tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
MAOI יצאו לשוק ב-1950, אבל רק בהמשך הוכרה פעילותן כנגד דיכאון.
בהמשך היו התרופות הראשונות שאושרו לשימוש כנגד דיכאון.
למרות יעילותן המוכחת, ה-MAOI אינן משמשות כתרופות קו ראשון כנגד דיכאון.
הן גורמות לתופעות לוואי שונות והמסוכנת שבהן היא פיתוח לחץ דם גבוה, והשימוש בהן מחייב שמירה על דיאטה קפדנית ביותר.
הופעת התרופות מקבוצת ה-SSRI גרמה לירידה נוספת בשימוש ב-MAOI.
כיום השימוש ב-MAOI מוגבל בעיקר למקרים של דיכאון העמיד לטיפולים אחרים, והשימוש בהן כתרופות קו שני אינו קשור ליעילותן אלא לבטיחות בשימוש.
האיזוקרבוקסזיד (Isocarboxazid) שמשה כתרופה לטיפול בשחפת.
השפעתה נוגדת הדיכאון נחשפה במהלך הטיפול שניתן לחולי שחפת.
מחקר מאוחר יותר חשף שמנגנון הפעולה שלה הוא דרך עיכוב האנזים MAO.
הדבר הוביל לפיתוח תאוריית המונואמין של דיכאון.
בתחילת שנות ה-50. בהמשך גילו שיש שני איזואנזימים - מונואמין אוקסידאז A ו-B.
הדבר הוביל לפיתוח MAOI סלקטיביות, הפועלות רק על אחד האיזואנזימים בהנחה שכך יצטמצם פרופיל תופעות הלוואי.
ה-MAOI מהדור הראשון בנוסף להיותן לא סלקטיביות לגבי האיזואנזימים הן נקשרות אליהם בצורה לא הפיכה, כך שתופעות הלוואי נמשכות לאורך יותר זמן.
בהמשך פותחו MAOI שבנוסף להיותן סלקטיביות הקישור שלהן ל-MAO הוא זמני והפיך.
MAOI שאושרו לשימוש נגד דיכאון על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) הן: איזוקרבוקסזיד (Isocarboxazid) שאושר ב-1959, פנלזין (Phenelzine) שאושר ב-1961, וטראנילציפרומין (Tranylcypromine) שאושר אף הוא ב-1961 לשימוש בדיכאון ללא מלנכוליה.
בשנת 2006 אושרה הסלנג'ילין (Selegiline) בשימוש כמדבקת עור.
מתן התרופה כמדבקת עור הפחית תופעות לוואי וצמצם את הצורך בהגבלות תזונתיות.
ה-MAOI הראשונות חסמו בצורה לא הפיכה את שני האיזואנזימים (מונואמין אוקסידאז A ו-B).
יותר מאוחר יצאו לשוק קבוצה של MAOI סלקטיביים (שעכבו רק אחד מהאיזואנזימים A או B) ופעולתן הפיכה.
קבוצה זו מקטינה משמעותית את הסיכון בתופעות לוואי שונות וביניהן את החשש העיקרי - יתר לחץ דם משברי הנגרם על ידי עודף טיראמין.
הראשונה שיצאה לשוק הייתה המוקלובימיד (moclobemide), שאושרה בארצות שונות לטיפול בדיכאון, בארצות הברית אושרה על ידי ה-FDA לשימוש כנגד מיגרנה.
פעילות סוגים שונים של MAOI
האיזו אנזים MAO-A מפרק בין השאר הסרוטונין האדרנאלין והנוראדרנלין, התרופה חוסמת את פעילותו ומאטה את הפירוק של הנוירוטרנסמיטורים, וכך מעלה את זמינותם באתרים פרהסינפטיים בקצות העצבים.
מאחר שכמותם עולה הכמות המשתחררת למרווח הסינפטי עולה.
להעלאת רמת הסרוטונין והנוראדרנלין במרווח הסינפטי לאורך זמן יש השפעה אנטי-דיכאונית, ולפיכך משמשות תרופות המעכבות את ה-MAO-A כתרופות אנטי-דיכאוניות.
האיזו אנזים MAO-B מפרק את המוליך העצבי דופאמין ואת הטיראמין.
בנוסף הוא מפרק אמינים שונים שרמתם בדם נמוכה.
תרופות המעכבות MAO-B מגבירות את רמות הדופאמין במרווח הסינפטי.
הן משמשות לטיפול בתסמינים של מחלת פרקינסון.
MAOI עם פעילות הפיכה הן תת-סוג של MAOI.
הן נקראות מעכבי מונואמין אוקסידאז הפיכים (Reversible Inhibitors of Monoamine Oxidase - RIMA) הן מעכבות באופן הפיך את פעילות האנזים.
בניגוד ל-MAOI המוקדמות שחסמו בצורה לא הפיכה את האנזים.
במקרה של חסימה לא הפיכה החזרה לפעילות בגוף אפשרית אך ורק על ידי יצירת אנזים חדש.
מחזור החידוש של האנזימים נמשך בערך שבועיים.
חלק מה-MAOI החדשות יותר, (הבולט שבהם מקלובמיד - moclobemide) הן הפיכים - RIMA.
כלומר החסימה של האנזים אינה קבועה.
כך החזרה של כמות האנזים הפעיל לרמה רגילה קצרה יותר.
בשל הפיכותן, השימוש בהן בטוח יותר במנת יתר של תרופה בודדת מאשר ה-MAOI הוותיקים, הבלתי הפיכים.
הם חלשים יותר בהעלאת רמת המונואמינים החשובים בהפרעת דיכאון ולכן השפעתן בהורדת דיכאון חלשה יותר.
RIMA לא צברו נתח שוק נרחב בארצות הברית.
יש MAOI שהן סלקטיביות בחסימת האנזים MAO.
חלק מהן מעכבות MAO-A וחלק MAO-B.
הם פותחו כך שיחסמו איזו אנזים אחד ולא את השני.
עיכוב MAO-A מפחית בעיקר את הפירוק של סרוטונין, נוראדרנלין ודופמין.
בעיכוב סלקטיבי של MAO-A נשמרת היכולת לפירוק הטיראמין ודופאמין באמצעות MAO-B שאינו נחסם.
השימוש הרפואי העיקרי של תרופות מקבוצת ה-MAOI הוא טיפול בדיכאון.
יש מחקרים שונים המצביעים על עדיפות קלינית בטיפול בהן בסוגים ספציפיים של דיכאון:
יש מחקרים המצביעים על כך שפנלזין יעילה יותר מטריציקלים בטיפול בדיכאון אטיפי.
דיכאון אטיפי מתאפיין בתגובתיות יתר של מצב הרוח לקורא בסביבת האדם, רגישות גבוהה ליחסים בין אישיים ודחייה, חוסר אנרגיה בולטת, רעב קיצוני (hyperphagia), ושינה מרובה.
פנלזין הוגדרה במיוחד כמתאימה לנשים צעירות עם דיכאון ובעיות במצב הרוח.
יש עדות לכך ש-MAOI יעילות מהטריציקלים בטיפול בדיכאון שהוא חלק ממחלה ביפולרית.
מחקרים העלו כי MAOI מתאימות לטיפול בהפרעת פאניקה, כיום השימוש כקו ראשון לטיפול בהפרעות פאניקה הן תרופות מקבוצות אחרות כמו: SSRI, SNRI, טריציקלים ובנזודיאזפינים.
MAOI לא נבחרות כתרופות מהקו הראשון לטיפול בהפרעת פאניקה בגלל תופעות הלוואי המסכנות חיים שלהן ובגלל קיום אינטראקציות עם תרופות רבות אחרות.
ממחקרים עולה ש-MAOI יעילות לטיפול בחרדה חברתית.
הן היו הקבוצה הראשונה של נוגדי דיכאון שהוכרה כיעילה כנגד חרדה חברתית.
השימוש בהן נדיר בשל תופעות הלוואי המסוכנות המלוות את הטיפול בהן.
יעילות ה-MAOI כטיפול לבולמיה הוכחה במחקרים שנעשו למול פלצבו, והן משמשים בטיפול בבולימיה.
סקירה שנעשתה על טיפולים שונים בבולימיה כללה השפעה של: טריציקליים, SSRI, ו-MAOI.
מהסקירה עולה שכל התרופות עוזרות אך במידה מוגבלת.
MAOI משמשות לטיפול בתסמונת פוסט טראומטית, אך נמצאו פחות יעילות מתרופות השייכות לקבוצת ה-SSRI וה-SNRI.
לא ברור אם הדבר נכון גם לגבי MAOI שהם סלקטיביים והפיכים.
במחקר שנעשה ב-2005 שהשווה מונוקלובמיד (moclobemide), פלואקסטין (fluoxetine) וטיאנפטין (tianeptine) כטיפול בהפרעה פוסט טראומטית, נמצא שהשפעתן שווה.
במחקר שפורסם ב-1960 נמצא שאיפרוניאזיד יעילה מאוד בטיפול בתעוקת לב, אם כי מלכתחילה היה ברור שהשימוש בה בעייתי בשל תופעות הלוואי הקשורות לטיפול בתרופות מקבוצת ה-MAOI.
האופציה לשימוש ב-MAOI כטיפול בתעוקת לב עדיין קיימת כיום.
MAOI משמשות לטיפול בכאב פנים בלתי טיפוסי.
בסקירה שנערכה ב-1995 נמצא שלהקלה בכאב פנים בלתי טיפוסי מתאימים טריצקלים (כמו אמיטריפטילין ואימיפרמין), MAOI ונוגדי התכווצויות (כמו קרבאמזפין ופניטואין).
MAOI נמצאו מתאימות לטיפול בהפרעת קשב וריכוז.
במחקר שבו הושווה הטיפול ב-MAOI לעומת טיפול בדקסטרו אמפטמין סולפאט (dextroamphetamine sulfate), התגובה ל-MAOI הייתה מהירה וטובה.
עדיין השימוש ב-MAOI בהפרעת קשב וריכוז הוא מוגבל ביותר בשל תופעות הלוואי השונות והצורך בהגבלות בתזונה בעת לקיחת התרופה.
MAOI נמצאו מתאימות לטיפול במיגרנות.
מקלובמיד (moclobemide) נמצאה יעילה כטיפול מניעתי במיגרנה ובכאב ראש תעוקתי (tension-type headache).
MAOI יכולות גם לגרום וגם לטפל בתת-לחץ דם תנוחתי, וזה בהקשר ל-MAOI הספציפי בו נעשה השימוש.
MAOI נמצאו מתאימות לטיפול בתת-לחץ דם תנוחתי.
פורסמו תיאורי מקרה בהם שולבו MAOI עם תרופות שונות לטיפול בתת-לחץ דם תנוחתי.
בין התרופות שהוזכרו: הידרוקסיאמפטמין (hydroxyamphetamine), פלודרוקורטיזון (fludrocortisone), 9-אלפא-פלורוהידרוקורטיזון (9-alpha-fluorohydrocortisone), טיראמין (Tyramine).
דיכאון שאחרי פגיעה מוחית טראומטית
אחרי פגיעה מוחית טראומתית סימפטומים נוירופסיכיאטריים הם שכיחים מאוד.
אין היום המלצה ברורה של מנהל המזון והתרופות האמריקאי אך נעשו מחקרים בנושא, שעדיין יש צורך בהעמקה והרחבה שלהם.
ההמלצה היום היא מתן מתיל פנידאט לסימפטומים הקשורים לפגיעה בקוגניציה, וסרטלין (שהיא תרופה מקבוצת ה-SSRI) כנגד דיכאון לאחר טראומה.
למרות שההמלצה הראשונית היא מתן סרטלין, גם MAOI נמצאו מתאימות לטיפול בדיכאון אחרי פגיעה מוחית טראומטית.
הטיפול המומלץ לדיכאון שאחרי פגיעה מוחית הוא שילוב של נוגדי דיכאון סרוטונרגיים והתערבויות בעלות אופי קוגניטיבי-התנהגותי.
בניסיון שנעשה עם חולים שלא הגיבו לאמיטריפטילין (amitriptyline) גם פנלזין לא צלח.
במחקר אחר מקלובמיד (meclobemide) נמצא אפקטיבי.
מתן MAOI לילדים ובני נוער נמצא עדיין במחקר.
כשלוקחים בחשבון את תופעות הלוואי של ה-MAOI ואת ההגבלות התזונתיות למי שמטופל בהן הנטייה כיום היא להימנע משימוש בהן בילדים.
הטיפול ב-MAOI לא הפיכות (כמו פנלזין וטראנילציפרומין) כולל סיכון בגלל תופעות הלוואי ובעיקר בגלל החשש ממשבר לחץ הדם.
בניגוד להן, הסיכון בשימוש ב-MAOI סלקטיביות, המעכבות רק את האנזים MAO-B נמוך יותר.
מדובר בתרופות כמו סלגילין או מקלובימיד.
מקלובמיד שהיא MAOI הפיכה וסלקטיבית ואין בה סיכון למשבר לחץ הדם.
הנתונים כיום מראים שמקלובמיד היא התרופה שלקשישים יש את הסבילות הגבוהה ביותר בשימוש בה.
סלנגילין, במיוחד בשילוב עם לבודופא (levodopa), יכולה לגרום לתופעות לוואי שונות וביניהן: אנורקסיה, יובש בפה, דיסקינזיה (dyskinesia).
תופעת הלוואי הבעייתית ביותר: תת-לחץ דם תנוחתי.
אין מספיק נתונים לגבי טיפול בקשישים ב-MAOI שאינם הפיכים ואינם סלקטיביים (פנלזין וטראנילציפרומין).
תת-לחץ דם אורטוסטטי היא תופעת לוואי שכיחה במטופלים בפנלזין וטראנילציפרומין, אך לא נבדקה לגבי טיפול בקשישים.
שוב - אין זו תרופה מהקו הראשון על רקע תופעות הלוואי המסוכנות שלה ועל רקע האינטראקציה שיש לה עם תרופות אחרות.
שימוש במהלך היריון ושנה אחרי הלידה
הטיפול ב-MAOI מלווה בתופעות לוואי שחלקן מסוכנות, לכן מומלץ שלא להשתמש בו במהלך היריון.
אין הרבה נתונים על שימוש ב-MAOI במהלך היריון.
החשש במתן MAOI במהלך היריון הוא גם מתופעות הלוואי וגם מאינטראקציה עם תרופות אחרות הניתנות במהלך ההיריון והלידה.
סלגילין (Selegiline) היא MAOI המשמשת לטיפול בכלבים וחתולים הסובלים מסינדרום של דיספונקציה קוגניטיבית (cognitive dysfunction syndrome).
השימוש שנעשה לטיפול בסינדרום של דיספונקציה קוגניטיבית בחתולים הוא .
שימוש נוסף הוא טיפול בכלבים במחלת קושינג התלויה בבלוטת יותרת המוח (pituitary-dependent Cushing's disease) - למרות שהאפקטיביות לא הוכחה.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר בשימוש ב-MAOI הן: תת לחץ דם תנוחתי, הפרעה בשינה, עליה במשקל, בצקת והפרעה בתפקוד מיני.
לתופעות לוואי אלו אין טיפול, ובמקרה כזה יש לשקול החלפת התרופה.
תופעות לוואי שכיחות נוספות הן: יובש בפה, שלשול או עצירות, כאב ראש, נמנום, סחרחורת.
כאשר רוצים להחליף מ-MAOI לתרופה אחרת יש להוריד בהדרגה את מינון ה-MAOI, ורק אחרי 10-14 יום אפשר להתחיל את התרופה החדשה.
תופעת הלוואי המדאיגה ביותר היא יתר לחץ דם משברי הנגרם על ידי עודף טיראמין.
תופעת הלוואי המסוכנת ביותר של MAOI היא יתר לחץ דם משברי.
יתר לחץ הדם נגרם על ידי עודף של החומצה אמינית טיראמין בדם.
הטיראמין נמצאת במוצרי מזון שונים ועוברת מטבוליזם על ידי ה-MAO במערכת העיכול.
MAOI משתקים את האנזים האחראי על פירוק הטיראמין, וכך הטיראמין שאינו מתפרק נכנס למחזור הדם.
סימפטומים של יתר לחץ דם משברי הנגרם על ידי עודף טיראמין כוללים: לחץ דם גבוה, צוואר נוקשה, הזעת יתר, בחילה, הקאה.
פציינט הסובל מהסימפטומים הללו צריך לבקש עזרה רפואית מיידית.
סימפטומים נוספים אפשריים הם: חיוורון ומועקה בחזה.
במתן MAOI הפיכות וסלקטיביות הסכנה להופעת יתר לחץ דם משברי הנגרם על ידי טיראמין נמוכה בהרבה.
תרופות אלו מעכבות בעיקר את האיזואנזין MAO-A ולא את MAO-B, והן הפיכות.
כך ש-MAO-B כמעט אינו מעוכב, והעיכוב של שני MAO-A הוא זמני ורמת האנזים חוזרת לקדמותה בתוך 16 עד 48 שעות ממתן המנה האחרונה של התרופה.
מדובר על תרופות כמו מוקלובמיד (moclobemide) ובפלוקסאטון (befloxatone).
יתר לץ דם משברי הקורה ללא חשיפה לטיראמין הוא נדיר, וקורה לרוב אחרי חשיפה קצרה ל-MAOI לא הפיכה.
במקרים כאלה יש להימנע ממתן MAOI לחלוטין.
כדי למנוע עודף טיראמין ניתנת הנחיה למטופל להיצמד לדיאטה דלת טיראמין במהלך הטיפול ואף שלושה ימים אחרי הפסקת הטיפול כדי לאפשר לגוף לייצור את האנזים MAO ולחדש את הרמה שלו בסירקולציה.
מוצרי חלב: גבינות קשות, בשלות (רוקפור, קממבר, אמנטל, פרמזן וכדומה).
בשר: נקניקים יבשים, כבד עוף ובקר, בשר כבוש, בשר מעושן, בשר מיושן, שימורי בשר.
דגים: דגים מלוחים ומעושנים, אנשובי.
פירות וירקות: כרוב כבוש, קליפת בננה.
קטניות ואגוזים: פול, מוצרי סויה מותססים (מיסו, טמפה).
משקאות: בירה, שיכר, יין מסוג קיאנטי, ורמוט.
שונות: שמרי בירה, ממרח שמרים.
מוצרי חלב: יוגורט מחלב לא מפוסטר.
תרופות שיש להימנע מלתת במקביל ל-MAOI
יש תרופות רבות שיש להימנע מלתת במקביל ל-MAOI מחשש ליתר לחץ דם גבוה משברי והן כוללות:
נוגדי דיכאון אחרים (טריציקלים, SNRIs)
תרופות מסוימות נגד הצטננות ואלרגיה
תרופות לירידה במשקל, תוספות לדיאטה
תוספים צמחיים, במיוחד צמח ג'ון וורט (St.
טיפול ביתר לחץ דם משברי הנגרם על ידי טיראמין
הטיפול ביתר לחץ דם משברי הנגרם על ידי טיראמין צריך להיות על ידי אנטאגוניסטים α-אדרנרגיים (α-adrenergic antagonists) לדוגמה: פנטולאמין (phentolamine) או כלורפרומאזין (chlorpromazine).
תרופות אלו מורידות את לחץ הדם תוך 5 דקות.
פורוזמיד (furosemide) במתן דרך הוריד יכול להוריד את עומס הנוזלים, ואנטגוניסט β-אדררגי יכול לשלוט בטכיקרדיה.
תרופות פסיכיאטריות שונות נמצאו כגורמות לתת לחץ דם תנוחתי.
זו תופעת לוואי שכיחה בגברים המקבלים MAOI.
כתוצאה מתת לחץ דם תנוחתי יכולות להיגרם סחרחורת ונפילות.
לכן העלייה במינון ה-MAOI נעשית בהדרגה תוך מעקב אחרי לחץ הדם, כדי לוודא מהו המינון המקסימלי המתאים.
טיפול תרופתי בלבד בתת-לחץ דם תנוחתי לא מספיק.
הטיפול כולל: שתייה של 2 ליטר נוזלים ליום, תוספת מלח לדיאטה, התאמה של תרופות נגד לחץ דם גבוה (אם הן בשימוש), שימוש בגרבי לחץ, ובמקרים חמורים טיפול בלודרקורטיזון (fludrocortisone).
על תת-לחץ דם תנוחתי הנגרם על ידי בטראנילציפרומין אפשר להקל בחלוקת הטיפול למספר מנות ליום.
יש מספר אפשרויות לטיפול בהפרעת שינה הנגרמת על ידי MAOI: חלוקת מתן התרופה לפעמיים ביום, הימנעות מלקיחת התרופה אחרי ארוחת הערב, והוספת כדור היפנוטי מקבוצת הבנזודיאזפינים.
ל-MAOI יכולות להיות השפעות נוירו מוסקולריות במינונים טיפוליים ובמינונים טוקסיים.
טווח ההשפעה נע מהתכווצויות קלות לתנועות מיוקלוניות חזקות.
ההשפעות הללו יכולות להיות חלק מסינדרום יותר רחב הכולל סימפטומים נפשיים ואוטונומיים.
יש עדות מסוימת למנגנונים סרוטונינרגיים המשפיעים על המערכת הנוירמוסקולריות.
לעיתים מתן MAOI מלווה בתחושת נימול וכאבי שרירים.
הנימול יכול להיות משני לחסר פירידוקסין (B6), במקרים כאלה תוספת פירידוקסין יכולה לעזור.
MAOI גורמות לירידה בסף לאפילפסיה שהיא פחותה לעומת נוגדי דיכאון טריציקליים.
עדיין ההמלצה היא לא לתת אותן לחולים הסובלים מאפילפסיה.
דיווחים ש-MAOI משפיעות לרעה על תפקודי הכבד הם נדירים מאוד.
עם זאת, הם מסוכנים לתפקוד הכבד יותר מתרופות מהקבוצות החדשות כמו ה-SSRI.
מצבים בהם יש המלצה להזהר ממתן MAOI
קיימת אזהרה לסובלים ממחלת כליות, הפרעה בתפקוד הכבד, ומחלות לב.
זה למרות שהסכנה לפגיעה בתפקוד הלב נמוכה מזו שבטיפול עם נוגדי דיכאון טריציקליים והדיווחים על פגיעה בתפקודי כבד נדירים.
מתן MAOI יכול להשפיע על התפקוד הכלייתי.
האמינים הביוגנים כמו סרוטונין ודופאמין יש להם תפקיד מרכזי בהמודינמיקה של הכליה עליה ברמה שלהם יכולה להשפיע על תפקוד הכליה.
מתן MAOI במקביל לתרופות לטיפול בסוכרת אינו מומלץ בשל החשש כי אינטראקציה בין התרופות תגרום לירידה ברמת התרופות לטיפול בסכרת.
כמו כן הוא אינו מומלץ לסובלים ממחלה דו קוטבית מסוג I בגלל קשר ברור להתפרצות מאניה, ולסובלים מסכיזופרניה בגלל החשש לפריצת פסיכוזה.
למרות שהנתונים לסיכון עבר מעטים, יש התוויה כנגד מתן MAOI במהלך היריון.
קיימת התוויה לא לקחת MAOI בזמן הנקה, מאחר שהתרופה עוברת בחלב האם.
לא בטוח לתת לפציינטים הסובלים מטירוטוקסקוזיז (thyrotoxicosis) MAOI.
טירוטוקסיקוזיז מאופיין בעלייה בפעילות האדרנגית ובעליה ברגישות לקטכולאמינים.
ה-MAOI החוסמים את האנזים המפרק את הסרוטונין הדופאמין וסרוטונין - מעלה את רמת הקטכולאמינים.
דבר היכול להביא לעליה בסיכון למשבר לחץ דם גבוה.
אין לתת MAOI לאנשים הסובלים מפיאוכרומוציטומה (pheochromocytoma).
זה על רקע עיכוב בפירוק הקטכולאמינים המופרשים בעודף מהגידול, דבר שיוביל למשבר יתר לחץ דם ואף לסיבוכים קרדיווסקולריים חמורים.
תופעות הלוואי של MAOI הפיכות וסלקטיביות
הדור הראשון של תרופות מקבוצת ה-MAOI נקשרות לשני האיזו-אנזימים של ה-MAO בצורה בלתי הפיכה.
ה-MAOI ההפיכות והסלקטיביות חוסמות את ה-MAO באופן הפיך, ואינן חוסמות את שני האיזו-אנזימים אלא רק אחד מהם.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר של MAOI הפיכות וסלקטיביות הן: סחרחורת, בחילה והפרעות בשינה.
הן גורמות לפחות תופעות לוואי במערכת העיכול בהשוואה ל-SSRI.
למוקלובמיד (Moclobemide), שהיא MAOI סלקטיבית, אין תופעות לוואי אנטיכולינרגיות או קרדיווסקולריות.
כמו כן אין דיווחים על הפרעות בתפקוד המיני.
מינון יתר של MAOI מתייחס ללקיחת כמות של התרופה מעבר למינון הטיפולי, הגורם לתופעות רעילות.
MAOI גורמת לעלייה ברמות הסרוטונין, נוראפינפרין ודופאמין.
מינון יתר יכול להביא לרמות מסוכנות של המונואמינים.
מינון יתר מוכר גם במקרה של MAOI שאינן הפיכות וגם MAOI שהן הפיכות.
דווח על מקרי מוות שנגרמו על ידי מינון יתר של MAOI הפיכות.
הסימפטומים הטוקסיים מופיעים לעיתים קרובות תוך שעה עד שש שעות אחרי לקיחת מינון היתר.
הסימפטומים המאפיינים מינון יתר כוללים: אגיטציה, חום גבוה, לחץ דם גבוה, קוצר נשימה, טכיקרדיה, הרחבת אישונים, פעילות יתר של רפלקסים גידיים עמוקים היכולים להתפתח לתרדמת (coma).
כמו כן יכולות להופיע תנועות לא רצוניות, במיוחד באזור הפנים והלסת.
סיפטומים חמורים כוללים: חום גבוה, התכווצויות, דיכוי מערכת העצבים המרכזית, תרדמת, דיכוי קרדיו-רספירטורי (cardiorespiratory depression), ריגידיות של השרירים (muscle rigidity) ומיוקלונוס.
מינון יתר של MAOI דומה להרעלות אחרות שמלוות חום גבוה.
יש מספר סימפטומים המאפשרים אבחנה.
הרעלת MAOI מופיעה עם הזעת יתר, בעוד שבסינדרום אנטיכולינרגי העור יבש.
יותר סביר שיתלווה להרעלת MAOI רטט כללי או רטט בעיניים, בהשוואה לנוירולפטיק מליגננט סינדרום (neuroleptic malignant syndrome).
תוארו מקרים של מבט "פינג פונג", (ping-pong" gaze") שהתלוו להרעלת MAOI.
ל-MAOI יש אינטראקציה עם מספר רב של תרופות.
לכן אנשים המטופלים ב-MAOI חייבים לספר לכל רופא המטפל בהם על הטיפול, ובכלל זה רופאי שיניים.
את מרבית נוגדי הדיכאון אין לתת במקביל למתן MAOI.
כשמפסיקים לקחת MAOI שאינה הפיכה יש לחכות לפחות 14 יום לפני התחלת תרופה נוגדת דיכאון אחרת, כדי לאפשר לגוף לחדש את מלאי אנזים ה-MAO שנחסם באופן שאינו הפיך.
אחרי שימוש ב-MAOI הפיכה השלמת המצברים יותר קצרה והיא לוקחת יממה עד שתיים.
פלואוקסטין (fluoxetine) דורש המתנה ארוכה יותר, של חמישה שבועות, למניעת אינטראקציה בין התרופות.
הסיבה לכך היא זמן מחצית חיים ארוך במיוחד שיש לפלואוקסטין לעומת תרופות אחרות, הגורם לפינוי איטי יותר מהגוף.
MAOI יכולות לחזק את פעילותם של מדכאי מערכת העצבים המרכזית (CNS depressants) ובכלל זה אלכוהול וברביטורטים.
מחשש לסינדרום סרוטונין (syndrome serotonin) אין לתת MAOI יחד עם תרופות המעלות סרוטונין כמו SSRIs או קלומיפראמין (clomipramine).
קיימת התוויה נגד מתן במקביל של MAOI עם תרופות נוגדות דיכאון אחרות מקבוצת ה-SSRI, SNRI, או קבוצת ה-TCA מחשש להופעת סינדרום סרוטונין.
כמו כן אין לתת ליתיום או טריפטופן יחד עם MAOI בלתי הפיכות.
הסימפטומים הראשונים של סינדרום סרוטונין יכולים לכלול: רעד, הגברת הטונוס, מיוקלונוס, סימנים אוטונומיים.
בהמשך יכולים להופיע: הזיות, חום גבוה ואפילו מוות.
היו דיווחים על מוות בשילוב של MAOI עם מפרידין (meperidine) או פנטאניל (fentanyl).
סימטידין (Cimetidine) ופלואוקסטין (fluoxetine) מאיטות את פינוי המוקלובמיד.
אפשר לבדוק מתן מנות מתונות של מוקלובמיד עם אחת משתי התרופות במקביל (סימטידין או פלואקסטין).
הפסקה פתאומית של הטיפול ב-MAOI יכולה לגרום לתסמונת הפסקת טיפול.
התסמונת יכולה לכלול: עוררות, הפרעות במצב רוח וסימפטומים סומטיים.
למניעת התסמונת מומלץ להוריד את מינון התרופה בהדרגה במהלך מספר שבועות.
MAOI מעכבות את הפעילות של האנזים מונואמין אוקסידאז (MAO).
האנזים אחראי על פירוק נוירוטרנסמיטורים מונואמינים וחסימתו מונעת את פירוקם ומעלה את רמתם.
ל-MAO יש שני איזואנזימים: MAO-A ו-MAO-A .MAO-B מפרק דופמין, סרוטונין, מלטונין, אדרנלין, נוראדרנלין וטיראמין.
MAO-B מפרק אמינים שונים שרמתם בדם נמוכה (כמו phenethylamine) בנוסף לדופמין וטיראמין.
בהתאם למנגנון הפעולה ה-MAOI מתחלקות לשני סוגים:
ה-MAOI החוסמים בצורה שאינה הפיכה ואינה סלקטיבית את שני האיזואנזימים.
ביניהן נכללים: פנלזין, טראנילצפרומין ואיזוקרבוקסיד.
ה-MAOI החוסמות בצורה סלקטיבית את אחד האיזו אנזימים.
החוסמות בצורה סלקטיבית את MAO-B.
חשוב להדגיש שבמינונים גבוהים הן מאבדות את הסלקטיביות שלהם.
פנלזין, טרנילצפרומין ואיזוקרבוסיד נספגות בקלות במתן דרך הפה.
הן מגיעות לשיא בפלסה תוך שעתיים.
זמן מחצית החיים בפלסמה שעתיים שלוש, ברקמה זמן מחצית החיים ארוך בהרבה.
MAOI לא הפיכות חוסמות את האנזים בצורה לא הפיכה, לכן השפעה רפאוית של מנה יחידה יכולה להמשיך לתקופה של עד שבועיים.
מוקלובמיד, שהיא MAOI עם פעילות הפיכה, נספגת במהירות.
יש לה זמן מחצית חיים של בין חצי שעה ועד שלוש וחצי שעות.
במתן של מנה יחידה יש לה השפעה הרבה יותר קצרה בגלל היותה מעכבת הפיכה.
האנזים מונואמין אקסידאז פעיל במערכת העצבים המרכזית, מערכת העצבים הסימפטטית, בכבד ובמערכת העיכול.
יש שני סוגים של אנזימי מנואמין אוקסידאז - מונואמין אוקסידאז A ומונואמין אקסידאז B.
מונואמין אוקסידאז A מפרק בעיקר נורפינפרין, אפינפרין וסרוטונין.
שני האנזימים, מונואמין אוקסידאז A ומונואמין אוקסידאז B מפרקים דופאמין וטיראמין.
המבנה של פנלזין ושל טראנילציפרומין דומה לזה של אמפטמין.
יש להם השפעה פרמקולוגית דומה במובן שהם מעלים את שחרור הדופאמין והנוראפינפרין ובכך יש להם השפעה ממריצה על המוח.
ל-MAOI פרמקוקינטיקה (קצב זמינות ביולוגית) מורכבת.
השפעתן נמשכת גם לאחר שלא ניתן לאתר שרידים שלהן בדם.
פעולת ה-MAOI נעשית דרך חסימה שאינה הפיכה של האנזים MAO, וזמן ההתאוששות קשור לזמן שנדרש מהכבד לייצר אנזימים חדשים.
מבחינה קלינית, אינטראקציה עם תרופות אלו עלולה להתרחש עד שלושה שבועות מרגע הפסקת נטילתן.
דבר זה חל רק על מעכבי MAO בלתי הפיכים.
במעכבי MAO הפיכים, כמו מובמיד, ההשפעה חולפת מיד כשהתרופה אינה נמצאת בדם.
עקב האינטראקציות הרבות והמסוכנות של תרופות אלו, ומאז שפותחו תרופות חדשות יעילות ובטוחות יותר לטיפול בדיכאון, כמעט ולא נעשה היום שימוש במעכבי MAO-A למטרה זו.
רשימה של תרופות מעכבות MAO
התרופות הזמינות כיום מקבוצת המונואמין אוקסידאז הן:
מעכבים הפיכים וסלקטיביים של המונואמין אוקסידאז (RIMAs - Reversible inhibitors of monoamine oxidase A) הם תת-קבוצה של MAOI-A.
הן משמשות קלינית לטיפול בדיכאון ודיסתימיה.
היו שתי פריצות דרך בתחום הקבוצה של מעכבי המונואמין אוקסידאז.
בשנות התשעים המוקדמות המקלובמיד (moclobemide) אושר לשימוש ברוב הארצות (פרט לארצות הברית) כטיפול נגד דיכאון.
תרופה זו היא מעכב מונואמין אוקסידאז הפיך וסלקטיבי (RIMA).
בשל הפיכותם הם יותר בטוחים יותר לשימוש מאשר מעכבי המונואמין אוקסידאז הוותיקים, הבלתי הפיכים, וחלשים יותר בהגברת המונואמינים החשובים בהפרעת דיכאון.
RIMAs לא צברו נתח שוק נרחב בארצות הברית.
ב-2005 הגיעה לשוק התרופות הסלגילין (selegiline) בפורמט הניתן דרך העור כנגד פרקינסון.
היא שייכת לקבוצת מעכבי המונואמין אוקסידאז B וניתנת כנגד סימפטומים של פרקינסון.
סלגילין (דפרניל, אלדפריל, אמסאם, זלאפאר)
לינזוליד (Linezolid) היא תרופה אנטיביוטית בעלת פעילות מעכבת MAO חלשה והפיכה.
לאנטיביוטיקה furazolidon יש גם פעילות מעכבת MAO.
(מתילן כחול), התרופה למטהמוגלובינמיה הנגרמת על ידי תרופות, מעכב MAO חזק מאוד, הפיך.
מעין שטראוס (נולדה בירושלים בשנת 1983) היא אמנית ישראלית, בוגרת המחלקה לאדריכלות בבצלאל.
בוגרת תואר שני באמנות מאוניברסיטת ייל שבארצות הברית.
בגיל 19 הציגה שטראוס במוזיאון ישראל ובתערוכת יחיד בגלריה גבעון ("הדרך לאיקאה").
עבודתה, "פינוי התנחלות מפליימוביל", שנעשתה שנים ספורות קודם לתהליך ההתנתקות, זכתה לתגובות רבות ובהן תלונה מצד חבר הכנסת אריה אלדד.
העבודה הוצגה גם במיני ישראל (אוצר: לארי אברמסון, מוזיאון ישראל, 2006)
"דורון", תערוכה באצירתה (יחד עם יהושע סימון ורועי ארד), הוצגה במאי-יוני 2006 בגלריה בית הספר הגבוה לאמנות מנשר.
שם התערוכה "דורון" מתייחס לדורון סבג, בעלי חברת כח האדם O.R.S, ממפעילי תוכנית מהל"ב (תוכנית ויסקונסין הישראלית) באשקלון ואספן האמנות החשוב בישראל.
התערוכה הציגה את המתח בין שני התפקידים של דורון סבג ועל ידי כך בחנה את הקשר בין אמנות והון בישראל או בין יצירה וניצול עובדים.
תערוכה זו היא יוצאת דופן כי היא מציגה מראה ביקורתית מול עולם האמנות הישראלי שבו סבג הוא דמות מרכזית ובעלת עוצמה רבה.
השתתפה בביאנלה בהרצליה בספטמבר-אוקטובר 2007 ובתערוכות קבוצתיות נוספות.
עבודותיה נרכשו על ידי מספר אוספי אמנות ישראליים חשובים.
כתב העת לשירה ואמנות "מעין" קרוי על שמה של מעין שטראוס.
להקת "מעֵין זה" הייתה להקת הזמר והבידור של הבריגדה היהודית.
הלהקה נוסדה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
קדמה לה "הלהקה הצבאית" שהוקמה ב-1942 על ידי צבי פרידלנד, פעלה כמעט שנה והיוותה את הבסיס ל"מעין זה".
הלהקה נקראה באנגלית The Palestinians והייתה נתונה תחת תחום הסמכות של ה-ENSA, התאחדות השירות הלאומי לבידור, שנועדה לספק בידור לכוחות הצבא הבריטיים במשך המלחמה.
שם הלהקה, "מעין זה", היה משחק-מילים על צליל שמו של ארגון ENSA.
מקימה של הלהקה היה השחקן והבמאי אליהו גולדנברג, והיא הייתה מורכבת מחיילים ומחיילות שהתנדבו ליחידות הארצישראליות בצבא הבריטי, בעלי רקע אמנותי של שירה ומשחק.
בין חבריה היו חנה מרון (מאירצ'ק), יוסי ידין (סוקניק), יעקב לוין צ'פיפו (היה מנחה ובדרן), צבי בן-יוסף (שהיה מנהלה המוזיקלי), יצחק יצחק, שלמה דרורי ומרדכי זעירא.
בן יוסף, יצחק, זעירא, יעקב אורלנד ונתן אלתרמן כתבו ללהקה קטעי בידור ופזמונים.
היא הופיעה בהצלחה מרובה לפני מתנדבי הבריגדה באירופה, היכן שהחיילים התאמנו ונלחמו (בין היתר באמסטרדם, נאפולי בריסל ופריז) ואף בבתי החולים הצבאיים בהם שהו הפצועים היהודיים.
בסך הכל העלתה הלהקה שלוש תוכניות: "מזמרת הארץ", "חומה ומגדל" ו"דרישת שלום מתל אביב".
קונצרט גדול נערך בעיר פיוג'י ליד רומא.
על רומא נכתב גם השיר הידוע ביותר של הלהקה, "כל הדרכים מובילות לרומא", המספר על זוג חיילים ארץ-ישראלים מאוהב שמגיע לשער טיטוס לקראת סוף המלחמה, מתפעל מהמעמד ("על יד השער שאז בניית, זוג חיילים מארץ ישראל!") אך גם מתגעגע הביתה.
שני שירים מוכרים נוספים מרפרטואר הלהקה היו "את חכי לי ואחזור" שהלחין וביצע שלמה דרורי ו"שלכת" ("עמוק העצב בעיניים") שבוצע בידי הזמרת לאה סיטין (אמה של נורית גלרון) וכן ביצעה שירים ארצישראליים מוכרים כמו "ליל גליל" ו"כלניות".
הלהקה הופיעה גם בפני ניצולי שואה שזה עתה שוחררו מהמחנות.
הופעה מרגשת במיוחד הייתה להם במחנה הריכוז לשעבר ברגן-בלזן שבגרמניה בחג החנוכה של שנת 1945. הניצולים שרו בעברית, בירכו על הנרות ובכו מהתרגשות אל מול החיילים הארצישראלים.
לדברי אחד מחברי הלהקה, רפאל בלגור, "מי שלא ראה תמונה זו - לא חזה בהתרגשות עצומה כל-כך בחייו".
מעין דוידוביץ' (נולדה ב-21 במאי 1988) היא גולשת רוח עבר ישראלית, שהתחרתה על גלשן מדגם ניל פרייד.
היא אלופת ישראל בדגם זה, סגנית אלופת אירופה ובעלת שתי מדליות ארד מאליפות העולם (2013 ו-2014).
דוידוביץ' נולדה לאב שייט בעברו, ולאמה גלינה ויינר, אלופת ישראל בשחייה, העובדת בעסק לנגררים שעובד עם ענף השיט.
סבתה מצד אמא של, יהודית ויינר, הייתה האישה המצילה הראשונה בישראל ודודתה מצד אמא, מלכה טננבאום הייתה אלופת צליחת הכנרת והאישה הראשונה שצלחה את הכנרת לאורכה.
לה חמישה אחים, ושני אחיה, ירין ודן ואחותה-התאומה, סיון, היו אלופי ישראל בגלשני רוח.
היא מתאמנת במועדון הפועל תל אביב.
בגיל 14 זכתה דוידוביץ' באליפות העולם לקדטיות שנערכה בספרד.
בשנת 2004 זכתה במקום השני באליפות העולם לנערות, וב-2005 חזרה על ההישג וסיימה במקום השני.
באותה שנה, החליטה פדרציית השיט הבינלאומית להחליף את דגם הגלשנים האולימפיים מ"מיסטרל" ל"ניל פרייד", ודוידוביץ' החלה להתאמן בדגם זה.
מאז 2005 היא משתתפת בתחרויות לבוגרות, וכבר באליפות אירופה הראשונה בדגם סיימה במקום השישי.
באותה שנה היא זכתה במקום ה-22 באליפות העולם באיטליה וכן התחרתה גם באליפות עולם לנוער שנערכה באנגליה (באתר האולימפי של אולימפיאדת 2012) ובה זכתה במדליית כסף.
כן זכתה במקום ה-14 באליפות העולם שנערכה ב-2006 ובמקום ה-33 באליפות העולם שנערכה ב-2007 בפורטוגל.
בטורניר הקדם-אולימפי שנערך באותה שנה בסין סיימה במקום השביעי.
בראשית 2008 סיימה דוידוביץ' במקום תשיעי בתחרות הקדם אולימפית שנערכה בפלמה דה מיורקה והבטיחה את השתתפותה באולימפיאדת בייג'ינג, תוך שהיא מקדימה את לי קורזיץ, אלופת העולם לשעבר שייצגה את ישראל באולימפיאדת אתונה (2004).
באולימפיאדה עצמה סיימה במקום עשירי.
בשנת 2009 סיימה דוידוביץ' במקום שביעי באליפות אירופה שנערכה בתל אביב.
ב-2011 סיימה דוידוביץ' במקום שישי באליפות העולם באוסטרליה.
ב-2012 זכתה במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בפורטוגל, וכחודש לאחר מכן סיימה במקום שמיני באליפות העולם שנערכה בספרד.
ב-1 בפברואר 2013 זכתה דוידוביץ' במדליית זהב בתחרות גביע העולם שנערכה במיאמי, ארצות הברית, לפני טלולי פטג'יה מפינלנד ובלנקה מנצ'ון מספרד.
ב-6 במרץ 2013 זכתה דוידוביץ' במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בבוזיוס שבברזיל.
במדליית זהב זכתה בפעם השלישית ברציפות לי קורזיץ ובמדליית כסף זכתה ביירוני שואו מהממלכה המאוחדת.
במאי 2013 זכתה במדליית הכסף בתחרות סבב הגביע העולמי שנערכה בהולנד.
באליפות העולם שנערכה בסנטנדר ספרד ב-19 בספטמבר 2014 זכתה דוידוביץ' במדליית ארד בפעם השנייה ברציפות, ובכך קבעה את הקריטריון האולימפי הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה דוידוביץ במקום שביעי עם 78 נקודות.
אל שיוט המדליות היא עלתה מהמקום החמישי הכללי ובשיוט המדליות היא סיימה במקום התשיעי.
לאחר אולימפיאדת ריו דוידוביץ' לקחה הפסקה ולא התאמנה או התחרתה.
בשנת 2018, בגיל 30, היא החליטה לפרוש ולהתמקד במנהל עסקים לאחר שסיימה לימודי תואר שני.
מעכב ריבונוקלאז (Ribonuclease inhibitor; RI) חלבון גדול (כ-450 שיירים, כ-49 kDa) וחומצי (~4.7 pI) היוצר קומפלקסים הדוקים עם ריבונוקלאז.
הוא מהווה כ-0.1% ממשקל החלבונים בתא, ולו תפקיד חשוב בבקרה על ה-RNA.
מעכב ריבונוקלאז מכיל כמות רבה של ציסטאין (~6.5% מחומצות האמינו בחלבון; בעוד שבחלבון טיפוסי 1.7% בלבד) והוא רגיש לחמצון.
כמו כן הוא עשיר בלאוצין (כ-21.5%; בחלבונים אחרים כ-9%) אך דל יחסית בחומצות אמינו הידרופוביות אחרות כגון ואלין, איזולאוצין, מתיונין, טירוזין ופנילאלנין.
האפיניות של חלבון זה לריבונוקלאז גדולה ואינטראקציית חלבון-חלבון זו היא אחת החזקות ביותר; קבוע הדיסוציאציה של קומפלקס מעכב ריבונוקלאז ו-RNase I הוא 20 fM בתנאים פיזיולוגיים.
חרף הדמיון הנמוך ברצפים, מעכב ריבונוקלאז מסוגל להיקשר למגוון רחב של ריבונוקלאזות.
מעין קרת (נולדה ב-24 באפריל 1976) היא דוגמנית, יזמית, מרצה ישראלית ופעילה חברתית למען דימוי גוף בריא.
מעין קרת נולדה בצפת, גדלה בראש פינה, בגיל 15 עברה עם משפחתה לרמת השרון.
היא הילדה האמצעית במשפחה בת שלוש אחיות.
אמה, דבי, היא אשת חינוך; אביה, מנשה, הוא גנן.
בהיותה בת שש עשרה (בשנת 1992) קרת עזבה את לימודיה ואת ישראל כדי לעסוק בדוגמנות וחייתה בחו"ל במשך שנתיים, בבירות האופנה מילאנו, ניו יורק ובמשך ארבע שנים בפריז.
היא הצטלמה במקומות שונים בעולם: איי קיימן, האיים הקריביים, מאוריציוס, מרוקו, דרום אפריקה, מונגוליה, יפן, תאילנד ועוד.
בתקופת שהותה במילאנו, הקמפיין הגדול הראשון שלה, היה לבגדי ההיריון של "פארנטל".
קרת התפרסמה כשסגרה את תצוגותיו של איב סן-לורן, אחרי שנים רבות בהן הוא לקח דוגמנית אחרת.
היא עשתה לו קמפיין איפור וכונתה בפי כלי התקשורת המוזה שלו.
היא השתתפה בתצוגות אופנה של קרל לגרפלד, ניקול מילר, ז'אן פול גוטייה, דרי ואן נוטן, שאנטל תומאס, עמנואל אונגרו, מריתה ופרנסואה ז'ירבו, מארק ג'ייקובס, יוז'י ימאמוטו, פאקו רבאן, רומאו ג'יג'לי, רוברטו קוואלי, לוליטה למפיקה, קתרין הנט, כריסטיאן לקרואה, פלשו אה-למונז, דונה קארן, רוברטו ורינו וקלווין קליין.
היא הצטלמה לכתבות אופנה ושערים למגזינים הבאים: "ווג", "Elle", "דפש מוד", "קוסמופוליטן", "הרפרס בזאר", "סבנטין", "גלאמור", "בלינק" ו"מארי קלייר".
בין הצלמים עימם עבדה היו ג'יל בן-סימון, מייקל תומפסון, פטריק דה מרשלייה, ניק נייט ומריו טסטינו.
קרת כיכבה בקמפיינים עולמיים רבים, רבים מהם לשיער, בהם ללוריאל, קליירול, טריומף, ג'ודית ליבר, בנטון, פנטן, שוורצקוף, ג'ון פרידה ולקוסט.
בגיל 22 (בשנת 1998) קרת שבה להתגורר בישראל.
בשנים 2003–2004 יצרה כתבה והנחתה, ביחד עם איריס אייזנברג את התוכנית "צעדים ראשונים", בערוץ "טבע הדברים".
התוכנית עוסקת בהורות לילדים עד גיל שנה.
ב-2006–2007 הפיקה ביחד עם יואב ודוד גורפינקל את הסרט התיעודי "החנויות של פעם", בבימויו של יואב גורפינקל, לערוץ יס דוקו.
קרת כתבה טורי דעה בעיתונים ובאתרים הארץ, ישראל היום, וואלה!, nrg מעריב ו-ynet.
פעילות חברתית בנושא דימוי גוף
בשנת 2003 בעקבות מהפך משמעותי בחייה ועזיבת קריירת הדוגמנות הבינלאומית שלה החלה קרת להסתובב בארץ ובעולם ולספר את הסיפור שלה - לחשוף את הקשיים מאחורי תעשיית היופי והזוהר.
קרת לקחה על עצמה כשליחות לפנות לנשים ונערות ולנסות לנפץ את התדמית שבה כלואות נשים רבות בעולם שישנו מודל יופי אחד שאליו כולן צריכות להתאים את עצמן ולהשתעבד אליו.
קרת שגרירה בכל הקשור לדימוי גוף מאוזן ובהמשך החלה להעביר הרצאות, סדנאות פסיכו-חינוכיות וכתיבת תוכניות התערבות המחזקות נערות ונשים ביחס לגופן.
התכנים בהם קרת מתמחה הם: מהפכת היופי הפלורליסטי, סטראוטיפים של נראות המשפיעים עלינו, נשיות בתקשורת ובניית יחסים טובים עם הנראות.
בשנת 2003 ראה אור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרה של קרת "הנשים היפות", שמאגד ארבעה עשר מונולוגים של דוגמניות, שחקניות ורקדניות, מהארץ ומהעולם על בעיות אכילה.
הספר נותן מבט רחב על תופעה חברתית.
קרת חשפה בספר גם את הבעיות אכילה ממנה סבלה בהיותה דוגמנית.
מאז שהתפרסם הספר מעין קרת מעבירה הרצאות על דימוי גוף והשלמה עם המראה ברחבי הארץ.
היא מרבה להרצות בבתי ספר.
עבדה עם גופים, ארגונים ועמותות על העלאת המודעות ובניית קו חם לבנות הסובלות מבעיות אכילה ודימוי גופני נמוך.
בשנת 2013 קרת ייסדה בשותפות עם סמדר גנזי את "המסלול שלך" - מיזם לסדנאות לנערות והרצאות לנשים שמטרתו שינוי תפיסת היופי, אידיאל היופי ודימוי הגוף של כל אחת ואחת.
בשנת 2016 ייסדה קרת באופן עצמאי עסק חברתי-עסקי לשיפור דימוי גוף שנקרא Changing Model הרצאות, סדנאות, הכשרות ותוכניות התערבות ברחבי הארץ וגיוון והרחבת אידיאל היופי.
במסגרת זו, פיתחה ערכת קלפים טיפוליים "מראות".
בשנת 2021 ייסדה קרת את המרכז לדימוי גוף חיובי, במרכז מנחים ומנחות חוץ ממנה, 14 אנשי טיפול/חינוך ומדיה שמעבירים הרצאות וסדנאות מותאמות גיל, סביבה ומגדר לנערים/נערות/הורים/צוותים חינוכיים.
בשנת 2024 קרת יצרה והקימה ביחד עם פרופסור רפי חרותי את "מרחב גוף" תוכנית המתמחה בדימוי גוף והערכה עצמית לפצועות ופצועים ופגועי ופגועות פעולות איבה כחלק מהתהליך השיקומי אותו הם והן עוברים.
בשנת 1999 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "זאיה", בבימויו של יונתן פז.
בשנת 2000 שיחקה בסרטו של אורון אדר "שחרר את הנסיכה".
ב-2004 שיחקה בסרטו של שמואל קלדרון "תגובה מאוחרת".
בן זוגה של קרת הוא פז הירשמן ומתגוררים בתל אביב.
למעין שני בנים מזוגיות קודמת לבמאי יואב גורפינקל.
מעין וינשטוק (נולדה ב-2 ביולי 1981) היא שחקנית ישראלית.
בילדותה למדה בבית הספר לאומנויות "הבוסתן", ובמגמת התיאטרון בתיכון טשרניחובסקי.
את שירותה הצבאי מילאה כשחקנית בתיאטרון צה"ל ובמסגרתו עבדה עם נתן דטנר, יונתן צ'רצ'י, נדב אסולין ועוד.
במהלך השירות וינשטוק לקחה חלק במגוון הפקות, ביניהן "טירונות בנות" מאת הלל מיטלפונקט, מופע מערכונים מאת חנוך לוין, המשלב אימפרוביזציות בשיתוף הקהל (מופע שעלה בעיקר במוצבים קרביים) ובהצגה "אחד משלנו" (המבוססת על סרט הקולנוע של בני ברבש).
שיחקה לצד עומר ברנע, עודד פז, קובי פרג' ואילן רוזנפלד ('הפיג'מות').
ב-2001, עברה וינשטוק לתל אביב והתקבלה ללימודי משחק מלאים בסטודיו למשחק ניסן נתיב אותם סיימה ב-2006. כשהייתה בשנה א' זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל.
באמצע השנה השלישית ללימודיה לוהקה וינשטוק לאחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה היומית "ילדות רעות" שעלתה בערוץ 24 אך ויתרה על השתתפותה בסדרה משום שהעדיפה שלא להיעדר מהצגה במסגרת לימודיה.
בהמשך הדרך, בעודה בשנה השלישית, זומנה וינשטוק לאודישן לסדרת הטלוויזיה "מתי נתנשק", שכתבה דלית קהן וביים שי קפון.
היא התקבלה לסדרה ובמקביל ללימודיה, גילמה בה את דמותה של יסמין ה'ערסית', שמחזרת אחרי יובל (ליאור אשכנזי) ומערערת את הקשר הזוגי שלו עם שירה (עדי עזרוני).
בתום לימודיה חברה וינשטוק לשלוש סטודנטיות של הפנטומימאי ז'אק לקוק.
הן יצרו יחדיו מופע ליצנות למבוגרים בשם "אפים בקנה" בעברית
או "GUNS&NOSES" באנגלית, אשר עסק בהבלי המלחמה ועלה ב-2007 בישראל בפסטיבל עכו ותיאטרון הסימטה, וב-2008 בפסטיבל CLOWNIN בווינה, אוסטריה.
בהמשך דרכה שיחקה וינשטוק בסדרות נוספות בטלוויזיה:
בשלוש העונות של הסדרה "סרוגים" בבימויו של לייזי שפירא, שם מגלמת וינשטוק את אלישבע, האחות הצעירה, המוצלחת והמעצבנת של רעות (שרון פאוסטר).
בעונה השנייה של הסדרה "הכל דבש", פרי עטה של יעל פוליאקוב ובבימויו של דני סירקין.
וינשטוק שיחקה בתפקיד הילית, בת זוגו של ג'ימי (ציון ברוך), איתו מנהלת פוליאקוב רומן במהלך העונה.
כחלק מהתפקיד הבהירה וינשטוק את שיערה לבלונד פלטינה.
בסדרת הדרמה המשפחתית "עוד משפחה וחצי", שכתבה גלילה רון-פדר-עמית וביים עופר ויצמן, וינשטוק שיחקה בתפקיד רוזי, סטודנטית לפסיכולוגיה שמשמשת כעוזרת הבית של המשפחה ו'על הדרך' עוזרת לכל הנפשות בבעיותיהן השונות.
בסדרה שיחקו גם נתן דטנר, לימור גולדשטיין, תמר שם אור ורותם זיסמן-כהן.
בסדרה "הצרות שלי עם נשים", בבימוים של רני סער ואלון בנארי, גילמה וינשטוק את שרון, אשת יחסי ציבור קרייריסטית ואחת האקסיות המיתולוגיות של גיבור הסדרה, ארי (דן שפירא).
בסדרה שיחקו גם חנה לסלאו, טלי שרון וורד פלדמן.
במקביל להופעותיה בטלוויזיה עוסקת וינשטוק בתיאטרון בתחום הפרינג'.
היא לקחה חלק בהפקות שונות, ביניהן "חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר, שהציגה בתיאטרון תמונע.
עיבוד זה למחזה היה הפקת תיאטרון-מחול בבימויה של דפנה רובינשטיין וכוריאוגרפיה מאת מירה רובינשטיין.
וינשטוק שיחקה בהצגה את 'הרמיה היפה'.
בהצגה "אבא שלי לא ציפור", שעלתה לראשונה בפסטיבל ישראל 2011, וינשטוק משחקת בתפקיד הילד יוסי, גיבור הספר "חנויות קינמון" מאת ברונו שולץ, שבהשראתו נכתב המחזה.
את הוריה בהצגה משחקים דינה בליי-שור ונבו קמחי.
לאחר חשיפתה של "אבא שלי לא ציפור" בפסטיבל ישראל ובתיאטרון 'צוותא', ההצגה נבחרה להשתתף באירוע החשיפה הבינלאומית "ישרא-דרמה" 2011 ומאז עלתה שוב בתיאטרון הקאמרי.
ההצגה אף הוזמנה לפולין לקחת חלק בפסטיבל השנתי לכבודו של ברונו שולץ.
בנוסף, וינשטוק משחקת בהצגות ילדים מטעם סל תרבות המופיעות ברחבי הארץ.
אחת ההצגות היא "המזוודה של חנה", בה מגלמת וינשטוק את הילדה חנה בריידי.
חנה מופרדת מהוריה, נשלחת לגטו ומאבדת את חייה באושוויץ.
ההצגה, בבימויו של הווארד ריפ וכוריאוגרפיה של מרינה בלטוב, זכתה בפרס הבמה לילדים ונוער 2010–2011 כהצגה הבינתחומית והשתתפה בפסטיבל לתיאטרון יהודי בפראג.
בשנים האחרונות וינשטוק לוקחת חלק גם בתחום האימפרוביזציה והאלתור.
היא מופיעה דרך קבע עם אמני האימפרוביזציה ענבל לורי, רועי צדוק, אלי גלפרין, מולי שולמן ועוד.
עם שלושת האחרונים ייצגה את ישראל בפסטיבל האימפרוביזציה 'CIF 2009' בשיקגו.
בשנת 2014 כתבה ושיחקה בהצגת היחיד "שמיים עמוקים", על חייה של המשוררת האמריקאית סילביה פלאת'.
ב-2017 שיחקה בסרט "סיפור אהבה ארץ ישראלי" בבימויו של דן וולמן.
שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "שיטת אלטמן" של נדב אהרונוביץ'.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל טוקיו 2022, ויצא לאקרנים בישראל ב-2024.
שנהסדרהתפקידבמאי2017סיפור אהבה ארץ ישראליריטהדן וולמן2013מקום שאינו כאןאנהדן סחר2012שבועיים גגליהידני הכט2011נתיב דמך בשלגהגרשחר צ'סמן2009נתיב המזלותאיל בן-אהרון200850 כדוריםתמריוני גודמןתזכור את זהמפקדתעילית זקצר
שנה סדרה תפקיד במאי 2015פרודיםיערה דקלדניאל לפין2013 להיות איתהשלי מזרחי עודד רסקין2010–2011הצרות שלי עם נשיםשרוןרני סער, אלון בנארי2010RESTART (סדרת רשת)דנהנעמה שהםהכל דבש עונה 2היליתדני סירקין2009עוד משפחה וחצירוזיאייל סלע2008–2012 סרוגים אלישבע לייזי שפירא2007–2008 מתי נתנשק יסמין שי קפון, אלון בנארי2007אולי הפעםאסנת המאיריעופר ויצמן
הצגה העוסקת בחינוך המשותף בקיבוצים הלית מיכאלי הלית מיכאלי2013 מגש הכסף תיאטרון מופע (סל תרבות) אולי פיל תיאטרון מופע ירדן בר-כוכבא ואלדד כהן ירדן בר-כוכבא, מוזיקה: דידי שחר רעש לבן גליה בארי גליה בארי
הצגה פסטיבל תפקיד מחזאי במאי המזוודה של חנה פראג עיבוד של אמיל שר לספר "המזוודה של חנה" מאת קארן לוין האוורד ריפ פותחים פה לשפן פסטיבל האימפרוביזציה CIF 2009, שיקגו Guns & Noses פסטיבל עכו 2007 ובפסטיבל CLOWNIN, וינה, 2008. שותפה ליצירה שותפה ליצירה
מעין רוגל (נולדה ב-23 באוקטובר 1980) היא סופרת ותסריטאית ישראלית.
רוגל, בתם של נאוה רוגל ועורך דין גילעד רוגל, נולדה וגדלה בירושלים.
היא נכדתו של נקדימון רוגל שהיה מבכירי רשות השידור.
בוגרת בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים.
כבר בנעוריה עסקה רוגל בתחומי הרדיו והטלוויזיה ובכתיבה.
רוגל השתתפה בסדנאות כתיבה שונות ולקחה חלק בתוכניות טלוויזיה בנושאי קולנוע ועיתונות ("זאפ לראשון", "פינג פונג") ושידרה ברדיו במסגרת התוכנית "בראש צעיר" ברשת א'.
עוד בילדותה החלה רוגל להתאמן באמנויות לחימה, בייחוד אמנויות קוריאניות, והייתה חברת נבחרת ישראל בטאקוונדו טכני.
את שירותה הצבאי עשתה רוגל ביחידה מסווגת.
לאחר שחרורה למדה במגמת תסריטאות בסם שפיגל, וסיימה בהצטיינות.
לאחר סיום לימודי התסריטאות עבדה בתחום וכתבה תסריטים שונים עם התמחות בקולנוע עלילתי עצמאי וקולנוע תיעודי.
בשנת 2015, במקביל ליציאתו לאור של ספרה "יער", הקימה רוגל את הוצאת הספרים העצמאית "מרווחים", שבה פרסמה את ספריה.
החל משנת 2024 הצטרפה לצוות הוצאת שתים כעורכת סדרת המתח בהוצאה.
ספריה של רוגל עוסקים בסיפורים פרטיים במקומות האפלים והחומלים של הנפש.
כתיבתה מאופיינת באסתטיקה מוקפדת: ניסוחים מדויקים ועשירים, שימת דגש על האווירה ושזירת דימויים עדינים כחלק ממהלך של חשיפת הנפש מהפנים החוצה.
היינו יכולות לנסוע - מסע בדיוני של שתי נשים, שאחת מהן, כשהיא חושדת שחלתה בסרטן, בוחרת שלא לשוב לארץ.
הספר בוחן את גבולות האהבה והחופש בנסיבות של מחלה.
הספר נכתב בעקבות מותה ממחלת הסרטן של מי שהייתה בת זוגה של רוגל מספר שנים, קרן דולב.
בעקבות מותה הקימו המשפחות של רוגל ודולב, יחד עם חבריה הקרובים של דולב עמותה לזכרה.
עמותת קרן דולב לצדק רפואי המספקת סיוע וייצוג משפטי לחולים שזכויותיהם לטיפול נפגעו.
רוגל היא חברת ועד ומתנדבת פעילה בעמותה.
יער - מעשיה אפלה למבוגרים, שנכתב בהשראת סיפוריה של סבתה של רוגל על מסעה האישי מפולין לישראל כילדה בתקופת השואה.
גם קופים נופלים מעצים (מרווחים, 2018)
מה את יודעת - מותחן פסיכולוגי מורכב שעוסק במקום שאליו מוליכות אותנו כל כוונותינו הטובות.
עלילת הספר שזורה דמויות מורכבות שכולן משקרות, אבל אף אחת מהן אינה מוכנה להרים ידיים.
המכניקה של הרגש - (מרווחים, 2020)
השינה היא חיה קטנה מאוד - ספר ילדים (קולי), 2023
רוזאנה וי - זוכה מענק קרן יהושע רבינוביץ' לאמנויות (מרווחים, 2024)
שם מסך - רומן בלשי אפלולי (מרווחים 2025)
במקום הלא נכון - סרט גמר במסגרת בית הספר לקולנוע וטלוויזיה סם שפיגל בירושלים, במאית ותסריטאית שותפה עם תמר זינגר, 2003. הוקרן בפסטיבל לקולנוע הומו-לסבי בת"א (2005), קנדה ורוסיה (2006), וספרד (2007)
נוזהת אל פואד – בבימוי יהודה ג'אד נאמן.
סרט של משוטטים – סרט תיעודי על יצירת נוזהת אל פואד.
תסריטאית במאית ומפיקה בפועל בשיתוף עם דודו דרזי
ראדיקל – בבימוי עומר רייס.
תסריטאית שותפה עם אסף שליטא ואנה שניידמן, 2009
היו ויהיו – בבימוי חנניה בר.
תסריטאית שותפה עם חנניה בר, 2009
עושים מזה סיפור - עם נועם פיינהולץ מבית הארץ
סופרות לאחור - עם נילי אסיא, מבית מדברים עברית
המפצחות - עם נילי אסיא, מבית מדברים עברית
מעכבי נקודות בקרה הם סוג של טיפול אימונותרפי נגד סרטן, שמאפשר למערכת החיסון לזהות ולתקוף את תאי הסרטן ביעילות רבה יותר.
נקודות בקרה אימוניות הן מולקולות המווסתות את פעילות מערכת החיסון.
תפקידן לעכב או לעודד את התגובה החיסונית ולהבטיח סבילות חיסונית שמונעת ממערכת החיסון לתקוף תאים בריאים ללא הבחנה.
חלק מהתאים הסרטניים מגנים על עצמם מפני מערכת החיסון על ידי הפעלת נקודות בקרה שמעכבות את התגובה החיסונית נגדם.
מעכבי נקודות הבקרה חוסמים את מנגנון ההגנה הזה, וכך משחררים את "הבלמים" ממערכת החיסון ומאפשרים לה לזהות ולתקוף את תאי הסרטן ביעילות.
התגליות שהובילו לפיתוח מעכבי נקודות הבקרה זכו להכרה בינלאומית.
בשנת 2014 פרופ' ג'יימס אליסון ופרופ' טסוקו הונג'ו זכו בפרס טאנד לרוקחות ביולוגית, ובשנת 2018 הם זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על תגליותיהם פורצות הדרך בתחום.
מעכבי נקודות הבקרה המאושרים לשימוש הם נוגדנים חד-שבטיים (Monoclonal antibodies) שקושרים באופן סלקטיבי שתי נקודות בקרה עיקריות - CTLA-4 או PD-1/PD-L1. בשני המקרים, הקישור בין הליגנדים לקולטניהם מעכב את התגובה החיסונית.
מעכבי נקודות הבקרה חוסמים את הקישור הנ"ל וכך מסירים את העיכוב ומעודדים תגובה חיסונית אנטי-גידולית.
בשנים האחרונות נעשים מאמצים לפתח מעכבי נקודות בקרה שהם מולקולות קטנות כדי להתגבר על חסרונות הטיפול בנוגדנים (למשל עלויות ייצור גבוהות וזמני מחצית חיים ארוכים).
CTLA-4 הוא קולטן המצוי על פני תאי T.
כאשר הוא נקשר לליגנדים שלו, CD80 ו-CD86, הנמצאים על תאים מציגי אנטיגן, הוא מעכב את התגובה החיסונית.
מעכבי CTLA-4 המוכר ביותר הוא איפילימומאב (יירבוי), שהוא גם מעכב נקודת הבקרה הראשון שאושר על ידי ה-FDA בשנת 2011.
באופן דומה, PD-1 הוא קולטן שמבוטא על פני תאי T, תאי B ותאי NK.
כאשר נקשר לליגנד שלו, PD-L1, שמבוטא על פני התאים הממאירים ותאים מציגי אנטיגן, הוא מעכב את התגובה החיסונית.
מעכבי PD-1 חשובים הם פמברוליזומאב (קיטרודה) וניבולומאב (אופדיבו), ומעכבי PD-L1 חשובים הם דורבלומאב (Imfinzi) ואבלומאב (באוונציו).
רשימת מעכבי נקודות בקרה מאושרים לשימוש
+חלבון מטרהשם גנרישם מסחריזכויות שיווק בישראלשנת אישור FDACTLA-4איפילימומאביירבויבריסטול מאיירס סקוויב2011טרמלימומאבאימג'ודואסטרהזניקה2022PD-1ניבולומאבאופדיבובריסטול מאיירס סקוויב2014פמברוליזומאבקיטרודהמרק2014סמיפלימאבליבטאיומדיסון פרמה2018דוסטארלימאבג'מפרליגלקסו סמית' קליין2021PD-L1אטזוליזומאבטיסנטריקרושה2016אבלומאבבאוונציומרק ופייזר2017דורבלומאבאימפינזיאסטרהזניקה2017LAG-3 ו-PD-1רלאטלימאב+ניבולומאבאופדואלגבריסטול מאיירס סקוויב2022
מעכבי נקודות בקרה גורמים להפעלה מוגברת של מערכת החיסון ולכן יכולים לגרום למגוון דלקות אוטואימוניות במערכות איברים שונות.
הפגיעות השכיחות הן במערכת העיכול, העור, הכבד, הבלוטות האנדוקריניות והריאות.
הפגיעה במערכת העיכול יכולה להתייצג כדלקת מעי (קוליטיס) עם שלשולים, בעור כדלקת עור (דרמטיטיס) עם פריחה וגרד ובכבד כדלקת כבד (הפטיטיס) עם עליה באנזימי הכבד.
הפגיעה האנדוקרינית יכולה לכלול דלקת בבלוטת התריס (תירואידיטיס), דלקת בבלוטת יותרת המוח (היפופיזיטיס) המוח ואי ספיקת אדרנל.
הפגיעה הריאתית יכולה להתייצג כפנאומוניטיס.
פגיעה קרדיווסקולרית היא פחות שכיחה אך יכולה לכלול מיוקרדיטיס, פריקרדיטיס והפרעות קצב.
פגיעות המטולוגית כמו ארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית (ITP) או אנמיה המוליטית יכולות להופיע בשלב מוקדם בטיפול.
שכיחות תופעות הלוואי האימוניות הללו משתנה בין המעכבים השונים, כשלרוב מעכבי CTLA-4 גורמים ליותר תופעות ולתופעות חמורות יותר ממעכבי PD-1/PD-L1. הטיפול במצבים הללו הוא לרוב בקורטיקוסטרואידים כקו ראשון, ובמעכבי TNFα במקרים עמידים לטיפול.
הן יכולים להוביל לעיתים להפסקת הטיפול.
מעין בן הגיא (נולדה בשנת 1970) היא סופרת ישראלית.
בן הגיא נולדה בדגניה ב' וגדלה בקיבוץ אפיק.
היא בוגרת החוגים לתולדות האמנות, ספרות השוואתית ועבודה סוציאלית ב.
סיפורים קצרים פרי עטה התפרסמו באנתולוגיות וכתבי עת שונים.
מעין חיה עם משפחתה בירושלים וביחד עם בן זוגה, יונתן מזרחי, הקימה חנות ספרים ניידת ששמה אסטרונאוטית.
ספרה הראשון "ים ויבשה", הוא רומן שבמרכזו מערכת יחסים בין בת לאמה.
הוא יצא לאור ב-2011 בהוצאת הקיבוץ המאוחד בעריכת יהודית קציר.
ספרה השני, "גודאי", רומן לנוער, נכתב בשיתוף עם זהבה גושן, מספר על חייה של ילדה בכפר יהודי באתיופיה ועל מסע עליה נועז לישראל.
גודאי מבוסס על סיפור חיה של זהבה וזכה בפרס שרת התרבות ע"ש דבורה עומר לשנת 2016. הרומן נכלל במצעד הספרים של משרד החינוך.
ספרה השלישי "ווקמן", הוא רומן למבוגרים שערך יובל שמעוני ומתאר את קורותיה של חיילת משוחררת באתר נופש על גבול סוריה.
ווקמן זכה בשבחי הביקורת ובתחרות הירושלמית "קוראים את העיר".
ספרה הרביעי "וורקיטו שוברת כלים" נכתב בשיתוף זהבה גושן ויצא לאור בהוצאת אסיה וספריית פיג'מה בשנת 2022.
ב-2023 "וורקיטו שוברת כלים" יצא לאור באנגלית בהוצאה Greeen Bean.
"המופקרים" יצא לאור במאי 2023 בהוצאת עם עובד וזכה בשבחי הביקורת.
"המופקרים" הוא רומן היסטורי המבוסס על פרשה עלומה וטראגית שהתרחשה ב-1950. הרומן מגולל את קורותיו של יישוב עולים שקם והתפרק כעבור שנה בסטף שליד ירושלים.
גיבוריו הצעירים, עולים חדשים, מסתבכים ברשת הברחות ואהבה מכאיבה.
ים ויבשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011. תורגם לצרפתית ויצא ב-2015 תחת השם: Une mer, une terre
גודאי, בשיתוף זהבה גושן, הוצאת אסיה, 2016
ווקמן, הוצאת עם עובד, 2017
וורקיטו שוברת כלים, בשיתוף זהבה גושן, הוצאת אסיה, 2022
המופקרים, הוצאת עם עובד, 2023
מעין עבד אל-מלכ סעיד הוא פוליטיקאי תימני.
ראש ממשלת תימן מאז 18 באוקטובר 2018. בפברואר 2024 הוחלף על ידי אחמד עוואד בן מובארכ.
סעיד היה ראש הממשלה הצעיר ביותר בתולדות תימן.
הוא בעל תואר דוקטור לפילוסופיה ומרצה לתוכניות לימודים לעיצוב ותכנון אזורי לארכיטקטורה ותאוריות עיצוב.
"מעינה של תורה" הוא אחד הספרים הקלאסיים שנכתבו על חמישה חומשי תורה, ועל הגדה של פסח.
בו לוקטו מאות דברי תורה קצרים ("ווארטים") מאת גדולי ישראל, הספר נכתב על ידי הרב אלכסנדר זושא פרידמן.
הספר נכתב על סדר פרשיות השבוע אך כולל בתוכו דברי תורה גם על ההפטרות, מועדי השנה ותרי"ג מצוות.
כרך ששי (פחות מפורסם) הוא על ההגדה של פסח.
רוב דברי התורה בספר הם מרבנים מהמאה ה-18 וה-19 וביניהם השפת אמת, תפארת שלמה, החוזה מלובלין, בית הלוי.
אך ישנם גם דברי תורה מרבנים בתקופות מוקדמות יותר כגון אור החיים, ספר הזוהר, האר"י, האלשיך.
בנוסף לדברי תורה המובאים בשמם של רבנים וספרים, ישנם הרבה דברי תורה "מפי השמועה" כלומר שהמחבר שמע אותם מתוך מה שהבריות מספרות, ולא מתוך ידיעה או קריאה בכתב.
על שם הספר נקרא רחוב "מעיינה של תורה" בבני ברק.
מעין דוד (אריה) (נולדה ב-6 בספטמבר 1984) היא כדורגלנית עבר ישראלית, המשחקת כקשרית.
דוד החלה לשחק כדורגל בילדותה בליגת המתנ"סים לבנות באור עקיבא.
בשנת 1999 עברה ללמוד בפנימיית "הבית האדום" של הפועל תל אביב, ששימשה מסגרת לימודית ומקצועית לכדורגלנים וכדורגלניות בגיל נוער.
שם השלימה את לימודיה התיכוניים וסיימה עם תעודת בגרות מלאה.
בשנת 2000 זכתה עם הקבוצה בדאבל.
בשנת 2002 עברה לשחק בהפועל פתח תקווה למשך ארבע עונות, בסיומן עברה למכבי כישרונות חדרה לחמש עונות נוספות, לאחריהן הפסיקה לשחק באופן פעיל למשך ארבע שנים.
לקראת עונת 2015/2016 חזרה לשחק בשורות קבוצת בנות נתניה, שם שיחקה במשך שתי עונות ועלתה איתה לליגה הבכירה.
בעונת 2017/2018 עברה לשחק במכבי בנות אור עקיבא מהליגה הארצית ובסיום העונה זכתה עמה באליפות הליגה ועלייה לליגה הלאומית.
נכון לשנת 2020 לא משחקת באופן פעיל.
בשנת 2001 זומנה לסגל נבחרת ישראל עד גיל 19. את הופעת הבכורה שלה רשמה ב-6 בספטמבר באותה שנה, נגד נבחרת הונגריה.
בהופעה זו כבשה גם שער בכורה.
בסך הכל רשומות לזכות דוד 5 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19, בהם כבשה שער אחד.
דוד התאמנה לפרקים עם סגל הנבחרת הבוגרת, אך לא שיחקה במדיה משחק רשמי.
נשואה לשחקן הכדורגל עידן דוד, לזוג שלוש בנות.
מְעִינִית (גם מְעִינַאִית, מַדְהָאבִּית, הַרַמִית) הייתה שפת דרום-ערב עתיקה, או צייהדית, שדוברה בתימן בתקופות הציוויליזציה העתיקה בדרום חצי האי ערב.
שפות דרום-ערב העתיקות היו קבוצה בענף השמי הדרומי של השפות השמיות.
אזור השימוש העיקרי במעינית עשוי היה להיות באזור אל-ג'וף שבצפון-מזרח תימן, בעיקר בוואדי מדהאב.
רוב הכתובות בשפה זו נכתבו בידי המעינים, אך גם קהילות אחרות שסבבו מקדשים עממיים בוואדי מדהאב (נשּאן, קמינאהו, הרם ואינבּע) השתמשו בה כמדיום ספרותי.
הכתובות המעיניות הקדומות ביותר נכתבו באותו זמן כמו הכתובות השבאיות הקדומות ביותר, כלומר במאה ה-8 לפני הספירה, אם כי מספרן של המעיניות קטן יותר.
הן באות מהערים לאורך ואדי מדהאב, מצפון-מזרח לעיר מַאְרִבּ (כיום בירת מחוז מארב).
תחנות סחר מעיניות וכתובות מעיניות נמצאות גם מחוץ לדרום-ערב, כמו בנווה המדבר העתיק דדן (כיום אל-עולא בערב הסעודית), ואפילו באי היווני דלוס ובמצרים.
נראה כי מעינית נעלמה כשפה כתובה לקראת סוף המאה ה-2 לפני הספירה.
נראה שהפונולוגיה של השפה המעינית הקדומה דומה במהותה לזו של שפות דרום-ערב העתיקות האחרות.
עם זאת, תופעה ייחודית למעינית היא שבכתיבת שמות זרים, האות המייצגת את הצליל /ṯ/ נכתבת במקום שבו השפות האחיות כותבות /s/.
לדוגמה, השם "דֵלוֹס" נכתב במעינית [דלתֿ'].
עם זאת, מעינית עדיין שומרת על הפונמה /s/ מובחנת במילים מעיניות.
כפי הנראה, מעינית מכניסה "ה" [h] שאינה אטימולוגית בכמה סופיות, כינויים ומיליות שמניים מסוימים; כמה צורות רבים גם כן מציגות את אותה תכונה: ["בהן"] /bhn/ ו-[בהנת] /bhnt/, צורות רבים של [בן] /bn/ ("בן").
השימוש ב"ה" במקרים אלה עשוי להיות שימוש באם קריאה (כתיב מלא) לייצוג תנועה ארוכה מלבד [] או [].
בשל הכמות המוגבלת של טקסטים במעינית ששרדו, צורות רבות אינן מתועדות, אם כי יש לקוות שחשיפת טקסטים חדשים תספק עוד חומר מקורי.
כפי הנראה, צורות ריבוי חיצוני ("רגיל") נפוצות במיוחד.
סופית // משמשת לעיתים קרובות בסוף המילה בסמיכות, אפילו ביחיד.
סמיכותלא מיודעמיודעיחיד / ריבוי שבור, ללא סופית -ה, ללא סופית -(ם) -ןזוגי -י, -הי -ני -נהן, -ניהןריבוי חיצוני ("רגיל") -הו, -הי -הן(לא מתועדת)
(השוו עם הטבלה בערך על שבאית)
בעוד ששבאית משתמשת במילת היחס "ל-" במשמעות "ל-, אל", או לסימון יחסת המקבל (דאטיב), במעינית לעיתים קרובות משמשת לכך התחילית "כּ-" (השוו עם "ה-" בחצרמותית).
בנוסף, במעינית המילית "כ-" לעיתים מגיעה עם תחילית נוספת "ש-" //, כמו בצירוף "בּן ש-כּ-דֿ'" // שמשמעותו "מתוך (האפשרות) ש...".
במעינית, כמו לשפות האחרות בקבוצה מלבד שבאית, יש גם מילת קישור להבעת זמן [מתי] /mty/ ("כאשר").
מילת השלילה המעינית, שעדיין לא תועדה היטב, היא "להם" /lhm/, כנראה שוב עם "ה" לסימון תנועה ארוכה [lām] הדומה ל"לם" בערבית.
מעינית נבדלת מיתר שפות דרום-ערב העתיקות בצורה נוספת של גזעי פעלים עם עיצור שורש שני מוכפל (פ-ע-ע-ל, fˁˁl), לדוגמה במילה [עללי] /ˁlly/, "הֶעֱלָה".
כמו בשאר שפות דרום-ערב, במעינית "נטיית הסופיות" מייצגת את האספקט המוגמר (מושלם, פרפקט).
אולם בניגוד לאחרות, במעינית סופיות הזוגי והרבים לא נכתבות, ועל כן המילים נראות זהות לצורת היחיד, לדוגמה: משמעות הפועל [סלא] היא "הוא הקדיש", או "שניהם הקדישו" או "הם הקדישו".
מעין אבן (נולד ב-2 במאי 1994) הוא מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי, זוכה פרס קיפוד הזהב.
מעין אבן נולד בתל אביב.
למד בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון, יחד עם השחקניות ג'וי ריגר ותמר עמית יוסף, איתן שיתף פעולה בהמשך דרכו.
בעודו בתיכון, אבן פרסם שירים פרי עטו בבמות שונות, בין היתר בכתב העת הו!
ובמדור תרבות וספרות של עיתון הארץ.
בשנת 2016 הוציא לאור באופן עצמאי אסופה של סיפורים ושירים תחת השם "למה אני לא מתאבד", אשר זכתה לסיקור תקשורתי.
אבן הוא בוגר לימודי בימוי בבית הספר לאמנויות הבמה סמינר הקיבוצים.
כמו כן, השתתף בחממת הביכורים של תיאטרון הבית בשנים 2016–2017, בפרויקט "נקודת קצה" של תיאטרון נוצר וקבוצת סמרטוט ב-2021, ובתוכנית "נקודת פתיחה" של קבוצת עבודה לפיתוח מחזות.