Nuortamearasuopmelaš gielat

 
Nuortamearasuopmelaš gielat leat:
Áhčči min -rohkos eará nuortamearasuopmelaš gielain.
Eesti keel (esttegillii)
&lt;poem&gt;
Meie Isa, kes sa oled taevas, pühitsetud saagu sinu nimi,
sinu riik tulgu, sinu tahtmine sündigu,
kui taevas nõnda ka maa peal.
Meie igapäevane leib anna meile tänapäev,
ja anna andeks meile meie võlad,
kui ka meie andeks anname oma võlglastele.
Ja ära saada meid mitte kiusatuse sisse,
vaid päästa meid ära kurjast.
Sest Sinu päralt on riik ja vägi ja au igavesti.
Aamen.
&lt;/poem&gt;
Võro kiil (võrogillii)
&lt;poem&gt;
Mi Esä taivan, pühendedüs saaguq sino nimi.
Sino riik tulguq, sino tahtminõ sündku ku taivan, nii ka maa pääl.
Mi päävälikku leibä annaq meile täämbä.
Nink annaq meile andis mi süüq,
nii ku ka mi andis anna umilõ süüdläisile.
Ni saatku-i meid joht kiusatusõ sisse, a pästäq meid ärq kur’ast,
selle et sino perält om riik
ja vägi ni avvustus igävedses aos.
Aamõn.
&lt;/poem&gt;
Liivi d. rāndakēl (liivigillii)
&lt;poem&gt;
Mạd iza, kis sa vuod touvis, pǖvātộd las sig sin nim.
Las tugộ sin vạlikštộks, sin mēľ las sugūg kui touvis nei ka mạ pạ'l.
Mạd jega pạvvist leibộ ạuda mạdộn tạmpộ.
Un jeta mạdộn mạd vǖlgsd, kui ka meig jetām ummo vǖlgaloston.
Un ạla ū meidi k'ertāmiz sizộl, aga pạsta meidi jera siest kunēsst.’
Sinnon jo um se volikšomi un se joud un se ouv bạs lopǟndọkst.
Amen.
&lt;/poem&gt;
Vadja e. maatšeeli (vatjagillii)
&lt;poem&gt;
Izä med'ē, kumpa ōlet taivaiza, pühättü ōlkō nimes.
Sinū liţi-tulkō sinū valtas, ōlkō sinū tahtos nī māza kui taivaiza.
Anna meile tänänne med'ē ōka-päivädnē leipäni.
Ja anna meile med'ē vēlkani antēhsi
Kui i mȫ antēhsi annamma med'ē vëlgalīsile;
Ja älä sāta meitä manituhsēse, a pǟssä meitä pahassa.
Kui sinū on valta ja vōima ja slava, igǟ kōikē.
&lt;/poem&gt;
Karjalan kieli (gárjilgillii)
&lt;poem&gt;
Meijän taivahalline Tuatto, olgah pühännü sinun nimi.
Tulgah sinun valdu, tulgah tovekse sinun tahto
Kui taivahas, mugai muan piäl.
Anna meile tänäpäigi meijän jogapäiväine leibü.
Prosti meile meijän vellat kui müö prostimmo niile,
Ket ollah meile vellas.
Älä anna meile puuttuo muaniteltavakse, a piästä meidü pahas.
Sinunhäi on valdu, vägi da kunnivo ilmazen ijän.
Amin.
&lt;/poem&gt;
Tveri karjalan kieli (tvergárjilgillii)
&lt;poem&gt;
Tuato miiän, kumbane olet taivahaša, hüvitiätsekan siun nimi;
Tulgah siun kuningahuš, olgah siun vällä 
kuin taivahaša niin i muala;
Hengen pideiksi leibiä anna meilä aino;
I jätä meilä miiän velat, 
kuin i müö jätälemä miiän velganiekoila;
I älä šuata meidä vaivah, a piässä meidä pahasta;
Šiun on kuningahuš i vägi i kaunehuš ijin igäh.
Amin.
&lt;/poem&gt;
Vepsän keli (vepsägillii)
&lt;poem&gt;
Meiden taivhaline Tatoi, olgha pühä sinun nimi.
Tulgha sinun valdkund, tehkaha kaik sinun tahton mödhe, 
täl mal kut i taivhas.
Anda meile tämbei jogapäiväine leib.
I pästa meiden velgad,kut möki pästam meiden velgnikoiden velgad.
Ala ve meid kodvusehe, no päzuta meid pahaspäi.
Sinun om vald i vägi i hüvüz’ kaikeks igaks.
Amin'!
&lt;/poem&gt;
Suomen kieli (suomagillii)
&lt;poem&gt;
Isä meidän, joka olet taivaissa, 
pyhitetty olkoon sinun nimesi.
Tulkoon sinun valtakuntasi, 
tapahtukoon sinun tahtosi,
myös maan päällä niin kuin taivaassa.
Anna meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme.
Ja anna meille meidän syntimme anteeksi,
niin kuin mekin anteeksi annamme niille,
jotka ovat meitä vastaan rikkoneet.
Äläkä saata meitä kiusaukseen,
vaan päästä meidät pahasta.
Sillä sinun on valtakunta ja 
voima ja kunnia iankaikkisesti.
Amen.
&lt;/poem&gt;
Meänkieli (meängillii)
&lt;poem&gt;
Meän Isä, joka olet taihvaissa!
Pyhitetty olkhoon sinun nimesti.
Tulkhoon sinun valtakuntasti.
Tapahtukhoon sinun tahtosti,
niin taihvaassa ko maan päälä.
Anna meile tänäpänä jokapäivänen leipä,
ja anna meile antheeksi meän velat,
niinko mekki annama antheeksi niile,
joilta met olema saamassa.
Äläkä vie meitä frästaukshiin,
mutta pelasta meän pahasta.
Ko sinun oon valtakunta ja mahti
ja herraus iänkaikkisesti.
Ammen.
&lt;/poem&gt;