במערכת בחירות זו לא ניצחו הדמוקרטים באריזונה.
סטנפורד היה גם מעורב בעסקי מקרקעין.
הוא פיתח שטחי קרקע גדולים, כולל החלק הצפוני של תעלת אריזונה והשטחים שממזרח למלון בילטמור .
ראולי קלמנט סטנפרד נפטר בפיניקס ב-15 בדצמבר 1963. הוא נטמן בבית הקברות גרינווד שבעיר.
ראול קופלמן (21 באוקטובר 1933 – 20 ביולי 2023) היה כימאי פיזיקלי, ביופיזיקאי וחלוץ ננוטכנולוגיה ישראלי-אמריקאי שכיהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטת מישיגן.
נודע גם בזכות פיתוח אלגוריתם חושן-קופלמן .
ראול קופלמן נולד בווינה, בן ליוסף וקלרה-חיה.
בהיותו כבן 5 וכשנה לאחר האנשלוס, עלה עם משפחתו לארץ ישראל, ובתחילה התגוררו בירושלים מספר חודשים.
למד בבית הספר העממי תל נורדוי בתל אביב, ובהיותו בכיתה ו' קיבל בהשאלה ממורהו למדעים ספרון בגרמנית שעסק בניסויים כימיים.
הוא הקים יחד עם כמה מחבריו לכיתה מעבדת כימיה ביתית בה ביצעו ניסויים שונים.
לימים הפכו חברי המועדון, אסא ליפשיץ ויהושע יורטנר, לפרופסורים לכימיה.
היה בוגר המחזור השני של תיכון עירוני א' לאמנויות.
למד בטכניון לתואר ראשון בכימיה והנדסה כימית (1956) ולתואר שני בכימיה (1957).
בהמשך נסע לארצות הברית ללימודי תואר שלישי בכימיה באוניברסיטת קולומביה, בהנחיית פרופ' ראלף הלפורד, והשלים את לימודיו ב-1960. שהה כעמית בתר דוקטורט באוניברסיטת הרווארד בהנחיית פרופ' ויליאם קלמפרר.
בראשית שנות ה-60 שימש כמרצה לכימיה בטכניון וכעמית מחקר בכיר במכון הטכנולוגי של קליפורניה (לצד פרופ' וילס רובינסון).
ב-1966 התקבל כחבר סגל באוניברסיטת מישיגן, ובה כיהן למעלה מיובל שנים עד לפטירתו.
במרוצת השנים, קופלמן הנחה והדריך חוקרים רבים בתחומי הכימיה, הנדסה ביו-רפואית, פיזיקה יישומית ועוד.
עם התלמידים שעברו אצלו כמרצה נמנים חתני פרס נובל: אריק בציג, רואלד הופמן, ריצ'רד סמולי ואריה ורשל.
פרופ' רחלה פופובצר מאוניברסיטת בר-אילן הייתה עמיתת בתר-דוקטורט בקבוצתו.
הוא היה שותף לחיבורם של כ-600 פרסומים מדעיים, היה מחברם של מספר ספרים וחתום על מספר פטנטים.
מאמריו זכו ללמעלה מ-30,000 ציטוטים ובעל h-index של 89.
כמו כן, תרם מספר תגליות בחקר ננו-חיישנים וננו-רפואה, וגילה את השדה החשמלי החזק ביותר שקיים בתאים חיים.
קופלמן היה נשוי לחווה (לבית בלודק) מ-1955 עד לפטירתה ב-2017, ואב לשלושה.
התגורר באן ארבור, מישיגן, שם גם נפטר.
פרס החברה האמריקאית לכימיה ע"ש מורלי (1997)
פרס הכימיה האנליטית של פיטסבורג (2011)
פרס הממציאים הגדול של קולגיאט (2002)
פרס החטיבה לכימיה אנליטית של החברה האמריקאית לכימיה (2005)
פרופסורה מיוחדת ע"ש ריצ'רד סמולי (2006)
פרס החברה האמריקאית לפיזיקה ע"ש ליידי דייוויס
עמית החברה האמריקאית לחדשנות במדע
פרס היצירתיות של הקרן הלאומית האמריקאית למדע
הרצאה ע"ש אטר במדעי החומרים, אוניברסיטת מינסוטה
רוסון מרשל טורבר הוא במאי, תסריטאי ושחקן אמריקאי.
טורבר נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה.
הוא בנו של עורך הדין מרשל טורבר.
הוא בוגר משנת 1997 של יוניון קולג' בסקנקטדי שם היה חבר באחוות דלתא אפסילון ושיחק כתופס רחב בקבוצת הפוטבול במשך שנתיים.
כמו כן, הוא בוגר תוכנית ההפקה על שם פיטר סטארק באוניברסיטת דרום קליפורניה.
טורבר עבד כעוזרו של התסריטאי ג'ון אוגוסט, החל מסדרת הטלוויזיה D.C..
בשנת 2002, הוא כתב וביים את סדרת הפרסומות המקורית טרי טייט: קו ההגנה במשרד עבור ריבוק.
בשנת 2004, הוא כתב וביים את הסרט הקומי דודג'בול, שזכה להצלחה ביקורתית ומסחרית.
הוא כתב וביים את העיבוד הקולנועי לספרו של מייקל שייבון, תעלומות פיטסבורג, שיצא לאקרנים בשנת 2008.
הוא ביים את הסרט אנחנו המילרים משנת 2013, בכיכובם של ג'ייסון סודייקיס וג'ניפר אניסטון.
ביוני 2014, נפוצו שמועות כי יחליף את אדגר רייט בבימוי הסרט אנטמן של מארוול, אך בסופו של דבר דחה את ההצעה.
הוא כתב וביים את הקומדיה-פעולה סוכן וחצי משנת 2016, בכיכובם של דוויין ג'ונסון וקווין הארט.
טורבר כתב וביים את סרט הפעולה גורד שחקים משנת 2018, בהפקת אולפני לג'נדרי ובשיתוף פעולה נוסף עם דוויין ג'ונסון, שהופץ על ידי יוניברסל פיקצ'רס.
לאחר מכן, הוא כתב וביים את קומדיית הפעולה הודעה אדומה משנת 2021, בהפקת לג'נדרי, בתקציב של 150 מיליון דולר, בכיכובם של ראיין ריינולדס, גל גדות וג'ונסון.
זהו שיתוף הפעולה השלישי שלו עם האחרון.
בשנת 2021, יוביסופט הכריזה כי טורבר יביים את העיבוד הקולנועי לסדרת המשחקים Tom Clancy's The Division, בכיכובם של ג'ייק ג'ילנהול וג'סיקה צ'סטיין.
הסרט יופץ על ידי נטפליקס.
בשנת 2022 אנטרטיינמנט ואן הכריזה כי טורבר יכתוב ויפיק את הפיילוט לסדרת הטלוויזיה מבוכים ודרקונים.
הוא גם חתם על בימוי סרט קולנועי בשם וולטרון המבוסס על הזיכיון.
בשנים 2023–2024, הוא תכנן להפיק סרט המשך לדודג'בול.
הוא שכר את קליי טארוור לכתוב את התסריט לסרט.
עשור לאחר אותו שלב פיתוח, ג'ורדן ואנדינה יכתוב כעת את התסריט לסרט.
שנהשם הסרטבימויתסריטהפקה2004דודג'בולכןכןלא2008התעלומות של פיטסבורגכןכןכן2013אנחנו המילריםכןלאלא2016סוכן וחציכןכןלא2018גורד שחקיםכןכןכן2021הודעה אדומהכןכןכןTBAוולטרוןכןכןכן
שנהשם הסרטתפקיד2004דודג'בולהומופוב רעשני מלאס וגאס2007התשיעיותאורח בערב משחקים2010באה בקלותעובד בקוויזנוס2013אנחנו המילריםשומר גבול אולטימטיבי2015החתן לעת מצואשוטר2016סוכן וחציתופס המכנסיים החתיך2022צ'יפ ודייל: יחידת הצלהמוכר וולטרון
שנהשם הסדרהבימויתסריטמפיק בפועליוצרהערות2006הלופכןלאלאלאפרק "צרות באוכף"2015תתחתני איתיכןלאלאלאפרק "צא איתי לדייט"2017–2019ריאן הנסן פותר פשעים בטלוויזיהכןכןכןכןביים 4 פרקים
ראול אלכסנדר פלורוץ הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית ובנבחרת אוסטריה.
פלורוץ נולד באוסטריה להורים רומנים מארד.
סבו מצד אמו, מיכאי מירוניוץ, היה שחקן כדוריד בין-לאומי שייצג את רומניה.
פלורוץ גדל במחלקות הנוער של DSG אוניון האיד, FC פאשינג יו, ל.א.ס.ק.
לינץ ולוקומוטיבה זאגרב, ושיחק בקבוצה הבוגרת של לוקומוטיבה זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית, ממנה גם הושאל לקבוצות נ.ק.
ססבטה, הרוואטסקי דרגווליאץ ויארון זאגרב מליגת המשנה הקרואטית.
בחודש ינואר 2023 חתם על חוזה לשלוש שנים באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית החל מעונת .
הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 58 הופעות ליגה והבקיע 24 שערים.
ב-17 ביוני 2025 חתם על חוזה לארבע שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית.
ב-20 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לקלאב ברוז' במסגרת הסופר קאפ הבלגי.
ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד רויאל אנטוורפן במסגרת המחזור הראשון, במסגרתו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
ב-20 במרץ 2025 ערך פלורוץ את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סרביה במסגרת ליגת האומות 2024/2025.
ראונאק סדהוואני (מראטהית: रौनक साधवानी, נולד ב-22 בדצמבר 2005) הוא רב-אמן הודי בשחמט.
כילד פלא בשחמט, הוא זכה לדרוג רב-אמן בגיל 13. הוא השחקן העשירי הצעיר ביותר בהיסטוריה וההודי הרביעי הצעיר ביותר שזכה בתואר, נכון לדצמבר 2023.
ראונאק היה אלוף U-10 Commonwealth בשנת 2015 בניו דלהי, הודו.
באולימפיאדת השחמט ה-44 שנערכה בשנת 2022 הוא היה חלק מהקבוצה השנייה מהודו שהגיעה למקום השלישי בטורניר הפתוח.
ראזי הראשון היה מלך עיראק משנת 1933 ועד שנת 1939. נולד במכה (כיום בערב הסעודית) והיה בנם של פייסל הראשון, המלך הראשון של עיראק, ושל חזימה בנת א-שריף נאצר, מלכת עיראק.
היות שהיה הבן הראשון של פייסל, אחרי שלוש בנות, נשאר תחת טיפולו של סבו חוסיין בן עלי, אשר שימש כשריף ואמיר של מכה בזמן שאביו היה עסוק במערכות ובמסעות.
ועל כן גדל ראזי, בניגוד לאביו, כבחור ביישן וחסר ניסיון.
ראזי עזב את חג'אז ופנה לעבר ירדן יחד עם כל השושלת ההאשמית בשנת 1924 לאחר שהמשפחה הובסה על ידי כוחותיו של אבן סעוד, ראש בית סעוד.
באותה השנה הגיע ראזי לבגדאד והוכתר כנסיך כתר.
ראזי הוכתר למלך עיראק לאחר מות אביו בדצמבר 1933. בסמוך לאחר מכן נישא לבת דודו, עאליה בנת עלי.
לאומנים פאן-ערבים התנגדו להשפעה הבריטית בעיראק, ולכן שלטונו של ראזי התאפיין במתחים בין האזרחים לצבא, אשר רצה לשלוט בממשלה.
הוא תמך בגנרל בכר סדקי במהלך ההפיכה שלו, אשר החליפה את הממשלה האזרחית בממשלה צבאית.
זו הייתה הפיכת החצר הראשונה בעולם הערבי.
יש המאמינים כי הוא נהרג בפקודתו של נורי א-סעיד.
את מקומו כמלך עיראק תפס בנו פייסל השני, שהיה בן 4 כאשר הומלך.
ראוף יקטה ביי (Rauf Yekta Bey; 27 במרץ 1871–8 בינואר 1935) היה מוזיקאי ומוזיקולוג טורקי, שהיה אחד ממפתחי התיווי הטורקי המודרני.
ביי כתב את ההתייחסות המודרנית הראשונה למוזיקה הקלאסית הטורקית בשפה מערבית בשנת 1913.
ראוף יקטה נולד באזור אקסראי\פאתיח (אנ') באיסטנבול שבטורקיה לאחמד אריף ביי.
הוא נקרא מוחמד ראוף אך אימץ את השם ראוף יקטה כשם עט.
ראוף יקטה דבר שלוש שפות: צרפתית, ערבית ופרסית.
הוא היה פקיד ממשלתי כלשהו במועצה האימפריאלית.
ראוף יקטה ביי נישא לזליחה האן ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.
ראוף יקטה היה בין הראשונים שכתבו תאוריית מוזיקה מיקרוטונאלית.
פריצת הדרך הופיעה כשכתב מאמר שכותרתו "מוזיקה טורקית".
ראוף יקטה ביי נפטר בשנת 1935 עקב מחלת טיפואיד.
לאחר מותו, רחוב נקרא על שמו.
כמה שמועות מספרות שהוא היה עצוב מאוד שהמוזיקה הטורקית הוסרה מהרדיו בטורקיה בסוף שנת 1934 ומחלתו הוחמרה מסיבה זו.
ראז'ון פייר רונדו הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז.
זכה באליפות ה-NBA עם בוסטון סלטיקס (ב-2008) ועם לוס אנג'לס לייקרס (ב-2020).
רונדו שיחק בתיכון בלואיוויל במשך 3 שנים תחת המאמן דאג ביבי.
את שנתו האחרונה בתיכון עשה בווירג'יניה באקדמיית אוק היל, תיכון הידוע בתוכנית טיפוח הכדורסלנים שלו.
בשנת 2004 נבחר רונדו להשתתף במשחק כוכבי התיכון של מקדונלד'ס.
רונדו שיחק עבור אוניברסיטת קנטקי בליגת המכללות, ובשנתו הראשונה נבחר לחמישיית שחקני השנה הראשונה של ליגת ה-SEC.
בשנה זו קבע שיא חטיפות של האוניברסיטה (87 בסך הכול).
בשנתו השנייה קבע שיא ריבאונדים לגארד במשחק אחד, כאשר קטף 19 ריבאונדים בהפסד לאוניברסיטת איווה ובסך הכל רשם בשנה זו ממוצעים של 11.2 נקודות, 6.1 ריבאונדים, 4.9 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק.
רונדו ייצג את נבחרת ארצות הברית בכדורסל עד גיל 21 באליפות העולם שהתקיימה ב-2005 בארגנטינה.
בדראפט ה-NBA 2006 נבחר רונדו במקום ה-21 על ידי פיניקס סאנס, ומיד הועבר בעסקה לבוסטון סלטיקס.
בעונתו הראשונה פתח ב-25 משחקים ורשם 6.4 נקודות ו-3.8 אסיסטים בממוצע למשחק.
בסיום העונה נבחר לחמישייה השנייה של שחקני השנה הראשונה.
בעונת הפך לרכז הפותח הקבוע של הקבוצה ופתח בכל 77 המשחקים בהם שותף בעונה הסדירה ובכל 26 המשחקים בפלייאוף.
במשחקי העונה הסדירה רשם רונדו ממוצעים של 10.6 נקודות, 5.1 אסיסטים ו-4.1 ריבאונדים.
בתום העונה זכה רונדו עם הסלטיקס באליפות ה-NBA, כשבמשחק האחרון בסדרת הגמר מול לוס אנג'לס לייקרס הצטיין ורשם 21 נקודות, 8 אסיסטים, 7 ריבאונדים ו-6 חטיפות.
גם בעונת המשיך רונדו להיות שחקן חשוב בבוסטון ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, אך לא הצליח לשמור עמה על תואר האליפות בעקבות פציעתו הקשה בברך של קווין גארנט במהלך העונה.
במהלך העונה העוקבת, עונת 2009/2010, קבע שיאי קריירה באחוזים מהשדה ובחטיפות, ואף נבחר לראשונה לאולסטאר.
בסיום אותה עונה, רונדו נבחר לחמישיית ההגנה של העונה, והגיע לגמר עם הסלטיקס, אך הפסיד ללייקרס בסיום אותה סדרה, 4-3.
במהלך שלוש העונות הבאות, עם התפרקות השלישייה של בוסטון, רונדו לא הצליח להוביל את בוסטון להישגים משמעותיים, ובתום עונת 2013/2014 בוסטון נכשלה בניסיון ההגעה לפלייאוף, לראשונה מאז עונת 2006/2007.
בדצמבר 2014 עבר רונדו לדאלאס מאבריקס ביחד עם דוויט פאוול בטרייד שכלל גם את ג'מיר נלסון, ברנדן רייט, ג'יי קראודר ובחירות דראפט עתידיות.
רונדו, שהגעתו לוותה בציפייה גדולה מצד המאבריקס, לא הצליח ליצור את השינוי, ואף הסתכסך עם המאמן, ובעקבות זאת דאלאס הודחה מהפלייאוף בסיבוב הראשון.
ב-13 ביולי 2015 חתם רונדו על חוזה לשנה אחת בסקרמנטו קינגס בעלות 10 מיליון דולר.
ב-7 ביולי 2016 חתם בקבוצת שיקגו בולס בחוזה לשנתיים בעלות 28 מיליון דולר.
במשחק הבכורה שלו במדי הבולס ב-27 באוקטובר, הוא קלע 4 נקודות, לקח 6 ריבאונדים, מסר 9 אסיסטים וחטף 2 כדורים בניצחון 99-105 על קבוצתו לשעבר, הסלטיקס.
ב-10 בנובמבר שיחק את משחקו הטוב ביותר כשחקן הקבוצה כשקבע שיא עונתי של 16 נקודות ו-12 אסיסטים בניצחון 95-98 על מיאמי היט.
ב-15 ביולי 2017 חתם רונדו לעונה אחת בניו אורלינס פליקנס.
לפני תחילת העונה נותח בעקבות בקע, ניתוח שמנע ממנו לשחק בחודש וחצי הראשונים של העונה.
במהלך העונה קבע שיא מועדון חדש לאחר שמסר 25 אסיסטים בניצחון 128–113 על קבוצת ברוקלין נטס.
ב-6 ביולי 2018 חתם בלוס אנג'לס לייקרס על חוזה לשנה תמורת 9 מיליון דולר.
באוקטובר הורחק לשלושה משחקים לאחר ששלח אגרוף לפרצופו של כריס פול במהלך תגרה שהתפתחה במשחק מול יוסטון רוקטס.
בנובמבר שבר את ידו במהלך משחק מול פורטלנד טרייל בלייזרס והושבת לחודש וחצי.
שלושה משחקים לאחר שחזר לשחק נפצע באצבע ידו הימנית, נותח והחמיץ חודש נוסף של משחקים.
בעונת זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על מיאמי היט בסדרת הגמר; לאחר שהחמיץ את חמשת משחקי הפלייאוף הראשונים בשל פציעה, שותף רונדו בכל 16 המשחקים עד לסיום הפלייאוף, כשחקן ספסל, ותרם 8.9 נקודות ו-6.6 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת חתם רונדו על חוזה בקבוצת הוקס.
ב-25 במרץ 2021 עבר רונדו ללוס אנג'לס קליפרס, תמורת לו ויליאמס.
ב-16 באוגוסט 2021 נשלח רונדו יחד עם פטריק בוורלי ודניאל אוטורו בטרייד לממפיס גריזליס, עבור אריק בלדסו.
כשבועיים לאחר מכן שוחרר מממפיס, בטרם שיחק במדיה.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם רונדו על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק בעבר בין השנים 2018–2020.
ב-3 בינואר 2022 עבר רונדו בטרייד לקליבלנד קאבלירס.
ראזאקסאט הוא לוויין הצילום השני של מלזיה, והראשון המאפשר צילום איכותי של כדור הארץ באמצעות מצלמה מתקדמת בעלת יכולת צילום בשחור לבן ובצבע.
הלוויין נבנה בסיוע חברת Satrek מקוריאה הדרומית, ושוגר לחלל בהצלחה ביולי 2009 באמצעות משגר הלוויינים פאלקון 1.
הלוויין קרוי על שמו של ראש הממשלה השני של מלזיה, עבדול ראזאק.
הלוויין מופעל על ידי חברה מלזית הקרויה Astronautic Technology Sdn Bhd השייכת למשרד האוצר של מלזיה ופעילותה המדעית-טכנולוגית מפוקחת על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של מלזיה.
ראזי או גאזי (בטורקית: Gazi) הוא ביטוי ממקור ערבי, המציין את הלוחמים שהשתתפו בראזייה, שנקראה מאוחר יותר ראזווה (غزو, או Gazve), ומשמעותה פשיטות כנגד הכופרים.
בהמשך הואדר ביטוי זה והפך לתואר כבוד השמור לאנשים אשר כיבדו את עצמם בביצוע פשיטות כנגד הכופרים, כשהביטוי הופך להיות חלק מהתואר של נסיכים מוסלמיים שונים כגון האמירים של אנטוליה.
מקורם של הראזים והתפתחות התואר
הביטוי הוענק לשבטים בעלי זהות דתית מוסלמית ששימשו בדרך כלל כשכירי חרב של שליט מקומי במלחמתו במדינות שכנות, במרבית המקרים לא מוסלמיות.
הנדידה המסיבית של שבטי האוע'וז והפיכתם לכוח צבאי, אשר בתחילה תועל במשחק הפוליטי בין הישויות השונות באנטוליה ואחר כך כצבא של נסיכויות עצמאיות, גרם להעברת הייחוס ראזי לצבאותיהם.
הסולטאנים העות'מאנים הראשונים נהגו להוסיף תואר זה לשמם.
הסולטאן מהמט השני הפך את הנסיכות העות'מאנית לאימפריה לאחר כיבוש קונסטנטינופול והביא להכרעה צבאית של כל שאר הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה.
הנסיכות אומנם הפכה לאימפריה עות'מאנית, אך תושביה לא היו מאוחדים תחת ממשל מרכזי מאורגן.
בשטחי האימפריה חיו יוונים, פרסים, ערבים, טורקים, ארמנים וסורים, חלקם נוודים למחצה, חלקם לוחמים, חלקם עירוניים, בעלי מגוון אמונות ותפישות דתיות ובכלל זה עובדי אלילים.
בנו באיזיט השני שעלה לשלטון בשנת 1481, היה אדמיניסטרטור מעולה ושאף להאחיד את האימפריה תחת חוק ודת אחידים.
התהליך היה מורכב והצריך גם אינדוקטרינציה של ההיסטוריה, כדי לקבל את ההכרה הדתית לה שאפה האימפריה מחד ולגבש את הפסיפס האתני-דתי, לכדי קהילה מדומיינת אחת, מאידך.
ב-1484 כאשר חזר באיזיט מהמערכה במולדובה, הוא ציווה לתעד בכתב את כל המסורות והסיפורים שהיו עד אז מסורות שבעל פה, לגבי האבות המייסדים של הממלכה.
רבות מהכרוניקות החשובות פורסמו לאחר נקודת זמן זו.
בכתבים הרבים אודות חיי האבות הקדושים, אשר כללו את גרסתם העצמית של העות'מאנים לגבי ההיסטוריה של הכיבושים, תוארו השליטים הראשונים כלוחמי קודש ושמם הואדר תוך הוספת התואר ראזי לשמם, אף שכלל לא היו כאלו.
כך יצרו העות'מאנים חזון היסטורי לגבי עצמם אשר ביאר והעניק לגיטימיות דתית ומוסרית לעליונותם.
בתקופתו של באיזיט השני עדיין מתועדת פעילות של ראזים, כאשר מצב הלוחמה הבלתי פוסק בין הראזים המוסלמים לשכירי חרב נוצריים החריף לעימות כולל בין 1492 ל-1495, כששבטי ראזים יצאו לפשיטות לאורך נהרות הדנובה והסאווה אל תוך הדוכסיות האוסטריות.
ב-1497 ראזים עות'מאניים בשילוב עם כוחות מולדביים ופרשים טטרים, פשטו לתוך פולין והחריבו חלקים ניכרים מהמחוזות פודוליה (היום באוקראינה) וגליציה.
פעילותם החצי עצמאית הפריעה לניהול האימפריה וננקטו פעולות להטמעתם במסגרות הצבאיות והפוליטיות.
הראזים ככוח צבאי פעיל אינם מתועדים עוד אחרי תקופת סולימאן הראשון.
עם זאת עד לפירוק האימפריה העות'מאנית, המשיכו העות'מאנים להעניק את התואר ראזי, ללוחמים ותיקים בעלי ניסיון קרבי עשיר ושהפגינו גבורה בשדה הקרב, כגון עות'מאן נורי פאשה.
ראזגרד (בבולגרית: Разград) היא עיר בצפון-מזרח בולגריה, בירת מחוז ראזגרד.
העיר המודרנית בנויה על חורבות העיר הרומית אבריטוס מהמאה ה-2 וממוקמת על גדות נהר באלי לום.
מבין סמליה של העיר ניתן למנות את מסגד איברהים פאשה, שנבנה ב-1530, כנסיית ניקולאס הקדוש, שהוקמה ב-1860, ומגדל השעון, שנבנה ב-1864.
במקום מצויים שרידי יישוב מתקופת הממלכה התראקית המתוארכים למאה ה-5 לפנה"ס.
נמצאו שרידי מטבעות מתקופת מלכי מוקדון: פיליפוס השני, פיליפוס השלישי ואלכסנדר הגדול.
במאה ה-1, בתקופת הקיסר קלאודיוס, הפך האזור לפרובינציה רומית, ובעת הזו הוקמה העיר אבריטוס.
ב-251 נערך בסמיכות לעיר קרב אבריטוס, אשר במהלכו הביסה קואליציה של שבטים גותיים את צבאו של הקיסר הרומי דקיוס, אשר נהרג בקרב.
ב-447 נכבשה העיר על ידי ההונים.
בהמשך עבר האזור לחזקת האימפריה הביזנטית, וב-586 הוחרבה העיר עד היסוד על ידי האווארים.
מלאכת שיקומה והרחבתה של העיר התבצעה בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה, עת הפכה העיר למרכז מסחרי ותרבותי.