tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המחברים ציינו כי משפחות עם שני ילדים, שהם שני בנים או שתי בנות, נוטות באופן משמעותי יותר להביא ילד שלישי למשפחה מאשר משפחות עם בן אחד ובת אחת.
מין שני הילדים הראשונים, אם כן, מהווה סוג של ניסוי טבעי: כאילו חוקר הקצה באופן אקראי משפחות מסוימות שיולידו שני ילדים ואחרות - שלושה.
לאחר מכן המחברים העריכו באופן אמין את ההשפעה הסיבתית של הבאת ילד שלישי למשפחה על תוצאות שוק העבודה.
אנגריסט ואוואנס מצאו כי ללידת ילדים הייתה השפעה גדולה יותר על נשים עניות ופחות משכילות מאשר על נשים משכילות מאוד, אם כי ההשפעה של לידת ילד שלישי על השכר נטתה להיעלם עד יום הולדתו ה-13 של אותו ילד.
הם גם מצאו כי לידת ילד שלישי השפיעה מעט על הכנסותיהם של הבעלים.
בכלכלה, שעשועונים הם סוג של ניסוי טבעי הנחקר לעיתים קרובות.
שעשועוני משחקים עשויים להיראות כהקשרים מלאכותיים, אך ניתן לראות בהם ניסויים טבעיים בשל העובדה שההקשר נוצר ללא התערבות המדען.
שעשועוני משחקים שימשו לחקר מגוון רחב של סוגים שונים של התנהגות כלכלית, כגון קבלת החלטות תחת סיכון והתנהגות שיתופית.
בהלנה, מונטנה, איסור עישון היה בתוקף בכל המרחבים הציבוריים, כולל ברים ומסעדות, מיוני 2002 עד דצמבר 2002. הלנה מבודדת גאוגרפית ומשרת אותה בית חולים אחד בלבד.
החוקרים הבחינו כי שיעור התקפי הלב ירד ב-40% בזמן שאיסור העישון היה בתוקף.
מתנגדי החוק גברו והביאו להשהיית אכיפת החוק לאחר שישה חודשים, ולאחר מכן שיעור התקפי הלב שב ועלה.
מחקר זה היה דוגמה לניסוי טבעי, הנקרא ניסוי מקרה מוצלב, שבו החשיפה מוסרת לזמן-מה ולאחר מכן חוזרת.
המחקר ציין גם חולשות, למשל חוסר היכולת לשלוט במשתנים בניסויים טבעיים, מה שיכול למנוע מהחוקרים להגיע למסקנות מוצקות.
ניסויי נשק גרעיני שחררו כמויות גדולות של איזוטופים רדיואקטיביים לאטמוספירה, שחלקם יכלו להשתלב ברקמות ביולוגיות.
השחרור הופסק לאחר אמנת האיסור החלקי על ניסויים גרעיניים בשנת 1963, שאסרה על ניסויים גרעיניים באטמוספירה.
ניסוי זה דמה לניסוי מרדף בקנה מידה גדול, אך לא ניתן היה לבצעו כניסוי רגיל בבני אדם עקב אתיקה מדעית.
מספר סוגים של תצפיות התאפשרו אצל אנשים שנולדו לפני 1963, כגון קביעת קצב ההחלפה של תאים ברקמות אנושיות שונות.[דרוש ציטוט]
שאלה חשובה במחקר כלכלי היא מה קובע את ההכנסות.
אנגריסט (1990) העריך את השפעות השירות הצבאי על ההכנסות לאורך החיים.
באמצעות שיטות סטטיסטיות שפותחו באקונומטריקה, אנגריסט ניצל את ההקצאה האקראית המשוערת של הגרלת הגיוס של מלחמת וייטנאם, והשתמש בה כמשתנה אינסטרומנטלי הקשור לכשירות או אי-כשירות לשירות צבאי.
מכיוון שגורמים רבים עשויים לחזות שירות בצבא, הגרלת הגיוס היא ניסוי טבעי שמאפשר להשוות בין אלו שגויסו לצבא לבין אלו שלא גויסו, כי שתי הקבוצות לא אמורות להיות שונות באופן מהותי לפני השירות.
אנגריסט מצא כי הכנסותיהם של יוצאי צבא היו, בממוצע, נמוכות בכ-15 אחוזים מהכנסותיהם של אלה שלא שירתו.
עם המהפכה התעשייתית במאה התשע עשרה, מינים רבים של עשים, כולל העש המנוקד, הגיבו לזיהום האוויר בגופרית דו-חמצנית ופיח סביב ערים במלניזם תעשייתי, כלומר עלייה דרמטית בתדירות הצורות הכהות לעומת הצורות החיוורות והמנוקדות שהיו נפוצות בעבר.
במאה העשרים, ככל שהרגולציה השתפרה והזיהום ירד, מה שסיפק את התנאים לניסוי טבעי בקנה מידה גדול, המגמה לכיוון מלניזם תעשייתי התהפכה, וצורות של מלניזם הפכו במהרה לנדירות.
ההשפעה הובילה את הביולוגים האבולוציוניים ל.מ.
טרנר למסקנה כי "ברירה טבעית היא ההסבר האמין היחיד לירידה הכוללת".
ניסויי הות'ורן היו סדרת ניסויים סוציולוגיים שהחלו באביב 1927 במפעל הות'ורן, ועסקו בניהול משאבי אנוש תוך התייחסות לגורמים שונים.
ניסויים אלו כוונו להמשיך מחקר קודם שהחל בשנת 1924, העוסק בקשר בין תנאי העסקה חומריים (תאורה, שעות מנוחה וכו') לבין התפוקה, אך הביאו לתוצאות מפתיעות שנחשבות לביסוס המדעי הראשון של גישת יחסי אנוש בניהול.
מפעל הות'ורן היה גדול מפעלי חברת וסטרן אלקטריק , אשר השתייכה למערך חברות התקשורת של חברת הטלפון בל , וסיפקה לה ציוד טלפון.
המפעל העסיק בתקופת הניסויים כ־29,000 שכירים במקצועות שונים.
בניסוי זה (אפריל 1927 - יוני 1929) בחן צוות המחקר, בשיתוף עם צוות בבית ספר למנהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד (בניהול פרופ' אלטון מאיו), חמש פועלות שהופרדו פיזית משאר הפועלים והופקדו בידי צוותי המחקר, על־מנת לבחון מהי רמת תנאי העבודה הפיזיים שיובילו ליעילות מרבית.
דרך הניסוי הייתה שינוי בגורמים פיזיים שונים (זמני מנוחה, חופשות, מזון, שכר וכו') ומדידת השינויים המקבילים בתפוקה, בהנחה כי אלו הגורמים המשפיעים על תפקוד הפועלות.
תוצאות הניסוי הראו, בניגוד להנחות המחקר, כי התרחשה עלייה מתמדת בתפוקה ובתחושתן החיובית של הפועלות ביחס לעבודה, תוך שיפור תפקודן הכללי (הפחתת ההיעדרויות, נורמות עזרה הדדית, שיפור יחסי הידידות, עליה במורל וכו').
תוצאות אלו יוחסו ל"אפקט הות'ורן" - שיפור בהתנהגות עקב השתתפות במחקר חשוב ורצון הפועלות להצדיק אותה, ובנוסף גם ליחסי האנוש הפתוחים והמתחשבים שהפעילו החוקרים, שהיו מופקדים על ניהול היחידה, על מנת לזכות בשיתוף הפעולה מצד הפועלות, הוא שהביא לשיפור התנהגותן.
מסקנה זו הובילה לסקר מקיף שנערך בקרב עובדי המפעל על־מנת לבדוק מה מביא לאי־שביעות רצון בקרבם, כהכנה לשלב השני של הניסויים.
נערך ניסוי עם קבוצת עובדות, שנבחרו מתוך כלל העובדים בארגון.
עורכי הניסוי שינו מדי פעם בפעם את עוצמת האור וסברו, שכאשר יגבר האור, התפוקה תעלה ולהפך.
הניסוי הראה תוצאות שונות מהמצופה- בכל מצב הייתה עליה בתפוקה.
החוקרים הבינו כי לא התאורה היא הגורם המשפיע על הפריון.
המחקר המשיך – הרחיבו את הניסויים ובדקו השפעות של שינויים בטמפרטורה, בלחות ובזמן מנוחה, בארוחות, בחופשות ובתמריצים כספיים ועוד.
התברר כי התפוקה עלתה כל הזמן וכן גדלו המורל ושביעות רצון העובדים.
המחקר נמשך כ-8 שנים, נערכו בדיקות, תצפיות וניסויים במחלקות השונות ובסוף הסיקו החוקרים כי ההתנהגות החיובית והפריון הגבוה נבעו מהרגשתם הטובה של העובדים.
העובדה שהם נבחרו להשתתף בניסוי תרמה להרגשת יוקרה וחשיבות.
התנהגותם החיובית באה להצדיק את ציפיות החוקרים.
תופעה זו נקראת "אפקט הות'ורן".
חדר התצפית על תיול סוללות
בניסוי זה (נובמבר 1931 - מאי 1932) צפה צוות המחקר, בלא כל התערבות מלבד הנוכחות בחדר, ב־14 פועלים שעבדו בתיול סוללות של ציוד טלפוני, ובחנו את התנהגותם בשעת העבודה תוך מדידת התפוקה לפני ובמהלך הניסוי.
תוצאות המחקר הראו את קיומה של התנהגות חברתית בלתי־פורמלית, בצד ההתנהגות החברתית הפורמלית, שהתבססה על יחסי אנוש ישירים שיצרו הפועלים זה עם זה תוך יצירת נורמות פנימיות, שלא חפפו את חוקי המפעל.
דוגמה עיקרית להתנהגות כזו הייתה יצירת רמת תפוקה מסוימת שנקבעה בנורמה, ממנה אסור היה לפועל לחרוג (לא בייצור תפוקה נמוכה ממנה ולא בייצור תפוקה גבוהה יותר).
חריגה מהנורמה הביאה לסנקציות לא רשמיות שהפעילה קבוצת העובדים ופועלים שינו את דיווחיהם על־מנת שיתאימו לנורמה.
נורמה זו התקיימה למרות שחוקי המפעל עודדו את הגברת הייצור בלא התייחסות לכמות התפוקה הרצויה שנקבעה על ידי העובדים.
דוגמה עיקרית נוספת היא דרישות בלתי־פורמליות שנוצרו כלפי הממונים (איסור על הלשנה, איסור על התנשאות וכו'), דרישות שהפרתן עלולה הייתה לגרור סנקציות לא רשמיות (נידוי, לגלוג וכו') וקיומן הביא ליחס מכבד ולעמידה במכסות הייצור.
תוצאה חשובה של הניסוי הראתה כי הקבוצה הועמדה כערך חשוב ביחסי הפועלים, לעיתים אף יותר חשוב מערך הרווח האישי ומהנאמנות למפעל.
ערך הקבוצה היה מקובל הן על העובדים עצמם והן על הממונים, שנחשבו לחלק ממנה.
על אף מרכזיותם של הניסויים בתאוריות התנהגותיות של פסיכולוגיה ארגונית, נמתחה ביקורת רבה על הניסויים.
הביקורת כוללת טענות בדבר העדר קבוצת ביקורת לחלק מהניסויים, בחירה בקבוצות קטנות מדי, ניתוח שגוי של הנתונים הסטטיסטיים ובניית חלק מניסויי ההמשך על מסקנות שגויות.
ניסויים בבעלי חיים הם שיטות מחקר ניסוייות המתבצעות בבעלי חיים.
ניסויים בבעלי חיים מתבצעים במסגרת מחקרים בביולוגיה, במדעי הרפואה, בפסיכולוגיה, באיכות הסביבה (כולל פיתוח חומרי הדברה, בדיקת יעילותם ורעילותם) ובטכנולוגיה (כולל פיתוח כלי נשק, ניסויים בשימוש בבעלי חיים כאמצעי לחימה), מוצרי ותוספי מזון, קוסמטיקה, טבק וחומרי ניקוי.
ניסויים בבעלי חיים משמשים בין היתר כאמצעי לביצוע מחקר רפואי בסיסי והבנת תהליכים ביולוגים כלל-מערכתיים אשר לא ניתן לבצע בבני אדם מסיבות מוסריות.
ניסויים בבעלי חיים למטרות שאינן רפואיות ובכלל זאת למטרות קוסמטיות אסורים על פי חוק בישראל ובאירופה.
קיימות קבוצות המתנגדות לביצוע ניסויים בבעלי חיים מטעמים של אי-יעילות מדעית או מטעמים מוסריים הטוענים לסוגנות.
מאפייני שיטת הניסויים בבעלי חיים
בעל חיים המשתתף בניסוי עשוי לייצג בניסוי בעלי חיים מהמין הטקסונומי שלו (למשל פרה המשתתפת בניסוי לשיפור תנאי הגידול של הפרות) או להשתתף בו כאורגניזם מודל (למשל עכבר המשתתף בניסוי לחיפוש תרופה לבני-אדם או לפרות).
ניסויים המשתמשים ביצור חי אחד כמודל ליצור חי אחר חייבים להיעשות לאחר העלאת טיעון משכנע שעל פיו המודל אכן דומה בתכונות הרלוונטיות למה שהוא מייצג.
פעמים רבות טיעון כזה נשען על מחקר קודם, אך יש קבוצה גדולה של מחלות שאינן נחקרות ביצורים חיים כי טרם נמצא להן מודל מתאים.
ניסוי בחיית מודל עשוי להיות פשוט יותר מבחינה טכנית מאשר ניסוי בחיה או באדם שאותם המודל מדמה, ונחשב לאתי יותר מניסויים בבני אדם ובבעלי חיים הנתפסים כבעלי תודעה מפותחת יותר מזו של אורגניזם המודל.
ניסוי בשמרים או תולעים, למשל, אינו גורם סבל לבני אדם או לפרות ואינו מונע טיפול רפואי מאנשים בקבוצת הביקורת.
מעבר לזאת, להרבה ניסויים בבני אדם קשה למצוא מדגם גדול ומייצג וקשה גם לערוך ניסויים בבני אדם בתנאי מעבדה של ממש, משום שאלו מחייבים שכל המשתתפים בניסוי יתחילו ויסיימו את הניסוי באותו תאריך, שיחיו באותה סביבה, יאכלו אותו מזון ושלא יקבלו שום טיפול רפואי אחר בבעיה הנחקרת.
בניסוי בבעלי חיים יש על פי רוב קבוצת ניסוי וקבוצת ביקורת, הדומות ככל האפשר זו לזו בפרמטרים חיצוניים (כגון מין, גיל ומשקל).
החוקר משנה ביוזמתו ובאופן דרסטי אצל קבוצת הניסוי גורם אחד הקשור בתופעה הנחקרת, כששאר הגורמים נותרים ללא שינוי.
בעקבות זאת, אם נצפה הבדל בין שתי הקבוצות, ניתן לומר שיש סבירות גבוהה שסיבת השוני היא הפעולה שאותה עשה החוקר.
ההבדל בין התוצאה הנצפית בין שתי הקבוצות צריך להיות בעל מובהקות סטטיסטית, ולכן הגודל הדרוש לקבוצות תלוי בהבדל שהניסוי צפוי לחולל בהן.
אם, למשל, המדד על פיו מוערכת התוצאה הוא משקל החיה, ניתן להשתמש במדגם קטן יותר בניסוי שבו צפוי הבדל משקל ממוצע של חמישים אחוז בין קבוצות, מאשר בניסוי שבו צפוי הבדל משקל של עשרה אחוז.
מכלל החולייתנים המשמשים כאורגניזם מודל למחקר מדעי, מעל ל-50% הם עכברים.
חולייתן המודל השני בתפוצתו הוא החולדה.
שאר מני החולייתנים מהווים ביחד כרבע מחולייתני המודל.
בניסויים בתחום הביו-רפואי, החולייתן הנפוץ ביותר הוא העכבר.
במחקרים הנעשים בפסיכולוגיה, נעשה שימוש רב בחולדות אם כי גם ביונקים רבים אחרים.
ניסויים בפסיכולוגיה הנעשים ביונקים אחרים עשויים להיות ניסויים בתפיסה הכוללים ניתוחים עדינים ודורשים יונק עם מוח גדול יותר משל החולדה וניסויים הדורשים יונק שדומה לאדם יותר מאשר החולדה.
ניסויים בקופי רזוס נעשים כאשר מבקשים לחקור תכונות או חלקים של מערכת העצבים האנושית שאינם דומים לאילו של המכרסמים.
זאת משום שמערכת העצבים של הקופים דומה יותר לזו של האדם.
הדבר נכון גם לגבי התנהגות אנושית, למשל, במחקרים רבים על חסכים בהורות הנעשים על גורי קופים שנותקו מאימםובמחקרים על התנהגות הורית לא נאותה.
קופים אף משמשים את המחקרים בנושאים של יחסים חברתיים.
ניסויים בבעלי חיים מתבצעים במסגרת מחקרים בביולוגיה, במדעי הרפואה, בפסיכולוגיה, באיכות הסביבה (כולל פיתוח חומרי הדברה, בדיקת יעילותם ורעילותם) ובטכנולוגיה (כולל פיתוח כלי נשק, ניסויים בשימוש בבעלי חיים כאמצעי לחימה), מוצרי ותוספי מזון, קוסמטיקה וחומרי ניקוי.
מחקרים בהביוריסטים בבעלי חיים נערכים מזה מעל מאה שנים, למטרות שונות כגון בדיקת יכולות קוגניטיביות של בעלי חיים, דרכי התקשרות ביניהם, וכן לצורך הקשה מהתנהגות בעלי חיים להתנהגות אנושית.
דוגמה בולטת למחקר שלווה בניסויים הוא מקרה הנס החכם, אשר הוביל לפריצת דרך בהבנת ההתנהגות האנושית והתנהגות בני אדם, וכן קבע סטנדרטים לביצוע ניסויים בכלל ושיטות כגון סמיות כפולה.
שחזור ניסויים לצורך הוראה ותרגול
לימודי רפואה וטרינרית כוללים ניסויים רבים בבעלי חיים בצד תרגול פרוצדורות רפואיות עליהם.
ניסויים נעשים גם בלימודי פיזיולוגיה, בלימודי אנטומיה, ביולוגיה ועוד.
בישראל, חוק צער בעלי חיים (ניסויים בבעלי חיים) תשנ"ד-1994, מכיר בחינוך והוראה כאחת המטרות המאפשרות שימוש בבעלי חיים.
לצורכי הוראה ותרגול משוחזרים באופן שוטף ניסויים "קלאסיים" בבעלי חיים ממינים טקסונומיים שונים.
זאת אף על פי שבחלק מהמקרים ניתן לצפות בסרט המתעד ניסויים שכבר נעשו או לקרוא עליהם במקום לשחזרם.
מרבית הביקורת נגד התקפות הרפואית של ניסויים בבעלי חיים מופנית נגד ניסויים לחיפוש תופעות לוואי של תרופות.
במחקרים אלו יש שלב או שלבים של ניסוי בבעלי חיים ואחרי כן שלבים של ניסוי בבני אדם.
בניגוד לשאר הניסויים באורגניזם מודל, שבהם בחירת המודל מנומקת היטב, רבים מהניסויים לחיפוש תופעות לוואי של תרופות נערכים בעכברים בלבד מתוך הנחה שמה שרעיל ליונק אחד רעיל על פי רוב גם ליונקים אחרים.
תופעת לוואי של תרופה יכולה להתרחש בדרכים רבות.
למשל, תרופה שמועילה כשהיא נקשרת לקולטן מסוים בתאים של רקמה מסוימת, יכולה להזיק כאשר היא נקשרת לאותו קולטן בתאים של רקמה אחרת או כשהיא נקשרת לקולטנים אחרים.
אצל שני אורגניזמים מאותו מין טקסונומי, אצל אדם בריא ואדם עם מחלה כרונית מסוימת או אצל שני אורגניזמים ממינים שונים לא יהיו בהכרח אותן תופעות לוואי לאותן תרופות משום שעשוי להיות שוני בין הקולטנים או בין אפשרות חשיפתם לתרופה.
לכן, ניסוי לאיתור תופעות לוואי של תרופות בחיית מודל לא רלוונטית עשוי לפסול תרופות מוצלחות בשל ממצא לא תקף על תופעות לוואי חמורות או לאשר ניסויים בבני אדם בתרופה מסוכנת.
פתרונות אפשריים לשתי בעיות אלה הן השקעה במחקר לאיתור אורגניזם מודל רלוונטי יותר לבדיקת תופעות לוואי אפשריות לכל תרופה (למשל בעזרת סריקת מאגרי מידע על קולטנים וחשיפתם לתרופות) והשקעה במחקר פתולוגי לבירור רלוונטיות תופעות הלוואי שנתגלו בניסוי.
רופאים ומדענים רבים מודים שניתן למצוא דמיון אנטומי, פיזיולוגי וגנטי בין יונקים ממינים שונים, אך מדגישים את העובדה שיש ביניהם הבדלים, שהחשובים שבהם מתבטאים ברמת התא שהוא החזית המשמעותית ביותר שבה מחלות מתבטאות והמקום בו תרופות אמורות להתמודד עם מחלות אלו.
הטענה המרכזית היא שבעלי החיים הנפוצים במעבדות המחקר נבדלים מהאדם בצורה עמוקה ומשמעותית בהרבה, גם ברצפי ה-DNA, וגם בכל הרמות של הבקרה על ביטויים, ולכן לא ניתן להסתמך על ניסויים בבעלי חיים להסקה מדעית על בני אדם.
בהליכי האישור המורכבים של תרופות חדשות לשימוש בבני-אדם, מבוצעת דרך קבע בדיקה ראשונית של רעילות בניסויים בבעלי חיים, לפני שהתרופה עוברת לשלב הניסוי בבני-אדם.
סינון ראשוני זה מצליח ללכוד רק חלק מהחומרים המזיקים לבני-אדם.
מאידך, ישנן תרופות שידוע כי הן מועילות לאדם, אולם הן גורמות נזקים לבעלי חיים מסוימים.
ניסויים בבעלי חיים מבוצעים כחלק מן הפעילות המחקרית במדע ובתעשייה ולכן הם אמורים להיות כפופים לכללי האתיקה הנוהגים בקהילות אלה.
כללי האתיקה עוסקים בעיקר ביושר מקצועי, בחשיפת הנתונים בפני עמיתים למקצוע ובשמירה על זכויות אנשים ובעלי חיים המשתתפים בניסויים.
כתוצאה משאלות שהתעוררו בנושא יחס לבעלי חיים התפתח תחום מדעי בשם ביואתיקה העוסק בהיבטים האתיים של הביולוגיה והרפואה ומכאן גם באתיקה של ניסויים בבעלי חיים.
המודעות לנושא האתיקה של הניסוי המדעי עלתה באמצע המאה העשרים בעקבות אירועים שונים כמו משפטי הרופאים הנאצים בנירנברג והמודעות לאתיקה ניסויית בבעלי חיים בפרט עלתה בין היתר בעקבות כתבי פילוסופים כגון פיטר סינגר.
מטרות ניסוי בבעלי חיים עשויות להיות:
קידום הידע המדעי באופן כללי.
מניעת סבל מאנשים שאינם בסכנת חיים.