tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסרט שולבו צילומים מעובדים של קרבות אוויר מהסרט "הקרב על בריטניה", בשל העלות הרבה של שימוש במטוס הסופרמרין ספיטפייר, המופיע בסרט.
אחת מהסצנות בסרט, שבה מותקפת רכבת, הייתה הסצנה היקרה ביותר בתולדות הקולנוע הצ'כי.
הבמאי סבייראק הופיע במספר הופעות קמע במהלכו, לרבות כחבר צוות של מפציץ B-25 מיטשל אמריקאי במהלך הסצנה שבה מלווים מפציץ שנפגע.
הסרט הוקרן בפסטיבלי סרטים מרכזיים בינלאומיים בלונדון ובטורונטו וקיבל ביקורות חיוביות, מה שהפך אותו לאחד מסרטי התעופה המלחמתית הרווחיים ביותר.
רקס ריד, מבקר מה-The New York Observer, תיאר את הסרט כ"אפוס שמשלב אקשן, רומנטיקה וטרגדיה.
האנימטור הייאו מיאזאקי אמר כי זהו הסרט האהוב עליו, שכן הוא מציג את המהירות והשבריריות של כלי טיס ואת הטרגדיה ההיסטורית של הטייסים הצ'כים לאחר המלחמה.
פיטר בראדשו מהגרדיאן כתב על הסרט כי זהו "סיפור רומנטי ממלחמת העולם השנייה של שני טייסים צ'כים המאוהבים באותה אישה בריטית, מזכיר את עלילתו של (הסרט) פרל הארבור ו"שני בנים קטנים" מאת רולף האריס".
"עולם כחול כהה" היה הסרט הצ'כי הפופולרי ביותר של אותה שנה, עם מכירת מיליון כרטיסים.
הסרט הרוויח 2,300,000 דולר ברחבי העולם.
"עולם כחול כהה" היה הזוכה העיקרי בפרס האריה הצ'כי ב-2002: פרס הסרט המצליח בקופות, יאן סבייראק זכה בפרס המבקרים עבור הבמאי הטוב ביותר, ולדימיר סמוטניק עבור הצילום הטוב ביותר, אנדריי סווקופ עבור המוזיקה הטובה ביותר ואלויס פישארק עבור העריכה הטובה ביותר.
הסרט היה גם מועמד עבור פרס הסרט הטוב ביותר, אונדז'יי וטכי עבור השחקן הטוב ביותר, קרישטוף האדק עבור שחקן המשנה הטוב ביותר, לינדה ריבובה עבור שחקנית המשנה הטובה ביותר, זבינק מיקוליק עבור השחקן הטוב ביותר, ורה מירובה עבור עיצוב התלבושות הטוב ביותר, ויאן ולאסק עבור הארט דיירקשן הטוב ביותר.
"עולם כחול כהה" זכה ב-2001 בפרס מועצת הביקורת הלאומית לסרט הזר הטוב ביותר ובפסטיבל הסרטים העולמי Love is Folly (בולגריה), פרס האפרודיטה הזהובה (הסרט הטוב ביותר) עבור יאן סבייראק.
אונדז'יי וטכי היה מועמד לפרס חביב הקהל (השחקן הטוב ביותר) בטקס פרסי האקדמיה האירופית לקולנוע ב-2001.
ספר עולם הקטן הוא חיבור פילוסופי של רבי יוסף אבן צדיק.
הספר מספרי הפילוסופיה היהודית העיקריים שחוברו בימי הביניים במערב, והסיכום התמציתי הראשון של מדע, פילוסופיה ותאולוגיה בספרות היהודית.
האדם עולם קטן, זה רעיון עתיק, וכבר אמרוהו במפורש חז"ל וחכמים קדמונים אחרים.
כך רבי נחמיה אומר: מניין שאדם אחד שקול כנגד כל מעשה בראשית?
ורבי אליעזר בנו של יוסי הגלילי אומר: הקדוש-ברוך-הוא, יהא שמו הגדול מבורך לעולם ולעולמי עולמים, בחכמתו ובתבונתו ברא את העולם כולו וברא את השמים והארץ, עליונים ותחתונים, ויצר באדם כל מה שברא בעולמו.
הפילוסופים היהודים שבסוף תקופת הגאונים ותחילת תקופת הראשונים (יצחק בן שלמה הישראלי, רס"ג, רבי שבתי דונולו, רבי שלמה אבן גבירול) השוו את האדם לבריאה.
רבי יוסף אבן צדיק הלך בעקבותיהם, וביסס את ספרו הפילוסופי על סמך הרעיון, באופן הבא:
הפילוסופיה הדתית בישראל בימי הביניים מתחלקת לשלוש אסכולות: זו של המדברים בראשות רס"ג, הסודית (מיסטית) נאופלטונית שתחילתה ברבי שלמה אבן גבירול, והאריסטוטלית ששיאה ברמב"ם.
הספר "עולם הקטן" חוליה בשרשרת של חיבורים פילוסופים שחיברו חכמים יהודים (רבי שלמה אבן גבירול, רבי משה אבן עזרא, רבי אברהם בר חייא, רבי יהודה הלוי, ואחרים) בהשפעת נאופלטוניות.
גם רבי יוסף אבן צדיק אפלטוני כקודמיו, אלא שכבר עומד על גבול האריסטוטליות; ולדעת שמחה בונם אורבאך, מתלבט היאך לשלב את הנאופלטוניות לתוך האריסטוטליות.
החוקרים דוד נימרק, יצחק יוליוס גוטמן, סטיבן כץ, וקולט סיראט כללו את רבי יוסף אבן צדיק באסכולה הנאופלטונית; אם-כי נימרק הדגיש שהוא רופף בין שתי אסכולות, זו של גבירול וזו של רס"ג.
הרב דוד כהן כלל את "עולם הקטן" באסכולה האריסטוטלית (עם "אמונה רמה" של הראב"ד, "מורה נבוכים" של הרמב"ם, ו-"מלחמות השם" של הרלב"ג).
החכם רבי יוסף אבן צדיק, תלמידו של רבי יצחק אבן גיאת, ויש אומרים תלמידו של רבי יצחק אלבאליה, היה דיין בקורדובה.
ספרו "עולם הקטן" חובר בדרך קיצור כתשובה לשאלת תלמיד: "מה היא כוונת החכמים באמרם הטוב המתמיד להמעלה השלמה, ואמרו שהמעלה השלמה ההיא והטוב ההוא אינם מצויים בעולם הזה, ואמרו שהדבר זה ראוי לדרוש אותו לכל בעל שכל".
רבי יוסף אבן צדיק סיכם בהקדמה לספר את כוונתו: "שמתי כוונתי לבאר ידיעת האדם אמיתת עצמו לפי שמידיעתו לעצמו ידע הכל, ומי שידע עצמו אפשר שידע זולתו, ומי שלא ידע עצמו כ"ש שלא ידע זולתו.
ועל כן נקרא האדם עולם קטן לפי שיש בו דמות מכל מה שבעולם.
גופו כמעלת העולם הגשמי ונפשו החכמה כמעלת העולם הרוחני.
וכעניין זה אמרו הפילוסופים בשומם חוק ורושם לפילוסופיה כי הפילוסופיה היא ידיעת האדם נפשו כי מידיעת נפשו ידע הכל, ר"ל עולם הגשמות ועולם הרוחני.
וזאת היא חכמת הפילוסופיה שהיא חכמת החכמות ותכליתן לפי שהיא מדרגה ושביל לידיעת בורא הכל ומתחילו יתברך ויתעלה".
כלומר, האדם נקרא עולם הקטן, גופו דומה לעולם הגשמי, ונפשו לעולם הרוחני, ולפיכך הוא המפתח להכרת העולם הגדול; ומאחר שהכל כלול בנפש החכמה, ידיעת נפשו היא מדרגה ושביל לידיעת הבורא ועשיית רצונו.
הספר כולל סברות מקוריות של המחבר; דעות של רס"ג, דונש בן תמים, יצחק בן שלמה ישראלי, רבי שלמה אבן גבירול, ורבי יצחק אבן גיאת; רעיונות ודעות שמקורם בפלוטינוס ובאריסטו ובנאופלטוניות המוסלמית בת זמנו (אנציקלופדיה של אחי הטוהר) המוצגים באופן הרמוני, והשפעות של כתבי כלאם ומועתזילה.
המאמר הראשון עוסק בפיזיקה: בעולם הזה הגשמי ובמיניו, ושכל מה שבו מן הנולדים השלשה מורכב מן היסודות ארבעה, וביאור הוויה והפסד ואיך יתחברו היסודות להיות מהם ההווים, ושהעולם הזה חולף אין לו עמידה.
המאמר השני בתורת הנפש (פסיכולוגיה): בידיעת האדם עצמו ושהוא עולם קטן בבחינת גוף ונפש, ובחיוב האדם לחקור ולדרוש ביסודות המציאות ולעלות ממדרגה למדרגה, עד שבידיעתו נפש החכמה יגיע לידיעת בוראה.
המאמר השלישי בתאולוגיה: היאך יקרב האדם לידיעת בוראו, בחידוש העולם, שהבורא אינו דומה לאחד מברואיו, וגבול השגת האדם מידות הבורא לזולתו בהביטו בפעולותיו (שלילת התארים).
המאמר הרביעי במוסר: בעבודה ובעבירה, בתשובה, ובשכר ובעונש האמיתיים.
על "עולם הקטן" כאנציקלופדיה קטנה, כתב ההיסטוריון יצחק הוזיק: 'עולם הקטן של אבן צדיק הוא הסיכום התמציתי הראשון של מדע, פילוסופיה ותאולוגיה בספרות היהודית.
ובכל זאת הוא ספר קצר; כי אבן צדיק לא מאריך בדיוניו, גם לא מקשטם בפרחים רטורים או בציטוטים מהמקרא והתלמוד.
"עולם הקטן" נועד בבירור למתחילים, הזקוקים לסיכום והשקפה תמציתית של פיזיקה, פסיכולוגיה, מטפיזיקה, ואתיקה, לקבל מושג על מקום האדם בעולם, ועל חובותיו בחייו, עיוניות ומעשיות, כך שיוכל להוציא לפועל את התכלית שבעבורה נברא'.
(וגם לימוד בדרך קצרה לתלמידי פילוסופיה ותאולוגיה שלא למדו בעיון את חכמת החשבון, חכמת ההנדסה, חכמת המוזיקה, חכמת התכונה, וחכמת ההגיון).
הרמב"ם כתב על רבי יוסף אבן צדיק באגרת אל רבי שמואל אבן תיבון: "ספר עולם קטן שחיבר רבי יוסף אבן צדיק לא ראיתיו, אבל אני ידעתי את האיש והכרתי את ערך מעלתו ומעלת ספרו".
הספר תורגם מערבית לעברית על ידי משה אבן תיבון או על ידי נחום המערבי.
קטעים מהספר "עולם הקטן" מצוטטים בפירוש רד"ק לספר בראשית, בספר "שער השמים" מאת רבי יצחק אבן לטיף, בספר "שבילי אמונה" לרבי מאיר אלדבי, ובספר "מאמר השכל".
הספר "עולם קטן" עורר עניין מחודש בדורות האחרונים.
כתבו עליו מחקרים חיים שאול הורוביץ, דוד קאופמן, יצחק הוזיק, ז'ורז' ויידה, הארי אוסטרין וולפסון, דב שוורץ, וחוקרים אחרים.
הרב דוד כהן מנה את רבי יוסף אבן צדיק עם גדולי ההלכה וגדולי החכמה.
הרב יהודה ליב הכהן מיימון הגדיר את עולם הקטן: "בכללו ספר נכבד מאוד, הולך בדרך הפילוסופים המעיינים ויסודתו אמונה".
מבנה מפורט של הספר ותכניו
מאמר הראשון בהקדמות והצעות יצטרך אליהם להבא (מושגים יסודיים בעולם הגשמי)
איך תשיג הנפש אמיתת הדברים.
במציאות החומר והצורה והעצם והמקרה.
שכל העולם הזה כלה וחולף ושאין לו עמידה ולא קיום והחסרון יבואהו בכולו ובחלקיו.
לבאר שגוף האדם נערך אל העולם הגשמי ודומה לו בטבעו וחומרו.
מאמר השני בידיעת האדם עצמו ושהוא עולם קטן ולאיזה סיבה נקרא עולם קטן (תורת הנפש)
בגוף האדם והידבק אבריו הזה בזה ואיך הוא.
בכוחותיו שהם כח החיות וכח הצומחת.
שגוף האדם הולך אחר נפשו ושהנפש מעולה מגוף.
במציאות הנפש החכמה באדם ושהנפש היא דבר זולתי הגוף וגם אינה מטבע הגוף.
לבאר שהנפש יודעת ומכרת ושבגללה נשיג עונג או עונש ובגללה נצטוונו ובגללה הזוהרנו.
במציאות העולם הרוחני ושהנפש הזאת בפרטית היא דביקה בנפש החכמה כאשר הגוף הזה נחשב מן העולם זה הגשמי.
לבאר שחייב האדם חיוב מוכרח שיחקור ויגלה יסודות המציאות וידריג עצמו ממדרגה למדרגה עד שיגיע למדע האלהות ובידיעתו הנפש החכמה ידבק לידיעת בוראה.
מאמר השלישי בעיקרים וכללים מחכמת האלהות (תאולוגיה)
ביאור בחיוב על האדם לדרוש ולעיין חיוב מוכרח.
תשובה על בעלי חכמת הדיבור באמרם חפץ בחפץ מחודש ומואס במיאוס מחודש.
מאמר לבטל סברת האומרים חי לא בחיות, יכול בלי יכולת, יודע בלי ידיעה, וכיוצא בזה.
מאמר באיכות ידיעת הבורא יתברך ומאיזה דרך יקרב האדם לידיעת בוראו.
מאמר שהבורא לא ייתכן להיות יותר מאחד.
מאמר לסלק הצורך ממנו והיותו עשיר.
מאמר למה עיכב לברוא הנבראים עד העת שבראם.
מאמר שאין ראוי לומר ישתבח בתכלית.
מאמר שאין ראוי לשאול בשבילו במה הוא ולא איך הוא ולא למה הוא ולא איזה דבר הוא ולא אנה הוא ולא מתי הוא.
מאמר להודיע שברא הברואים לא מדבר ולא בתוך דבר ולא עם דבר ולא בדבר ולא על דבר.
מאמר הרביעי בביאור כללים מן מעשים טובים ומעבירות והגמול והעונש ואמיתתם (תורת המוסר)
מה היה צורך הבורא לצוות אותנו מצוות.
היש שום עבודה או מצווה יותר מוזהרת ממצוה אחרת וכן אם יש עבירה יותר רעה מאחרת.
ביאור יצר הטוב ויצר הרע.
מאמר שאי אפשר להיות בעולם הזה לא שכר ולא עונש.
בסברת המדברים שהבהמות והטף יגמול אותם הבורא.
מאמר באותם הסוברים השכר והעונש מוגשם.
עולם המדע הבדיוני הוא כתב עת בשפה הרוסית המוקדש ליצירות של מדע בדיוני.
הוא הוקם בשנת 2003 ונחשב לירחון הגדול בתחום זה במרחב הפוסט-סובייטי.
הירחון הוקם בשנת 2003 ביוזמת ניקולאי פגאסוב.
המהדורה הראשונה יצאה ב-26 באוגוסט 2003 וכללה 80 דפים.
באותה שנה הוקם אתר אינטרנט, בו מתפרסמים מאמרי הירחון באיחור של כחודשיים.
בשנת 2015 מדיניות זו שונתה ומאז חלק מפרסומי הירחון מופיעים באתר באופן מיידי.
החל משנת 2019 ביקורת על סרטים מופיע באתר בלבד.
בשנת 2008 פגאסוב עזב את תפקיד העורך הראשי ועבר לתפקיד מוציא לאור.
בשנת 2018 הוחלפו בעלי הוצאה לאור והייתה כוונה להפסיק הוצאה של הירחון על הנייר.
במסגרת מימון המונים נאספו כ-5 מיליון רובל וזה אפשר המשך הוצאה של הירחון.
בשנים 2021 ו-2022 נמשכו פעולות של מימון המונים שמאפשרות המשך הוצאה לאור של הירחון.
בכל מהדורה של הירחון מתפרסמים מאמרים עם ביקורת ספרותית על יצירות ספרותיות, אנימה, קומיקס וסרטים בתחום מדע בדיוני ופנטזיה.
בדרך כלל לביקורת מוצמד ציון בסקלה עד 10. הסרט אוואטר קיבל באופן חריג ציון "11", לעומת זאת היו כמה סרטים שקיבלו ציון "0".
כל שנה מוענק פרס ל"ספר הטוב ביותר".
בין מקבלי הפרס סופרים רוסים כמו אלכסיי פחוב וסרגיי לוקיאננקו וגם סופרים מחוץ לרוסיה כמו סטיבן קינג, ניל סטיבנסון ואנדי ויר.
כמו כן מוענק פרס ל"סרט הטוב ביותר".
פרס זה הוענק 5 פעמים לכריסטופר נולן.
בנוסף לכך מוענקים פרסים שנתיים ל"אנימה הטוב ביותר", "קומיקס הטוב ביותר" ופרסים נוספים.
בשנת 2020 פורסמו רשימות של יצירות העשור בתחומים שונים.
הספר "זיכרון האור" הוכרז כספר העשור וסרט "התחלה" הוכרז כסרט העשור.
על פעילותו הירחון קיבל מספר פרסים לרבות פרס ESFS כירחון הטוב ביותר באירופה בשנים 2006 ו-2021 ומספר פרסים ספרותיים רוסים.
עולם חדש היא סדרת דרמת נעורים אמריקאית בת עשרה פרקים, ששודרה בשנת 2019 ברשת נטפליקס.
הסדרה סוקרת חבורה של בני נוער מהעיירה ווסטהאם, הנאלצים לנהל חברה מתפקדת, זאת לאחר שכל האוכלוסייה המבוגרת בעיירה נעלמה באופן פתאומי לאחר שתלמידי התיכון חוזרים מטיול בית ספר שהתבטל.
שחקן דמות תיאור הדמות סוג תפקידקתרין ניוטוןאלי פרסמןאחותה הצעירה של קסנדרה פרסמן שגדלה בצלה.
לאחר רציחת אחותה עלתה אלי לשלטון אך הופלה בהפיכה של אנשי המשמר.
ראשיתגידיון אדלוןבקה גלבחברתו הטובה של סאם, בתה של אם חד הורית ואלכוהליסטית.
נכנסה להיריון מגבר אקראי במהלך מסיבה ויולדת את תינוק בסוף העונה.
ראשיתשון ברדיסאם אליוטחירש, אחיו הקטן של קמפבל ובן דודם של אלי וקסנדרה.
הומוסקסואל בארון, מושא אהבתו של גריז והחבר הטוב ביותר של בקה.
ראשיתנטשה ליו בורדיזוהלנה וובת זוגו של לוק.
דתייה שנוהגת לנאום בכנסייה, התארסה ללוק במהלך הסדרה.
ראשיתז'אק קולימוןוויל ל'קליירגדל במשפחת אומנה ומושא אהבתה של אלי.
ראשיתאוליביה דג'ונגאל טומקינסבת זוגו המוכה של קמפל, משתחררת ממנו במהלך הסדרה בעזרתם של הלנה ואלי.
ראשיתאלכס פיצאלןהארי בינגהםבנו של ראשת העיר, תלמיד עשיר ופופולרי, במהלך העונה נכנס לדיכאון, אך בהמשך משתתף במסע הבחירות.
ראשיתקריסטין פרוסתקלי אולדריץ'אקסית של ארי, במהלך הסדרה נוצר קשר רומנטי בינה לוויל.
ראשיתחוזה ג'וליאןג'ורדינער מחונן, במהלך הסדרה מתאהב בקסנדרה.
ראשיתאלכסנדר מקניקוללוקשיחק בעבר בתור קוורטרבק בפוטבול ומקיים מערכת יחסים עם הלנה.
ראשיתטובי וולאסקמפבל אליוטמאובחן כפסיכופת, מתעלל באל, בת זוגו, אחיו הגדול של סאם ובן דודן של אלי וקסנדרה.
ראשיתרייצ'ל קלרקסנדרה פרסמןאחותה הגדולה של אלי, מנהיגה את העייריה בתחילת הסדרה, מתיידדת עם גורדי ונרצחת על ידי גרג דיואי בנשף שערכו הנערים.
כריס קייסר חשף ברשת הטוויטר כי כבר ב-2013 הציגו הוא ומארק ווב את רעיון הסדרה לשואוטיים, אך הם דחו את הרעיון, וב-24 ביולי 2018, הודיעה נטפליקס על תחילת הפקת הסדרה המתכוננת אשר תקרא "The Society".
צילומי הסדרה התרחשו בעיירת לנקסטר במחוז ווסטר שבמסצ'וסטס.
הסדרה נוצרה על ידי כריס קייסר ובוימה על ידי מארק ווב.
ב-30 באפריל פרסמה נטפליקס טריילר לסדרה, וב-10 במאי 2019, הועלו עשרת הפרקים לשירות נטפליקס.
ביולי 2019 נטפליקס הודיע על חידוש הסדרה לעונה נוספת, ופורסם כי ההפקה שוקלת להציב את אוליביה ניקנן בתפקיד ראשי.
בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, חודש לפני התחלת הצילומים, הודיעה נטפליקס על ביטול העונה השניה.
בעקבות ההכרזה, ההאשטאג SaveTheSociety# החל לתפוס תאוצה בקרב תומכי הסדרה ברשתות החברתיות.
דסטין רולס מהאתר Uproxx ציין לשבח את הוויכוחים האידאולוגים על סוציאליזם, דמוקרטיה ודיקטטורות שהסדרה מציגה, וכתב שזו גם אחת הסדרות המשעשעות והראויות ביותר לשנת 2019.
מבקר הטלוויזיה הראשי של הוליווד ריפורטר, דניאל פינברג, שיבח גם הוא את הבאת הרעיונות האידאולוגים לבימת הטלוויזיה, הוא גם ציין כי למרות שהאלימות בסדרה לא דומה לזו שבסדרה המאה לדוגמה, בה נהרגים דמויות ראשיות רבות, הסדרה לא חוסכת באיומי אלימות המשקפים טוב את המצב בו הילדים נמצאים.
עולם הענקים הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1933 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס.
הסרט הוא עיבוד לאגדה "ג'ק ואפון הפלא" עם מיקי מאוס בתפקיד הראשי.
מיקי מדובב על ידי וולט דיסני ואחייניו של מיקי מדובבים על ידי מרסלייט גארנר, שבאותה תקופה דיבבה בדרך כלל את מיני מאוס.
זהו הסרט הקצר ה-62 בסדרת סרטי "מיקי מאוס", והשנים-עשר שיצא באותה השנה.
הסרט היה קודמם האמנותי לסרטי דיסני מאוחרים יותר כמו "גוליבר מיקי" (1934), "חייט קטן ואמיץ" (1938) ו"חופשי ומאושר" (1947).
הסרט גם סימן את הופעת הבכורה המונפשת של אחייניו של מיקי, אם כי המספר הגדול שלהם אינו עולה בקנה אחד עם שני האחיינים היחידיים של מיקי (מורטי ופרדי פילדמאוס) שהופיעו ברצועת הקומיקס.
הסרט מתחיל כשמיקי מאוס יושב בבית וקורא את הספר "ג'ק ואפון הפלא".
לבקשת אחייניו העכברונים הוא מספר להם את האגדה, למרות שהוא מכניס את עצמו לתפקיד ג'ק.
בסיפור, מיקי מטפס על גבעול שעועית גבוה ומגיע ל"עולם הענקים", מקום בעננים בו הכל גדול יותר.
מיקי רוכב על פרפר ענק לעבר טירה, שם הוא מסתכל פנימה דרך חור המנעול.
בדיוק אז, הענק שגר בטירה חוזר הביתה ואינו מודע למיקי, שמתגנב פנימה לטירה.
מיקי מתחבא בין המאכלים על שולחן האוכל כשהענק מתיישב לאכול וקורא עיתון.
כשמיקי מתחבא בתוך גלגל של גבינה שווייצרית, הענק מכין כריך גבינה ומכניס בלי משים את מיקי לפיו.
מיקי נמנע מלהילעס או להיבלע, ובסופו של דבר מחבל במקטרת של הענק כדי לברוח.
הענק מנסה לתפוס את מיקי, אבל מיקי מעיף כפית פלפל לתוך פניו של הענק וגורם לו להתעטש.
הענק מעיף את קיר הטירה מעוצמת העיטוש ומיקי רץ אל עבר גבעול השעועית כשהענק דולק אחריו.
כאשר מיקי מגיע לתחתית גבעול השעועית הוא מצית אותו באש והענק נופל למטה ויוצר חור גדול באדמה.
בחזרה לבית, מיקי מספר לאחייניו שהענק נפל דרך כדור הארץ עד לסין.
כשמיקי שואל מה הם חשבו על הסיפור, העכברונת הצעירה ביותר נושפת לתוך הבקבוק שלה כאות בוז ולעג, מה שמעיד שהיא לא הסכימה.
הסרט מסתיים במיקי שמושך בכתפיו והעכברונים מצחקקים.
בשנת 1934 פרסם דייוויד מקיי הוצאות לאור עיבוד לספר ילדים של סרט זה.
כמו כן, בשנת 1934, טד אוסבורן כתב קו עלילתי המבוסס על הסרט, עבור רצועת הקומיקס מיקי מאוס בעיתון, בשם "רומפלוואט הענק".
עיבוד זה היה הראשון לזהות את הענק בשמו.
האיורים היו של פלויד גוטפרדסון וטד ת'ווייטס.
מיני-משחק בסגנון Game & Watch המבוסס על הסרט מופיע במשחק הווידאו "Kingdom Hearts III".
הסרט היה ההופעה המונפשת הראשונה של אחייניו של מיקי, למרות שהם הופיעו בקומיקס עוד בשנת 1932, ברצועת הקומיקס של פלויד גוטפרדסון שכותרתה "האחיינים של מיקי".
הנחת היסוד של הסרט הייתה דומה ל"גוליבר מיקי", שיצא לאקרנים בשנה שלאחר מכן.
במסורות דתיות ומיתוסים שונים, עולם המתים הוא העולם העל-טבעי ששייך למתים, הממוקם מתחת לעולם החיים.
מושג זה נמצא כמעט בכל ציוויליזציה, וייתכן שהוא קיים מתחילת האנושות.
מאפיינים נפוצים למיתוסים של עולם המתים הם תיאורים של אנשים חיים שעושים מסעות לעולם המתים, לעיתים קרובות למטרה הרואית כלשהי.
מיתוסים אחרים הקשורים לעולם המתים, כמו בסיפורו של פאטרוקלוס, מתייחסים לקיום טקסי פולחן שמטרתן הכנסת נשמות לעולם המתים.
מספר סיפורי מיתולוגיה משלבים בין קיום מסע של הנפטר אל עולם המתים, לבין עבירת מכשול מכונן, כגון אגם או נהר (לדוגמה בתרבות היוונית היו צריכים לשוט בנהר הסטיקס בדרך למשפט ובמיתולוגיה המצרית בדרך לאולם המשפט של אוסיריס היו צריכים לעבור דרך נהר בדואת).
הירידה לעולם המתים מתוארת כ"מיתוס החשוב ביותר עבור סופרים מודרניים".
בעברית המודרנית נפוץ השימוש בשם "שְׁאוֹל" (לעיתים מיודע, "השְׁאוֹל"), שמו של עולם המתים בתנ"ך, כשם כללי לעולמות מתים בתרבויות אחרות, אף כי בפועל זה אינו שמם בשפות אחרות.
הערכים המודגשים להלן הם שמות עולם המתים בכל תרבות (בחלק מהמקרים זהו שם האל האחראי על עולם המתים).
מיתולוגיה מצרית (החל מהמאה ה-32 לפנה"ס): עולם המתים נקרא דוּאָת, והאל האחראי עליו הוא אוסֶר (גם "אוסיר", מוכר בשמו היווני אוסיריס), לו מספר תפקידים, בהם אל המתים ותחיית המתים.
מיתולוגיה מסופוטמית (המיתולוגיה של השׁוּמֵרִים, האַכַּדִים, הבַּבְלִים והאַשּׁוּרִים, החל במאה ה-30 לפנה"ס): ל מספר שמות.
בשומרית הוא נקרא קוּר, אִירְקַלָה, קוּקוּ, אָרָאלִי או קִיגָאל, ובאכדית אֶרְסיטוּ.
הפיקוח על עולם המתים הוא אחד מתפקידיו של האל נֵרְגַל, אל המלחמה והמגפה, אשר מפקח על עולם המתים בראש פנתיאון מיוחד.
גם הפיניקים עבדו אל זה.
מיתולוגיה כנענית (מיתולוגיה פיניקית; המאה ה-25 לפנה"ס לכל המוקדם): מוצגת בשירה האוגריתית ובפרט בעלילות בעל וענת (המאה ה-15 לפנה"ס).
עולם המתים נקרא בֵּית הַחופְשִׁית והאל האחראי עליו הוא מות.
קיים דמיון לשְׁאוֹל התנ"כי, המאוחר יותר, ואף נעשה שימוש במונחים ממיתולוגיה זו כדי לפרש מספר מונחים מקבילים תנ"כיים.
מיתולוגיה כשית (המאה ה-16 לפנה"ס): האחראי על עולם המתים הוא האל הראשי של הכשים שׁוּקָמוּנָה (Shuqamuna).
הוא נחשב למקבילו של נֵרְגַל, אל עולם המתים המסופוטמי, שאף הוא ממלא תפקיד זה בנוסף לתפקידים אחרים.
מיתולוגיה יוונית (המאה ה-12 לפנה"ס לכל המוקדם) ומיתולוגיה רומית: עולם המתים בשתיהן דומה, שכן המיתולוגיה הרומית התבססה על המיתולוגיה היוונית.
האל האחראי על עולם המתים במיתולוגיה היוונית הוא הַאדס (גם "פלוטון"), ששמו משמש גם כשם נרדף לעולם המתים.
מקבילו הרומי הוא פלוטו (גם "דיס פאטר"), המסתמך על האל הרומי המוקדם יותר אוֹרְקוּס, שגם שמו משמש כשם נרדף לעולם המתים.
אגף בעולם המתים המופיע בשתי המיתולוגיות הוא טרטרוס.
עולם המתים היווני-רומי מופיע ביצירות רבות ושונות, בהן "האודיסיאה" מאת הומרוס (המאה ה-8 או ה-7 לפנה"ס), "" מתוך "המדינה" מאת אפלטון (המאה ה-4 לפנה"ס), "אינאיס" מאת ורגיליוס (המאה ה-1 לפנה"ס), "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי (המאה ה-14) ועוד.
מיתולוגיה תנ"כית (החל מהמאה ה-2 לפנה"ס): עולם המתים בתנ"ך הוא השְׁאוֹל.
קיים דמיון בינו לעולם המתים המתואר במיתולוגיה הכנענית.
מיתולוגיה אסלאמית (המאה ה-7): בעולם המתים האסלאמי מצוי עץ הזַקוּם, שהנו עץ בעל תכונות שליליות, כנגד תכונותיהם החיוביות של עצי גן העדן.
מיתולוגיה נורדית ("המיתולוגיה הוויקינגית", "המיתולוגיה הסקנדינבית"; מתחילת המאה ה-13): עולם המתים הוא הלהיים (Helheim), עליו מולכת האלה הל (Hel), ובנוסף ניפלהיים (Niflheim), המשלים את הלהיים במספר תפקידים, בפרט כמשכן המתים הרשעים (מקביל לגיהנום), שאף בו יש לאלה הל שליטה.
מיתולוגיה אצטקית (החל במאה ה-15): עולם המתים הוא מִיקְטְלָן, ובו שולטים אל המוות מיקטלנטקוטלי (מילולית: "מלך עולם המתים") ורעייתו מיקטקקיוואדל ("מלכת עולם המתים").
עולם מופלא 3 היא סדרת-טבע תיעודית עטורת פרסים, שהופקה על ידי ה-BBC בין אוקטובר לדצמבר 2023, והמהווה סדרת המשך לסדרה המצליחה עולם מופלא והסדרה העוקבת, עולם מופלא 2. הסדרה מורכבת מ-8 פרקים עיקריים, העוקבים אחר החיות השונות בכדור הארץ וכן על מצב השימור שלהם מול הסיכונים שהאנושות מציבה עבורם.
קריין הסדרה הוא החוקר ושדרן ה-BBC המצליח דייוויד אטנבורו.
סדרה זו מהווה המשך לסדרות המצליחות: עולם מופלא מ-2006 ועולם מופלא 2 מ-2016 והיא מציגה את הסביבות ובעלי החיים שניצפו בהם, תוך הצגת האתגרים שהסביבה המודרנית מציבה בפניהם וגוררת את חלקם לסכנת הכחדה.
חופים: הפרק הראשון מתאר את חופי העולם.
קיצוניים: הפרק מציג חיים בסביבות קיצוניות.
אנושות: הפרק מציג את החיים בערים ובקרבת האנושות.
פרק נוסף מציג את מאחורי הקלעים של הסדרה והצילומים שלה.
פרק אקסטרה מאחד רגעים מהסרה לפרק אחד גדול.
עולם המערב הוא סרט מותחן-מערבון-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1973 אשר בוים על ידי מייקל קרייטון, על בסיס תסריט שנכתב גם כן על ידי קרייטון.
זה היה סרט הקולנוע הראשון שבוים על ידי קרייטון.
הסרט מתמקד באנשים המבקרים בפארק שעשועים משוכלל המכיל אנדרואידים דמויי חיים שמתחילים באופן בלתי צפוי להתקלקל.
בסרט מככב יול ברינר בתור אחד מהאנדרואידים בפארק השעשועים, בעוד שריצ'רד בנג'מין וג'יימס ברולין מגלמים מבקרים בפארק השעשועים.
הסרט, אשר הופק בתקציב של כ-1.25 מיליון דולרים, זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-10 מיליון דולרים בקופות.
הצלחת הסרט הובילה להפקת סרט ההמשך "עולם המחר" שיצא לאקרנים ב-1976, וסדרת הטלוויזיה "Beyond Westworld" שעלתה לשידור ב-1980. בנוסף לכך, סדרת הטלוויזיה וסטוורלד, שעלתה לראשונה לשידור ב-2016 ב-HBO, התבססה גם היא על הסרט.
הסרט היה מועמד לפרס סאטורן, פרס הוגו, ופרס נובלה.
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד הלא רחוק בו תאגיד "דלוס" פתח פארק שעשועים מתקדם ויוצא דופן, המיועד לקהל מבוגר, אשר מורכב משלושה אזורים - "עולם המערב" (דגם של עיירה בסגנון המערב הישן של ארצות הברית), "עולם ימי הביניים" (דגם של עיירה אירופאית בימי הביניים) ו"העולם הרומאי" (דגם של יישוב ברומא העתיקה).
כל אחד מהאזורים השונים של הפארק מכיל אנדרואידים דמויי חיים המחקים באופן מושלם בני אדם, עימם המבקרים יכולים לקיים אינטראקציות.
עלות הביקור בפארק היא 1,000 דולרים ליום לאדם, ובתמורה המבקרים יכולים לקחת חלק במגוון חוויות, כולל קרב יריות, קרב חרבות, מפגשים רומנטיים, ועוד וכל החוויות אמורות להיות בטוחות לגמרי למבקרים.
העלילה מתמקדת בשני חברים, פיטר מרטין (מגולם על ידי ריצ'רד בנג'מין), אשר מבקר בפארק השעשועים בפעם הראשונה, וג'ון בליין (מגולם על ידי ג'יימס ברולין), אשר זהו הביקור השני שלו בפארק.
מרטין ובליין בוחרים לבקר ב"עולם המערב" ושם הם לוקחים חלק באחת מהאטרקציות המרכזיות של הפאר - דו-קרב עם אנדרואיד "אקדוחן" (מגולם על ידי יול ברינר) אשר תמיד "נהרג" באותן הסימולציות.
עם זאת, האנדרואידים בפארק השעשועים מתחילים להתקלקל ולהתנהג בצורה בלתי צפויה במהלך הביקור, וכתוצאה מכך הביקור בפארק הופך לסיוט עבור כל המבקרים.
אנדרואיד האקדוחן, הופך בעקבות כך למסוכן במיוחד.
האקדוחן מצליח להרוג את בליין, ולאחר מכן מנסה לצוד את מרטין ברחבי פארק השעשועים.
ריצ'רד בנג'מין בתפקיד פיטר מרטין
ג'יימס ברולין בתפקיד ג'ון בליין
נורמן ברטולד בתפקיד אביר ימי הביניים
אלן אופנהיימר בתפקיד המפקח הראשי
ויקטוריה שו בתפקיד מלכת ימי הביניים
דיק ואן פאטן בתפקיד הבנקאי
לינדה גיי סקוט בתפקיד ארלט
סטיב פרנקן בתפקיד טכנאי שנורה למוות על ידי האקדוחן
מייקל מיקלר בתפקיד האביר השחור
התסריט לסרט נכתב על ידי מייקל קרייטון, אשר גם ביים את הסרט.
קרייטון לימים יתפרסם בזכות הספר שלו "פארק היורה" אשר גם עוסק בפארק שעשועים בו התרחשה תקלה.
הסרט הופק בתקציב של כ-1.25 מיליון דולרים.
הסרט צולם במשך 30 ימים, בעיקר בקליפורניה, בעוד שהסצנות של עיירת המערב הפרוע צולמו באולפני "אולד טוסון" באריזונה.
יול ברינר לוהק לתפקיד בהשראת תפקיד קודם אותו גילם ברינר בסרט "שבעת המופלאים" (1960).
"עולם המערב" היה הסרט העלילתי הראשון שעשה שימוש בעיבוד תמונה דיגיטלי, אשר הייתה טכניקה פורצת דרך באותה התקופה.
עולם המחר הוא סרט מותחן-מדע בדיוני אמריקאי משנת 1976 בבימויו של ריצ'רד הפרון.
זהו סרט המשך לסרט "עולם המערב" משנת 1973, אשר נכתב ובוים על ידי מייקל קרייטון.
בסרט מככבים פיטר פונדה, בליית' דאנר, ארתור היל, סטיוארט מרגולין, וג'ון ריאן.
התסריטאי-במאי של הסרט המקורי, מייקל קרייטון, והאולפן מטרו-גולדווין-מאייר, אשר הפיק את הסרט המקורי, לא היו מעורבים בהפקה זו.
עלילת הסרט מתרחשת שנתיים לאחר האירועים הקטסטרופליים בפארק השעשועים של תאגיד דלוס במסגרתם אנדרואידים יצאו מכלל שליטה ורצחו מבקרים רבים.
בעקבות התקרית תאגיד דלוס בינתיים השקיע 1.5 מיליארד דולרים בשיפור פרוטוקולי הבטיחות של פארק השעועים, וכמו כן הם בחרו לסגור את אזור "עולם המערב" הידוע לשמצה.
פארק השעשועים כולל בעקבות כך את ארבעת האזורים הבאים - "עולם הספא", "עולם ימי הביניים", "העולם הרומאי" ו"עולם המחר".
על מנת לשפר את התדמית של התאגיד, ולהחזיר את אמון הציבור בו, תאגיד דלוס מזמינים את כתב העיתון צ'אק בראונינג ואת כתבת הטלוויזיה טרייסי באלארד לסייר בפארק השעשועים ולדווח על החוויה בתקשורת.
עם זאת, זמן קצר לפני הביקור שלהם בפארק, אדם אשר יצר קשר עם בראונינג וניסה לספק לו מידע מפליל אודות תאגיד דלוס, נרצח לפני שהוא הספיק למסור לבראונינג מעטפה המכילה ראיות מפלילות.
בעקבות כך בראונינג ובאלארד מנסים להתחמק מפארק השעשועים ומהאנדרואידים שיוצאים בעקבותיהם, על מנת לחשוף את הסוד האפל של התאגיד לפני שיהיה מאוחר מדי.
פיטר פונדה בתפקיד צ'אק בראונינג, כתב אשר נחוש לחשוף את האמת האפלה על פארק השעשועים של דלוס.
בליית' דאנר בתפקיד טרייסי באלארד, הקולגה של בראונינג, אשר מסייעת לו לחשוף את האמת האפלה על פארק השעשועים.
ארתור היל בתפקיד ד"ר דאפי, מדען שעובד עבור תאגיד דלוס אשר ממלא תפקיד מפתח בפעילות של פארק השעשועים.
ריאן בתפקיד ד"ר שניידר, המוח שמאחורי קונספירציית השיבוט.
סטיוארט מרגולין בתפקיד הארי קרופט, טכנאי בפארק השעשועים.
הסרט הופק על ידי חברת American International Pictures לאחר שאולפני מטרו גולדווין מאייר, אשר הפיקו את הסרט "עולם המערב", בחרו שלא להפיק את סרט ההמשך.
ריצ'רד הפרון נבחר לתפקיד הבמאי של הסרט, ופיטר פונדה ובליית' דאנר נבחרו לגלם את התפקידים הראשיים בסרט.
עולם מושלם הוא סרט דרמה ופשע אמריקאי משנת 1993, בבימויו של קלינט איסטווד.
הסרט מתרחש בטקסס של שנת 1963, ועוקב אחר אסיר נמלט החוטף ילד בן שמונה ומשתמש בו כבן ערובה, בעוד אנשי החוק מנהלים אחריהם מצוד.
במהלך המנוסה, נרקמת בין הפושע לילד מערכת יחסים מיוחדת, המשקפת את הגבול המטושטש בין טוב ורע.
אף על פי שהסרט לא זכה להצלחה קופתית בצפון אמריקה והכניס רק 31 מיליון דולר ליציאתו בנובמבר 1993, הוא הצליח להכניס 104 מיליון דולר בחו"ל בסכום כולל של 135 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט זכה לשבחי המבקרים על משחק (במיוחד מקווין קוסטנר), בימוי, עריכה, נושאים, צילום ותפאורה מוזיקלית.
זה גם נחשב לאחד הסרטים הטובים ביותר של איסטווד על ידי כמה מבקרים ומעריצים.
הסרט מתרחש בטקסס, 1963. אסיר נמלט בשם בוץ' היינס (קווין קוסטנר) חוטף ילד בן שמונה בשם פיליפ פרי (טי.
לואות'ר) ומשתמש בו כבן ערובה.
במהלך המנוסה, נרקמת בין השניים מערכת יחסים מיוחדת, שבה בוץ' מספק לפיליפ את דמות האב החסרה לו, ובונה עבורו עולם שלם של חלומות.
במקביל, איש חוק מזדקן (קלינט איסטווד) ופסיכולוגית ילדים (לורה דרן) מנהלים אחריהם מצוד, כשהם מלווים בצי של מסוקים, מכוניות משטרה ואנשי היחידה המיוחדת של טקסס.
קווין קוסטנר – בוץ' היינס, אסיר נמלט החוטף את פיליפ.
קלינט איסטווד – רד גארנט, איש חוק ותיק המנהל את המצוד אחר בוץ' ופיליפ.
לורה דרן – סאלי גרבר, פסיכולוגית ילדים המסייעת במצוד.
לואות'ר – פיליפ פרי, הילד בן השמונה שנחטף על ידי בוץ'.
הסרט עולם מושלם זכה לביקורות חיוביות עם יציאתו.
באתר Rotten Tomatoes הוא מחזיק בציון של 81%, המבוסס על 36 ביקורות, עם הקונצנזוס: "סרט דרמה מותח ומרגש, עם הופעה מצוינת של קווין קוסטנר ובימוי מדויק של קלינט איסטווד." באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 71 מתוך 100, המבוסס על 20 ביקורות, המעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
עולם רדוף שדים: המדע כנר בעלטה הוא ספר עיון ביקורתי רב-מכר מאת האסטרופיזיקאי האמריקאי קרל סייגן.
הספר יצא לאור בארצות-הברית בשנת 1995 ותורגם לעברית בשנת 1997 על ידי עמנואל לוטם.
סייגן טוען בספרו בזכות חשיבותו של המדע בתרבות המודרנית, למול כוחותיו המצטברים (בעשורים האחרונים של המאה העשרים – נכון לשעת כתיבת הספר) של הפסאודו-מדע על צורותיו.
סייגן מרחיב בשבח החשיבה הביקורתית ביחס למציאות ובהסקת המסקנות המגובה בראיות אמפיריות, תוך הדגשה שאלו הן בסיסה ומהותה של השיטה המדעית.
הספר מכיל 25 פרקים המבקרים סוגיות מדעיות-תרבותיות שנויות במחלוקת ואמונות בזכות תפיסה על-חושית.
בין המקרים הנדגמים נסקרות סוגיית "מתווי-פנים" בכוכבי-לכת (הפנים במאדים), וכן האמונה בביקוריהן של ישויות-תבוניות זרות (חוצנים) בכדור הארץ.
עיקר התייחסותו לנושא זה האחרון מתרכז בסיפורי החטיפות השכיחים עד-מאוד בארצות הברית, ששכיחותם עלתה בשנות המלחמה הקרה.
סייגן מתייחס גם לאמונות העידן החדש, בהן יצירת קשר עם תרבויות מיבשות עתיקות לכאורה שנעלמו, כאטלנטיס ולמוריה, יצירת קשר עם המתים (תקשור), וריפוי באמונה.
סייגן סוקר בהקשרים אלה גם את התופעה ההיסטורית-חברתית של ציד מכשפות ששיאה בימי הביניים, ואת גל ההאשמות בהתעללות פולחנית שטנית בשנות ה-80 בארצות הברית.
במסגרת הדיון על-אודות התופעות החברתיות כדוגמת אלה לעיל, אותן סייגן מכליל בקטגוריית הפסאודו מדע, מוצגים הטיעונים השכיחים המשמשים עזר לאישוש לכאורה, ומנגד סייגן מציג את הפרכותיו, המגובשות על-פי אמות מידה מדעיות.
סייגן מתריס ומתריע מפני כוחן הגואה של אמונות-שווא רוחניות, כשהוא טוען שמצויה בהן – כאשר הן נטולות ביקורת עצמית ואינן עקיבות, או נובעות מחולשות מנטליות כנטיות להשפעה סוגסטיבית, להלוצינציות או למחשבות שווא – סכנה ממשית לחופש האדם בטווח הרחוק ולחוש המוסר שלו.
אולם בתוך כך מדגיש סייגן את הימנעותו מחציצת דיכוטומיה מוחלטת בין רוח לחומר, והוא מזכיר את כוחם של המסתורין, ארעיות – הידיעה הנובעת מאופנות הזמן, את מגבלות הטבע האנושי ואת ההשתאות שבחקירה ובגילוי המדעי.
על-מנת להתמודד עם אמונות הנראות כאמונות-הבל, אליבא דסייגן, יש להציב מולן טיעוני-נגד כדי לנסות לאשש או למוטט אותן, תחת שלילתן השטחית על הסף.
אם האמונות הנידונות מוגנות מאפשרות של ניסיון אינטלקטואלי להתמודד עמן (אמיתותן מבוססת על אמון גרידא בדובר המציג אותן) אזי יש להתייחס אליהן כאל הנחות בלבד, שהן אינן במעמד של עובדות, או כאל טענות פסאודו-מדעיות.
ממטרותיו העיקריות של הספר היא להציג ולבאר את השקפתו הפוליטית-ליברלית של הסופר, לפיה הדמוקרטיה והמדע קשורים זה בזה.
במסגרת זו טוען סייגן כי מדע יתפתח וישגשג בחברה דמוקרטית המטפחת את סקרנותם המדעית של בניה ולא מגבילה אותם לצרכים פוליטיים בני-השעה.
באותה נשימה מטעים סייגן את הסכנות הגלומות בקדמה מדעית, כשתוך כך הוא בוחן באופן מוסרי את סוגיית הנשק להשמדה המונית ובפרט את התפתחות הנשק הגרעיני ואת ההתייחסות המדעית והפוליטית שנלוותה אליו.
לפיכך מראה סייגן הסתייגות מסוימת מחופש-מדעי מוחלט, שהרי בפיו, גם מדענים הם בני אדם הנתונים לחולשות, ואין ההתעסקות המדעית חפה מטעויות.
לפתרון הבעיה מציע סייגן מודל תאורטי של מדע אופטימלי ומתון, שבו קיימות בכפיפה ובסינרגיה – פליאה וסקרנות אדירות, המייצגות בעיניו את טבעו האינסטינקטיבי של האדם מחד גיסא, וספקנות ערנית וקפדנית, המייצגת בעיניו את השכל הרציונלי העקבי והבוגר, מאידך גיסא.
האמצעי להתאפשרות קיום המודל של מדע המערב בין פליאה עם ספק נעוץ אפוא לדבריו של סייגן בחינוך הדמוקרטי.
מטרת כל חברה לחנך את כלל הציבור למודעות מדעית ומוסרית, תוך כדי הטלת-ספק מתמדת, בשל כוחו הגדול והמצטבר של המדע, שעשוי כדוגמת הנשק הגרעיני לדרדר את האנושות ולא לקדמה.
עם זאת, סוג האנשים שבו סייגן תולה את תקוותיו הוא בעיקר אנשי-המדע וההשכלה, כבעלי אחריות חברתית הרת-משמעות וייחודיות מתוקף כוחם בתחומם.
הדרקון במוסך שלי הוא הנושא של הפרק השמיני בספר.
סיגן מציג ניסוי מחשבתי שבו דרקון היפותטי חי בחניה המקורה בביתו.
הדרקון המדובר הוא בלתי נראה, בלתי מוחש, ונושף אש שלא מפיקה חום, כך שבלתי אפשרי לזהות אותו באמצעות החושים, חקירות מדעיות או מכשור מדעי.
מושג הדרקון הבלתי נראה משמש את סייגן כדי לתאר את הרעיון של דבר שלא ניתן להפריך אותו, שהוא רעיון חשוב בחשיבה המדעית.
התכונה של חוסר אפשרות להפרכה (Unfalsifiability) הוא רעיון לפיו קיימות טענות או השערות שלא ניתן לבדוק אותן או להוכיח כי הן לא נכונות באמצעות תצפית או ניסוי.
סייגן טוען כי טענות שאינן ברות-הפרכה, כמו קיום הדרקון הבלתי נראה במוסך שלו, הן חסרות משמעות מבחינה מדעית, מפני שלא ניתן לבדוק אותן בצורה אמפירית.
באמצעות דימוי הדרקון, סייגן מצביע על החשיבות של סקפטיות וחשיבה ביקורתית כאשר מעלים או בוחנים טענה יוצאת מהכלל.
הוא מדגיש כי מי שמעלה טענות יוצאות דופן- לדוגמה קיום של ישות על-טבעית או תופעה על-טבעית, צריך להביא ראיות יוצאות דופן כדי שנתייחס ברצינות לדבריו.
לפי הפרק, אין לקבל סתם כך טענות בלי שיש להן מספיק עדויות.
בפרק 12, "האמנות הנעלה של זיהוי שטויות", מתאר סייגן את "ארגז הכלים לזיהוי שטויות" (Baloney Detection Kit) - מגוון השיטות והטכניקות העומד לרשותו של אדם החושב בצורה מדעית לזהות טיעונים מופרכים או כוזבים:
דרישה לאימות בלתי תלוי לעובדות: כאשר מועלית טענה כלשהי, יש לקבל אימות לעובדות ממישהו שאינו מעלה הטענה או שיש לו מניע שהטענה תתקבל כנכונה.
קיום ויכוח מעמיק על הראיות בין מומחים המצדדים בכל נקודות ההשקפה.
אי מתן חופש ביטוי נאות לנקודת השקפה מסוימת מעלה חשד לטיעון כוזב.
אין לתת משקל יתר לטיעונים של "בעלי סמכות" – תואר אקדמי גבוה יותר אינו מעיד על טיעונים טובים יותר.
חשיבה על כל ההסברים האפשריים לתופעה, ומציאת דרכים להפרכת כל אחד מההסברים הללו.
ההשערה שתישאר אחרי שיופרכו כל האחרות (כיוון שבהכרח יכול להיות רק הסבר אחד נכון) היא הטובה ביותר.
להשערות שאינן ניתנות לבדיקה והפרכה אין ערך מדעי.
להשוות כל השערה בהגינות עם החלופות.
כּימוּת: כל הסבר הניתן למדידה יש למדוד אותו.
כאשר קיימות השערות מתחרות מאפשרת המדידה לבחון איזה השערה מדויקת יותר.
אם קיימת שרשרת של טיעונים, כל חוליה בשרשרת חייבת לעמוד בכל המבחנים.
אין להסתפק בכך שמרביתן נמצאו נכונות.
כאשר עומדים בפני שתי השערות המסבירות את הנתונים במידה שווה של הצלחה, להשתמש בתערו של אוקהם על מנת לבחור ביניהן.
הסתמכות על ניסויים מבוקרים, ובפרט ניסויים בהם מיושמת סמיות כפולה.
בנוסף, מפרט סייגן כשלים לוגיים ופעולות שאינן לגיטימיות בדיון מדעי:
טיעון לגופו של אדם (אד הומינם).
טיעון על פי סמכות (אד ורקונדיאם) – ביסוס הטיעון על מקור סמכות, אף על פי שאינו רלוונטי לאישושו, תוך ניצול הרצון הרגשי של בני אנוש להסתמך על מקורות סמכותיים.
הסתמכות על בּוּרוּת (אד איגנורנטיאם) – הטענה כי מה שלא הוכח כשקרי חייב להיות אמת, או מה שלא הוכח כאמת חייב להיות שקרי.
הסתמכות על נסיבות מיוחדות – מתן פרשנות ייחודית לטענה ספציפית, שלא הייתה מקובלת בטענות מקבילות לה.
(למשל: המחקר יעסוק בהשפעות X על Y, מכיל הנחה מוקדמת שאכן יש השפעות כאלו)
שימוש בסטטיסטיקה של מספרים קטנים, ואף אי הבנה בסיסית בסטטיסטיקה.
בלבול בין מתאם לבין סיבתיות.
דיכוטומיה מדומה – התייחסות רק לשתי אפשרויות קיצוניות תוך התעלמות מרצף של אפשרויות ביניים.
בפרט, התייחסות רק לטווח הקצר ולטווח הארוך.
היסק שגוי (א' אינו נובע בהכרח מ-ב')
הבאה לאבסורד – הצגה של עמדת היריב כך שניתן יהיה לתקוף אותה ביתר קלות.
שימוש בביטויים עמומים - חמקמילים.
עולמה הסודי של אלכס (במקור באנגלית: The Secret World of Alex Mack) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה בערוץ ניקלודאון משנת 1994 עד 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים.
לפי הסדרה יצאו מספר ספרים שנכתבו על ידי דיאנה ג'י גלאגר, מתוכם שני הראשונים ("אלכס את זוהרת", ו"נתערב שלא תוכלי") תורגמו לעברית.
באחד הפרקים היא מתפצלת לטובה ורעה.
במהלך הסדרה אלכס מתמודדת עם מצבים יומיומיים כמו לחץ בלימודים או אירועים חברתיים, כשלפעמים היא משתמשת בכוחותיה על מנת לפתור את הבעיות.
בינתיים, מנסים בעלי המפעל הכימי לו שייכת המשאית שפגעה באלכס לגלות מיהי "הילדה מהתאונה" ולכלוא אותה במתקן מיוחד, אך חברה הטוב ריימונד "ריי" אלברדו ואחותה הגדולה אנני עוזרים לה להסתיר את כוחותיה.
אלכסנדרה "אלכס" מאק (לריסה אולייניק): כוכבת הסדרה.
נערה מתבגרת עם חיבה לא ברורה לכובעים, שעקב תאונה מוזרה, זוכה בכוחות על.
ריימונד "ריי" אלברדו (דאריס לאב): חברה הקרוב ביותר של אלכס, ובין האנשים הבודדים היודעים את סודה.
ריי הוא חבר טוב, שעוזר לאלכס כאשר היא מסתבכת בצרות.
משחק בקבוצת הכדורסל המקומית "פרדייס אטומייזרס" (על שם אטום).
באחד הפרקים מקבל את כוחותיה של אלכס.
אן "אנני" מאק (מרדית' בישופ): אחותה הגדולה של אלכס ומדענית מחוננת.
אנני מודעת לכוחותיה של אלכס, ומשתדלת לדאוג לאחותה יוצאת הדופן.
לעיתים היא עלולה לשקוע עמוק מדי במחקרה אודות כוחותיה של אלכס, דבר היוצר ויכוחים בין השתיים, אולם אלה נפתרים במהרה.
ג'ורג' מאק (מייקל בלייקלי) וברברה מאק (דוריאן לופינטו): הוריה של אלכס, שלגמרי לא מודעים לכוחותיה של בתם.
מחשש שיסגירו אותה לידי מפעל הכימיקלים (בו עובד ג'ורג' ככימאי וברברה כפרסומאית), מחליטה אלכס שלא לגלות להם את סודה.
בסוף הסדרה אלכס מספרת להם את סודה, לאחר שהמפעל שובה גם אותם.
בפרק האחרון ג'ורג' מפתח נוגדן לכוחותיה של אלכס (שנראה לבסוף שהיא החליטה לא לקחת אותו).
רובין רוסו (נתניה רוס): אחת מחברותיה הוותיקות של אלכס.
בחורה פסימית מעט, שיכולה לראות את הרע בכל מצב.
ניקול וילסון (אלכסיס פילדס): עוד אחת מחברותיה של אלכס.
לניקול אישיות הפוכה מזו של רובין, בהיותה בחורה אסרטיבית וחזקה.
דייוויד "דייב" וואט (ג'ון נילסון): נהג המשאית הטיפש שנהג במשאית שהתרסקה ושפכה על אלכס את ה-GC-161. דייב הוא העד היחיד לתאונה, אך זכרונו העלוב מונע ממנו לגלות את זהותה של אלכס.
(באחד הספרים הוא "מזהה" בטעות את רובין.) דייב מצוות לוינס בנסיונותיו לחשוף את אלכס, אך לרוב הוא גורם יותר צרות לוינס מאשר לאלכס.
למרות עבודתו במפעל, דייב הוא דווקא בחור טוב, שלא אוהב לבצע את המשימות המרושעות המוטלות עליו.
לפי הספרים, חלומו הוא להיות מתופף בלהקה.
דניאל אטרון (לואן גדעון): המנכ"לית המושחתת של מפעל הכימיקלים של פרדייס ואלי, והאויבת המושבעת של אלכס.
המפעל של דניאל מספק את מרבית ההכנסה של פרדייס וואלי, ועל כן אנשי העיירה לא יהססו לחשוף בפני דניאל את עובדת היותה של אלכס קורבן התאונה.
דניאל מתכננת להפיץ את GC-161 בתור תוסף דיאטה, והיא לא יכולה להרשות לעצמה לסכן את חשאיות הפרויקט.
על כן, היא נחושה לזהות וללכוד את אלכס.
על שם משפחתה קרוי בית הספר (לפי פרק3).
נעצרת בסוף הסדרה, לאחר שהאנטר מונע ממנה לברוח עם מסוק, לאחר שהיא לוכדת את אלכס.
וינס קרטר (ג'ון מרזילי): בעוד שדניאל היא המוח מאחורי השליטה במפעל, וינס, אחראי האבטחה במפעל, הוא הכוח.
וינס הוא האדם אותו דניאל שולחת לתפוס את "הילד" (אלכס), אבל תוכניותיו תמיד נכשלות.
גם כאשר הוא מפוטר מהמפעל, הוא ממשיך במרדפו אחר אלכס, מה שהופך אותו מסוכן בהרבה.
לארס פרדריקסון (קווין קוויגלי): כימאי מוכשר שהגיע מהסניף הגרמני של המפעל בווינה.
לאחר פיטורו של וינס, לארס הופך לעמיתה הקרוב ביותר של דניאל.
הוא להוט להרוויח ממחקר ה-GC-161 של המפעל לא פחות ממנה, ורוצה לגלות את זהותו של הילד מהתאונה למענה.
האנטר ריבס (ויל אסטס): האנטר, המופיע בעונתה הרביעית של הסדרה, הוא בחור צעיר שעובר לפרדייס וואלי יחד עם אמו.
בינו לבין אלכס מתפתח קשר קרוב, ובמהרה הוא מגלה את סודה.
עם זאת, להגעתו לעיר יש גם מניע סודי - האנטר נחוש לגלות את האמת אודות רצח אביו, והוא מאמין שדניאל אטרון אחראית לעניין.
מר קראנץ (ג'ק קני): המורה למדעים ומעריץ של אנני.
גורם לאלכס להרגיש בצל של אחותה הבכורה.
עולם סחרחר היא סדרת אנימציה בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1990 ל-1994.
עלילת הסדרה מתרחשת בשנות השלושים המאוחרות של המאה ה-20, בעיר הנמל הדמיונית "קייפ סוזט" (Cape Suzette).
חלק מהדמויות התבססו על הדמויות בסרט ספר הג'ונגל משנת 1967, אך יוצרי הסדרה העניקו לדמויות את היכולת לגלם תפקידים שאינם קשורים אליהם, לכאורה.
במוקד הסדרה עמדו סיפורי הרפתקאות אוויריות, כשהנופים שהוצגו היו בעיקר של אזורים באוקיינוס השקט.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים.
הסדרה עוקבת אחר באלו, בעל עסק מוצלח ב"טיס", והנווט שלו, קיט, שיחד הם עוברים הרפתקאות רבות בעיר הנמל "קייפ סוזט".
באלו (ספר הג'ונגל) - דוב טייס בעל כישרון רב ויש לו מטוס מרשים.
קיט - גור דובים יתום שבאלו פוגש והוא הופך לנווט שלו.
רבקה קנינגהם - אשת עסקים שבמהלך הסדרה קונה את מטוסו ועסקו של באלו.
מולי קנינגהם - הבת של רבקה קנינגהם.
חתול פרא - מכונאי מטוסים בכיר בעיר "קייפ סוזט".
שירחן (ספר הג'ונגל) - טיגריס טייקון בעל הון רב שלעיתים באלו נאלץ להתעמת נגדו.
המלך לואי (ספר הג'ונגל) - אורנגאוטן בעל מסעדה שבאלו נוהג לאכול אצלו.
דון קארנאג' - ראש שודדי-הים הלא מוצלח שבאלו פוגש לעיתים.
קולונל ספיגוט - מארץ ת'מבריה הקפואה (פארודיה על ברית המועצות הסטליניסטית), בה מוציאים להורג בקלות יתרה.
את שיר הפתיחה בעברית מבצעים יובל זמיר ואילן ליבוביץ ויש תווי רמיקס לשיר.
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ומוצריה הנלווים זכו להצלחה רבה, כמו כן לאחר סיומה הופצו קלטות וידאו שכללו פרקים מהסדרה.
בעיית עולם הקוביות היא בעיית התכנון המפורסמת ביותר בבינה מלאכותית.
בבעיה זו ישנה קבוצה של קוביות המונחות על שולחן.
המטרה היא לבנות סדרה אחת או יותר של קוביות בקו ישר, כאשר רק קובייה אחת יכולה לזוז בזמן מסוים: ניתן להניח אותה על השולחן או להניחה מעל קובייה אחרת.
לכן, לא ניתן להזיז קוביות כאשר הן מונחות מתחת לקוביה אחרת.
הגישה הפשוטה הזאת משמשת לייצוג סמלי וקלאסי של העולם בתור קבוצה של סמלים מופשטים בבעיות תכנון בבינה מלאכותית.
"עולמו של דיסני" היה שבועון ישראלי לילדים בגילאי בית ספר יסודי (גילאי 6–13).
העיתון החל להתפרסם באופן חודשי ב1995-1997 והחל ממרץ 1998 באופן שבועי.
עורכותיו של השבועון היו סמדר שיר, הילה איזון וליטל שמש.
עורכת השבועון עד סגירתו הייתה מורן זלמה.
"בוחן עצמי" - מוקדש לבחינה עצמית של הקורא ועוזר לו לבדוק איזה מין "טיפוס" הוא.
"שיעור חופשי" - מדור פנאי ובידור.
"עכבר" - (מדור המחשבים של מיקי).
"לוח מודעות" - מדור שבו מתפרסמות תמונות, ציורים וברכות של ילדים, קוראי העיתון.
"קומיקס" - קומיקסים מקוריים מתורגמים של: דונלד דאק, מיקי מאוס, גופי וכו'.
"דיסני מסביב לעולם" - מדור המקדם ילדים בלימודי האנגלית.
"מגרש המשחקים" - פעילויות לשעות הפנאי כמו פתירת תשבצים, משחקי מילים, מציאת ההבדלים, משחקי צלליות, סודוקו ועוד.
"בעיטת פתיחה" - מדור בנושא ספורט.
"חידה בלשית" - קומיקס ובו מיקי מאוס נתקל בתעלומה, ועל הקוראים לפתור אותה על פי הרמזים בציור.
"הסודות של קטנטנות" - מדור שהוקדש כולו לטלנובלה הארגנטינאית שהופיע בשנים 2001-2002, כשההתעניינות סביב הסדרה בארץ הייתה גדולה.
בסוף נובמבר 2010 העיתון נסגר והוחלף בעיתון שקוראים לו "עולם הילדים" שהתחיל להופיע ב-29 בדצמבר 2010, אך לאחר שנה החליטו לסגור גם אותו והגיליון האחרון שלו יצא רק למנויים ב-27 בדצמבר 2011.
עולם קטן הוא עלון שבת ואתר חדשות דתי לאומי.
עולם קטען יצא כעלון בפסח 2004 והפך בשביעי של פסח תשס"ה לעיתון שבועי.
העורך של 12 הגליונות הראשונים היה אלחנן ניר, והוא גם בחר לעלון את השם "עולם קטן".
אחריו שימש יוסף רוסו כעורך, עד פברואר 2024. כיום עורך העיתון הוא איתמר סג"ל.
העלון עוסק בנושאים תורניים, פוליטיקה ובתחומים הנוגעים לעולמו של הנוער הדתי ומכאן שמו, "עולם קטן".
דפי העלון הם בפורמט גדול יותר מהמקובל.
בעלון, מלבד פינת פרשת השבוע (שכיום מורכבת משני חלקים), ישנן פינות בתחום ביקורת ספרות, סאטירה, דמוגרפיה ועוד, וזאת לצד נושאים אקטואליים, כתבות תרבות וראיונות, טור אקטואלי מאת סיון רהב-מאיר, חסידות וטורי דעה.
עמוד אחד מוקדש לכתיבה של קוראים ונקרא "רשות הדיבור".
על רקע סמל העלון מובאת תמונת כיפה הנבחרת מבין תצלומי כיפות ששולחים קוראי העלון.
בעלון מדור "שו"ת SMS", שבו תשובות של הרבנים שלמה אבינר ושמואל אליהו בתכתובת מסרונים.
בעבר השתתף בשו"ת זה גם הרב אליקים לבנון וצוות חברים מקשיבים.
בשנת 2008 קובצו סיפורים נבחרים לספר בשם "סיפור קטן".
בהמשך ירדה תדירותו הופעתו של המדור.
בעלון גם מדור על הגבעות, "מראש הגבעה" בו נסקרת ההתיישבות הצעירה.
בהתחלה כותב המדור היה אלישע ירד, לאחר שהתמנה ליועץ הפרלמנטרי של סון הר-מלך, החליפו אריאל דנינו.
לאחר שדנינו נעצר במעצר מנהלי שב ירד לכתוב את הטור.
בעיתון מתפרסם מ־2021 טור קבוע בשיתוף פורום קפה שפירא מאת גלי בת חורין.
החל מתחילת שנת תשע"ב יצא לאור ירחון בתשלום הנשלח למנויים תחת השם "עולם קטן המגזין" אותו ערך בעבר חנן בן ארי.
ביולי 2015 שינה הירחון את שמו ל-"מקום בעולם".
העיתון הביא ראיונות בעילום שם של גברים בעלי נטיות הומוסקסואליות שסיפרו כיצד הצליחו להשתנות ולהקים משפחה, או כאלה שניסו ונכשלו.
בשנת 2020 פורסם ריאיון יציאה מהארון של המוזיקאי דניאל זמיר כביסקסואל.
ביולי 2025 נרכש העלון על ידי יצחק מירילשוילי.
לאחר הרכישה הוקם אתר החדשות "עולם קטן".
ב־5 בדצמבר 2025 נהרג המנכ"ל בהתהפכות רכבו בהר בזק, לאחר ששמר בו במסגרת הגמ"ר בחיל הגנת הגבולות בעת מילוי תפקידו כרס"ן במילואים.
עולמא הם חוג חכמי הדת האסלאמיים שהשלימו הכשרה בת מספר שנים בלימודים אסלאמיים.
תפקידם החשוב ביותר הוא לפסוק בסוגיות שונות בהלכה האסלאמית.
עיקר עיסוקם של העולמא הוא המשפט האסלאמי (פיקה), אולם רבים מהם מתמחים גם בתחומים אחרים דוגמת פילוסופיה אסלאמית (פלספה), תאולוגיה מוסלמית (כלאם) ופרשנות הקוראן (תפסיר).
המופתי, הקאדי, הפקיה ומומחי החדית' - הם חלק מהעולמא.
יש הכוללים בעולמא גם אנשים בעלי הכשרה דתית פחותה, דוגמת המולא או אימאם הכפר.
כיום משתמשים בכינוי גם ביחס למדענים לא-דתיים.
"עאלם" - אף הוא אחד מ-99 שמות אללה.
העולמא מלמדים במדרסות (אולמות תפילה), ובסמינרים אסלאמיים במדינות אסלאמיות שונות.
הם מטיפים במסגדים ונושאים את דרשת יום השישי.
חלקם עוסקים בהפצת האסלאם (דָעַוֻה).
במדינות שמרניות כמו ערב הסעודית, ישראל ואיחוד האמירויות הערביות, בהן קיימים עדיין בתי דין שרעיים, חכמי דת מכהנים כשופטים.
תפקידם העיקרי של העולמא במדינות אלו הוא פירוש חוק השריעה והבטחת אכיפתו.
כן מכהנים העולמא בארצות האסלאם השמרניות גם כיועצים למנהיגי המדינה, ולעיתים אף מועסקים בגופים ממשלתיים דתיים.
התפקיד המשמעותי ביותר של חכמי הדת האסלאמיים כיום בא לידי ביטוי בשלטון המדינה ברפובליקה האסלאמית באיראן.
לאחר מהפכת חומייני ב-1979 תפסה קבוצה רדיקלית מהעולמא בהנהגת המולא ח'ומייני את השלטון במדינה, והנהיגה משטר בהתאם לתאוריית שלטון איש הדת (ולאית-י פקיה).
שלטון הטליבאן באפגניסטן הונהג אף הוא על ידי מולא מוחמד עומאר.
ואולם, במרבית המדינות המוסלמיות כוחם של חכמי הדת הוא אזורי ומוגבל.
בתקופת שלטון הטליבאן באפגניסטן, וכן באיראן כיום, מולות היו אחראים לתכנון ופיקוד על פעולות צבאיות.
זאת, בדומה לתקופה האסלאמית העתיקה שבה מוחמד ויורשיו שימשו גם כמנהיגים צבאיים ולא רק פוליטיים.
במרבית המדינות מחשיבים עצמם העולמא כמייצגים את האיג'מאע (הקונצנזוס) של קהילת המוסלמים (האומּה), או כקונצנזוס של הקהילה המלומדת.
עולמא רבים הותירו אחריהם דרשות ודיונים בסוגיות משפטיות, אולם כמעט ללא רשומות בכתב.
עולמא אחרים כתבו רבות, חיברו תפסירים (פירושים לקוראן), תרגומים לקוראן, מחקרים אודות קובצי החדית', חיבורים פילוסופיים וכך הלאה.
ישנם כתבים דתיים רבים, המשמשים לא רק להוראת האסלאם במדרסות, אלא מיועדים לעיתים להעמקת אמונת המוסלמי הממוצע.
מרבית כתבים אלו לא תורגמו לשפות זרות והם בערבית, אורדו, פרסית וטורקית.
חלקם אף לא הובאו לדפוס מעולם ונותרו בכתב היד של מחבריהם.
במחצית השנייה של המאה ה-20 הסתמנה הפחתה הדרגתית ומשמעותית בסמכות והשפעת העולמא במרבית מדינות האסלאם, למעט סעודיה ואיראן שלאחר המהפכה.
ממשלות חילוניות בעולם הערבי פעלו להפחתת כוחם של העולמא, בין השאר על ידי הלאמת מערכת הווקף והמוסדות הדתיים.
בנוסף, בוטלה מערכת הזכאת (תרומת הצדקה המחייבת על פי חמשת עמודי האסלאם) הממוסדת שהעניקה לעולמא את מקור הכנסתם העיקרי, והם נהיו תלויים במשטר החילוני, לקבלת משכורתם.
המשטרים החילוניים פעלו כך הן מתוך סלידתם מהממסד הדתי, הלא-נאור בראייתם, והן בשל רצונם להחליש כל מוקד התנגדות אפשרי לשלטונם.
ב-1961 הכפיפה ממשלת מצרים של גמאל עבד אל נאצר את אוניברסיטת אל-אזהר, אחד ממקורות הסמכות החשובים בעולם המוסלמי, לשלטון המדינה.
בטורקיה בתי הספר האסלאמיים המסורתיים פורקו והוחלפו בבתי ספר הכפופים למדינה, במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. באלג'יריה, לאחר קבלת עצמאותה, גם הנשיא אחמד בן בלה החליש את עוצמת העולמא בארצו.
בשיעה מעמדם של העולמא חזק יותר, בין השאר מאחר שהעולמא השיעים נחשבים לשליחיו של האימאם הנסתר (המהדי) בהיעלמותו, לכן הם זוכים ליתר השפעה על מאמיניהם.
תמיכה זו מאפשרת לחכמי הדת להיות עצמאיים יותר ביחס לשלטונות (מאחר שאינם תלויים בהם, כמו אצל הסונים), להביע את מחאתם, ולעיתים להורות למאמינים לפעול בניגוד לדרישות השלטון, להחיל את חוקיהם (למשל, הקמת בתי דין אסלאמיים במדינות חילוניות, כאשר המאמינים מעדיפים להדיין בהם).
לעיתים, העולמא אף מורדים במשטר החילוני - כשהדוגמה הבולטת ביותר היא המהפכה האסלאמית באיראן.
לפיכך, פסיקתם הדתית של חכמי דת שיעים בולטים מקובלת על מרבית המאמינים, בעוד שהמֻג'תאהידים (המבצעים פסיקה בחוק האסלאמי (אִגְ'תִהאד, اجتهاد)) הסונים נהנים מתמיכה צרה יותר, רק של קבוצת המאמינים הבוחרים להסכים לפסיקתם.
כך למשל, ב-1891 פרסם חכם ההלכה השיעי (מרג'ע) אל-שיראזי פסק הלכה שאסר על הפרסים השיעים לעשן, בשל התנגדותו להסכמים עם ארצות אירופה לגבי הסחר בטבק.
פסק ההלכה אילץ את השאה לבטל בשעתו את כל ההסכמים שנחתמו.
השפעה גדולה כזו לא קיימת בקרב הסונים, וכך פסקי הלכה של חכם ההלכה הסוני יוסוף_אל-קרדאווי (הנחשב כיום לגדול חכמי ההלכה הסונים בעולם) יתקבלו על ידי סונים ובלבד שפסק ההלכה התאים לנסיבות שלהם, והם עשויים להידחות על ידי מוסלמים אחרים.
לדוגמה, מרבית המוסלמים במערב מאמצים את עמדת קרדאווי בנוגע לאפשרות שאישה מוסלמית תינשא ללא מוסלמי; אך אותו פסק הלכה זכה לתגובות שליליות ביותר מצד מרבית המוסלמים החיים במדינות מוסלמיות.
העולמא נחלקים לחמש אסכולות פסיקה שונות (מד'הב).
האסכולה החניפית - מקובלת בעיראק בטורקיה, בבלקנים, במרכז אסיה, בתת-היבשת הודו, במצרים ובסין.
האסכולה החנבלית - היא האסכולה הרשמית המקובלת בסעודיה.
האסכולה המאליכית - נפוצה בצפון אפריקה, במערב אפריקה ובחלק ממדינות המפרץ הפרסי.
האסכולה השאפעית - היא האסכולה המקובלת באינדונזיה, במלזיה, בירדן ובתחומי הרשות הפלסטינית.
האסכולה השיעית היא האסכולה הג'עפרית, והיא מקובלת באיראן ונפוצה גם בעיראק, בבחריין, בלבנון, כמו גם בחלקים של פקיסטן ואפגניסטן.
חלק מהעולמא הליברליים אינם מכלילים עצמם תחת אף לא אחד מהמד'הבים, בטענה כי האסכולות השונות שמרניות מדי, ועל חכם הדת לפרש את הקוראן כהבנתו האישית.
עולמו של ויין הוא סרט אמריקאי משנת 1992 בבימויה של פנלופה ספיריס, בכיכובם של מייק מאיירס ודיינה קארווי.
הסרט הוא הראשון מבין צמד סרטי קומדיה אשר הפכו לסרטי פולחן בתחילת שנות ה-90.
ויין קמפבל (מייק מאיירס) וגארת' אלגאר (דיינה קארווי) הם שני חברים טובים אשר אוהבים לבלות את זמנם הפנוי בהוקי-רחוב, בנגינה בגיטרה, בישיבה בחנות הדונאטס המקומית, ובניסיונות לחמוק מחברתו לשעבר של ויין.
השניים כותבים ומנחים תוכנית טלוויזיה לצעירים בערוץ הכבלים המקומי - עולמו של ויין.
בנג'מין קיין (רוב לאו) הוא מפיק טלוויזיה ואיש עסקים שמעוניין לקנות את התוכנית ומצליח לפתות את ויין וגארת'.
התוכנית, בהפקה החדשה, משנה את פניה על מנת להפוך אותה לקורצת יותר למפרסמים פוטנציאלים, אך הצמד המטורף אינו מתיישר עם הציפיות.
במהלך הסרט, מתאהב ויין בקסנדרה (טיה קררה), ובנג'מין מנסה לפגוע גם במערכת היחסים ביניהם.
בסיום הראשון של הסרט, הסוף הוא "עצוב", ויין מפסיד, ובנג'מין זוכה בכל.
הסיום השני הוא "סיום הסקובי-דו", שבו מתגלה שבנג'מין הוא בעצם זקן מרושע בתחפושת.
בסיום השלישי, הסוף הוא "מגה-שמח", שבו כל הדברים המשמחים שניתן לתאר.
מעט יותר משנה לאחר הקרנת הבכורה של "עולמו של ויין" יצא לבתי הקולנוע סרט ההמשך, "עולמו של ויין 2".
עולמו המופלא של דיסני היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים שהופקה בין השנים 1954 ל-2008 לערוצים ABC, NBC, CBS וערוץ דיסני.
התוכנית כללה אוסף של סרטים בנושאים שונים החל מסרטוני הנפשה וכלה בסרטי הרפתקאות, סרטים תיעודיים וסרטי טבע.
חלק מהסרטונים התיעודיים ששודרו בתוכנית התמקדו באמנות ובטכנולוגיה שמאחורי ההנפשות עצמן.
על אף שהמטרה המקורית של התוכנית הייתה ליצור מודעות בקרב קהל הצופים לפארק השעשועים דיסנילנד, הושם בתוכנית גם דגש רב על הפן הבידורי של התוכנית.
כמו כן, בהמשך שימשה התוכנית גם לקידום סרטים חדשים של דיסני לפני יציאתם לאקרנים.
את התוכנית הנחה וולט דיסני עצמו בין השנים 1954 ועד מותו בדצמבר 1966. בשנים 1986–2005 הנחה את התוכנית מנכ"ל חברת וולט דיסני מייקל אייזנר.
בישראל, שודרה הסדרה (עם כתוביות תרגום) בשנות השבעים, בשנות השמונים ובשנות התשעים תחילה בטלוויזיה הישראלית ומאוחר יותר בערוץ 2 הניסיוני וכן בערוץ 2 המסחרי.
במכתבים סופי לומדת פילוסופיה ממורה מסתורי, באופן שיטתי וכרונולוגי מן הפילוסופים של יוון העתיקה ועד המאה ה-20.
הספר זכה להצלחה רבה בעולם כולו, לביקורות חיוביות ולאזכורים בספרות ובתרבות, כמו גם לעיבוד קולנועי ולמשחק מחשב.
הספר תורגם לחמישים ושלוש שפות, בהן עברית.
בעולם מצויים עשרים וששה מיליון עותקים מודפסים של הספר, שלושה מיליון מהם נמכרו בגרמניה לבדה.
הספר מספר על ילדה בשם סופי אמונדסן, אשר יום אחד מתחילה לקבל מכתבים מכותב אלמוני, המתארים את תולדות הפילוסופיה.
הנושא שובה את ליבה של סופי והיא קוראת את המכתבים בשקיקה.
במקביל היא מתחילה לקבל מכתבים ואיגרות מסרן בכוח האו"ם הנורווגי בלבנון, הממוענים לילדה שאינה מכירה בשם הילדה.
בתחילה הקורס כולו מתנהל במכתבים, (גם סופי כותבת לאלברט הפילוסוף) אך עם תחילת הלימודים בימי הביניים הם נפגשים וממשיכים את הלימודים פנים מול פנים.
אלברט מעביר לסופי שיעור ארוך בהיסטוריה של התפתחות הפילוסופיה, והתפתחות הרעיונות מיוון העתיקה דרך ימי הבניים, פילוסופיה חדשה, ועד לעמנואל קנט, פרויד ודרווין.
במקביל ללימודים אלברט עובד על "תוכנית סודית" הקשורה למכתבים שסופי מקבלת מרב הסרן.
כאשר אלברט מלמד את סופי על ברקלי, הוא מגלה לסופי כי כל העולם שלה הוא ספר שנשלח מאביה של הילדה מולר קנאג כמתנה.
אביה של מולר קנאג רצה לשמח אותה ולכן כתב לה ספר על פילוסופיה שמשלב עלילה ובתוכו המכתבים שלו אליה.
בשלב הזה העלילה מתפצלת לשניים, ואנחנו קוראים על הילדה מולר קנאג ועל המתנה שקיבלה ליום הולדתה.
במקביל אנחנו קוראים על סופי ואלברט שמגלים שכל עולמה של סופי הוא בדיוני ומחליטים לפעול על מנת לברוח מהסוף של הסיפור.